google/wiki40b huggingface dataset:
Orchidea de Santis

Biografija

De Santis gimė Baryje, tačiau dar vaikystėje su šeima persikėlė į Romą. Netrukus ji ėmė dainuoti chore, kuris pasirašė sutartį su televizija RAI, vėliau ji tapo ir jo soliste. Sulaukusi 12, ji paliko chorą, norėdama tapti aktore, o 16 debiutavo kine, pradžioje atlikdama epizodinius vaidmenis.
1970-aisiais De Santis sukūrė eilę vaidmenų tuo metu populiariose Italijoje komedijose bei policinėse dramose. Žymiausi jos to laikotarpio filmai yra „Il Vizio di Famiglia“ (rež. Mariano Laurenti), „Per Amare Ofelia“ (rež. Flavio Mogherini), „Concerto per Pistola Solista“ (rež. Michele Lupo). Be kino, ji taip pat vaidino tokiuose RAI televizijos serialuose kaip „Barocco a Roma“ ir „Racconto Italiano“.
Nuo 1980 m. ji sukūrė vos 3 vaidmenis, apsisprendusi daugiau dėmesio skirti teatrui bei kitai veiklai. 1989 m. De Santis ėmė prodiusuoti įvairias televizijos programas bei serialus.
Panenupiai

Žymūs žmonės

Panenupiuose 1861 m. liepos 27 d. gimė Peterburgo akademijos hebraistikos profesorius, kunigas, misionierius, keliautojas, visuomenės veikėjas ir spaudos bendradarbis Justinas Bonaventūra Pranaitis.
Šarūnas Laužikas

Biografija

1975 m. Vilniaus universitete baigė prekybos ekonomiką.
1995–1997 m. ir 1997–2000 m. Šilutės rajono savivaldybės meras, 2000 m. Draudimo UAB „Baltikum Draudimas“ Šilutės agentūros vadovas. 2002 m. AB „Juknaičiai“ direktorius, Turizmo ir poilsio centro „Ventainė“ Ventės rage savininkas, 2004 m. B. Laužikienės įmonės direktorius, 2007–2011 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktorius.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys, Tėvynės sąjungos Šilutės skyriaus pirmininkas.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.  Nuo 2012 m. rajono vicemeras, nes Kęstutis Kaupas buvo meras.
Šilutės Rotary klubo narys, Judėjimo „Stabdyk nusikalstamumą“ skyriaus pirmininkas. Žmona Beatričė, vaikai Martynas, Beatričė, Rūta.
Apžvalgos ratas

Apžvalgos ratas – vertikaliai pastatyto rato formos statinys, prie kurio ratlankio sumontuotos kabinos lankytojams. Dabar apžvalgos ratas yra neatsiejamas daugelio pasilinksminimų parkų, taip pat kitų viešųjų erdvių atributas.

Istorija

Šiuolaikinio apžvalgos rato prototipas buvo žmogaus raumenų jėga sukamas įrenginys, pasirodęs XVII amžiuje.
1893 m. pirmąjį apžvalgos ratą sukonstravo inžinierius Džordžas Vašingtonas Geilis Ferisas jaunesnysis. Savo kūrinį jis pristatė Čikagoje vykusioje Pasaulinėje Kolumbo parodoje. Ratas buvo sukurtas kaip amerikietiškas atsakas Eifelio bokštui Paryžiuje. Apžvalgos rato skersmuo buvo 75 m, masė – 2000 t. Ratą suko dvi garo mašinos, kurių kiekvienos galia siekė 1000 AG. Prie ratlankio buvo pritaisytos 36 kabinos, kurių kiekvienos dydis panašus į autobuso. Kiekvienoje kabinoje buvo 20 sėdimų ir 40 stovimų vietų, dėl to jame tilpo 2160 žmonių. Ratas apsisuko per 20 min. 70 t sverianti rato ašis tuo metu buvo pati didžiausia kaltinė plieno detalė technikos istorijoje. Ratas buvo aukštesnis už patį aukščiausią to meto dangoraižį, bet keturis kartus žemesnis už Eifelio bokštą.
Pasibaigus parodai, šis ratas, dar du kartus buvo perkeltas į kitą vietą, o 1904 m. ratas buvo visiškai išmontuotas. Iki tol dar metus veikė parodoje Sent Luise.
Apie Feriso indėlio į apžvalgos ratą svarbą byloja tas faktas, kad angliškai apžvalgos ratas vadinamas „Feriso ratu“ (angl. ferris wheel).
Vienas žinomiausių apžvalgos ratų – 1897 m. pagal Feriso projektą, iškart po jo mirties, pastatytas „Wiener Riesenrad“, esantis Vienoje. Tai viena iš pagrindinių lankytinų vietų Austrijos sostinėje.
Pirmasis Jungtinės Karalystės apžvalgos ratas pastatytas 1895 m. Londone. Rato konstrukcija buvo nusižiūrėta nuo Feriso rato Čikagoje. Tai padarė du jauni australų inžinieriai – Adamas Gadelinas ir Garetas Vatsonas. Po to jie pastatė dar apie 200 apžvalgos ratų visame pasaulyje. Londono ratas stovėjo nuo 1895 m. iki 1906 m., o juo spėjo pasinaudoti 2,5 mln žmonių. Ratas stovėjo „Earls Court“ rajone.

Stebėjimo ratai

Taip vadinami stebėjimo ratai (angl. observation wheel) – naujas apžvalgos ratų tipas. Pirmu tokio tipo ratu tapo „Londono akis“. Šis ratas atidarytas 1999 m. Tokio tipo ratai stovi Las Vegase, Singapūre, Šanchajuje, Maskvoje ir kt.
Pagrindinis skirtumas tarp stebėjimo rato ir klasikinio apžvalgos rato yra tas, kad stebėjimo rato kabinos ne pakabintos ratlankyje, bet sumontuotos jo išorėje. Jei paprasto apžvalgos rato kabinos horizontaliame lygyje laikosi dėka žemės traukos, tai stebėjimo rato išlaikymui reikiamoje padėtyje reikalingos sudėtingos mechaninės stabilizavimo sistemos.

Kiti tipai

Neįprasto tipo apžvalgos ratas su slenkančiomis kabinomis, 1920 m. buvo pastatytas Niujorke, Bruklino rajone esančiame „Corney Island“ parke. Šis ratas išliko iki šių dienų ir dabar naudojamas „Deno’s Wonder Wheel Park“ parke. Šio rato kopija veikia Kalifornijos „Disneilendo“ parke.
1999 m. Nyderlanduose vyksiančiai parodai buvo sukonstruotas apžvalgos ratas automobiliams, kuriame vietoje kabinų buvo naudojamos platformos, ant kurių tvirtinosi automobiliai.
Algimantas Puišys

Biografija

1968 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, Žemės ūkio mašinų konstravimo inžinierius.
AB „Eglė“ inžinierius, 1999 m. UAB „Girių bizonas“ direktoriaus pavaduotojas bendriems reikalams.
1999 m. Naujosios Sąjungos (socialliberalų) Kazlų Rūdos skyriaus narys.
2000–2003 m. ir nuo 2007 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Vitalija, vaikai Artūras, Aivaras.
Al-Hussein SC (Irbidas)

Istorija

Klubas įkurtas 1964 m.
Irano Konstitucija

Irano Konstitucija - pamatinis Irano įstatymas, Konstitucija. Įsigaliojo 1979 m. gruodžio 3 d. Esmingai keista 1989 m.

Preambulė

Preambulėje aprašomas Irano kelias į Islamo revoliuciją. Nurodoma, jog „Konstitucija sukuria sąlygas tęsti revoliuciją šalyje ir už jos ribų ir siekia santykių su kitais islamiškais ir nacionaliniais judėjimais keliu rasti kelią sukurti vieningą islamo valstybę".
Gotlandas

Geografija

Krantai statūs (ypač. š. vakaruose; aukštis 70-80 m). Paviršiaus didž. aukštis 83 m. Sala susidariusi iš silūro klinties, mergelio, smiltainio. Paviršiuje moreninės nuogulos ir jūrinės nuosėdos. Karsto reiškiniai (Lumelundos urvų sistema, ilgis ~4 km). Eglynai, viržynai, yra ežerų (didžiausias – Bästeträsko ež.) bei durpynų.
Užsiimama žemdirbyste (auginama rugiai, avižos, bulvės, daržovės), gėlininkystė (rožės), galvijininkystė, avininkystė. Išvystyta cemento, maisto pramonė, žvejyba bei turizmas.

Istorija

Manoma, žmonės Gotlande apsigyveno 6 t-metyje pr. m. e., ilgainiui įsigalėjo germanų kilmės gyventojai. Jau bronzos amžiuje Gotlandas tapo svarbiu mainų prekybos kelio palei Baltijos jūros pakrantes punktu.
Sebastien Bourdais

Ansktyva karjera

Gimęs sportiškoje šeimoje (jo tėvas Patrickas lenktyniavo automobilių lenktynėse, buvo alpinistas), Bourdais pradėjo savo lenktynių karjerą būdamas 10 metų su kartingais. 1990-1991 m. jis lenktyniavo įvairiuose kartingų čempionatuose, daugelį iš jų laimėdamas.

Junior Formula

Bourdais progresavo ir 1995 m. dalyvavo Formula Campus čempionate, sezoną baigęs 9 vietoje. Po to dvejus metus jis praleido Prancūzijos Formula Renault čemnpionate. 1997 m. jis finišavo antras, o kitais metais tapo metų naujoku Prancūzijos Formula 3 serijoje. 1999 m. jis tapo šios serijos čempionu, pelnęs 8 pergales ir 3 pole pozicijas.

Formulė 3000

Sulaukęs daug sėkmės žemesnėse lygose prancūzas prisijungė prie Prost Junior komandos Tarptautiniame F3000 čempionate. Sezoną jis baigė 9-tas. 2001 m. jis perėjo į DAMS komandą ir su ja pelnė pirmąją savo pergalę čempionate. Kitais metais jis vėl pakeitė komandą, su kuria pelnė dar tris pergales.

Champ Car

Sekdamas kitų pilotų (Juan Pablo Montoya, Bruno Junqueira) pavyzdžiu prancūzas perėjo į Champ Car čempionatą 2003 m. Tais metais jis tapo metų naujoku ir sezoną baigė 4 vietoje.
Per kitus 4 metus praleistus Champ Car Bourdais dominavo ir pelnė 4 Champ Car čempiono titulus. Iš viso jis pelnė 31 pergalę, 39 podiumus ir 27 pole pozicijas. Iki šiol jo rekordo (4 pasaulio čempiono titulai) niekas nėra pagerinęs.

Formulė 1

2002 m. prancūzas pirmą kartą išbandė Formulės 1 bolidą per bandymus su Arrows ekipa, tačiau bankrutavus ekipai negalėjo pasirašyti su ja sutarties.
Į Formulę 1 jis grįžo 2007 m. pabaigoje. Jis atliko keletą bandymų su Scuderia Toro Rosso ekipa, su kuria jis pasirašė sutartį 2008 m. 2008 m. kovo 18 d. jis debiutavo Formulės 1 lenktynėse Australijoje. Tose lenktynėse jis sugebėjo pelnyti 2 taškus. Likusio sezono metu taškuose jam pavyko finišuoti tik Belgijoje. Galutinėje įskaitoje su 4 taškais jis liko 17-tas.
2009 m. liepos 2 d. S. Bourdais buvo atleistas iš Scuderia Toro Rosso komandos, o jį pakeitė Jaime Alguersuari.

Suerleague Formula

2009 m. rugsėjo pradžioje prisijungė prie Sevilla FC komandos, Superleague Formula lenktynėse. Jis važiavo 6 lenktynėse ir su 253 taškais užėmė 9 vietą.

IndyCar

Nuo 2011 m. prancūzas lenktyniauja JAV vykstančiame IndyCar čempionate. 2011 m. su Dale Coyne Racing komanda surinkęs 188 taškus jis liko 23-ioje vietoje. 2012 m. sezone sportininkas atstovauja Lotus-Dragon Racing komandai.

24 val. Le mano lenktynės

Nuo 1999 m. Bourdais kasmet dalyvauja 24 val. Le Mano lenktynėse. 2007, 2009 ir 2011 m. prancūzas su Team Peugeot Total komanda LMP1 klasėje užėmė 2 vietas.
Švenčionių Dievo Motinos Dangun Žengimo sentikių cerkvė

Istorija

Dauguma Lietuvoje gyvenančių rusų išlaikė savo kalbą, papročius ir tikėjimą. Švenčionių rajone gyvenantys rusai yra stačiatikiai ir nedidelė dalis sentikių. Tiek stačiatikiai, tiek sentikiai turi savo maldos namus, kapines. Sentikiai nuo oficialios stačiatikių religijos skiriasi ne tiek dogmatika, kiek liturgija ir apeigomis.
Švenčionių sentikiai yra viena iš seniausių religinių bendruomenių, jai priklauso ir Švenčionėlių, bei jų apylinkėse gyvenantys sentikiai. Švenčionių sentikių bendruomenė įsikūrė 1740 m. Medinė sentikių maldykla čia pastatyta 1740 m. Senosiose atminimo knygelėse išlikę 1864 m. įrašų, kuriuos darė parapijiečiai, įrašydami vardus žmonių, už kuriuos buvo meldžiamasi.
XX a. medinė Švenčionių Dievo Motinos Dangun Žengimo cerkvė buvo rekonstruota: padidinta, paaukštinta, išplėsta. 1939–1941 m. pristatytas varpinės bokštas, cerkvė įgijo dabartinę išvaizdą.
Pagal gyventojų surašymą, 1890 m. Švenčionyse buvo 880 sentikių. Tarpukaryje, 1936 m. sentikių bendruomenėje buvo apie 1000 žmonių (iš jų apie 800 – mieste, 200 – kaimuose). 1939 m. bendruomenę sudarė 265 šeimos, tarp kurių 116 – mieste. 
2009 m. suremontuota cerkvė (pakeista stogo skarda, įrengti nauji kupolai), sutvarkyta jos teritorija, apsodinant eglėmis ir tujomis. 2010 m. paminėtas cerkvės 270–mečio jubiliejus.

Architektūra

Švenčionių sentikių cerkvė yra stačiakampė, nesudėtingų liaudies architektūros formų, primenanti tradicinį gyvenamąjį namą. Vakarinėje cerkvės dalyje (į gatvės pusę) pastatytas bokštas su trijų tarpsnių varpine. Virš cerkvės ir varpinės iškilę nedideli rutulio formos kupolai, užsibaigiantys kryžiais. Cerkvė yra medinė, apkalstyta plastikinėmis lentelėmis, skardiniu stogu. Aptverta metaline tvora. Virš šventoriaus įėjimo vartų įtaisytas nedidelis kryželis.

Kapinės

Sentikiai turi savo veikiančias kapines (Vilniaus/Pušyno g. kampe, užima 1,8 ha). Švenčionių sentikių kapinėse laidojami ir Švenčionėlių sentikiai. Šiose kapinėse ilsisi dvasininkas  Jakimas Timoševič, gimęs 1861 m. rugsėjo 9 d. Ant jo antkapinio paminklo iškaltas prasmingas užrašas: „Gyvenau savo amžiuje ilgai, už teisingumą kovojau. Taip ir miriau, bet akyse jo nemačiau“.
Oriono trapecija

Oriono trapecija - žvaigždžių trapecija, kurią sudaro Oriono Θ – 4 ryškios O ir B spektrinių klasių žvaigždės. Būtent šių žvaigždžių sklindanti ultravioletinė spinduliuotė lemia Oriono ūko švytėjimą.
Aleksandras Vanagas

Biografija

1954 m. baigęs Subačiaus vidurinę mokyklą, Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.
1959–1995 m. dirbo Lietuvių kalbos institute, 1962–1965 m. šio instituto aspirantas. 1976–1987 m. Dabartinės literatūrinės lietuvių kalbos skyriaus, 1987–1990 m. Žodynų skyriaus vadovas, 1984–1990 m. direktoriaus pavaduotojas, 1990–1995 m. direktorius.
Nuo 1990 m. Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Lietuvių kalbos katedros vedėjas. 1990–1992 m. Valstybinės lietuvių kalbos komisijos prie LR Seimo pirmininkas. 1993–1995 m. VDU Atkuriamojo senato pirmininkas. Vadovavo VDU ir Lietuvių kalbos instituto doktorantūrai, dėstė Vilniaus pedagoginiame universitete, Lituanistikos fakultete.
Tyrė lietuvių hidronimus (vandenvardžius), vietovardžius, asmenvardžius, taip pat analizavo baltų etnogenezės problemas. Parašė kelias mokslo populiarinimo knygeles, daug straipsnių. Nuveikė didžiulį vandenvardžių ir gyvenamųjų vietų vardų norminimo darbą, organizavo vietovardžių rinkimą ir pats juos rinko.
Vincentas Dienys

Biografija

1958–1966 m. dirbo Fizikos ir matematikos institute. 1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1967–1990 m. dirbo Puslaidininkių fizikos institute, 1968–1974 m. ir nuo 1985 m. direktoriaus pavaduotojas, nuo 1968 m. karštųjų elektronų laboratorijos vedėjas, nuo 1988 m. profesorius. 1981 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.  Nuo 1987 m. LSSR MA narys korespondentas. 1990–1994 m. LR kultūros ir švietimo ministrų Dariaus Kuolio ir Dainiaus Trinkūno pavaduotojas.  1994–1996 m. dirbo Pedagogikos institute. Nuo 1996 m. Profesinio mokymo metodikos centro direktorius.

Mokslinė veikla

Darbai iš puslaidininkių fotolaidumo, elektros laidumo stipriame elektros lauke, pernašos reiškinių puslaidininkiuose, relaksacinių reiškinių puslaidininkiuose silpnai kaitinančiame elektros lauke, edukologijos.
Kurt Lewin

Biografija

1909 m. Freiburgo universitete studijavo mediciną, vėliau Miuncheno universitete – biologiją, Berlyno universitete – filosofiją. 1916 m. daktaras.
Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. 1921–1930 m. dėstė Berlyno universitete. 1930–1935 m. dėstė Stanfordo universitete (JAV) ir Kornelio nacionalinėje ekonomikos mokykloje Niujorke, 1935–1944 m. – Ajovos universitete.
Socialinio judėjimo aktyvistas. Priešinosi antisemitizmui, siekė Vokietijos valstybės institucijų demokratizavimo ir moterų padėties pagerinimo. 1944 m. Masačūsetso technologijos institute (JAV) įkūrė Grupės dinamikos tyrimų centrą. Teigė, kad žmogaus elgesio ypatybės priklauso nuo jį supančios aplinkos ir sąlygų. Žmonių grupės dinamiką lemia jos narių tarpusavio priklausomumas.
Asbel Kiprop

Biografija

Asbel Kiprop iš pradžių savo tarptautinę karjerą pradėjo kaip ilgų nuotolių bėgikas. 2007 m. kovo mėnesį vykusiame pasaulio kroso čempionate lengvaatletis iškovojo aukso medalį jaunimo rungtyje. Tais pačiais metais Kiprop įvykdė pasaulio čempionato normatyvą 1500 m bėgime ir dalyvavo 2007 m. pasaulio čempionate Osakoje. Sportininkas pateko į finalą ir galutinėje įskaitoje užėmė ketvirtąją vietą. Po metų vykusiame Afrikos lengvosios atletikos čempionate 800 m bėgime Kiprop pelnė bronzos medalį. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas iškovojo aukso medalį ir tapo ketvirtuoju Kenijos aukso medalininku šioje rungtyje. 2009 m. pasaulio čempionato metu sportininkas dalyvavo 800 m ir 1500 m rungtyse. 800 m distancijoje sportininkas neįveikė pusfinalio barjero ir galutinėje įskaitoje liko 19-as, o 1500 m bėgime užėmė 4-ą vietą. 2010 m. dalyvavo Afrikos čempionate, kur 1500 m bėgime pagerino čempionato rekordą ir pelnė aukso medalį.
Dupata

Dupata (angl. dupatta, dopatta; pandž. ਦੁਪੱਟਾ/ਚੁੰਨੀ; urd. دوپٹا; hindi दुपट्टा  = dupaṭṭā), taip pat dar chaadar (Pakistanas), bochanrr (saraikių kalba), orni/orna/odhni, chunri, chunni, orna, pacheri) – ilgas daugiafunkcis šalis, svarbus daugelyje Pietų Azijos šalių moteriškų kostiumų.
„Dupatos kostiumais“ laikomi shalwar kameez, kurta. Dupatą taip pat dėvi virš Pietų Azijos drabužių čoli ar gharara. Dupata ilgai buvo kuklumo simbolis Pietų Azijos aprangoje.

Istorija ir kilmė

Dupatos kilmė veda į Indo slėnio civilizaciją, buvusią dabartiniame Pakistane ir Šiaurės vakarų Indijoje, kur vyravo tokia tekstilės technika kaip adžrakas (Ajrak). Harapos karaliaus dvasiškio skulptūra, kurios kairysis petys pridengtas kažkokiu šaliu, rodo, kad dupatas naudojo dar ankstyvosios Indo kultūros laikais.

Naudojimas

Dupata tradiciškai dėvima permesta per abu pečius. Tačiau dupata gali būti dėvima ir kaip apsiaustas su gobtuvu, dengiantis visą liemenį. Dupatų audeklas gali būti įvairus, priklausomai nuo kostiumo – medvilnė, žoržetas, šilkas, šifonas ir kiti.
Nesiūta dupata dėvima įvairiais būdais. Kai nėra dėvima užmesta ant galvos tradiciniu būdu, paprastai dėvima taip, kad vidurinė dalis užmesta ant krūtinės, o galai permesti kiekvienas per savo petį. Dupata, dėvima su salwar-kameez, paprastai būna laisvai permesta ir karanti per petį.
Pagrindiniai dupatos dėvėjimo būdai yra tokie, kad būtų uždengta galva ir/ar ties krūtine netyčiom galintys prasiskirti drabužiai, kad būtų paslėpti krūtinės kontūrai. Tačiau laikui einant dupatos vilkėjimas patyrė pokyčių. Dabartinėje aprangoje dupata dažnai nešiojama permesta per vieną petį ar net gobianti rankas. Kitas naujausias variantas yra trumpa dupata, labiau panaši į šalį ar boa, dažnai dėvima su kurta ar vakarietiško stiliaus indų apranga. Dabar dupata dažnai traktuojama kaip dabartinės miestų mados aksesuaras.
Indijos subkontinente moterys, įeidamos į bažnyčią, gurdvarą, mandirą ar mečetę, tradiciškai pridengia galvą dupata.
Sean McColl

Biografija

2004 m. ir 2006 m. pasaulio jaunimo čempionas pirmavimo rungtyje. 2017 m. pasaulio žaidynėse pelnytas bronzos medalis.
2019 m. pasaulio laipiojimo sporto čempionato daugiakovės įskaitoje užėmė 5-ą vietą ir iškovojo teisę startuoti 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Angirių hidroelektrinė

Techniniai duomenys

Hidroelektrinė pradėta eksploatuoti 2000 m. Jėgainės perktritis – 14,8 m, o nuotekis – 5,2 m³/s. Elektrinėje įmontuota norvegiška Hydroenergy Kjell Joa. AS įranga.
Mažųjų Dirvėnų valsčius

Mažųjų Dirvėnų valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Mažieji Dirvėnai.
Uncharted 4: A Thief's End

Siužetas

Po nuotykių žaidime „Uncharted 3: Drake's Deception“ N. Dreikas yra vedęs žurnalistę Eleną Fišer ir jie drauge ramiai gyvena be nuotykių, Neitenas užsiima paprasto nuskendusio turto gelbėtojo darbu. Netikėtai Neiteną aplanko iš jaunystės laikų laikytas žuvusiu vyresnysis brolis Samuelis (Semas), kuris paprašo pagalbos. Kartu su Neitenu prieš 15 metų jie Panamoje ieškojo XVII a. pirato Henry Avery lobio ir susišaudymų kalėjime metu Samuelis buvo pašautas. Neitenas laikė ji žuvusiu, tačiau brolis išgyveno 15 metų sugautas ir uždarytas kalėjime. Narkomafijos bosas Hector Alcazar padėjo jam pasprukti iš kalėjimo, tačiau atsilyginimo vardan Samueliui teko prižadėti surasti pirato Henry Avery 400 mln. dolerių vertą lobį, apie kurį jis prikalbėjo kalėjime. Pusę šio lobio pareikalavęs narkomafijos bosas davė Samueliui 3 mėnesius laiko jį surasti. Samuelis ryžosi kreiptis į brolį pagalbos. Norėdamas padėti Neitenas priverstas leistis į pavojingas senovės pirato lobio paieškas kartu su broliu ir į pagalba pasikviestu praeities nuotykių bendrininku Saliu, tačiau šio lobio siekia ne jie vieni...
Skalsa

Skalsa senovės lietuvių mitologijoje – gausos, palaimos, pilnatvės (kornukopijos) sąvoka. Vietomis skalsą kaip deivę mini Matas Pretorijus, vėliau deivę mini Jokūbas Brodovskis ir Pilypas Ruigys. Skalsos deivei buvo skirta speciali šventė.
Skalsa buvo lyginama su romėnų cornu copiae („gausybės ragu“). Matas Pretorijus aprašo derliaus nuėmimo metu vykusią skalsos šventę, kurios metu lietuviai iš pirmųjų grūdų kepę mažus kepalėlius ir po tris dėję į aruodus.
Lietuvių kultūroje žodis „skalsa“ ilgą laiką tebebuvo valgančiųjų pasveikinimo žodelis. Skalsa tai tiek kokio nors daikto savybė (t. y., taupumas, gebėjimas mažame kiekyje sutalpinti daug galios), pvz. duonos, miltų, malkų skalsa, derliaus skalsa, tiek bendra laimės, gerovės, pritekliaus sąvoka, abstrakcija (namų skalsa).
Žodis kilo nuo skilti/skelti (plg. nuskilti – „pasisekti“). Vedose skalsos atitikmenimis galima laikyti kṣema, bhadra, suomių mitologijoje – sampo. Taip pat susijęs žodis Dalia (plg. skilti > dalis).
Amžius (savaitraštis)

Amžius – savaitraštis, leistas 1992–1994 m. Vilniuje.

Istorija

1992 m. vasario-birželio mėn. ėjo kaip dienraštis, liepos-rugsėjo mėn. – mėnraštis, o nuo spalio 20 d. – savaitraštis. Leido UAB „Amžius“. Tiražas 1992 m. – 25 000 egz., 1994 m. – 7500 egz. 1992 m. leido priedą – žurnalą vaikams „Žvirblių takas“ (redagavo Vida Bėkštienė, tiražas 30 000 egz.), kurio leidimas atnaujintas 1995 m. kaip leidinys pedagogams.
Rašė apie svarbiausius politinio ir visuomeninio gyvenimo įvykius Lietuvoje ir pasaulyje.
Redakcijos darbuotojai Loreta Eigirdaitė, Danutė Kurmilavičiūtė, Vanda Šatkuvienė, Audronė Urbakavičienė, Kristina Valickaitė.
Raigardas Tautkus

Biografija

2007 m. Bravo muzikiniuose apdovanojimuose nominuotas kategorijoje „Metų prodiuseris“.
2010 m. kartu su Kauno miesto Šampaniniu choru laimėjo TV3 muzikinį projektą „Chorų karai“.
2011 m. Krepšinio himno rinkimuose su daina „Mes kartu“ (su Šampaniniu choru) laimėjo 3–ą vietą ir 2 tūkst. litų.
Bočkų Naujoji sinagoga

Istorija

Mūrinė sinagoga buvo pastatyta 1807 m. kurios statyboms 1790 m. leidimą suteikė Lucko vyskupas. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo nugriauta ir po karo nebeatstatyta.
Karo laivo rangas

Karo laivo rangas – karo laivo kategorija pagal jo paskirtį, kovinę galią (pagrindinę ginkluotę), vandentalpą, įgulos dydį, jėgainės tipą ir kt. požymius.
Stepas Graužinis

Biografija

1916 m. tėvams grįžus į tėviškę, pradėjo lankyti Pusnės (Molėtų raj.) pradžios mokyklą ir pas mokytoją Bronių Urbonavičių mokytis smuikuoti. Vėliau vargonuoti mokėsi pas Giedraičių miestelio vargonininką Antaną Makačiną. Metus pasimokęs, savarankiškai pradėjo vargonininkauti Bijutiškio parapijoje, mokytojauti pradžios mokykloje ir dalyvauti kultūrinėje veikloje.
1930–1932 m. mokytojavo Giedraičių progimnazijoje, suorganizavo didelį chorą, pastatė Miko Petrausko operetę „Consilium facultatis“ ir kitų scenos veikalų. Eksternu išlaikęs bendrojo lavinimo egzaminus, 1932 m. įstojo į Kauno muzikos mokyklą, o 1933–1942 m. studijas tęsė Kauno konservatorijoje. Studijavo kompoziciją (dėst. Juozas Naujalis ir Juozas Gruodis), dirigavimą (dėst. Nikodemas Martinonis), dainavimą (dėst. Orestas Marinis, E. Vittingas ir Petras Oleka), instrumentuotę (dėst. Juozas Tallat-Kelpša), fortepijoną (dėst. Balys Dvarionas).
Studijų metais buvo Kauno Švč. Trejybės bažnyčios vargonininko padėjėjas, dainavo restoranuose ir Jono Byros suorganizuotame vyrų vokaliniame kvartete, 1936–1941 m. vadovavo Kauno radiofono vyrų vokaliniam kvartetui, daug koncertavo. 1938 m. Rygoje, Berlyne ir Londone į plokšteles įdainavo lietuviškų dainų, su Povilu Četkausku akordeonais įgrojo lietuvių liaudies šokių.
Nuo 1941 m. kurį laiką Kauno jaunojo žiūrovo teatro muzikos dalies vedėjas, 1940–1944 m. Kauno muzikinės komedijos teatro chormeisteris, 1944–1970 m. Kauno muzikinio teatro dirigentas. Pastatė ir dirigavo 35 muzikinius veikalus – operetes, operas, baletus. Daug koncertavo kaip solistas Kauno radiofone ir visoje Lietuvoje, dirbo pedagoginį darbą.
Nuo 1940 m. mokytojavo Kauno 3-ojoje gimnazijoje, 1949–1950 m. dėstė Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje, 1953–1959 m. įvairias muzikos disciplinas Kauno pedagoginėje mokykloje, subūrė mergaičių vokalinį ansamblį ir duetą. Kurį laiką vadovavo Šaulių sąjungos chorui, 1959–1960 m. – Lietuvos veterinarijos akademijos vyrų chorui, o nuo 1960 m. – daugeliui įvairių Kauno įmonių estradiniams orkestrams ir vokaliniams ansambliams.
Stepas Graužinis pasireiškė ir kaip kompozitorius. Sukūrė dainų solistams, chorui ir vokaliniams ansambliams.