google/wiki40b huggingface dataset:
Jokūbas Osolinskis

Šeima

Tėvas: Zbignevas Osolinskis, motina: Barbara Ivanovska. Vaikai: Teresa, Kotryna, Barbara, Jadvyga, Eufrozina, Erazmas ir Stefanas Osolinskis.
2012 m. pasaulio krepšinio olimpinis atrankos turnyras

2012 m. pasaulio krepšinio olimpinis atrankos turnyras vykstantis 2012 m. liepos 2–8 dienomis Venesuelos sostinėje Karakase. Turnyro šeimininkė buvo išrinkta 2011 m. gruodžio 10–11 dienomis Madride (Ispanija) vykusiame FIBA centrinės valdybos posėdyje. Šį turnyrą pretendavo rengti ir Lietuva.
Turnyre dalyvaus 12 komandų, kurios kovos dėl trijų likusių kelialapių į 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių krepšinio turnyrą Londone. Šiame turnyre nebus finalo rungtynių – abi pusfinalių nugalėtojos pateks į olimpines žaidynes, o abi pusfinaliuose pralaimėjusios ekipos kovos dėl likusios vienos vietos olimpiadoje. Komandos 2012 m. sausio 31 d. burtų keliu buvo suskirstytos į keturias (A, B, C ir D) grupes, kuriose tarpusavyje dviejų ratų sistema sužais po dvejas rungtynes. Po dvi pajėgiausias grupių komandas pateks į ketvirtfinalius.

Ketvirtfinaliai

A1 Graikija (79:80) B2 Nigerija
B1 Lietuva (76:72) A2 Puerto Rikas
C1 Rusija (80:65) D2 Angola
D1 Makedonija (76:86) C2 Dominika

Pusfinaliai

(Laimėtojas [A1 v B2]) Nigerija (77:85) Rusija (Laimėtojas [C1 v D2])
(Laimėtojas [B1 v A2]) Lietuva (109:83) Dominikos Respublika (Laimėtojas [D1 v C2])

Dėl trečiosios vietos

Nigerija (88-73) Dominikos Respublika
Galao

Galao (portug. galão 'galonas') – karšta portugališka kava, daroma iš espreso ir putinio pieno. Panašus į café latte ar café au lait, daromas aukštoje stiklinėje, kurioje būna ketvirtis kavos ir trys ketvirčiai putinio pieno.
Garoto porcija mažesnė, jis pilamas į demitasse tipo puodelį (mažas porcelianinis puodelis kavai). Gėrimas, kuriame kavos ir pieno proporcija yra 1:1, vadinamas meia de leite ('pusė pienas'), jis pilamas į puodelį. Jis kažkiek panašus į kortadą, bet turi gerokai daugiau pieno, proporcijos artimesnės caffè latte.
Stasys Lembutis

Biografija

1980 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas.
Kuršėnų akcinės buitinių paslaugų bendrovės pirmininkas, 2008–2011 m. Šiaulių rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Darbo partijos Šiaulių rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Aldona, vaikai Ugnė, Aidas, Vytis, Ignė, Žydrė, Gintė.
Labardžiai (Šilalė)

Istorija

Senasis kaimo pavadinimas – Labvardžiai, mat XVI a. kaimo apylinkių žemes valdė bajorų giminė tokia pat pavarde. Kaimas pirmą kartą paminėtas 1562 m. Jame 1942 m. rastas 300 monetų lobis. Dauguma monetų kaldintos Aleksandro, Žygimanto Senojo ir Žygimanto Augusto laikais.
Ansoategis

Geografija

Didžiąją valstijos dalį užima lygumų plotai. Šiauriniu pakraščiu driekiasi Pakrantės kalnagūbris, kuriame yra aukščiausia valstijos vieta – Tristesos kalnas (2660 m). Pietiniu Ansoategio pakraščiu teka Orinoko upė, kitos upės teka į Karibų jūrą (Unarė, Neveri ir kt.). Pakrantėje yra lagūnų. Būdingi savanų, kserofitinių krūmynų plotai.
Valstijos simbolis – pupinių šeimos medis Myrospermum frutescens.
Sporto arbitražas

Sporto arbitražas - „teismas“ sporto srityje; sportinis „arbitražas“. Sprendžia ginčus sporto srityje. Pvz., dėl nesumokėto sutarto atlygio, rentos, dėl ekonominių teisių į žaidėjus reguliavimo, klubų tarpusavio konkurencijos, klubų ir lygų santykių problemų ir kt.

Arbitražai Lietuvoje

Lietuvoje Kūno kultūros ir sporto departamentas kol kas yra sudaręs tik formalią galimybę sporto ginčus nagrinėti sporto arbitraže. O tokių arbitražų steigimą ar veiklą perkėlęs į atskirų sporto šakų federacijas, todėl Lietuvoje bendros institucijos nėra.
Séamus Coleman

Klubai

Kolmenas gimė Airijoje, Donegolo grafystėje. Rungtyniaudamas gimtojo miesto „St. Catherine’s“ klube draugiškose rungtynėse su aukščiausios lygos Sligo Rovers FC atkreipė į save šios ekipos vadovų dėmesį ir 2006 m. pasirašė su ja sutartį. Vis dėlto komandos treneris Robas McDonaldas nepasitikėjo jaunuoju futbolininku ir net ketino išsiųsti jį tobulėti į žemesnės lygos Finn Harps FC komandą, tačiau 2007 m. kovą buvo atleistas iš pareigų. Naujasis komandos treneris Paulas Cookas ėmė pasitikėti Kolmenu nuo pat pirmųjų rungtynių ir šis netruko įsitvirtinti pagrindinėje komandos sudėtyje.
2009 m. Kolmenu susidomėjo tokie klubai kaip Ipswich Town FC, Birmingham City FC bei Celtic FC, tačiau jis už 60 tūkst. svarų sterlingų persikėlė į Everton FC.
2010 m. kovo mėn. jis buvo paskolintas Blackpool FC klubui, kuriam padėjo laimėti Futbolo lygos čempionato finalą prieš Cardiff City FC rezultatu 3–2.
Grįžęs į Evertoną jis netruko įsitvirtinti pagrindinėje komandos sudėtyje, o 2012 m. gruodį su klubu pasirašė naują 5 su puse metų sutartį.
2013-14 m. sezonas buvo sėkmingiausias jo karjeroje: Kolmenas pelnė 6 įvarčius (daugiau negu per visus klube praleistus metus iki tol) ir buvo išrinktas į simbolinę „Premier League“ rinktinę kaip geriausias dešinysis gynėjas. Pasibaigus sezonui, futbolininkas pasirašė naują sutartį su klubu iki 2019 m.

Tarptautinė karjera

Kolmenas sužaidė 13 rungtynių už Airijos U-21 rinktinę, o nuo 2010 m. pabaigos rungtyniauja pagrindinėje Airijos futbolo rinktinėje.
Nevyriausybinė organizacija

Nevyriausybinė organizacija (angl. non-governmental organization, NGO) – laisva piliečių valia įkurta organizacija, kuri siekia tarnauti visuomenės ar jos grupių labui, nesiekia pelno ir tiesioginio dalyvavimo valdant valstybę.

Nevyriausybinės organizacijos Vakarų Europoje

Daugelyje Vakarų Europos šalių NVO veiklos modelis yra glaudžiai susijęs su valdžia. Yra susirūpinimas dėl valstybės skiriamo finansavimo dydžio, būdų ir poveikių, ne pelno organizacijų politinio vaidmens ir galimybės daryti įtaką valdžiai. Be to, nerimaujama ir dėl NVO tendencijos perimti verslo organizacijų patirtį.

Nevyriausybinės organizacijos Lietuvoje

Įvairių organizacijų, kurios galėtų būti priskiriamos trečiajam sektoriui, ištakų Europoje galima rasti jau XVIII–XIX a. Carinė rusų valdžia Lietuvoje labai ribojo draugijų skaičių, tačiau 1900 metais Vilniuje jau veikė 26 labdaringos įstaigos. Daugelis seniausių Lietuvos organizacijų buvo susijusios su socialine globa ar parama ir tai byloja apie senas filantropijos tradicijas.
1937 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerijoje jau buvo įregistruota gana daug organizacijų – 7774 draugijos, sąjungos ir jų padaliniai. Išryškėjo šios visuomeninių sanbūrių veiklos kryptys ir tikslai: tautinio atgimimo skatinimas, kultūros ir švietimo veikla, auklėjimas ir ugdymas, socialinė globa ir parama.
Nevyriausybinių organizacijų atsiradimo istorija labiau yra siejama su 1991 m., kai Lietuva atgavo nepriklausomybę nuo Sovietų Sąjungos. Tuo metu prasidėjo masinis ne pelno organizacijų kūrimasis. Apie 1994 m. buvo išleistas pirmasis Visuomeninių organizacijų įstatymas, kuriuo vadovaujantis kūrėsi nevyriausybinės organizacijos. Vėliau imta galvoti apie organizacijų įvairialypiškumą ir veiklos skirtumą, todėl laikui bėgant Lietuvos Respublikos Seimas priėmė dar keletą ne pelno organizacijų įstatymų, kas leido suskirstyti ne pelno organizacijas į keturias atskiras sferas. Visuomeninė organizacija (neretai šis apibūdinimas naudojamas visų ne pelno organizacijų apibūdinimui) tapo tik viena iš keturių nevyriausybines organizacijas reglamentuojančių įstatymų dalimi. Taigi šiuo metu Lietuvoje veikia keturi nevyriausybines organizacijas reglamentuojantys įstatymai – tai Visuomeninių organizacijų įstatymas, Asociacijų įstatymas, Viešųjų įstaigų įstatymas bei Labdaros ir paramos fondų įstatymas. Atsiradus kitiems, ne pelno organizacijas reglamentuojantiems įstatymams, iš esmės pasinaikino visuomeninių organizacijų kaip visų ne pelno organizacijų apibūdinimo terminas, kurį pakeitė nevyriausybinė organizacija.

Apskaita

Nevyriausybinės organizacijos, tvarkant apskaitą, gali vadovautis Verslo apskaitos standartais (VAS), nes Pelno nesiekiančių ribotos civilinės atsakomybės juridinių asmenų buhalterinės apskaitos ir finansinės atskaitomybės sudarymo ir pateikimo taisyklėse yra parašyta, kad:  „Jeigu finansinė atskaitomybė, parengta taikant bendruosius apskaitos principus ir šias taisykles, teisingai neparodo ūkio subjekto turto, nuosavo kapitalo, įsipareigojimų, pajamų ir sąnaudų, ūkio subjektas vadovaujasi atitinkamais Verslo apskaitos standartais (VAS) ir apie tai nurodo aiškinamajame rašte“.
Grenlandijos administracinis suskirstymas

Grenlandija nuo 2018 metų sausio 1 d. yra suskirstyta į penkias savivaldybes. Į savivaldybes nėra įtrauktas didžiausias pasaulyje Šiaurės Rytų Grenlandijos nacionalinis parkas, užimantis šiaurės rytinę salos dalį. Avanatoje yra enklavas - Tulės oro bazė, kuri administruojama JAV.

Istorija

Kolonizuojant Grenlandija buvo padalinta į dvi kolonijas: Šiaurės Grenlandiją su centru Godhavne (dab. Kekertarsuakas ir Pietų Grenlandiją su centru Godthabe (dab. Nukas). Nuo 1924 m. jų aukščiausi valdytojai buvo gubernatoriai. 1908 m. kolonijos buvo padalintos į smulkesnius vienetus - savivaldybes, kurių tuo metu buvo 63.
Vita Vadoklytė

Biografija

1986 m. baigė Širvintų raj. Gelvonų vidurinę mokyklą, 1990 m. Klaipėdos universitete baigė dramos režisūrą. 2007 m. Klaipėdos universitete Menų fakulteto Režisūros katedroje baigė dramos režisūros magistrantūros studijų programą, suteiktas teatro magistro kvalifikacinis laipsnis.
1991 m. Kupiškio kultūros centro Skapiškio kultūros namų režisierė. Vaikų teatro „Ku – kū“, jaunimo studijos, satyros ir humoro grupės „Kvailių kaimas“, teatro „Stebulė“, tarptautiniais tapusių vaikų teatrų festivalio „Pienių medus“, kaimo teatrų festivalio „Pienių vynas“ ir senjorų teatrų šventės „Pienės pūkas“ sumanytoja bei režisierė.
Nuo 2007 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narė, nepartinė. Kūrybos ir tarpregioninių kultūrinių ryšių palaikymo sambūrio „Lieptas“ pirmininkė, programos „Veiklus jaunimas“ konsultantė, policijos rėmėja.

Įvertinimai

2004 m. „Aukso paukštės“, teikiamos geriausiems šalies mėgėjų meno kolektyvams, laureatė nominacijoje „Geriausias kaimo teatras ir režisierius“. 2009 m. „Aukso paukštės“ laureatė nominacijoje „Geriausias vaikų teatras ir vadovas“.
Stančių evangelikų liuteronų kapinės

Kapinės

Įrengtos aukštumos kyšulyje, pakilumoje, iškylančioje virš aplinkos iki 0,7 m aukščio. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos rytų – vakarų kryptimi, 28 m ilgio ir 16 m pločio, apaugusios pavieniais medžiais. Kapinėse išliko 5 ažūriniai kaltiniai kryžiai, pora betoninių antkapių ir vieno akmeninio antkapinio paminklo postamentinė dalis. Dalis kryžių deformuota. Teritorija apaugusi daugiamete žole ir vaiskrūmiais, netvarkoma. Anotacinio ženklo nėra.
Teritorijos plotas – 0,17 ha.

Istorija

Veikė XVIII a. – 1944 m. Laidoti Stančių evangelikai liuteronai.
Vilniaus rotušės aikštė

Rotušės aikštė – viena iš seniausių Vilniaus senamiesčio aikščių. Ties ja baigiasi gatvės kaip Didžioji, Stiklių, M. Antokolskio g., Vokiečių, Muziejaus g). Trikampė Rotušės aikštė atsirado turgaus aikštėje, buvusioje jau XV a.
Žinoma kaip renginių vieta. Kasmet Rotušės aikštėje vyksta Kaziuko mugė. Vizito Lietuvoje metu JAV prezidentas Džordžas Bušas istoriniame susitikime su Lietuvos žmonėmis 2002 metų lapkričio 23 dieną pasakė savo įžymiąją kalbą, kurioje pažymėjo, kad …bet kas, kas pasirinktų Lietuvą savo priešu, taptų ir JAV priešu.
Išlaužo Švč. Mergelės Marijos, Krikščionių Pagalbos, bažnyčia

Istorija

Išlaužo dvaro rūmai ir 8 ha žemės 1926 m. paskirta kuriamai parapijai. Klebonas Vytautas Gurevičius (1889–1979) bažnyčiai statyti rinko lėšas ir pats paaukojo apie 20 000 litų. Panaudojęs mūrinio dvaro rūmų sienas, 1933 m. pastatė dabartinę bažnyčią. Jis ir vadovavo statybai, ir pats statė. Viename iš buvusio dvaro pastatų įrengė kleboniją, kitame – parapijos salę ir patalpas bažnyčios tarnams. Jis 1938 m. pasirūpino vargonų įrengimu, 1940 m. bažnyčią viduje apšvietė elektra. Jis įsteigė parapijoje 7 katalikiškas organizacijas. Kun. V. Gurevičius Išlauže dirbo iki 1948 m. Tais metais buvo išduotas vietinio gyventojo ir už antisovietinę veiklą buvo suimtas bei įkalintas. Klebono atminimas Išlauže įamžintas pavadinant jo vardu V. Gurevičiaus gatvę.

Architektūra

Bažnyčios projekto autorius – inžinierius V. Kopylovas. 1931 m. liepos mėn. parengtas projektas buvo gražintas Marijampolės apskrities Statybos komisijai patobulinti, pakeičiant galinį fasadą. Atliktus pataisymus peržiūrėjo inžinierius A. Šalkauskas. 
Bažnyčia neorenesansinė, asimetriško plano, su pristatytu varpinės bokštu prie šoninio fasado. Bažnyčios stogo gale stūkso aštuoniakampis kupolas su žibintu. Statinio pagrindinis tūris – stačiakampio plano. Pastatas su priestatais, rūsiu. Šventoriaus tvora metalinė, ažūrinė. 
Bažnyčia įrengta buvusio dvaro sodybos rūmuose, statytuose 1860 m. Pastatas buvo vieno aukšto, su erdviais rūsiais, įrengtais cokoliniame aukšte. Bažnyčiai statyti panaudoti rūmų pamatai ir sienų mūras. Ji 33×14 m ploto, viduje 12 m aukščio, 35 m aukščio šoniniu bokštu. Dvejos didelės durys veda į bažnyčią ir vienos per rūsius į 4 zakristijas. Dvaro rūmų pastatas lėmė neįprastą bažnyčios planinę struktūrą. 
Bažnyčia trinavė, bazilikinės erdvės. Navas skiria 6 poros įvairaus skerspjūvio kolonų: apskritos, stačiakampės, aštuoniakampės. Vidurinioji nava dengta cilindriniu skliautu.  Šoninių navų lubos kesoninės. Bažnyčioje yra 3 altoriai. Vargonai pastatyti 1938 m. (meistras J. Astrauskas).
Bažnyčios architektūra turi modernizuotų neorenesansinių bruožų. Pagrindinis fasadas simetriškas, suskaidytas piliastrų į 3 dalis. Piliastrai skiria ir fasadų kampus bei presbiteriją. Pastato priekio simetrinę ašį pabrėžia stačiakampis portalas su aukščiau įrengtu arkiniu vargonų choro langu. Sienų plokštumas pagyvina negilios stačiakampės nišos. Šoniniuose fasaduose įrengtos aukštos stačiakampės langų nišos. Cokoliniame aukšte – žemesni langai. Kažkada jo skliautuotos patalpos buvo pritaikytos gyventi kunigui, repetuoti chorui, mokyti vaikams katekizmo. 
Varpinės bokštas su smaile, dviejų tarpsnių. Apačioje įstatyti stačiakampiai langai, viršuje – žemesnės arkinės akustinės angos. Bokšto varpas įgytas 1926 m.
Su bažnyčia ribojasi parapijos kapinės, įrengtos buvusiame parke. Jungiančioje alėjoje pastatyta mūrinė pusiau atvira koplyčia su medine statula „Ecce Homo“.
Kauno Viktoro Kuprevičiaus progimnazija

Istorija

1971 m. tuo metu didžiausiame ir naujausiame Kauno Dainavos mikrorajone pradėta statyti 32-oji vidurinė mokykla, kuri duris atvėrė 1972 m. rugsėjo 1-ąją. 1987 m. mokytojos D. Švirmickienės iniciatyva įkurtas mokyklos muziejus.
1995 m. mokyklai, pasirinkusiai muzikinę pakraipą, suteiktas Kauno garbės piliečio, kompozitoriaus, varpų muzikos atlikėjo Viktoro Kuprevičiaus (1901–1992) vardas. 1997 m. mokykloje nuo antros klasės pradėta mokyti užsienio kalbos, 2000 m. organizuotas profilinis mokymas nuo 11 klasės. Nuo 2001 m. mokykloje vyksta V. Kuprevičiaus mokyklų chorų festivalis. 2013 m. rugsėjo 1 d. Kauno Viktoro Kuprevičiaus vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2017 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla reorganizuota į progimnaziją.
Vaiduokliško laiko hipotezė

Vaiduokliško laiko hipotezė yra Heribert Illig sukurta pseudoistorinė teorija, teigianti, kad ankstyvųjų viduramžių (614 – 911m.) periodo nebuvo visai. Tai reiškia, kad visi archeologiniai radiniai, datuojami šiuo periodu, iš tiesų yra senesni arba naujesni. Visos šiuo periodu gyvenusios istorinės asmenybės yra išgalvotos.
Šį nesusipratimą su datavimu teorijos palaikytojai aiškina klaidomis pereinant nuo Julijaus kalendoriaus prie Grigaliaus: tariamai perskaičiuojant chronologiją atsirado didelės klaidos.
Kiti argumentai už vaiduokliško laiko hipotezę yra tariamai nesutampantys skirtingais metodais gauti datavimai, per didelis istorikų pasitikėjimas viduramžių šaltiniais.
Teorija laikoma pseudomoksline, kadangi paremta spekuliacijomis ir klaidingomis faktų interpretacijomis, ignoruoja jai prieštaraujančius įrodymus.
KFCO Beerschot Wilrijk

Istorija

Klubo ištakos siekia 1922 m. kai buvo įkurtas Football Club Wilrijk.
Po to, kai bankrutavo kaimyninis KFC Germinal Beerschot klubas (2013) m., kad pritrauktų jo gerbėjus, klubas pakeitė pavadinimą.
Iš mėgėjiško lygmens sparčiai kilo ir pateko į „Proximus“ lygą (antra pakopa).
2017/2018 m. „Proximus“ lygoje užėmė trečią vietą ir kovojo su Briugės „Cercle“ dėl patekimo į elitą, bet pralaimėjo šią kovą. (Namuose laimėjo 1:0, bet atsakomosiose rungtynėse pralaimėjo 1:3.)
2013 m. Italijos parlamento rinkimai

2013 m. Italijos parlamento rinkimai vyko 2013 m. vasario 24-25 dienomis. Šiuose rinkimuose buvo išrinkta 630 parlamento ir 315 senato narių.

Išankstinės apklausos

Pagal vasario 8 dienos apklausas žmonės labiausiai rėmė Demokratų partijos lyderį Pier Luigi Bersani (35,0 proc.). Antras pagal apklausas buvo tris kartus šalies premjeras Silvio Berlusconi (28,5 proc.), trečias – Italijos aktyvisitas Beppe Grillo (16,0 proc.).

Rezultatai

Demokratų partijos lyderis Pieras Luigi Bersani ir jo kairioji koalicija surinko daugumą balsų žemuosiuose parlamento rūmuose – 29,54 %, antra šiuose rūmuose liko Silvio Berlusconi vadovaujama centro dešinė koalicija – 29,18 %.
Tuo tarpu daugumą senate laimėjo S. Berlusconi partija.
Trečioje vietoje bendrais balsais liko B. Grillo partija, gavusi 25,5% balsų.
Dauguma abiejuose parlamento rūmuose reikalinga, kad būtų suformuota vyriausybė, todėl Italijos parlamentas lieka neapibrėžtoje padėtyje, kuri neturi precedento šalies istorijoje po Antrojo pasaulinio karo.
Undinė Nasvytytė

Biografija

Tėvas Lietuvos kariuomenės gydytojas Kazimieras Nasvytis, broliai architektai Algimantas Nasvytis, Vytautas Nasvytis. Vyras Jonas Mašanauskas, vaikai Arvydas Ambrasas (1947–1970 m.), Ramunė Reimerienė, Kipras Mašanauskas.
1945 m. baigė Vilniaus suaugusiųjų vidurinę mokyklą. Mokėsi Vilniaus dramos teatro studijoje, baigė Vilniaus konservatoriją ir Vilniaus universitetą. 1950–1956 m. Dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ pranešėja. Nuo 1956 m. Lietuvos radijo diktorė, skaitovė, renginių vedėja. 2000–2008 m. Lietuvos bajorų karališkos sąjungos vadė. Yra išleistos dvi jos prisiminimų knygos.
Kosovo futbolo taurė

Kosovo futbolo taurė (alb. Digitalb Kupa e Kosovës) – kasmet Kosove vykstantis atkrintamųjų varžybų turnyras, kuriame dalyvauja didžioji dalis Albanijos klubų.
Zujų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Mūšios ir Šventosios dešiniuosiuose krantuose, jų santakoje esančiame kranto kyšulyje. Aikštelė trapecinė, orientuota šiaurės – pietų kryptimi, 25 m ilgio, 40 m pločio pietiniame, 20 m šiauriniame gale. Aikštelė galuose įtvirtinta puslankio formos pylimais ir grioviais. Pietinėje aikštelės pusėje iškastas 40 m ilgio, 9 m pločio, 2 m gylio griovys 5 m pločio dugnu, už kurio supiltas 45 m ilgio, 3 m aukščio, 15 m pločio pylimas. Jo išorinis pietinis šlaitas leidžiasi į 30 m pločio, 2 m gylio daubą, kurios rytinis ir vakarinis galai virsta griovomis. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės, iškastas 12 m ilgio, 3 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už kurio supiltas 12 m ilgio, 0,8 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Jo išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 12 m ilgio, 3 m pločio, 0,3 m gylio griovį, už kurio kyla antras 10 m ilgio, 0,8 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Pastarojo išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 40 m ilgio piliakalniui nepanaudotą kyšulio dalį lygiu paviršiumi - terasą. Šlaitai statūs, 6-12 m aukščio.
Piliakalnį apardė arimai bei apkasai, šiaurinių pylimų ir griovių vakarinę dalį nuplovė Mūšia. Piliakalnis sužalotas 2000 m. tiesiant elektros liniją: nustumta 8-10 m pločio aikštelės šiaurinė dalis su visais pylimais, aikštelės vakarinėje dalyje pastatytas stulpas su atrama. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.
1 km į pietus yra I tūkstantmečio vidurio pilkapynas, 350 m į pietvakarius Mūšios pakrantė vadinama alka.

Aplinkiniai piliakalniai

Levaniškių piliakalnis 28 kmSvirnų piliakalnis 9 kmVargulių piliakalnis 17 kmLaičių piliakalnis 11 kmAntatilčių piliakalnis 7 kmUkmergės piliakalnis 7 kmJuodausių piliakalnis 3,5 kmPilionių piliakalnis 16 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Šalčio jūra

Šalčio jūra (lot. Mare Frigoris, centro koordinatės 56°N 1°E) – Mėnulio jūra, esanti šiaurinėje matomosios Mėnulio pusės dalyje.
Šalčio jūra yra į šiaurę nuo Lietų jūros ir Platono kraterio (12, žr. schemą) matomojoje Mėnulio pusėje. Jūra yra ištęstos netaisyklingos formos, vietomis siaura. Jos skersmuo 1596 km, apytikslis plotas 441 000 km² kartu su Mirties ežeru (15, Lacus Mortis). Manoma, kad Šalčio jūra susidarė vienoje iš žiedinių struktūrų aplink Lietų jūros smūginį baseiną. Kitomis versijomis, ji yra dar didesnių praeities hipotetinių baseinų dalis. Jūros bazaltai pasižymi neįprastai dideliu aliuminio kiekiu ir turi mažai geležies.
Rytinėje pusėje toliau į pietus Šalčio jūra per Sapnų ežerą (16, Lacus Somniorum) susisiekia su Giedros jūra. Vakaruose per Rasos įlanką (17, Sinus Roris) susisiekia su Audrų vandenynu. Rytinėje Šalčio jūros dalyje yra pažymėtini krateriai: Aristotelis (13) ir Eudoksas (14). Mirties ežero viduryje yra ryškus krateris Biurgas (15) ir Rasos įlankoje − Harpalas (17). Šiauriau jūros yra ryškus krateris Anaksagoras (18), su puošnia spindulių sistema, kuri dėl Mėnulio formos užsilenkimo prastai matoma iš Žemės. Tarp jo ir Platono kraterių Šiaurės jūroje yra dideli, bet prastai matomi krateriai: apiręs, nereguliarus Birmingemas (skersmuo 92 km) ir pusiau užlietas V. Bondas (skersmuo 158 km).
Estijos nacionalinis muziejus

Estijos nacionalinis muziejus (est. Eesti Rahva Muuseum) – estų ir kitų  finougrų tautų kultūros, etnografijos ir liaudies meno muziejus, įsikūręs Estijoje, Tartu.
1909 m. įkurtame muziejuje eksponuojamas folklorininko Jakobo Hurto (1839–1907) palikimas, XIX a. pabaigoje surinkti pirmieji etnografiniai daiktai, tradicinių estų tautinių kostiumų pavyzdžiai iš visų regionų. Pristatoma medinių raižytų alaus talpyklų kolekcija iliustruoja tradicines valstiečių šventes, rankomis austų kilimų ir lininių staltiesių rinkiniai parodo liaudies amatų įvairovę.

Istorija

1922 m. muziejus įsikūrė  Raadi dvaro rūmuose. Jo direktoriumi buvo suomių etnografas Ilmari Manninen, kuris nuo 1919 m. dirbo Tartu universitete. Raadi dvaras buvo meno kolekcionierių Karlo Eduardo ir jo sūnaus Ernsto Frydricho fon Liphartų protėvių namai. Jie išsikėlė 1860 m., tačiau jų kolekcijos išliko, nors vertingiausios dalys nuo 1920 m. buvo išparduodamos. Šeimininkai buvo meno mėgėjai, tačiau vietinių estų nebuvo gerbiami. Tuo metu kultūriniu požiūriu Liphartai buvo laikomi nepriimtinais kaip baltvokiečiai.
1940 m. ant Raadi dvaro žemės buvo pastatytas aerodromas. Dvaro rūmai – pagrindinis muziejaus pastatas - buvo sugriautas per Tartu operacijos antpuolį  Antrajame pasauliniame kare. Vėliau šis aerodromas tapo pagrindiniu miesto objektu su įkurta slapta Sovietų bombonešių baze, todėl muziejaus kolekcijai čia nebuvo vietos, Tartu kultūra nebuvo matoma. Muziejaus artefaktai turėjo būti laikomi bažnyčiose ir kitose laisvose vietose aplink miestą, o oro bazė reiškė, kad užsieniečiams nebuvo leidžiama lankyti miesto.
2005 m. Estijos kultūros ministerija ir Estijos architektų sąjunga kartu su muziejumi paskelbė tarptautinį konkursą Estijos nacionalinio muziejaus naujam pastatui. Projektą „Atminties laukas“ laimėjo tarptautinė architektų grupė: Dan Dorell, Lina Ghotmeh (Paryžius) ir Tsuyoshi Tane (Londonas).
Naujųjų rūmų didysis atidarymas įvyko 2016 m. rudenį. Čia įsikūręs muziejus, konferencijų erdvė, kino teatras. Pastato architektūra įprasmina muziejaus istoriją, įskaitant buvusį dvarą, karą ir aerodromą.