google/wiki40b huggingface dataset:
Tomas Baranauskas

Tomas Baranauskas (g. 1973 m. rugsėjo 12 d. Kaune) – Lietuvos istorikas, istorijos populiarintojas, publicistas.

Biografija

Mokėsi Žeimelio ir Anykščių Antano Vienuolio vidurinėse mokyklose. Mokykliniais metais dalyvavo Anykščių Sąjūdžio veikloje, 1990–1991 m. redagavo Sąjūdžio puslapį rajono laikraštyje „Anykšta“, vėliau buvo laikraščio „Žiburys“ redkolegijos nariu.
1992–1998 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, baigė istorijos bakalauro bei magistro studijas. 1996 m. rugsėjo 9 d. – 2011 m. vasario mėn. dirbo Lietuvos istorijos institute: LDK istorijos skyriuje (1996–1998 m.), Archeologijos skyriuje (1998–2011 m.). Buvo Lietuvos istorijos instituto tinklalapio administratorius (2003–2011 m.). 2001 m. rugsėjo 21 d. – 2007 m. gruodžio 22 d. buvo Lietuvos istorijos laikraščio „Voruta“ redkolegijos narys, nuo 2005 m. – Draugijos „Pilis“ narys, nuo 2009 m. lapkričio 23 d. – šios draugijos pirmininkas. Nuo 2008 m. rugsėjo dirba Vilniaus pedagoginio universiteto Istorijos fakultete.
T. Baranausko mokslinių interesų sritis – ankstyvoji Lietuvos istorija, valstybės ištakos, Lietuvos medinės pilys. 2000 m. išleido knygą „Lietuvos valstybės ištakos“. Paskelbė 17 mokslinių straipsnių, daug istorinės publicistikos bei istorijos populiarinimo straipsnių spaudoje bei interneto portaluose. Dalyvavo mokslinėse konferencijose Lietuvoje, Danijoje, Latvijoje, Baltarusijoje.
Parašė straipsnių Lietuvoje ir užsienyje leidžiamoms enciklopedijoms: „Visuotinė lietuvių enciklopedija“, „Вялікае Княства Літоўскае: энцыклапедыя ў двух тамах“, „The Crusades: An Encyclopedia“. Sudarė 1998 metų Lietuvos istorijos bibliografiją.
1990–2006 m. dalyvavo Šeimyniškėlių piliakalnio (prie Anykščių) archeologiniuose tyrinėjimuose, parašė dvi brošiūras, populiarinančias šių tyrinėjimų rezultatus: „Vorutos pilis“ (2001; drauge su tyrinėjimų vadovu Gintautu Zabiela) ir „Anykščių medinė pilis“ (2005).
2000 m. sukūrė interneto svetainę „Viduramžių Lietuva“, kurioje lietuvių, anglų, rusų ir kt. kalbomis populiarina Lietuvos istoriją. Nuo 2001 m. prie šios svetainės įkūrė ir iki šiol moderuoja Lietuvos istorijos forumą.
Visagino Šv. apaštalo Pauliaus bažnyčia

Laikinoji koplyčia

1989 m. spalio 16 d. išduotas pažymėjimas Nr.562, kuriuo pranešama apie užregistruotą Ignalinos raj. Sniečkaus gyvenvietės katalikų religinę bendruomenę ir leidimą pasistatyti naują bažnyčią. Lapkričio 15 d. įkurta Sniečkaus parapija, kurios teritorija apibrėžta gyvenvietės ribomis. Sniečkaus valdžia skyrė patalpas – Profesinės technikos mokyklos bendrabučio 119 kv.m dydžio salę Festivalio g. 9. Parapijiečių rūpesčiu įrengtoje koplyčioje gruodžio 10 d. įvyko pirmosios šv. Mišios. Gruodžio 25 d. Sniečkaus gyvenvietės katalikai pirmą kartą bendrai šventė šv. Kalėdas.
Laikinieji maldos namai netenkino parapijiečių, nes buvo miesto pakraštyje, be to moksleivių bendrabutyje buvo triukšminga, tai trikdė Šv. Mišių rimtį. 1992 m. liepos mėn. leista naudotis Vakarų Statybos Valdybos, esančios Parko g.14, aktų sale (dab. miesto tarybos posėdžių salė), be to, Visagino katalikų parapija ėmė vadintis Šv. Apaštalo Pauliaus vardu.

Bažnyčios statyba

1989 m. lapkričio 27 m. specialiai tam tikslui sudaryta komisija, dalyvaujant dvasiškijos atstovams, sprendė Sniečkaus bažnyčios statybos vietos parinkimą (Veteranų ir Sedulinos g. sankryža). Projektinius eskizus dar 1990 m. spalio 26 d. Lietuvos Architektų Sąjungai užsakė klebonas Petras Tarvydas ir parapijos komitetas. Iš kelių projektinių variantų tinkamiausiu pripažintas vilniečių architektų brolių Ramūno ir Jauniaus Beinortų projektas.
Nuo 1992 m. bažnyčios statymo rūpesčiai (lėšų, rėmėjų ir statybinių medžiagų paieškos) gulė ant naujojo klebono Vytauto Rapalio pečių. Paaiškėjo 1989 m. komisijos parinktos vietos bažnyčiai ties Veteranų ir Sedulinos g. sankryža, netoli "Bangos" kultūros namų, trūkumai: buvo pernelyg triukšminga, be to dauboje. Tinkamesnė atrodė kalvelė šalia Santarvės ir Statybininkų g. sankryžos, tačiau čia buvo numatyta rekreacinė zona – miesto parkas. Iškilusią problemą išsprendė stichinė nelaimė: smarki audra nusiaubė numatytą rekreacinę zoną ir išvarčiusi pušyną tiesiog parengė vietą naujos bažnyčios statybai.
1992 m. lapkričio 2 d. prasidėjo bažnyčios statybos: darbininkai nupjovė išvartytas vėjų pušis ir pradėjo žemės darbus. Generaliniu rangovu buvo Ignalinos AE, o vykdytoju – Statybos–montažo valdyba Nr.2, vadovaujama V. Sučkovo. 1992 m., iki užeinant žiemai, būsimos bažnyčios vieton atvežti 6 vagonai plytų, iškasta gili pamatų duobė ir padėti klebonijos ir parapijos namų pamatai.
1996 m. uždengtas stogas ir per šv. Kalėdas tikintieji, apleidę jau antrą laikiną koplyčią, susirinko naujoje, bet dar neužbaigtoje, bažnyčioje. Bažnyčia užbaigta 1998 m.
Bažnyčios bokšte 2004 m. balandžio 10 d. suskambo iš Vilniaus Arkikatedros Bazilikos varpinės pervežtas apie 1200 kg svorio senovinis varpas. Varpas pritvirtintas prie naujos linguojančios sijos, varpui suprojektuota ir pagaminta nauja šerdis.
2005 m. gautas Vilniaus arkivyskupijos metropolito Audrio Juozo Bačkio leidimas aukotojų bei rėmėjų lėšomis Visagino bažnyčioje pagaminti ir pastatyti vargonus. Laimio Pikučio vargonų firmos įrengti 2 manualų su pedalu, 29 registrų vargonai pirmą kartą sugaudė 2010 m. gruodžio 30 d.
Ramsaras

Istorija

1971 m. Ramsare pasirašyta tarptautinė konvencija (Ramsaro konvencija), kuria įsipareigojama saugoti pasaulio šlapynes.
Jurgis IV

Biografija

Karaliaus Jurgio III vyriausiasis sūnus. Garsėjo išlaidumu ir ekstravagancija. Nepaisydamas draudimo karališkosios šeimos nariams iki 25 m. tuoktis be karaliaus sutikimo, 1785 m. slapta vedė 6 metais vyresnę našlę M. Fitzherbert. Dėl nuotakos priklausymo katalikams, Parlamento sprendimu 1787 m. santuoka buvo paskelbta neteisėta. Dėl skolų vedė antrą kartą, bet su sutuoktine Karolina Braunšveigiete negyveno. Tėvui susirgus psichikos liga, nuo 1811 m. tapo princu regentu. Tapęs karaliumi globojo menus, nesėkmingai siekė stiprinti valdovo autoritetą. Mėgino sutrukdyti priimti katalikų politines ir civilines teises pripažįstantį įstatymą (priimtas 1829 m.).
Nepriklausomas radijo formatas

Nepriklausomas radijo formatas (angl. indie radio) apibrėžia radijo stotį, kuri vysto skirtingą nei šalyje egzistuojančių radijo stočių veiklą. Pavyzdžiu galėtų būti komercinė radijo stotis šalyje, kurioje visos kitos radijo stotys priklauso valstybei. Valstybėse, kur komercinės radijo stotys gali laisvai egzistuoti, nepriklausoma radijo stotimi galima vadinti transliuotoją, nesusijusį su jokiomis verslo ir politinėmis struktūromis.
Boholis

Boholis (tag. Bohol) – sala centriniame Filipinų salyne, Boholio jūros Visajų salų grupėje. Plotas 3865 km². 1,137 mln. gyventojų. Su gretimomis salomis (Panglao, Lapino ir kt.) sudaro Boholio provinciją. Boholio sąsiauris skiria Boholį nuo Sebu salos. Krantus supa koraliniai rifai. Paviršius kalnuotas (didžiausias aukštis 870 m); yra unikalių karstinių formų (Šokolado kalvos). Kalnai apaugę drėgnaisiais pusiaujo miškais. Pakrančių žemumose auginama kukurūzai, ryžiai, cukranendrės, kokosinės palmės, bananai. Veisiami galvijai. Kasama mangano ir vario rūdos. Didžiausias miestas (ir uostas) – Tagbilaranas (79 600 gyv., 2002 m.).
Medicina (žurnalas)

Istorija

Leido Kauno medikų draugija ir Kauno universiteto Medicinos fakultetas. Nuo 1929 m. rašė apie gydytojų profesinius reikalus. Tiražas 1920 m. – 1000 egz., 1940 m. – 1400 egz. 1940–1941 m. vadinosi „LTSR medicina“, nuo 1941 m. – „Lietuviškoji medicina“.
Bendradarbiavo Petras Avižonis, Jonas Kairiūkštis, Vladas Kuzma, Vladas Lašas, Pranas Mažylis, kiti žinomi medicinos specialistai, gydytojai.
1990 m. atkurtas Kaune kaip 1920–1944 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys Lietuvos gydytojų sąjungos žurnalas. Steigėjai Lietuvos gydytojų sąjunga, Lietuvos sveikatos mokslų universitetas, Vilniaus universitetas. Tiražas 1990 m. – 10 000 egz., 1996 m. – 2000 egz.
Teikia informaciją gydytojams, nagrinėja jų darbo ir gyvenimo problemas.
Vidaus reikalų ministras

Vidaus reikalų ministras – vykdomosios valdžios atstovas. Klasikinis ministras (greta tokių kaip gynybos ministras, Finansų ministras, Teisingumo ministras ir Užsienio reikalų ministras, buvusių dar absoliutizmo laikais). Sritis – vidaus politika. Vadovauja vidaus reikalų ministerijai (VRM).
Rusijos Federacijos Valstybės Dūma

Rusijos Federacijos Federalinio Susirinkimo Valstybės Dūma (rus. Государственная дума Федерального собрания Российской Федерации) – Rusijos Federacijos parlamento (Federalinio Susirinkimo) žemieji rūmai.

Būtinybė Rusijoje įsteigti demokratinį parlamentą vėl iškilo 1993 m., kai į atvirą konfrontaciją, pasibaigusią parlamento rūmų šturmu, suėjo Rusijos Federacijos liaudies deputatų suvažiavimas ir Rusijos Federacijos Aukščiausioji Taryba. 1993 m. rugsėjo 21 d. Rusijos prezidentas Borisas Jelcinas pasirašė įsaką Nr.1400 Dėl etapiškos konstitucinės reformos Rusijos federacijoje (“О поэтапной конституционной реформе в Российской Федерации”). Buvo įsteigtas Rusijos Federacijos Federalinis susirinkimas (Федеральное Собрание Российской Федерации) ir jo žemieji rūmai – Valstybės Dūma. Šalies parlamentą sudaro žemieji ir aukštieji parlamento rūmai – Valstybės Dūma bei Federacijos Taryba. 
Nuo 1994 m. įvyko ketveri rinkimai į Valstybės dūmą.
Valstybės Dūmą sudaro 450 deputatai, renkami 5 metams (terminas pratęstas nuo 4 iki 5 metų 2011 metais).
Pagal Rusijos įstatymus, Dūma priima įstatymus ir ratifikuoja sutartis, kurios sudaromos valstybės vardu. Įstatymų projektus gali siūlyti Prezidentas, Vyriausybė, Dūmos frakcija ar jos narių grupė. Įstatymo priėmimo procesas baigiamas, kai jam pritaria šalies Aukštieji parlamento rūmai – Rusijos Federacijos taryba bei pasirašo valstybės vadovas – Prezidentas.
Balsas (Argentina)

Balsas – Argentinos lietuvių savaitinis laikraštis, ėjęs 1927–1930 m. Buenos Airėse.

Istorija

Leido Pietų Amerikos lietuvių draugija „Lietuva“, nuo 1929 m. – Pranas Ožinskas. Nuo 1930 m. ėjo pavadinimu „Argentinos lietuvių balsas“. Leido priedą „Šepetys“.
Redagavo Konstantinas Norkus.
Teresė Mikeliūnaitė

Biografija

Baigusi aukso medaliu Panevėžio mergaičių gimnaziją, 1948–1953 m. studijavo Vilniaus universitete lietuvių kalbą ir literatūrą. Po studijų 1953 m. dirbo Troškūnų vidurinėje mokykloje (Anykščių raj.) lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja. 1954–1959 m. dirbo tuometiniame Troškūnų rajone vietos valdžios įstaigose, buvo atsakinga už švietimo, kultūros reikalus. Kelis kartus buvo išrinkta Anykščių rajono Liaudies deputatų tarybos deputate. Nuo 1960 m. iki gyvenimo pabaigos dirbo Anykščių A. Baranausko ir A. Žukausko-Vienuolio memorialinio muziejaus direktore.
Palaidota Panevėžio kapinėse.

Veikla

T. Mikeliūnaitės iniciatyva Anykščių krašte buvo įrengtos naujos muziejinės ekspozicijos ir suformuotas muziejų tinklas. JI sugebėjo išskirti Anykščių krašto muziejus iš dešimčių standartinių Lietuvos rajonų muziejų gretos. Jos rūpesčiu buvo perdengtas Antano Baranausko klėtelės gaubtas ir konservuota pati klėtelė (1974 m.), restauruota Jono Biliūno memorialinė sodyba, Antano Vienuolio sodyba pritaikyta lankytojų srautui, o 1982 m. restauruotas ir rašytojo namas, sutvarkytas Didžiulių šeimos namas Griežionėlėse, pastatytos naujos administracinės muziejaus patalpos su parodų sale ir fondų saugykla. 1968 m. jos iniciatyva buvo priimtas sprendimas pritaikyti apleistą Anykščių koplyčią visuomeninio muziejaus įrengimui.
1962–1984 m. T. Mikeliūnaitė taip pat buvo Lietuvos paminklų apsaugos ir kraštotyros draugijos Anykščių skyriaus tarybos pirmininkė. Ji organizavo kraštotyros ekspedicijas po anykštėnų rašytojų gimtuosius kaimus. Ji buvo Arklio muziejaus tarybos narė, visuomeninių mokyklų muziejų steigimo iniciatorė.
T. Mikeliūnaitė rašė apsakymus, stilizuotos tautosakos padavimus, publicistikos straipsnius, daugiausia apie Anykščių kraštą. Jie buvo publikuoti periodikoje ir rinkiniuose ir padėjo pagrindus Anykščių krašto literatūrinio paveldo tradicijų plėtrai. Po T. Mikeliūnaitės mirties 1990 m. išleista jos literatūrinio palikimo knyga.
Barry ir Stuart

Barry and Stuart – škotų iliuzionistų Barry Jones ir Stuart MacLeod duetas iš Jungtinės Karalystės, dar žinomas kaip 2magicians. Jie labiausiai išsiskiria išoriškai žiauriais triukais, juoduoju humoru. Ypač kontroversiškai vertinta triukų serija, kuriais Barry ir Stuart pakartojo dalį Biblijoje aprašytų stebuklų (vaikščiojimą vandeniu, numirėlio prikėlimą ir kt.). Vyskupas Michael Reid pakomentavo, kad „galbūt tiedu sukčiai galėtų pabandyti būti nukryžiuoti ir pažiūrėti, ar pavyks po trijų dienų prisikelti“.
Barry gimė 1982 m. balandžio 16, Stuart - 1980 m. liepos 4 dieną. Abu yra laimėję „Jaunojo metų iliuzionisto“ konkursą. Susitiko ir bendrą veiklą pradėjo 1994 m.
Iliuzionistai vedė TV laidą „Magick“, kuri 2004 m. tarptautiniuose televizijos apdovanojimuose Montreaux buvo nominuota geriausios komedijos kategorijoje. Taip pat yra kūrę dar kelias su magija susijusių laidų serijas, vienoje jų - Dirty Tricks (Nešvarūs triukai) dalyvavo įvairūs žymūs svečiai, kaip kad Penas ir Teleris. Gyvena Londone, atlieka gyvus pasirodymus komedijų klubuose.
Socialinis teisingumas

Socialinis teisingumas - principas, kuriuo remiantis, gėrybės tam tikroje visuomenėje, bendruomenėje (pa)skirstomos, (pa)dalijamos „teisingai“, t. y. laikantis teisingumo. Kaip reikalavimas žinomas nuo pat Antikos (Aristotelis etc.). Ypač svarbiu tapo industrializacijos metais, XIX a. Popiežius Pijus XI savo enciklikoje „Apie visuomenės tvarką“ („Quadragesimo anno“) svarstė socialinio teisingumo klausimus. Pasak Hajeko, socialinis teisingumas yra tuščias politinis terminas (Friedrich August von Hayek, Socialinio teisingumo miražas // The Mirage of Social Justice, London 1976 m.). Kaip teisės principas kai kuriose valstybėse yra sudėtinė socialinės valstybės (principo) dalis.
Bharata Munis

Bharata Munis (skr. भरत मुनि = Bharata Muni) – senovės Indijos teatrologas, muzikologas, dramaturgas. Jam priskiriama veikalo apie sanskritiškąją dramą „Natjašastra“ autorystė. Spėjama, kad jis gyvenęs tarp I a. pr. m. e. ir III a. m. e.
Bharata laikomas indų klasikinės dramos pradininku, jo „Natjašastros“ pagalba susiformavo indiškas suvokimas apie emocijas (rasa), muzikos klasifikaciją ir teorijas.
Pandrupas

Istorija

Nuo devintojo dešimtmečio čia buvo gaminami  mobilieji telefonai ("Bosch", "Dancall", "Flextronics" ir "Siemens"), tačiau jų gamyba jau perkelta į užsienį. 
Dabar tai kurortinis miestelis, kuriame yra paplūdimių ir vasarnamių.
Futbolo asociacija "Jammerbugt FC" yra iš Pandrupo.
Skaidulinis jungiamasis audinys

Purusis skaidulinis audinys

Purusis skaidulinis jungiamasis audinys prilaiko epitelį ir daugelį stuburinių gyvūnų vidaus organų. Dėl purios audinio konsistencijos organai, pavyzdžiui, plaučiai, gali išsiplėsti.
Liubekas

Istorija

Miestas įkurtas 1143 m. grafo Adolf von Schauenberg. Vėliau po pastarojo konflikto su kitu grafu, Heinrich der Löwe, ir po gaisro miestas buvo atstatytas 1157 m.
1201–1226 m. miestas priklausė Danijai. 1226 m. suteiktas laisvojo miesto statusas. 
Po II pasaulinio karo veikė Liubeko lietuvių gimnazija (skirta DP lietuviams).

Obuolys

Lietuvos karo kapinės, esančios Liubeko Vorverko kapinėse, už Antrojo pasaulinio karo mirusius ir tremtyje esančius lietuvius. Aukų vardai nuo 1945 iki 1948 m. Yra išvardyti šonuose, nukreiptu prieš paminklo lankytoją.
Kokteilinė suknelė

Kokteilinė suknelė - moteriškas viršutinis drabužis. Kukli, tačiau elegantiška suknelė.
Kokteilinė suknelė dažniausiai būna vienspalvė, be rankovių ir apykaklės. Ilgis - iki kelių. Pasiūta iš geros kokybės audinio.
Vilkima kokteilinė suknelė per įvairias šeimos šventes, Naujų Metų sutikimą. Paprastai ji dėvima per oficialius iškilmingus renginius, lankantis naktiniuose klubuose.
Hitachi, Ltd.

Istorija

„Hitachi“ kompanija įkurta 1910 m. kaip elektros prietaisų taisykla Hitachi Works. Kiek vėliau kompanija pradėjo ir elektros prietaisų gamybą. Nuo 1920 m. kompanijos centrinė būstinė veikia Tokijuje. Kompanija 1924 m. pagamino pirmąjį Japonijoje elektrovežį, o 1932 m. − šaldytuvą. 1974 m. kompanija pagamino pirmąją kompiuterių seriją, 1984 m. pradėjo masinę kompiuterių atminties gamybą. 2000 m. kompanija sukūrė pirmąją pasaulyje DVD formato vaizdo kamerą. „Hitachi“ veiklą vysto Amerikoje, Europoje, Azijoje ir Australijoje. Kompanijos padaliniai gamina variklius, lokomotyvus, kompiuterių kietuosius diskus, oro kondicionierius, ekskavatorius, kranus, vėjo generatorius, teikia finansines paslaugas, logistikos, nuosavybės valdymo, išteklių perkėlimo paslaugas Šiuo metu Hitachi, Ltd. kompanija yra diversifikuota į 11 stambių padalinių, kuriems pavaldžios apie 1100 įmonių visame pasaulyje.

Veikla Lietuvoje

2011 m. liepos 14 d. Lietuvos Koncesijos konkurso komisija dėl Strateginio investuotojo į Visagino atominę elektrinę strateginiu investuotoju atrinko Hitachi Ltd. kartu su Hitachi-GE Nuclear Energy Ltd. „Hitachi“ pasiūlymo dalį sudaro pažangiojo verdančio vandens reaktoriaus (ABWR) technologijos tiekimas naujajai elektrinei. 2011 m. gruodžio 23 d. Lietuva ir Hitachi Ltd. pasirašė susitarimą dėl esminių Visagino AE Koncesijos sutarties sąlygų, kuris apibrėžia pagrindinius planuojamos pasirašyti sutarties principus.
Bradesiai

Aplinkinės gyvenvietės

OBELIAI 
 AntanašėAntazavė 
 ZARASAI
2012 m. pasaulio šachmatų čempionatas

Prieš mačą

Pirmą kartą mačo varžovai tarpusavyje žaidė 1989 m. Maskvoje, kai V. Anandui buvo 19 metų, o B. Gelfandui – 20. Susitikimas baigėsi lygiosiomis. Bet po to, 1990 m. ir 1991 m., B. Gelfandas laimėjo dar tris partijas, dvi baigė lygiosiomis, o 1992 m. A. Aliochino atminimo turnyre vėl nugalėjo. Puikus rezultatas pretendento naudai (+4, =3). 1993 m. Višvanatanas Linareso turnyre pasiekė pirmąją pergalę prieš Borisą, bet šis atsirevanšavo Bylyje. Tačiau nuo 1994 m., kai varžovai tarpusavyje sužaidė 28 klasikines partijas, V. Anandas nepralaimėjo nei vienos partijos (+5, =23, -0). Šis rezultatas negalėjo guosti Boriso gerbėjų.
Visuomenė buvo čempiono pusėje. Apklausos duomenys internetu (iš 450 dalyvavusių) buvo tokie: 85 % manė, kad V. Anandas turėtų laimėti mačą žaidžiant pagrindines 12 partijų, o 8 %, kad – B. Gelfandas. 4 % buvo galvojančių, kad V. Anandas laimės per greitasias partijas, o 3 %, kad B. Gelfandas. Tai didžiausias pasitikėjimas čempionu nuo G.Kasparovo palaikymo 2000 metais, ar A. Aliochino – 1935 m. Bet, iš kitos pusės, žinome, kaip baigėsi minėti mačai – čempionai pralaimėjo! Gal pretendentas palaikys tai geru ženklu ir pratęs precendentą?

Mačo sąlygos

Mačo prizinis fondas - 2,55 milijono dolerių.
Abu varžovai turi lygias sąlygas. Mačo nugalėtojas turi surinkti daugumą taškų iš 12 partijų. Jei mačas baigtųsi lygiosiomis, po burtų traukimo, žaidžiamas 4 partijų greitųjų šachmatų mačas (25 min +10 sek po kiekvieno ėjimo) Jei ir vėl lygu – traukiami burtai ir žaidžiamas mačas iš dviejų žaibo partijų (5 min +3 sek po kiekvieno ėjimo), jei ir vėl lygu žaidžiamas sekantis 2-jų partijų žaibo mačas, jei ir vėl lygu naujas žaibo mačas ir t. t. Jei po 5-ių žaibo mačų vis dar lygu – traukiami burtai ir žaidžiamas „Armagedonas“, kur balti gauna 5 min. laiko, o juodieji 4 min. (nuo 61 ėjimo po kiekvieno ėjimo pridedama po 3 sek), bet baltieji privalo laimėti partiją, lygiųjų atveju, nugalėtoju skelbiamas juodosiomis figūromis žaidęs žaidėjas.

Po mačo

Po mačo V. Anandas sakė: „ Prieš mačą aš supratau, kad jis bus įtemptas ir, kad niekas iš mūsų neturės ryškios persvaros… Kai vyksta tokia lygi kova, tai kiekvienos klaidos kaina yra žymiai didesnė. Aš visu pirma, stengiausi nedaryti rimtų klaidų, o ir Borisas nedarė neapgalvotų veiksmų. Kova buvo atkakli, kur buvo nedaug šansų pergalei. Pirmosios šešios partijos baigėsi lygiosiomis ir kai pralaimėjau 7-ąją, man tai buvo didelis smūgis. Laimei, man pavyko laimėti sekančią partiją ir išlyginti rezultatą“.
Toliau, kalbėdamas apie mačą čempionas sakė: „Taip jau susiklostė situacija…pagal žaidimo kokybe mus mažai kas skiria, bet likimas buvo mano pusėje“.
George Mikan

Biografija

G. Mikanas gimė Ilinojaus valstijoje, kroatiškų šaknų turinčioje šeimoje. Vidurinėje mokykloje jis žaidė jos komandoje, bet ją paliko, nes treneris sužinojo, kad Maikanas negalėjo žaisti be akinių dėl trumparegystės. Vėliau Maikanas pradėjo žaisti vietinėje katališkosios jaunimo organizacijos komandoje, bet užlipo ant kamuolio ir susilaužė koją, dėl to jis nežaidė beveik pusantrų metų. Tikėdamasis stipendijos jis bandė įstoti į Notr Damo universitetą, bet treneris manė, kad jis yra per aukštas ir lėtas. 1942 m. Džordžas įstojo į De Paulo universitetą. Padedant naujajam universiteto treneriui Maikanas patobulino metimą „kabliu“. 1944–45 ir 1945–46 m. jis lyderiavo pagal pelnomus taškus visoje lygoje bei laimėjo naudingiausio universiteto žaidėjo apdovanojimą (MVP).
1945–46 m. sezono pabaigoje pasirašė sutartį su Čikagos „American Gears“ komanda, kurioje sužaidė 7 rungtynes. Jis išvedė komandą į Pasaulio krepšinio turnyrą (WBT), kuriame per 5 rungtynes jis įmesdavo 100 taškų per rungtynes ir buvo išrinktas turnyro naudingiausiu žaidėju. Bet lyga buvo finansiškai nestabili ir visi žaidėjai, taip pat ir Maikanas buvo išskirstyti po likusias lygos komandas. Jį pasirinko Mineapolio „Lakers“. Prieš 1948–49 m. NBL sezono pradžią Mineapolio „Lakers“ ir kelios kitos komandos persikėlė į BAA lygą. Sezono pabaigoje „Lakers“ išplėšė pergalę paskutinėse finalo rungtynėse, nors Maikanas pusę jų žaidė su lūžusia ranka, tai nesutrukdė jam pelnyti vidutiniškai 30,3 taškų per varžybas. 1953–54 m. sezono pabaigoje jis paskelbė karjeros pabaigą, motyvuodamas tuo, kad nori skirti daugiau laiko šeimai. Per savo karjerą G. Maikanas patyrė daug traumų: 10 lūžusių kaulų bei 16 siūlių. Maikanas visus nustebino 1955–56 m. sezono viduryje sugrįždamas žaisti į Mineapolio komandą, tačiau paskutiniame sezone jis įmesdavo tik 10,5 taškus per rungtynes.
1959 m. G. Maikanas buvo įtrauktas į Krepšinio šlovės muziejų, o „The Associated Press“ paskelbė jį geriausiu žaidėju per pirmąją amžiaus pusę.
Naujasis Pietų Velsas

Geografija

Centrine Naujojo Pietų Velso dalimi driekiasi Didysis Vandenskyros kalnagūbris, iškylantis iki 2228 m (Kosciuškos kalnas). Vakaruose pereina į aridinius regionus. Pakrantėje veši subtropiniai miškai ir krūmynai. Vidinėse srityse vyrauja savanos ir dykumos.
Metakhrajo nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 1 229,80 km² plotą ir apima Amfoesankamphaengo (Amphoe San Kamphaeng), Doisaketo (Doi Saket) ir King Amfoemaeono (King Amphoe Mae On) apylinkėse, Limestono kalnuose.
Čekijos futbolo varžybos 1982–1983 m.

Pirmenybės

Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Patagonia Run

Patagonia Run – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, besidriekianti per Andų kalnus, Patagonijoje, Argentinoje.
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 145 km, o vertikalaus sukilimo suma – 8 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Patagonijoje, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.