google/wiki40b huggingface dataset:
K-452 Novgorod Velikij

Istorija

1971 m. vasario 5 d. laivas įtrauktas į TSRS Karinio jūrų laivyno karo laivų sąrašus.
1972 m. gruodžio 30 d. pradėta laivo statyba A. Ždanovo vardo „Krasnoje Sormovo“ gamykloje (Nižnij Novgorodas). 1973 m. liepą laivas nuleistas į vandenį. Tų pačių metų gruodžio 30 d. laivas stojo į rikiuotę.
1977 m. liepos 25 d. laivas perklasifikuotas į didžiuosius povandeninius laivus (rus. большая подводная лодка), 1978 m. sausio 15 d. – į kreiserinius povandeninius laivus (rus. крейсерская подводная лодка), о 1992 m. birželio 3 d. – į didžiuosius atominius povandeninius laivus (rus. большая атомная подводная лодка).
1997 m. gruodžio 22 d. laivui suteiktas pavadinimas „Novgorod Velikij“ (rus. Новгород Великий 'Didysis Novgorodas').
1998 m. gegužės 30 d. laivas išbrauktas iš Karinio jūrų laivyno sąrašų. Laivas pastatytas Aros užutėkyje, prie Vidiajevo gyvenvietės. 2000 m. laivų remonto gamykloje „Nerpa“ laivas supjaustytas į metalo laužą. Laivo bokštelis pastatytas Snežnogorske kaip paminklas.

Ginkluotė

Modernizuojant pagal 06704 projektą buvo palikti aštuoni konteineriai, kiekviename po 3 viršgarsines sparnuotąsias raketas P-800 Oniks (SSN-N-26). Naujosios raketos bandymuose pasirodė sėkmingai, ir P-800 Oniks patvirtino kaip ginkluotę naujausiems Rusijos 4-os kartos daugiatiksliams atominiams torpediniams povandeniniams laivams su sparnuotosiomis raketomis (885 Jasen projektas).
Boleslovas Bekeris

Boleslovas Bekeris (g. 1932 m. sausio 1 d. Šiauliai) – Lietuvos inžinierius mechanikas.

Biografija

1955 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1964–1977 m. Eksperimentinio metalo pjovimo staklių instituto Vilniaus filialo skyriaus vadovas, 1977–1990 m. filialo direktoriaus pavaduotojas mokslui. 1961–1965 m. Mokslinių techninių draugijų Lietuvos respublikinės tarybos mokslinis sekretorius, 1972–1977 m. pirmininko pavaduotojas.

Mokslinė veikla

8 išradimų autorius. Sukūrė precizinių dalijimo, koordinatinių matavimo mašinų ir prietaisų pramoninių pavyzdžių.
Voliuta

Voliuta (lot. voluta – užraitas) – architektūroje dekoratyvinis spiralės ar vijos pavidalo ornamentas su apskritimu, vadinamu akute, centre.
Vienas svarbiausių jonėninio stiliaus elementų.
Degučių sentikių kapinių koplyčia

Istorija

Gudiškių vienuolyno sentikiai 1755 ar 1758 m. dėl politinių priežasčių persikėlė į Degučius. Svarbiame sentikių istorijos šaltinyje „Degučių metraštyje“ rašoma apie Degučius – sentikių religinį ir kultūrinį centrą. Nuo XVIII a. pradžios iki XIX a. pirmosios pusės Degučiuose vyko intensyvi Lietuvos sentikių bendruomenių veikla: buvo tapomos ikonos, spausdinama religinė literatūra, vykdomas švietėjiškas darbas. Čia buvo vienuolynas, maldos namai.
Ypatingo dėmesio Lietuvos didžiosios kunigaikštystės laikais susilaukė šventikas Titas Tanajevas, buvęs turtingas mecenatas, atsikėlęs į Degučius 1778 m. Manoma, kad jo dėka jau sekančiais metais Degučiuose pastatyta sentikių maldykla. 1782 m. įkurtos Degučių kapinės. Tikinčiųjų padaugėjo iki 500 ir daugiau. 1793 (1794) m. pastatyta antroji, talpesnė maldykla. 1799 m. Tanajevo rūpesčiu iškilo soborinė didžioji maldykla (соборная большая моленна). Už Degučių sentikių bendruomenės plėtrą 1807 m. Tanajevui suteiktas garbės titulas „Lietuvos ir Kurliandijos bendrasis ganytojas“, kurį vėliau paveldėjo du įpėdiniai. Kapinėse jo garbei pastatytas kryžius ir koplyčia, kurioje palaidoti Titas ir Grigorijus Tanajevai.
1819 m. Degučių šventikui Avtonomui Myšniakovui atiteko „Bendro senųjų stačiatikių krikščionių Lietuvoje ir Kurše ganytojo“ vardas. Šventiko didelis autoritetas leido jam žengti drąsų žingsnį: 1822 m. Degučiuose pirmą kartą buvo sudaryta santuokos apeigų tvarka, o po metų priimtos metrikų knygos (krikšto, santuokos, mirties).
Rusijos caro Nikolajaus I valdymo laikais (1825–1855 m.) sustiprėjo sentikių persekiojimas, buvo siekiama juos atversti į „valstybinį“ stačiatikių tikėjimą. 1840 m. buvo uždaryta Degučių šventovė. 1844 m. iš šventiko buvo atimtos metrikų knygos, netrukus buvo išplėšti ir maldos namai. 1851 m. likviduota vietos sentikių bendruomenė, o uždarytoji maldykla atiduota stačiatikiams. Po kelerių metų buvusi Degučių bendruomenė atgimė kaip Raistiniškių bendruomenė. 1906 m. krašto sentikių susirinkimas Zarasuose bandė spręsti Degučių vienuolijos atkūrimo klausimą. Tolesnis Degučių maldos namų likimas mažai žinomas, manoma, kad jie buvo sunaikinti per Pirmąjį pasaulinį karą.
Degučiuose palaipsniui nyko kapinės, čia stovėjusi koplyčia. 2004 m. žiemą siautėjusi audra dar labiau sudarkė jau nykstančią koplyčią ir apleistas kapinaites. Nuo 2004 m. Degučių sentikių kapinėse prasidėjo dideli kapinių tvarkymo, paminklų restauravimo, koplyčios atstatymo, aukų rinkimo darbai. 2006 m. rugsėjo mėnesį įsteigta kapinių bendruomenė „Degučių rimtis“. 2007 m. buvo restauruota ir pašventinta koplyčia.
2009 gegužės 29 d. koplyčia įregistruota Registrų centre Raistiniškių bendruomenės vardu.
Šerpuras

Istorija

Apie 1800 metus čia vyko Pagal Panthis sukilimas prieš anglų kolonistus.
Reimsas

Istorija

Iki romėnų užkariavimo Reimsas buvo galų valstybės Remio sostinė. III a. mieste įsigalėjo krikščionybė. 406 m. Reimsą užėmė vandalai. 496 m. Reimse pakrikšytas frankų karalius Chlodvigas I. 1429 m. Reimse karūnuotas Prancūzijos karalius Karolis VII. Reimsą kelis kartus užėmė vokiečiai (Prūsų-Prancūzų, Pirmajame, Antrajame pasauliniuose karuose). I pasaulinio karo metu jie sugriovė garsiąją Reimso katedrą, kuri vėliau buvo atstatyta.
Tetervinas

Paplitimas pasaulyje

Tetervinų populiacijos paplitusios šiaurinėje ir vidurio Eurazijoje, nuo Atlanto vandenyno iki Japonijos jūros.

Išvaizda

Maždaug vištos dydžio, apie 900–1400 g svorio. Skiriamasis požymis – kraštinės uodegos plunksnos ilgesnės už vidurines, ryškiai raudoni antakiai, kurie sudaryti iš pailgų odos karpelių. Pirštų šonuose rudenį išauga raginės ataugos – šukos; pačios kojos apaugusios plunksnomis.
Patelė rusvai pilka, jos uodega šiek tiek iškirpta. Tuo ji skiriasi nuo kurtinio patelės ir baltojo tetervino. Jaunikliai panašūs į patelę, bet blankesnių spalvų.

Elgsena

Tetervinas nuo žemės pakyla triukšmingai, bet skrenda greitai ir tupia į medžius. Skrisdamas sparnais plasnoja dažnai, pakaitomis planiruoja. Tupia į medžius. Patinai labai garsiai burbuliuoja, garsas pertraukiamas čiuksėjimu „čuffyy“. Patelė kvaksi „ko-ko-ko“.

Mityba

Vasarą daugiausia minta žolių lapais, sėklomis, uogomis, lesa vabzdžius, žiemą beveik išimtinai tik medžių pumpurais, žirginiais, uogomis.

Tetervinai Lietuvoje

Lietuvoje sėslus ir nėra dažnas, nyksta. Gyvena pamiškėse, aukštapelkėse. Patelė lizdą įsiruošia ant žemės tarp krūmų ar sausų žolių. Balandžio antroje pusėje deda 6-12 rusvai pilkšvų su dėmelėmis kiaušinių. Peri apie 26 dienas.

Medžioklė

Lietuvoje šiuo metu nemedžiojamas, globotinas. Anksčiau buvo medžiojamas tuoktuvių metu ir rudenį tykojant ir sėlinant, bei su šunimis.
Vilniaus getas (filmas)

„Vilniaus getas“ – 2006 m. Lietuvos kino studijoje kartu su „Dragon Cine Venture Image Entertainment“ sukurtas istorinis filmas.

Siužetas

Tai – fatališkos meilės ir baisios neapykantos istorija. Veiksmas vyksta Vilniaus gete Antrojo pasaulinio karo metais (1942–1943 m.). Nacių karininkas Kitelis, pats buvęs aktorius ir džiazo muzikantas, įsimyli žydaitę dainininkę Chają ir dėl jos gete padeda įkurti teatrą.
Filmas sukurtas, remiantis realiais įvykiais, jame atskleidžiamas tragiškas žydų likimas hitlerinės Vokietijos okupuotame krašte.
2007 m. filmas nominuotas „Geriausio NVS ir Baltijos šalių filmų“ kategorijoje Rusijos Kino akademijos rengiamoje NIKA apdovanojimų ceremonijoje.
Vincent De Moor

Biografija

Vincent de Moor pirmą kartą pasirodė scenoje 1993 m. pasivadinęs Fix To Fax. Po šiuo pseudonimu jis išleido savo pirmuosius kūrinius „Enjoy Yourself“, „Do U Feel It“, „Pick It Up“ ir „Take Control“. Kiti ankstyvi leidiniai buvo „Het Vliegende Kunstgebit“ po Gmoork pseudonimu, „Chinese Juice“ ir „Exotic Mind“ pasivadinus Outline, „Voice In The Dark“, „Frame Of Pleasure“ ir „Brazilia Carnavelas“ pasivadinus Sidewalk.
Kūrinys, kuris jam padėjo išpopuliarėti, buvo „Flowtation“, išleistas po savo tikruoju vardu. Kūrinys buvo išleistas 1996 m. ir kitais metais pakliuvo į britų topus. Daina pasiekė #54 vietą. Buvo išleistos kelios šios dainos versijos, vėliau, 2002 m. išleistas remiksas su vokalais.
1998 m. de Moor kartu su Ernst Bijlsma sukūrė bendrą projektą Cache ir išleido singlą „Don’t Hurt Me“. Tais pačiais metais sukūrė dar vieną dainą „Orion City“ bei išleido savo debiutinį albumą tuo pačiu pavadinimu. Taip pat rado laiko išleisti ir daugiau kūrinių po VDM vardu, tai „Darwin’s Voyage“, „Magnetic“ ir „Domino Runner“.
1999 m. buvo laikomi metais per kuriuos Trance muzika labiausiai išpopuliarėjo ir de Moor buvo atsakingas už vieno populiaraus singlo išleidimą. „Carte Blanche“ išleido projekte Veracocha, kurį sudarė Vincet de Moor ir Ferry Corsten. Britų topuose daina pasiekė #22 vietą ir liko populiari iki šių dienų. Pavadinimą projektui sugalvojo Ferry po to kai pasižiūrėjo TV laidą apie inkus.
Kūrinį buvo galima užgirsti antrame Vincento albume „Moor“ (2000), kartu su populiariais kūriniais „Shamu“, „Between 2 Fires“ ir „Eternity (Forever)“. Tais pačiais metais Vincentas išleido singlą „Fly Away“, kuris yra pripažintas pačiu sėkmingiausiu jo kūriniu. 2001 m. daina pasiekė #30 vietą. Dėl kažkokių priežasčių, singlas taip pat buvo išleistas po Vincento pseudonimu Emerald.
2003 m. de Moor išleido dainas „Crystal Clouds“ ir „Nexus“ po Questia pseudonimu. Kitais metais išleido „Desdemonia“ pasivadinęs Raster, „Grooveslide“ ir „Energy Reflect“ pasivadinęs Flashbang.
Vincentas dar yra žinomas dėl savo sėkmingų remiksų, sėkmingiausi remiksai yra Tenth Planet „Ghosts“, De Bos „On The Run“, Armin van Buuren „Communication“ ir Ayumi Hamasaki „Fly High“.
2007 m. buvo išleistos naujos senųjų dainų versijos su įvairių atlikėjų remiksais. Tai Roy Gates „Flowtation“, Cosmic Gate bei Sean Tyas „Fly Away“ ir Arctic Quest „No Hesitation“ kartu su nauja Vincento perdirbta 2007 m. versija.
Aklamacija

Aklamacija (lot. acclamatio 'šūksnis, sušukimas', iš a 'su-' + clamare 'šaukti'; bendrąja prasme – plojimai, pritarimas) – rinkimų būdas politikoje, ypač esant nedidelėms institucijoms arba tik vienam kandidatui.
Aklamacijos metu šūksniu arba rankos ženklu reiškiamas pritarimas priimti sprendimą arba jį atmesti. Pavyzdžiui, „Šiandien norėtume paskirti poną X. Z. organizacijos garbės pirmininku. Ar pritariate tam?“ – Visi garsiai atsako „Taip“.

Aklamacijos akademinėje visuomenėje

Aklamacija dažniausiai pasireiškia rankos beldimu į stalą – paskaitos pabaigoje arba vietoj plojimų, išreiškiant padėką, pritarimą, pagarbą dėsčiusiam profesoriui.
Balsavimo metu esant beldimui, jis reiškia sprendimo priėmimo formos pakeitimą. Toliau sprendimai priimami balsuojant rankos pakėlimu.

Aklamacijos Romos imperijoje

Romoje aklamacijos reiškė paskelbimą imperatoriumi karvedžio, nugalėjusio mūšio lauke.

Religijoje

Judaizme bei krikščionybėje labiausiai paplitusi aklamacija maldų metu – Amen. Kitos svarbios krikščioniškos aklamacijos: aleliuja; Viešpatie, pasigailėk; Dėkojame Dievui; Garbė tau, Viešpatie; Šlovė tau, Kristau.
Dirvožemio fizika

Dirvožemio fizika – dirvotyros šaka, tirianti dirvožemio fizikines savybes ir procesus.
Daugiausia tiria dirvožemio granuliometrinę ir mikroagregatinę sudėtį, strūkturingumą, bendrasias fizikines (drėgmės, oro, šilumos ir elektrines) savybes. Padeda nustatyti tinkamiausia augalams augti drėgmės, oro ir šilumos režimą. Tyrimų duomenys svarbūs dirvožemių melioracijai, agrotechnikai. Naudojami lauko ir laboratoriniai metodai.
Mirmekofilija

Mirmekofilija (gr. myrmēx, myrmēkos „skruzdėlė“ + gr. philia „meilė, draugiškumas“)  – kai kurių gyvūnų, pvz., musių, drugių, prisitaikymas gyventi skruzdėlynuose ir termitynuose. Mirmekofilai – organizmai, kartu gyvenantys su skruzdėlėmis.
Skruzdėlynuose gyvena šimtai rūšių organizmų, turinčių abipusės naudos iš savo buveinių šeimininkų. Tarp mirmekofilų ypač daug yra amarinių ir vabalų rūšių (Pselaphidae, Staphylinidae, Ptiliidae, Cholevidae šeimos). Yra ir unikalūs mirmekofilai, niekur kitur negyvenantys, o tik skruzdėlynuose įsirengtuose lizduose: drugių melsvių vikšrai, vabalai Lomechusa strumosa, Atemeles, svirpliai Myrmecophila, amariniai. Kartu su skruzdėlėmis-keliauninkėmis būriais bėgioja dešimčių specializuotų rūšių vabzdžiai (Dorylogaster, Dorylomimus, Doryloxenus, Ecitonides, Ecitopora).
Klasikinis tokios vabždžių kaimynystės pavyzdys – amarinių ( Aphidoidea), skydamarinių ir kt. sugyvenimas su skruzdėlėmis, kurios minta pastarųjų išskyromis. Todėl skruzdėlės visaip rūpinasi „globotiniais“, saugo jų palikuonis nuo plėšrūnų, netgi rūpinasi šių organizmų pernešimu prie geresnių augalų, kad kuo daugiau gautų maistui išskyrų, kuriose gausu energinės medžiagos – cukraus. Kai kuriais atvejais globojami organizmai bematant išskiria maisto skruzdėlėms, joms vos prisilietus savo antenomis.
Panoviai

Istorija

Pirmą kartą minimi 1773 m.
Algimantas Keina

Biografija

1955 m. baigė Ignalinos vidurinę mokyklą. 1962 m. baigęs Kauno kunigų seminariją vyskupo Petro Maželio įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Naująją Vilnią. 1963 m. Reškutėnų, 1964 m. Paringio (Ignalinos rajonas), nuo 1967 m. Valkininkų parapijų klebonas, nuo 1991 m. Nekaltojo Prasidėjimo parapijos Vilniuje, nuo 1994 m. Kauno karmelitų bažnyčios, nuo 1999 m. Kavarsko, nuo 2002 m. Uliūnų parapijos klebonas. 2008–2013 m., iki gyvenimo pabaigos, rezidavo Vilniaus Šv. Onos bei Šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijose, kaip lektorius dalyvavo Vilniaus arkivyskupijos bažnytiniuose renginiuose ir seminaruose.
1977–1987 m. dalyvavo Tikinčiųjų teisėms ginti katalikų komiteto veikloje, teikė medžiagą Lietuvos katalikų bažnyčios kronikai ir ją platino. Dėl dalyvavimo pogrindinėje veikloje sovietinio saugumo persekiotas, du kartus areštuotas. Jo rūpesčiu suremontuota ir restauruota Valkininkų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia. Laisvalaikiu fotografuodavo, filmuodavo, kūrė bažnytinio gyvenimo vaizdo metraščius. Palaidotas Naujojo Daugėliškio bažnyčios šventoriuje.
Michael Nassatisin

Biografija

Gimė 1876 m. spalio 10 d. Šiauliuose. Jaunystėje dirbo džiuto ir drobių prekeiviu Viatkoje. Augant prekybos apimtis pradėjo eksportuoti produkciją į Vokietijos imperiją, Prancūziją, JK ir JAV. Bendravo su Aleksandru Kerenskiu ir rėmė revoliucionierius. Po bolševikinės revoliucijos pasitraukė į Londoną, kur įkūrė įmonę Nassatisin Limited ir toliau prekiavo su senais partneriais. Aktyviai dalyvavo pasaulinėje sionistų organizacijoje, investavo į Palestinoje veikusius žydų verslus. Susirgęs išvyko gydytis į Vokietijos Bad Kisingeno kurortą, kur ir mirė 1931 m. rugpjūčio 9 dieną.
Neprisijungimo judėjimas

Neprisijungimo judėjimas (angl. Non-Aligned Movement) – neformali politinė grupuotė, kuriai priklauso valstybės, nepriklausančios ar nepritariančios jokiam iš didžiųjų politinės galios blokų. Daugumą narių sudaro Azijos, Afrikos ir Lotynų Amerikos valstybės.
Judėjimas pasireiškė kaip atsakas į didžiųjų valstybių varžybas. Valstybės narės skelbėsi neįsitrauksią į Šaltojo karo konfliktus tarp jų, stiprinsią tarptautinį saugumą, kovosią su neokolonializmu, plėtosią ekonomiką. Judėjimo iniciatoriai buvo Džavaharlalis Nehru (Indija), Josipas Broz Titas (Jugoslavija), Gamalis Abdelis Naseras (Egiptas). Pirmoji neprisijungimo judėjimo konferencija įvyko 1961 m. Belgrade, joje dalyvavo 25 valstybės; Havanos konferencijoje 1979 m. dalyvių buvo jau 141.
Dombrova Nova Viešas

Istorija

Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dombrovos bajorkaimiui, Šepetovo valsčiui, Dombrova Vielkos parapijai. 1921 m. kaime buvo 40 namų ir 261 gyventojas, iš kurių 140 vyrai ir 121 moterys.
Erotomanija

Erotomanija (graikų k. ἔρως meilė + μανία manija) – lytinis nukrypimas, pasireiškiantis ypatingu potraukiu nepažįstamam, dažnai – aukštesnio socialinio statuso asmeniui. Pirmasis jas aprašė prancūzas Gaëtan Gatian de Clerambault (1872-1934).
Erotomanija kartais yra vadinamas hiperseksualumas.
Kajetonas Zajančkauskas

Biografija

1929 m. baigė Marijonų gimnaziją, 1933 m. – Vytauto Didžiojo universiteto teologijos skyrių.
Iki 1934 m. dirbo laikraščio „Šventųjų bendravimas“ redakcijoje. Nuo 1936 m. rugpjūčio 25 d. iki 1939 m. birželio 25 d. savaitraščio „Šaltinis“ redaktorius.
Bendradarbiavo „Ryte“, „Pavasaryje“, „Versle“, JAV lietuvių dienraštyje „Draugas“ ir kt. leidiniuose.
Nuo 1939 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.  Likimas po 1940 m. nežinomas.
Prancūzų literatūra

Prancūzų literatūra bendrai laikoma literatūra, kurią kūrė Prancūzijos gyventojai prancūzų ar kitomis kalbomis. Prancūzų kalba sukurta literatūra už Prancūzijos ribų paprastai laikoma Frankofonijos literatūra.

Bendra apžvalga

Prancūzų kalba yra romanų dialektas, kilęs iš Latina Vulgaris ir patyręs stiprią keltų ir frankų kalbų įtaką. Pirmieji kūriniai šia kalba gimė XI amžiuje. Tai buvo vienas ankstyviausių bandymų rašyti šnekamąja kalba Vakarų Europoje. Po italų literatūros dominavimo XIV amžiuje, prancūzų rašytinė kūryba ėmė tapti vis įtakingesnė, kol galiausiai XVII – XVIII amžiais joks išsilavinęs europietis nebuvo įsivaizduojamas be gerų prancūzų kalbos žinių. XIX ir XX amžiais daug svarbių literatūrinių judėjimų gimė būtent Prancūzijoje. Pradedant realizmu ir natūralizmu (Stendhal, Honoré de Balzac, Gustave Flaubert, Emile Zola ir kt), simbolizmu (Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud) ir baigiant modernistiniais sąjūdžiais tokiais kaip siurrealizmas, dadaizmas, egizistencializmas, absurdo teatras (Marcel Proust, Jean Cocteau, Jean-Paul Sartre, Albert Camus ir kt.).
2009 m. Singapūro Grand Prix

Penktadienio treniruotės

Greičiausi pirmose penktadienio treniruotėse buvo Brawn GP ekipos lenktynininkai. Rubensas Barrichello buvo pirmas (1:50.179 min.), Jensonas Buttonas - antras (1:50.356). Trečias liko australas Markas Webberis (1:50.416). 
Antrose penktadienio treniruotėse greičiausią laiką parodė vokietis Sebastianas Vettelis (1:48.650). Jis aplenkė ispaną Fernando Alonso, likusį antroje vietoje (1:48.924), ir suomį Heikki Kovalaineną iš McLaren (1:48.952).

Šeštadienio treniruotės

Šeštadienio treniruotėje britas Lewis Hamiltonas parodė geriausią laiką - 1:47.632 min. Antras liko S. Vettelis (1:47.909), trečias - Williams atstovas Nico Rosbergas (1:48.332).
Su akcijomis susietos obligacijos

Su akcijomis susietos obligacijos (SASO) yra tokia investavimo priemonė, kurios vertė priklauso nuo akcijų, žaliavų, valiutų ir kitų finansinių priemonių, su kuriomis susietos obligacijos, vertės pokyčių. Investuotojai, įsigydami šių obligacijų, žino mažiausią sumą, kurią atgaus obligacijų išpirkimo dieną, ir datą, kada bus išmokėti pinigai.

SASO ypatumai

Su akcijomis susietos obligacijos – tai apdrausta investicija į akcijas. Paprastai šios obligacijos siejamos ne su atskiromis akcijomis, bet su pasaulyje gerai žinomais akcijų indeksais. Su akcijomis susietų obligacijų išpirkimo suma tiesiogiai priklauso nuo to, kaip pakinta akcijų indeksas, su kuriuo šios obligacijos susietos. Tačiau, skirtingai nuo tiesioginių investicijų į akcijas, investicijos į su akcijomis susietas obligacijas yra apdraustos. Emitentas garantuoja, kad, net ir nukritus akcijų indekso vertei, šių obligacijų išpirkimo metu jų savininkams bus išmokėta ne mažiau nei obligacijų nominali vertė. Investuotojai, įsigydami su akcijomis susietų obligacijų, gali tikėtis akcijų rinkai būdingos investicijų grąžos, kuri dažniausiai bus didesnė nei investuojant į obligacijas su fiksuota palūkanų norma.
Skantorpas

Istorija

Vietovė minima nuo 1086 metų.
Gustavas Malachovskis

Biografija

Stanislovo Aleksandro Malachovskio ir Anos Stadnickos antrasis sūnus. Turėjo du brolius: Julių ir Henriką. 
1830 metais seimo metu carui Nikolajui I įteikė peticiją dėl malonės prašymo Valerijonui Lukasinskiui. Peticija liko be atsakymo.
Lenkijos-Rusijos karo metu 1831 metais įkūrė muitinės šaulių departamentą. Po sukilimo numalšinimo emigravo. Nacionalinės vienybės draugijos narys.
Žmudzė

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose gyvenvietė minima nuo 1443 m. Pasak legendos, ATR karalius Jogaila už drąsą parodytą Žalgirio mūšio metu padovanojo šį kaimą narsiam žemaičių kariui, apie ką byloja ir jo pavadinimas (lenk. Żmudź = liet. Žemaitija ). 1505 m. kaimas buvo vadinamas Šmodzy. Iš rašytinių šaltinių žinoma, kad šio dvaro bajoras Žmudzski kartu su karaliumi Steponu Batoru dalyvavo karo žygiuose į Gdanską ir Maskvą. Vėliau valdė Leščanai, Kuropatnickiai, Titenbrunai (pastarieji turėjo dvarus ir Lietuvoje). Po Pirmojo ATR padalijimo kraštą valdė Austro-Vengrija, 1776 m. sugrįžo į Lenkijos pavaldumą. Atitekus Rusijai, sustiprėjo rusifikacija: unitai buvo verčiami pereiti į stačiatikių tikėjimą, tuo laiku Žmudzėje atsirado pravoslavų cerkvė. Po Antrojo pasaulinio karo gyventojai ukrainiečiai buvo perkelti į vakarines šalies vietoves, išvažiavo gyventi į Ukrainą, o kaime apsigyveno lenkų persikėlėliai iš Volynės, Palenkės ir Podolės.

Herbas

Kaimo herbas vaizduoja žemaičių mešką, plaukiančią į naują gyvenamą vietą.
Pagramančio Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia

Istorija

Pagramantyje 1774 m. pastatyta medinė bažnyčia. XVIII a. pabaigoje įkurta parapija. Nuo 1841 m. veikė parapinė mokykla. Po 1841 m. pakeisti bažnyčios sienojai. XIX a. pastatyta varpinė. Iki 1842 m. Pagramantis priklausė Žemaičių vyskupo valdų Kaltinėnų dvarui. 1931 m. pastatyta parapijos salė.

Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, kryžminio plano, su bokšteliu.
Nikaragvos departamentai

Selajos departamentas

1986 m. naujoji konstitucija išleido Autonomijos (ribotos savivaldos) chartiją buvusiam Selajos departamentui, apimančiam rytinę šalies pusę. Departamentas buvo suskirstytas į du autonominius regionus. Autonomijos chartija yra pagrįsta modeliu, naudojamu Ispanijoje. Regionus valdo gubernatorius ir Vietinė Taryba. Gynyba ir t. t. yra Vyriausybės Managvoje atsakomybė.
Triumfo arka. Auksiniai balsai

Atlikėjai

Arijas iš pasaulinių operų, operečių bei miuziklų atlieka LTV laidos „Triumfo arka“ I-ojo sezono 10 dalyvių: Edmundas Seilius, Ieva Prudnikovaitė, Ramūnas Urbietis, Liudas Mikalauskas, Gabrielė Vasiliauskaitė, Egidijus Bavikinas, Vaidas Vyšniauskas, Jurgita Lopetaitė, Jeronimas Milius ir Nerita Pokvitytė.

Kiti faktai

Albumas įrašytas kartu su Kauno simfoniniu orkestru, dirigentai - Modestas Pitrėnas ir Martynas Staškus.
2009 m. vasario mėn. albumas ir DVD pristatytas Vilniaus knygų mugėje.
Togas

Etninės grupės

Togo afrikinė populiacija dalinama į maždaug 40 etninių grupių, iš kurių didžiausios yra eviai gyvenantys šalies pietuose (46 %) ir kabajai gyvenantys šiaurėje (22 %). Didžiausia gyventojų koncentracija yra pietinėje šalies dalyje, kur gyvena eviai ir genai. Ties Atakpamės miestu koncentruojasi jorubų etninė subgrupė ifiai (3,2 %). Vidurinė šalies dalis (Centrinis regionas) – labai retai gyvenama (apie 10 % šalies gyventojų), tačiau pasižymi ypač didele etnine įvairove. Čia didžiausia etninė grupė – akeba-akposso (3,8 %). Šiauriniame Toge gyvena gurmai (16,1 %), basari, kotokoli, čokosi ir kitos tautelės. Ne afrikiečiai sudaro 9,9 % šalies gyventojų.

Religija

Dauguma togiečių išpažįsta vietinius tikėjimus (51 %), taip pat yra daug krikščionių (29 %) ir musulmonų (20 %)

Futbolas

Kaip ir visoje Afrikoje, Toge yra populiariausias futbolas. Togo vyrų futbolo rinktinė 2006 m. pirmą kartą istorijoje pateko į pasaulio futbolo čempionatą. 2010 m. rinktinė pateko į 2010 m. Afrikos Tautų taurės turnyrą Angoloje, tačiau likus dienai iki čempionato pradžios Togo rinktinės autobusą apšaudė Kabindos teroristai, keli žaidėjai sužaloti, žuvo trenerio asistentas, autobuso vairuotojas ir rinktinės atstovas spaudai. Rinktinė iš turnyro pasitraukė.
Iš Togo yra kilę keli žymūs visame pasaulyje futbolo žaidėjai - Emmanuel Adebayor (kuris pasitraukė iš rinktinės 2010 m. balandžio 12 d.), Mohamed Kader ir Alaixys Romao.