google/wiki40b huggingface dataset:
Drąseikių atodanga

Geologija

Drąseikių atodanga – tai Neries upės šoninės erozijos ardomo gūbrio, kurį suformavo paskutinio apledėjimo Baltijos stadijos Vidurio fazės ledynas, atodanga. Jos profilyje matomi vidurinio ir vėlyvojo pleistoceno metu susiklostę moreniniai bei tarpmoreniniai sluoksniai ir juos sudarančios uolienos. Atodanga tęsiasi palei dešiniąją Neries pakrantę daugiau kaip 200 m. Jos aukščiausioji dalis siekia 30,2 m ir tęsiasi apie 100 m. Atodangos viršutinė dalis yra statmena it siena. Nuožulnesnėse vidurinėje ir apatinėje dalyse gausu moreninio priemolio nuošliaužų. Ten kur šlaitų koliuvinė danga stabilesnė, ant jos auga alksniai, lazdynai, karklai ir kiti krūmai, žolė. Atodangos papėdėje koliuvinio smulkesnio grunto nemažai nuskalauja pakilusi Neris (ypač pavasarinio polaidžio metu), todėl čia yra susikaupę daugiau gargždo ir didokų riedulių.
Atodangoje ir jos aplinkoje rasta akmens amžiaus stovyklų pėdsakų bei neolito dirbinių – strėlių antgalių, rėžtukų, gremžtukų.
Santaka (Jonava)

Aplinkinės gyvenvietės

UPNINKAI
Dovydo elnias

Kilmė

Dovydo elniai laisvėje jau senai išnykę. Šie elniai buvo auginami Kinijos imperatoriaus parke netoli Pekino. XIX amžiuje ten nukeliavo vienuolis Armandas Dovydas. Jau 1866 metais jis parvežė elnių porą į Europą. 1869 metais jie buvo apgyvendinti Londono zoologijos sode. 1895 metais Kinijoje išsiliejo Geltonoji upė ir nugriovė imperatoriaus parko tvorą. Daug elnių paskendo, kiti išsilakstė po apylinkes ir buvo sumedžioti. Laisvėje šie gyvūnai išnyko 1900 metais. Pekino zoologijos sode paskutinė dovydo elnio patelė nugaišo 1920 metais. Tuo metu Europoje šių gyvūnų populiacija gausėjo labai lėtai. Bedfordo hercogas uždarė likusius 18 elnių savo dvare ir jau 1932 metais ten gyveno 182 gyvūnai. Per II pasaulinį karą keli elniai buvo nuvežti į Londono zoologijos sodą, o iš ten pasklido po visą pasaulį. Šiuo metu pasaulio zoologijos soduose gyvena apie 500 Dovydo elnių.

Dauginimasis

Dovydo elniai poruojasi birželį-liepą. Patelės tuo metu laikosi bandomis kuriose būna vienas patinas. Patinai per poravimosi laikotarpį aršiai kovoja, nugalėjęs poruojasi su visomis patelėmis. Kai patinų jėgos nelygiavertės, silpnesnysis dažniausiai pasitraukia be didesnės kovos, tačiau susitikus lygiaverčiams priešininkams prasideda arši kova. Patinai badosi ragais, kandžiojasi ir atsistoję ant užpakalinių kojų spardosi. Patelių nėštumas trunka 250-270 dienų. Dažniausiai gimsta vienas jauniklis, rečiau du. Jauniklių kailis būna smėlio spalvos arba rusvas. Jaunikliai žinda motinos pieną šešias savaites, paskui pradeda ėsti žolę.
Amūro–Zėjos plynaukštė

Amūro–Zėjos plynaukštė (rus. Амурско-Зейское плато) arba Amūro–Zėjos lyguma (rus. Амурско-Зейская равнина) – plynaukštė Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Amūro srityje, Amūro ir Zėjos tarpupyje. Aukštis iki 904 m, vidutinis aukštis – 300 m. Sudaryta iš smėlingų ir molingų uolienų. Būdingi maumedžių ir pušų miškai bei beržynai, pietuose – krūminių ąžuolų sąžalynai. Vietomis paplitęs amžinasis įšalas. Yra aukso telkinių.
Skola

Skola – piniginė prievolė, kurią įvykdyti turi debitorius kreditoriaus atžvilgiu; piniginė prievolės, turtinio įsipareigojimo išraiška, dydis; grąžintinai paimti pinigai ar koks nors daiktas. Šnekamojoje kalboje taip pat – (moralinė ar kitokia) pareiga, kaltė (jautimasis skolingu).
Bara do Pirajus

Istorija

Gyventojai į regioną pradėjo keltis nuo XVIII a. antros pusės, 1864 m. teritoriją pasiekė geležinkelis. Bara do Pirajus oficialiai įkurtas 1890 m.
Avrahamas Icchakas Blochas

Biografija

Gimė 1891 m. Telšiuose, tėvas Josifas Leibas Blochas buvo miesto rabinas ir vienas iš Telšių ješivos vadovų, senelis Eliezer Gordon taip pat buvo miesto rabinas. Būdamas 35 buvo paskirtas dirbti į Telšių ješivą. 1928 m. buvo išvykęs į JAV ieškoti finansinių remėjų Telšių ješivai. 1929 m. mirus tėvui ir vyresniam broliui atsisakius tapti miesto rabinu A. Blochas buvo paskirtas miesto rabinu.
1940 m. sovietams okupavus Lietuvą ir užėmus visus ješivos pastatus, A. Blochas išsiuntė visus mokinius į aplinkinius miestus, kuriuose toliau vyko religinės studijos. 1941 m. liepos 16 d. buvo nužudytas kartu su savo mokiniais ir kitais rabinais. Trys A. Blocho dukterys išgyveno holokaustą ir vėliau sukūrė šeimas JAV ir Izraelyje su iš Lietuvos kilusiais rabinais. Didžioji dalis rabino užrašų ir knygų buvo sunaikintos, bet išliko dalis jo mokinių užrašų ir artimųjų išsaugoti tekstai, kurie buvo išspausdinti knygose – Shiurei HaGrai Bloch ir Shiurei Daas.
Antanas Adomaitis (1916)

Antanas Adomaitis (1916 m. sausio 9 d. Kielionyse, Prienų rajonas – 1990 m. liepos 31 d. Kaune, palaidotas Rokantiškių kapinėse Vilniuje) – Lietuvos chorvedys, pedagogas, žurnalistas, kompozitorius.

Biografija

Pirmieji muzikos mokytojai buvo E. Hezbek-Hanzen ir Jadvyga Čiurlionytė. 1928–1940 m. mokėsi Kauno aklųjų institute. 1944–1948 m. Kauno konservatorijoje studijavo specialiąją harmoniją (dėst. prof. Juozas Gruodis), kompozicijos teoriją (dėst. Antanas Račiūnas), choro dirigavimą (dėst. Antanas Budriūnas ir Nikodemas Martinonis). 1952 m. su pagyrimu baigė Lietuvos valstybinės konservatorijos doc. Antano Budriūno choro dirigavimo klasę.
1940–1964 m. Kauno aklųjų mokyklos-internato muzikos ir dainavimo mokytojas, vadovavo moksleivių ir Lietuvos aklųjų draugijos Kauno skyriaus mišriesiems chorams ir vokaliniams ansambliams.
Suorganizavo dainų ir šokių ansamblį, kuris gerai pasirodė Baltijos respublikų Aklųjų draugijų meno mėgėjų olimpiadoje Rygoje. Mišrųjį chorą parengė 1946, 1950, 1955 ir 1960 m. respublikinėms dainų šventėms, kur chorų konkursuose pelnytos pirmosios vietos. Pirmąsias vietas choras laimėjo Baltijos respublikų Aklųjų draugijų olimpiadose Rygoje (1955 m.), Tartu (1957 m.) ir Kaune (1959 m.). Chorą išmokė ir sudėtingesnių klasikinių bei šiuolaikinių kūrinių, surengė Juozo Naujalio, Česlovo Sasnausko, M. K. Čiurlionio ir kitų kompozitorių minėjimus-koncertus; choras dainavo Kaune, Panevėžyje, Kelmėje, Raseiniuose ir kitur.
1960–1964 m. Kauno vaikų klubo „Ateitis“ meno vadovas. 1964 m. Vilniuje įkūrė vaikų klubą „Šaltinėlis“ ir iki 1967 m. vadovavo meno mėgėjų būreliams.
1965–1967 m. Vilniaus aklųjų gamybinio kombinato direktoriaus pavaduotojas kultūros reikalams, Vilniaus aklųjų tarprajoninių kultūros namų meno vadovas, mišriojo choro bei vokalinių ansamblių vadovas. 1967–1970 m. Lietuvos aklųjų draugijos biuletenio „Naujienos“ vyresnysis redaktorius, o vėliau – žurnalo „Mūsų žodis“ redakcijos darbuotojas ir „Versmės“ leidyklos redaktorius.
A. Adomaitis buvo didelis visuomenininkas, vienas iš Lietuvos aklųjų draugijos organizatorių, daug metų vadovavo Aklųjų draugijos Kauno skyriui, ne kartą buvo renkamas šios draugijos Centro valdybos revizijos komisijos pirmininku. Nuo 1972 m. Žurnalistų sąjungos narys. 1987 m. apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.

Kūryba

Harmonizavo lietuvių liaudies dainų, sukūrė dainų chorams, vokaliniams ansambliams ir solistams. Išpopuliarėjo jo harmonizuotos liaudies dainos „Pempei pempei“, „Gieda volungė“, „Tėvas su motina savo“, „Kurpius“, „Oi sklidur plūdur“ ir kt. Choristai pamėgo dainas „Pavasario valsas“, „Daina prie Nemuno užgimus“, „Gimtinė“, „Po mylimą šalį“. Sukūrė ir giesmių.
Brailio raštu parašė daug publicistinių straipsnių, apybraižų ir atsiminimų apie muzikus ir kitus Lietuvos kultūrai nusipelniusius žmones. Brailio raštu parengė natų spaudai, parašė penkias atsiminimų knygas „Mano draugai ir bičiuliai“. Organizavo radijo laidas, rašė joms tekstus ir pats juos skaitė. Suorganizavo susitikimų su muzikais ir rašytojais, taip pat savo autorinių koncertų.
Beržynų pagrindinė mokykla

Istorija

2012 m. rugsėjo 1 d. Beržynų pagrindinė mokykla prijungta prie Sintautų pagrindinės mokyklos.
Celestinas

Celestinas – sulfatų klasės mineralas, stroncio sulfatas SrSO₄.
Celestino kietumas pagal Moso skalę – 3,0 -3,5.
Mineralo spalva būna melsva, balta, pasitaiko bespalvių agregatų.
Mineralas randamas nuosėdinėse uolienose.
Vanas (Turkija)

Istorija

Vano apylinkės gyvenamos nuo 5 tūkst. pr. m. e. Vanas vadinosi Tušpa ir buvo Urartijos sostinė IX a. pr. m. e. Čia rasti VIII-VII a. pr. m. e. dantiraščio įrašai. Behistuno įrašai, iškalti Darijaus I įsakymu, šalį vadino Urartu babiloniečių kalba ir Armėnija persų kalba. Pavadinimas „Vanas“ kilo iš urartų kalbos Biaina.
Regioną valdė Orontidai VII a. pr. m. e. ir susigrąžino persai VI a. pr. m. e. viduryje.
Skylanders

Skylanders – kompiuterinių žaidimų serija ir su ja susijusios žaislų figūrėlės vaikams, kurias nuo 2011 m. pradėjo leisti JAV „Activision“ kompanija.

Apie „Skylanders“

„Skylanders“ yra kompiuterinių nuotykių žaidimų serija. Žaidimų animacinėje aplinkoje valdomi veikėjai, kurių modeliai atitinka realių žaislų figūrėlių pavidalą. Žaislų figūrėlės taip pat vadinamos skailanderiais (Skylanders) − tai įvairūs monstrai, pramanytos būtybės. Pasak „Skylanders“ istorijos, šios būtybės kažkada gyveno pramanytame Skylands pasaulyje (pavadinimas sudarytas iš dviejų angliškų žodžių: sky − dangus, land − žemė). Skailanderiai buvo šio pasaulio gynėjai nuo blogio jėgų. Skylands pasaulyje įvyko nežinoma katastrofa ir skailanderiai įstrigo žmonių pasaulyje statinių žaislų figūrėlių pavidalu. Skailanderius sugrąžinti į jų pasaulį (kompiuterinio žaidimo) galima per pjedestalą „Portal of Power“, kuris pajungiamas prie žaidimų konsolės. Su žaidimu parduodami supakuoti „Portal of Power“ ir kelios skailanderių žaislų figūrėlės, kitas figūrėles reikia įsigyti atskirai.
„Skylanders“ franšizę sukūrė JAV „Toys for Bob“ studija, priklausiusi „Activision“. 2008 m. „Vivendi“ perėmus „Activision“ kontrolę, į jos naudojamą nuosavybę pateko keleto senų žaidimų franšizių prekiniai ženklai, tarp jų drakono Spyro. „Toys for Bob“ studija nusprendė naudoti drakoniuko Spyro vardą marketingo tikslais pirmajam „Skylanders“ žaidimui ir Spyro žaislo figūrėlė laikoma pirmuoju skailanderiu. Su kiekvienu išleistu nauju žaidimu buvo išleidžiami vis nauji skailanderių figūrėlių rinkiniai. Kiekvienas skailanderis priskirtas kurioms nors magijos klasėms. Senesnės kartos skailanderius galima naudoti su naujesniais žaidimais, tačiau naujesnės kartos skailanderiai nesuderinami su senesniais žaidimais. Su pirmaisiais trimis žaidimais išleista 80 skailanderių figūrėlių.
„Skylanders“ franšizė susilaukė didelės komercinės sėkmės. Nuo 2011 m., kai pasirodė pirmieji skailanderiai, iki 2015 m. vidurio buvo parduota daugiau nei 250 mln. vnt. žaislų figūrėlių ir franšizė surinko 3 mlrd. JAV dolerių pajamų. Pagrindiniai franšizės konkurentai: „Disney“ leidžiami „Disney Infinity“ (pradėta 2013 m.), „Nintendo“ − amiibo (2014) ir „Warner Bros.“ − „LEGO Dimensions“ (2015).
Jonas Šimėnas

Biografija

1960–1964 m. mokėsi Antalinos pradinėje mokykloje, 1964–1968 m. – Surdegio aštuonmetėje mokykloje, 1968–1969 m. – Panevėžio internatinėje sporto mokykloje, 1969–1971 m. – Viešintų vidurinėje mokykloje, 1971–1972 m. – Vilniaus 21-ojoje technikos mokykloje. 1973–1978 m. studijavo VU Gamtos mokslų fakultete. 1978–1980 m. – Vilniaus kompleksinės geologų ekspedicijos geologas, 1980–1981 m. – naftos žvalgybos ekspedicijos vyresnysis geologas, 1982–1990 m. – Jūrinio geologinio būrio viršininkas.
1990–1992 m. – LR AT-Atkuriamojo Seimo deputatas, Gamtos apsaugos komiteto pirmininkas. 1993–1996 m. – LR Seimo nario A. Saudargo sekretorius padėjėjas. 1996–2000 m. Aplinkos apsaugos ministerijos vyriausiasis specialistas. 2008–2012 m. – LR Seimo narys.

Kontroversija dėl galimo interesų konflikto

Nuo 2005 m. iki 2008 metų, kada prisiekė ir tapo LR Seimo nariu, Jonas Šimėnas buvo Lietuvos biokuro gamintojų ir tiekėjų asociacijos „Litbioma“ direktorius. Rūpinosi biomasės ir biokuro gamybos ir naudojimo plėtra, energetinių plantacijų diegimu.
Seime kaip koalicijos atstovas buvo išrinktas Seimo aplinkos apsaugos komiteto pirmininku. Eidamas šias pareigas susilaukė kritikos dėl galimų interesų konfliktų siūlant teisės aktų projektus, susijusius su miškų tvarkymu, alternatyvių išteklių propagavimu, hidroenergetikos plėtra ir kitose galimai su ankstesne veikla besikertančiose srityse.
Bartėnų pilis

Bartėnų pilis (lenk. Zamek w Barcianach) – gotikinio stiliaus Vokiečių ordino pilis Bartėnų kaime Varmijos Mozūrų vaivadijoje, Lenkijoje.

Istorija

Pirmą kartą tvirtovė buvo paminėta 1325 m. XIV a. pabaigoje Vokiečių ordino magistras Vinrichas Kniprodė nusprendė atskirti naują komtūriją. Buvo nuspręsta pilį statyti ant mažos kalvos, apsuptos Livnos upės pelkių. Statybos prasidėjo 1380 m.
Pilį supa gynybinė siena ir griovys, rytinėje pusėje yra ūkinis priešpilis. Iki 1400 m. buvo pastatyta stačiakampio formos 55x58 m siena bei rytinė dalis su įvažiuojamaisiais vartais. Vėliau buvo pastatytas šiaurinis trijų aukštų sparnas. XV a. pradžioje šiaurės rytų kampe buvo pastatytas mažas apvalus bokštas. Po Ordino sekuliarizacijos pilis tapo vietinio turtų valdytojo buveine. Šio laikotarpio metu prie pilies vakarinėje dalyje pastatyta klėtis.
Nuo XIX a. iki 1945 m. pilis buvo privati nuosavybė. Po Antrojo pasaulinio karo ten buvo įsteigtas kolūkis, veikė biuras ir sandėliai. Šiuo metu pilį nupirko privatus investorius. Ateityje, po renovacijos, ten planuojama atidaryti viešbutį.
Bartėnų pilis ir šiais laikais yra geros būklės. Ši pilis be bokštų yra puikus besikeitusios kryžiuočių militaristinės architektūros pavyzdys.
Regina Kernagienė

Biografija

1980 m. baigė Utenos raj. Tauragnų vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultetą, Visuomeninį juristkonsultų fakultetą, ekonomistė organizatorė.
1985 m. Klaipėdos raj. Lėbartų tarybinio ūkio vyresnioji ekonomistė. UAB „Rekerna“ direktorė. Nuo 2003 m. Klaipėdos rajono savivaldybės administracijos žemės ūkio skyriaus vyriausioji specialistė.
1995–2005 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narė, (Klaipėdos rajono skyriaus pirmininkė). 1997–2000 m., 2003 m.,  2007 m. (atsisakė mandato) ir nuo 2011 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Raimondas, vaikai Rytis, Rimvydas.
Seniūnas (Lenkija)

Miestas nepriklausantis apskričiai

Yra tokių apskričių, kuriose centriniai miestai nepriklauso apskričiai, tokiu atveju apskrities administracija neturi jokių teisių veikti šiuose miestuose. Apskrities priimtus įstatymus susijusius su miestu svarsto miesto administracija. Miesto administracijai atstovauja miesto prezidentas.
Romas Sakadolskis

Biografija

1968–1972 m. Čikagos lietuvių radijo programos „Margutis“ diktorius, reporteris. 1971–1973 m. JAV lietuvių TV programos „Lietuviai televizijoje“ darbuotojas. 1974 m. baigė Merilando universiteto (University of Maryland at College Park) RTV ir kino fakultetą.
1969–2004 m. dirbo radijo kompanijoje „Amerikos balsas“ (Voice of America): 1973–1977 m. lietuvių redakcijos Vašingtone bendradarbis, 1977–1986 m. Čikagos biuro korespondentas, 1986–1995 m. lietuvių redakcijos vedėjas, 1995–2004 m. naujienų skyriaus redaktorius. Rengė reportažus iš JAV, Kanados, Europos, Pietų Amerikos, Australijos. 1987–1991 m. rengė laidas apie Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą.
1993 m. Vilniaus universitete skaitė paskaitų ciklą „Radijo žurnalistikos pagrindai“. 1994–1999 m. organizacijos Amerikos mokytojų pagalba Lietuvos mokyklai (American Professional Partnership for Lithuanian Education, A.P.P.L.E.) kursų lektorius. 2006–2012 m. VU Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos instituto lektorius, 2012–2014 m. dėstytojas valandininkas. Bakalauro studijų programos studentams dėstė informacinę žurnalistiką ir interviu techniką. Nuo 2014 m. VDU Politikos mokslų ir diplomatijos fakulteto Viešosios komunikacijos katedros lektorius.
Mokslo interesai: žurnalistikos sociologija, žiniasklaidos atskaitingumas ir etika, medijų raštingumas. 
1966 m. Pasaulio lietuvių jaunimo 1-ojo kongreso darbuotojas, 1972 m. 2-ojo kongreso pirmininkas. Nuo 1968 m. rašė JAV lietuvių spaudoje. Nuo 1968 m. organizacijos „Santaros-Šviesos federacija“ narys. 1969–1972 m. JAV lietuvių bendruomenės Tarybos narys. 1975–1985 m. Lituanistikos seminaro komiteto narys. 1977–1979 m. žurnalo „Pasaulio lietuvis“ redkolegijos narys. 1977–1981 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos narys. 
Nuo 1995 m. JAV žurnalistų draugijos (Society of Professional Journalists), nuo 2011 m. JAV žurnalistikos ir masinės komunikacijos švietimo draugijos (Association for Education in Journalism and Mass Communication) narys. Gži internetinio portalo, siekiančio aukštesnių žurnalistinės etikos standartų, draugijos narys. Visuomeninės organizacijos Piliečių Santalka tarybos narys. 2006–2009 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys.
Vladas Mačys

Vladas Mačys (1867 m. rugsėjo 5 d. Kazliškiai, Antanavo valsčius – 1936 m. vasario 12 d. Kaunas) – Lietuvos teisininkas, teisėtyrininkas procesualistas, VDU profesorius.

Biografija

1889 m. baigė Maskvos universitetą. Studijuodamas priklausė Maskvos lietuvių studentų draugijai. Nuo 1890 m. Mintaujos teismo kandidatas, teisėjas. Jono Jablonskio inteligentų sambūrio dalyvis. 1918–1922 m. Kauno apygardos teismo pirmininkas. 1919 m. birželio 16 d. paskirtas Steigiamojo Seimo rinkimų įstatymui parengti komisijos nariu, nuo 1919 m. spalio 10 d. Steigiamojo Seimo Vyriausiosios rinkimų komisijos narys. 1923–1934 m. skaitė civilinio proceso ir civilinės teisės paskaitas Lietuvos universitete (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas), 1925–1926 m. šio universiteto sekretorius; nuo 1923 m. profesorius.
Paskelbė straipsnių periodinėje spaudoje („Šviesa“, „Ūkininkas“, „Varpas“, pasirašinėjo BI. Dieglio, BĮ. Dlg., Balandžio slapyvardžiais).
Vilniaus rytojus (savaitraštis)

Vilniaus rytojus – informacinis reklaminis savaitraštis, ėjęs 1995 m. Vilniuje.

Istorija

Įsteigė ir leido UAB „Intencija“. Redaktorius K. Pesliakas. Tiražas 14 200 egz. Pasirodė 12 numerių.
Mizan Zainal Abidin

Biografija

Mizan Zainal Abidin yra pirmasis šalies valdovas gimęs po šalies nepriklausomybės paskelbimo 1957 m. Mizanas mokėsi vietinėse sultonų pagrindinėje ir vidurinėje mokyklose. Vėliau mokėsi Džilongo (Australija) aukštojoje mokykloje. 1988 m. jis baigė aukštuosius bakalauro mokslus Londone.
Danguolė Rybakovienė

Biografija

1995 m. VĮ „Vilniaus regiono veislininkystė“, 2002 m. VĮ „Gyvulių produktyvumo kontolė“ kontrolasistentė.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Zarasų rajono skyriaus narė.
1996–1997 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Donaldas, vaikai Deimantė, Evaldas, Dalia.
Baltų vienybės diena

Baltų vienybės diena (latv. Baltu vienības diena) – Lietuvos ir Latvijos atmintina diena, minima rugsėjo 22 d., pažymint 1236 m. Saulės žemėje įvykusį Saulės mūšį, kuriame susivieniję žemaičiai ir žiemgaliai sumušė ir sunaikino į popiežiaus Grigaliaus IX 1236 m. vasario 19 d. paskelbtą kryžiaus žygį išvykusį Kalavijuočių ordiną. 2000 m. Lietuvos ir Latvijos Seimai Saulės mūšio dieną – rugsėjo 22-ąją – paskelbė Baltų vienybės diena. Baltų vienybės dieną, rugsėjo 22 d. 18 val. 46 min. Saulė pasiekia rudens lygiadienio tašką.

Istorija

Bendrą genčių pavadinimą baltai, kaip mokslinį terminą, XIX a. viduryje pateikė vokiečių mokslininkas Georgas Neselmanas ir nuo tada jis tapo visuotinai vartojamas. Vardą lėmė tų genčių gyvenamosios teritorijos geografinė padėtis prie Baltijos jūros. Baltų gentys: žiemgaliai, žemaičiai, sėliai, latgaliai, nalšėnai, skalviai, prūsai, jotvingiai, galindai ir kitos, buvo giminingos kalba, papročiais, religija, kultūra ir paliko žymų pėdsaką visoje Europos teritorijoje. Šiandienos baltų kalbomis, kurios yra vienos archajiškiausios indoeuropietiškoje šeimoje, pasaulyje tebekalba tik lietuviai ir latviai.
Pirmą kartą bendradarbiaujantys Šiaulių ir Jelgavos miestai Saulės mūšio faktą kartu paminėjo 1986 m., švenčiant mūšio 750-tąsias metines. Vėliau ši diena buvo minima kasmet. Nuo 1995 m. į bendrą šventę įsijungė Joniškio rajono savivaldybė, vėliau ši diena pradėta minėti ir kituose Lietuvos bei Latvijos miestuose. 2008 m. latviai paskelbė kreipimąsi į baltus visame pasaulyje rugsėjo 22 d. kartu švęsti Baltų vienybės dieną.
2010 m. rugsėjo 25 d. Šiaulių miesto, Šiaulių, Akmenės, Joniškio, Kelmės, Pakruojo ir Radviliškio rajonų savivaldybės iš Lietuvos ir Latvijos Jelgavos bei Duobelės savivaldybės susitarė 2011 m. kartu plačiai paminėti Saulės mūšio 775-tąsias metines.

Šventė

Baltų vienybės simbolis – ugnis, uždegama aukščiausiose apylinkės kalvose ir piliakalniuose, prisimenant, kad baltų gentys signaliniais laužais įspėdavo viena kitą apie artėjantį priešą. Renginį „Baltų vienybės ugnis – kalnų sąšauka“ organizuoja Šiaulių gamtos ir kultūros paveldo apsaugos klubas „Aukuras“, sąšaukoje dalyvauja Žemaičių kultūros draugija, Kuršių nerijos nacionalinis parkas, Valstybinis Kernavės kultūrinis rezervatas,  Lietuvos jaunieji maironiečiai, Dubysos regioninis parkas, Žagarės regioninis parkas, Latvijos folkloro informacijos centras, Lietuvos ramuvų sąjunga, kitos organizacijos. 2009 m. rugsėjo 22 d. minint Baltų vienybės dieną ugnys užkurtos ant 57 kalnų Lietuvoje, 8 – Latvijoje, 1 – Lenkijoje ir 1 – Gudijoje.
2010 m. organizuotas bėgimas su fakelais nuo Jauniūnų kaimo, prie kurio, kaip spėjama, galėjo įvykti Saulės mūšis, iki Salduvės piliakalnio, kuriame tais laikais stovėjo stipriausia apylinkėse pilis.
Katrenas

Katrenas (angl. quatrain, pranc. quatrain) – atskiras posmas arba visas eilėraštis, sudarytas iš 4 eilučių. Katrenai būna įvairių formų, jie aptinkami skirtingose įvairių civilizacijų poetinėse tradicijose, pvz., senovės Graikijos, senovės Romos, Kinijos. Viena žinomų katrenų formų yra rubajai, persų, arabų, tiurkų poezijos ketureiliai, kuriuos labiausiai populiarino persas Omaras Chajamas (1048–1131 m.).
Katrenai rimuojami AAAA, AABB, ABBA ar ABAB.
Katrenais arba kartetais (quartette) vadinami ir soneto pradžioje einantys ketureiliai posmai, skiriant juos nuo trieilių tercetų (terzette).
Smalvykščio pelkė

Smalvykščio pelkė – pelkė (plyninė žemapelkė) šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 2 km į pietus nuo Smalvų, aplink Smalvykščio ežerą. Plotas – 3,28 km². Vidaus sausumos sudaro 7,5 ha. Pelkę supa Gailiutiškės miškas.
Durpių klodo vidutinis storis 2,0 m (didžiausias – 4,6 m). Durpių ištekliai 5,8 mln. m³. Durpės žemapelkinės plyninės, jų peleningumas 6,1 %.
Smalvykščio pelkė patenka į Gražutės regioninį parką, Smalvo–Smalvykščio kraštovaizdžio draustinį. Čia auga retas pelkinis vikšris.
Janina Galiauskienė

Biografija

1973 m. aukso medaliu baigė Vidiškių vidurinę mokyklą, 1979 m. su pagyrimu baigė Kauno medicinos institutą, įgijo medicinos gydytojo specialybę.
1979–1980 m. atliko otorinolaringologijos internatūrą Vilniaus miesto II ligoninėje, nuo 1980 m. Ukmergės ligoninės gydytoja otorinolaringologė. 1994–1996 m. papildomai dirbo VSDFV Vilniaus skyriaus gydytoja inspektore. 1996 m. Ukmergės ligoninės vyr. gydytojo pavaduotoja poliklinikai, nuo 1997 m. laimėjus konkursą – Ukmergės pirminės sveikatos priežiūros centro vyriausioji gydytoja.
Aktyviai dalyvavo Sąjūdžio veikloje. 1999 m. Tėvynės sąjungos Ukmergės rajono skyriaus narė. 2003–2004 m. Tėvynės sąjungos Ukmergės rajono skyriaus pirmininko pavaduotoja, nuo 2004 m. skyriaus pirmininkė.
1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2004 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narys.  2000–2004 m. Sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė.
Sutuoktinis Juozas Galiauskas, dukra Ingrida.
Įvardis

Įvardžių kaityba

Vieni įvardžiai kaitomi giminėmis, skaičiais ir linksniais (tas – ta; tas – tie; tas, to tam), antri – skaičiais ir linksniais (aš – mes; aš, manęs, man), treti – tik linksniais (viskas, visko, viskam).

Kaityba linksniais

Linksniai: vardininkas, kilmininkas, naudininkas, galininkas, įnagininkas, vietininkas. Kilmininko linksnyje rašome nosines, o galininko – ne. Pvz.: manęs, tavęs, savęs; mane, tave, save; mūsų, jūsų; mus, jus; mudviejų.

Kaityba skaičiais

Skaičiai (jei turi): vienaskaita (jis, ji), daugiskaita (jie, jos) ir dviskaita (judu, judvi, abu, abi).
Dviračių turizmas

Dviračių turizmas – viena populiariausių sportinio turizmo šakų, nuo 1980 m. ypač plėtojama Vidurio Europoje. Lietuvoje dviračių turizmas nėra išplėtotas pakankamai, daugiau specialių trasų tik pajūryje ir apie didžiuosius miestus.
Erfudas

Istorija

Erfudas buvo paskutinis prancūzų užimtas Maroko miestas. Buvo pastatytas karinis garnizonas, tačiau vietinių gyventojų pasipriešinimas truko iki pat 1932 m.