google/wiki40b huggingface dataset:
Dardanai

Istorija

Iš visų Ilyrijos genčių dardanai gyveno palyginus derlingose lygumose, iš visų pusių apsuptose kalnų. Tai leido dardanams pasiekti aukštesnį kultūros lygmenį nei jų kaimynų, aukštikalnių ilyrų.
VI a. pr. m. e. susiformavo klasinė dardanų visuomenė, čia žinomas karalius Bardylis, ne kartą siaubęs Makedoniją. IV a. pr. m. e. daug dardanų gyvenviečių sunaikino makedonai. III a. pr. m. e. dardanų visuomenė atsigavo, ir III–I a. pr. m. e. turėjo savo valstybę Dardaniją. 
Nors dauguma Ilyrijos genčių buvo užkariautos jau III–II a. pr. m. e., dardanai išlaikė valstybingumą ilgiausiai. I a. pr. m. e. jie kartu su skordiskais ir mėdais įsiveržė į Romos provinciją Makedoniją.
6 m. Dardaniją galutinai nukariavo romėnai (Gaius Scribonius Curio), ji tapo Romos imperijos dalimi. Pradžioje Dardanija buvo administruojama kaip dalis Mezijos provincijos: 87 m. Meziją padalijus į Aukštutinės ir Žemutinės Mezijų provincijas, ir dardanai atsidūrė Aukštutinėje Mezijoje.
 Imperatorius Dioklecianas apie 284 m. Dardaniją padarė atskira Romos provincija, kurios sostinė buvo Naissus (Nišas).
Bizantijos imperijoje VI a. buvo Dardanijos provincija.
Vanadzoras

Istorija

Miestas įkurtas 1826 m., iki 1935 m. vadinosi Karaklìsas, vėliau pervadintas sovietų politiko S. Kirovo garbei Kirovakanu. 1988 m. gruodį smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimo. 1993 m. miestui suteiktas dabartinis pavadinimas.
Kanemas–Bornu

Gamta

Kanem-Bornu užima didelę Čado lygumą, kurios centre telkšo Čado ežeras, istoriškai nuolat keitęs savo teritoriją. Svarbiausios krašto upės priklauso Čado baseinui: Šaris ir Logonė (pietryčiuose), Ngada (pietvakariuose), Komadugu Jobė (vakaruose), Bahr el Gazelis (rytuose).
Pietinė regiono dalis savo gamta stipriai skiriasi nuo šiaurinės. Jai būdingos derlingos ir molingos dirvos, vadinamos firki, o dėl vandeningų Šario ir Logonės upių yra daug drėgmės. Šiaurinėje dalyje, kur beveik nėra upių, vyrauja sahelinis sausas klimatas. Svarbiausi dabartiniai regiono miestai yra Ndžamena, Maiduguris, Kuseris, Bama, Difa.
Regionas dar vadinamas Centriniu Sudanu, yra įsiterpęs tarp Hausalando vakaruose ir Darfūro rytuose. Rytuose jis atsiremia į Guera masyvą, o vakaruose – į Mandaros kalnus. Šiaurėje nuo regiono driekiasi dykuminiai regionai, o pietuose – savana (Adamavos istorinis regionas).

Etninė sudėtis

Regionui būdinga didžiulė etninė įvairovė, kuri susiformavo dėl daugkartinių migracijų, vykusių į šį regioną. Čia susimaišę gyvena gyventojai, priklausantys dviems kalbinėms šeimoms. Manoma, kad seniausias etninis substratas buvo čadinėmis kalbomis (Semitų-chamitų kalbos) kalbantys gyventojai, tarp kurių vėliau apsigyveno Centrinio Sudano grupės ir Sacharos kalbinės grupės atstovai (Nilo-Sacharos kalbos).
Didžiausia regiono grupė yra kanuriai (kalbantys viena Sacharos kalbų) ir jų etninės subgrupės kanembu, tumariai. Į pietus nuo ežero daug bagarų (arabų). Pietryčiuose didelė etninė grupė yra bagirmiai (Centrinio Sudano kalba). Pietinėje regiono dalyje, susimaišę su aukščiau minėtomis tautomis, gyvena smulkios čadinėmis kalbomis kalbančios tautelės: kotokai, budumai, kuseriai, makariai ir kt.

Istorija

Centrinio Sudano istorija yra viena mažiausiai žinomų ir tyrinėtų Sahelyje, todėl kol kas keliama daug klausimų. Pradedant Halocenu, visa dabar sausringa Kanem-Bornu teritorija buvo padengta milžiniško ežero (Mega-Čado, 350 tūkst. kv. km.), kuris išsilaikė iki pat I tūkst. pr. m. e. vidurio, ir nuo tada pradėjo mažėti. Slūgstant ežerui į dumblingas ir derlingas teritorijas ėmė keltis žmonės.

Fulbiai

XVIII a. vėl reiškėsi byrėjimo ir silpimo tendencijos. 1808 m. regioną užėmė fulbiai, vykdantys fulbių džihadą. Jie sugriovė ilgalaikę Bornu sostinę Ngazargamu ir vertė vietos gyventojus atsiversti į ortodoksinį islamą. Vienas Bornu lyderis įsitvirtino naujoje sostinėje Kukavoje ir 1846 m. į Bornu sostą sėdo jo sūnus Umaras.
Nuo tada Bornu reiškėsi nuolatinis silpimas, ir XIX a. pabaigoje regionas neatlaikė augančios kaimyninio Vadajaus konkurencijos. Atsikūrusi Bagirmio valstybė buvo priversta pripažinti Vadajaus valdžią.
1893 m. Sudano karvedys Rabih az-Zybayir užkariavo Bagirmi ir Bornu. Tai paskatino greitą šių valstybių kolonizaciją ir padalinimą tarp Vakarų kolonijinių valstybių.
Selinuntė

Istorija

Selinunte (gr. – Selinus) buvo įkurta VII a. pr. m. e. rytinės Sicilijos pakrantės miesto Megara Hiblėja gyventojų. Miestas tegyvavo apie 200 metų, per tą laiką jo populiacija pasiekė apie 25 000 gyventojų.
Pastoviai konfliktuodamas su Segesta, Selinus 409 m. pr. m. e. buvo sunaikintas Kartaginos karių, atėjusių į pagalbą pastarajam miestui.
Real Girl

Istorija

Buena pradėjo dirbti prie savo debiutinio solinio albumo 2006 metų pradžioje. Albume galima rasti Mutya duetų su labai garsiais muzikantais, kaip grupė „Groove Armada“, pop dainininkas George Michael ir „Brit Award“ nugalėtoja Amy Winehouse. Pirmasis singlas iš albumo buvo „Real Girl“, išleista 2007 metų pradžioje. Jis turėjo didelį pasisekimą Jungtinėje Karalystėje, ir užėmė #2 vietą tope, ir buvo nominuotas „BRIT Award“ kaip „Geriausias singlas“. Daina turi Lenny Kravitz hito „It Ain’t Over 'Til It’s Over“ ritmą ir buvo prodiusuota Full Phat. Po singlo Buena išleido savo debiutinį albumą „Real Girl“, jis pasiekė #10 vietą Jungtinėje Karalystėje, ir buvo gerai įvertintas kritikų ir fanų.
Antrasis singlas buvo daina „Song 4 Mutya (Out Of Control)“, tai jos duetas su „Groove Armada“. Daina pasiekė 8 vietą JK. Trečiasis singlas iš albumo buvo „Just a Little Bit“ kuris pasiekė tik 65. Buena daina su Amy Winehouse, buvo dainos „Be My Baby“ perdirbinys, dainuotas „The Ronettes“, pavadinimu „B Boy Baby“ kuris pasiekė tik 73 vietą tope UK top 75. Mutya debiutinis solo albumas „Real Girl“ buvo parduotas 100 000 kopijų tiražu.
2008 m. vasario 12 d. Mutya buvo išmesta iš savo įrašų kompanijos dėl žemo albumo „Real Girl“ pardavimų bei dėl dviejų singlų („Just a Little Bit“ ir „B Boy Baby“) žemų pardavimų.
„Real Girl“ video klipą galima rasti jos oficialioje svetainėje , kartu su kitais „Just A Little Bit“, „Strung Out“ ir „Wonderful“.
Referatas

Referatas (lot. refero – pranešu) – antrinis dokumentas, kuris trumpai nusako pirminio dokumento turinį (tikslus, metodus, teorines prielaidas, tyrimo rezultatus). Referatas turi ir identifikavimo duomenų, kurie nurodo pagrindinius formalius referuojamo dokumento požymius (bibliografinius duomenis, informacijos paieškos sistemos šifrus). 
Pagal dėstymo būdą referatai būna konspektyvieji, kurie tiesiogiai atpasakoja turinį, ir diferenciniai, išdėstantys turinį pagal informacijos vartotojų, informacinės sistemos poreikius. Pagal sudarymo būdą referatai skirstomi į telegrafinius (parašyti be jungiamųjų žodžių), reikšminių žodžių (susideda tik iš svarbiausių prasminių žodžių, gautų išanalizavus tekstą) bei automatinius kvazireferatus (susideda iš informatyviausių fragmentų, atrinktų automatinėmis priemonėmis analizuojant tekstą).
Disertantas, ruošdamasis ginti mokslų kandidato ar mokslų daktaro disertaciją, parašo savo disertacijos referatą (autoreferatą).
Referatiniuose žurnaluose spausdinami mokslinių darbų referatai; kartais referatai papildo spausdinio charakteristiką, pateiktą bibliografiniame apraše.
2008 m. Kinijos Grand Prix

Orų prognozė

Visą savaitgalį Šanchajuje, kur vyks lenktynės, turėtų būtų sausa, tačiau sekmadienį gali šiek tiek palyti. Prognozuojama, kad temperatūra viso savaitgalio metu svyruos apie 24°C laipsnius šilumos.

Pirmoji dalis

Pirmose treniruotėse greičiausias buvo sezono lyderis britas Lewis Hamiltonas, nuvažiavęs ratą per 1:35.630 min. Jam iš paskos išsidėstė abu Ferrari pilotai - pagrindinis brito konkurentas Felipe Massa (1:36.020) ir suomis Kimi Raikkonenas (1:36.052).

Antroji dalis

Antroje dalyje vėl greičiausias buvo Lewis Hamiltonas (1:35.750), o jam iš paskos išsirikiavusius pirmoje dalyje Ferrari atstovus pakeitė Renault - Fernando Alonso (1:36.024) bei Nelson Angelo Piquet (1:36.094).

Šeštadienio treniruotės

Šeštadienio treniruotėse patį geriausią rato įveikimo laiką pasiekė BMW Sauber komandos lenktynininkas Nickas Heidfeldas. Vokietis į priekį išsiveržė pačioje važiavimo pabaigoje, kai beveik visi sportininkai į trasą išriedėjo minkštesnėmis padangomis. Jis 0,074 sek. pranoko vakar abejose treniruotėse geriausią rezultatą pasiekusį McLaren atstovą Lewis Hamilton.
Vincas Jonas Karčiauskas

Biografija

1990 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius. UAB „Dinamika“ padalinio vadovas.
2001 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Vilniaus miesto skyriaus narys, Antakalnio skyriaus tarybos narys.
Nuo 2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, frakcijos vadovo pavaduotojas.
Sutuoktinė Eleonora, vaikas Asta.
Valstybinė mokesčių inspekcija

VMI prie FM

Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos – prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos įsteigta institucija. VMI prie FM vadovauja viršininkas. Jį į pareigas priima ir iš pareigų atleidžia finansų ministras Valstybės tarnybos įstatymo nustatyta tvarka. VMI prie FM struktūrą tvirtina jos viršininkas, suderinęs su finansų ministru.
VMI prie FM pavaldi ir atskaitinga LR finansų ministerijai.

Teritorinės valstybinės mokesčių inspekcijos

Teritorinių valstybinių mokesčių inspekcijų skaičių bei jų teritorines veiklos zonas nustato finansų ministras Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Finansų ministerijos viršininko teikimu.
Teritorinės valstybinės mokesčių inspekcijos struktūrą tvirtina VMI prie FM viršininkas.
TVMI viršininką į pareigas priima ir iš pareigų atleidžia Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Finansų ministerijos viršininkas Valstybės tarnybos įstatymo nustatyta tvarka.
Teritorinė valstybinė mokesčių inspekcija pavaldi ir atskaitinga VMI prie FM.

VMI valstybės tarnautojai

Valstybinės mokesčių inspekcijos valstybės tarnautojus Valstybės tarnybos įstatymo nustatyta tvarka į pareigas priima ir iš jų atleidžia tos mokesčių inspekcijos, į kurią jie priimami, viršininkas.
Valstybinės mokesčių inspekcijos valstybės tarnautojų darbo ir apmokėjimo sąlygas, socialines garantijas nustato Valstybės tarnybos įstatymas, kiti įstatymai ir įstatymų lydimieji teisės aktai.
Simieno kalnai

Simieno kalnai (amher. ሰሜን ተራራ) – Etiopijos kalnyno dalis šiaurinėje Etiopijoje, į šiaurės rytus nuo Gondero. Tai aukščiausia kalnyno dalis su aukščiausiu šalyje Ras Dašano kalnu (4543 m). Kitos svarbios viršukalnės – Biuatas (4437 m) ir Aba Jaredas (4460 m). Tai viena iš nedaugelio Afrikos vietų kur reguliariai būna sniego.
Pirmą kartą paminėti IV a. graikų inskripcijoje Monumentum Adulitanum kaip „nepasiekiami kalnai, padengti sniegu“.
Simieno kalnai įeina į Simieno nacionalinį parką.
Gvatemala (miestas)

Istorija

Dabartinio Gvatemalos miesto ribose yra senovinis (priešklasikinis) majų miestas Kaminalchuju. Gvatemalos miestas įkurtas 1776 m., siekiant perkelti sostinę iš Antigvos, kurią smarkiai sugriovė 1773 m. žemės drebėjimas. Tai yra trečioji Gvatemalos sostinė.
1821 m. paskelbus nepriklausomybę nuo Ispanijos, miestas tapo Centrinės Amerikos federacijos sostine, o vėliau – Gvatemalos valstybės sostine. Tikrąja sostine Gvatemala tapo po 1902 m., kuomet žemės drebėjimas smarkiai nusiaubė Kecaltenangą – Gvatemalos miestą, kuriame gyveno daug kultūros ir politikos elito. Nors Gvatemalos miestas irgi buvo sudrebintas žemės drebėjimo (1917–1918 m., kai su pertraukomis jis truko net 6 savaites), tačiau ji buvo sėkmingai atstatyta.
Žarnyno dujos

Žarnyno dujos – dažniausiai nemalonų kvapą turinčios dujos, kurios susidaro žarnyne. Jos susidaro žarnų turinyje vykstant cheminėms reakcijoms. Kartais žarnyno dujų išleidimas sukelia garsą, kuris girdimas dėl išeinamosios angos vibracijos.

Dujų susidarymo priežastys

Žarnyno dujas sudaro tiek išorinės (įrytas oras), tiek vidinės kilmės (susidariusios virškinimo trakte) dujos. Išorinės dujos nuryjamos (aerofagija) ryjant maistą ar gėrimus, ryjant seiles (ypač per gausias dėl pykinimo ar rėmens). Endogeninės dujos susidaro kaip šalutinis produktas virškinant kai kurias maisto rūšis ar nevisiškai suvirškinant įprastinį maistą. Visos priežastys, dėl kurių maistas nevisiškai suvirškinamas skrandyje ir/ar plonosiose žarnose, gali sukelti dujų kaupimąsi, kai tas nebaigtas virškinti maistas atkeliauja į storąsias žarnas, kur jį ima skaldyti storųjų žarnų mikroorganizmai.
Meteorizmą (dujų kaupimąsi žarnyne) sukeliantys maisto produktai paprastai turi daug tam tikrų angliavandenių (pvz., tokių oligoscharidų kaip inulinas). Tai pupos, lęšiai, pieno produktai, svogūnai ir česnakai, porai, ropės, griežčiai, ridikėliai, saldžiosios ir paprastos bulvės, anakardžiai, topinambai, avižos, kviečiai, mielės duonoje. Paprastai manoma, kad žiediniai kopūstai, brokoliai, gūžiniai ir Briuselio kopūstai bei kitos kryžmažiedės daržovės (gentis Brassica) ne tik didina dujų gamybą žarnyne, bet ir didina jų dvokumą.
Valgant pupas endogeninės dujos, manoma, susidaro iš sudėtingų oligoscharidų, kuriuos sunkiai virškina žarnyno fermentai, bet lengvai skaido žarnyno bakterijos (pvz., metaną gaminančios archėjos Methanobrevibacter smithii. Tokie angliavandeniai priekinę virškinimo trakto dalį praeina praktiškai nepakitę, o pasiekusius storąsias žarnas juos ima skaldyti bakterijos, išskirdamos žarnyno dujas.
Žmonėse su laktozės nepakantumu žarnyno bakterijos, skaldančios neįsisavinamą laktozę, išskiria daug dujų, kai valgomas saldus pienas ar maistas, turintis daug laktozės.
Dujų gamyba žarnyne atsidūrė dėmesio centre tiriant buities sąlygas kosminėse stotyse, aukštai skraidančiuose lėktuvuose bei povandeniniuose laivuose. Padidėjusį dujų išsiskyrimą iš žarnyno pastebėjo dar prieš du šimtus metų.
Vikipedijos logotipas

Vikipedijos emblemą sudaro iš dėlionės detalių sudėtas gaublys. Kiekvienoje detalėje yra įvairių rašto sistemų simbolis, o viršutinė gaublio dalis palikta neužbaigta – tai simbolizuoja natūralų enciklopedijos neužbaigtumą, galimybę pridėti kalbas ir straipsnius.
Po gaubliu yra vietine kalba parašytas Vikipedijos pavadinimas, o dar žemiau „laisvoji enciklopedija“ atvirojo kodo Linux Libertine šriftu.
Šią emblemą sukūrė 17-metis enciklopedijos naudotojas Paul Stansifer, kuris 2003 m. laimėjo emblemos konkurse. Vėliau emblema buvo šiek tiek koreguota bei ištaisytos tam tikros klaidos.
Valdas Stanislovas Laurinavičius

Valdas Stanislovas Laurinavičius (g. 1949 m. balandžio 18 d. Buduose, Kuršėnų valsčius) – Lietuvos biochemikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1972 m. baigė Vilniaus universiteto Chemijos fakultetą. 1990 m. technikos mokslų daktaras.
Nuo 1974 m. dirba Biochemijos institute, 1981–1989 m. Fermentinių analizatorių sektoriaus, nuo 1989 m. Bioanalizės skyriaus vedėjas, nuo 2004 m. ir instituto direktorius, nuo 1996 m. profesorius. Nuo 2001 m. Lietuvos mokslų akademijos narys ekspertas.

Mokslinė veikla

Tyrimų sritys – fermentų struktūra ir veikimo mechanizmai, fermentų imobilizacija, stabilizacija, modifikacija, biologiniai jutikliai, heterogeninių procesų veikimo mechanizmų modeliavimas. Su kitais sukūrė biologinių jutiklių gliukozės, pieno rūgšties, šlapalo, cholesterolio kiekiui organizme nustatyti, biologiniams jutikliams pritaikė polifermentines sistemas, chemiškai modifikuotus anglies elektrodus.
Hamiltono maršrutas

Hamiltono maršrutas - maršrutas grafe, kuriuo galima pereiti visas jo viršūnes po vieną kartą. Jei tokiu maršrutu grįžtama į pradinę viršūnę, jis vadinamas Hamiltono ciklu, jei ne - Hamiltono keliu arba Hamiltono grandine. Pavadinimas kilo nuo pavardės matematiko Viljamo Rovano Hamiltono, 1857 m. sukūrusio žaidimą, kuriame reikėjo apeiti visas dodekaedro (tiksliau - jį atitinkančio grafo) viršūnes einant jo briaunomis.

Egzistavimo sąlygos

Nėra žinoma jokios paprastos būtinos ir pakankamos Hamiltono maršruto egzistavimo sąlygos.
Mūsų viltis

Mūsų viltis – lietuvių savaitraštis, leistas 1945–1946 m. Vakarų Vokietijoje, Fuldos karo pabėgėlių stovykloje amerikiečių zonoje.

Istorija

Ėjo kaip kultūros ir informacijos leidinys. Redagavo kun. K. R. Klumbys, Aleksandras Merkelis, Adomas Vilainis-Šidlauskas. Išleisti 27 numeriai po 8-12 p. Savaitraščio redakcija taip pat leido rotatorinį informacinį laikraštis „Tėviškės aidas“ (1946–1947 m.) bei savaitraštį „Pasaulis spaudoje“ (1947 m.)
Nyderlandų Aukso krantas

Istorija

Į šiuolaikinės Ganos teritorijos dalį atvyko olandai, kurie 1598 m. čia įsteigė fortą. Kolonija tapo svarbiausia olandų kolonija Vakarų Afrikoje po to, kai Fort Elmina buvo užgrobta portugalų 1637 m.
Olandai per šį uostą plėtojo vergų prekybą, tap pat tai buvo pusiaukelė į Indoneziją, bei kitas Azijos šalis.
1872 m. balandžio 6 d. Nyderlandų Aukso krantas pagal 1870–71 m. Anglų-olandų sutartis buvo iškilmingai perduota Jungtinei Karalystei.
Impuls Diliǰan

Istorija

1994 m. iširo, bet 2009 m. atkurtas. Dalyvavo elito diviziono kovose.
Po 2012/2013 m. sezono pabaigos buvo pranešta, kad dėl finansinių problemų komanda išformuojama.
Giedrė Čepaitienė

Biografija

1970 m. baigė Kudirkos Naumiesčio Vinco Kudirkos vidurinę mokyklą. 1976 m. baigė Vilniaus universitetą. 1977-1981 m. studijavo Lietuvių kalbos ir literatūros instituto aspirantūroje, 1984 m. humanitarinių mokslų daktarė.
Nuo 1981 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytoja, 1987 m. docentė, 2003 m. profesorė. 1990-1993 m. buvo Šiaulių miesto savivaldybės Švietimo skyriaus vedėja.
Tyrinėjimų sritis – lietuvių kalbos rašto istorija, didaktika, kalbos etiketas.
Valerava

Aplinkinės gyvenvietės

Didieji Ibėnai - 2 km
Vandžiogala – 8 km 
Boniškiai – 6,6 km
Mažieji Ibėnai - 1 km
Kazimierava - 3 km
Edmundas Lekevičius

Biografija

Brolis Romualdas Lekevičius. 1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1997 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
1974–1984 m. dirbo Botanikos institute, 1984–1991 m. – Zoologijos ir parazitologijos institute (nuo 1989 m. Ekologijos institutas), Hidrobiologijos laboratorijos vadovas. 1991–1993 m. dirbo Mokslo, studijų ir technologijų tarnybos prie Lietuvos Respublikos vyriausybės Studijų skyriuje. 1993–2001 m. – Pedagogikos instituto direktoriaus pavaduotojas. Nuo 1990 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1998 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Svarbiausi moksliniai darbai iš teorinės biologijos. Remdamasis originalia metodologija tyrė, kaip prie aplinkos pokyčių prisitaiko ir evoliucionuoja gyvoji gamta, apibendrino skelbtas mokslines žinias ir paskelbė savąją bendrosios adaptacijos teorijos koncepciją. Daugiau kaip 10 knygų autorius, parašė mokomųjų priemonių.
Alfredas Zdramys

Biografija

1973–1984 m. mokėsi Plungės 4-ojoje vidurinėje mokykloje, 2000 m. baigė Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą.
1989–1991 m. – Plungės rajono laikraščio „Kibirkštis“ korektorius. 1991–1993 m. – Plungės rajono laikraščio „Žemaitis“ Aktualijų skyriaus vedėjas ir 1991–1992 m. laikraščio „7 kaimynai“ redaktorius. 1993–1995 m. – Plungės laikraščio „Brasta“ redaktorius. 1997–1999 m. – dienraščio „Vakarų ekspresas“ specialusis korespondentas. 1999–2001 m. – dienraščio „Respublika“ Kriminalinių naujienų skyriaus reporteris, 2001–2004 m. – redaktorius, 2004–2005 m. – vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 2005–2018 m. dienraščio „Vakaro žinios“ direktorius ir vyriausiasis redaktorius. 2010–2018 m. dienraščio „Respublika“ vyriausiojo redaktoriaus pirmasis pavaduotojas.
Vilius Palenskis

Vilius Palenskis (g. 1941 m.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, terminologas.

Biografija

1965 m. baigė Vilniaus Valstybinio universiteto Fizikos fakultetą. 1977 m. VVU apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dab. – daktaro) disertaciją tema "Chromo salelinių sluoksnių pernašos reiškiniai ir elektrinės fliuktuacijos". 2004 m. VU apgynė habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją tema „Puslaidininkių, superlaidininkų ir magnetikų bei jų darinių savybių triukšminė diagnostika“.
Nuo 1980 m. VU Fizikos fakulteto docentas ir Radiofizikos katedros Triukšmų tyrimų laboratorijos vedėjas, nuo 2004 m. – Radiofizikos katedros profesorius.
37-tojo Technikos komiteto „Terminologija“ prie Lietuvos Standartizacijos departamento 6-ojo pakomitečio „Elektrotechnika ir elektronika“ pirmininkas.

Mokslinė veikla

Mokslinė veikla iš žemų dažnių triukšmo medžiagose (metaluose, plonose plėvelėse, puslaidininkiniuose, superlaidininkuose, magnetikuose) ir elektroniniuose įtaisuose (dioduose, bipoliniuose ir lauko tranzistoriuose, puslaidininkiniuose lazeriuose, griūtiniuose fotodaugintuvuose ir kt.). Daugiau kaip 220 mokslinių straipsnių autorius ir bendraautoris, 12 patentų ir išradimų autorius, kelių terminų žodynų bendraautoris.
Jasas-Nadkūnas-Solnokas

Geografija

Medė driekiasi Didžiojoje Vengrijos lygumoje. Pagrindinės upės – Tisa, Zadva, Kerešas, Beretio.
Rimašių akmenynas

Rimašių akmenynas, arba Rimašių riedulynas – riedulių sankaupa Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Grybiškių kaime, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke. Objekto pavadinimas siejamas su kaimynystėje esančiu Rimašių etnografiniu gatviniu kaimu. Akmenynas slūgso apie 2 km į pietus nuo Poškonių, 1,3 km į rytus nuo kelio  104  Šalčininkai–Dieveniškės–Krakūnai . Objektas pritaikytas lankymui: rieduliai išsidėstę prižiūrėtoje miško aikštelėje, kurioje įrengta atokvėpio vieta, pažymėti informacine lenta ir kelio rodyklėmis, lengvai pasiekiami lauko keliukais.

Istorija

Rimašių akmenynas yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2008 m. birželio 4 d. įsakymu Nr. D1-309. Siekiama išsaugoti aikštelę, kurioje į 13 eilių sukrauta apie 4500 riedulių, sovietmečio melioracijos vajaus laikotarpiu suvežtų iš aplinkinių melioruojamų laukų. Akmenys buvo gabenami maždaug 1970–1977 m. laikotarpiu į tam skirtą teritoriją, suguldomi eilėmis. Manoma, ateityje buvo planuojama juos sprogdinti ir skaldos pavidalu naudoti statybose.
Rieduliai, esantys objekto teritorijoje į Lietuvą pateko iš Skandinavijos per priešpaskutinį apledėjimą. Priešpaskutiniojo apledėjimo ledynas iš maksimalaus paplitimo ribos pradėjo trauktis prieš 190-200 tūkst. metų.
Indonezijos demografija

Indonezija yra ketvirta pagal gyventojų skaičių pasaulio valstybė, joje gyvena 221 mln. gyventojų.
Indonezijoje gyvena daugiau kaip 150 tautų. Didžiausios: javiečiai, sundai, mandūriečiai (iš viso 75 mln. žmonių gyvena Javos ir Madūros salose, Sumatros ir Kalimantano plantacijų rajonuose), Indonezijos malajiečiai, batakai, dajakai, baliečiai. Irian Džajos šiauriniame krante gyvena melaneziečiai, o vidiniuose rajonuose – papuasai. Miestuose ir plantacijų rajonuose yra kinų (daugiau nei 4 mln.), arabų (100 000), indų, pakistaniečių, olandų. 87 % tikinčiųjų – musulmonai sunitai; yra krikščionių (katalikų – 3 % ir protestantų – 6 %), hinduistų (2 %, daugiausia – Balio saloje), budistų (1 %), konfucianistų. ⅔ gyventojų gyvena Javos ir Madūros salose (>600 žm./km²).
Miestų gyventojų 17 %.
1971 m. buvo 40,1 mln. ekonomiškai aktyvių gyventojų, iš jų 62 % dirbo žemės ūkyje, 8 % – pramonėje, 10 % prekyboje.
Cisuvas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Marimba

Marimba (kartais vadinama ksilorimba) – mušamasis ksilofoninių grupės muzikos instrumentas.
Marimba didesnė už ksilofoną, pasižymi turtingu, minkštu ir giliu garsu.
Instrumentas kilęs iš Malaizijos, populiarus Centrinėje Amerikoje (Gvatemaloje, Nikaragvoje, Hondūre), Kolumbijoje.
Albanas Bergas panaudojo ją kūrinyje „Trys pjesės orkestrui“, o D. Mijo parašė koncertą marimbai ir vibrafonui.