google/wiki40b huggingface dataset:
Kovo 11-osios parkas

Kovo 11-osios parkas – parkas Gričiupio seniūnijoje, Kaune. Parkas apima kanalizuoto Girstupio upelio slėnio dalį, įsiterpusį išskirtinėje žemumoje tarp judrios Kovo 11-osios g. ties kultūros centru „Girstutis“, Dujotiekio g. ir Salų g. daugiaaukščių gyvenamųjų namų.
Parkas suprojektuotas 1974 m., jo plotas – 2,65 ha. Parko ribos patvirtintos 1999 m. vasario 17 d. Kauno miesto valdybos sprendimu Nr. 137. Parke įrengti takai, apšvietimas, vaikų žaidimų aikštelė, kita minimali rekreacinė įranga gyventojų poilsiui ir aktyviam laiko praleidimui, vietos bendruomenės renginiams.
Naujosios Škotijos retriveris

Kilmė

Tiksliai nežinoma, kas jų protėviai. Manoma, jog tai rudo anglų kokerspanielio , airių seterio ir šelčio palikuonys. Taip pat teigiama, kad tai vietinių ir europiečių ilgaplaukių šunų palikuonys.

Išvaizda

Naujosios Škotijos retriveris būna rudas arba geltonai- rudas.

Proporcijos

Naujosios Škotijos retriveris yra mažiausias iš visų retriverių. Šio šuns aukštis per gogą yra vidutiniškai 17 iki 21 colio, sveria nuo 17 iki 23 kg, o patelės kiek žemesnės ir lengvesnės. Pagal proporcijas šis šuo turėtų būti šiek tiek ilgesnis nei aukštesnis (santykis maždaug 10 ir 9).
Martynas Survila

Biografija

Gimė dvaro kumečio šeimoje. Vaikystėje pats išmoko skaityti ir rašyti, o užaugęs dirbo ūkvedžiu tame pačiame dvare. Sutaupęs pinigų, nusipirko iš dvaro žemės Varnaičių k., pasistatė trobesius ir pradėjo ūkininkauti. Manoma, kad draudž. lietuvišką spaudą iš Prūsijos pradėjo gabenti būdamas 25-30 metų. Per trupą laiką tapo žinomu knygnešiu ne tik Raseinių, bet ir gretimose apskrityse. Išvežiodamas parsineštas knygas, pasiekdavo Viduklę, Šiluvą, Garšvius ir kt. gyvenvietes. Bendradarbiavo su Žemaitijos knygnešiais D. Bubėnu, J. Sakalausku, St. Neteckiu, A. Švedu ir kt. Priklausė Garšvių knygnešių draugijai. Eidamas su knygomis per sieną, keletą kartų buvo įkliuvęs, bet sargybiniai, gavę kyšį, paleisdavo. Ne visuomet pavykdavo išsipirkti. 1887 m. lapkričio mėn. sulaikytas Tauragės muitinėje su 50 lietuviškų knygų. Kauno apygardos teismas, 1888 m. rugpjūčio mėn. 1 d. vykusioje byloje išteisino. 1894 m. birželio mėn. 25 d. vėl sulaikytas Jurbarko muitinėje, bet ir šią bylą teismas nutraukė dėl įrodymų trūkumo. 1899 m. spalio mėn. 8 d. pasienio sargybiniai per kratą jo namuose rado 20 lietuviškų knygų. Nubaustas 10 rb. bauda ir vieneriems metams atiduotas viešai policijos priežiūrai pasirinktoje vietoje. Pasirinko Rygą. 1901 m. grįžus iš tremties, namuose vėl padarė kratą. Nieko nerado, bet areštavo ir išvežė į Kauno kalėjimą. Apkaltintas už anksčiau pas jį surastas knygas, taip pat pagal jo užsakymą 1895 m. rudenį kitų neštas ir sulaikytas knygas. Nuteistas 6 mėn. kalėti ir dvejiems metams tremties. 1902.VI.1 iš Kauno išsiųstas į Sankt-Peterburgo vienučių kalėjimą. Atlikęs bausmę kalėjime, ištremtas į Jekaterinoslavo gub. Grįžo iš tremties jau po spaudos draudimo panaikinimo. Nepriklausomybės laikais, kaip nukentėjęs knygnešys, turėjo teisę nemokamai gydytis Tauragės ligoninėje.
Atminties vietos ir paminklai: kapas ir antkapinis paminklas su užrašu „Knygnešys Martynas Survila“; 1990 m. sodybvietėje pastatytas medinis kryžius.
Kibirkštis (Šiauliai)

Kibirkštis – LKP Šiaulių rajono komiteto laikraštis, ėjęs nuo 1928 m. lapkričio iki 1929 m. vasario Šiauliuose.

Istorija

Daugintas hektografu. Leistas kas du mėnesiai. Išėjo du numeriai. Redaktorius Jonas Kasperaitis.
Paraná Clube

Istorija

Klubo komanda 2007–2008 m. sezone žaidė Brazilijos Campeonato Brasileiro Série A lygoje.
Vsevolodas Tairovas

Vsevolodas Tairovas (rus. Всеволод Константинович Таиров; g. ? – m. 1941 m. spalio 29 d.) – TSRS aviakonstruktorius.
1933 m. baigė Maskvos aviacijos institutą. Po to dirbo aviakonstruktoriaus Nikolajaus Polikarpovo, vadovavusio konstruktorių biurui, pavaduotoju. Dalyvavo kuriant naikintuvą I-16.
1935 m. ėmė vadovauti Kijevo aviacijos gamyklos Nr. 34 bandymų ir konstravimo skyriui. Šiame skyriuje, vadovaujamame V. Tairovo, buvo sukonstruoti lėktuvai OKO-1 (pašto keleivinis lėktuvas), OKO-2 (karinis transporto lėktuvas), OKO-3 (keleivinis lėktuvas), OKO-4 (naikintuvas biplanas), OKO-5 (sanitarinis lėktuvas), OKO-6 (dvimotoris sunkusis naikintuvas), OKO-7, Ta-1, Ta-3, Ta-3bis. Pavadinimas OKO yra gamyklos skyriaus pavadinimo santrumpa (rus. ОКО, опытный конструкторский отдел).
Žuvo 1941 m. spalio 29 d. Aviacijos pramonės liaudies komisariato darbuotojų evakuacijos iš Maskvos į Kuibyševą metu, kai Uljanovsko srityje sudužo lėktuvas PS-84, gabenęs 17 evakuojamų darbuotojų.
Žaliasis S

Panaudojimas

Žaliasis S naudojamas mėtiniame padaže, desertuose, riebiuose padažuose, saldumynuose, leduose, konservuotuose žirneliuose.
Žaliasis S draudžiamas naudoti kaip maistinis dažiklis Kanadoje, JAV, Japonijoje, Norvegijoje.
Jis naudojamas kaip vitalinis dažiklis – t. y., jis naudojamas gyvoms ląstelėms ir gyviems audiniams dažyti ląstelės biologijoje. Oftalmologijoje žaliasis S kartu su fluoresceinu ir rausvuoju bengaliniu dažikliu naudojamas diagnozuojant akies paviršiaus pažeidimus.

Sauga

Žaliasis S gali sukelti alergines reakcijas. Hiperaktyvių vaikų palaikymo grupė (angl. Hyperactive Children's Support Group) rekomenduoja šio dažiklio nenaudoti vaikų maiste.
Pilviškės

Aplinkinės gyvenvietės

Buivydžiai – 2 km
Ventos slenkstis

Ventos slenkstis (latv. Ventas rumba) arba Ventos krioklys – slenkstis Ventos upėje Latvijoje, greta Kuldygos. Jei šį darinys laikytinas kriokliu, tuomet tai plačiausias krioklys Europoje. Jo plotis kinta priklausomai nuo upės vandeningumo: vidutiniškai jis yra 100–120 m, tačiau potvynio metu gali siekti 279 m. Aukštis – 1,6-2,2 m.
Seniau gaudytos aukštyn Ventos slenksčiu šokinėjusios lašišos ir eršketai, tačiau dabar šių žuvų upėje nebėra. 1997 m. slenkstis paskelbtas Latvijos gamtos paminklu.
Witold Hensel

Biografija

Baigė Poznanės universitetą. 1945 m. istorijos daktaras, nuo 1965 m. Lenkijos mokslų akademijos narys
1946-1956 Poznanės, nuo 1954 Varšuvos universiteto profesorius. 1954-1989 m. Lenkijos mokslų akademijos Materialiosios kultūros istorijos instituto direktorius. 1985-1989 m. Lenkijos Seimo deputatas. Leidinių „Slavia Antiqua“ ir „Archaeologia Polana“ redaktorius.

Mokslinė veikla

Vadovavo archeologijos kasinėjimams Lenkijoje (Poznanė, Kleckas, Gnieznas, Krušvica), t. p. Bulgarijoje, Prancūzijoje ir Alžyre.
Kundinamarkos departamentas

Geografija

Departamentas išsidėstęs Rytinėje Kordiljeroje, išraižytoje upių slėnių. Sabana de Bogotá plynaukštėje įsikūręs Bogotos miestas. Rytuose leidžiasi į Amazonės žemumą, vakaruose – į Magdalenos slėnį. Svarbiausios upės: Magdalena, Bogota.

Ekonomika

Departamente išvystyta gavybos pramonė. Išgaunamos akmens anglys, druska, geležis, smaragdai, švinas, marmuras, varis ir kt. Žemdirbystė: kava, kukurūzai, cukranendrės, juka, bulvės, kviečiai, rugiai, ryžiai, medvilnė, vaisiai. Pieno pramonė. Svarbus ekonominis ir pramoninis šalies centras. Metalurgijos, farmacijos, tekstilės, maisto pramonė. Gėlininkystė.
Melanžinis verpalas

Melanžinis verpalas (rus. Меланжевая пряжа), melanžas – verpalas iš dviejų ar daugiau spalvų pluoštų, sumaišytų prieš verpimą; kiekvienas mišinio pluoštas yra vienaspalvis. Gali būti iš medvilnės, vilnos, dirbtinio pluošto. Pluoštas paprastai nudažomas prieš verpimą, kartais naudojami natūralios spalvos pluoštai.
Audeklai iš tokių verpalų vadinami melanžiniais audiniais.
Mašina, kuri maišo skirtingus pluoštus, vadinama melanžintuvė arba maišymo temptuvė.
Viktoras Barkalaja

Biografija

1934 m. – 1941 m. studijavo Tbilisio medicinos institute. Karo metu tarnavo Tarybų Sąjungos armijoje Irane, kur buvo medicinos tarnybos papulkininkiu. Vėliau persikėlė į Lietuvą. 1947 m. – 1963 m. dirbo Vilniaus VJSM treneriu, po to iki 1991 metų Vilniaus ASMM treneriu.
Dešimt kartų gerino Lietuvos kūjo metimo rekordą: nuo 34.67 m (1948) iki 50.28 m (1952). Penkis kartus Lietuvos kūjo metimo čempionas (1948–1951, 1953).
1957 m. jam vienam pirmųjų Lietuvoje suteiktas Tarybų Sąjungos nusipelniusio trenerio vardas. 2003 m. apdovanotas KKSD I laipsnio ordinu su grandine „už nuopelnus Lietuvos sportui“.
Smiltenės savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valkos rajono dalies.
Bastilija

Istorija

Pastatyta 1370–1382 m. saugoti šiaurinėms Paryžiaus sienoms. Nuo XV a. joje kalinti kaliniai. XVI a. iš tvirtovės virto kalėjimu, kur nuo Liudviko XIV valdymo laikotarpio buvo kalinami politiniai kaliniai. XVII–XVIII a. simbolizavo tironiją ir absoliutizmą. 1789 m. liepos 14 d. buvo užimta ir 7 jos kaliniai paleisti. Tų pačių metų rudenį tvirtovė buvo nugriauta, o jos akmenys buvo panaudoti Santarvės tilto statybai.
Kasmet liepos 14 d.. Prancūzijoje minima nacionalinė šventė – Bastilijos paėmimo diena.
FC Flora Tallinn

Istorija

Klubas įkurtas 1990 metais. Daugkartinis šalies čempionas ir taurės laimėtojas.

Dubleriai

2008 m. klubo dubleriai pasiekė Estijos futbolo taurės pusfinalį.
Garis Grodbergas

Biografija

Gimė 1929 m. sausio 3 d. Klaipėdoje, siuvėjo šeimoje. Nuo 1939 m. gyveno Kaune, iš kur 1941 m. prasidėjus karui evakuavosi į Namanganą. 1955 m. baigė fortepijono ir vargonų klasę Maskvos konservatorijoje. Tais pačiais metais pradėjo groti Maskvos filharmonijoje, grojo su Mstislavu Rostropovičiumi. Pagal vargonininko atliktą dispoziciją austrų firma "Rieger" gamino vargonus, kuriuos sudaro 2 528 vamzdžiai, 37 registrai, 3 manualai ir trys pedalai. Įkūrė Johann Sebastian Bach festivalį Tverėje, Bacho draugijos Leipcige narys.
Bock

Bock – stipraus lager tipo alaus rūšis, kilusi Ainbeko (Einbeck) miesto Vokietijoje. Manoma, kad Bock pavadinimas kilęs iš iškraipyto šio miesto pavadinimo.

Istorija

Bock tipo alūs tradiciškai buvo verdami Vokietijoje katalikų vienuolių, ypač gavėnios laikotarpiu.
Eisbock atsirado Vokietijoje, Oktoberfest šventės metu.

Bock pasaulyje

Vokietijoje Maibock tradiciškai verdamas tik pavasarį. Tuo tarpu Austrijoje bockbier verdamas nuo Kalėdų iki Velykų. Bock tipo alūs populiarūs Norvegijoje (bokkøl, gaminami visus metus), taip pat Nyderlanduose (gamina dauguma alaus gamintojų) ir Belgijoje.
Lietuvoje bock tipo alų gamina alaus daryklos Švyturys (Adler Bock) ir Kalnapilis (7.30).
Esbjerg fB

Pasiekimai

Klubas įkurtas 1924 m., sujungus Esbjerg Boldklub (įkurtas 1898 m.) ir Esbjerg Amatørklub (įkurtas 1911 m.) komandas.
Stasys Lisauskas (1927)

Biografija

1934–1940 m. mokėsi Kretingos pradžios mokykloje, 1940–1945 m. – Šventosios gimnazijoje Kretingoje. Nuo 1945 m. rugsėjo 1 d. Grūšlaukės pradžios mokyklos mokytojas, legaliai gyvenęs rezistencinio judėjimo dalyvis, Klevo kuopos, nuo 1945 m. spalio mėn. – Kardo rinktinės narys. 1946 m. vasario 27 d. suimtas, kovo 11 d. atleistas iš mokytojo pareigų. Išėjęs į laisvę pasitraukė į ginkluotą pogrindį. Nuo 1946 m. vasaros Kardo rinktinės štabo spaudos, propagandos ir informacijos skyriaus viršininkas, štabo viršininko adjutantas. Nuo 1947 m. Narimanto (Palangos) kuopos agitacijos ir propagandos skyriaus viršininkas. 1949 m. vasario 7 d. kartu su rinktinės štabo viršininku Alfonsu Knistautu, Narimanto kuopos Šarūno būrio vadu Pranu Budriu, partizanais Vytautu-Vitaliu Dauginčiu, Vytautu Griciumi ir Broniumi Saliu MGB kareivių ir Palangos stribų apsuptas žeminėje Vilimo kalne, Žibininkų miške. Kautynių metu prasiveržė iš apsupties žiedo, tačiau persekiojamas nušautas Žibininkuose.
1994 m. balandžio 24 d. jam pripažintas Kario savanorio statusas.

Atminimo vietos

Vardas įamžintas Grūšlaukės (1999 m.), Nausėdų (1995 m.) ir Žibininkų (1995 m.) paminkluose žuvusiems partizanams atminti.
Kriptonas (filmas)

Turinys

Filme pasakojama apie Neapolyje gyvenančią šeimą jos devynmečio sūnaus Pepino akimis. Mokykloje dėl nešiojamų akinių jis nuolat yra pašaipų objektas, todėl geriausias jo draugas yra pusbrolis Dženaras, nuolatos vaidinantis Supermeną. Kuomet jis netikėtai žūsta partrenktas autobuso, Pepino atgaivina jį savo vaizduotėje, suteikdamas superherojaus galių. Jo tėvas, prekiaujantis siuvimo mašinomis, susiranda meilužę ir apie tai sužino jo žmona Rozalija, puolanti į gilią depresiją. Berniuku rūpinasi jo hipė teta, tėvas, tačiau daugiausia patarimų gali duoti supermenas...
Plokščių mokykla-daugiafunkcis centras

Istorija

Pirmosios žinios apie mokyklą rastos Lenkijoje esančiuose archyviniuose dokumentuose. Plokščių (Blagoslaventsvo) mokyklos įkūrimo data nurodomi 1819 metai. Mokykla parapinė, įkurta špitolėje. Joje 18 mokinių, o parapijoje 4590 gyventojų. 1820 m. rugpjūčio 26 d. Seinų kurijos akte rašoma: „Pagal valdžios įsakymą mokyklos gerai organizuotos Naumiestyje, Sintautuose ir Plokščiuose“. 1822 m. mokykla jau valdinė, naujai pastatyta, joje dirba samdomas mokytojas. Negalima nieko tikslaus pasakyti apie mokyklos darbą iki 1870 metų. O nuo 1879 m. mokykla Plokščiuose veikė nuolat. Pirmas žinomas mokyklos pastatas buvo prie Patiltės upelio, netoli teismo pastato, kuriame XIX amžiaus pabaigoje gyveno žymus to meto kultūros veikėjas Petras Kriaučiūnas.
Po Pirmojo pasaulinio karo mokykla persikėlė į naują tipinį pradinės mokyklos pastatą netoli kapinių. Dabar šis mokyklos pastatas yra Rumšiškėse, Lietuvos liaudies buities muziejuje. 1937 m. Plokščiuose dirbo dviejų komplektų pradinė mokykla, o jau kitais metais pradėjo veikti trečias pradinės mokyklos komplektas.
1947 m. mokykla perorganizuota į septynmetę progimnaziją. 1957 m. įkuriama vidurinė mokykla, kurioje išleistos tik dvi abiturientų laidos. Sumažėjus mokinių skaičiui, 1960 m. mokykla lieka aštuonmetė. 1966 m. Plokščių aštuonmetėje vėl atidaryta devinta klasė – mokykla tampa vidurine, ir 1969 m. išleidžiama trečioji abiturientų laida. 1969 m. vasario 28 d. gaisras visiškai sunaikino mokyklos pastatą, bet mokymas nenutrūko – pamokos vyko septyniuose miestelio namuose. 1970 m. sudegusios mokyklos pastatas beveik atstatytas. Pradėta statyti nauja mokykla ir 1972 m. kovo 3 d. ji šventė įkurtuves. Čia mokykla dirba ir šiandien. 2013 m. rugsėjo 1 d. Plokščių vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinės mokyklos tipo mokyklą-daugiafunkcį centrą.
James F. Byrnes

Džeimsas Fransis Bernsas (James Francis Byrnes) (1882 m. gegužės 2 d. – 1972 m. balandžio 9 d.) buvo JAV politikas.
Ventspilio savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Ventspilio rajono dalies.
Namas

Daugiabutis namas

Daugiabutis namas gali būti tiek blokinio namo tipo ir plytinio namo tipo. Paprastai Lietuvoje daugiabučiai namai yra statomi blokinio namo tipo. Aukštų skaičius yra nevienodas; nedideliuose miestuose sovietmečiu buvo statomi penkiaaukščiai, o didžiuosiuose miestuose – 9, 11 ir 13 aukštų.
Daugiabutis namas turi rūsį, gyvenamuosius aukštus ir technologinį aukštą. Tai buvo naujausių namų statyba 1988–1991 m., senesnieji namai technologinio aukšto neturi. Jie buvo pradėti statyti 1972 m. Stasmbiaplokščiai daugiabučiai gyvenamieji namai pradėti statyti Vilniuje 1959 m.
Eurovizijos dainų konkursas 2012

Formatas

„Eurovizijos“ orientacinės grupės posėdyje 2011 m. birželio 29 dieną buvo nuspręsta, kad balsavimo (Televoting) sistema būtų suteikta 15 minučių. Ši sistema, kurioje telefonų ir SMS linijos tampa atviros jau po pirmos atliktos konkurso dainos, buvo naudojama tarp 1998 ir 2009 metų. Rezultatų formatas kiekviename konkurse išliko tas pats – 50:50 pusę rezultatų nulemia žiūrovai, pusę – nacionalinė žiuri. Kiekviena dalyvaujanti šalis turi savo nacionalinę žiuri, kurią sudaro penki nariai.
Pagal oficialias taisykles, išleistas 2011 m. lapkričio 24 d., dalyvių skaičius konkurso finale buvo padidintas iki 26, įskaitant konkurso šeimininkę, „Didįjį penketą“ (Big Five) ir po dešimt šalių iš kiekvieno pusfinalio. Tai buvo antras kartas per „Eurovizijos“ dainų konkurso istoriją, kai 26 šalys dalyvavo konkurso finale, paskutinį kartą tai buvo 2003 metais.

Dalyvaujančios šalys

2012 m. sausio 17 d EBU pranešė, kad 43 šalys dalyvauja 2012 m. konkurse. 57-tajame konkurse grįžo Juodkalnija, kuri anksčiau dalyvavo 2009 metais. Armėnija planavo dalyvauti konkurse, bet vėliau pasitraukė. Lenkija taip pat pasitraukė iš konkurso dėl finansinės naštos 2012 m. UEFA Europos futbolo čempionate (kurį Lenkija rengė kartu su Ukraina) ir vasaros olimpinėse žaidynėse.

Sugrįžtantys atlikėjai

Keturi atlikėjai grįžo 2012 metų konkurse. Kaliopi iš Makedonijos anksčiau dalyvavo 1996 m. konkurse su daina „Samo ti“, kuri užėmė 26 vietą kvalifikaciniame etape. Jónsi iš Islandijos, Željko Joksimovičius iš Serbijos – abu dalyvavo 2004 m.
Joksimovičius, kuris 2004 m. atstovavo Serbijai ir Juodkalnijai su daina „Lane moje“, tais metais užėmė antrą vietą. 2004 metais Jónsi atliko dainą „Heaven“ – finale užėmė 19 vietą. Antrus metus iš eilės dalyvavo Jedward iš Airijos, 2011 konkurso finale užėmė 8 vietą su daina „Lipstick“.
Mykolas Druckis-Sokolinskis

Biografija

Kunigaikščių Druckių šakos, rusų-lietuvių kunigaikščių giminės atstovas.

Valstybės tarnyba

1591–1605 metais buvo Oršos maršalka, po to – Vitebsko kaštelionas (1605–1613 m.), Polocko vaivada (1613–1621 m.) ir Smolensko vaivada (1621 m.).
Bronys Savukynas

Biografija

1949 m. sidabro medaliu baigė Leipalingio gimnaziją. 1949 m. studijavo Kauno universiteto Architektūros fakultete. 1950–1955 m. Taučionių septynmetės mokyklos, 1955 m. Giedraičių vidurinės mokyklos mokytojas. 1950–1955 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą; 1955–1958 m. Lietuvių kalbos katedros aspirantas.
1958–1965 m. Lietuvos mokslų akademijos Lietuvių kalbos ir literatūros instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1966–1967 m. Knygų rūmų redaktorius. 1968–1970 m. Paminklų konservavimo instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1970 m. pradėjo dirbti žurnalo „Kultūros barai“ redakcijoje kalbos redaktoriumi, vėliau skyriaus redaktoriumi, 1992–2008 m. šio žurnalo vyriausiasis redaktorius. Atgimimo laikotarpiu buvo vienas iš Liberalų partijos iniciatorių. 
Buvo aktyvus lietuvių ir lenkų kultūrinio bendradarbiavimo skatintojas: organizavo Lietuvos ir Lenkijos kultūros kūrėjų konferencijas Vygriuose (1997 m.) ir Druskininkuose (1998 m.), vadovavo Lietuvos delegacijoms.
Parašė darbų iš lietuvių onomastikos, etimologijos, kalbos kultūros. Išvertė grožinės prozos kūrinių iš vokiečių, lenkų, latvių kalbų.
Palaidotas Antakalnio kapinėse. 
2010 m. LR kultūros ministerija įsteigė kasmetinę Bronio Savukyno premiją, skiriamą publicistinių kūrinių autoriams, kultūros leidinių vyriausiesiems redaktoriams už lietuvių kalbos grynumo ir taisyklingumo puoselėjimą, humanistinių vertybių, analitinės minties ir intelektualinės kultūros skleidimą periodiniuose kultūros leidiniuose.
Džermukas

Istorija

Džermukas šaltiniuose minimas nuo XIII a. (Stepono Orbeliano kronikoje), tačiau mieste rasta VIII a. bazilikos liekanų. Džermuko versmės garsėjo savo gydomąja galia, čia poilsiaudavo armėnų didikai. Tarybiniais metais tapo kurortu, įsteigta sanatorijų.
Žalsvasis šaltinis

Žalsvasis šaltinis – giliausias Lietuvos urvas. Jo dabartinis gylis - 20 m. Žalsvasis šaltinis yra Lėvens upės kairiajame krante, Pasvalio mieste, šalia Kalno gatvės. Iš urvo tekanti versmė įteka į Lėvens upę.
Šaltinis ištryško smegduobėje apie 1960 metus. Iš smegduobės apačios besiveržiantis požeminis vanduo išrėžė salpoje kelių metrų ilgio vagą, kurios dugnas padengtas šviesiai pilkomis, vos žalsvo atspalvio nuosėdomis, suteikiančioms šaltinio vandeniui žalsvą atspalvį. Smegduobės, iš kurios išteka šaltinis, šonuose matosi pavieniai gipso ir dolomito gabalai. Vanduo skaidrus, šaltas, turi sieros vandenilio kvapą. Tai didžiausias šaltinis Pasvalio rajone ir giliausias urvas Lietuvoje. Žalsvasis šaltinis yra įtrauktas į Lietuvos rekordų knygą „Factum“. Povandeniniai Žalsvojo šaltinio tyrinėjimai prasidėjo 2006 m.

Urvo aprašymas

Šio povandeninio urvo - versmės pirmasis šulinys yra apie 5 m skersmens ir 21 m gylio, besibaigiantis akmenų ir uolienų nuolaužų užvarta. Toliau urvas išsišakoja į dvi sales: „Saulėtąją“ bei „Aenigma“.
Salė „Aenigma“ veda pietų - pietryčių kryptimi, nuolaidi, jos plotis įvairauja nuo penkių iki dvylikos metrų, salė nuožulniai krypsta žemyn nuo septynių iki šešiolikos metrų gylio. Lubų skliautas nelygus, laiptuotas, aukštis - iki 5 m. Salės grindys padengtos nuo lubų krintančiomis uolienų nuolaužomis, luitais.
„Saulėtoji“ salė tęsiasi šiaurės - šiaurės vakarų kryptimi, savo struktūra labai panaši į „Aenigma“, tačiau šiek tiek siauresnė: plotis - nuo penkių iki dešimt metrų, nuožulniai gilėja iki penkiolikos metrų ir šiame gylyje lubos ir grindys tarsi susiglaudžia. Aiškios ribos, kur salių lubos ir grindys susilietų nėra, praėjimai susiaurėja tiek, kad lieka plyšys, užverstas nuo lubų atskilusiomis nuolaužomis. Salės gale yra siauras vertikalus praėjimas, kuriuo išplaukiama į „Žemutinę“ salę.
Vandens tėkmės šaltinio dugne ir salėse praktiškai nesijaučia. Matomumas palietus sienas greitai pradingsta, vanduo susidrumsčia, natūrali šviesa saulėtą dieną nežymi arba iš vis nejuntama. Didžiausių keblumų narams Žalsvajame šaltinyje gali kilti dėl labai greitai susidrumsčiančio vandens. Skliautą sudaro sluoksniuoto gipso ar kalkių uoliena, kuri yra ganėtinai nestabili ir plaukiant horizontaliose ertmėse, nuo iškvėpto oro burbuliukų iš viršaus krenta uolienų atplaišėlės, labai panašios į krentantį sniegą. Kartais atitrūksta ir didesni akmenys. Taip pat problematiški itin siaurų praėjimų salėse pranėrimai.
Aidas Ardzijauskas

Aidas Ardzijauskas (g. 1971 m. vasario 6 d.)  – ilgų nuotolių bėgikas iš Lietuvos, dalyvaujantis plento bėgimo ultramaratonų varžybose, įvairiuose bėgimo žygiuose.

Pasiekimai

2014-aisiais Aidas įveikė Jungtines Amerikos Valstijas bėgęs nuo Vakarinės iki Rytinės pakrantės. 2017–2018 m. nubėgo nuo Dakaro iki Vilniaus. Anksčiau jis yra apibėgęs Gibraltarą, Vatikaną, Lietuvą, o 2013-tais – Baltijos jūrą. Dalyvavo 6, 8, 10 parų ir kitose varžybose. Nugalėjo 6 ir 10 parų bėgimo varžybose. Savasties peržengimo varžybos (angl. Self-Transcendence 6&10 day Race) buvo sugalvotos Indijos guru Sri Chinmoy, kurios vyksta Kvinse, Niujorke. Trasa driekiasi neišvaizdžiame kvartale, jį apibėgti reikia daugybę kartų. Jų esmė – pasiekti meditacinę būseną.

Apdovanojimai

2018 metai. Penktadienis, liepos 6 d. (Vilnius). Lietuvos Respublikos Prezidentė Dalia Grybauskaitė Liepos 6-ąją,  Valstybės dieną,  už nuopelnus Lietuvos Respublikai ir už Lietuvos vardo garsinimą pasaulyje apdovanojo mūsų šalies ir užsienio valstybių piliečius. Ugniagesys, gelbėtojas, Lietuvos valstybės atkūrimo šimtmečio proga per 102 dienas nubėgęs 8000 km Aidas Ardzijauskas apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medaliu.
Klina

Istorija

Miesto teritorijoje žmonių gyventa nuo antikos laikų. Pirmasis miestą paminėjo Klaudijus Ptolemėjus, kaip Chinna.
Kabiauodegė palminė angis

Fizinės charakteristikos

Tai palyginti maža gyvatė, retai užauganti ilgesnė nei 75 cm ilgio. Patelė didesnė už patiną. Turi plačią, trikampio formos galvą ir vertikalius akių vyzdžius. Kaip ir visos angys, kabiauodegė palminė angis viršutiniame žandikaulyje turi dideles iltis, užsilenkiančias atgal, kol nenaudojamos, taip pat šiluminius jutiklius abiejose galvos pusėse tarp akių ir šnervių.
Ši gyvatė būna įvairių spalvų, įskaitant raudoną, geltoną, rudą, žalią, rožinę, taip pat įvairias šių spalvų kombinacijas. Dažnai ji dar turi juodų arba rudų taškelių.

Geografinis paplitimas

Jos yra paplitusios pradedant pietine Meksika (Čiapo valstijos šiaurinė dalis), visoje Centrinėje Amerikoje, iki Pietų Amerikos šiaurinės dalies Kolumbijoje ir Venesueloje. Gyvena miškuose nuo jūros lygio iki 2640 m virš jūros lygio.

Aplinka

Renkasi drėgnuosius atogrąžų miškus, mažesniame aukštyje su tankia lapija, paprastai netoli nuo nuolatinio vandens šaltinio.

Elgsena

Kaip ir dauguma palminių angių genties gyvačių, kabiauodegė gyvena medžiuose ir turi labai kibią uodegą. Tai dažniausiai naktinis gyvūnas, mintantis mažais graužikais, varlėmis, driežais ir mažais paukščiais. Ši gyvatė nėra agresyvi, tačiau erzinama gali pulti.
Ji kantriai laukia savo aukos, kartais pasirinkdama specialias pasalos vietas ir sugrįždama į jas kiekvienais metais pavasarį paukščių migracijos metu. Moksliniai tyrimai parodė, kad kabiauodegė palminė angis laikui bėgant išmoksta taikliau atakuoti. Kartais ši gyvatė, ypatingai jaunesnio amžiaus, potencialias aukas prisivilioja apgaulingai krutindama uodegos galiuką.

Dauginimasis

Palminės angys yra gyvavedės, atsivedančios vidutiniškai 10-12 jauniklių kasmet.