google/wiki40b huggingface dataset:
Sterbliniai

Sterblinių lytinė sistema

Patelės turi po du Miulerio latakus, kurie atskirai atsiveria į trumpą urogenitalinį sinusą, vadinamą makšties prieangiu. Priekinės Miulerio latakų dalys funkcionuoja kaip kiaušintakiai, vidurinės – kaip gimdos, o užpakalinės – kaip makštys. Kai kurių sterblinių makštys yra atskiros, kitų – per vidurį išlinkusios į šonus ir priekiniais galais ne tik susiliečia, bet ir susilieja, sudarydamos atgal nukreiptą makšties maišą (sinus vaginalis). Gimdant to maišo galas praplyšta ir naujai susidariusiu kanalu – trečiąja makštimi (pseudovagina) – naujagimiai tiesiog pro urogenitalinį sinusą, aplenkdami šonines makštis, patenka į išorę. Nuo šios pagrindinės schemos būna įvairių nukrypimų. Dėl tokios patelių lytinio aparato sandaros patinų kopuliacijos organo galas būna perskilęs į dvi dalis.
Rašytinis pasižadėjimas neišvykti

Rašytinis pasižadėjimas neišvykti - rašytinis įtariamojo įsipareigojimas neišvykti iš buvimo valstybės, nepasišalinti iš savo gyvenamosios ar laikino buvimo vietos be ikiteisminio tyrimo pareigūno, prokuroro arba teismo leidimo.
Rašytiniu pasižadėjimu neišvykti įtariamasis taip pat gali būti įpareigotas nesilankyti tam tikrose vietose ir nebendrauti bei neieškoti ryšių su tam tikrais asmenimis.
Įtariamajam, kuris rašytinį pasižadėjimą neišvykti pažeidžia, gali būti skiriama griežtesnė kardomoji priemonė. Priimant rašytinį pasižadėjimą, įtariamasis turi būti įspėjamas apie galimą griežtesnės kardomosios priemonės paskyrimą. (LR BPK 136 str.).
Dehradūnas

Istorija

Vietovė gyvenama nuo senovės. Apylinkėse yra Ašokos stulpas, VII a. Dūno slėnis aprašytas kinų keliautojo Huen Čango. Britai miestą užėmė 1816 m. Dehradūnas tapo populiaria poilsio vieta. 2000 m. tapo naujos Utarakhando valstijos sostine.
Rūdaičių alkakalnis

Alkakalnis

Įrengtas šiaurės vakarų - pietryčių kryptimi pailgoje, natūralioje, 207 m ilgio, 141 m pločio kalvoje. Ji suplokštėjusi, šlaitai nuožulnūs. Viršūnė 50×30 m dydžio, jos centre išlikusi trianguliacijos bokšto vieta. Kalva dirvonuoja, vakariniame šlaite stūkso gelžbetoninis dotas, ženklinants Molotovo linijos vietą.
Teritorijos plotas – 2,9 ha.
0,89 km į šiaurės vakarus yra Rūdaičių piliakalnis, 1,25 km į rytus – Ankštakių kapinynas, 1,3 km į šiaurės rytus buvo Rūdaičių kapinynas.

Istorija

Pasakojama, kad ant priešistoriniais laikais veikė pagonių šventykla – alkas. Esą, žiūrint nuo Alkos kalno, vasaros saulėgrįžos rytą saulė pateka per Nagarbos kalną, o leidžiasi per Rūdaičių pilalę. Seniau kalną iš šiaurės ir šiaurės vakarų pusių supo Alkos pelkės.
1940–1941 m. raudonarmiečiai alkakalnio vakariniame šlaite pastatė vieną iš dotų, sudarančių Molotovo linijos fortifikacinę sistemą. Alkakalnis nuo seno ariamas. XIX a. jo viršūnėje pastatytas trianguliacijos bokštas, kurį XX a. pabaigoje pakeitė trianguliacijos reperis.
1992 m. žvalgė Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius.
1972 m. alkakalnis paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR541), 2000 m. įrašytas į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro mitologinių vietų sąrašą (M150), 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.
Tarptautinės teisės komisija

Tarptautinės teisės komisija (angl. International Law Commission, ILC) - JT nuolatinis pagalbinis organas. 1947 m. sukūrė JT Generalinė Asamblėja – Tarptautinės teisės komisiją. Veiklos tikslas - tarptautinės teisės kodifikavimas ir pažangi plėtra (nustato Komisijos statutas). Komisijos sudėtis formuojama taip, kad būtų atstovaujamos „didžiosios pasaulio civilizacijos formos ir pagrindinės teisinės sistemos". 34 nariai. Tai tarptautinės teisės specialistai.
Tekila

Tekila (isp. Tequila) – alkoholinis gėrimas, gaminamas distiliuojant fermentuotas mėlynosios tekilinės agavos (Agave tequilana azul) sultis. Tekilos pavadinimas kilęs nuo Tekilos (Tequila) miesto Meksikos Chalisko valstijoje. Paprastai tekila turi 35–55% alkoholio tūrio.
Tekila yra meskalio porūšis, nuo kitų meskalių tekila skiriasi tuo, kad gaminama pagal griežtus Meksikos Tekilos reglamentavimo tarybos nuostatus, tekilai taikomos kilmės apsaugos taisyklės (Denominación de Origen; tekilos gamyba leidžiama tik apibrėžtuose Chalisko, Gvanachuato, Mičoakano, Tamauilpo ir Najarito valstijų regionuose. Tekiloje sudėtyje agavos turi būti ne mažiau 51% likusią dalį paprastai sudaro kukurūzai ar cukranendrės. Gaminama ir tekila, kurios sudėtyje yra 100% mėlynosios agavos – šitokia tekila privalo būti pilstoma Meksikoje, etiketėje ji žymima kaip Tequila 100% puro de Agave (jei ant butelio parašyta tik Tequila, gėrimas tikriausiai bus maišytas).
Skirtingai, nei teigia populiarus mitas, tekila iš kaktusų niekada negaminama.

Istorija

Meksikos teritorijoje gyvenę actekai dar ikikolumbiniais laikais iš fermentuotų agavų sulčių gaminosi alkoholinį gėrimą octli (kuris dabar vadinamas pulke). 1521 m. Meksiką užkariavę konkistadorai greitai išbaigė atsivežtas brendžio atsargas ir ėmė jį gamintis vietoje, distiliuodami pulkę. Apie 1600 metus Pedro Sánchez de Tagle pradėjo tekilos gamybą Chalisko valstijos teritorijoje, o 1608 m. kolonijinė Naujosios Galisijos administracija pradėjo rinkti mokesčius už šį produktą. Tekila, kokia žinoma dabar, masiškai pradėta gaminti apie 1800 metus.
XX a. 10 dešimtmetyje didėjant pasauliniam susidomėjimui tekila, daugelį žinomų tekilos prekės ženklų perėmė pasaulinės alkoholinių gėrimų gamybos korporacijos. Meksikoje tebeveikia ir daug nedidelių, šeimyninių tekilos varyklų.

Vartojimas

Tekila paprastai pilama į aukštą siaurą 1 gurkšnio taurelę (caballito), tačiau dažnai pilama ir į margaritos kokteiliui skirtą taurę. 2002 m. Meksikos Tekilos reguliavimo taryba patvirtino „oficialią tekilos taurę“, kuri yra tulpės formos ir ant aukštos kojelės (primena šampano taurę; šitokioje taurėje turėtų atsiskleisti išlaikytos tekilos skoninės savybės).
Tekila dažniausiai geriama vienu gurkšniu, patiekiama su druska ir žaliosios citrinos skiltele. Gėrėjas sudrėkina (paprastai palaižydamas) savo rankos dalį žemiau smiliaus, ant tos vietos užpilama druskos. Druska nulaižoma, išgeriama tekilos taurelė, užkandama žaliąja citrina (kartais ši pakeičiama paprasta citrina). Druska sumažina „deginantį“ pojūtį, o rūgštus vaisius subalansuoja ir sušvelnina skonį. Brandinta tekila, kuri turi savitą, švelnesnį skonį, paprastai šitokiu būdu negeriama.
Įvairiose šalyse yra keletas šios ceremonijos variantų. Vokietijoje paplitęs variantas, kuriame vietoj druskos ir citrinos naudojamas cinamonas ir apelsinas. Australijoje vietoj citrinos naudojamos ananasų sultys. Pačioje Meksikoje įprasta tekilą gerti užsigeriant sangrita (pomidorų ir apelsinų sulčių mišinys su pipirais).
Tekila yra vienas iš populiaraus kokteilio Margarita sudėtinių dalių.
George William von Simpson

Biografija

Gimė 1820 m. birželio 14 d. Plikiuose, baigė Tilžės gimnaziją, vėliau mokėsi Berlyno Humboldtų universitete. Baigęs mokslus keliavo po Belgiją, Prancūziją ir Angliją kaupdamas žinias apie šių šalių žemės ūkio technologijas, ypatingai žirgų maitinimą. Visas sukauptas žinias taikė savo dvare Georgenburge. G. fon Simpsonas buvo geležinkelio linijos Tilžė-Įsrutis direktorius, taip pat priklausė Rytų Prūsijos geležinkelių valdybai. Prancūzijos-Prūsijos karo metu 1870-1871 m. dirbo savanoriu slaugytoju. 1867-1874 m. ir 1878-1881 m. buvo Šiaurės Vokietijos konfederacijos reichstago nariu. Nuo 1876 m. buvo Prūsijos parlamento deputatas, vėliau Vokietijos imperijos reichstago narys atstovaujantis Prūsijos konservatorių partijai išrinktas Gumbinės apygardoje. Mirė 1886 m. rugsėjo 13 d. Georgenburge.
Latvijos eurų monetos

Latvijos eurų monetos turi tris skirtingus dizainus. Nacionalinės pusės dizainas buvo pristatytas visuomenei 2006 m. liepos mėn. Latvijos banko tinklalapyje. 1 ir 2 eurų monetose pavaizduota latvių tautos mergina (kuri iki Antrojo pasaulinio karo buvo vaizduojama ant 5 latų monetos), ant 10, 20 ir 50 centų monetose – didesnis Latvijos herbas ir ant 1, 2 ir 5 centų monetų – mažesnis Latvijos herbas.
Iš pradžių buvo planuojama ant 2 € monetos pavaizduoti Laisvės paminklą, bet toks dizainas neatitiko ECB reikalavimų (jis išlindo į monetos žiedą ir pakeitė vieną iš žvaigždžių) ir jis turėjo būti pakeistas. Latvija nusprendė, kad pakeistas paminklo dizainas nebus toks atpažįstamas ir nusprendė, kad geriau atpažįstama ant 2 € monetos bus latvių tautos mergina. 
Latvija yra ES narė nuo 2004 m. gegužės 1 d., taip pat ir ES Ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) nare.
Latvija planavo įvesti eurą kaip jos oficialią valiutą nuo 2008 m. sausio 1 d., tačiau data buvo nukelta mažiausiai iki 2012 m., nors Latvijos banko vadovas užsiminė, kad 2013 m. yra realistiškesnė data.
2014 m. Latvija įvykdė trečiąjį EPS etapą ir euras tapo oficialiąja valiuta.
Turizmas Lietuvoje

Turizmas Lietuvoje – turizmas plėtojamas Lietuvoje. Pagal 2016 m. apgyvendinimo įstaigų statistiką, Lietuvoje pernai apsilankė ir bent vieną naktį praleido 1,49 mln. turistų iš užsienio, t. y. 9,4 proc. daugiau nei 2015 m. Vietinių turistų skaičius augo 10,2 proc. – po Lietuvą praėjusiais metais keliavo ir bent vienai nakvynei šalies apgyvendinimo įstaigose apsistojo 1,26 mln. gyventojų. Bendras Lietuvos turizmo augimas 2016 m. siekia 9,8 proc. Turizmas Lietuvoje sudaro 1,7 proc. bendrojo vidaus produkto, sektoriuje dirba 22,5 tūkst. darbuotojų (1,7 % visos darbo jėgos).
Nuo 2013 m. rengiama kasmetinė, tarptautinė turizmo, kelionių ir aktyvaus laisvalaikio paroda „Adventur“, vykstanti Vilniuje, LITEXPO parodų salėje, sutraukianti beveik 30 tūkst. lankytojų.

Lankytinos vietovės

Lietuvoje populiariausias kultūrinis, gamtinis turizmas. Lankytinų vietų skaičius siekia 1 000. Galima aplankyti UNESCO ar tautinio paveldo objektus, keliauti po skirtingus etnokultūrinius regionus, domėtis jų tarme, gyvensenos, elgsenos bruožais, ragauti autentiškus patiekalus (kulinarinis turizmas).
2009 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai

Pirmasis turas

Pirmasis turas vyko 2009 m. gegužės 17 d. Rinkimuose dalyvavo  1 391 960  (51,71 %) registruoti balsuotojai . Antrasis turas nevyko, nes D. Grybauskaitė surinko daugiau nei 1/3 visų rinkėjų balsų ir rinkėjų aktyvumas siekė daugiau nei 50 %. Pagal surinktų balsų skaičių ir skirtumą nuo antrojo kandidato Dalios Grybauskaitės pasiekimas laikomas rekordiniu nepriklausomoje Lietuvoje.

Balsavimas savivaldybėse

D. Grybauskaitė daugiausiai balsų iš visų kandidatų gavo 56 Lietuvos savivaldybėse iš 60. V. Tomaševski laimėjo Šalčininkų (66,86 % visų balsų) ir Vilniaus (49,94 %) rajonuose. Vilkaviškio rajone nugalėjo A. Butkevičius (52,11 %), o K. D. Prunskienė surinko daugiausiai balsų iš visų kadidatų Visagino savivaldybėje (33,74 %).
Karskas

Karskas (norv. Karsk, iš sen. skand. karskr 'sveikas, gyvas, žvalus') – skandinaviškas alkoholinis kokteilis, kava su namine ar degtine, kartais su šaukštu cukraus. Dalis mėgėjų teigia, kad tinkamiausias alkoholinis komponentas karske yra naminė.

Kilmė

Tiksli karsko kilmė nėra žinoma, tačiau manoma, kad jis XIX a. pradžioje buvo populiarus buvusiame Norvegijos regione Bohuslene (Bohuslän). Antroje XIX a. pusėje jis plito visoje Norvegijoje. Jis buvo ir dabar yra populiarus kaimo rajonuose, nors miestiečiai jį irgi mėgsta. Jis yra tapęs neatskiriama Triondelago kultūros dalis. Norvergijos kultūros ministras Trond Giske yra sakęs: „Kiekvienas, kuris augo Triondelage kada nors yra ragavęs karsko“.

Variantai

Angliakalbėse šalyse kavos variantas su degtine vietoje naminės kartais vadinamas rusiška kava (angl. Russian coffee), nors rusiška kava taip pat pat vadina variantą su plakta grietinėle. Norvegijoje pavadinimas karsk vartojamas daugiausia šalies viduryje (Triondelagas, daugiausia Šiaurės ir Pietų Triondelago apskritys). Kitose Norvegijos dalyse gali vadinti kitaip. Pvz., kaffedoktor ('kava daktaras') ar knikt (Hedmarko tarme 'valetas'). Šie du pavadinimai populiarūs Hedmarko ir Oplando apskrityse. Šiaurinėje Norvegijoje jį vadina rotar, nors dalis norvegų žodžiais kaffedoktor ir rotar vadina tik variantą su cukrumi kavoje.
Švedijoje šis gėrimas vadinamas šved. kask, kaffekask ar kaffegök, jis geriamas daugiausia centrinėje ir šiaurinėje dalyse. Suomių kalbos pietryčių tarmėje šis gėrimas vadinamas suom. kaffeplörö ar kaffeblörö.

Paruošimas

Sumaišymo santykis keičiamas priklausomai nuo naudojamo alkoholinio gėrimo stiprumo ir asmeninio skonio. Naudojant apie 96% naminę paprastai daugiau pila kavos, negu naminės. Naudojant normalų 60% polsprit (legaliai Vinmonopolet pardavinėjamas spiritas) paprastai kava su juo maišoma santykiu 1:1.
Karske dažnai naudojama silpnesnė kava nei geriama viena. Triondelage kaimo šventėse buvo įprasta tiekti kavą puodeliuose, į kuriuos pildavo pusę puodelio „skystos kavos“.
Jei karskas per stiprus, alkoholio kiekį galima sumažinti padegus karską. Kuo kava karštesnė, tuo alkoholis lengviau dega. Šaltas karskas dega tik tada, jei alkoholio koncentracija viršija 60-70%. Karskas suvokiamas subjektyviai stipresnis, kuo jis karštesnis.
Rimantas Žūkas

Biografija

1986 m. baigė Valstybinį kūno kultūros institutą, bokso treneris – fizinio lavinimo mokytojas. UAB „Geidena“ direktorius, direktoriaus pavaduotojas.
Naujosios sąjungos Druskininkų skyriaus narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007-2011 m. ir nuo 2011 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys. išsikėlęs savarankiškai pelnė 346 rinkėjų balsus.  2007-2011 m. Ūkio ir ekologijos komiteto pirmininkas.
Sutuoktinė Danguolė, dukterys Eglė, Gustė.
Einzelhaft

Priešistorė

1980 m. „GiG Records“ įrašų kompanijos bosui Marcusui Spiegeliui pastebėjus Falco jo grupės „Drahdiwaberl“ koncerte, kuriame daugiausia ovacijų susilaukė jo atliekama daina „Ganz Wien“, jis pasiūlė atlikėjui solinį kontraktą. Minėtą kūrinį, kuriame dainuojama apie narkotikus, dauguma radijo stočių boikotavo. Falco įrašė jo anglišką variantą „That Scene“, kuris beveik pateko į Austrijos Top-10 (11-ą vietą). Iškart po to Falco ėmė bendradarbiauti su prodiuseriu Robertu Pongeriu, su kuriuo 1981 m. pavasarį ėmė kurti savo debiutinio albumo dainas.
R. Pongeris jau buvo sukūręs būsimojo superhito „Der Kommissar“ melodiją be teksto ir pasiūlęs ją atlikėjui Reinholdui Bilgeri, tačiau šis ją atmetė. Falco susižavėjo šios melodijos demo versija ir per tris dienas sukūrė jai tekstą. Tuo pat laiku buvo sukurta ir įrašyta dar viena daina „Helden Von Heute“, kurią Falco norėjo išleisti kaip singlą su „Der Kommissar“ antroje pusėje. Tačiau įrašų firma nusprendė, kad pastarasis kūrinys turi daugiau potencialo būti pagrindine daina.

Singlai

Išleistas singlu „Der Kommissar“ tapo Nr. 1 hitu Vokietijoje, Austrijoje, Ispanijoje, Pietų Afrikoje, Japonijoje, Suomijoje bei Italijoje, daugelyje kitų pasaulio šalių pateko į Top-10, taip pat pakilo ir į JAV „Billboard Hot 100“ topus, kuriuose Falco buvo tik antrasis atlikėjas, ten patekęs su vokiška daina, o JAV „Disco Charts“ topuose ji pasiekė 1-ą vietą. Viso parduota apie 7 mln. „Der Kommissar“ kopijų. Ši daina laikoma pirmąja tikrai populiaria baltaodžio reperio daina.
1982 m. buvo išleistas sekantis singlas - „Maschine Brennt“, kuris pateko į Austrijos, Vokietijos bei Norvegijos Top-10, tuo patvirtindamas Falco populiarumą. Dar Vokietijoje buvo išleista „Zuviel Hitze“, o Prancūzijoje bei JAV - „Auf Der Flucht“ angliška versija - „On The Run“, kuri JAV pasiekė 9-ą „Hot Play“ topo vietą.

Kiti faktai

Pažymint 25-ąjį debiutinio Falco albumo jubiliejų, 2007 m. buvo išleistas specialus albumas „Einzelhaft - 25th Anniversary Edition“. Riboto tiražo leidimo pakuotės pirmasis CD - originalus „Einzelhaft“ albumas, atnaujintas skaitmeniniu būdu, o antrajame CD galima rasti iki šiol į jokius oficialius Falco albumus neįėjusią anglišką „Ganz Wien“ versiją „That Scene“, remiksuotą „Nie Mehr Schule“ bei 36 min. interviu, Falco duotą 1993 m.
Rigino Cicilia

Karjera

2017 m. sezono pabaigoje atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė. 2017 m. pasirodė tris kartus A lygoje.
2018 m. tapo pagrindiniu puolėju.
Novogrudo miesto žydų kapinės

Novogrudo miesto žydų kapinės (lenk. Cmentarz żydowski w Nowogrodzie) - žydų kapinės Novogrudo mieste, Poległych gatvėje. Kapinėse nėra išlikę antkapių. Kapinių teritorija užima 1,1 ha plotą.
Kankanas (miestas)

Istorija

Kankanas buvo įkurtas mandingų tautos žmonių XVII amžiuje ir tapo svarbiu prekybos centru, iš dalies dėl čia augančių kolamedžių. 1881 metais miestą užkariavo Samori Touré, 1891 metais jį okupavo prancūzai.

Susisiekimas

Mieste veikia oro uostas. Kankaną su Konakriu jungia geležinkelio linija, su Nzerekore – greitkelis.
Liudvikas Adomas Jucevičius

Liudvikas Adomas Jucevičius (1813 m. gruodžio 15 d. Pakėvis, dab. Kelmės raj. – 1846 m. kovo 24 d. Lepelis, dab. Baltarusija) – žemaičių lietuviškojo sąjūdžio dalyvis, literatas ir kraštotyrininkas, aprašęs žemaičių krašto gyvenimą, papročius, pirmasis papasakojęs legendą apie Jūratę ir Kastytį. Slapyvardis – Liudvikas iš Pakėvio.

Biografija

L. A. Jucevičius gimė Žemaitijos bajorų šeimoje. Tėvai: Dominykas Jucevičius – bežemis Žemaitijos bajoras, tarnavęs Pakėvio dvare, kraštotyrininkas, išgyvenęs 112 metų, ir Ieva Gimbutaitė-Jucevičienė. 1823–1829 m. mokėsi Kražių gimnazijoje, vėliau buvo įstojęs į Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, bet jo nebaigė. 1838 m. baigė uždaryto Vilniaus universiteto Teologijos fakulteto vietoje įkurtą katalikų Dvasinę akademiją. Po to kunigavo Švenčionyse, 1840–1843 m. Svėdasuose. 1840 m. pakviestas mokyti Adomynės dvarininko maršalkos J. Žurausko vaikus įsimylėjo jo dukterį Malviną, apsisprendė nepalikti vienos moters su būsimu kūdikiu ir metė kunigystę. Tai buvo nepaprastai radikalus žingsnis to meto visuomenėje. Kadangi nebuvo kitų galimybių įteisinti ryšius su Malvina Žurauskaite, Jucevičius perėjo į stačiatikių tikybą kartu su savo išrinktąja ir ją vedė. Šis žingsnis išprovokavo kone visuotinį Jucevičiaus pasmerkimą to meto Lietuvos visuomenėje, buvo traktuojamas kaip politinė išdavystė, perėjimas į tarnybą krašto pavergėjams rusams. Jucevičius turėjo pasitraukti iš Lietuvos į Vitebsko guberniją, kur gavo mokytojo darbą. Likusį gyvenimą jis praleido neturėdamas galimybių tiesiogiai dalyvauti lietuvių tautinio atgimimo judėjime ir jaunas mirė. Jucevičiaus asmeninė drama darė jį apkalbų objektu to meto Lietuvos bajorų aplinkoje, netgi jo mirtis buvo sutikta su piktdžiuga.

Kultūrinė ir literatūrinė veikla

L. A. Jucevičius atstovavo besiformuojantį dvikalbių bajoriškos kilmės Lietuvos inteligentų sluoksnį, kurio kitas žymesnis atstovas Mikalojus Akelaitis. L. A. Jucevičius savo gimtomis kalbomis laikė tiek lietuvių, tiek lenkų kalbą, nors pats save laikė lietuviu, Lietuvos patriotu. Lenkų kalba jis skelbė savo kraštotyrinius ir publicistinius darbus, o lietuvių kalba – iš lenkų kalbos išverstų poezijos kūrinių fragmentus. Vienas pirmųjų vertė Adomo Mickevičiaus kūrinius į lietuvių kalbą. Kita vertus, Jucevičius skelbė lietuvių liaudies dainų lenkiškus vertimus. Savo kūryba Jucevičius atspindėjo to meto Lietuvos bajorijos dalyje ryškėjantį atsigręžimą į lietuvišką kultūrą, tautinio atgimimo tendencijas bei dviem kalbomis grįstos Lietuvos kultūros formavimosi užuomazgas.
Reikšmingiausi L. A. Jucevičiaus darbai: „Mokyti žemaičiai“ (1841), „Žemaitijos atsiminimai“ (1842), ir „Lietuva“ (1846)
Varėnos karinė stovykla

Varėnos karinė stovykla – buvusi Rusijos imperijos kariuomenės karinė stovykla ir poligonas prie Glūko (Varėnos rajonas).

Istorija

Rusijos imperijai stiprinant pasienio teritorijas, miškuose į šiaurę nuo Senosios Varėnos, tarp Glėbo ir Glūko ežerų bei Varėnės upės suplanuota įrengti kariuomenės vasaros stovyklą su artilerijos poligonu. Stovyklą suplanuota įrengti rytiniame Varėnės krante, o poligoną – vakariniame. 1877 m. parengtas 7x4 km artilerijos poligono, 1895 m. – visos teritorijos generalinis planas. Pagal bendrąjį planą teritorijoje turėjo būti pastatyti nuolatiniai pastatai kareivinėms, arklidėms, sandėliams ir kitoms ūkio reikmėms – teritorijos šiaurėje, cerkvė, karininkų ramovė, daboklė – prie Varėnės bei stačiakampio plano karininkų gyvenvietė pietuose. Į stovyklą taip pat atitiesta geležinkelio atšaka, įrengta geležinkelio stotis. 1902 m. sudarytame plane numatyta antra pionierių brigados cerkvė, sandėliai artilerijai bei piroksilinui.
Nuolatiniai statiniai pastatyti standartiniu barakų stiliumi, pamatai dažniausiai akmeniniai, sienos rąstinės arba karkasinės konstrukcijos. Iš kitų pastatų išsiskyrė dviejų aukštų mūrinio istorizmo stiliaus karininkų klubas, kurio projektas datuojamas 1903 m. Geležinkelio stotis plytų stiliaus. Artilerijos poligone iškirstas miškas, pratybų metu buvo statomos bandomosios požeminės slėptuvės.
Nedidele nepriklausoma gyvenviete su sava infrastruktūra tapusi stovykla darė įtaką ir netoliese buvusiai Senajai Varėnai. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje Senojoje Varėnoje atsirado daug naujų darbo vietų, ypač statybos ir karinės stovyklos infrastruktūros priežiūroje. Miestelis išaugo, jame pradėjo vystytis pramonė (ypač statybos), prekyba, amatai, įrengtas malūnas. Pastatyta daug mūrinių namų, miestelyje įsikūrė rusų karininkai. 1897 m. Senojoje Varėnoje suskaičiuoti 903 gyventojai, su kariškiais – 2624 žmonės.
Resident Evil 3: Nemesis

Apie žaidimą

„Resident Evil 3: Nemesis“ yra „Resident Evil“ kompiuterinių žaidimų ir filmų frančizės dalis. Žaidime pasakojama specialaus policijos padalinio S.T.A.R.S. buvusios kovotojos Džil Valentain išsigelbėjimo iš zombių apnikto Rakūno miesto istorija. Žaidimo veiksmas vyksta fikciniame Rakūno mieste kažkur vidurio JAV beveik tuo pačiu metu kaip ir žaidimų „Resident Evil“ ir „Resident Evil 2“. Žaidimas žaidžiamas valdant 3D grafikos herojaus modelį iš anksto generuotų 2D grafikos vaizdų aplinkoje. Herojų puolantys zombiai ir kiti veikėjai vaizduojami taip pat 3D modeliais. Žaidimą galima pradėti trimis sunkumo lygiais. „Playstation“ versijoje Džil, užėjusi į drabužių parduotuvę, gali pasirinkti kitokį kostiumą nei pradinį. Vėlesnėje PC versijoje Džil kostiumą galima parinkti iškart žaidimo pradžioje iš 8 galimų.
Žaidimo pradžioje Džil Valentain ginkluota pradiniais ginklais: peiliu ir pistoletu. Kiti, galingesni, ginklai randami žaidimo eigoje. Šovinių žaidime randama gana mažai, todėl dažnai herojus su zombiais priverstas kovoti tik peiliu. Zombiai atakuoja rankomis ir bandydami įkasti. Sužeistos Džil Valentain būseną rodo širdies ritmo osciloskopas ir ją galima nuspėti pagal Džil laikyseną: lengvai sužeista ji eina susiėmusi už šono, sunkiai − vos bepaeinanti. Žaidime Džil gali tik bėgti arba eiti. Prieš zombio ataką yra galimybė nuo jos išsisukti. Zombiai žaidime yra lėti ir Džil juos gali apibėgti. Palipus ant konteinerių galima saugiai kovoti su zombiais, nes šie nepajėgūs laipioti. Žaidimo metu randami įvairūs objektai. Randamomis trijų rūšių žolelėmis Džil gali gydytis ir jas kombinuodama sukurti veiksmingesnes gydymo porcijas. Randami gydymo purškikliai, rašomosios mašinėlės juostelės, nuotraukos, raktai ir pan.
Žaidimo eigą galima išsaugoti tam tikruose kambarėliuose, kuriuose yra rašomoji mašinėlė. Šalia paprastai būna dėžė, kurioje Džil laiko savo inventorių. Džil po miestą nešiotis gali ribotą kiekį daiktų, todėl žaidime reikia nuspręsti, kas reikalingiausia pasiimti. Inventorius dėžėje lieka toks pat skirtingose žaidimo vietovėse. Žaidimo metu randamos įvairių rūšių parako porcijos, kurias kombinuojant galima pasigaminti šovinių, sprogstamųjų užtaisų. Pagrindinis Džil Valentain priešininkas yra monstras, kodiniu pavadinimu Nemesis (pavaizduotas žaidimo viršelyje), kuris persekioja Džil viso žaidimo metu. Nukovus Nemesis iš jo galima paimti vertingų objektų. Po mirties Nemesis kiekvienąkart „prisikelia“ ir persekioja herojus iki žaidimo pabaigos. Nemesis ginkluotas raketsvaidžiu ir būdamas didesniu atstumu nuo Džil gali iššauti iš jo.

Siužetas

Veiksmas prasideda 1998 m. rugsėjo 28 d. Rakūno mieste, kuriame įvyko viruso proveržis. Didžioji dalis žmonių pavirto zombiais, kurie atakuoja likusius sveikuosius. Policija bejėgė suvaldyti situaciją. Įkasti sveikieji patys tampa zombiais ir prisikelia iš numirusiųjų. Buvusi policijos specialaus padalinio S.T.A.R.S. pareigūnė Džil Valentain turi rasti būdą, kaip išsigelbėti iš miesto...