Scenarijus

Scenarijus – grožinis kūrinys, parašytas scenaristo, skirtas kinui, televizijai ar kompiuteriniams žaidimams. Jis gali būti originalus autoriaus kūrinys arba jau esančio darbo adaptacija. Scenarijuje aprašomi veikėjų veiksmai, dialogai ir bruožai.

Scenarijaus rūšys

Kinematografijoje egzistuoja kelių tipų scenarijai:
Literatūrinis scenarijus – scenarijus parašytas grožiniu stiliumi. Toks scenarijus gali būti literatūros kūrinio adaptacija, tačiau taip pat šiuo stiliumi gali būti parašytas ir originalus kūrinys.
Publicistinis scenarijus – priešingai literatūriniam tipui, šis scenarijus rašomas publicistiniu stiliumi, būdingu straipsniams laikraščiuose, jame nenaudojamos meninės išraiškos priemonės, būdingos grožinio stiliaus tekstams. Scenarijus gali būti autorinis kūrinys arba kito kūrinio perdarymas.
Autorinis kūrinys – visiškai originalus scenarijus, turintis savo siužetą bei veikėjus, sukurtas scenarijaus autoriaus, nesiremiantis kitų autorių kūryba.
Perdarymas – jau egzistuojančio literatūros kūrinio adaptacija.
Režisūrinis scenarijus – scenarijus, kuriame nurodomi scenų numeriai, kadro planai ir kitos režisūrinės detalės.
Eksplikacija – specialus planas, skirtas filmo kūrimui, kuriame nurodoma kokie metodai bus naudojami filmuojant, taip pat pateikiamas pilnas, sėkmingam darbo įgyvendinimui reikalingos įrangos sąrašas. Egzistuoja du eksplikacijos tipai: skirtas režisieriui ir skirtas operatoriui (nors antrasis nėra oficialiai išskiriamas kaip atskira scenarijaus rūšis). Eksplikacija yra dažnai klaidingai tapatinama su santrauka, nors šie du dalykai iš tikro neturi nieko bendro. Santrauka yra filmo scenarijaus reziumė, pateikta tokiu stiliumi, kuris sudomintų skaitytoją ir paprastai užima ne daugiau negu kelis puslapius.
Scenarijai taip pat gali būti skirstomi į poetinius arba proziškus, pagal tai, kokio tipo kalba būdinga pasakojamajai daliai.
Poetinis scenarijaus yra literatūrinis kūrinys, kuriame naudojama poetinė kalba, rimavimas. Ši savybė yra labai ryškus tokio tipo scenarijų skirtumas nuo kitų rūšių ir ji padaro juos originalia meninės išraiškos priemone.
Proziškame scenarijuje naudojam paprasta, nerimuota kalba.
Galima išskirti tris pagrindines poetiško scenarijaus ypatybes:
Vaizdingumas – naudojama vaizdinga ekspresyvi, poezijai būdinga kalba. Tam pasiekti plačiai naudojamos meninės priemonės, tokios kaip metaforos, metonimijos, sinekdochos, hiperbolės, oksimoronai, epitetai ir kt.
Taupumas – pasakojama trumpai ir glaustai. Veikėjai, jų aplinka, išvaizda ir veiksmai apibūdinami naudojant kiek įmanoma trumpiau. Kaip bebūtų tai netrukdo sukurti nuoseklų ir precizišką kūrinį, kuris leistų tinkamai perduoti autoriaus viziją skaitytojui.
Veiksmo dinamika – veiksmas rutuliojasi laibai greitai. Scenarijaus tempas yra detalė, kuri daro šio tipo kūrinius artimus ir suvokiamus šiandieniniam žmogui ir gali būti laikoma viena iš svarbių priežasčių, lėmusių jo atsiradimą.
Šią scenarijus rūšį sukūrė Alexey Snezhin 2011 metais.

Scenarijus pardavimui

Scenarijus, kuris sukuriamas be jokių garantijų dėl jo pastatymo ir siūlomas pirkėjams, kurie galėtų juo susidomėti. Tai dažniausiai būna autorinis darbas, tačiau taip pat gali būti ir adaptacija.

Užsakytas scenarijus

Šis scenarijus yra rašomas pasamdyto autoriaus. Paprastai jo idėja būna suformuluojama gerokai anksčiau negu pasamdomas scenaristas ir dažnai prie projekto dirba keletas tokiomis pačiomis sąlygomis pasamdytų autorių, kurie paruošia galutinį variantą filmavimui.