google/wiki40b huggingface dataset:
Algirdas Miškinis (1958)

Biografija

1981 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1986 m. baigė aspirantūrą Maskvoje (Rusija), apgynė disertaciją, teisės mokslų kandidatas.  Studijavo Växjö universitete (Švedija), stažavosi Austrijos Nacionaliniame Banke, Torunės aukštojoje banko mokykloje (Lenkija).
Nuo 1995 m. advokatas, Advokatų kontoros „ECOVIS Miškinis, Kvainauskas ir partneriai“ partneris (vienas iš vadovų). Specializacija: komercinė, įmonių teisė, finansų ir mokesčių teisė, investicijų teisė, konkurencijos teisė, transporto teisė, viešieji pirkimai, atstovavimas teisme.
Lietuvos teisės akademijos (MRU) finansų ir mokesčių teisės katedros vedėjas, vėliau - MRU Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto Finansų ir mokesčių katedros vedėjas. Prof. dr. Algirdas Miškinis yra nuolatinio tarptautinio projekto „East European Program on Finance and Tax Law Research" (koordinacinis centras Bialystoko universitete, Lenkijoje) valdybos narys. Tarptautinio Baltarusijos komercinio arbitražo arbitras, leidinio „Intelektualioji ekonomika“ redakcinės kolegijos narys. Buvęs Nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys. 
Moka anglų, rusų, lenkų ir ispanų kalbas.
Morfu

Istorija

Gyvenvietę įkūrė spartiečiai. XX a. dauguma gyventojų buvo graikai, tačiau 1974 m. turkams okupavus miestą, graikai buvo priversti pasitraukti.
XIV amžiaus 1-as dešimtmetis

XIV amžiaus pirmasis dešimtmetis prasidėjo 1301 m. ir baigėsi 1310 m.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XIII amžius – XIV amžius – XV amžius
Dešimtmečiai: 6-as 7-as 8-as 9-as 10-as - 1-as - 2-as 3-as 4-as 5-as 6-as
Metai: 1301 1302 1303 1304 1305 1306 1307 1308 1309 1310

1301

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1304

Tai buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:
Geocentrizmas

Geocentrizmas (iš graik. γέω- 'Žemė' + κέντρον 'centras'), dar kitaip Ptolemėjo pasaulio sistema – antikinėje Graikijoje, senovės Kinijoje bei viduramžiais vyravęs įsivaizdavimas, kad Žemė yra nejudantis visatos centras, aplink kurį skrieja Saulė ir kiti dangaus kūnai. Šią pažiūrą XVI amžiaus pabaigoje pradėjo keisti Kopernikas, Galilėjus ir Keplerio pasiūlytas heliocentrizmas, kuris paprasčiau ir tiksliau paaiškino visatos sandarą.

Sistemos esmė

Pagal šią sistemą, pasaulio centre yra Žemė, aplink kurią skrieja visi kiti dangaus kūnai - Saulė, Mėnulis ir planetos. Planetos, esančios žemiau Saulės, vadinamos apatinėmis, o virš Saulės - viršutinėmis. Mėnulio ir Saulės trajektorijos yra skirtingo dydžio apskritimai. Planetų judėjimas kilpomis, yra paaiškinamas tuo, kad jos juda apskritimais, kurie vadinami epiciklais. Šių epiciklų centrai skrieja dar didesniais apskritimais - deferentais. Žemė yra deferentų centre.
Planetos juda epiciklais pastoviu greičiu. Epiciklų centrų judėjimas deferentais taip pat vyksta pastoviu greičiu. Skirtingoms planetoms šitie greičiai yra skirtingi. Apatinių planetų epiciklų centrai yra tiesėje, kuri jungia Saulę su Žeme. Planetų epiciklų spinduliai visada yra lygiagretūs šiai tiesei.

Trūkumai

Tikslėjant astronominiams stebėjimams pradėjo ryškėti skirtumai tarp išmatuotų ir apskaičiuotų pagal Ptolemėjo modelį planetų padėčių. Siekiant išvengti šių nesutapimų, buvo bandyta įvesti naujus epiciklus. Dėl to Ptolemėjo pasaulio sistema darėsi vis sudėtingesnė, kol tapo tokia paini, kad numatyti kūnų judėjimą po kelerių metų tapo beveik neįmanoma.
Andrejus Jakovlevas

Karjera

Žaidėjas atstovavo įvairiems klubams. 2014 m. žaidė UEFA Čempionų lygos grupių etape, kuomet gynė Borisovo „BATE“ garbę.
Pastruoju metu buvo Jerevano „Aratat“ komandos narys.
2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1. 2019 m. rugpjūčio 28 d. LFF taurės ketvirtfinalio rungtynėse prieš FC Džiugas pasižymėjo įvarčiu ir taip prisidėjo prie komandos patekimo į pusfinalį.
Piotras Silkinas

Piotras Silkinas (Петр Силкин; g. 1941 m. rugpjūčio 6 d. Vitebskas) – Lietuvos ultra ilgų nuotolių bėgikas, pasaulio 1000 mylių bėgimo rekordininkas. Daugkartinis vienos paros bėgimų Lietuvoje iniciatorius ir nugalėtojas. 13 kartų dalyvavo vienos paros bėgime (Odesoje, Ukrainoje, Rusijoje, Lietuvoje, Daugpilyje), 2 kartus – šešių parų (bėgo dieną naktį) bėgime Odesoje. 1998 m. Australijoje pagerino planetos 1000 mylių bėgimo rekordą, kuris galioja iki šiandien.
Industrial and Commercial Bank of China

Kinijos pramonės ir prekybos bankas (angl. Industrial and Commercial Bank of China, ICBC) – stambiausias Kinijos vyriausybės valdomas komercinis bankas. Jis buvo įsteigtas 1984 m.
2006 m. ICBC pritraukė 21,9 mlrd. dolerių kapitalo išplatindamas pirminę viešąją akcijų emisiją Honkongo vertybinių popierių biržoje. 2009 m. ICBC turėjo $1,6 trln. dolerių vertės turto. 2016 m. tapo didžiausiu pasaulyje banku vertinant pagal turtą, kuris siekia 3,62 trln. JAV dolerių. Banko pajamos – 134,8 mlrd. JAV dolerių. Vertinant pagal pajamas, šis bankas yra ketvirtoje vietoje pasaulyje. Nepaisant to, kad bankas yra komercinis, jis priklauso valstybei. Paslaugų krepšelį sudaro paskolos, verslo finansavimo paslaugos, kreditinės kortelės, finansų valdymas. Bankas taip pat siūlo pinigų rinkos priemones ir investavimo galimybes.
Talasokratija

Talasokratija (gr. Θαλασσο-κρατία) – jūrinė valstybė, tokia kaip finikiečių prekybinių miestų tinklas. Tradicinės talasokratijos retai dominuoja atokiau nuo jūrų esančiose teritorijose (pavyzdžiui, Tyras, Sidonas arba Kartagina). Atkreipkite dėmesį į skirtumą tarp tradicinės talasokratijos sampratos ir „imperijos“, kai valstybės teritorijos, nors galbūt ir skiriamos jūrų, daugiausia driekiasi į žemyno gilumą.
Terminas taip pat gali reikšti tiesiog pranašumą jūrose karine arba prekybine žodžio „pranašumas“ prasme.
Pats žodis „talasokratija“, kilęs iš graikų thalassokratiā (thalassa 'jūra' + kratiā 'valdymas, valdžia'), pirmiausia atsirado tarp senovės graikų ir reiškė Mino civilizacijos, kurios galia priklausė nuo laivyno, valdymo būdą. Herodotas minėjo poreikį priešpastatyti finikiečių talasokratijai Graikijos „jūros imperiją“.

Pavyzdžiai

Be aukščiau paminėtųjų, senovėje egzistavo daug pavyzdžių, tokių kaip Jūros tautos ir Delo lyga. Be šių imperijų, daugiausia pagrįstų karine jūrų galia ir jūrinių kelių valdymu, o ne valdomomis žemėmis, Viduramžiais atsirado nemažai talasokratijų, dažnai įsitvirtinusių sausumoje ir kontroliavusių jūrą. Tarp žymiausių verta paminėti Venecijos respubliką, XV a. sutartinai padalytą į Venecijos Dogado ir Lagūną, Venecijos valdų šiaurės Italijoe Stato di Terraferma, ir Venecijos pakrantės Stato di Mar. Dubrovniko respubliką, proteguojamą Venecijos, galima taip pat laikyti talasokratija.
Tamsiaisias amžiais (500–1000 m.) daug Pietų Italijos pakrantės miestų išsivystė į mažas talasokratijas, kurių pagrindinė galia glūdėjo uostuose ir sugebėjime naudoti laivyną savųjų uostų gynybai ir svetimų siaubimui. Tarp jų buvo graikų, Lombardijos ir saracėnų valdomi Baris, Gaetos, Neapolio ir Amalfio hercogystės, Salerno ir Sorento kunigaikštystės. Vėliau Šiaurės Italijoje išsivystė tenykštės prekybos imperijos su centrais Pizoje ir galingoje Genujos respublikoje, Venecijos varžovėje.
Kartu su moderniaisiais laikais ir geografinių atradimų epocha atsirado kai kurios iš žymiausių talasokratijų. Įsitvirtinusios Europoje, kelios tautos įkūrė kolonijines imperijas, sutvirtintas kariniu pranašumu jūroje. Pirmoji buvo Portugalijos imperija, kurią sekė Ispanijos imperija, kuriai iššūkį metė Nyderlandų imperija, kurią plačiuosiuose vandenyse pakeitė Britų imperija, valdžiusi milžiniškas teritorijas, susietas tarpusavyje galingiausio to meto laivyno. Kartu su karinių jūrų pajėgų lenktyniavimu (ypač tarp Vokietijos ir Didžiosios Britanijos) ir kolonializmo pabaiga bei nepriklausomybės kolonijoms suteikimu talasokratijos, šimtmečius kontroliavusios pasaulio vandenynus, liovėsi egzistavusios.
Čola imperija

Istorija

Kadaise Čolos valstybės valdytos teritorijos nuo III a. buvo valdomos kalabharų, o vėliau – pandijų. Tik IX a. senoji čolų dinastija atgimė. Jos pirmasis valdovas buvo Vidžajalaja, kuris užėmė Pandijų pasienio miestą Thandžavurą prie Kaveri upės. Jie nugalėjo savo priešus pandijus, palavas.
XI a. pradžioje, Rajaraja Čola, Rajendra Čola laikais, čolos suvienijo visą Tamilnadą, o vėliau ėmė kurti galingą jūrinę imperiją, kuri siekė Malajų salyną, valdė Šri Lanką.
Nuo 1070 m. pasikeitė dinastijos atšaka, kuri buvo artimai susigiminiavusi su Rytų Čalukjais, Čolų vasalais šiaurėje. Valstybė pamažu prarado įtaką Šri Lankoje, o Rytų Čalukjai tapo nepriklausomi. Kovos dėl hegemonijos Andhroje su Vakarų Čalukjais tęsėsi dar ilgai.

Kultūra

Čolų dinastija buvo didžiausias tamilų kultūros ir meno suklestėjimas. Imperijoje buvo naudojama tamilų kalba ir raštas, kuriami didingi tamilų literatūros kūriniai.
Suklestėjo dravidiško stiliaus architektūra, kurios didžiausias šedevras buvo Thandžavuro šventykla. Užkariavę teritorijas toli rytuose, čolai susidūrė su kitomis kultūromis, tarp jų ir kiniška, kurios darė įtaką menui. Jie taip pat paveikė malajų salyno architektūrą, pvz., Prambanano šventyklos stilių Indonezijoje.
Rimas Girštautas

Biografija

1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – mechanikas. Žemės ūkio bendrovės „Karužiškiai“ direktorius.
Nuo 1996 m. Lietuvos centro sąjungos narys, LCS tarybos narys, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Panevėžio rajono skyriaus narys.
2000–2015 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Dembavos bendruomenės pirmininko pavaduotojas. Sutuoktinė Zita, vaikas Kristina.
Feliksas Vaitkus

Biografija

Gimė 1907 m. birželio 20 d. Čikagoje. Tėvas kilęs iš Lukošaičių kaimo (Gruzdžių seniūnija), motina Marija Stankevičiūtė gimusi Žagarėje.
Mokėsi Čikagos universitete, Kalifornijos aviacijos mokykloje, kur baigė aviacijos kursus.
Tarnavo JAV KOP. 1931 m. išleistas į atsargą. Tais pačiais metais įsteigė aviacijos mokyklą Viskonsino valstijoje. Vedė „Kohler“ korporacijos inžinieriaus, aviacijos entuziasto Antono Brotz dukterį Martą.
1935 m. rugsėjo 21–22 d. lėktuvu Lockheed L-5B Vega (pavadintu Lituanica II) pakartojo Dariaus ir Girėno skrydį per Atlanto vandenyną. Pakilo iš Niujorko (Floyd Bennet Field aerodromas), nutūpė Ballinrobo rajone (Airija), nors buvo numatyta nusileisti Kaune. Skrydžio trukmė apie 21 val. 30 min., nuskrista apie 5100 kilometrų.
Po skrydžio aplankė Lietuvą, kur buvo apdovanotas Vytauto Didžiojo III laipsnio ordinu. Aplankė tėvo tėviškę. Lapkričio 7 d. išvyko į Prancūziją, o iš ten laivu į JAV.
Vėliau baigė studijas Čikagos universitete (filosofijos bakalauro laipsnis), studijavo technologijos institute (lėktuvų konstravimo inžinieriaus diplomas).
1940 m. lapkričio 25 d. pašaukiamas į karinę tarnybą, paskirtas Sietlo mieste gaminamų karinių serijinių lėktuvų Boeing B-17 Flying Fortress ir Boeing B-29 Superfortress vyriausiuoju pilotu-bandytoju. Iki 1946 m. balandžio 11 d. išbandė daugiau kaip 1000 Boeing B-17 ir apie 100 Boeing B-29 karinių lėktuvų.
1946 m. sausio 2 d. suteiktas karinių oro pajėgų pulkininko leitenanto laipsnis. Vėliau, pasitraukus iš karinės tarnybos, dirbo Boeing firmoje inžinieriumi.
Prasidėjus Korėjos karui 1951 m. lapkričio 14 d. pašauktas į karinę tarnybą, tarnavo Northono aviacijos bazėje (Kalifornija). Vėliau perkeltas į Vysbadeną (Vakarų Vokietija).
1956 m. liepos 25 d. ištiktas širdies priepuolio mirė. Palaidotas Kohlerio kapinėse (Viskonsino valstija).
Banginio Tau

Pavadinimas

Banginio Tau neturi plačiai pripažinto tradicinio pavadinimo, todėl paprastai vadinama tiesiog Banginio Tau.
Pavadinimas Banginio Tau pirmąkart aptinkamas vokiečių astronomo Johann Bayer žvaigždžių atlase „Uranometria“ – būtent jame T (tariama tau) raide buvo pažymėta Banginio tau žvaigždė.

Planetinė sistema

2012 m. gruodį mokslininkai paskelbė prie šios žvaigždės atradę 5 naujas egzoplanetas, iš kurių net dvi yra potencialiai tinkamos gyvybei.
Pirmoji gyvybei tinkama egzoplaneta yra Banginio Tau e. Ji 4,3 kartus masyvesnė už Žemę, 1,8 karto didesnė, paviršiaus temperatūra yra 68 °C (154 °F). Ši planeta aplink savo žvaigždę apsisuka per 168 paras.
Antroji gyvybei tinkama egzoplaneta yra Banginio Tau f. Ji yra 6,6 kartus masyvesnė už Žemę, mažiausiai 2,3 kartus didesnė, paviršiaus temperatūra apie −40 °C (233 K). Aplink savo žvaigždę apsisuka per 640 parų.
Jamalo Nencų autonominė apygarda

Istorija

Apygarda įkurta 1930 m. gruodžio 10 d., 1944–1992 m. priklausė Tiumenės sričiai.
Fylkir Reykjavík

Istorija

Klubo ištakos siekia 1967 m., kai naujai pastatytame Reikjaviko priemiestyje Árbær buvo įkurtas KSÁ (Knattspyrnufélag Seláss og Árbæjar). Vėliau pervadintas ir tapo Fylkir Reykjavík.
Du kartus per klubo istoriją buvo iškovota šalies futbolo taurė (2001 ir 2002 m.)
Du kartus tapo vicečempionais (2000 ir 2002 m.)
Epikūrizmas

Epikūrizmas – Epikūro ir jo sekėjų filosofija. Epikūro sodais vadinama Epikūro filosofinė mokykla buvo viena įtakingiausių antikiniame pasaulyje. Epikūrizmas egzistavo iki VI a. Graikijoje ir Romoje. Svarbiausios Epikūro idėjos išliko nepakitusios. Indukcinę logiką plėtojo Zenonas Sidonietis (apie 100 m. pr. m. e.) ir jo mokinys Filodemas. Epikūro gyvenimo kulto šalininkas buvo Horacijus (I a. pr. m. e.), epikūrizmo išraiška yra Lukrecijaus (I a.) veikalas „Apie daiktų prigimtį“. Žymiausias epikūrizmo naujųjų laikų atstovas P. Gasendi (Prancūzija).
Etikoje epikūrizmas skelbė hedonizmą, fizikoje – materializmą, logikoje – sensualizmą. Vienu gyvenimo tikslų laikė malonumą, kurį apibūdino kaip nerimo ir skausmo nebuvimą. Epikūrininkai teigė, jog jutimų pasaulyje egzistuoja atomai. Anot Epikūro, dievai nesikiša į žemiškus reikalus, pasaulio vystymosi nelemia būtinybė ir likimas.
Alsėdžių memorialinis koplytstulpis

Monumentas

Paminklas stambiagrūdžio granito akmens, trijų tarpsnių. Postamentas netaisyklingos formos, pilkšvai rusvo gulsčio granito, kurio kairysis šonas siaurėja link viršaus. Viršutinė plokštuma lygiai nupjauta, jos kairėje pusėje įmontuotas geležinis padėklas su žema kojele, skirtas gėlėmis padėti. Priekinėje plokštumoje šlifuotame laukelyje iškaltas 2 eilučių memorialinis užrašas: „1940–1953 m. REPRESIJŲ / AUKOMS ATMINTI“.
Virš postamento kyla koplytstulpis. Jo stulpas šviesiai rusvo granito, stačiakampio suapvalintais kampais skerspjūvio, nežymiai platėja į apačią. Viršūnėje pritvirtinta plokščia, rausvo granito koplytėlė profiliuotais apatinės dalies ir stogelio kampais. Jos priekinėje plokštumoje iškaltas Jėzaus Kristaus, nešančio kryžių, bareljefas. Virš koplytėlės kyla geležinis, kaltinis ornamentuotas kryželis.
Matmenys: bendras paminklo aukštis – 3,25 m, plotis – 1,45 m, storis – 86 cm.

Istorija

Pirmosios ir pokarinės sovietų okupacijos metais Alsėdžių valsčiaus gyventojai patyrė sovietų valdžios vykdytas represijas. Dalis gyventojų 1941 m. ir 1945–1952 m. buvo ištremta į Sibirą, 1941 m. birželio 24–25 d. naktį Rainių miškelyje netoli Telšių buvo nukankinti Steponas Bubelė, Leonas Kusas ir Jonas Milius. Pokariu valsčiuje veikė Žemaičių apygardos partizanai. Nemažai jų NKVD-MGB kariuomenės ir Alsėdžių stribų vykdytų kairinių operacijų metu buvo nužudyta, kiti suimti ir kalinti sovietų lageriuose. Miestelyje po Antrojo pasaulinio karo veikė NKVD-MGB Alsėdžių poskyrio būstinė ir areštinė, kurioje buvo kalinami ir tardomi kovotojai už Lietuvos laisvę, ruošiami tremtinių sąrašai.
1940–1953 m. represijų aukoms atminti 1990 m. Alsėdžių civilinėse kapinėse buvo pastatytas memorialinis koplytstulpis (skulptorius – tautodailininkas Antanas Vaškys).
George Orwell

Biografija

Erikas Bleras gimė 1903 m. pietų Indijos Bengalijos regiono Motihari vietovėje. Jo tėvas Ričamordas dirbo britų administracijos Opiumo departamente. Motina Ida vienerių metų sūnų atvežė į Angliją. Penkerių jis pradėjo mokslus anglikonų mokykloje, po dvejų metų pervestas į vieną prestižiškiausių to meto Šv. Kipro mokyklą. Vėliau mokėsi Velingtono bei Itono koledžuose.
1921 m., pabaigęs studijas Itone, neturėdamas finansinių galimybių lankyti universitetą, įstojo į Indijos Imperinę policiją Birmoje (dab. Mianmaras). Atsistatydino ir grįžo į Angliją 1928 m., kur apybraižomis išreiškė išaugusią neapykantą imperializmui. Keletą metų Orvelas praleido Prancūzijoje ir Anglijoje. Gyveno skurdžiai, kartais neturėjo kur nakvoti. Vėliau susirado mokytojo darbą, kurį po kiek laiko teko mesti dėl ligų. Dirbo pardavėju naudotų knygų knygyne. Slapyvardžiu Džordžas Orvelas pirmą kartą pasinaudojo 1933 m., kai parašė „New Adelphi“. Toks vardas pasirinktas dėl pamėgtos angliškosios tradicijos ir mėgiamos gamtos – Džordžas yra Angliją globojantis šventasis, o Orvelo upė – jo viena mėgiamiausių vietovių Anglijoje.
Prasidėjus Ispanijos pilietiniam karui, Orvelas įstojo savanoriu į Respublikonų gretas kovoti prieš sukilusius F. Franko nacionalistus. 1937 m. gegužės 20 d. buvo pašautas į kaklą, šio įvykio patirtį vėliau aprašė apybraižoje „Sužalotas fašistų snaiperio“ (Wounded by a Fascist Sniper). 1937 m. birželį vengdamas galimo arešto su žmona pasitraukė iš Ispanijos.
Antrajame pasauliniame kare buvo Namų sargybos (Home Guard) narys, 1941 m. pradėjo dirbti BBC radijuje vedėju, daugiausiai vedė propagandines laidas, kuriomis buvo siekiama užsitikrinti Indijos ir Rytų Azijos gyventojų paramą Jungtinei Karalystei kare.
1944 m. Orvelas baigė anti-stalinistinę novelę „Gyvulių ūkis“, kuri buvo išspausdinta kitais metais ir sulaukė gero kritikų įvertinimo bei populiarumo. Nuo 1945 m. Orvelas buvo „The Observer“ savaitraščio karo korespondentu, vėliau rašė laikraščiui „Manchester Evening News“. 1949 m. išspausdintas žinomiausias Orvelo darbas „1984-ieji“, parašytas Škotijos Juros saloje.
1936 m. Orvelas susituokė su Eileen O’Shaughnessy, su kuria įsivaikino sūnų. Pirmoji jo žmona mirė 1945 m., o 1949 m. rašytojas vedė antrą kartą – Sonia Brownell. Orvelas mirė nuo tuberkuliozės, būdamas keturiasdešimt šešerių. Paskutinius trejus metus daugiausia gydėsi ligoninėse.

Kūryba

Dž Orvelas autobiografinėje knygoje Dienos Paryžiuje ir Londone aprašė savo ir vargingiausių gyventojų gyvenimą skurde, knygoje Katalonijai pagerbti – patirtį Ispanijos pilietiniame kare. Šiose, taip pat Gyvulių ūkyje, 1984-ieji ir kitose knygose smerkiamas imperializmas, totalitarizmas ir stalinizmas, siekis sunaikinti žmogaus laisvę. Knygose gausu terminų ir citatų, kurie vėliau tapo plačiai vartojamais aforizmais.
Biodyzelinas

Biodyzelinas – augalinio aliejaus esteris, rapsų metilo esteris, rapsų etilo esteris, gaminamas iš augalinio aliejaus ir alkoholio (metanolio arba etanolio). Priklausomai nuo gamyboje naudojamo alkoholio rūšies – metanolio arba etanolio, jis vadinamas metilo arba etilo esteriu atitinkamai.
Biodyzelinas vartojamas dyzeliniuose varikliuose, įmaišant iki 5% jo į dyzeliną lengvuosiuose automobiliuose ir iki 30% – modifikuotiems miesto autobusų varikliams. Tam tikromis sąlygomis biodyzelinas gali būti vartojamas grynas.

Gamyba

Biodyzelinas gaminamas iš aliejinių augalų, tokių kaip rapsai ar saulėgrąžos, taip pat iš gyvulinių riebalų. biodyzelino gamybos iš aliejinių sėklų kaštai maždaug 2 kartus didesni nei dyzelino gamybos kaštai iš žalios naftos. Bioetanolio gamybos išlaidos maždaug 2–3 kartus didesnės nei benzino gamybos išlaidos iš žalios naftos.
Europoje pagrindinė biodyzelino gamybos žaliava yra rapsai. Rapsai augdami naudoja anglies dioksidą ir paverčia jį deguonimi bei angliavandeniliais, kurie sukaupti rapsų sėklose. Rapsų aliejus patenka į peresterinimo reaktorių, kur yra paverčiamas biodyzelinu. Degalams sudegus variklyje, į atmosferą išskiriamas beveik toks pat anglies dioksido kiekis, kuris buvo sunaudotas augant augalams.

Aplinkosauga

Tai ekologiškai švarūs biodegalai. Biodyzelinas pasižymi mažesne šiltnamio efektą skatinančia dujų emisija nei iškastinis kuras. Dėl mažo teršalų kiekio, rapsų metilo esteris – tinkamiausi degalai transportui miestuose, tankiai apgyvendintose vietovėse, taip pat žemės ūkio technikai. 100% biodyzelino naudojimas gali sumažinti CO2 išmetimą 40–50 %. Naudojant 5% mišinį, CO2 išmetimas sumažėja 2,0–2,5 %. Biodyzelinas yra skaidomas mikroorganizmų, todėl juo užterštas dirvožemis greičiau apsivalo. Tai biologinės kilmės produktas, todėl, patekęs į dirvą, per standartinę 21 paros trukmę jis suyra daugiau kaip 90 % . Biodyzelinas santykinai sumažina CO2 kiekį atmosferoje.
Beatodairiškai plečiant energetinių kultūrų plotus – rapsų Europoje ar sojos JAV  – ir nekeičiant sėjomainos, žemės ūkiui dėl plečiamų monokultūrų plotų gresia degradavimas, t. y. dirvožemio išsekimas, kai jis kitoms kultūroms taps nenašus. Dėl šių neigiamų padarinių kai kurių šalių rinkose jau susiduriama su pagrindinių maisto produktų problema.
Mirmekofitai

Mirmekofitai (gr. myrmekos – „skruzdėlių“) – augalų rūšys, sugyvenančios kartu su skruzdėlėmis, teikiančios prieglobstį jų buveinėms, maisto medžiagas ir pan. Mirmekofituose skruzdėles pritraukia tinkamos jų buveinėms vietos: natūralios tuštumos jų šakose, susuktuose lapuose ir pan.
Žinomos ištisos grupės medžiuose gyvenančių skruzdėlių, pvz., iš Axteca ir Camponotus šeimų, Pseudomyrmecinae pošeimio. Jų gyvenimo būdas išimtinai susijęs su mirmekofitine augmenija. Pvz., gyvendamos kai kurių akacijų lapuose, apgina jas nuo žolėdžių gyvūnų. Allomerus decemarticulatus skruzdėlių gyvenimui būdinga trišalė simbiozė su augalu-šeimininku Hirtella physophora ir lipniais grybais, kuriuos naudoja kaip gaudykles vabzdžiams.
Myrmelachista schumanni skruzdėlės sukuria velnio sodus, naikindamos aplinkinius augalus ir sudarydamos išskirtines sąlygas bujoti Duroia hirsuta – šių augalų stiebuose jos gyvena. Kai kurie medžiai turi papildomas žiedų nektaro talpyklas su žymiu kiekiu energinės medžiagos cukraus, kas ypač traukia skruzdėles ir tampa jų mitybos šaltiniu. Jos, tuo tarpu, gina augalą-šeimininką nuo nuo žolėdžių vabzdžių.
Kitos mirmekofitų rūšys: Hydnophytum formicarum, Cecropia (Urticaceae), Myrmecodia tuberosa, Myrmecophila tibicinis.
Ogasavaros subprefektūra

Ogasavaros subprefektūra (jap. 小笠原支庁 = Ogasawara-shichō) – Tokijo subprefektūra Japonijoje. Subprefektūros teritorija apima Bonino (Ogasavaros) salas ir Ogasavaros kaimą. Subprefektūros valdyba įsikūrusi Čičidžimoje, taip pat jos įstaiga yra ir Hahadžimoje.
Subprefektūros plotas siekia 104,41 km², joje gyvena 2415 žmonių.
Ogasavaros salas sudaro grupelė Ramiojo vandenyno salų, išsibarsčiusių į pietus nuo pagrindinės Japonijos salos – Honšiū. Jos apima Ogasavaros salyną, Vulkanines (Io arba Iwo) salas ir keletą nedidelių, pavienių salelių.

Istorija

Iki 1830 m. Ogasavaros salos buvo negyvenamos ir todėl vadintos Muninjima pavadinimu, reiškiančiu „negyvenama sala“. XIX a. Vakaruose salos geriau buvo žinomos Bonino salų pavadinimu.
1930 m. prie subprefektūros buvo prijungta Okinotorišima.
Beitedino rūmai

Beitedino rūmai (arab. قصر بيت الدين) – XIX a. Beit ed Dine, Libane pastatyti rūmai. Juose vyksta kasmetinis Beitedino festivalis, yra muziejus.

Istorija

Rūmus 1788–1818 m. pastatė emyras Bašir Šihabas II. Iki 1840 m. tai buvo jo rezidencija. Po to pastatą, kaip valdžios rezidenciją, naudojo Osmanų imperija. Vėliau, prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, rūmai naudoti vietoje administracinio centro. Beitedino rūmai buvo atkurti 1934 m. iškart po to, kai buvo paskelbti istoriniu paminklu. Po šalies nepriklausomybės pripažinimo 1943 m. rūmai tapo respublikos prezidento vasaros rezidencija.
Kovo 5

Vardadieniai

Aurora – Austra – Giedra – Giedrė – Giedrius – Girmantas – Klemensas – Liucijus – Olivija – Virgilijus – Vydotas