Dragon Ball

Tema

Iš esmės „Dragon Ball“ istorija remiasi pagrindiniais „Weekly Shōnen Jump“ filosofijos principais: „Draugystė, kova ir pergalė“. Serialui keičiantis iš švelnaus, mielo ir komedinio į rimtesnį veiksmo serialą pagrindiniai veikėjai buvo įtraukti į nesibaigiantį kovų, pergalių, pralaimėjimų ir tobulėjimo ciklą. Veikėjai pasinaudodami magiškais prietaisais pasiekia gyvenimą po mirties ir toliau treniruojasi bei tobulėja, kad įveiktų savo priešus.

Kūrimas

Nenorėdamas, kad jo kūrinį lemtų vakarietiška kultūra, Akira Torijama „Dragon Ball“ kūrė remdamasis klasikiniu kinų romanu „Kelionė į vakarus“, taip pat perkūrė vieną pirmųjų savo manga darbų „Dragon Boy“. Pastarasis kūrinys sujungė ketverius metus sėkmingai leistos mangos „Dr. Slump“ komedinį stilių su labiau veiksmu paremta istorija, norėdamas pagerbti gerai žinomą kung fu kovos menų specialistą Jackie Chan. Torijama teigia, kad jo tikslas kuriant „Dragon Ball“ buvo papasakoti „prieštaringą ir neįprastą“ istoriją.
Pagal pirminę idėją Gokas ir Pikolas buvo žemiečiai. Sugalvojus į istoriją įtraukti Dievą ir tarpplanetines kovas, Gokas ir Pikolas buvo priskirti ateiviams iš kitų planetų.  Torijamai nepatiko piešti „silpnų moterų“, todėl jis sukūrė tokias moteris, kurios jo manimu buvo ne tik „gražios ir seksualios“ bet ir „stiprios“. Prieštaraudamas nusistovėjusiems šablonams, kad stipriausias veikėjas turėtų būti ir fiziškai didžiausias, Torijama daugumą „Dragon Ball“ stipriausių veikėjų piešė smulkaus sudėjimo, įskaitant ir pagrindinį veikėją Goką.
Iš pradžių kovos technikos buvo neįvardintos, bet serialo redaktorius nusprendė, kad būtų geriau joms suteikti pavadinimus. Visoms technikoms pavadinimus sugalvojo pats Torijama, išskyrus Kamehameha, kuriai pavadinimą davė jo žmona, kai autorius negalėjo apsispręsti, kaip pavadinti šią ataką. Kurdamas įsivaizduojamą pasaulį Torijama nusprendė naudotis tik savo fantazija, vengiant nuorodų į populiariąją kultūrą. Nepaisant to, sala, kurioje vyko pasaulio kovos menų turnyras sukurta pagal Balį. Piešiant kovos scenas mangoje Torijama veikėjus nukeldavo į negyvenamas vietas, norėdamas išvengti sudėtingo griūvančių pastatų piešimo. Tam, kad istorija vystytųsi greičiau, jis daugumai kovotojų suteikė gebėjimą skraidyti ir jie galėtų daug greičiau ir patogiau nukeliauti į toli esančias vietas. Dėl tos pačios priežasties Gokui buvo suteikta galimybė išmokti teleportacijos.
Išleidus pirmuosius mangos epizodus, skaitytojams Gokas pasirodė per daug supaprastintas, todėl jo išvaizda buvo pakeista. Buvo pridėti nauji veikėjai (Krilinas ir Džinas Vėžlys) ir kovos menų turnyras tam, kad mangą labiau susieti su dvikovomis. Torijama, žinodamas, kad skaitytojai tikėsis, jog Gokas laimės kovos menų turnyrą, tyčia pakreipė istoriją taip, kad Gokas pralaimėtų pirmus du turnyrus, bet ir toliau siektų tapti nugalėtoju ir didvyriu. Po Celo mirties Goko sūnus Son Gohanas turėjo tapti pagrindiniu istorijos veikėju, bet persigalvojo, nes anot jo, šis veikėjas nebuvo sutvertas šiai rolei.
Kurdamas Raudonojo Kaspino armiją Torijama rėmėsi videožaidimu „Spartan X“, kuriame priešai atsirasdavo labai netikėtai. Po antrojo kovos menų turnyro Torijama norėjo sukurti veikėjams priešininką, kuris būtų tikras „blogiukas“. Pagrindiniu antagonistu tapus Pikolui, autorius užsiminė, kad Pikolas ir jo sūnus tapo jo mėgstamiausiais veikėjais. Įvardinus Goką stipriausiu kovotoju žemėje, Torijama nusprendė, kad blogiečiai žemę galėtų puldinėti iš kosmoso. Pamatęs, kad sunku susitvarkyti su vis didėjančiu blogiečių skaičiumi, jis nusprendė sukurti Ginio pajėgas tam, kad labiau subalansuotų pasakojimą. Šiame istorijos etape Torijama skyrė šiek tiek mažiau dėmesio piešimui, supaprastindavo linijas ir taip kartais padarydamas daiktus ar veikėjus „per daug kvadratinius“. Jam sunkiai sekėsi nuspręsti, kokias spalvas priskirti veikėjams, tad to pasekoje, kai kurių veikėjų spalvas, pats to nenorėdamas, pakeisdavo istorijos viduryje. Vėliau autorius pripažino, kad jis neplanavo visų istorijos detalių, todėl, istorijos bėgyje vis atsirasdavo keistų sutapimų ar neatitikimų.

Dragon Ball

Parašyta bei iliustruota Akira Torijamos, „Dragon Ball“ buvo pirma išleista manga antologijoje „Weekly Shōnen Jump“ 1984 m. gruodžio 3 d. Manga baigėsi 1995 m. birželio 5 d., kai Torijama pavargo ir nusprendė padaryti pertrauką. Leidyklos „Shueisha“ 519 individualių skyrių buvo išleisti 42-juose tomuose (tankōbon) nuo 1985 m. lapkričio 10 d. iki 1995 m. rugpjūčio 4 d. 2002 m. manga buvo pakartotinai išleista 34 tomuose (kanzenban), kuriuose buvo šiek tiek pakeista pabaiga, nauji viršeliai ir spalvotos iliustracijos. 2013 m. vasario mėnesio „V Jump“ leidimas, kuris buvo išleistas 2012 m. gruodį, paskelbė, kad kai kurios manga dalys bus pilnai nuspalvintos ir pakartotinai išleistos 2013 m. Trys tomai, apimantys „Sajanų sagą“ (kuri prasideda nuo 195-ojo skyriaus originaliame leidime) buvo išleisti 2013 m. vasario 4 d., o penki tomai, apimantys „Fryzo sagą“ buvo išleisti 2013 m. balandžio 4 d.
„Dragon Ball“ manga buvo išleista anglų kalba Šiaurės Amerikoje „Viz Media“ kompanijos, kuri išleido visus 42 tomus. Nuo 17 iki 42 tomų buvo išleista pavadinimu „Dragon Ball Z“, mėgdžiojant anime, kuris buvo sukurtas pagal šiuos tomus, siekiant nesupainioti potencialių skaitytojų. Ilgainiui buvo išleistos abi manga mėnesinių komiksų knygelių formatu, pradedant 1998 m., ir vėliau jos buvo išleistos grafinių romanų formatu. „Dragon Ball“ mėnesinio leidimo metu, „Viz“ pradėjo šią mangą cenzūruoti dėl tėvų nusiskundimų. 2001 m., dėl fanų peticijos, surinkusios virš 10 000 parašų, jie paskelbė, kad manga nebebus cenzūruojama. Vietoj cenzūravimo manga buvo pradėta leisti skaitytojams nuo 13 m. amžiaus, bei pirmi trys grafiniai romanai buvo iš naujo atspausdinti ir išleisti be cenzūros. „Dragon Ball Z“ 1-226 skyriai buvo išleisti mėnesiniam žurnale „Shōnen Jump“ nuo pačio pirmo numerio nuo 2003 m. sausio iki 2005 m. balandžio. Vėliau abiejų leidimų pirmieji 10 tomų buvo pakartotinai išleisti 2003 m. nuo kovo iki gegužės po „Shonen Jump“ atspaudu. „Dragon Ball“ buvo baigtas leisti 2004 m. rugpjūčio 4 d., o „Dragon Ball Z“ – 2006 m. birželio 6 d. Tačiau išleidžiant paskutinius „Dragon Ball Z“ tomus kompanija pradėjo vėl cenzūruoti šią mangą, pakeisdami visus šautuvų skleidžiamus garsus į „zap“ ir pakeisdami kai kurias seksualines užuominas. 2008 m. birželį, „Viz“ pradėjo vėl leisti abi mangas wideban formatu pavadinimu „Viz Big Edition“, kuriame trys individualūs tomai buvo sujungti į vieną didesnį tomą. Šie leidiniai yra aukštesnės kokybės popieriaus ir turi keletą pirmojo „Weekly Shōnen Jump“ leidimo spalvotų puslapių, tačiau jie taip pat cenzūruoti kitaip negu 2003 m. leidimai. 2008 m. lapkričio 3 d., pirmieji abiejų mangų tomai buvo pakartotinai išleisti kietais viršeliais kaip „Collector’s Editions“. 2013 m. vasarį pradėta leisti nauja, pilnai spalvinta mangos versija, pradedant 195-uoju skyriumi, skaitmeninėje antologijoje „Weekly Shōnen Jump“. 2013 m. vasarą „Viz“ pradės leisti naujus tomus, panašius į „Viz Big Edition“ (taip pat sudarytus iš trijų ankstesnio leidimo tomų).

Susiję kūriniai

Torijama taip pat sukūrė trumpą mangos seriją „Neko Majin“, kuri pavirto į „Dragon Ball“ parodiją. Pradėta leisti 1999 m. rugpjūtį, aštuonių skyrių serija buvo sporadiškai išleista „Weekly Shōnen Jump“ ir „Monthly Shōnen Jump“ kol buvo užbaigta 2005 m. Šie skyriai buvo sujungti į vieną kanzenban tomą, kad išleisti 2005 m. balandžio 4 d. 2006 m. Torijama ir „One Piece“ autorius Eiichiro Oda kartu sukūrė vieno skyriaus jungtą „One Piece“ ir „Dragon Ball“ mangą, pavadinimu „Cross Epoch“. Šis skyrius buvo išleistas 2006 m. gruodžio 25 d. „Weekly Shōnen Jump“ leidime. Anglų kalba ši manga buvo išleista 2011 m. balandžio mėn. „Shōnen Jump“ leidime. 
„Dragon Ball: Yo! Son Goku and His Friends Return!!“ manga adaptacija, iliustruota Naho Ōishi, buvo išleista „V Jump“ 2009 m. kovo 21 d. ir balandžio 21 d.
Originalia istorija paremta manga pavadinimu „Dragon Ball SD“, taip pat sukurta Naho Ōishi buvo išleista Shueisha „Super Strong Jump“ žurnale, pradedant 2010 m. gruodį. Antras numeris buvo išleistas 2011 m. balandį. Ši manga yra kondensuota Son Goko nuotykių istorija iš jo vaikystės, kurios daug detalių buvo pakeista.
„Dragon Ball: Episode of Bardock“ yra trijų skyrių manga, irgi sukurta Naho Ōishi, kuri buvo buvo išleista mėnesiniame žurnale „V Jump“ nuo 2011 m. rugpjūčio iki spalio mėn. Ši manga yra 1990 m. televizijai sukurto filmo „Bardock – The Father of Goku“ tęsinys su kai kurių esminių detalių pakeitimais. Šios mangos istorija yra apie Bardoką, Son Goko tėvą bei tai, koks būtų pasaulis, jei Fryzas jo nebūtų nužudęs, o jis būtų kovojęs prieš Fryzą kaip super sajanas. Tai, kad Bardokas šioje mangoje vaizduojamas kaip super sajanas yra paremta „Dragon Ball Heroes“ kolekcionuojamų kortų žaidimo korta, kurioje jis taip pat šitaip vaizduojamas.

Dragon Ball

„Toei Animation“ sukūrė anime serialą paremtą originaliais mangos skyriais, taip pat pavadintą „Dragon Ball“. Šis serialas pradėtas rodyti Japonijoje, per Fuji Television televizijos kanalą, 1986 m. vasario 26 d. ir buvo rodomas iki 1989 m. balandžio 12 d., iš viso trukęs 153 serijas.
„Harmony Gold USA“ gavo licenziją išleisti šį serialą anglų kalba Jungtinėse Amerikos Valstijose 1989 m. Jų įgarsinime, „Harmony Gold“ pervadino beveik visus veikėjus, pavyzdžiui, Son Gokas buvo pervadintas į „Zero“. Šis dubliavimas buvo bandytas įpiršti keliuose miestuose, tačiau buvo atšauktas nespėjus pradėti rodyti serialo publikai.
1995 m. „Funimation Entertainment“ gavo licenziją platinti „Dragon Ball“, taip pat ir jo tęsinį „Dragon Ball Z“ JAV. „Funimation“ sudarė sutartį su „BLT Productions“, kad sukurtų anglišką įgarsinimą pirmajam anime serialui jų dubliavimo studija Kanadoje. Trylika serijų buvo parodyta 1995 m. rudenį, tada „Funimation“ projektą atšaukė dėl žemų reitingų ir nusprendė nukreipti dėmesį į kur kas daugiau veiksmo turintį „Dragon Ball Z“. „Vidmark Entertainment“ (vėliau žinoma kaip „Trimark Pictures“) nusipirko įrašų platinimo teises šioms dubliuotoms serijoms kažkiek laiko po to. 2001 m. kovo mėnesį, po „Dragon Ball Z“ sėkmės Cartoon Network kanale, „Funimation“ paskelbė „Dragon Ball“ sugrįžtant į JAV televiziją su nauju anglišku įgarsinimu, sukurtu jų pačių įgarsinimo studijoje Teksase. Taip pat šios serijos buvo šiek tiek mažiau pakeistos bei turėjo originalų japonišką garso takelį (priešingai nei šio serialo du tęsiniai). Iš naujo dubliuotos serijos buvo rodomos per Cartoon Network nuo 2001 m. rugpjūčio 20 d. iki 2003 m. gruodžio 1d. „Funimation“ taip pat rodė šį serialą per Colours TV ir jų pačių Funimation Channel kanalą nuo 2006 m.
„Funimation“ pradėjo leisti savo pačių įgarsinimą į Regiono 1 DVD rinkinius 2003 m. kovo mėnesį. Kiekvienas rinkinys, apimantis pilną serialo sagą, turėjo anglišką įgarsinimą ir originalų japonišką įgarsinimą su neprivalomais angliškais subtitrais. Tačiau jie negalėjo išleisti pirmųjų trylikos serijų tuo metu, kadangi „Lionsgate Entertainment“ tuo metu laikė platinimo teises originaliam tų serijų įgarsinimui, kuriuos jie perėmė iš „Trimark“ kai jie išsiskirstė. Kai „Lionsgate“ licenzija pirmosioms 13 serijų nustojo galioti 2009 m., „Funimation“ pakartotinai išleido pilną „Dragon Ball“ serialą DVD formatu penkiuose individualiuose rinkiniuose nuo 2009 m. rugsėjo 15 d. iki 2010 m. liepos 27 d.
Lietuvoje „Dragon Ball“ buvo rodomas pavadinimu „Drakonų kova“ per LNK kanalą nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2002 m. sausio 1 d.

Dragon Ball GT

Išleista „Toei Animation“, „Dragon Ball GT“ (jap. ドラゴンボールGT(ジーティー = Doragon Bōru Jī Tī) premjera įvyko per Fuji TV kanalą 1996 m. vasario 2 d. ir tesėsi iki 1997 m. lapkričio 19 d. Kitaip nei praeitos serijos, ši neparemta originalia „Dragon Ball“ manga. Parodyta 64 epizodai.
Gokas paverčiamas mažu vaiku Juodosios žvaigždės Drakono rutulių galia, to panorint Valdovui Pilafui (kuris po „Dragon Ball“ pabaigos buvo paslaptingai dingęs) ir priverstas keliauti po visatą jų atgauti bei tam, kad išvengtų žemės sunaikinimo. Keliaudamas kosmose su savo anūke Pan bei Vedžito sūnumi Tranksu, Gokas susiduria su tokiais priešais, kaip Tsufulas (kitaip dar Vaikelis). Grįžęs į žemę Gokas susiduria su su septyniais blogaisiais šešėlių drakonais, kuriuos iššaukė neigiama energija, susikaupusi dėl per dažno paprastųjų drakono rutulių naudojimo.
Po sėkmingo „Dragon Ball“ ir „Dragon Ball Z“ Cartoon Network kanalu, „Funimation“ nusipirko licenziją rodyti ir „Dragon Ball GT“. „Funimation“ studijos dubliuoti „Dragon Ball GT“ epizodai pasirodė per Cartoon Network 2003 m. lapkričio 13 ir rodyti iki 2005 m. balandžio 16 d. Televizijos transliuotojai praleido pirmus 16 epizodų ir vietoj to „Funimation“ sukūrė apibendrinančią kompoziciją iš šių epizodų, kurią pavadino „Didžioji problema“. Praleistieji epizodai vadinami „Prarastaisiais epizodais“, buvo parodyti tik po likusių epizodų.
„Funimation“ vėliau išleido savo dubliuotus epizodus dvikalbiu DVD formatu po du sezonus. Pirmasis DVD buvo išleistas 2008 m. gruodžio 8 d., o paskutinis 2009 m. vasario 10 d. Pastarajame taip pat galima rasti „Dragon Ball GT“ ekstra TV epizodą „Herojaus palikimas“ (A Hero’s Legacy). Panašiai, kaip ir su „Dragon Ball Z“, šiuose DVD galima pasirinkti dubliuotą epizodų variantą su originaliu japonišku muzikiniu takeliu. „Funimation“ vėliau išleido „Visų epizodų“ DVD paketą (naudodami tuos pačius dviejų sezonų diskus, tik su skirtingu įpakavimu), kuris pasirodė 2010 m. rugsėjo 21 d.
Lietuvoje „Dragon Ball GT“ rodytas LNK kanalu nuo 2005 m. vasario 28 d. iki 2006 m. sausio 9 d.

Dragon Ball Kai

2009 m. vasarį „Toei“ paskelbė, kad retransliuos „Dragon Ball Z“ 20-ųjų „Dragon Ball“ metinių proga. Premjera įvyko 2009 balandžio 5 d. Šios serijos buvo pritaikytos raiškiosios televizijos 16:9 formatui, buvo pašalintos kai kurios smurto scenos, pridėta nauja įžanga ir pabaiga bei originalaus „Dragon Ball Z“ įgarsintojų balso takeliai. Medžiaga taip pat buvo dar kartą pertvarkytą, kad kuo tiksliau atitiktų manga, todėl istorija vystosi greičiau, bei panaikinti sugadinti kadrai. Kenji Yamamoto orkestrinis garso takelis buvo pakeistas Shunsuke Kikuchi originalaus „Dragon Ball Z“ orkestriniu garso takeliu. Šis foninės muzikos pakeitimas galiausiai pasiekė ir visus angliškai dubliuotus epizodus. Serialas baigėsi su Celo saga, o ne su Bū saga, kaip „Dragon Ball Z“. Iš viso buvo planuota parodyti 98 epizodus, tačiau dėl žemės drebėjimo ir cunamio Tohoku regione, paskutinis „Dragon Ball Kai“ epizodas nebuvo išleistas ir serialas baigėsi parodžius tik 97 serijas, iš kurių paskutinė pasirodė 2011 m. kovo 27 d.
Kaip ir visiems kitiems „Dragon Ball“ anime „Funimation“ nusipirko licenziją „Dragon Ball Kai“ leidybai anglų k. Serialas rodytas Nicktoons kanalu nuo 2010 m. gegužės 10 d. iki 2012 m. sausio 1 d. Nuo 2010 m. rugpjūčio 14 d. serialą taip pat pradėjo rodyti Toonzai, o jų pradėtą transliaciją tęsia Toonzai pasekėjas Vortexx, kuris „Dragon Ball Kai“ pradėjo rodyti nuo 2010 m. rugpjūčio 25 d. Tiek Nicktoons tiek Toonzai/Vortexx rodytos versijos buvo cenzūruotos, nors palyginus Toonzai/Vortexx versija buvo cenzūruota daug griežčiau, tikriausiai todėl, kad jų transliuotojas buvo CW televizijos kanalas. Papildant TV epizodus „Funimation“ išleido dvikalbio regiono DVD ir Blu-ray „Dragon Ball Kai“ diskų paketus. Juose galima rasti originalų japonišką garso takelį su angliškais subtitrais ir neredaguotus bei angliškai dubliuotus variantus. „CSC Media Group“ įsigijo „Dragon Ball Kai“ transliavimo teises Jungtinėje Karalystėje ir pradėjo savo transliaciją Kix! kanalu 2013 m. pradžioje.

Dragon Ball Super

2015 m. balandžio 28 d. „Toei Animation“ pranešė apie „Dragon Ball Super“ (jap. ドラゴンボール超 = Doragon Bōru Chō), visiškai naują „Dragon Ball“ televizijos serialą, pasirodysiantį praėjus 18 metų nuo paskutinių eteryje rodytų „Dragon Ball GT“ serijų. Serialo premjera įvyko 2015 m. liepos mėnesį. Jis rodomas sekmadieniais 9:00 ryte vietos laiku kanale „Fuji TV“. Goką, Gohaną ir Goteną dar kartą įgarsino Masako Nozawa. Anime istorijos veiksmas vyksta praėjus keleriems metams po to, kai buvo įveiktas Majin Boo ir Žemėje vėl įsivyravo taika. Scenarijaus ir veikėjų dizaino autorius – Akira Torijama.
Lietuvoje „Dragon Ball Super“ rodomas LNK kanalu nuo 2018 m. kovo 31 d.

Muzika

Muziką pirmoms dviem anime serialo dalims „Dragon Ball“ ir „Dragon Ball Z“ kūrė Shunsuke Kikuchi. „Dragon Ball GT“ garso takelis kurtas Akihito Tokunaga, o „Dragon Ball Kai“ – Kenji Yamamoto. Atskiras originalios serijos garso takelis „Dragon Ball: Music Collection“ pirmą kartą buvo išleistas 1985 metais. 1991 metais pasirodė „Dragon Ball: Complete Song Collection“. Taip pat šis rinkinys buvo perleistas 2003 ir 2007 metais. Antros serijos garso takelis vadinosi „Dragon Ball Z Hit Song Collection Series“. Jį išleido „Columbia Records“. Šiame rinkinyje įtraukti kūriniai skambėję nuo 1989 iki 1996 metų. Šis rinkinys buvo perleistas 2006 metais. Taip pat yra išleista daugybė įvairiausių garso takelių tiek kitoms anime dalims, tiek filmams, tiek žaidimams.

Knygos ir knygų papildiniai

Viena žymiausių knygų papildinių (companion books) serija išleista pavadinimu „Daizenshuu“. Ją sudaro septynios dalys kietu viršeliu ir trys plonu viršeliu. Jos papildo pagrindinę mangą ir pirmas dvi anime dalis. Pirmoji vadinasi „Dragon Ball: The Complete Illustrations“, išleista Japonijoje 1995 m. ir vienintelė išleista Anglijoje 2008 m. Joje surinktos 264 spalvotos iliustracijos, kurtos A. Torjama „Weekly jump“ žurnalams ir kitos papildomos iliustracijos.
„Dragon Ball GT: Perfect files“ skirta GT serijai, išleista 1997 m., buvo sudaryta iš iliustracijų galerijos, įdomios gamybinio proceso informacijos ir kitų dalykų. Ši dalis buvo perspausdinta 2006 m. ir nuo to laiko yra tiražuojama iki šiol. 2003 m. 34 manga dalies išleidimas sutapo su pirmu pilnu anime DVD išleidimu Japonijoje ir ta proga buvo sukurtos keturios papildomos knygelės. „Dragon Ball Landmark“ ir „Dragon Ball Forever“ papildo manga knygas. „Dragon Ball: TenkaIchi Densetsu“ ir „Dragon Ball: Son Goku Densetsu“ papildo anime pirmas dvi dalis. Jose galima rasti įvairios papildomos informacijos, pavyzdžiui, interviu su aktoriais, kūrybine grupe ir pan. Taip pat čia publikuojami anksčiau nerodyti Son Goko tėvo Bardoko eskizai, kuriuos nupiešė Katsuyoshi Nakatsuru, prieš Akira Torijama vėlesniuosius pataisymus.
Pasirodžius „Dragon Ball Kai“ buvo išleistos keturios naujos knygelės. Dviejų dalių „Super Exciting Guide“, papildantis manga. Taip pat dviejų dalių „Extreme Battle Collection“, papildantis anime serijas. Nors išleidimo metu buvo rodomos „Kai“ anime serijos, tačiau šios dvi dalys turiniu papildo senesnę, „Dragon Ball Z“ anime versiją. Šios knygelės taip pat papildytos nauja klausimų ir atsakymų serija su Akira Torijama, atskleidžiančiais kelias naujas detales apie veikėjus ir istoriją. Netrukus buvo išleista dar viena knygelė – „The Golden Warrior“. Joje galima rasti originalias anime iliustracijas ir interviu su trimis pagrindiniais veikėjų dizaineriais. Iš šių visų knygelių tik „Dragon Ball – The Complete Illustrations“ buvo išversta į anglų kalbą.
Kiekvienas japoniškas DVD ir Blue Ray „Dragon Ball Kai“ serijos leidimas turėjo „Dragon Book“ gidą, kuriame galima rasti interviu su kūrėjų komandos nariais ir įvairios informacijos apie anime. Vis dėlto šios knygelės taip pat nebuvo išleistos anglų kalba.

Kortų žaidimai

Yra išleistos kelios rūšys kolekcinių kortų žaidimų, paremtų „Dragon Ball“, „Dragon Ball Z“ ir „Dragon Ball GT“. Didžioji dalis „Bandai“ prekinio ženklo. Juose vaizduojamos įvairios scenos iš manga ir anime, taip pat papildomos iliustracijos.

Manga

„Dragon Ball“ yra visų laikų populiariausi japoniški komiksai ir jie vis dar plečia savo skaitytojų ratą. Vien Japonijoje iki 2000 metų buvo parduota daugiau nei 126 mln. šių komiksų egzempliorių. 2012-aisiais šis skaičius išaugo iki 156 mln. Japonijoje ir iki 230 mln. visame pasaulyje, taip tapdamas antru visų laikų „Weekly Shōnen Jump“ komiksų bestseleriu.  Dešimtajame kasmetiniame Japonijos medijos menų festivalyje 2006 m., japonų fanai balsavo už „Dragon Ball“ kaip trečią geriausią visų laikų manga. Leidinyje „Little Boy: The Art of Japan’s Exploding Subculture“ Takashi Murakami pabrėžė, kad „Dragon Ball“ yra niekad nesibaigiantis cikliškas pasakojimas, kuris nuolat progresuoja, bei sklandžiai ir rafinuotai vystosi. Goko kelionės ir jo nuolat auganti jėga pelnė jo personažui nominaciją kaip „labiausiai pasaulyje žavinčio jaunuosius berniukus“.
2007 m. „Oricon“ atlikus 1000 žmonių apklausą, Gokas buvo išrinktas stipriausiu visų laikų manga personažu. Manga kūrėjai Eiichiro Oda (sukūręs „One Piece“) ir Masashi Kishimoto (sukūręs „Naruto“) prisipažino, kad jų komiksų pagrindinių veikėjų, bei struktūros įkvėpimas buvo Gokas. Taip pat, „Dragon Ball“ padarė didelę įtaką „Yaiba“, kurį parašė Gosho Aoyama, geriausiai žinomo kaip „Detective Conan“ kūrėjo. Ir „Yaiba“ ir „Dragon Ball“ iš pradžių buvo tiesiog nerūpestingi manga komiksai, tačiau vėliau jie tapo rimti ir kupini veiksmo. Kuomet TV Asahi internete sudarė filmukų TOP 100, „Dragon Ball“ atsidūrė 12-oje pozicijoje.
„Animerica“ jautė, kad šios serijos apeliavo visą pasaulį išlaikyti dramatiškumą ir naudoti kovos menus, tam, kad išlaikytų žiūrovus prikaustytus prie ekranų. Ridwan Khan iš Animefringe.com kalbėdamas apie „Dragon Ball“ teigė, jog iš pradžių personažai ir aplinka buvo nupiešti išsipūtę, putlūs, tačiau tęsiantis serijoms tai pasikeitė ir aplinka tapo rafinuotesnė, o personažai liesesni ir raumeningesni. Jis taip pat paminėjo, kad jam labiau patiko ta manga versija, kurioje buvo daugiau veikėjų, o istorija tapdavo lėtesne ir beprasmiškesnė. Anime News Network gyrė istoriją, dėl to, jog pasitelkiant humorą buvo puikiai perteikti visų veikėjų charakteriai. Taip pat jie pabrėžė, kad „Viz“ vertimas buvo vienas geriausių iš visų angliško vertimo versijų ir gyrė už cenzūros nebuvimą. Rationalmagic.com pirmuosius „Dragon Ball“ komiksus pavadino „aukščiausios klasės humoru“. Jie gyrė Goko nekaltumą ir Bulmos atkaklumą, kaip vienus juokingiausių epizodų visose serijose. Rašytojas Jason Thomson pastebėjo, kad serijų populiarumą nulėmė tai, kad Toriama naudojo įvairių pasakojimo siužetų formulę, juos jis apibūdino kaip „ daug kovos menų, daug treniruočių ir šiek tiek juokelių.“ Dar jis pažymėjo, kad šių metodų naudojimą tęsė ir kiti to paties žanro komiksai, tokie kaip „Naruto“. „The rough guide to manga“ autorius James S. Yadao aiškino, kad serijos „susikūrė savo unikalią asmenybę“ po pirmojo Goko ir jo komandos išsiskyrimo ir Džino Vėžlio suradimo, kai istorijoje atsiradna daugiau veiksmo, mirčių, prasideda svarbesnės kovos su dvasiniais elementas, o humoras vis dar kartas nuo karto atlieka neryškų vaidmenį.

Anime

Perėjimas prie anime taip pat susilaukė teigiamų įvertinimų. Kai kuriose vietose „Dragon Ball“ buvo Japonijos DVD pardavimų tope. „Dragon Ball“ užėmė 78 vietą geriausių animacinių serialų TOP 100, sudarytame IGN,. T.H.E.M. Anime Reviews sakė, kad šio filmuko personažai buvo kitokie, nei stereotipiniai ir pastebėjo, kad jie greitai vystėsi. Nepaisant „Dragon Ball Z“ personažų garbinimo, jie sukritikavo per ilgas ir besikartojančias kovos scenas. Anime News Network svarstė, kad „Trankso istorija“ buvo viena geresnių šios serijos epizodų, dėl to, kad personažai buvo labiau motyvuoti, nei praeitose serijose. IGN kritikavo kai kurių personažų balsus, vadino juos eržinančiais ir teigė, kad Fryzo angliškas balsas skambėjo lyg jis būtų moteris. Šis nesusipratimas paliko daug Fryzo fanų abejoti dėl jo lyties. IGN kritikavo „Dragon Ball GT“ serijas, vadino jas atstumiančiomis, teigė jog filmukas ir jo personažai praradę žavesį ir linksmumą. Taip pat jiems nepatiko, kad Tranksas ir Vedžitas buvo panašūs į Gūfis (Volto Disnėjaus 1932 m. sukurtą šuns personažą). Anime News Network taip pat nepatiko „GT“, jie sakė, kad kovos scenos „GT“ serijose buvo labai paprasto ir vaikiškos taip pat pažymėjo, kad daug kitų filmukų buvo aukštesnio lygio. „GT“ siužetas buvo kritikuojamas dėl jame naudojamos formulės, kuri buvo pastebima ankstesniuose epizoduose. Pirmasis „Dragon Ball Z Kai“ epizodas surinko 11,3 % žiūrovų auditorijos ir buvo aukščiau „One Piece“ ir žemiau „Crayon Shin-chan“. Nepaisant to, kad vėlesni epizodai turėjo mažesnius reitingus, „Kai“ serijos vis tiek šmėžavo Japonijos TOP10 žiūrovų reitinguose kiekvieną savaitę beveik iki pat serijų pabaigos.