google/wiki40b huggingface dataset:
Gubernijos miškas

Gubernijos miškas – miškas Šiaulių rajono savivaldybės teritorijos rytinėje dalyje, Gruzdžių-Gubernijos miškų pietinėje dalyje, į šiaurę nuo Šiaulių, į vakarus nuo Vinkšnėnų ir Pakarčiūnų kaimų.

Geografija

Miškas Gubernijos vardu pavadintas todėl, kad nuo XVII a. priklausė tuometiniam Gubernijos dvarui. Miško rytinis pakraštys ribojasi su Aukštrakių aukštapelke ir Smilgių mišku. Šiaurėje ribojasi su Gruzdžių miškais. Nuo Aukštrakių į rytus iki Bridų palaukės yra Vygonių miškas.

Medynai

Miško plotas 1730 ha, iš jų medynų 1455 ha. Reljefas lyguminis, yra didelė aukštapelkė. Dirvožemiai velėniniai glėjiniai ir velėniniai jauriniai glėjiniai. Miške paplitę garšviniai, kiškiakopūstiniai, mėlyniniai, lazdyniniai tipai. Eglynų yra 32 %, beržynų 33 %, drebulynų 23 %, pušynų 5 %. Miške gyvena įvairių žvėrių: šernai, elniai, stirnos, mangutai, lapės.

Aplinkos apsauga

Miško apsauga rūpintasi nedaug. Apie 1950-1960 m. Vijolių kaimo laukai ir pietinis miško pakraštys buvo paskelbti entomologiniu draustiniu. Čia veisėsi daug drugelių. Pamiške susidomėjo „Elnio“ kombinato vyr. konstruktorius, aviamodelistas ir vienas žymiausių Lietuvos lepidopterologų Petras Motiekaitis. Jis ir Šiaulių pedagoginio instituto Biologinės stoties vedėjas Stasys Gliaudys entomologiniame draustinyje surinko 3000 drugelių kolekciją, rado keletą labai retų Lietuvoje drugelių rūšių.
Gubernijos miškas yra paskelbtas biologiniu poligonu, jame bus stebimas augalų ir gyvūnų gyvenimas. Žadama daug dėmesio skirti paukščiams.
Didelį poveikį miško ekologijai turi Aukštrakių sąvartynas ir Šiaulių miesto nuotekų valymo įrenginiai.

Istorija

Miškas pergyveno keletą stambių kirtimų. XVIII a. jį smarkiai kirto Antanas Tyzenhauzas, apie 1903-1910 m. plynai kirto Vladimiras Zubovas. Grafas Zubovas savo dvare buvo įrengęs dvi lentpjūves. Viena iš jų buvo Balių vienkiemyje. Dabar tai Pakarčiūnų kaimas. Kita buvo Kėbliuose, prie centrinio kelio. Mediena buvo parduodama į užsienį. 1916 m. Vigonių mišką kirto Vokietijos kariuomenė, tiesusi geležinkelį į Rygą. Paskutinis stambus kirtimas buvo jau atkurtos nepriklausomybės metais apie 2002-2006 metus. Mediena taip pat didele dalimi keliavo į užsienį.
1941 m. rugsėjo 7-15 d. miške sušaudyta apie 1000 žmonių. 1950 m. šiame miške buvo likviduota Šapkaus partizanų grupė.
Liepos 24

Vardadieniai

Kristina – Živilė
Ginkluotosios pajėgos

Ginkluotosios pajėgos – valstybės vyriausybės organizuojamos ir remiamos institucijos ir organizacijos, skirtos koviniams ar kitokiems veiksmams vykdyti karo atveju.
Ginkluotųjų pajėgų pagrindą paprastai sudaro kariuomenė, kuri toliau gali būti skirstoma į keletą dalių, pavyzdžiui, į sausumos kariuomenę, karines oro pajėgas ir karo laivyną. Tačiau į ginkluotąsias pajėgas kartais įtraukiamos ir kitos struktūros, susijusios su kariuomene. Pavyzdžiui, pagal Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos sistemos organizavimo ir karo tarnybos įstatymo redakciją, aktualią nuo 2004 m. lapkričio 11 d., į Lietuvos ginkluotąsias pajėgas karo atveju, be kariuomenės dar įeina „Valstybės sienos apsaugos tarnyba, policijos viešojo saugumo dalinys (tarnyba), koviniai Šaulių sąjungos būriai bei kiti koviniai piliečių ir jų organizacijų ginkluoto pasipriešinimo (partizanų) vienetai, pavaldūs ginkluotųjų pajėgų vadovybei“.
Ginkluotųjų pajėgų panaudojimą tiriantis mokslas vadinamas karyba.
Kriugiškis

Aplinkinės gyvenvietės

Margėnai – 2 kmKriaunos – 3,5 km
Bobriškis – 2 kmRupetos – 2 kmAnapolis – 0,5 km
Duroplastas

Duroplastas – reaktoplastikas, arba termoreaktyvusis plastikas (kaitinamas suminkštėja, o ataušęs sukietėja negrįžtamai). Jis glaudžiai susijęs su tokiomis kompozicinėmis medžiagomis, kaip „Formica“ laminatas ir bakelitas. Tai plastiko derva, sustiprinta medvilnės arba vilnos pluoštais. Duroplastas, kaip pluoštu sustiprintas plastikas, panašus į stiklo plastiką.

Taikymas

Duroplastas buvo naudojamas automobilių gamyboje 1957–1991 m. Rytų Vokietijos „VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickau” gamykloje Cvikau mieste. Iš jo gaminti lengvųjų automobilių „Trabant“ kėbulai. Ilgiausiai iš keturių modelių 1963–1990 m. nuo konvejerio riedėjo „Trabant 601“.
Pirmą kartą produktas panaudotas gaminti automobiliams IFA F8, vėliau AWZ P70 Zwickau ir „Trabant“. Taip  pat iš duroplasto gaminti lagaminai.

Savybės

Duroplastas yra pakankamai lengvas ir stiprus. Jis pagamintas iš antrinių žaliavų, medvilnės atliekų ir fenolio dervų. Jis labiau tinkamas tūrinių daiktų gamybai nei stiklo pluoštas.

Perdirbimas

Atitarnavęs duroplastas, kaip ir stiklo pluoštas, turi ribotas efektyvaus perdirbimo galimybes. Kai „trabiai“ pradėjo pildyti automobilių sąvartynus, buvo pradėti kurti kūrybiniai sprendimai. Vieną iš jų pasiūlė Berlyno biotechnologijų kompanija, eksperimentavusi su bakterijomis, kurios per 20 dienų galėtų sunaikinti kėbulą. Sklandė miesto legendos, neva duroplastą galima sušerti kiaulėms ir kitiems naminiams gyvuliams. 1990–ųjų pabaigoje ta pati „Zwickau“ gamykla, gaminusi „Trabant“, sukūrė sprendimą dėl duroplasto šalinimo. Išėmus stiklus, variklį ir plieninį rėmą, automobilio kėbulas buvo susmulkinamas ir naudojamas kaip sudedamoji dalis cementinių blokelių gamyboje. Šis epizodas parodytas „Scientific American Frontiers“ programoje per JAV PBS televizijos kanalą.
Getingeno universitetas

Istorija

1737 m. universitetą įkūrė Didžiosios Britanijos karalius ir Hanoverio kurfiurstas Jurgis II, universitetas pavadintas jo vardu. XVIII a. universitetas buvo žymus racionalizmo ir humanizmo, XIX a. pradžioje – kultūrinio ir nacionalinio sąjūdžio centras.
Sophia Santi

Biografija

Sofija gimė Vinipege, Manitoboje, tačiau netrukus su tėvais persikėlė į Vankuverį, kuriame ir užaugo. Jos tėvas kilęs iš Rumunijos bei turi mongolų bei čigonų kraujo, tuo tarpu motina yra airių, vokiečių, čerokių bei juodaodžių palikuonė.
Dar būdama 14 ji tapo modeliu. Tais pačiais metais pasidarė pirmąją tatuiruotę, tvirtindama, kad tuomet meistras nepaklausė jos tikrojo amžiaus. Vėliau jos kūną papuošė didelis, visą nugarą dengiantis japonų drakonas, deivė Quan Yin bei dar keletas tatuiruočių.
Sulaukusi 18-os Sofija persikėlė į Arizoną, iš kurios kilusi motina, o dar po 2 metų – į Los Andželą, Kalifornija. 19-os ji ėmė pozuoti nuoga įvairiems interneto puslapiams, o Los Andžele – suaugusiems skirtiems žurnalams, naudodamasi Natalia Cruze pseudonimu.
2002 m. lapkritį ji tapo žurnalo „Penthouse“ mėnesio mergina, o 2005 m. užėmė 2 vietą metų merginos rinkimuose.
2003 m. Sofija debiutavo pornografiniame filme „Dirty Work“, kuriame taip pat vaidino Gina Lynn ir Krystal Steal. 2005 m. ji pasirašė sutartį su kompanija „Digital Playground“ ir pakeitė pseudonimą į Sophia Santi, kurį užregistravo kaip prekės ženklą. Šį vardą pasirinkti jai padėjo kino kompanijos atstovai, įžvelgę šios panašumą su aktore Sofija Loren.
Iki 2012 m. Sofija suvaidino beveik 80 filmų bei pelnė 3 AVN apdovanojimus.
Aukštkiemiai

Istorija

Aukštkiemių kapinyne archeologai aptiko senovės Romos monetų, emalės ir stiklo karolių, bronzinį indą. Aptikta emale puošta bronzinė plokštelė, kurios skersmuo 4,6 cm, kraštai užlenkti žemyn. Puošta koncentriniais pagilinimais, padengta balta, žydra ir raudona emale, sudarančia šachmatinį raštą, su skyle pakabinimui. Radinys saugotas Kaliningrade, bet dingo per II pasaulinį karą.
Dajna

Gyvenvietės

Prie Dainos upės išsidėstę šios gyvenvietės:
Pieckai, Veržbava, Mrongovas (Zensburgas), Kerštanovas (Kiršteinsdorfas), Špigelis, Pilecas, Nevodnica, Baisialaukiai, Bedaškai (Groß Neuhof). Netoli upės stovi Šventaliepė.
Vilkpėdės ligoninė

Vilkpėdės ligoninė – viena iš svarbiausių gydymo įstaigų Vilniuje.

Istorija

XIX a. antroje pusėje per Vilnių buvo nutiesta geležinkelio linija Sankt Peterburgas-Varšuva. Šiuo geležinkelio ruožu buvo gabenami kroviniai, vežami keleiviai, todėl atsirado poreikis statyti ligoninę.
Ligoninės statybos vyko 1905–1911 m., o pastatas atidarytas – 1912 m. Čia buvo gydomi geležinkelio darbuotojai ir kariai. Po Antrojo pasaulinio karo įstaigą imta plėsti.
1992 m. ligoninė perduota Vilniaus miesto savivaldybei. 2003–2004 m. renovuojant ligoninę, pacientai ir personalas buvo laikinai perkelti į tuščias Šv. Jokūbo ligoninės patalpas. 2006 m. įvykdyta dar viena ligoninės rekontrukcija.
Valeta

Istorija

Miestas įkurtas 1566 m. kovo 28 d. joanitų ordino magistro Jean Parisot de la Valette. Francesco Laparelli projektavo, o Gerolamo Cassar pastatė visus svarbiausius pastatus. Tačiau daugiausia pastatų Valetoje pastatyta vėliau, Šv. Jono Jeruzaliečio riterių ordino (Maltos riterių ordino) valdymo metu.
Valeta sparčiai augo po Maltos riterių valdymo ir trumpos prancūzų invazijos − britų valdymo metu.
Miestas patyrė nuostolių Antrojo pasaulinio karo metu dėl oro atakų. Skaudžiausias − XIX amžiaus Karališkųjų operos rūmų praradimas.

Pavadinimo kilmė

Valeta pavadinta miestą įkūrusio Šv. Jono ordino magistro Jean Parisot de la Valette garbei. Oficialiai ordinas pavadino miestą Humilissima Civitas Valletta − Kukliuoju Valetos miestu.
Tačiau dėl bastionų, ravelinų, baroko stiliaus pastatų grožio, miestas tapo žinomas kaip Superbissima − Iškilnusis.
Maltiečiai šnekamojoje kalboje jį vadina tiesiog Il-Belt − Miestu.
Algirdas Boguševičius

Algirdas Boguševičius (g. 1958 m. balandžio 23 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas chirurgas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, buriuotojas.

Biografija

1982 m. baigė Kauno medicinos institutą. 2002 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1984 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) klinikų gydytojas chirurgas. Nuo 2003 m. Chirurgijos klinikos Krūties chirurgijos skyriaus vadovas profesorius, krūtų onkochirurgas, abdominalinis chirurgas konsultantas. Nuo 1989 m. Kauno medicinos universiteto dėstytojas.
Tiria pilvaplėvės uždegimo, žarnyno nepraeinamumo, krūties vėžio, kompiuterinės technikos pritaikymo medicinoje problemas.
1989 m. kartu su kitais buriuotojais iš Lietuvos jachta „Audra“ atliko transatlantinį žygį Klaipėda–Niujorkas. 1990 m. įgijo jachtos kapitono sertifikatą.
Žmona gydytoja oftalmatogė, medicinos mokslų daktarė, Kauno medicinos universiteto Akių ligų klinikos administratorė Rima Boguševičienė.
2007 m. Kauno miesto savivaldybės apdovanojimo „Gerumo plyta“ laureatas.
Raminta

Raminta – lietuviškas moteriškas vardas. Yra ir vyriškas šio vardo variantas – Ramintas. Vardas kilęs nuo žodžio „ramus, ramaus būdo“.
Vardadienis – kovo 6 d.
Švietimo departamento organizacijos aktas

Švietimo departamento organizacijos aktas (angl. The Department of Education Organization Act) yra Jungtinių Valstijų federalinis įstatymas, įsigaliojęs 1980 metais.
Balkašas (miestas)

Istorija

Balkašas įkurtas 1937 m. statant vario lydymo įmonę. Miesto teisės nuo 1937 m. 1939–1957 m. prie Balkašo veikė koncentracijos stovykla, iki 1948 m. priklausiusi Karagandos, iki 1956 m. – Stepių lagerių grupėms.

Ekonomika

Yra oro uostas, plentai į Astaną, Almatą, geležinkelis į Aktogajų, geležinkelio šaka į geležinkelį Astana–Almata. Išplėtota spalvotoji metalurgija – gamina varį, cinką, molibdeno koncentratą, aukso, sidabro, platinos, paladžio lydinius. Veikia siuvimo, maisto – mėsos, pieno, duonos, žuvų apdorojimo ir konservavimo pramonė. Prie Balkašo kasamos vario, molibdeno rūdos.
Yra Karagandos technikos universiteto Technikos fakultetas, istorijos ir kraštotyros muziejus, Botanikos sodas. Netoli miesto yra priešraketinės gynybos radiotechnikos bazė, už 60 km nuo Balkašo – Rusijos kosminės kariuomenės bazė „Balchašas-8“.

Lietuviai

1948–1951 m. į Balkašo lagerį iš Komijos, Krasnojarsko krašto lagerių etapais buvo vežami politiniai kaliniai, tarp jų ir lietuviai. 1952 m. kalėjo apie 1000 lietuvių vyrų ir moterų, iš jų visuomenės veikėjų, ūkininkų, inteligentų, kunigų, jaunimo. Kaliniai statė vario rūdos sodrinimo įmonės cechus, Balchašo miestą, dirbo molibdeno kasyklose, plytinėje, krovė vagonus. 1958 m. lietuviai ėmė grįžti į Lietuvą. 1989 m. ir 1990 m. į Balkašą iš Lietuvos surengtos buvusių politinių kalinių ekspedicijos; 1989 m. Balchašo kapinėse pastatytas paminklinis kryžius, 1990 m. sukurtas televizijos filmas „Karingas – mirties žemė“ (rež. Vitalis Gruodis).
Skylinis montavimas

Skylinis montavimas - serijinis elektronikos prietaisų montavimas, kai komponento išvadai yra įterpiami per skyles, išgręžtas spausdintoje schemoje, ir prilituojami prie aikštelių, esančių kitoje schemos pusėje.  Vienu metu šis metodas buvo labai populiarus, apie 1980 metus taip buvo gaminama absoliuti dauguma elektronikos. Detales jungiantys takeliai gali būti tiek vienoje (senesnis metodas) tiek ir abiejose pusėse (detalės irgi lituojamos abiejose pusėse).

Privalumai

Pro skyles prakišti ir kitoje pusėje prilituoti išvadai sukuria labai patvarią konstrukciją kuri patikimumu lenkia vėlesnes paviršinio montavimo technologijas. Todėl šiuo būdu tebemontuojami plokštėse esantys prijungimo lizdai ar stambūs komponentai kuriuos kitaip sunku patikimai įtvirtinti. Toks prijungimas taip pat atlaiko didesnes elektros sroves. Palyginus nelabai sunku pakeisti komponentus ar net pakartotinai panaudoti detales, ypač jei išvadų nedaug ir jie prilituoti tik vienoje pusėje.

Trūkumai

Daugelio skylių gręžimas padidina kainą (paviršiniame montavime skylės gręžiamos tik kur reikia sujungti priešingose pusėse esančius takelius). Kadangi skylė visada pragręžiama kiaurai, ji užima vietą abiejose plokštės pusėse, net jei jungiantys takeliai reikalingi tik vienoje.
Stasys Mikelis

Biografija

1970 m. baigęs Švėkšnos vidurinę mokyklą, įstojo į Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniąją muzikos mokyklą. Ją baigęs atvyko gyventi į Neringą. Tais pačiais metais sukūrė šeimą. Nuo 1974 m. Nidos kultūros namų meno vadovas, vėliau direktorius. Dirbdamas Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose studijavo renginių režisūrą. 1979 m. paskirtas poilsio namų „Ąžuolynas“ Juodkrantėje direktoriumi.
1987–1990 m. Neringos miesto vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas – plano komisijos pirmininkas, 1990–1995 m. – AB „Ąžuolynas“ direktorius. Nuo 1995 m. Neringos savivaldybės tarybos narys. Keturias kadencijas iš eilės savivaldybės taryba rinko savivaldybės meru. Jo vadovavimo metais miestas pasikeitė iš esmės – nuo Nidos iki Juodkrantės nutiesti dviračių takai, rekonstruoti gyvenamieji namai, kultūros ir švietimo įstaigos, rekonstruotos Juodkrantės krantinės, naujai išasfaltuotas kelias į Preilos gyvenvietę, išasfaltuotos Nidos senamiesčio gatvės, pastatyti modernūs Nidos bendruomenės namai ir katalikų bažnyčia, rekonstruotos Juodkrantės pagrindinė ir Nidos vidurinė mokyklos, paplūdimiai gavo Mėlynąsias vėliavas, o Kuršių nerija įrašyta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Nuo 2004 m. lapkričio mėn. Seimo narys, Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto pirmininkas.

Įvertinimas

2003 m. už nuopelnus Lietuvai, uolų ir sąžiningą darbą bei visuomeninę veiklą Lietuvos Respublikos Prezidentas apdovanojo Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžiumi. Nidoje, Kopų gatvėje prie namo, kuriame daug metų gyveno S. Mikelis, sūnaus Dovydo Mikelio ir bičiulio Antano Vinkaus iniciatyva, atidengta jam skirta atminimo lenta (aut. Vytautas Karčiauskas ir Laura Potet).
Abraham Ortelius

Abrahamas Ortelijus (Abraham Ortelius; 1527 m. balandžio 14 d. – 1598 m. birželio 28 d.) – Brabanto kartografas ir geografas, laikomas pirmojo modernaus atlaso Theatrum orbis terrarum autoriumi, viena svarbiausių Nyderlandų kartografijos mokyklos asmenybių.

Biografija

A. Ortelijus gimė 1527 m. balandžio 14 d. Antverpene. 
Nuo 1547 m. Ortelijus dirbo žemėlapių iliustratoriumi šv. Luko gildijoje Antverpene. Vėliau prekiavo knygomis, žemėlapiais, graviūromis. 1560 m. pradėjo pats braižyti žemėlapius; 1564 m. pasirodė pirmasis – Typus orbis terrarum. 1570 m. išleido svarbiausią savo gyvenimo darbą – žemėlapių atlasą Theatrum orbis terrarum (liet. Pasaulio teatras).
1560–1578 m. apkeliavo Vokietiją, Prancūziją, Angliją ir Airiją bei Italiją.  
1598 m. birželio 28 d. mirė ir buvo palaidotas šv. Mykolo vienuolyne Antverpene.
Deva (Rumunija)

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose Deva minima nuo 1269 m. Miestas 1550 m. nuniokotas osmanų, vėliau atstatytas ir įtvirtintas.
Tachiras Šachas

Biografija

Tachiras Šachas gimė ir užaugo Didžiojoje Britanijoje. Mokėsi Dorseto grafystės Brajanstono mokykloje, Londono, Nairobio ir San Diego universitetuose. 2003 m. paliko Jungtinę Karalystę ir persikėlė su šeima gyventi į Maroką, Kasablanką.
2013 m. vasario 21–24 dienomis 14-osios tarptautinės Vilniaus knygų mugės metu Tachiras Šachas lankėsi Vilniuje. Čia jis pristatė savo trečiąją lietuvių kalba išleistą knygą „Timbuktu“.
Listok Vilenskoi gruppy RSDRP

Listok Vilenskoi gruppy RSDRP (liet. RSDDP Vilniaus grupės lapelis) – RSDDP Vilniaus grupės nelegalus bolševikinės krypties leidinys rusų kalba, išleistas 1905 m. rugpjūtį Vilniuje.

Istorija

Spausdintas hektografu.
Salfordas

Istorija

Salfordas šaltiniuose minimas nuo 1086 m. ir ilgą laiką buvo svarbiausias apylinkių miestas (didesnis už Mančesterį). XVIII–XIX a. buvo svarbus pramonės perversmo centras – čia klestėjo medvilnės, šilko, siuvimo pramonė, buvo svarbiausi dokai prie Mančesterio kanalo. XX a. pr. žlugus tekstilės pramonei, Salfordas tapo lūšnynų miestu, čia klestėjo nusikalstamumas. Nors per XX a. miestas buvo atnaujinamas, perkuriamas jo ūkis, bet nusikalstamumas jame išliko gajus iki XXI a. pr.
Beižionių akmuo

Beižionių akmuo – Elektrėnų savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Beižionių kaime. Guli gyvenvietės prieigose, iš rytų pusės, kelyje link Damazavos.
Elektrėnų savivaldybės tarybos 2008 m. rugsėjo 24 d. sprendimu Nr. TS-184 objektas paskelbtas saugomu, turint tikslą išsaugoti įspūdingų matmenų keturkampės formos riedulį.
Gloria

Gliorija (Gloria, „garbė“, hebr. „kabod“ ir gr. „doxa“, ru. „slawa“) – vienas dažnesnių Biblijos žodžių, itin paplitęs liturgijoje.
Žmonės nepatenka į garbinimo kontekstą; vartojant žodį gloria, turima omenyje Dieviška būtybė („soli deo gloria – “Garbė vieninteliam Dievui! ").
Prieš gimstant Jėzui, (Luk. 2) angelai, pasirodę piemenims, norėdami pranešti žinią apie gimusį išganytoją, garbino Dievą giedodami: „Gloria in excelsis Deo, et in terra pax hominibus bonae voluntatis“ („Garbė Dievui aukštybėse, o žemėje ramybė geros valios žmonėms“).
Dar kitaip vad. Angelų giesmė (canticum angelorum).
Volchovas (miestas)

Istorija

Seniau dabartinio miesto vietoje buvo kaimas Volchovo pakrantėje. 1904 m. Sankt Peterburgo - Vologdos geležinkelio linijoje pastatyta Zvankos (Званка) geležinkelio stotelė. Dabartinė gyvenvietė įkurta 1918 m., pradėjus statyti užtvanką ir Volchovo elektrinę. 1925 m. tapo miesto tipo gyvenviete, 1929 m. čia pastatyta pirma Rusijoje aliuminio gamykla. 1933 m. Zvankos gyvenvietė išplėsta, jai suteiktas miesto statusas. 1933–1940 m. vadinosi Volchovstrojumi (Волховстрой), o vėliau – Volchovu.
Sisteminė transformacija Lenkijoje

Politinė transformacija

Apskritojo stalo derybos ir birželio rinkimai 1989 m. tai buvo politinės transformacijos pradžia. Pirmieji iš dalies laisvi rinkimai vyko birželio 4 ir 18 dienomis 1989 m. Rinkimuose paaiškėjo, kad „Solidarumas“ laimėjo visas galimas vietas Seime. Rugpjūčio 24 d. 1989 m. buvo suformuota Tadeusz Mazowiecki vyriausybė. Prezidentu buvo paskirtas Wojciech Jaruzelski. Tačiau po metų įvyko prezidento rinkimai, kuriuos laimėjo Lech Wałęsa. Pirmieji visiškai laisvi ir demokratiniai parlamento rinkimai vyko 1991 metais. Po rinkimų buvo suformuota pirmoji demokratinė Jan Olszewski vyriausybė ir tada Lenkija tapo demokratiška valstybe.

Ekonominė transformacija

Mieczysław Rakowski vyriausybės ekonominės reformos, vykdytos 1988–1989 m., yra laikomos ekonominės transformacijos pradžia.
1990 m. prasidėjo reformos, žinomos kaip Balcerovičiaus planas (lenk. Plan Balcerowicza). Šio plano tikslas buvo laisvosios rinkos įvedimas, infliacijos ir biudžeto deficito sumažinimas bei buvo siekiama paspartinti ekonomikos augimą.
Gribojedovo kanalas

Gribojedovo kanalas (rus. Канал Грибое́дова) – per Sankt Peterburgo centrą tekantis 5 km ilgio, 32 m pločio ir 3,5 gylio kanalas, prasidedantis nuo Mojkos ties Marso lauku ir įtekantis į Fontanką. Per 1 sekundę vidutiniškai prateka 3,1–3,4 m³ vandens. Iš kitų Sankt Peterburgo kanalų išsiskiria siaura ir vingiuota vaga.
Kanalas nutiestas Krivušos upės vaga Jekaterinos II valdymo metu, todėl jos garbei buvo pavadintas Jekaterinos kanalu. Namai dešiniajame kanalo krante pradėti statyti XVIII a. 4-ajame dešimtmetyje. Namų savininkai privalėjo įrengti krantines ir jas prižiūrėti.
1923 m. kanalas pervadintas viename iš kanalo krantinės namų gyvenusio rusų rašytojo ir diplomato A. Gribojedovo vardu. 1956 m. kanalo krantinė baigta dailinti granito plokštėmis.
Per kanalą nutiestas 21 tiltas. Geriausiai atpažįstamas kanalo vaizdas – ties Prisikėlimo bažnyčia.
Kanalo krantinėje 1881 m. buvo nužudytas Rusijos caras Aleksandras II. Kanalo krantinės 10-ame name buvusioje A. Smilgos spaustuvėje 1904–1906 m. spausdintas „Lietuvių laikraštis“ – pirmasis legalus laikraštis lietuvių kalba Rusijoje, išėjęs po spaudos draudimo lotyniškais rašmenimis panaikinimo. Čia 1905 m. atspausdintas ir Maironio poezijos rinkinio „Pavasario balsai“ trečiasis leidimas.
Milašiūnai

Istorija

Šaltiniuose kaimas minimas nuo 1744 m.
Nuo 1958 m. kaimas buvo Atkočių apylinkės centras.
Sent Luisas

Istorija

Sent Luisą 1764 m. įkūrė prancūzai ir pavadino Prancūzijos karaliaus Liudviko IX garbei.

Sportas

1904 m. mieste vyko III vasaros olimpinės žaidynės.
NHL lygoje žaidžia Sent Luiso „Blues“ ledo ritulio komanda.
Neries krantinės parkas

Neries krantinės parkas yra Kauno miesto vakaruose Vilijampolės seniūnijoje. Parkas įkurtas tarp Petro Vileišio ir Varnių tiltų, šalia Neries upės bei Neries krantinės gatvės, į pietryčius nuo Sąjungos aikštės.
Parko įrengimo darbai pradėti 1978 m., tačiau parko statusas teritorijai suteiktas tik 1997 m. vasario 17 d. Parkas užima 20,7 ha plotą, jame vyrauja lapuočių medžiai.
Sevelas

Sevelas (isp. Sewell) yra negyvenamas, buvęs vario kasėjų miestas Mačalio komunoje, Kačapoalo provincijoje, O‘Higinso regione, Čilėje. Sevelas įsikūręs Andų Cerro Negro kalno šlaite 2000-2500 metrų aukštyje.
Veliko Tirnovas

Istorija

Kaip didelė gyvenvietė žinomas nuo XI–XII amžiaus. Buvo antrosios Bulgarijos karalystės sostinė, 1598 ir 1686 m. Tirnovo sukilimų centras. Iki 1965 m. vadinosi Tirnovu.
Namų savininkų žinios

Namų savininkų žinios – namų savininkų laikraštis, leistas 1937–1940 m. Kaune.

Istorija

Leido S. Staskonis. Spausdino M. Adamkevičiaus spaustuvė Kaune. Išėjo 19 numerių.
Spausdino savivaldybių potvarkius, įstatymus, nutarimus apie namų valdas, skelbė straipsnius namų statybos, projektavimo, eksploatacijos temomis. Bendradarbiavo J. Mickūnas, J. Petrauskas, K. Zubauskas.
Redagavo S. Jankauskas.
Bečiai

Aplinkinės gyvenvietės

Pageležiai – 4 km
Sietynai – 0,5 km
VEPRIAI – 1,5 km 
 UKMERGĖ – 18 km
Rizgonys – 1,5 km 
 UPNINKAI – 6,5 km
Sližiai – 3,5 km
Romas Snabaitis

Biografija

1998 m. Vilkaviškio priešgaisrinės tarnybos vairuotojas, UAB „Modemas“ agentas.
1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys.
2001–2003 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Irena, vaikai Živilė, Aistė, Žygimantas.
Snieglenčių pasaulio čempionatas

Snieglenčių pasaulio čempionatą organizuoja FIS. Pirmą kartą šis čempionatas buvo surengtas 1996 m. Austrijos Lienco mieste. Nuo 1997 m. čempionatas vyksta kas dvejus metus.
Pasaulio čempionate varžomasi paralelinio didžiojo slalomo, paralelinio slalomo, pusvamzdžio, kroso ir Slopestyle rungtyse abejoms lytims bei Big air rungtyje tarp vyrų.
2011 m. čempionate Ispanijoje, daugiausiai medalių pelnė Austrija (5 medaliai), o daugiausiai aukso medalių pelnė Australija (3 medaliai). Čempionate dalyvavo rekordinis skaičius dalyvių – 370 sportininkų iš 44 šalių. Daugiausiai sportininkų buvo iš Kanados – 31, o mažiausiai – vos vienas – iš Juodkalnijos.
2013 m. pasaulio čempionate nesėkmingai debiutavo Lietuva. Šalies atstovai neužfiksavo nei vieno rezultato.