google/wiki40b huggingface dataset:
William Sealy Gosset

Viljamas Gosetas (angl. William Sealy Gosset, 1876 m. birželio 13 d. – 1937 m. spalio 16 d.) – anglų statistikas. Geriausiai žinomas Student (Studento) slapyvardžiu, kuriuo pasirašinėdavo savo mokslinius straipsnius. Pagrindinis nuopelnas – Studento t - skirstinys.
Kita (Tokijas)

Istorija

Kita įkurta 1947 m. kovo 15 d.

Geografija

Išvertus iš japonų kalbos, žodis kita reiškia „šiaurę“. Iš tiesų seniūnija ir įsikūrusi šiaurinėje Tokijo seniūnijų zonos dalyje. Ribojasi su Adačiu, Arakava, Itabašiu, Bunkiju ir Tošima bei Kavagučio ir Todos miestais Saitamos prefektūroje.
Pro miestą prateka Arakavos ir Sumidos upės.

Simboliai

Oficiali gėlė – azalija, medis – sakura.
Butkūnai (Rokiškis)

Istorija

Apie 1800 m. kaime įsikūrė sentikiai. XX a. pradžioje kaimas priklausė Zarasų apskričiai. Nuo 1909 m. stovėjo sentikių cerkvė, kuri 1932 m. birželio 15 d. sudegė. 1935 m. pastatyta nauja, bet 1995 m. vasarą ir ji sudegė. Bendruomenės kapinės yra Kaireliuose (nuo XIX a. pabaigos) ir Gumbiškiuose (nuo XX a. pradžios).
Kanojų buriavimas

Kanojų buriavimas – kanojų su pritvirtina bure irklavimas.
Mačerata

Istorija

Mačeratos senamiestis yra ant kalvos tarp Čienčio ir Potencos upių. Picėnai čia buvo įkūrę miestą Ricina, o romėnų laikais buvo Recina ir Helvia Recina. Barbarams sugriovus Helvia Recina, gyventojai apsistojo ant kalvų ir atstatė miestą iš pradžių viršuje, o laikui bėgant ir kalvų papėdėje. Atstatytas miestas vadinosi Mačerata.

Sferisterio Operos Festivalis

Liepą ir rugpjūtį Sferisterio arenoje, turinčioje 3,5-4,5 tūkst. vietų (priklausomai nuo operos pastatymo), vyksta Sferisterio Operos Festivalis. Tai didelė neoklasikinė arena, pastatyta XIX a. trečiame dešimtmetyje architekto Ireneo Aleandri žaisti rankinį. Orkesto duobė tokia plati, kad muzikantai, būdami skirtingose pusėse viens kito negirdi. Pirmoji pastatyta opera buvo Giuseppe Verdi Aida 1921 m. Ją reklamavo „Società Cittadina“ asociacija, vadovaujama grafo Pieralberto Conti. Arena buvo pertvarkyta į lauko teatrą su milžiniška paraboline scena. Orkestras grojo už scenos, o žiūrovų kėdėd buvo aplink ją. Šoninės sienos vidury buvo pastatytos milžiniškos durys, pro kurias atvyko Egipto užkariautojai. Plakatus padarė oficialus Aidos darbuotojas Veronoje Plino Codognato ir dailininkas Emilio Lazzari. Operai, ypač triumfo žygiui reikėjo labai daug statistų (apie tūkstantį, dar buvo arklių ir kupranugarių). Francisca Solari interpretavo Aidą, o tenoras Alessandro Dolci atliko Radamo rolę. Kadangi miestiečių vaišingumas buvo didelis opera užtruko: ji buvo pakartota 17 kartų, o tai iki šiol nesumuštas rekordas. Kitais metais buvo atlikta La Gioconda. Iki 1927 m. operos nebuvo statomos, tik garsus tenoras Beniamino Gigli atliko koncertą karo invalidams.
Sieros rūgštis

Koncentruota sieros rūgštis

Sugeria iš oro vandens garus. Ji yra stiprus oksidatorius: šildoma reaguoja su beveik visais metalais (išskyrus Au, Pt ir kitus). Reaguoja su vandeniu, ir susidaro hidratai. Iš organinių medžiagų atima vandenilį ir deguonį vandens pavidalu, jas suanglina.

Gavimas

Sieros rūgštis susidaro reaguojant sieros (VI) oksidui su vandeniu. Sieros rūgštį galima gaminti iš sieros ir jos junginių. 
Gamybos technologijos principai yra bendri ir yra taikomi gaminant daugelį cheminių medžiagų. Sieros rūgšties gamyklose naudojamos įvairios žaliavos, dažniausiai gaunamos netoliese. Jos naudojamos kompleksiškai. Pvz., sieros (IV) oksidas, susidarantis apdorojant spalvotųjų metalų sulfidines rūdas, arba vandenilio sulfidas, išsiskiriantis koksuojant akmens anglis bei perdirbant gamtines dujas. Taip kombinuojamos įvairios cheminės technologijos. Daugelyje gamyklų sieros (IV) oksidas gaunamas deginant piritą. Pirito degimo reakcija egzoterminė, jai vykstant, temperatūra būna didesnė už optimalią, t. y. 800 C. Šilumos perteklius paimamas ir panaudojamas kitur, pvz., vandens garams gauti. Būtina valyti  sieros (IV) oksidą, nes jame esančios priemaišos nuodija katalizatorių, t. y. šis praranda savo katalizines savybes. Priemaišos pašalinamos oksidą perleidžiant per specialų agregatą (cikloną), sudarytą iš dviejų vienas į kitą įmontuotų cilindrų.
Sieros rūgšties gamybos procesas nepertraukiamas: pirito deginimas krosnyje, sieros (IV) oksido ir oro valymas, jų sąveika kontaktiniame aparate, sieros (IV) oksido reakcija absorbcijos bokšte. 
Alchemikams sieros rūgštį pavyko gauti X amžiuje, kaitinant kai kuriuos sulfatus. XV amžiuje alchemikai išmoko gauti sieros rūgštį degindami sieros ir salietros mišinį.
Sieros rūgštį Lietuvoje iš elementinės sieros gamina akcinė bendrovė „Lifosa", įsikūrusi Kėdainiuose.

Apsauga

Sieros rūgšties gamyklose nuolat tikrinama dujų koncentracija ore. Apsinuodyti galima, kai ore sieros (IV) oksido SO₂ koncentracija siekia 0,06 mg/l. Vandenilio sulfido koncentracija turi būti ne didesnė kaip 10 mg/m³. Gamyklos patalpose darbininkai turi dujokaukes. Apsinuodijęs dujomis išnešamas į gryną orą arba jam duodama kvėpuoti prisodrinti deguonies oro ir gerti geriamosios sodos (natrio hidrokarbonato) atskiesto tirpalo. Ant odos patekusią sieros rūgštį reikia greitai nuplauti vandeniu. Po to apiplauti 5 procentų sodos tirpalu ir patepti vazelinu.

Panaudojimas

Kadangi gerai sugeria drėgmę, turi oksidacinių savybių, yra nelaki, plačiai naudojama ūkyje. Sieros rūgštis naudojama spalvotųjų retųjų metalų, vaistų, dažų, neorganinių rūgščių, sintetinių pluoštų gamyboje, maisto, trąšų pramonėje, juodųjų metalų ėsdinimui. 
Sieros rūgštis sudaro 2 rūšių druskas - normaliąsias (pvz., natrio sulfatas) ir rūgščiąsias (pvz., natrio hidrosulfatas). Sieros rūgšties druskos plačiai naudojamos (medicinoje, veterinarijoje, žemės ūkyje, gamyboje).
Rugsėjo 29

Vardadieniai

Michalina – Mykolas – Rapolas
Ichnotaksonas

Ichnotaksonas - pagal Tarptautinį Zoologinės nomenklatūros kodeksą tai „taksonas, aprašytas pagal fosilizuotas organizmų veiklos žymes“. Ichnotaksonai yra klasifikavimo vienetai, naudojami identifikuoti ir atskirti skirtingiems fosilizuotiems pėdsakams. Ichnologai tokius pėdsakus priskiria genties ir rūšies rango taksonams (ichnogentims ir ichnorūšims), kas primena organizmų aprašymą Linėjaus taksonomijoje.
Ichnotaksonų aprašymams yra naudojamos olų, urvelių, išgraužų, pėdsakų, šliūžių, koprolitų, gastrolitų, išvamų, lizdų, lapų minų, kandimo ir graužimo žymių fosilijos, taip pat kokonų, lėliukų išnarų, voratinklių, galų ir panašios fosilijos.
Žemaičių Naumiesčio Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė

Istorija

Žemaičių Naumiestyje stačiatikiai ėmė kurtis po 1863 m. sukilimo, miestelis buvo pavadintas Aleksandrovsku. Parapija įsteigta 1911 m. Tuo metu čia gyveno 335 stačiatikiai. Sklypą cerkvei statyti caro valdžia buvo skyrusi dar 1872 m. Šv. Sinodas skyrė lėšų statyti mediniams maldos namams. Tuo tarpu cerkvės statybos komitetas nutarė pastatyti mūrinę cerkvę ir tikėjosi gauti papildomų pinigų, surinktų Švėkšnos cerkvės statybai. Iš Švėkšnos išsikrausčius pasienio sargybos įgulai, atsisakyta ją ten statyti. Užtrukus susirašinėjimui dėl papildomų lėšų, Naumiestyje cerkvę pradėta statyti tik Pirmojo pasaulinio karo išvakarėse. Statybų pradžia buvo nesėkminga, karo metais viskas buvo išgrobstyta, liko tik pamatai. 1920 m. paskirtas klebonas jerovienuolis Agafangelas (Fiodorovas), kuris įrengė cerkvę gyvenamajame name. Parapijoje tuo metu buvo 236 stačiatikiai.
Per žemės reformą visa bažnytinė žemė (33 deš.) buvo nusavinta. 1926 m. rudenį Tauragės apskrities žemės tvarkytojas nurodė šventikui iškraustyti maldos namus ir bažnytinius pastatus. Po arkivyskupo Eleuterijaus skundo Ministrų Kabinetui jie palikti stačiatikių bendruomenei.
1937 m. parapijoje gyveno 452 parapijiečiai. Klebono pareigas apie 1920–1930 m. ėjo minėtas vienuolis, vėliau jo neturėta, nuo 1936 m. – Aleksejus Makejevas.
Sovietmečiu apylinkėje gyveno sovietinės radiolokacijos stoties kariškiai. Cerkvė buvo veikianti, turėta apie 150 tikinčiųjų. Kartą ar du per mėnesį atvažiuodavo šventikas iš Klaipėdos. 1957 m. vyskupas Aleksijus siūlė paskirti kleboną. 1963 m. vietos valdžia norėjo uždaryti, bet tam negauta Rusijos stačiatikių bažnyčios reikalų tarybos įgaliotinio pritarimo.
Paskutiniaisiais sovietiniais metais cerkvė vėl buvo atidaryta, nes į ją atvažiuodavo besikuriančios Šilutės stačiatikių Arkangelo Mykolo parapijos tikintieji, tuomet neturėję savo maldos namų.
Atgimimo metais uždarytos cerkvės pastatas priklausė savivaldybei, liturginiai daiktai atiduoti į Šilutę. Namas buvo skirtas gyventi dviems šeimoms, laikui bėgant jis tapo prastos būklės. 2010 m. sukurtas dokumentinis filmas „Nadiežda“ apie šiame name gyvenusią senutę (rež. Dali Rust).
Šalčininkų miškų urėdija

Istorija

1957 m. buvo įsteigtas Šalčininkų miškų ūkis, su 5 tuo metu girininkijomis: Salų, Rūdninkų, Jašiūnų, Šalčininkų ir Dieveniškių. 1978 m. Šalčininkų miškų ūkis įjungiamas į Vilniaus miškų ūkio gamybinį susivienijimą. Gamybinis susivienijimas 1988 m. subyrėjo ir Šalčininkų miškų urėdija tampa savarankiška.
Bendras miškų urėdijos miškų plotas − 54 382 ha. Iš jų − 28 475 ha valstybinės reikšmės miškų. Šalčininkų miškų urėdija yra viena iš miškingiausių miškų urėdijų Lietuvoje, jos miškingumas siekia 49,5 % (vidutinis šalies − 30,9 %). Didžiausia medynų dalis − pušynai (58 %). Eglynai sudaro 22 %, beržynai − 13 %, juodalksnynai − 6 %, drebulynai − 1 %.
Matakų kalbos

Matakų kalbos (dar vadinama matagvajų kalbos, matakų-makų kalbos, matakų-matagvajų kalbos) – Pietų Amerikos indėnų kalbų šeima. Dažnai jungiama į hipotetinę matakų-gvajkurų grupę. Matakų kalbos paplitusios Gran Čiako regione Argentinoje, Bolivijoje ir Paragvajuje.
Georgijus Lvovas

Biografija

Gimė kunigaikščio J. Lvovo šeimoje. Netrukus po Georgijaus gimimo, šeima pervažiavo į Tulos guberniją. 1885 m. baigė Maskvos universiteto Teisės fakultetą. Dirbo Tulos gubernijos teismuose ir žemietijoje (zemstvoje). Rusijos ir Japonijos karo metu organizavo paramą Rusijos kariuomenei. Nuo 1905 m. kadetų partijos narys. Buvo išrinktas į pirmąją Rusijos Valstybės Dūmą. Rėmė persikeliančius į Sibirą ir Tolimuosius Rytus asmenis. Pirmojo pasaulinio karo metu vadovavo Žemietijų ir miestų sąjungų jungtiniam komitetui, kuris rėmė kariuomenės aprūpinimą. 1917 m. kovo 15 d. imperatorius jį paskyrė Rusijos Laikinosios vyriausybės ministru pirmininku, o kovo 23 d. tapo ir vidaus reikalų ministru. Liepos 21 d., po masinių bolševikų organizuotų neramumų, atsistatydino iš visų pareigų. Naujuoju Laikinosios vyriausybės vadovu tapo Aleksandras Kerenskis. Po Spalio perversmo G. Lvovas apsigyveno Tiumenėje. 1918 m. žiemą bolševikų buvo suimtas, pervežtas į Jekaterinburgą, kur netrukus pasirašius pasižadėjimą neišvykti, buvo paleistas. Tačiau G. Lvovas pasitraukė į Čekoslovakų korpuso užimtą Omską, kuriame veikė Laikinoji Sibiro vyriausybė. Ji G. Lvovui pavedė susitikti su JAV prezidentu V. Vilsonu ir derėtis dėl pagalbos su bolševikais kovojantiems baltiesiems. 1918 m. spalį nuvykęs į JAV, G. Lvovas turėjo grįžti į Paryžių, kuriame prasidėjo Taikos konferencija. Nuo 1918 m. iki 1920 m. vadovavo Rusijos politiniam pasitarimui, organizacijai rėmusiai baltųjų judėjimą. Dirbo amatininko darbus, parašė atsiminimus. Palaidotas Paryžiaus stačiatikių kapinėse.
Denise Richards

Biografija

Ričards gimė Ilinojaus valstijoje, Dauners Grove, Joni Lee ir Irv Richards šeimoje, joje taip pat augo sesuo Michelle.
1989 m. ji baigė El Camino High School mokyklą Kalifornijoje.
Karjeros pradžioje Ričards vaidino mažo biudžeto filmuose arba pasirodydavo serialuose („Pagaliau skambutis“, „Vedęs ir turi vaikų“, „Beverly Hills, 90210“, „Seinfeldas“, „Luiza ir Klarkas“, „Melrouzas“). Pirmasis vaidmuo plačiai kino teatruose demonstruotame filme tapo 1997 m. režisieriaus Paul Verhoeven fantastinė juosta „Erdvėlaivio kariai“, sulaukusi didelio populiarumo ir finansinės sėkmės, o Ričards gavo pirmąjį apdovanojimą („Blockbuster Entertainment Award“ kaip geriausia nauja aktorė).
1998 m. ji pasirodė grupės „Blues Traveler“ dinos „Canadian Rose“ vaizdo klipe ir sukūrė puikiai įvertintą vaidmenį erotiniame trileryje „Wild Things“.
1999 m. Ričards pasirodė bondiados filme „Viso pasaulio negana“, kuriame sukūrė mokslininkės Christmas Jones vaidmenį, dėl kurio sulaukė gausios kritikos, neva aktorė buvo jam visiškai netinkama. Ričards pelnė „Auksinės avietės“ apdovanojimą, o žurnalas „Entertainment Weekly“ 2008 m. ją paskelbė viena blogiausių visų laikų Bondo merginų.
1999 m. ji kartu su Kirsten Dunst pasirodė filme „Drop Dead Gorgeous“, o 2001 m. nusifilmavo vienoje iš televizijos serialo „Draugai“ serijų.
Kiti jos žymesni pasirodymai filmuose „Valentine“ (2001 m.), „Pats baisiausias filmas 3“ (2003) ir „Edmond“ (2005). 2008–09 m. kanalas „E!“ rodė realybės šou „Denise Richards: It‘s Complicated“, o 2010–11 m. ji nuolat filmavosi komiškame seriale „Blue Mountain State“.

Asmeninis gyvenimas

2000 m., filmuojant juostą „Good Advice“, Ričars susipažino su kolega aktoriumi Čarliu Šynu, su kuriuo artimus santykius užmezgė 2001 m. gruodį, sudalyvavusi Šyno vedamame televizijos šou „Spin City“. 2002 m. birželį jie susituokė ir vėliau susilaukė 2 dukterų: Sam J. Sheen (g. 2004) ir Lola Rose Sheen (g. 2005). Vis dėlto jų ryšys nutrūko 2005 m. pavasarį, Ričards laukiantis antrosios dukros, o teisiškai buvo įformintas 2006 m.
Nors viena iš skyrybų priežasčių Ričards nurodė Šyno mėginimą ją nužudyti, o 2008 m. teisme kovojo dėl teisės dukteris filmuoti savo televizijos šou „Denise Richards: It‘s Complicated“, vėliau jiedu susitaikė ir stengėsi kartu rūpintis vaikais. 2012 ir 2013 m. ji rūpinosi Šyno ir jo trečiosios žmonos Brooke Mueller dviem sūnumis, kuomet šiems dėl narkotikų vartojimo laikinai buvo apribotos tėvystės teisės.
2011 m. Ričards įvaikino dar vieną mergaitę, Eloise Joni.
1990 m., būdama 19, ji pasidarė krūtų didinimo operaciją, tačiau gydytojas įdėjo didesnius nei buvo prašyta implantuos. Analogiška situacija pasikartojo 1998 m., kuomet Ričards, rengdamasi filmui „Wild Things“, dar kartą didino krūtinę.
2004 m. ji pozavo aktams žurnalui „Playboy“.
Stanislavas Kostka Bielinskis

Biografija

Lenkijos bajorų Bielinskių giminės atstovas, herbo „Junosza“ savininkas. Kulmo vaivados Mykolo Bielinskio (m. 1746) ir Teklės Replovskos (m. 1774) jaunesnysis sūnus. Vyresnysis brolis – Karūnos didysis raštininkas ir Karūnos armijos generolas-majoras Pranciškus (1742–1809).
1757 metais Stanislavas Kostka Bielinskis gavo valdyti Gavrolino seniūniją Mazivijoje. 1761 metais buvo paskirtas Lenkijos karaliaus Augusto III pakamariu. Tais pačiais metais Stanislavas Kostka Bielinskis gavo Karūnos dvaro pakamario pareigybę, o 1765 metais buvo paskirtas Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio kamergeriu. 1773 metais tapo Rambkovo laikytoju.
1776 metais Stanislavas Kostka Bielinskis tapo konfederacijos, vadovaujamos Andžejaus Mokronovskio, konsuliaru (patarėju). 1778 metais gavo Karūnos didžiojo taurininko pareigybę. 1784–1786 metais – Nuolatinės tarybos narys. 1788 metais buvo įtrauktas į ATR karinės komisijos sudėtį. 1792 metais vienas iš pirmųjų prisijungė Targovicos konfederacijos. 1793 metais Stanislavas Kostka Bielinskis buvo išrinktas Gardino seimo, paskutinio seimo ATR istorijoje, maršalka (pirmininku), taip pat įėjo į Gardino konfederacijos sudėtį. Pasisakė už ATR orientaciją į Rusijos imperijos pusę.
1793 metais su Rusijos pasiuntinio Jakovo Jefimovičiaus Siverso pagalba Stanislavas Kostka Bielinskis buvo paskirtas Gardino seimo maršalka, kadangi kitas kandidatas Petras Ožarovskis už savo paslaugą pareikalavo didelę pinigų sumą. Gardino seime 1793 metais Stanislovo Augusto Poniatovskio nutarimu Stanislavas Kostka Bielinskis įėjo į deputacijos dėl derybų su Rusijos pasiuntiniu Jakovu Siversu sudėtį. Būdamas Gardino seimo maršalka, davė sutikimą Antrajam ATR padalijimui tarp Rusijos ir Prūsijos. Kaip apdovanojimą už savo paslaugas gavo Karūnos dvaro maršalkos pareigybę, o Rusijos vyriausybė sumokėjo jam 100 tūkstančių auksinų ir dovaną – žiedą su brilijantais. 1798 metais Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas III suteikė Stanislavui Bielinskiui Prūsijos karalystės grafo titulą.
1775 metais buvo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi, 1785 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
FK Lokomotiva Skopje

Istorija

Šio klubo ištakos siekia 1954 m., kai buvo suburta geležinkeliečių futbolo komanda. 
Makedonijai tapus nepriklausoma valstybe, šis klubas žaisdavo trečioje ar ketvirtoje pakopoje.
2007/2008 m. sezone pirmą kartą dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
Stasys Yla (1913)

Biografija

Nuo 1919 m. gyveno Lietuvoje. Muzikos mokėsi pas vargonininkus S. Velminską, J. Viržonį, J. Vitkauską, kunigą A. Adomaitį, 1929–1932 m. J. Naujalio muzikos mokykloje Kaune. Nuo 1925 m. vargonininkavo Suginčiuose, Labanore, 1930–1939 m. Skriaudžiuose, ten pastatė Miko Petrausko ir kitų autorių operečių, dramos spektaklių.
1940–1947 m. Kybartų gimnazijos, Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos mokytojas. 1948 m. baigė Kauno konservatorijos Petro Olekos dainavimo klasę. 1947–1957 m. (iki 1948 m. Kaune) LSSR operos ir baleto teatro literatūrinės dalies vedėjas. 1949–1994 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos, 1957–1975 m. dar ir Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1963–1975 m. Estetinio lavinimo katedros vedėjas. Palaidotas Antakalnio kapinėse
Parašė muzikos straipsnių, operų libretų, išvertė į lietuvių kalbą 45 operų, operečių libretus, apie 600 dainų, romansų tekstų.
Baltakarčių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 20x14 m dydžio, 1,5 m iškiliu viduriu. Šiaurės vakarų šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra trikampė 12x19 m dydžio terasa. Šlaitai nuolaidūs, 3-5 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų. Jis dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaite ir šiaurės rytų aikštelės dalyse auga beržai, alksniai.

Aplinkiniai piliakalniai

Gaigalių piliakalnis (Utena) 3,5 kmŠeimyniškių piliakalnis 8,5 km
Užpalių piliakalnis 5,5 kmManeičių piliakalnis 5 kmVarniškių piliakalnis (Anykščiai) 14 kmBajoriškių piliakalnis 9 kmŠiaudinių piliakalnis 9 kmNolėnų piliakalnis 3 kmVaikutėnų piliakalnis 6,5 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Skandha

Sąmonė – penktasis asmens sandas (vidžniana)

(skr. विज्ञानस्कन्ध = vijñāna–skandha; pali viññāṇa–kkhandha)
Penktasis skandha (asmens sandas) yra vidžniana, sąmonė. Nežiūrint visiško termino tapatumo, sąmonė čia suprantama kitaip, nei įprasta vakarietiškose psichologinėse sistemose. Budizme sąmonė suvokiama savitai ir daug siauriau.
Sąmonė yra atsakas, reakcija, kurios pagrindas yra vienas iš šešių gebėjimų (akių, ausų, nosies, liežuvio, kūno ir proto) ir kurios objektas, siekis yra vienas iš šešių atitinkamų išorinių reiškinių (regimieji pavidalai, garsai, kvapai, skoniai, lytimieji dalykai ir proto objektai, t. y. idėjos ir mintys). Pavyzdžiui, regėjimo sąmonės pagrindas yra akys, o jos siekis, apimamas dalykas, objektas yra regimieji pavidalai. Proto sąmonės pagrindas yra protas, o aprėpiamas dalykas – proto objektai, t. y. idėjos ir mintys, arba dharmos. Tokiu būdu sąmonė yra susieta su kitais žmogaus gebėjimais ir taip pat kaip pojūčiai, suvokimai ir valia, sąmonė yra šešeriopa.
Reikia aiškiai suprasti, kad sąmonė neatpažįsta objekto. Ji yra tik tam tikras supratimas: supratimas, kad objektas yra. Kai akis patiria sąlytį su spalva, sakykime, mėlyna, pasireiškia regimoji sąmonė, kuri yra tik paprastas spalvos buvimo supratimas. Ji neatpažįsta, kad tai yra mėlyna. Šiame darinyje nevyksta pažinimas. Mėlynumą atpažįsta trečiasis darinys – suvokimas. „Regimoji sąmonė“ kaip sąvoka yra tik filosofinė išraiška, nusakanti tą patį dalyką, kurį kasdienybėje vadiname „matymu“. Matymas nereiškia atpažinimo. Taip pat yra ir su kitomis sąmonės rūšimis.
Budizmo filosofijoje nėra amžinos, nekintančios dvasios, kuri būtų suvokiama kaip „aš“, „aš pats“, „siela“, „ego“ ir būtų priešpastatyta materijai, medžiagiškumui. Todėl sąmonė budizme nėra laikoma dvasiniu dalyku priešingu materijai. Budizme yra dviprasmybė, kai sąmonė laikoma tam tikru pasireiškimu „manęs paties“, „Aš“ ar „Dvasios“, laikomos nuolatine, per visą gyvenimą išliekančia substancija. Nors čia pat Buda nedviprasmiškai yra pasakęs, kad sąmonė yra priklausoma nuo medžiagos, pojūčių, suvokimų ir proto darinių ir kad jos negali būti be kitų keturių: „Jeigu koks žmogus sakytų: aš parodysiu kaip sąmonė ateina, nueina, iškeliauja, iškyla, auga, didėja ar plėtojasi nepriklausomai nuo medžiagos, pojūčių, suvokimų ir proto darinių,- tai jisai kalbėtų apie kažką, ko nėra“.

Kas yra „aš“?

Tai, ką vadiname „būtybe“, „individu“ ar „aš“, yra tiktai įprastinis pavadinimas ar sutartinis apibūdinimas, etiketė, kurią žmonės suteikia penkių skandhų deriniui. Visi šie skandhos yra laikini ir nuolatos kinta. Todėl ir visas derinys yra laikinas ir nuolat besikeičiantis. Visa, kas yra laikina, yra kančia, duhkha, sakė Buda. Vadinasi, penki asmens sandai yra kančia, duhkha. Vis kitą akimirką sandų derinys yra jau kitas. Taigi logika tokia: A nelygu A. Visa yra kas akimirką vykstančio atsiradimo ir pranykimo tėkmėje. Taigi jau seniai nebėra to „aš“ derinio, kuris sakinio pradžioje perskaitė „taigi“. Vadinasi, nėra jokio „aš“, nes kitokio žmogus dar neišgalvojo.
Kamehameha

Kamehameha (japoniškai かめはめ波 – Vėžlio sunaikinimo banga) – pirma energijos ataka parodyta Drakonų kovos serijose. Tai yra Goko pagrindinis ir stipriausias smūgis.

Savybės

Kamehameha yra mėlynos spalvos kamuolys, suformuotas suriestais pirštais prie nugaros. Tada, ši banga yra metama į priekį sulenktais pirštais sudėtomis rankomis.
Gokas jau būdamas mažas paleido kamehameha į Bulmos mašiną, pridarydamas jau zalos, paskui jo smūgiai paliko tokie galingi ir Gokas išmoko padaryti kitokių versiju kamehamės smūgių.pvz.: trys spalvos mėlyna geltona ir raudona.
Čerkasų sritis

Plotas

Srities plotas 20900 km², kas sudaro 3,46 % Ukrainos teritorijos.

Vandens telkiniai

Per šią sritį teka daugiau nei 1037 upių kurios priklauso Dniepro ir Pietinio Bugo baseinams. Svarbiausia upė – Dniepras (ilgis – 150 km srities teritorijoje).

Klimatas

Klimatas vidutinių platumų; kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra -5,9 °C, vasaros – 1,5 °C. Per metus iškrenta 450–520 mm kritulių.

Ekonomika

Čerkasų srityje išvystyta maisto („Nacionalna horilčana kompanija“), chemijos ir naftochemijos („Azot“), automobilių bei autobusų gamyba ir surinkimas („Čerkaskij avtobus“), mašinų gamybos, metalurgijos produktų gamybos pramonė.
Srityje veikia dvi didesnės jėgainės – Čerkasų šiluminė bei Kanivo hidroelektrinė.
Srities teritorijoje auginami javai, cukriniai runkeliai, saulėgrąžos.Taip pat išvystyta gyvulininkystė (galvijai, kiaulės, paukštininkystė, arkliai).
TV7

TV7 – regioninis televizijos kanalas, transliuojantis programą Jonavos, Ukmergės, Kaišiadorių, Kėdainių, Širvintų, Kauno miestų bei rajonų gyventojams.
TV7 transliuoja savo rengiamą programą, taip pat retransliuoja muzikinio kanalo Ukrainos OTV, Rusijos REN TV ir Init TV programas.
Transliuotojas – UAB „TV7“. Direktorė – Loreta Misionienė.

Istorija

Kanalas buvo įkurtas kaip „Jonavos televizija“ 2001 m. 2006 m. televizija pervadinta į TV7.
Tadas Kosciuška

Asmeninis gyvenimas

1774 m. grįžus į Lietuvą T. Kosciuška patyrė nelaimingą meilę didiko Sosnovskio dukteriai Liudvikai – tėvas jai neleido tekėti už neturtingo bajoraičio. Panašiai atsitiko ir apie 1790 m., kai jis paprašė Teklės Žurovskaitės rankos, bet jos tėvas, išdidus Ukrainos dvarininkas, atstūmė, kadangi T. Kosciuška nebuvo turtingas, mat nepasinaudojo JAV gautomis privilegijomis ir pinigais, o didelę jų dalį paliko juodaodžių vaikų mokyklai steigti. Taip jis ir liko nevedęs.
Vytautas Zubras

Biografija

1984 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinerijos specialybę. 1998 m. baigė magistrantūros studijas ir įsigijo edukologijos magistro kvalifikacijos laipsnį. 2002 m. baigė KTU ir įgijo vadybos mokslų magistro kvalifikacinį laipsnį. 1991 m. Daugų žemės ūkio mokyklos direktorius, 2004 m. Alytaus profesinio rengimo centro direktorius.
1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.
Pirmasis sporto klubo „Daugis“ prezidentas. Sutuoktinė Vidutė, vaikai Audrius, Indrė.