google/wiki40b huggingface dataset:
Ričardsonas

Istorija

Naujakuriai iš Kentukio ir Tenesio atsikraustė į šią teritoriją XIX a. 5-ajame dešimtmetyje. Po JAV pilietinio karo gyvenvietės šiaurėje buvo nutiestas geležinkelis ir arčiau jo perkeltas gyvenvietės centras. 1873 m. miestas buvo pavadintas geležinkelio statybos rangovo E.H. Ričardsono garbei. 1908 m. nutiesta elektrinė geležinkelio linija Ričardsoną sujungė su Denisono, Veiko, Korsikanos bei Fortvorto miestais. 1910 m. mieste gyveno apie 600 gyventojų. 1925 m. Ričardsonui suteiktas miesto statusas. 1940 m. gyv. skaičius išaugo iki 740.
Po Antrojo pasaulinio karo, 1950 m., mieste gyveno apie 1300 gyv. Įsteigus radijo stotį, policijos departamentą, parkus, prekybos centrus, nutiesus greitkelį, miestas pradėjo sparčiai augti. Dalase, netoli Ričardsono, savo biurą atidarė „Texas Instruments“, buvo įsteigtas Teksaso universitetas. 1972 m. mieste gyveno 56 000 gyv. Ekonominis augimas išaugo XX a. 9-ajame dešimtmetyje. 1990 m. gyveno 74 840 gyv., o 2000 m. pasiekė 91 802 sk.
Rusijos Federacijos žemės kodeksas

Rusijos Federacijos agrarinis kodeksas (rus. Земельный кодекс Российской Федерации - „Rusijos Federacijos žemės kodeksas“, ЗК РФ, Nr. 136-ФЗ) – kodifikuotas teisės norminis aktas, pagrindinis Rusijos agrarinės teisės šaltinis, federalinis įstatymas. Agrarinį kodeksą priėmė Valstybės Dūma 2001 m. rugsėjo 28 d, Rusijos Federacijos taryba pritarė 2001 m. spalio 10 d. Žemės kodeksas įsigaliojo 2001 m. spalio 25 d.
Gifeno prekės

Gifeno prekės – prekės, kurių vartojimas nepaklūsta vartojimo elastingumui, jų vartojimą tyrinėjo Robertas Gifenas.
Tai prekės kurių vartojimas auga augant jų kainoms ir jas sunku pakeisti kitomis prekėmis.
Gifeno prekėmis gali būti kai kuriuose atvejuose duona, ryžiai, benzinas.
Benediktas Čėsna

Biografija

1963 m. baigęs Kauno politechnikos instituto Mechanikos fakultetą, inžinierius mechanikas. 1972 m. technikos mokslų kandidatas, 2002 m. habilituotas daktaras.
Nuo 1963 m. Lietuvos mokslų akademijos Energetikos ir elektrotechnikos instituto (nuo 1967 m. Fizikinių techninių energetikos problemų institutas, nuo 1990 m. Lietuvos energetikos institutas) jaunesnysis mokslinis bendradarbis, nuo 1965 m. vyresnysis inžinierius, nuo 1966 m. Prietaisų konstruktorių grupės viršininkas, nuo 1967 m. vedantysis inžinierius, nuo 1970 m. mokslinis bendradarbis, 1974–1992 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1979 m. TSRS mokslų akademijos prezidiumas suteikė vyr. mokslinio bendradarbio vardą.
1974–1977 m. Kauno politechnikos instituto Šiluminės energetikos katedros dėstytojas, nuo 2004 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto Hidraulikos katedros docentas, nuo 2007 m. profesorius. Nuo 1992 m. Ignalinos AE mokslinės saugumo analizės grupės mokslinis darbuotojas, nuo 2001 m. – Vyresnysis mokslinis darbuotojas.

Mokslinė veikla

Mokslinių interesų sritis – dujų ir hidrodinamika, šilumos ir masės mainai, branduolinės energetikos šiluminė fizika, branduolinės energetikos sauga. Darbai iš branduolinių elektrinių įrenginių – uždarų branduolinių dujų turbinų įrenginių, aukštatemperatūrių dujomis aušinamų branduolinių reaktorių, įvairių jutiklių veikimo saugos, t. p. branduolinių energetinių įtaisų kosminių aparatų manevringumui garantuoti ir skrydžio trajektorijai koreguoti.
Rašalinis mėšlagrybis

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 222 psl.
Elgesys

Elgesys – organizmo veiksmų ir reakcijų į aplinką visuma. Elgesys gali būti sąmoningai suvokiamas arba pasąmoningas, atviras arba slaptas, valingas arba nevalingas. Gyvūnų elgesį kontroliuoja organizmo endokrininė bei nervų sistemos. Laikoma, kad kuo nervų sistema sudėtingesnė, tuo sudėtingesnis ir elgesys. Paprastai organizmai su sudėtingomis nervų sistemomis lengviau išmoksta naujų reakcijų ir taip keičia savo elgesį.
Vienų individų (ypač žmonių) elgesys kitų individų gali būti vertinamas kaip įprastas arba neįprastas, priimtinas ar nepriimtinas. Žmonių visuomenėje elgesio vertinimas grindžiamas socialinėmis normomis ir elgesio reguliavimui taikomos socialinės kontrolės priemonės.
Elgesio sąvoka tapo svarbi XX a. pradžioje psichologijoje vystantis biheviorizmo teorijai.
Sociologijoje elgesys tiriamas socialinėse sąveikose, kuriose dalyvauja individas. Žmonių elgesį tiria psichologija, gyvūnų – etologija, elgsenos ekologija; tiek žmonių, tiek gyvūnų – lyginamoji psichologija ir sociobiologija.
Aleksandras Skriabinas

Aleksandras Nikolajevičius Skriabinas (Александр Николаевич Скрябин, 1872 m. sausio 6 d. – 1915 m. balandžio 27 d.) – rusų kompozitorius ir pianistas.

Biografija

1892 m. Aleksandras Skriabinas baigė konservatorijos fortepijono klasę aukso medaliu ir pradėjo savarankišką kūrybinį gyvenimą. Tuo laikotarpiu jis parašė 10 sonatų, 24 preliudus, kurie pasižymi dideliu melodiniu išraiškingumu. Juose „dainuoja" ne tik viena pagrindinė melodija, bet ir visi balsai, visas kūrinio muzikinis audinys. Preliuduose jau aiškiai matomas originalus Skriabino braižas. Taip pat parašė etiudų, ekspromtų, mazurkų.
1900 m. Skriabinas parašė I simfoniją su choriniu finalu – himnu menui (jo paties žodžiais). Po jos pasirodo II ir 1903 m. sukurta III simfonija, pavadinta „Dieviškąja poema". 1904 m. Skriabinas išvyko į Ameriką. Ten parašo nemažai kūrinių: „Ekstazės poemą“, V sonatą fortepijonui, daug preliudų, poemų. Tada pasirodė ir fortepijoninių miniatiūrų ciklai su savotiškais pavadinimais: „Trapumas“, „Ilgesio šokis“, „Ironija“, „Niuansai" ir pan.
Ankstyvojo laikotarpio Skriabino kūriniai artimi Šopenui; jaučiama juose ir Listo bei Vagnerio įtaka. Bet jau tada formavosi ir savita, tik jam būdinga muzikinė kalba, kai kuriais bruožais artima Čaikovskio kūrybai. Skriabinas ypač mėgo preliudą. Jo preliudai daugiausia trumpi, lakoniški, išreiškiantys atskirų dvasinio gyvenimo momentų nuotaikas. Ne mažiau populiarūs ir Skriabino etiudai, ypač dis – moll, vadinamas „Patetiniu etiudu".
Vėlesniojo laikotarpio Skriabino fortepijoniniai kūrintai labai pasikeitė. Muzikinė kalba sudėtingėjo. Tai ypač išryškėjo įmantriose, sudėtingose paskutiniosiose kompozitoriaus sonatose, ryškiai besiskyrusiose nuo jaunystės metų kūrinių. Preliudus, noktiurnus, valsus dabar pakeitė specifinė poemos forma. Pasirodė tokie kūriniai kaip „Ilgesio poema“, „Tragiškoji poema“, „Šėtoniškoji poema“ ir kitos. Tarp to meto kūrinių vaizdų ypač dažnai užtinkame ugnies paveikslų: „Ugnies poema“, „Į liepsną“, „Tamsi liepsna" ir pan.
Skriabino simfoninė kūryba negausi, bet labai reikšminga. Joje išryškėja siekimas įkūnyti filosofines idėjas, kurioms fortepijoninės muzikos rėmai buvo per siauri. Svarbiausi Skriabino simfoniniai kūriniai yra 3 simfonijos, „Ekstazės poema“, simfoninė poema „Prometėjas“ (1909 m.), dar vadinama „Ugnies poema", „Dieviškąja poema“.
Iš šių kūrinių išsiskiria III simfonija c – moll, pavadinta „Dieviškąja poema“. Tai – programinis trijų dalių kūrinys. Kiekviena dalis turi pavadinimą: I dalis – „Kova“, II dalis – „Malonumas“, III dalis – „Dieviškieji žaidimai“. „Ekstazės poema“ – vienos dalies kūrinys. Čia kompozitorius panaudojo 11 nedidelių temų, simbolizuojančių įvairias nuotaikas ir jausmus. Vienos dalies kūrinys yra ir simfoninė poema „Prometėjas“. Prometėjo paveikslas Skriabinui buvo tik kaip nenugalimos „kūrybinės valios" simbolis. Šiame kūrinyje kompozitorius nebeišsiteko įprastinio orkestro rėmuose: jis papildė didžiulį orkestrą fortepijonu, vargonais, choru be žodžių (kaip savita orkestro spalva) ir dar įvedė šviesos spalvų efektus, kurie turėjo lydėti kūrinį, jį atliekant. Neįprastas garsų ir spalvų žaidimas turėjo sukelti meninį vaizdinį įspūdį.
Pasaulinė paroda

Pasaulinė paroda – nuo 1851 m. vykstantis renginys, kuriame pristatomos įvairios šalys. Oficialus renginio organizatorius yra Tarptautinis parodų biuras. Vyko įvairiais intervalais, dabar vyksta kas 2 metai.
Degimo reakcija

Degimo reakcija, arba degimo procesas – egzoterminė reakcija kurios metu vyksta degiosios medžiagos oksidacija. Jo išoriniai požymiai yra šilumos ir dažnai šviesos išsiskyrimas. Degimo procesai gali būti dviejų rūšių - ugnis (liepsna) ir rusenimas (beliepsnis degimas). Degimo procesą paprastai lydi dūmai. Galima pažymėti, kad visos vieninių ir sudėtinių medžiagų degimo deguonyje arba ore reakcijos yra oksidacijos reakcijos. Degimo procesais žmonės plačiai naudojasi nuo seniausių laikų. Norint tinkamai reguliuoti degimą ir ekonomiškiausiai deginti kurą, reikia žinoti, kas atsitinka medžiagoms, kai jos dega. Šiuos procesus plačiai nagrinėja chemija.
Leonas Jonaitis

Leonas Jonaitis (1938 m. balandžio 11 d. Seredžius – 2004 m. liepos 19 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius mechanikas, bibliofilas, ekslibrisų kolekcininkas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. technikos mokslų kandidatas.
1960–2000 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas dėstytojas, 1984–1990 Mašinų eksploatacijos katedros vedėjas; 1971 m. docentas.
1992–1994 Kauno ekslibrisininkų klubo pirmininkas. Apie 4000 ekslibrisų rinkinį saugo Kauno apskrities viešoji biblioteka ir Čiurlionio dailės muziejus.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo sritis – žemės ūkio technikos patikimumas.
Eksfiltracija

Eksfiltracija – asmenų ar padalinių pasitraukimas ar išgabenimas iš rajonų, kuriuos kontroliuoja priešas. Eksfiltracija gali būti pagrįsta slėpimusi ir gera maskuote, apgaule, netikėtumu.
Eksfiltracijai priešinga operacija vadinama infiltracija.
Šerkšno riba

Šerkšno arba sniego riba astronomijoje vadinamas atstumas nuo centrinės žvaigždės iki tos ribos, kur temperatūra yra pakankamai žema vandenilio junginiams – vandeniui, amoniakui ir metanui – suledėti. Ši temperatūra priklauso nuo medžiagos tankio, vidutinė jos vertė siekia 150 K.
Saulės sistemoje ji yra ties 2,7 av, asteroidų žiede.
Planetos, besiformuojančios atstumu iki šerkšno ribos, ko gero bus uolingos ir turės metalų. Minėtų lakių vandenilio junginių bus nedaug, nes temperatūra per aukšta jiems išsilaikyti. Už šerkšno ribos – atvirkščiai, formuosis dujinės planetos.
Terminas pasiskolintas iš klimatologijos (žr. sniego riba).
Angelė Kiaušaitė

Angelė Kiaušaitė (g. Lenkijoje) – JAV lietuvių dainininkė, sopranas.

Biografija

1960 m. persikėlė į JAV. Studijavo muzikologiją Rutgerso universitete, vėliau mokėsi dainavimo Julliardo, Hunterio koledžiuose Niujorke ir Curtis muzikos institute Filadelfijoje. Dainavo Amato, Curtis instituto ir Garden valstijos operose. Atliko pagrindinius vaidmenis Georges Bizet Carmen, Giacomo Puccini La Boheme, Rudžero Leonkavalio Pajacai spektakliuose. Koncertavo JAV: kaip solistė ir su Bergen-Hudsono, Rutgerso universiteto bei kt. chorais. Pasirodydavo ir per lietuviškus vakarus, minėjimus bei konferencijas.
Baltijos garsas

Baltijos garsas – muzikos festivalis 2006–2008 m. vykęs netoli Kernavės esančio Valiūkiškio kaimo privačioje sodyboje.

Istorija

Pirmajame festivalyje dalyvavo apie 300 žmonių. 2007 m. apie 1500 žmonių. Festivalyje be muzikos vykdavo gatvės teatro pasirodymai, įvairios instaliacijos, paskaitos ir seminarai. Dalyvaudavo sunkųjį roką, liaudies muziką, indie rock, heavy metal, ska, pankroką ir gotikinį roką grojančios grupės.
Orchono slėnis

Orchono upės slėnio kultūrinis landšaftas išsidriekia palei Orchono upės krantus centrinėje Mongolijoje, už apytiksliai 360 km į vakarus nuo šalies sostinės Ulan Batoro. UNESCO pasaulinio paveldo sąraše ši vieta įrašyta kaip daugiau kaip du tūkstantmečius klajokliškų kaimiškų tradicijų vystymosi reprezentavimas. Čia išsidėstę reikšmingi VI-XIV a. kultūriniai paminklai įskaitant turkiškas akmenines statulas, senoviškas runas ir senosios Mongolijos imperijos Karakorumo griuvėsius.
Erzino kožunas

Geografija

Iš pietų ribojasi su Mongolija. Kožunu teka svarbi Tes Chemo upė su intaku Erzinu. Pietuose telkšo gėlavandenis Tore Cholio ežeras, greta – mažesnis Šara Nuro ežeras. Vakaruose, Narijin Golo pakrantėje yra stepių supama miškų oazė – Tugai Bažis. Dalis teritorijos patenka į Ubsu Nuro dubumos objektą (UNESCO pasaulio paveldas).

Ūkis

Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste.
Amerikietiškas tėvelis

Įžanginis filmukas

Kaip ir visi populiarieji animaciniai serialai, „Amerikietiškas tėvelis“ prasideda pasikartojančiu įžanginiu filmuku. Vienintelis dalykas, kuris keičiasi kiekvienos serijos pradžioje, yra antraštė laikraščio, kurį Stenas paima kiekviena dieną išeidamas iš namų ir bedainuomas „Labas rytas, Amerika“ (angl. Good morning USA!). Antraštės dažniausiai turi politinės satyros elementų, pavyzdžiui, „Izraelis atsitraukia iš Gazos, nepalikdamas Gazos nėščios“ (angl. Israel pulls out of Gaza, Gaza not pregnant), „Iranas pakeičia savo vėliavą į vidurinį pirštą“ (angl. Iran changes flag to middle finger) ir t. t.

Reitingai

Nors kuriamas to paties autoriaus kaip ir „Šeimos bičas“, „Amerikietiškasis tėvelis“ nesusilaukia nė pusės tiek žiūrovų. Lietuvoje serialą buvo pradėję rodyti MTV, tačiau greitai transliacijas nutraukė ir pakeitė jį kitu animaciniu serialu „Darija“.
Švendubrės Šv. Antano koplyčia

Istorija

Mintis Švendubrės kaimo kapinėse pastatyti koplyčią 1991 m. kilo per Sekmines keletui šeimų. Buvo pradėta rinkti pinigus statyboms. Su žmonių pagalba jos prasidėjo 1992 m. Per Visus šventus, 1994 m. lapkričio 1 d., Druskininkų bažnyčios klebonas Vytautas Rudys iškilmingų pamaldų metu pašventino pastatytą koplyčią ir suteikė jai Šv. Antano vardą. Joje buvo pakabinti šventųjų, Beatliejaus, „Paskutinės vakarienės“ paveikslai, kuriuos paaukojo vietos žmonės. Reikėjo dar įvesti elektrą, kurios linija ėjo už vieno kilometro, nebuvo zakristijos. 1995 m. rudenį Švendubrės koplyčioje įsižiebė elektros lemputė. 2005 m. per Tris karalius po šventų Mišių Ratnyčios parapijos klebonas Almantas Kibirkštis pašventino zakristiją.
Šilavotas

Istorija

1806 m. Šilavote pastatyta medinė koplyčia.
2005 m. liepos 19 d. Prezidento dekretu patvirtintas Šilavoto herbas.

Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas tikriausiai kilęs nuo tarmybės šilavotas, reiškiančios „šilynas“.
Pakaspijo žemuma

Pakaspijo žemuma (rus. Прикаспийская низменность) – tektoninė dubuma, besidriekianti aplink šiaurinę Kaspijos jūros dalį Rusijoje ir Kazachstane. Plotas ~200 000 km². Šiaurėje riboja Bendrasis Syrtas, vakaruose – Pavolgio aukštuma ir Jergeniai, rytuose – Ustiurtas ir Pauralės plynaukštė. Aukščiausia vieta siekia 149 m, o pietinė dalis plyti žemiau pasaulinio vandenyno lygio (-28 m).
Būdingas lygus, lėkštai link Kaspijos besileidžiantis paviršius su atskiromis aukštumomis – Indero kalnais, Didžiuoju Bogdo, Mažuoju Bogdo ir kitais. Žemumą kerta Volgos, Uralo, Kumos, Tereko upės. Nedidelės upės (Didysis Uzenis, Mažasis Uzenis, Uilas, Sagizas) vasaromis išdžiūsta, ar susiskaido į ežerėlius. Gausu druskos ežerų (Baskunčiakas, Eltonas ir kt.).
Klimatas subtropinis, žemyninis. Sausį vidutinės temperatūros svyruoja nuo -14 °C iki -8 °C pakrantėje, vasarą – 22-23 °C. Kritulių nuo 150–200 mm pietryčiuose iki 350 mm šiaurės vakaruose. Dažni sausvėjai. Šiaurėje auga varpinių-kiečių stepės, kitur vyrauja pusdykumės ir dykumos (Ryno smėlynai). Vietomis yra smėlio kopų.
Mironas (skulptorius)

Mironas (gr. Μύρων, V a. pr. m. e.) – senovės Graikijos skulptorius, liejęs bronzines skulptūras, klasikinės epochos meno atstovas. Gyveno panašiu laikotarpiu kaip Polikletas ir Fidijas. Dirbo 440-480 m. pr. m. e., Atikoje ir Atėnuose. Mironas pirmasis mėgino vaizduoti ryškius kūno judesius ir gilius sielos išgyvenimus, garsiausia jo skulptūra – Diskobolas (Disko metikas).

Gyvenimas ir kūryba

Mironas gimė V a. pr. m. e. Eleuterijoje, prie istorinės Bojotijos ir Atikos sienos, didžiają gyvenimo dalį praleido Atėnuose. Plinijus mini, kad Mirono mokytojas buvo Ageladas.
Dirbdamas skulptūras tik iš bronzos, iš dievų ir žmonių Mironas labiausiai nusipelnė vaizduojant atletus. Antikos kritikai laikė jį realistu ir anatomijos žinovu, nemokančiu veiduose išreikšti emocijų. Skulptūrose jungiamas harmoningas judesys ir įtemptos pozos. Garsūs buvo jo skulptūriniai gyvulių atvaizdai, kurių nėra išlikę.
Pagrindiniai darbai: „Diskobolas“ („Disko metikas“), Atėnės ir Marsijo statulų grupė, buvusi Atėnų akropolyje; taip pat „Atėnė, paniekinusi fleitą“, „Baimės apimtas Marsijas“, grupė „Tesėjas ir minotauras“, iš kurios išlikęs tik minotauro biustas. Yra išlikę duomenų apie milžiniškų statulų grupę (Dzeusas, Atėnė ir Heraklis) Samo saloje, įvairias Heraklio statulas.Taip pat yra dar raštuose minimų neatrastų skulptūrų. Tai argivų bėgiko ir Olimpinio čempiono Lado statula ir bronzinės karvės skulptūra, stovėjusi Atėnų turgavietėje.
Turmanto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Istorija

1928 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1945 m. įkurta parapija.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su varpinės bokšteliu, žema šonine zakristija. Šventorių juosia metalinė tvora.
Naujosios Įpilties akmuo (Daubos kūlis)

Akmuo

Plokščias, tamsiai pilkas, 8,5 m ilgio, 6,5 m pločio ir 1,5–1,9 m aukščio stambiagrūdis granitas. Paviršius apima 22 m² plotą, nežymiai link vidurio įdubęs. Guli upelio slėnyje, dauboje.
Teritorijos plotas – 0,022 ha.
0,67 km į šiaurės vakarus yra Naujosios Įpilties alkakalnis, vad. Alkos kalnu.

Istorija

Akmuo laikomas ypatingu, vadinamas Daubos kūliu (akmeniu). Paviršiaus įdubimas laikomas laumės pėdsaku, todėl riedulys dar vadinamas Laumės kūliu. Prie jo Naujosios ir Senosios Įpilties jaunimas rengdavo gegužines, šokdavo ir ant akmens.
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius.
1993 m. paimtas į laikinąją kultūros paminklų apskaitą, 2003 m. įrašytas į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro mitologinių vietų sąrašą (M260), 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.
Akmuo – geologinis paminklas, įrašytas į gamtos paminklų sąrašą, patenka į didžiausių Lietuvos akmenų dešimtuką.
Birutė Jonuškaitė

Birutė Jonuškaitė-Augustinienė (g. 1959 m. spalio 5 d. Seivų kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiuje) – Lietuvos prozininkė, publicistė ir poetė. Lietuvos rašytojų sąjungos narė nuo 1994 m.

Biografija

Mokėsi Vaitakiemio pradinėje mokykloje, vėliau – Punsko lietuvių licėjuje. 1978 m. įstojo į Vilniaus universitetą studijuoti žurnalistiką. Gavusi diplomą, grįžo į Lenkiją; dirbo Suvalkų vaivadijos savaitraštyje „Krajobrazy“ bei lietuviškame žurnale „Aušra“, ėjo atstovės spaudai padėjėjos pareigas Suvalkų savivaldybėje.
1985 metais atvyko gyventi pas vyrą į Lietuvą. Gyveno Ukmergėje, dirbo kraštotyros muziejuje jaunesniąja moksline bendradarbe, vėliau – Kultūros rūmų metodininke spaudai. 1990 metais išvyko su šeima į Kanadą, ten gimė jos antroji dukra. Grįžusi į Lietuvą įsikūrė Vilniuje. 1994 metais pradėjo dirbti „Šeimos“ žurnale, 1995–2002 buvo vyriausiąja jo redaktore. 2002–2003 – žurnalo „Šeima ir pasaulis“ sumanytoja ir vyriausioji redaktorė. 2003 m. pradėjo dirbti Lietuvos rašytojų sąjungos Valdybos sekretore, nuo 2004 iki 2018 – pirmininko pavaduotoja, o nuo 2018 m. sausio Lietuvos rašytojų sąjungos pirmininke.
Spausdintis pradėjo 1986 m. tuometiniame „Pergalės“ žurnale. Nuo to laiko jos proza, publicistika bei eseistika yra spausdinama įvairiuose kultūros leidiniuose, eilėraščiai publikuoti bendruose rinkiniuose, 2004 ir 2005 m. „Poezijos pavasario“ almanachuose. B. Jonuškatė verčia iš lenkų kalbos, o jos apsakymų ir eilėraščių yra išversta į anglų, baltarusių, ukrainiečių, lenkų, vokiečių, kroatų, rusų, ispanų, prancūzų, gruzinų, slovėnų, latvių kalbas.
Arūnas Aleinikovas

Biografija

Gimė 1978 m. gegužės 7 d. Elektrėnuose. 1996 m. Pasaulio D grupės čempionato aukso medalio laimėtojas. 2002 m. ir 2004 m. Pasaulio II diviziono čempionato aukso medalio laimėtojas.
Geltonžiedis barkūnas

Vaistinės augalo savybės

Vaistinė žaliava – apie 30 cm žydinčios augalų viršūnės. Liaudies medicinoje vartojamas užpilams, pavilgams, vonioms.
Geriamas, kai yra padidintas organizmo jautrumas, kankina nemiga, sergant podagra, reumatu. Taip pat vartojamas gydant šunvotes, sumušimus. Gydomas tromboflebitas ir trombozė, nes turi daug dikumazolo, kuris mažina kraujo krešėjimą.
Čerepovecas

Istorija

Vietovė Череповесь minima nuo XV amžiaus. 1777 m. įkurtas kaip miestas prie Šeksnos ir Jagorbos santakos, panaikinto Prisikėlimo vienuolyno vietoje. XIX a. viduryje pagrindinė gyventojų veikla buvos susijusi su upių laivyba. 1905 m. nutiestas geležinkelis.
Liberta SC

Istorija

Įkurtas Libertos mieste 1991 m. 
2015–2016 m. tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į elitą. Aukščiausioje lygoje klubui įsitvrtinti nepavyko ir klubas iškrito į antrą pakopą.
2017–2018 m. Pirmame divizione buvo antri ir vėl pateko į Premjer lygą.
2018–2019 m. Premjer lygos pirmenybėse tapo šalies čempionais.

Sudėtis

nežinoma
Rūdupis (Prienai)

Aplinkinės gyvenvietės

Pociūnai
Šiaurės Matabelelandas

Geografija

Visas Matabelelando regionas visas pasižymi atšiaurumu, lyginant su kitais Zimbabvės regionais. Jame mažiau kritulių negu tokiuose regionuose kaip Mašonalandas ir stinga vandens. Žemės mažiau derlingos nei kitose provincijose, čia neauga komercinės kultūros, o kaimiečiai ūkininkai paprastai negali užsiauginti tiek maisto, kad išmaitintų šeimas. Tačiau kolonijiniais laikais čia buvo daug galvijų rančų, ir galvijų auginimas pasirodė sėkmingesnis nei augalinių kultūrų auginimas.
Natos aukštupys teka Šiaurės Matabelelandu, kol įteka į Botsvaną kur išsilieja Makgadikgadžio lygumose.
Regione nėra nors kiek žymesnių aukso, kalkakmenio, akmens anglies, metano, medienos išteklių. Hvangės nacionalinis parkas, didžiausias Zimbabvės gyvūnų rezervatas, yra pavyzdys, rodantis gausias žvėrių populiacijas.
Žinomiausia geografinė Šiaurės Matabelelando įžymybė yra Viktorijos krioklys. Šis didžiausiu pasaulyje laikomas krioklys yra Zambezės upėje, kuri teka valstybės siena,
Čikagos lituanistinė mokykla

Čikagos lituanistinė mokykla – mokykla Čikagoje, mokanti vaikus lietuvių kalba.

Istorija

Čikagos lituanistinė mokykla atvėrė duris 1992 m., sujungus Kristijono Donelaičio, Čikagos aukštesniosios bei Dariaus ir Girėno lituanistines mokyklas. Nuo pat įkūrimo iki 2012 m. mokyklai vadovavo direktorė Jūratė Dovilienė. Dabartinė mokyklos vadovė – Laima Apanavičienė.
Jablanica

Istorija

1943 m. čia įvyko Neretvos mūšis. Karo metu buvo nugriautas tiltas per upę. Sprogimo metu tiltu važiavęs traukinys nukrito į upę, kur yra iki šiol.
Sci-Hub

Aprėptis

2017 m. kovą paskelbtas tyrimas atskleidė, kad šioje saugykloje galima rasti 69 % 
visų, kada nors išleistų mokslinių straipsnių. Anot šaltinio, iš visų jų yra beveik 82 mln. Atmestus atvirosios prieigos straipsnius, kurie ir taip yra laisvai prieinami internete, skaičius išauga iki 85 %. Anot tyrimo, 99 % visų pateiktų vartotojų užklausų buvo patenkintos. Be to, saugykloje galima rasti 10 mln. mokslinių knygų skyrių. Tai sudarė 14 % visų, kada nors išleistų knygų skyrių. Tačiau užklausų patenkinimo skaičius siekė 82 %.

Parama

Tinklalapio išlaidas padengia Bitcoin aukos. Iki 2017 m. liepos išviso buvo paaukota per 92,63 bitkoinų, jų vertė siekė tuomet $60 tūkst. JAV dolerių. 2017 m. pakilus bitkoinų vertei 67,42 bitkoinai, kurie buvo neišleisti dabar yra verti $175 tūkst. JAV dolerių. Anksčiau buvo priimamos ir „PayPal“, kitų mokėjimo sistemų aukos, bet pastarųjų atsisakyta, nes tas sąskaitas galėjo konfiskuoti įvairių vyriausybių bankai, taip pat galėjo būti įvesti draudimai.

Bylos

2015 m. „Elsevier“ leidykla apkaltino „Sci-Hub“ organizaciją dėl autorinių teisių pažeidimo, po šios bylos buvo prarasta teisė naudoti pirminiu sci-hub.org adresu. Svetainė buvo pasiekiama iš alternatyvių domenų, taip pat per „Tor“ tinklą. Laikas nuo laiko „Sci-Hub“ adresas ir dabar pasikeičia.
Punaka

Punakos dzongas

Punakos dzongas, kurio pilnas pavadinimas Pungtang Dečen Potrang Dzong, buvo sukurtas Zhabdrung Ngawang Namgyal 1637-38 m. Šiame dzonge laikomos pačios švenčiausios relikvijos, taip pat Zhabdrung Ngawang Namgyal palaikai.
1907 m. čia buvo karūnuotas pirmasis Butano karalius Ugyen Wangchuck. Po trejų metų taip pat buvo pasirašyta sutartis su britais, kuria jie pasižadėjo nesikišti į Butano vidaus reikalus.