google/wiki40b huggingface dataset:
Gričiupio parkas

Gričiupio parkas – parkas Gričiupio seniūnijoje, Kaune. Parkas pavadinimą gavęs nuo Gričiupio upelio, kuris, spėjama, prasideda ties tokį pat pavadinimą turėjusia parduotuve. Parkas apima mieste kanalizuoto upelio dalį, tačiau šiame slėnyje tekančio paviršiumi. Vienoje jo pusėje – studentų bendrabučiai, o kitoje – KTU fakultetų rūmai. Išskirtinės žemumos krantus jungia apšviesti betoniniai laiptai su tilteliu per Gričiupį. Parkas suprojektuotas 1993 m. kaip gamtinė atsvara besiplėtojančiai urbanizacijai, jo plotas – 2,81 ha. Parko statusas šioje teritorijoje patvirtintas 1996 m. gruodžio 3 d. Kauno miesto valdybos sprendimu Nr. 1196 parko ribos patvirtintos 1999 m. vasario 17 d.
Aldona Štilinienė

Biografija

1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektrikas.
Plungės teritorinės darbo biržos Mažeikių skyriaus vyriausioji specialistė.
Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narė. Nuo 2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narė.
Kazys Gencevičius

Biografija

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Seime priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos frakcijai.
Smailiagalė kandiloma

Smailiagalė kandiloma arba smailiagalė karpa (lot. Condyloma, Condylomata acuminata) – lytiškai plintanti liga. Ją sukelia žmogaus papilomos viruso (ŽPV) infekcija, kuri išlieka visą gyvenimą.

Ligos požymiai

Ant lytinių organų atsiranda minkštų, į karpą panašių išaugų iki 5 cm skersmens. Karpos per keletą metų gali išnykti, o paskui vėl susidaryti. Liga gali komplikuotis net į Gimdos kaklelio vėžį, persiduoti nuo motinos naujagimiui.

Gydymas

Gydytojas dermatovenerologas sprendžia apie smailiagalės kondilomos gydymo būdo parinkimą: lazeriu, elektrokoaguliacija, šalčio procedūromis, ar yra skiriami vaistai, tepalai.
Galzdonų valsčius

Galzdonų valsčius (arba Galsdonų valsčius) buvo Mažojoje Lietuvoje. Centras – Galzdonai.
Kama (upė)

Pavadinimas

Upėvardis Kama laikomas finougriškos kilmės. Udmuritiškai reiškia „didelė upė“.
Tony Wegas

Tony Wegas (tikrasis vardas Anton Hans Sarközi; g. 1965 m. gegužės 3 d.) – Austrijos dainininkas ir televizijos aktorius.
Wegas dalyvavo „Ein Lied für Rom“, Austrijos atrankoje į 1991 m. Euroviziją su daina „Wunder dieser Welt“. Daina tais metais užėmė antrą vietą, bet Wegas buvo pakviestas atstovauti Austrijai 1992 metais. Malmės mieste vykusioje 1992 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse atliko dainą „Zusammen geh’n“ ir nepaisant to, kad tais metais valstybė buvo laikoma viena iš favoričių, galinčių laimėti „Euroviziją“, tačiau gauti 63 taškai leido užimti tik dešimtą vietą. Austrijos transliuotojas jį išrinko dar vieneriems metams dalyvauti tame pačiame konkurse. Jame su daina „Maria Magdalena“ liko keturioliktas.
Vėlesniais metais Tony turėjo didelių problemų su alkoholiu ir narkotikais. 2000 m. parašė knygą apie savo priklausomybę.
Islamas

Žodžio kilmė

Arabų kalba islām reiškia „paklusnumas“. Šis žodis etimologiškai yra susijęs su nuolankumu, taikumu (salām reiškia „taika“).

Islamas Europoje

Iberijos pusiasalio, Kipro, Sicilijos bei Balkanų musulmuonų bendruomenės gyvuoja jau nuo senų laikų. 
Lietuvoje 0,1 % gyventojų yra musulmonai. Nedideliu skaičiumi pasižymi ir kitos vidurio Europos šalys. Vakarų bei Šiaurės Europos šalyse islamas sparčiai plinta dėl pastarųjų dešimtmečių arabų migracijos, nors didžiausia dalis musulmonų Europos gyventojų atvyko apie 1960 m. bei vėliau devintajame dešimtmetyje. Numatoma, kad 2020 m. bus 50 milijonų musulmonų gyvenančių Europoje arba 6,8 % visų europiečių. Europos mastu islamas yra antra didžiausia religinė grupė po krikščionybės.
Islamas Lietuvoje, priešingai nei daugelyje Vakarų ar Šiaurės Europos šalių, žinomas jau nuo viduramžių. Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei apėmus dabartinės Ukrainos žemes, į jos valdas pateko ir dalis Krymo totorių, išpažįstančių islamą. Dalis jų persikėlė į etnines lietuvių žemes, ypač Vytauto Didžiojo laikais. Nors per ilgą laiką Lietuvos totoriai buvo gerokai asimiliuoti, prarado savo kalbą, tačiau išlaikė savo religiją. Dėl geografinės izoliacijos nuo kitų musulmonų, jų papročiai iš dalies skiriasi nuo kitų sunitų.
Kazachstano futbolo supertaurė

Kazachijos futbolo supertaurė (kaz. Қазақстан Суперкубогы) – Kazachijos futbolo trofėjus, dėl kurio varžosi Kazachijos Superlygos čempionai ir Kazachijos futbolo taurės laimėtojai. Abi šios komandos paaiškėja metų pabaigoje, todėl supertaurės rungtynės vyksta ateinančių metų pradžioje.
Gidas

Gidas (angl. guide) – asmuo, vedantis ekskursijas, vadovaujantis kelionėmis. Lietuvoje – teisės aktų nustatytus kvalifikacinius reikalavimus atitinkantis fizinis asmuo, kuris suteikia specialią informaciją apie lankomus muziejus, meno galerijas, gamtos, kultūros, mokslo, parodų ar kitus objektus arba vietoves. Paprastai ekskursijas veda tam pasiruošęs asmuo – ekskursijų vadovas (gidas) arba mokytojas, dėstytojas (mokomąsias ekskursijas).
Jurgis Griška

Biografija

Dirbo Užsienio reikalų ministerijoje, agentūroje ELTA: iš pradžių vertėjas, vėliau redaktorius. 1941–1944 m. Eltos direktorius. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys nuo 1938 m. Po 1944 m. represuotas, žuvo lageryje. 
1934 m. iš prancūzų kalbos išvertė Fransua Moriako knygą „Gyvačių lizdas“ („Žinijos“ bendrovės leidinys Nr. 59).
Angolos vėliava

Angolos vėliavą – stačiakampė, padalinta į dvi vienodo aukščio horizontalias juostas: viršuje – raudona, apačioje – juoda. Centre pavaizduotas auksinis simbolis, kurį sudaro pusė krumpliaračio, mačetė (didelis peilis cukranendrėms kirsti) ir penkiakampė žvaigždė.

Istorija

Vėliava oficialiai patvirtinta 1975 metų lapkričio 11 dieną po Angolos nepriklausomybės nuo Portugalijos paskelbimo. Tuo metu Angolą valdė marksistinė vyriausybė, o šis simbolis siejosi su Sovietų Sąjungos vėliavoje pavaizduotais kūju ir pjautuvu – bendru komunizmo simboliu.
Angolos vėliava kelia daug ginčų. Kai kuriems ji atrodo kaip perdėtas politinis simbolis, nurodantis į Angolos liaudies judėjimo už išsivadavimą vėliavą. Taip pat vėliava buvo kritikuojama kaip reprezentuojanti Angolos kruviną ir smurtinę praeitį užuot reprezentavusi viltį dėl ateities.
2003 metais buvo pasiūlyta nauja „optimistiškesnė“ vėliava. Naujoji vėliava padalinta į penkias nelygias horizontalias dalis. Viršutinė ir apatinė mėlynos juostos simbolizuoja laisvę, teisingumą ir solidarumą. Dvi vidurinės baltos juostos – taiką, vienybę ir sutarimą. Vidurinė raudona juosta simbolizuoja aukų atminimą, tvirtybę ir heroiškumą. Viduryje raudonos juostos yra geltona saulė, pavaizduota trimis nelygiais apskritimais su 15 spindulių prie išorinio apskritimo. Tai stilizuotas olos piešinys, rastas Čutundo-Hulu oloje Namibijos provincijoje. Saulė simbolizuoja istorinį ir kultūrinį Angolos paveldą, taip pat Angolos turtus. Jos pločio ir ilgio santykis toks pats, kaip ir senosios vėliavos – 2:3.
Naujoji vėliava iki šiol nepatvirtinta. Daugeliui angoliečių nepatinka naujai pasiūlyta vėliava, nes jie jaučia, kad ši vėliava neturi jokios realios reikšmės, skirtingai nei dabartinė vėliava su aiškiomis istorinėmis asociacijomis. Kiti teigia, kad pasiūlytoji vėliava nebūtų unikali vėliava, nes ji panaši į kitas valstybines vėliavas, kaip, pavyzdžiui, Kosta Rikos vėliavą.

Simbolika

Raudona spalva reiškia angoliečių kovoje už nepriklausomybę pralietą kraują, juoda spalva – Afrikos kontinentą. Krumpliaratis simbolizioja darbininkus ir pramonę, mačetė – valstiečius.
Neringa Abrutytė

Biografija

1991 m. baigė Nidos vidurinę mokyklą. VU studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. Gyveno užsienyje (Danijoje). Nuo 1998 m. LRS narė.
Balandžio 21

Vardadieniai

Amalija – Anzelma – Anzelmas – Arijus – Konradas – Milgedas – Skalvė -Skalvis
Paukštakiai

Istorija

1950–1963 m. buvo Paukštakių apylinkės centras.
Eduardas VIII

Biografija

Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo štabo karininku. 1930 m. susipažino su antrąkart ištekėjusia amerikiete W. Simpson, tačiau būdamas valstybės monarchu ir Anglikonų bažnyčios vadovu negalėjo tuoktis su išsiskyrusia moterimi. Todėl Eduardas VIII atsisakė sosto. 1937 m. jis susituokė su W. Simpson ir gavo Vindzoro kunigaikščio titulą. Daugiausia gyveno Prancūzijoje. Iki 1967 m. karališkosios šeimos viešose ceremonijose nedalyvavo.
Prancūzijos vyrų futbolo rinktinė

Istorija

Prancūzijai sėkmingi buvo 1958 m., kai užėmė trečią vietą pasaulio čempionate, taip pat XX a. devintasis dešimtmetis, kai komandoje žaidė Mišelis Platini ir rinktinė užėmė ketvirtąją vietą 1982 metų pasaulio čempionate bei trečiąją vietą 1986 metų čempionate, o laimėjo 1984 metų Europos čempionatą.
Vėliau rinktinė žymiai susilpnėjo, nepateko į 1988 metų Europos, taip pat 1990 ir 1994 m. pasaulio čempionatus, 1992 metų Europos čempionate iškrito po pirmojo etapo.
XX a. 10 dešimtmečio antroje pusėje rinktinę papildė tokie futbolininkai kaip Zinedine Zidane, Emmanuel Petit, Thierry Henry, Lilian Thuram bei kiti ir 1996 m. sustiprėjusi rinktinė pateko į Europos čempionato pusfinalį, o 1998 metų Prancūzijoje vykusiame pasaulio čempionate 3:0 įveikė Brazilijos rinktinę ir pirmą kartą tapo pasaulio čempionais. 2000 m. rinktinė triumfavo Europos čempionate.
2002 metų pasaulio čempionate prancūzų lyderis Z. Zidanas dėl traumų dalyvavo tik paskutinėse rungtynėse, o rinktinė nesugebėjo iškovoti nė vienos pergalės ir net neįmušė nė vieno įvarčio.
2004 m. Europos čempionate prancūzus ketvirtfinalyje įveikė būsima čempionato nugalėtoja – Graikijos komanda.
2006 metų pasaulio čempionate Vokietijoje prancūzų komandai pirmosios rungtynės nebuvo sėkmingos – sužaista lygiosiomis 0:0 su Šveicarijos komanda ir 1:1 su Pietų Korėjos rinktine, tik paskutinėse grupės varžybose nugalėta Togo rinktinė, užsitikrinant antrąją vietą grupėje. Ketvirtfinalyje Prancūzija žaidė prieš Ispanijos komandą, pirmieji praleido įvartį, tačiau po Franko Ribery, Patriko Vjeiros ir Z. Zidano įvarčių nugalėjo Ispaniją 3:1 ir iškopė į aštuntfinalį. Aštuntfinalyje susitiko su titulą ginančia Brazilijos komanda, kurią įveikė 1:0. Pusfinalyje rezultatu 1:0 įveikę Portugalijos komandą, finale prancūzai po 11 m baudinių serijos pralaimėjo Italijai.
2010 m. pasaulio čempionatas rinktinei susiklostė labai nesėkmingai: komanda į jį pateko tik po skandalingo Thierry Henry perdavimo ranka varžybose su Airija. Grupės varžybose prancūzai nelaimėjo nei vienų varžybų, kilo priešprieša tarp trenerio Raimono Domenecho ir žaidėjų. Prancūzija liko paskutinė savo grupėje.
XV Europos futbolo čempionatas vyko Prancūzijoje, tad rinktinė į jį pateko be atrankos.
Romas Švedas

Išsilavinimas

Nuo 1977 m. Romas Švedas mokėsi Vilniaus S. Nėries vidurinėje mokykloje, ją 1988 m. baigė. Nuo 1988 iki 1993 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete studijavo teisę, baigė vienpakopes vientisąsias teisės studijas, Švedui buvo suteiktas teisininko kvalifikacinis laipsnis.

Karjera

Nuo 1992 iki 1993 m. Romas Švedas buvo LR tarptautinių ekonominių santykių ministerijos vyresnysis specialistas, 1993 m. LR LR užsienio reikalų ministerijos Prekybos skyriaus 3-iasis, vėliau – 2-asis sekretorius, nuo 1993 iki 1995 m. Prekybos skyriaus vedėjas, nuo 1995 m. iki 1999 m. LR Nuolatinės misijos prie JTO skyriaus Ženevoje (Šveicarija) patarėjas, nuo 1996 m. 1997 m. LR konsulato Ženevoje laikinai einantis konsulo pareigas, nuo 1997 m. iki 1999 m. LR konsulas, nuo 1999 m. iki 2003 m. LR URM Ekonomikos departamento direktorius, nuo 2003 m. iki 2007 m. LR nuolatinės atstovybės ES (Briuselis, Belgija) įgaliotasis ministras, LR nuolatinės atstovybės vadovo pavaduotojas (nemažai nuveikė, ES institucijose Briuselyje keliant Lietuvos energetikos nepriklausomybės problemas), nuo 2007 m. iki 2009 m. LR URM Ekonominio saugumo politikos departamento direktorius, nuo 2009 m. kovo 2 d. LR energetikos viceministras, nuo 2009 m. rugsėjo 4 d. „Leo LT“ stebėtojų tarybos pirmininkas.
Romas Švedas vedęs; žmona Giedrė, ekonomistė, LR valstybės kontrolierė (LR valstybės kontrolė). Vilniaus universiteto TSPMI dėstytojas.

Darbas grupėse, komisijose

Švedas buvo LRV ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės dvišalės prekybinio ir ekonominio bendradarbiavimo komisijos narys nuo 2000 m. balandžio 19 d., komisijos Lietuvos ir Vakarų Europos elektros energetikos sistemų sujungimo koncepcijai įvertinti ir pasiūlymams dėl projekto įgyvendinimo teikti narys nuo 1999 m. gruodžio 6 d.; darbo grupės, dalyvaujančios bendros su Prancūzijos vyriausybinių įstaigų atstovais darbo grupės veikloje, kartu su jais rengiančios dvišalio bendradarbiavimo energetikos srityje veiklos planą bei prižiūrinčios jo įgyvendinimą, narys nuo 2007 m. gruodžio 10 d.; Nacionalinės energetikos strategijos įgyvendinimo programos priežiūros komisijos narys nuo 2008 m. liepos 11 d. iki 2008 m. gruodžio 10 d., darbo grupės klausimams, susijusiems su Energetinio saugumo centro steigimu, išnagrinėti vadovas nuo 2008 m. liepos 22 d.
Algimantas Galinis

Biografija

1954 m. baigė LSSR konservatoriją. 1954–1959 m. studijavo A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje. 1958–1959 m. Vilniaus rusų dramos, 1959–1961 m. Kauno dramos teatro režisierius. 1962–1963 m. ir 1970–1990 m. LSSR konservatorijos dėstytojas, nuo 1987 m. docentas. Nuo 1990 m. Lietuvos televizijos režisierius. Nuo 1993 m. laidų ciklo „Būtovės slėpiniai“ režisierius. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Miestų planavimas

Miestų planavimas (angl. urban planning) – sritis apimanti aglomeracijos, miesto, arba miestelio žemės panaudojimą, tirianti aspektus sietinus su socialinės aplinkos statyba bendruomenei, ar savivaldos vienetams.
Aplinkos apsauga ir aplinkos išsaugojimas yra vieni svarbiausių miestų planavimo tikslų.

Celės

Vieni sėkmingiausiai suplanuotų miestų susideda iš dalių (arba celių). Pavyzdžiui, parkų, komercinės paskirties pastatų ir gyvenamųjų pastatų. Dažnai šias celes skiria gatvės. Paprastai kiekvienoje celėje yra unikalūs monumentai. Komercinės paskirties plotai ilgainiui tampa diversifikuoti.

Planavimas ir transportas

Taip pat labai svarbus veiksnys miestų planavime yra miestų transporto sistemų planavimas.
Tarp miesto apgyvendinimo tankumo ir keliavimo būdų juo egzistuoja gerai ištirtas ryšys.
Geros kokybės susisiekimas suteikia pagrindą tam tikrų miesto dalių vystymuisi. Vystymasis, peržengęs tam tikras apgyvendinimo ribas gali greitai perpildyti transportą.
Gerai planuojamuose miestuose, tose vietose, kur yra geras susisiekimas, gerai išvystyta susisiekimo infrastruktūra, siekiama pritraukti į tas vietas kuo daugiau gyventojų, ar darbuotojų. Geriausias pavyzdys – leidimai statyti aukštus pastatus tose vietose. Pavyzdžiui, leidimai statyti aukštus pastatus arti traukinių stočių, arba daugiajuosčių kelių ir leisti mažaaukštę statybą toliau.
Gyventojų tankiui apskaičiuoti naudojama keletas metodų. Dažnai naudojamas Pastatų aukštų ir ploto santykio metodas. Miesto rajonas, kuriame mažesnis nei 1,5 santykis, gali būti vertinamas, kaip retai užstatytas rajonas. Tuo tarpu, kur santykis viršija 5, galima vertinti, kaip itin tankiai apgyvendintą plotą.
Galanta

Istorija

Vietovėje žmonių gyvenama nuo neolito laikų. Nuo X a. antros pusės iki 1918 m. priklausė Vengrijos karalystei. Pirmą kartą paminėtas 1237 m. Belos IV-ojo karališkajame dekrete. Gyvenvietė priklausė įvairioms kilmingoms šeimoms. 1613 arba 1614 m. tapo laisvosios prekybos miesteliu. Po 1918–1920 m. Austrijos-Vengrijos skilimo, miestelis atiteko naujai sukurtai Čekoslovakijai. Nuo 1938 iki 1945 m. buvo Vengrijos sudėtyje. 1945 m. kovo 31 d. atiteko Čekoslovakijai.
Laviškio dvaras

Istorija

Dvaro savininkas Kostas Radžvilas, 1924 m. valdė 429,6 ha žemės. Nacionalizavus dvarą, nuo 1949 m. spalio 12 d. pastatai priklausė M. Melnikaitės kolūkiui, vėliau - Kirovo vardo kolūkiui, Staškūniškio tarybiniam ūkiui, Svirnų kolūkiui, kol šis 1992 m. iširo. Dabar pastatų savininkai - pajininkų grupė.
Igoris Baraškovas

Biografija

Teismo medicinos tarnybos teismo medicinos ekspertas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1996 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1998 m. vėl Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1995–1997 m. (LDDP sąraše) Visagino savivaldybės tarybos narys.
Jan Kleyna

Jan Kleyna – astronomas, postdoktorantas Havajų universiteto (University of Hawaii) Astronomijos institute (Institute for Astronomy).
Interesų sritis – galaktikų dinamika. Kartu su David C. Jewitt sukūrė programinę įrangą judančių objektų (pvz., Jupiterio palydovų) aptikimui realiame laike. Dalyvavo aptinkant kelis Saturno palydovus.
Kilęs iš šeimos, kuri garsėja savo didžiuliais vynuogynais Pietų Kalifornijoje ir puikiu vynu.
Kazys Matiukas

Kazys Matiukas (1909 m. balandžio 25 d. Rygoje – 1978 m. sausio 2 d. Kaune) – Lietuvos smuikininkas, pedagogas.

Biografija

Broliai Pranas Matiukas ir Povilas Matiukas. 1937 m. baigė Kauno konservatorijos A. Metzo smuiko klasę. 1927–1935 m. Kauno mokytojų seminarijos muzikos mokytojas. 1930–1940 m. griežė Valstybės teatro orkestre.
1940–1941 m. ir 1944–1948 m. dėstė Kauno konservatorijoje, direktorius; nuo 1946 m. docentas. Nuo 1945 m. dar dėstė Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje. Nuo 1945 m. griežė I smuiku šios mokyklos pedagogų styginių kvartete. 1971–1978 m. vadovavo kameriniam orkestrui, su juo 1973–1976 m. daug koncertavo. Propagavo Juozo Gruodžio kūrybą.
Mokiniai: Saulius Sondeckis, Gediminas Dalinkevičius.
Laisvučiai

Istorija

Nuo XVII a. kaimelį valdė Kurtuvėnų dvaras. TSRS okupacijos metais – Bubių apylinkės kaimas. Kaimo rytuose ir pietuose telkšo Pumpuris, Pumpuriukas bei dar 10 mažų ežeriukų bei tvenkinių, auga gamtos paminklas – daugiakamienis Laisvučių klevas bei senos drevėtos Laisvučių liepos. Klevas, kaip manoma, išaugęs iš atžėlusio kelmo ir primena didžiulę skirtingo storio 15 kamienų puokštę.

Valdovų rūmai–2

Kaimo pakraštyje, ant Liepkalnio skulptoriai Mindaugas ir Gintautas Lukošaičiai 2009 m. pastatė iš Vilniaus Valdovų rūmų nupirktą buvusį vartų paviljoną, tuo protestuodami, kad milijonai litų skiriami nežinia kaip atrodžiusiems ir seniai sugriautiems Valdovų rūmams, o ne baigiantiems sunykti kultūros paminklams – buvusiems dvarams, malūnams, piliakalniams. Paviljonas, kaip ir Vilniaus Valdovų rūmai, pastatytas be projekto, be leidimo, neįteisinus sklypo nuomos.

Aplinkinės gyvenvietės

Pašvinės – 4 km
Margės – 1 km
ŠIAULIAI – 18 km 
 BUBIAI – 8,5 km
Gabriejolė – 4 km
Kurtuvėnai – 2 km
Vainagiai – 2 km
Jautmalkė – 1,5 km
Zuikiškė – 3 km
Kodenis

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas XVI a., kai kaimą nusipirko Palenkės vaivada Ivanas Sapiega. Sapiegoms įsigijus kaimą, čia pradėtos pilies ir gynybinių įrengimų statybos, o 1511 m. gyvenvietei buvo suteiktos Magdeburgo teisės. Gyvenvietę įsigijus Ivanui Sapiegai, čia pradėjo formuotis Kodenio Sapiegų giminės šaka. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. LDK laikais tai buvo svarbus valstybės centras, kuriame savo rezidenciją turėjo viena iš svarbiausių LDK giminių – Sapiegos. Apie 1518 m. įkurta Kodenio Šv. Onos parapija. 1530-1540 m. pastatyta Kodenio Šv. Dvasios bažnyčia, kurioje rasta unikali XVIII a. sukurtų Sapiegų giminės portretų galerija, kurios pradžioje – didžiųjų LDK kunigaikščių Vytenio ir Gedimino portretai.
Pasak legendos XVI a. miesto valdytojas Mikalojus Sapiega parsivežė į miestą iš popiežiaus Urbono VIII pavogtą šventąjį Marijos Dievo Motinos (Kodenio Madonos) paveikslą, už tai buvo ekskomunikuotas, tačiau ilgainiui didikui buvo atleista ir paveikslas liko mieste. Miestas tapo svarbiu religinių piligrimacijų centru. Dievo Motinos paveikslui saugoti 1629-1635 m. buvo pastatyta mūrinė Kodenio Šv. Onos bazilika.
XIX a. miestą valdė Branickių, Flemingų ir Čartoriskių giminės. 1821 m. mieste kilo didelis gaisras. 1869 m. carinė valdžia iš gyvenvietės atėmė miesto teises. 1875 m. carinė valdžia pavertė Šv. Onos bažnyčią į cerkvę, o Kodenio Madonos paveiklas buvo išgabentas ir paslėptas Jasna Goros vienuolyne. 1927 m. paveikslas buvo grąžintas į bažnyčią. Iki II pasaulinio karo mieste veikė Kodenio žydų kapinės. 2000-2007 m. pastatyta Kodenio Šv. Archangelo Mykolo cerkvė, kuri priklauso Kodenio Šv. Archangelo Mykolo parapijai.
Noris

Noris – lietuviška obelų veislė, sukurta 1950 m. Vytėnuose. Ją išvedė I. Štaras, sukryžminęs Rudeninį dryžuotąjį su Mekintošu. Nuo 1966 m. veislė plačiai auginama daugelyje sodininkystės ūkių ir mėgėjų soduose.
Vaismedžiai išauga aukšti ir šakoti, tačiau žiemą nėra labai ištvermingi. Pradeda žydėti vėlai. Derėti pradeda 3-4-ais augimo metais. Vainikas plataus kūgio formos, su retomis šakomis. Žiedai rausvi. Lapai kiaušiniški, šviesiai žali.
Vaisiai skinami rugsėjo pabaigoje – spalio pradžioje, išsilaiko iki balandžio mėn. Jaunų obelų vaisiai stambesni už vidutinius, o senų ir gausiai derančių – smulkesni. Vaisiai neatsparūs rauplėms ir rudajam puviniui. Jų skonis – rūgščiasaldis, aromatingas. Odelė vidutinio storio, truputį blizganti, neriebaluota.
Skinami vaisiai šviesiai žalsvos spalvos, sunokę tampa tamsiai raudoni. Minkštimas baltas, sultingas. Šerdelė ryški, nedidelė, ropės pavidalo. Sėklos vidutinio dydžio, šviesiai rudos spalvos.
Teks-Meks virtuvė

Teks-Meks (angl. Tex-Mex) yra terminas, kuriuo yra apibūdinama regioninė Amerikos virtuvė, kurią sudaro Jungtinių Valstijų maisto produktai ir kulinariniai Meksikos amerikiečių kūriniai.
Virtuvė išplito iš Teksaso, kuris turi sieną su Meksika, ir kitų pietvakarinių valstijų po visą šalį. Kai kuriose vietose, išskyrus Teksasą, „Teks-Meks” terminas naudojamas apibūdinti vietines meksikietiškos virtuvės patiekalų versijas. Teksase, kitose JAV dalyse ir kitose šalyse yra įprasta, kad visus tokius patiekalus vadinti meksikietišku maistu.
Ši virtuvė taip pat randama ir kitose JAV valstijose, įskaitant Arizoną, Kaliforniją, Koloradą, Luizianą, Naująją Meksiką, Nevadą, Oklahomą ir Jutą, Meksikos šiaurėje.