google/wiki40b huggingface dataset:
Darius Mileris

Biografija

Darius Mileris gimė 1972 m. balandžio 5 d. Alytuje, Stasytės ir Petro Milerių šeimoje. Turi du brolius Vygandą ir Algimantą. 1979–1990 m. mokėsi Alytaus 7-ojoje vid. mokykloje, kur 1988 m. pradėjo savo muzikinę karjerą. Gitara groti pradėjo pabuvojęs Pauliaus Širvio kūrybos vakare, kur skambėjo dainos, akomponuojamos akustine gitara. Pirmas gitaros mokytojas buvo Dariaus brolis Algimantas.
Pirmąją grupę sukūrė mokykloje 1988 m., kurios pavadinimas keitėsi kas mėnesį, o kūrybiniuose ieškojimuose blaškėsi nuo akustinės muzikos iki Pank roko. Pirmas grupės koncertas įvyko 7-oje vid. mokykloje 1989 m. pavasarį, į kurį susirinko apie 200 žmonių grupė daugiausia grodavo mokykliniuose „žiburėliuose“.
1989 m. grojo grupėje „Golgota“ thrash metal. 1989–1990 m. Alytaus aukštesniojoje verslo mokykloje, tuometiniame politechnikume, sukūrė hardroko grupę „Diamond“ ir pradėjo aktyviau koncertuoti. 1989 m. dalyvavo konkurse „Žemaitijos taurė“ Telšiuose. 1990 m. įrašė pirmus savo įrašus su grupe. 1990 m. rugpjūčio 29 d. nepriklausomoje D.Šalkausko namų įrašų studijoje „Narvas“ įrašė pirmąjį savo solinį albumą „memento mori“. Dauguma šio albumo dainų buvo perrašytos 1998 m. ir įtrauktos į solinį albumą „Vardas“.
1990 m. bandė dainuoti grupėje „Audi“. 1991 m. grojo grupėje „Vynas“, įrašė albumą „Sudie“. 1992 m. pasivadino „Nojumi“ ir dalyvavo jaunųjų dainuojamosios poezijos atlikėjų konkurse Druskininkuose, kur tapo laureatu. 1992 m. rugsėjo 16 d. kartu su Kostu Radlinsku ir Robertu Kondratavičiumi sukūrė grupę, kurią vėliau pavadino Airija ir su kuria sukūrė 5 albumus, pelnė daug apdovanojimų. 2000 m. gruodžio mėn. grupė „Airija“ iširo ir Nojus tęsė solinę veiklą.
2001 m. subūrė grupę, kurią sudarė gitaristas Žygimantas Sinkevičius, bosistas Augustinas Šeduikis ir būgnininkė Asta. Tais pačiais metais Nojus ir Asta apsigyveno Dubline, Airijoje, kur Nojus grojo solinius koncertus, koncertavo kartu su Airijos ir Ukrainos muzikantais Dan Carr, Ilja Babkin ir kitais, o 2002 m. įrašė albumą „Saugok“. 2002 m. grupės „Airija“ dešimtmečio proga grupė trumpam atsikūrė, koncertavo Lietuvoje ir Airijoje, kur spalio 28 d. įvyko paskutinis grupės Airija koncertas Dubline, klube Eamonn Dorans. 2003 m. Nojus kartu su Asta ir bosistu Vidmantu Galecku (Widma) Airijoje subūrė grupę, kūrė naujas dainas, koncertavo Airijoje, Vokietijoje, Lietuvoje ir Anglijoje, o 2006 m. įrašė albumą „Amžinai“. Tais pačiais metais Vidmantą pakeitė bosistas Arūnas Lukaševičius.
2007 m. gruodį Nojus su grupe nufilmavo akustinį koncertą Dubline, kurį per Kalėdas rodė LTV2. 2008 sausio mėn. į grupę grįžo bosistas Vidmantas, vėl surengti koncertai Airijoje Lietuvoje, Anglijoje ir Vokietijoje, kurtos naujos dainos. 2008 m. lapkričio mėnesį išleistas akustinio koncerto DVD „Apie save ir kitus“. 2009 m. Nojus su grupe išleido albumą „Nematomi“. 2009 m. kartu su grupe dalyvavo festivalyje Be2gether.
Bobėnėliai

Aplinkinės gyvenvietės

Suostas – 2 km 
 Bobėnai – 1 km
Pakutuvėnų paminklas rezistentams

Paminklas

Paminklas stovi pakelėje, dirbamo lauko pakraštyje. Jis dviejų tarpsnių, tamsiai pilkos spalvos, stambaus grūdėtumo granito. Postamentas žemas, gulsčio stačiakampio pavidalo, šlifuotas. Virš jo kyla statmena, netaisyklingos formos, link viršaus siaurėjanti paminklinė plokštė, kurios priekinė pusė šlifuota, o šonai ir nugarinė pusė – grubiai tašyti.
Plokštės priekinėje pusėje iškaltas lotyniškas kryžius ir memorialinis užrašas: „ČIA BUVO K. JONUŠO / SODYBA // UŽ 120 m. BUVO / VYTAUTO GRIGALAUSKO / SODYBA // UŽ MIŠKO 1 km STOVI / ATMINIMO ŽENKLAS / 1946.10.01 ŽUVUSIEMS / KARDO RINKTINĖS / PARTIZANAMS // UŽ JŲ RĖMIMĄ KALĖJO: / KOSTAS DRUNGILAS / JUOZAS IR STASYS / VASILIAUSKAI / IŠ MAŽIAVŲ K., / ALBINAS LUBYS IŠ MAŽIAVŲ K. // A. G.“ Kryžius ir užrašas paryškinti baltais emulsiniais dažais. 
Paminklo aukštis – 1,93 m, plotis – 89 cm, storis – 41 cm.

Istorija

1946 m. spalio 1 d. MVD vidaus kariuomenės 354-ojo šaulių pulko kareiviai ir MVD Kretingos apskrities skyriaus stribai ties Kartenos ir Kulių valsčių sandūra esančiuose Pakutuvėnų ir Mažiavų kaimuose vykdė baudžiamąją operaciją, ieškodami partizanų. Jos metu Kulių valsčiaus Mažiavų kaimo ūkininko Kosto Drungilo sodyboje jie apsupo 6 Kardo rinktinės Daugvaišo (Kulių) kuopos partizanus, iš kurių 4 (Jurgis Burba, Pijus Juzikis, Danielius Petrauskas, Vladas Šipalis) žuvo.  Partizanai broliai Juozapas ir Stanislovas Vasiliauskiai iš Mažiavų kaimo, sodybos savininkas Kostas Drungilas, o taip pat partizanų rėmėjas Albinas Lubys iš Pakutuvėnų kaimo buvo suimti, kalinti ir išvežti į lagerius.
Iš Pakutuvėnų kilusio tremtinio Algimanto Grigalausko iniciatyva kaime 2016 m. spalio 1 d. atidengtas paminklas politinio kalinio ir tremtinio dalią patyrusiems Mažiavų ir Pakutuvėnų partizanams ir jų rėmėjams atminti.
Generalinis štabas

Generalinis štabas – aukščiausias daugelio valstybių ginkluotųjų pajėgų (kartais – tik sausumos kariuomenės) valdymo organas (štabas).
Paprastai generalinis štabas būna pavaldus gynybos ministerijai ar jos atitikmeniui. Į generalinio štabo kompetenciją paprastai įeina kariuomenės plėtros planavimas, mobilizacijos planavimas, logistika, apmokymo planavimas, operatyvinis planavimas, žvalgyba ir pan.
Generaliniam štabui vadovauja generalinio štabo viršininkas.
Shirley Eaton

Biografija

Širlė gimė Edžvere, viename Londono rajonų, mokėsi „Roe Green“ ir „Tylers Croft“ mokyklose bei iki 16 metų – „Aida Foster“ teatro mokykloje. 1949 m., būdama 12, ji debiutavo teatre, pjesėje „Set to Parents“, po metų – „Let‘s Make an Opera“.
1951 m. ji gavo pirmąjį vaidmenį televizijoje, o 1954 m. Vestendo spektaklyje „Going to Town“.
Pradėjusi filmuotis kine, Širlė vaidino komedijose: „Doctor in the House“(1954), „The Love Match“ (1955), o sėkmingai klostantis karjerai – filmuose „Panic in the Parlor“ (1956), „Three Men in a Boat“ (1956), „Your Past Is Showing“ (1957) ir „Doctor at Large“ (1957) bei sukūrė vaidmenis trijose detektyvinio serialo „Šventasis“ serijose.
6 dešimtmetyje ji vaidino „The Prince Of Wales“ teatre Londone, varjetė ir TV šou, kuriuose demonstravo savo dainininkės bei šokėjos sugebėjimus.
1964 m. Širlė sukūrė savo žymiausią vaidmenį – Jill Masterson bondiados filme „Auksapirštis“. Nors herojė mirė jau 16-ąją juostos minutę, būtent dėl šios scenos ji buvo labiau įsimintina negu pagrindinė Bondo mergina Pussy Galore (aktorė Honor Blackman).
Šis vaidmuo suteikė naują postūmį jos karjerai ir naujus vaidmenis: „Rhino!“ (1964), „Ten Little Indians“ (1965) pagal Agatha Christie romaną, „Around the World Under the Sea“ (1966), komedija „Eight on the Lam“ (1967).
Paskutiniuoju Širlės filmu tapo fantastinė nuotykių juosta „Rio 70“.

Asmeninis gyvenimas

1957 m. Širlė ištekėjo už Colino Lentono Rowe, su kuriuo buvo susituokę iki pat jo mirties 1994 m. Jie susilaukė 2 vaikų: Granto ir Jasono. Būtent dėl šeimos Širlė 1969 m. paliko kiną: „– Karjera yra karjera, bet motina esi visą gyvenimą“, – sakė ji 1999 m. interviu žurnalui „Starlog“.
Tai pačiais metais ji išleido autobiografinę knygą „Golden Girl“.
Empire FC

Istorija

Įkurtas 1962 m., yra žaidę aukščiausioje šalies lygoje, bet iškrito į Pirmą divizioną.
Iškrito iš Premjer diviziono ir žaidžia Pirmame divizione (antra pakopa).

Pasiekimai

Tituluočiausias klubas, kuris iškovojo titulą net 13 kartų.:
Pitiškis

Aplinkinės gyvenvietės

Ubiškiai – 1,2 km
Medeikiai – 3,3 km
Paberžiai (Biržai) – 3 km
Drąseikiai – 4 km
Parovėja – 1,9 km
BIRŽAI – 7 km 
Kacimiškis – 1 km
Stačkūnai – 1,9 km
Pajukniškis – 2,3 km
Detiano–Bandzioko kriokliai

Detiano–Bandzioko kriokliai (kin. 德天瀑布 – 板約瀑布, viet. Thác Bản Giốc, Thác Đức Thiên) – du kriokliai Kvajšiono upėje, tekančioje Kinijos (Guangsi) ir Vietnamo (Kaobango provincija) siena. Krioklys krenta nuo 300 m pločio atbrailos, jo aukštis siekia 53 m. Krioklys vandeningiausias būna nuo gegužės iki rugsėjo. Krioklius skiria sala, sausuoju laikotarpiu susikaido į daug smulkių srautų.
Krioklį supa miškais apaugusios klintinės uolos, netoli yra Nguomngao urvas. Kinijos pusėje įrengtas turistinis centras. Vietnamo-Kinijos siena ties kriokliu nėra tiksliai demarkuota.
Marijus Čekavičius

Biografija

1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo agronomo diplomą. Raseinių rajono Ramonų kaimo ūkininkas, ekologinio Žemės ūkio kooperatyvo „Žemynos malūnas“ direktorius.
Nuo 1993 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Raseinių rajono skyriaus narys.
1997–2000 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys, Žmogaus teisių apsaugos ir teisėtvarkos komiteto pirmininkas.
Druskininkų žydų kapinės

Vieta

Kapinės yra Druskininkų miške, įrengtos smėlingos kalvos viršūnėje.
Saugoma teritorija kvadrato plano, 15 x 15 m dydžio, apaugusi pušimis ir pavieniais lapuočiais medžiais. Joje sudėliotas Dovydo žvaigždės plano betoninis bordiūras, kurio viduryje stūkso betoninis memorialinės lentos postamentas. Dešinėje, priešais postamentą, ir už jo esančiuose žvaigždės kampuose pastatyta po akmeninį antkapį ir suardytų kapinių.
Teritorijos plotas – 225 m², perimetras – 60 m.
135 m į pietvakarius nuo kapinių prie Druskininkų pietvakarinio apvažiavimo, jungiančio Mizarų gatvės rajoną su Baravykų gatve, stovi medinė kelio rodyklė su užrašu „SENIEJI ŽYDŲ KAPAI - 150 M“. Kapinių teritorijos pietrytine papėde praeina miško keliukas, vedantis link Druskininkų senųjų kapinių ir Druskonio ežero.
2,8 km į pietryčius yra Ratnyčios žydų kapinės.

Istorija

Kapinės įrengtos XIX a. II pusėje. Veikė iki 1941 m. birželio mėn. Jose laidoti Druskininkų žydų bendruomenės gyventojai. Čia palaidota žymaus skulptoriaus Žako Lipšico motina Rachelė.
Neveikiančios kapinės 1967 m. buldozeriu sulygintos su žeme, o antkapiniai paminklai panaudoti Druskininkų kurorto statiniams: įmūryti „Gulbės“ parduotuvės pamatuose, „Saulutės“ sanatorijos fontano baseinėlyje bei suguldyti šaltiniuotose Ratnyčios upės žiotyse.
Rūpinantis žydų kultūros paveldu, kapinės buvo sutvarkytos. Jose įrengta memorialinė lenta su įrašais hebrajų rašmenimis ir lietuvių kalba, menančiais, kad čia veikė senosios žydų kapinės. Šalia pastatyta trejetas išlikusių antkapinių paminklų. 2015 m. kapinėms suteikta teisinė apsauga, jos registruotos Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre ir paskelbtos vietinio reikšmingumo lygmens kultūros paveldo objektu, turinčiu memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.
Vėzelis

Istorija

Vėzelis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 750 m. Miesto teisės suteiktos 1241 m. Vėzelis 1407–1669 m. priklausė Hanzai. Per antrąjį pasaulinį karą (1945 m.) miestas buvo beveik visiškai sugriautas. Atstatytas 1960 m. Iki XX a. pab. miesto apylinkėse kastos akmens anglys, kalio druska.
Dembava

Istorija

XVIII a. pabaigoje – XX a. pradžioje Dembava buvo Pajuosčio dvaro palivarkas. Yra per Pirmąjį pasaulinį karą žuvusių rusų karių kapai. Po Antrojo pasaulinio karo Dembavos pušyne buvo laidojami nužudyti Lietuvos partizanai, kurių atminimui 1991 m. buvo pastatytas kryžius ir paminklinis akmuo.
1953–1993 m. sodininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1991 m. įsteigta Dembavos pagrindinė mokykla.

Gamta

Dembava yra išsidėsčiusi kairiajame Nevėžio upės krante. Kiek žemiau Nevėžis yra patvenktas, todėl palei Dembavą yra susiformavusios Ekrano marios – didžiausias upės plotis yra 147 metrai, o didžiausias gylis 7 metrai. Dembavos pusėje palei Ekrano marias yra gausu maudyklų. Ties ryčiausia Dembavos vieta į Nevėžį įteka Juostos upė – šioje vietoje Nevėžis seklus, daug vandens augmenijos. Nevėžio krantai Dembavos pusėje lėkšti, vietomis išdėti betoniniais blokais, norint sulaikyti bangų mūšą į krantą. Per miestelį teka Dembavos upelis – kadaise buvusi natūrali vandens tekmė, dabar likęs tik numelioruotas griovys, dalis šio upelio teka po žeme. Dembavoje yra pušynas – šiame pušyne vyksta įvairūs kultūriniai rengniai, Dembavos progimnazijos sporto varžybos. Dembavą nuo Panevėžio miesto skiria Staniūnų miškas – 102 ha ploto mišrusis miškas. Miške dideles teritorijas užima šlapynės. Be to, šiame miške yra pagrindinė Panevėžio miesto ir rajono vandenvietė. Miškas pasižymi didele lapuočių medžių procentine dalimi, gausu beržų ir ąžuolų. Didelę dalį kaimo ploto seniau užėmė pievos ir krūmynai, kurie vėliau buvo iškirsti ir jų vietoje atsirado nauji gyvenamieji kvartalai. Reljefas gyvenvetėje lygus, nėra kalvų ar įdubų.

Ekonomika

Dembavoje veikia keletas didesnių įmonių – UAB „Dembavos medelynas“, UAB „Midenė“, UAB „Panevėžio melioracija“. Taip pat yra Panevėžio karo prievolės centras. Šiltuoju metu laiku veikia UAB „Dembavos šiltnamiai“. Dėl palankios geografinės ir gamtinės aplinkos, Dembavoje kuriasi nemažai pasiturinčių gyventojų, todėl žemės kaina šioje gyvenvetėje yra smarkiai išsaugusi.

Nusikalstamumas

2013 m. rugsėjo 21 d. ryt įvykdytas kraupus nusikaltimas – išžaginta ir vėliau automobilyje gyva sudeginta nepilnametė. Dembava dėl sunkių nusikaltimų yra pelniusi ne kokią reputaciją – miestelyje 2000–2010 m. laikotarpiu buvo įvykęs ne vienas susišaudymas, per vieną kurių nušauti du žmonės.
Cinamoninis baublys

Paplitimas

Paplitęs Bangladeše, Brunėjuje, Kambodžoje, Kinijoje, Indijoje, Indonezijoje, Japonijoje, Šiaurės Korėjoje, Pietų Korėjoje, Laose, Malaizijoje, Maldyvuose, Mianmare, Pakistane, Filipinuose, Singapūre, Šri Lankoje, Taivane, Tailande, Rytų Timore ir Vietname. Populiacijoje 130 000-2 000 000 individų.

Išvaizda

Kūnas siauras, ištįsęs. Smulkus garninis paukštis: kūno ilgis 40 – 41 cm, atstumas tarp sparnugalių 49 cm, sveria apie 164 g. Viršutinė kūno pusė yra rudos spalvos, o apatinė – tamsiai gelsva. Patelė yra sodriau ruda. Snapas gelsvas. Kojos it o pėdos – žalios. Rainelė geltona, vyzdžiai horizontalūs.

Biologija

Vienišius, baikštus paukštis. Buveinė – ryžių laukai, pelkės, nendrynai, dažnai laikosi netoli gyvenviečių. Minta gyvūniniu maistu: žuvimi, moliuskais, varlėmis, vabzdžiais ir vėžiagyviais. Grobio, dažniausiai, ieško naktį, prieš aušrą. Lizdą krauna iš nendrių, viksvų, plonų šakelių, o iškloja lapais. Lizdavietė ant kupstų, žemuose medžiuose, krūmuose, netoli vandens. Dėtyje 3 – 5 kiaušiniai. Inkubacija – 23 dienos, peri abu tėvai.
Nureko tvenkinys

Nureko hidroelektrinės tvenkinys yra vakarinėje Tadžikijoje, Vachšo upės slėnyje. Susidarė ties Nureko miestu pastatčius užtvanką. Statybos darbai truko nuo 1960 m. iki 1972 m. Plotas 98 km², tūris 10,5 km³, ilgis 70 km, plotis iki 1 km. Vandens lygiui didelę įtaką daro sezoniškumas. Lygio svyravimo amplitudė – net 53 m. Naudojamas drėkinimui.
Užtvankos aukštis – 304 m (aukščiausia pasaulyje). Galingumas – 3015 MW. Yra 9 elektrą generuojančios turbinos. Elektrinė pagamina net 98 % visos Tadžikistanui reikalingos elektros energijos (aukščiausias rodiklis pasaulyje).
The Legend of Zelda: Breath of the Wild

Siužetas

Ilgą laiką Hairulės karalystėje buvo taika ir ramybė, gyventojai naudojosi senovės Šyka genties ypatingomis technologijomis, kurių pažymėti objektai švytėdavo mėlynai. Vieną dieną į karalystę įsiveržė blogio demonas Calamity Ganon. Iš senovės istorijos buvo žinota, kad šį blogį gali sustabdyti princesė su paveldėta galia ir herojus su stebuklingu kardu, padedami senovės mašinų. Karalystės gyventojai atkasė mašinas. Karaliaus duktė Zelda ir herojus Link buvo pasiruošę įveikti blogį, tačiau demonas juos pergudravo − jis užvaldė mašinas ir nukreipė jas prieš karalystės gyventojus. Herojus Link buvo sunkiai sužeistas, princesė Zelda savo galiomis sugebėjo suvaldyti demoną, bet ne nugalėti. Sužeistas Link buvo perneštas į požeminę šventyklą, kurioje po 100 metų jį pažadina paslaptingas balsas...

Mechanika

„Breath of the Wild“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas žaidimas. Žaidimo erdvė yra atviro pasaulio, sudaryta iš kalnų, lygumų ir miškų, sukurtų 3D kompiuterine grafika. Jos erdvėje pagrindinis herojus Link gali laisvai pasirinkti savo judėjimo kryptis pėsčiomis arba žirgais, nuo viršukalnių leidimuisi naudoti parasparnį. Čiuožimui nuo kalvų herojus gali naudoti skydą. Herojus gali lipti medžiais ir uolomis, naudoti aplinkos elementus kovai su priešininkais (nuridenti akmenis, padegti žolę, kirsti medžius), prisėlinti prie priešininkų. Su įgytomis runomis atsiveria naujos galimybės: mėtyti bombas, kurios gali išsprogdinti uolas, magnetiškai judinti metalinius objektus, iš vandens kurti ledo luitus, kuriais galima lipti, ir trumpam sulėtinti judančius objektus. Šie sugebėjimai padeda spręsti aplinkos galvosūkius, pasiekti įprastai nepasiekiamus objektus. Su priešininkais tiesiogiai kovojama kardais, kuokomis, kirviais, lanku su strėlėmis ir pan.
Žaidimo erdvėje ieškomi įvairūs objektai, juos pameta nugalėti priešininkai. Didesnės vertės objektai randami išslapstytose skryniose. Sveikatos rezervus Link gali atstatyti susimedžiojęs ir išsikepęs maisto kartu su žolelėmis, vaisiais, grybais. Viena žaidimų serijos naujovių –  ginklų, skydų susidėvėjimas, po kurio juos reikia pakeisti naujais. Link gali naudotis keliais, žaidimo eigoje rastais aprangos rinkiniais, pavyzdžiui, kalnuose reikalingi šiltesni drabužiai, kad herojus nesušaltų. Žaidime yra dienos-nakties ciklas, pavaizduoti atmosferiniai efektai, pavyzdžiui, debesų šešėlių slinkimas. Link gali leistis į požemius įgyvendinti misijas.  Pirmą kartą „The Legend of Zelda“ serijos istorijoje buvo įgarsinti veikėjų balsai, tačiau Link neištaria nei žodžio, kaip ir ankstesniuose žaidimuose. Dauguma pokalbių tarp Link ir kitų veikėjų vaizduojami tik teksto languose. Be pagrindinės žaidimo misijos galima vykdyti daug šalutinių.
Vilniaus Gedimino technikos universiteto Atvirojo kodo institutas

Vilniaus Gedimino technikos universiteto Atvirojo kodo institutas (VGTU AKI) – Vilniaus Gedimino technikos universiteto (VGTU) struktūrinis padalinys, atliekantis atviro kodo (AK) tyrimus, populiarinantis AK sistemas. Įkurtas 2004 m. kovo 1 d. Steigimo iniciatoriai – VGTU Elektronikos fakultetas ir VGTU Fundamentinių mokslų fakultetas. 2004 m. balandžio 14 d. buvo paskirti instituto vadovai (direktorius – Romanas Martavičius, direktoriaus pavaduotojas – Žilvinas Jančoras).
AK instituto tarybos pirmininkas – doc. Antanas Gurskas, kiti tarybos nariai – doc. Vytautas Urbanavičius (mokslinis sekretorius ir pavaduotojas), prof. Romualdas Baušys, Žilvinas Jančoras, prof. Romanas Martavičius, Juozas Zalatorius (AKI Taryba patvirtinta 2004 m. kovo 24 d. VGTU senato).
2004 m. liepos 21 d. Atvirojo kodo institute (ir asociacijoje „Atviras kodas Lietuvai“) lankėsi Laisvų programų fondo (Free Software Foundation) direktorius Ričardas Stalmanas, pristatė Fondo veiklą, GNU FDL, GNU GPL projektus, laisvos programinės įrangos licencijų standartą.
Naujoji Airija

Naujoji Airija (angl. New Ireland) – didelė sala Papua Naujajai Gvinėjai priklausančiame Bismarko salyne. Driekiasi tarp Ramiojo vandenyno šiaurėje ir Bismarko jūros pietuose. Šv. Jurgio sąsiauriu atskirta nuo Naujosios Britanijos. Sala labai ištęsta, ilgis siekia 320 km, tuo tarpu plotis mažiau nei 10 km. Naujosios Airijos plotas 8650 km². Paviršius kalnuotas, tankiai apaugęs tropikų džiunglėmis. Aukštis iki 2150 m (Lambelo k.).
Saloje gyvena ~110 tūkst. gyventojų. Didžiausias miestas – Kaviengas. Priklauso Naujosios Airijos provincijai.
Socialinis teismas

Socialinis teismas - specializuotas teismas, nagrinėjantis bylas socialinės teisės srityje.

Vokietija

Socialinis teismas (vok. Sozialgericht, SG) Vokietijoje veikia pagal Socialinių teismų įstatymą (vok. Sozialgerichtsgesetz, SGG). Nagrinėja bylas viešosios teisės srityse kaip socialinis draudimas (sveikatos draudimas, nelaimingų atsitikimų draudimas etc.), parama nedarbo atveju (konkrečiai - Arbeitslosengeld II), socialinė parama (nuo 2005 m.) ir kt.
Teismai - Vokietijos Federalinis Socialinis Teismas, žemės (pvz., Hamburgo žemės socialinis teismas) ir kiti socialiniai teismai.
Sporto prekės

Sporto prekės – sporto įranga, apranga bei avalynė pritaikyta profesionaliam sportui ir aktyviam laisvalaikiui.
Pastaruoju metu ryškėja atletiškos laisvalaikio (angl. athleisure) mados linkmė, kuri šiai pramonės šakai atneša vis daugiau pajamų. Pavyzdžiui, 2015 m. Jungtinėje Karalystėje atletiška laisvalaikio mada atnešė £6 mlrd. pajamų sporto ir aktyvaus laisvalaikio prekių gamintojams.
Plačiašakis ąžuolas

Plačiašakis ąžuolas – Klaipėdos savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Medis paskelbtas saugomu 2006 m. vasario 23, siekiant išsaugoti įspūdingų matmenų paprastąjį ąžuolą (Quercus robur L.). Jis pasižymi išskirtiniu amžiumi, matmenimis, estetiniu bei dendrologiniu požiūriu.
Plačiašakis ąžuolas auga Klaipėdoje, J. Janonio g. 3 (netoli sankirtos su H. Manto g.).
Aleksandras Lileikis

Biografija

Mokėsi Vaiguvos pradinėje mokykloje, Kražių gimnazijoje, Kauno karo mokykloje. Studijavo teisę Vytauto Didžiojo universitete. Studijų metais dirbo Kauno policijos valdybos raštinėje. 1937–1939 m. dirbo Lietuvos saugumo policijos Marijampolės apygardos viršininko pavaduotoju, 1939 m. perkeltas dirbti į Vilniaus apygardą.
Sovietams užėmus Lietuvą pasitraukė į Vokietiją. Jisai dirbo "Karl Brand" firmoje Landveire, taip pat gestape (?). 1940 m. spalio mėnesį kartu su Ričardu Šveiceriu užverbavo Juozą Ilčiuką dirbti vokiečių žvalgybai.  1941 m. kovo mėn. gale Karaliaučiuje lankė vachmistro Šmidto dviejų savaičių žvalgybos kursus, kuriuose buvo mokomas organizuoti lietuvių grupes Lietuvoje kurios, karui prasidėjus, stotų vokiečių pusėn, kovotų prieš sovietus, šaudytų komunistus, kliudytų raudonarmiečiams ir naikintų visus žydus. 
Prasidėjus karui, grįžo į Lietuvą. Išgelbėjo žydaitę Šifrą Grodnik (Grace Montes). Kad gelbėjo žydus ir lietuvius, liudija amžininkai, mokslininkai, Lietuvos mokslo akademikai (R. Grigas, M. Maksimaitis, Z. Zinkevičius, A. Tyla ir kt.). Knyga "Pažadinto laiko pėdsakais", 2000, p. 169.
1941 m. rugpjūčio mėn. – 1944 m. saugumo policijos Vilniaus apygardos viršininkas. Jo pavaduotoju dirbo Kazimieras Gimžauskas. Lietuvos saugumo policijos Vilniaus apygardos pareigūnai tiesiogiai nedalyvaudavo žydų žudynėse ir neturėjo teisės juos žudyti. Paprastai jų suimtus ir ištardytus žydus perduodavo vokiečių saugumo policijai ir SD arba ypatingajam būriui, kas reiškė jų pasmerkimą myriop, nes pagal nacių planus visi žydai turėjo būti fiziškai sunaikinti. 
Aleksandras Lileikis pasirašydavo įsakymus siųsti žydus į Panerius juos nužudyti. 1941 m. rugpjūčio 22 d. datuojamas pirmas toks Aleksandro Lileikio nurodymas Lukiškių kalėjimo viršininkui 52 jo žinioje esančius žydus perduoti Ypatingajam būriui. Dokumentiškai įrodyta, kad su dauguma šiame sąraše esančių žydų buvo „pasielgta pagal įsakymą“, kitaip tariant, jie buvo nužudyti. 
Po karo gyveno pabėgėlių stovykloje Vokietijoje. CŽV su juo užmezgė ryšį.  1955 m. persikėlė į JAV. 1976 m. gavo JAV pilietybę, tačiau 1994 m. Vyzentalio centro iniciatyva pradėtas svarstyti jo pilietybės atėmimo klausimas, nes JAV Teisingumo departamento Specialiųjų tyrimų skyrius apkaltino Aleksandrą Lileikį žydų persekiojimu, jam vadovaujant Vilniaus apygardos saugumo policijai. 1996 m. atimta JAV pilietybė. Teisėjas Richard Stearns nusprendė, "Neginčyti faktai rodo, kad kaip Vilniaus saugumo viršininkas, Lileikis liepė areštuoti žmones už tokius nusikaltimus, kaip kad 'įtarimas buvimu žydu', 'pabėgimas iš geto' ir 'slėpimas' šešerių metų vaiko."  Aleksandras Lileikis taip pasielgė su Gita Kaplan ir jos šešerių metų dukra Fruma, pabėgusias iš geto, kurias kaime saugojo du gelbėtojai, kol jų neišaiškino. 
Atvykęs į Lietuvą, buvo apkaltintas žydų genocidu ir teisiamas. 2000 m. mirė netrukus po to, kai buvo pripažintas dėl ligų nebegalinčiu dalyvauti savo teismo procese. Palaidotas Vaiguvos kapinėse.
Armėnijos futbolo supertaurė

Armėnijos futbolo supertaurė – futbolo trofėjus, dėl kurio kasmet kovoja Armėnijos čempionas ir taurės laimėtojas. Turnyras įkurtas 1996 metais, nuo 2002 metų rungtynės vykdavo kitų metų pavasarį (žaisdavo tų pačių metų čempionas ir taurės laimėtojas), o nuo 2010 m. rudenį (2009 m. čempionas ir 2010 m. taurės laimėtojas).
Bagdadas

Istorija

Bagdadą 762 m. įkūrė Abasidų dinastijos antrasis kalifas Al Mansura kaip Abasidų sostinę. IX–X a. miestas buvo pagrindinis Artimųjų Rytų ekonomikos ir kultūros centras. Nuo XVII a. iki 1917 m. priklausė Osmanų imperijai, vėliau užėmė britų kariuomenė, 1920–1921 m. buvo britų mandatinės teritorijos administracinis centras. 1921–1958 m. Irako karalystės, o nuo 1958 m. – respublikos sostinė.

Pavadinimo kilmė

Miesto pavadinimas persiškai reiškia „dievo duotas“, „dievo dovana“ (bagh – dievas + dad – duotas).