google/wiki40b huggingface dataset:
Alfreda Tamoševičienė

Biografija

1971 m. baigė Vilniaus konservatorijos smuiko specialybę, 1976 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, muzikos mokytoja, 2005 m. baigė Žemaitijos kolegijos Muzikos pedagogikos fakulteto neakivaizdines intensyvias studijas, muzikos mokytoja.
1972–1973 m. Telšių vaikų muzikos mokyklos smuiko mokytoja, 1973–1992 m. muzikos mokyklos direktoriaus pavaduotoja, 1992–1995 m. muzikos mokyklos smuiko mokytoja, 1995–1997 m. Telšių rajono savivaldybės mero pavaduotoja, 1997 m. merė, 1997–2000 m. Telšių rajono savivaldybės mero patarėja kultūrai, nuo 2000 m. Telšių muzikos mokyklos smuiko specialybės vyr. mokytoja.
1993 m. Tėvynės sąjungos Telšių rajono skyriaus narė, 1994–1997 m. skyriaus pirmininkė, 1997–2000 m. pirmininko pavaduotoja, 2000–2004 m. skyriaus sekretorė, 2004–2008 m. skyriaus pirmininkė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sausio 13-osios brolijos, Tremtinių, politinių kalinių bendrijos, „Caritas“ organizacijos, mokyklos profsąjungos ir mokyklos tarybos, Telšių kultūros centro tarybos narė. Našlė, vaikai Rokas, Eglė.
Tarpas

Kalbotyra

Kalbotyroje - tai skyrybos ženklas.
Garkalnės savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies.
Apvaizdos sala

Apvaizdos sala arba Providensijos sala (isp. Isla de Providencia) yra Karibų jūroje, Kolumbijai priklausančiame San Andreso ir Providensijos salyne, 90 km į šiaurę nuo Šv. Andriejaus salos. Plotas beveik 10 km².
Salos ilgis 7 km, plotis 4 km. Apvaizdos sala – vulkaninės kilmės sala, kurios aukštis siekia 360 m (El Pico k.). Salos gamta ir aplinkinės uolos saugomos Providensijos gamtos parke. Yra karštųjų versmių.
Saloje gyvena 3,8 tūkst. gyventojų; dauguma afrikietiškos kilmės. Svarbiausia gyvenvietė – Santa Isabelė.
Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste ir ekoturizmu.
Juozapas Baka

Biografija

Vilniaus akademijoje iki 1736 m. studijavo retoriką, filosofiją, teologiją. 1773 m. teologijos daktaras.
Vilniaus krašte dirbo sielovados darbą. Dėstė jėzuitų kolegijose, buvo misionieriumi Minske, kunigavo Vilniuje. 1738–1739 m. Vilniaus universiteto retorikos profesorius. 1768–1780 m. „Gerosios mirties brolijos“ pamokslininkas, Miestiečių kongregacijos prefektas.

Kūryba

Rašė lotynų ir lenkų kalbomis. Parašė panegiriką J. L. Plateriui „Garbingųjų luomų susirinkimas“ (lot. Comitia honorum, 1736 m.), religinių apmąstymų knygeles „Didysis gynėjas“ (lenk. Wielki obrońca 1755 m.) ir „Kasdienės krikščioniškos maldos“ (Nabożeństwo codzienne chreścijanskie, 1 leidimas nežinomas, 2 leid. 1808 m.).
1766 m. išleido religinės filosofijos eilėraščių rinkinį „Pastabos apie galutinius dalykus ir nuodėmingą pyktį“ (Uwagi rzeczy ostatecznych i złości grzechowej) ir „Pastabos apie visiems neišvengiamą mirtį“ (Uwagi śmierci niechybnej wszystkim pospolitej), , kuriame atsispindi vėlyvojo baroko literatūros meniniai ieškojimai. Vyraujanti eilėraščių tema – žaismingi mirties apmąstymai. Parodijuodamas retorinį stilių, naudodamas ironiją, jungdamas kasdienės šnekamosios kalbos leksiką ir intonacijas, pamokslo, pokalbio formas, ironiją kūrė komiškas, groteskines situacijas, griovė įprastas poetikos ir estetikos normas.
Nubinis ožys

Išvaizda

Gelsvai rudas, ant nugaros tamsesnių plaukų juosta. Papilvė balsva, kojų apačia balta su juodomis juostelėmis iš priekio ir juodais apvadais. Ilga tamsi barzda. Patelės šviesesnės, be barzdos.
Kūno aukštis 65 – 105 cm, masė 45 – 115 kg. Patinai ir patelės raguoti. Patinų ragai labai panašūs į sibirinio ožio ragus (iki 140 cm ilgio), tik kiek siauresni, su apvalainesne priekine ir aštresne vidine briauna. Patelių ragai menkesni – 15 – 30 cm ilgio.

Paplitimas

Paplitęs Š. Afrikoje į rytus nuo Nilo ir Arabijos pusiasalyje.
Išskiriami du porūšiai, kuriuos kai kurie zoologai vadina atskiromis rūšimis. Gyvena kalnuose iki 4 km virš jūros lygio ir pakrančių. Laikosi mišriais būriais, seni patinai ir pavieniui. Puikiai laipioja stačiomis uolomis. Poruojasi spalio – lapkričio mėnesiais. Nėštumas trunka 5 – 5,5 mėnesio, gimsta 1 – 2 jaunikliai.
Minta žoliniais augalais, medžių ir krūmų ūgliais. Gali ilgai apsieiti be vandens.
Fakaofas

Fakaofas (angl. Fakaofo) – atolas Ramiajame vandenyne, Okeanijoje, viena iš 3 Tokelau salų. Sausuma užima 3 km² plotą, ji supa 45 km² ploto lagūną. Dauguma atolo žiedo salelių yra rytuose ir pietvakariuose (Teafua, Nukumatau, Nukulakia, Fenua Loa, Fenua Fala, Fale, Saumatafanga, Motu Akea, Matangi, Lalo, Mulifenua). Paviršius žemas, apaugęs kokospalmėmis ir kitais tropiniais medžiais.
Fakaofo atole 2006 m. gyveno 483 žmonės. Jie daugiausia susitelkę Fakaofo ir Fale kaimuose atolo vakaruose. Veikia kongregacinė ir katalikų bažnyčios.
Salą seniau vadinta Baudiču (Bowditch), amerikiečių jūrininko Nathaniel Bowditch garbei. 1856–1979 m. kaip ir kitos Tokelau salos buvo pavaldi JAV, bet vėliau perleista Naujajai Zelandijai.
Neurosociologija

Neurosociologija – tarpdisciplininių tyrimų sritis, apimanti neurobiologinius socialinių aktorių (asmenų, organizacijų) tarpusavio ryšių ir santykių, socialinių bendruomenių, grupių pagrindus.
Naujausi neurobiologijos tyrimai ir kritinė naujų žinių masė sudarė sąlygas naujų teiginių ir tyrimų formulavimui bei plėtojimui. Neurosociologijai svarbu yra tai, kad centrinė nervų sistema susideda iš daugybės keleriopais arba netgi kartais nesuskaičiuojamais ryšiais susijusių neuronų; bet kuri socialinė grupė taip pat pasižymi dideliu atskirų narių ryšių skaičiumi. Todėl natūraliai egzistuojančių ir veiksmingai funkcionuojančių elementų tarpusavio jungtys ir jų pagrindai yra svarbūs ir socialiniams mokslams. Neuromokslai gali pateikti vertingų duomenų, padedančių paaiškinti sudėtingų ir daugialypių reiškinių kaip kultūra, visuomenė pagrindus ir numatant jų plėtojimo, vidinės integracijos ir tobulėjimo galimybes.
Spalio 11

Šventės

(kol kas neįvestos)

Vardadieniai

Germanas – Rimgaudas – Daugvydė – Zinaida – Zina
Trumpoji medicinos enciklopedija

Trumpoji medicinos enciklopedija – lietuviškas žinynas medicinos tematika. Leidykla – Aktėja.

Apimtis

Apie 2000 straipsnių.
Paaiškinami labiausiai žinomi medicininiai terminai. „Simptomų“ skyriuje aprašomi įvairių ligų, susirgimų ir medicininių būklių simptomai, diagnostika ir gydymas.
Taip pat pateikiami patarimai dėl tam tikrų simptomų ir galimų ligų (skyriuje „Nuorodos“).
Kauno kolegijos Technologijų fakultetas

Kauno kolegijos Technologijų fakultetas - Kauno kolegijos (KK) struktūrinis padalinys, turintis fakulteto statusą. Fakultetas įsikūręs Kaune, Pramonės pr. 20 ir Pramonės pr. 22. Fakulteto dekanas dr. Giedrius Gecevičius.
Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro Žemdirbystės institutas

Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro Žemdirbystės institutas (iki 2010 m. Lietuvos žemdirbystės institutas) – valstybinio mokslinių tyrimų instituto Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro filialas. Įkurtas 1956 m. Dotnuvoje, Akademijoje (Kėdainių rajonas).

Istorija

Lietuvos žemdirbystės institutas sujungus Žemdirbystės ir dirvožemio institutą Trakų Vokėje, Valstybinę selekcijos stotį Dotnuvoje ir Dotnuvos bandymų stotį. Žemdirbystės instituto sistemai buvo priskirtos ir kitos įvairiuose šalies rajonuose tuo metu veikusios bandymų stotys. Institutas buvo pavaldus Žemės ūkio ministerijai. 1956–1989 m. Lietuvos žemdirbystės mokslinio tyrimo institutas. 1972 m. institute įsteigtas Pašarinių kultūrų selekcijos centras (nuo 1996 m. Augalų selekcijos centras). 1991 m. institutui perduota Agrocheminių tyrimų stotis, įkurta 1950 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybė 1992 m. sausio 28 d. nutarimu Nr.59 patvirtino pirmąjį Lietuvos žemdirbystės instituto statutą, pagal kurį Lietuvos žemdirbystės institutas įgijo savarankiško valstybinio mokslo instituto statusą.
2003 m. gegužės 27 d. nutarimu Nr. 669 Vyriausybė pratęsė šį statusą ir Lietuvos žemdirbystės institutas tapo valstybės mokslo institutu – biudžetine mokslo įstaiga, įsteigta Lietuvos ūkiui ir tarptautiniam bendradarbiavimui svarbiems ilgalaikiams tarptautinio lygio moksliniams tyrimams vykdyti. Pagrindinė instituto veikla yra moksliniai tyrimai ir eksperimentinė plėtra.
Nuo 2010 m. Žemdirbystės institutas – Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro sudėtinė dalis – kamieninis padalinys. Instituto veikla orientuota į žemės ūkio bei bioekonomikos plėtrą,  tarpdisciplinius agronomijos bei jai giminingų krypčių mokslinius tyrimus, nacionalinių bei tarptautinių bendradarbiavimo ryšių vystymą.

Struktūra

Žemdirbystės institutas turi Dirvožemio ir augalininkystės, Augalų mitybos ir agroekologijos, Augalų patologijos ir apsaugos skyrius, Augalų selekcijos centrą su Javų selekcijos ir Žolių selekcijos skyriais, Cheminių tyrimų bei Genetikos ir fiziologijos laboratorijas, Ūkio dalį. Iki 2010 m. Žemdirbystės institutui priklausė Vėžaičių filialas (įkurtas 1967 m.), Vokės filialas (įkurtas 1956 m.), Elmininkų (įkurta 1941 m.), Joniškėlio (1927 m.), Kaltinėnų (1960 m.), Perlojos (1959 m.), Rumokų (1927 m.), Upytės bandymų stotys (1965 m.) ir Agrocheminių tyrimų centras (1992 m.).

Veikla

Fundamentinių ir taikomųjų darbų svarbiausios kryptys: dirvožemio fizikinės, chemijos, biologijos savybės ir augalų mitybos procesai; augalų genetika, biotechnologija, fiziologija bei biochemija, selekcija, sėklininkystė, genetinių išteklių įvairovės apsauga ir plėtra; kultūrinių augalų formavimosi ypatumai, agroekologijos ir regioninės žemdirbystės sistemos. institutas rūpinasi mokslo žinių sklaida, ekspertine veikla, rengiami įv. norminiai dokumentai. institutas dalyvauja daugiau kaip 20 tarptautinių programų ir projektų. Institute sukurta daugiau kaip 250 lauko augalų veislių, parengtos svarbiausių žemės ūkio augalų auginimo technologijos. Institutas nuo 1989 m. leidžia tęstinį leidinį „Žemdirbystė=Agriculture“.
Seišelių vėliava

Dabartinė Seišelių vėliava įteisinta 1996 metų birželio 18 dieną. Vėliavos pagrindą sudaro penkių spalvų – mėlyna, geltona, raudona, balta, žalia – bei penkių įstrižų juostų, einančių iš kairiojo apatinio kampo, penkiaspalvė vėliava. Įstrižas juostų derinys simbolizuoja šios nedidelės valstybės dinamiškumą bei prientaciją į ateitį.
Tamsiai mėlyna spalva simbolizuoja dangų ir vandenyną, supantį šį salyną; geltona – saulę, teikiančią šviesą ir gyvybę; raudona – žmonių pasiryžimą dirbti šalies vardan; balta – teisingumą ir harmoniją, žalia – Seišelių salas ir šalies gamtą.
Gaudučiai

Pradinė mokykla

Tarpukariu dvare Kartenos valsčiaus savivaldybė atidarė Gaudučių pradinę mokyklą, kurioje 1939 m. mokėsi 93 vaikai.
1939–1941 m. joje mokytojavo Maksas Kiupelis, garsėjęs prokomunistinėmis pažiūromis, už kurias tarpukariu buvo kilnojamas iš mokyklos į mokyklą. Po 1940 m. birželio įvykių trumpai dirbo Kartenos valsčiaus komunistų partijos organizatoriumi, organizavo rinkimus į vadinamąjį liaudies seimą, bandė įkurti pionierių organizaciją. Po to grįžo į Gaudučių pradinę mokyklą ir dirbo vedėju, aktyviai dalyvavo stambių ūkių žemių nusavinimo ir išdalinimo bežemiams ir mažažemiams valstiečiams procese. Už komunistinę veiklą 1941 m. birželį buvo suimtas, įkalintas Kretingoje ir rugpjūčio mėn. sušaudytas.
Nuo 1944 m. rudens mokyklos mokytoju ir vedėju dirbo Česlovas Barkauskas, kuris 1945 m. rugsėjo 15 d. dingo be žinios. Drauge su juo 1945 m. mokytojavo Jurgis Šauklys, o nuo rugsėjo 1 d. – Alfonsas Arlauskas. Č. Barkauskui dingus, pastarasis buvo paskirtas mokyklos vedėju, tačiau 1945 m. gruodžio 1 d. suimtas ir iš darbo atleistas.
Nuo 1947 m. mokyklai vadovavo Grasilda Petrūnienė, kurią 1949 m. pakeitė Marija Prušinskienė. Vėliau mokyklos vedėja buvo Eugenija Bakšinskaitė, o 1960 m. ją pakeitė Feliksas Venckus. Su jais mokytojavo Regina Galvonaitė, Stefa Prižgintaitė, Adelė Venckienė, Irena Spičiuvienė ir kt. mokytojai. Mokykloje mokėsi apie 40 vaikų.
XX a. 8 dešimtmetyje mokykla buvo uždaryta.
Jean-Éric Vergne

Karjera

2007 m. jis debiutavo Prancūzijos „FRenault Campus“ čempionate ir iš karto tapo čempionu.
Vėliau dvejus metus dalyvavo Formulės Renault serijos varžybose, kuriose 2009 m. galutinėje įskaitoje liko antras.
2010 m. debiutavo Didžiosios Britanijos Formulės 3 čempionate ir vėl pirmais metais tapo čempionu, per 30 lenktynių pelnęs 13 pergalių.
2011 m. sezonui trijose lenktynėse prancūzas buvo Scuderia Toro Rosso ekipos lenktynininkas bandytojas. Po šio sezono vykusiuose jaunųjų lenktynininkų bandymuose visas tris dienas prancūzas buvo greičiausias su Red Bull Racing automobiliu.
2011 m. gruodžio mėnesį italų ekipa oficialiai paskelbė, kad Vergne naujame sezone taps jų komandos nuolatiniu lenktynininku.
2012 m. debiutavo Formulės 1 čempionate su Scuderia Toro Rosso ekipa. Formulėje 1 prancūzas praleido 3 sezonus, per kuriuos pelnė 51 tašką.
Barščuvka

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas minimas 1528 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1723 m. kaime gyveno 52 žmonės.
Butkiai

Istorija

Buvusi Butkių (Dufarancijos) palivarko teritorija. 1923 metų gyventojų surašymo duomenimis kaime buvo 9 ūkiai.
Sovietmečiu dalis kaimo priklausė Radviliškio miškų ūkio Šaukoto girininkijai, dalis – Šaukoto kolūkiui. Buvusio palivarko pastate veikusi pradinė mokykla, čia atvažiuodavo autoparduotuvė (maždaug apie 1970 metus). Dabartiniu metu beveik visa buvusio kaimo teritorija apaugusi mišku. Žemės ūkiui naudojama apie 35 ha teritorija.
Metraštis

Metraštis (rus. летопись) – istorinis žanras, reprezentuojantis daugiau ar mažiau detalų viduramžių istorinių įvykių aprašymą pamečiui. Viduramžių istoriniam pasakojimui būdingas pakilus stilius, jame gausu grožinės kūrybos elementų.

Lietuvos metraščiai

Senieji metraščiai – svarbus šaltinis istorijos tyrėjams. Plačiai metraščiais pasinaudojo ir pirmos renesansinės Lietuvos istorijos (Kronika, 1582) autorius Motiejus Strijkovskis. Seniausiu Lietuvoje laikomas Lietuvos didžiųjų kunigaikščių metraštis. Lietuvos metraščiai sukurti nežinomų autorių, rusėnų kalba rašyti XV–XVI a. Dalis jų buvo išversti į lenkų ir lotynų kalbas.

Terminas

Pagal Vakarų istoriografiją, rusų vadinami letopisi pradžioje buvo ne kronikos, o analai, t. y. kasmetiniai neilgi miesto, regiono ar šalies svarbių įvykių aprašymai, išdėstyti chronologine tvarka. O kronikos reiškė ištisinį pasakojimą apie kokius nors įvykius, kurie buvo dėstomi ne trumpai pamečiui, o pasakojami smulkiau ir sistemingiau. Skirtumas tarp analų ir kronikų ėmė mažėti, kai į analus imta terpti platesnius pasakojimus, o kronikose įvykius pradėta žymėti pamečiui. Tuo būdu pradinis analų terminas, rusiškai išverstas letopisi, gavo ir kronikų reikšmę. Vakaruose įsigalėjęs kronikos terminas, reiškiąs taip pat ir išplėstus analus. Kartu dar vartojamas analų pavadinimas apibūdinti raštams, kur prie kiekvienų metų trumpai paminimi kokie svarbesni įvykiai.
Pagal rusišką letopis ar lenkišką latopisiec, lietuvių kalboje įsigalėjo metraščio žodis. Pagal vakarietišką terminologiją, metraštis būtų kronika. Šiuo pavadinimu tituluojami ne tik praeities, bet ir šiuolaikiniai periodiniai metiniai leidiniai: Lietuvos statistikos metraštis, Kauno istorijos metraštis ir kt.
Peterborough United FC

Istorija

Klubo garsiausias žaidėjas yra Terry Bly, kuris 1960-1961 m. sezone pelnė 52 ivarčius žaidžiant ketvirtame divizione.
2007 m. sausio 21 d. klubo vyr. treneriu tapo Darren Ferguson.
Romualdas Gižinskas

Romualdas Gižinskas (1949 m. kovo 21 d. Pienionių k., Anykščių r.) – choro dirigentas ir muzikos mokytojas.

Biografija

Anykščių vaikų muzikos mokykloje mokėsi groti akordeonu (mokyt. J. Alekna), 1965–1969 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros mokykloje (dėst. S. Miklovienė). 1975–1980 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (e. prof, pareigas K. Griauzdės klasė).
Nuo 1973 m. Anykščių rajoninių kultūros namų meno vadovas, nuo 1974 m. vaikų muzikos mokyklos mokytojas, 1976–1996 m. jaunių choro (60 dalyvių) vadovas. Chorą parengė 1977, 1980, 1985 m. (konkurse pelnė geriausio vaikų choro vardą) ir 1987 m. respublikinėms dainų šventėms, 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje, koncertavo Latvijoje ir Baltarusijoje, dalyvavo Lietuvos tautinio atgimimo renginiuose, giedojo bažnyčiose. Koncertų programose buvo sudėtingesnių užsienio klasikų ir lietuvių kompozitorių kūrinių.
1974–1985 m. R. Gižinskas vadovavo Anykščių gamybinio susivienijimo „Anykščių vynas" mišriajam chorui, kurį išmokė nemaža įvairių autorių kūrinių, koncertų surengė Rusijoje, Baltarusijoje ir Latvijoje. Chorą parengė Anykščių rajono, taip pat 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms, dalyvavo ir konkursuose. Dirigavo Anykščių rajono dainų šventėse. 1987 m. jis apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.
Olga Bisera

Biografija

Bisera studijavo dramą Belgrade, o 19-os debiutavo Sidney Pollack filme „Castle Keep“. Pasirašiusi sutartį su kompanija Columbia Pictures, ji išvyko į Niujorką, kur mokėsi Lee Starsbergo teatro ir kino institute. 1970-ųjų pradžioje ji persikėlė į Italiją, kur ėmė vaidinti filmuose bei įkūrė prodiuserių kompaniją „Cinemondial“. 
1977 m. Bisera tapo Bondo mergina filme „Šnipas, kuris mane mylėjo“, o po kelerių metų baigė aktorės karjerą.
Antaviliai

Istorija

Nuo XVIII a. minimas Antavilių dvaras. Tikėtina, kad senasis kaimo pavadinimas buvęs *Antavilkas arba *Antavilkai (1554 m. – Hontowielk, nors jau 1736 m. – Antowilla, 1791 m. – Антовиль). Kaimo pavadinimas turbūt kilęs nuo ežero (plg., Antazavė, Antanašė ir kt.).
Prie Vilniaus kaimas prijungtas 1969 metais.
Įtariama, kad 2004–2006 m. Antaviliuose, buvusio žirgyno patalpose veikė slaptas CŽV kalėjimas.
Islandijos futbolo varžybos 1926 m.

„Auksinės“ rungtynės

Papildomos rungtynės: KR Reykjavik – Fram Reykjavik 8-2
Isidora Sekulić

Biografija

Isidora Sekulic gimė 1877 m. Mošorine (dabar Voivodina). 1892 m. baigė pedagoginę mokyklą Budapešte ir 1922 m. įgijo daktarės laipsnį Vokietijoje.
Horizontalizmas

Horizontalizmas – pinigų kūrimo teorijos požiūris, kurio pradininkas yra Basil Moore. Horizontalizmas teigia, kad privataus banko rezervai nėra valdomi centrinių bankų. Iš tiesų, rezervai bus suteikti pareikalavus už tokią kainą, kokią yra nustatęs pats centrinis bankas. Tai aukštyn kojomis apverčia nusistovėjusį vadovėlinį pinigų multiplikatoriaus nusakomą santykį tarp indėlių ir paskolų, kadangi paskolos sukuria indėlius (ne atvirkščiai), o šie savo ruožtu sukuria rezervus.
Antanas Dilys (1923)

Biografija

Gimė 1923 m. Švenčionėliuose, tėvas buvo lietuvis dirbęs Švenčionėlių Šv. Edvardo bažnyčioje, motina dirbo mokytoja lenkų mokykloje. Baigęs mokyklą įstojo į Vilniaus Šv. Juozapo kunigų seminariją. 1946 m. birželį įšventintas į kunigus. 1949 m. lapkričio 26 d. sulaikytus sovietų saugumo, pusę metų praleido kalėjime Vilniuje. Nuteistas 25 metams lagerio už žmonių skatinimą neiti į kolūkius ir pagalbą partizanams. Ištremtas į Karagandą, dirbo lentpjūvėje. Po Stalino mirties bausmė sumažinta iki 10 metų ir ištremtas į Vorkutą, kur dirbo statybose. 1956 m. rugpjūčio 23 d. grįžo į Vilnių, kur dirbo įvairiose Vilniaus parapijose, ilgiausiai 15 metų dirbo Vilniaus Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčioje. 1990-2000 m. dirbo Riešės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčioje. Nuo 2008 m. Vilniaus Šventosios Dvasios bažnyčios parapijos rezidentas.
Mylionys

Aplinkinės gyvenvietės

ADUTIŠKISMilkuškos 
 ŠVENČIONYS
NK Dinamo Zagreb

Istorija

Įkurtas 1945 m. birželio 9 d. po Jugoslavijos KP atliktos sporto reformos, kai ankstesni klubai buvo likviduoti. Į jį pateko geriausi Gradanski Zagreb ir HASK Zagreb klubų žaidėjai. Klube dirbo „Građanski“ treneris Marton Bukovi, pagrindinėje sudėtyje žaidė „Građanski“ žaidėjai: Ratko Kacian, Željko Čajkovski, Svetozar Peričić ir Dragutin Lojen. „Dinamo“ taip pat perėmė ir „Građanski“ klubo spalvas, o nuo 1969 m. klubo emblema tampa labai panaši į „Građanski“ klubo emblemą.
Kalifornijos pusiasalis

Kalifornijos pusiasalis, Žemutinės Kalifornijos pusiasalis (isp. Península de Baja California) – ilgas pusiasalis šiaurės vakarų Meksikoje, skiria Ramųjį vandenyną ir Kalifornijos įlanką. Driekiasi 1250 km šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, nuo Meksikalio iki Kabo San Lukaso. Plotis 50-250 km. Krantai smarkiai raižyti, gausu įlankų ir salelių. Sudaro Žemutinės Kalifornijos ir Pietų Žemutinės Kalfornijos valstijos.
Rytinėje dalyje iškilę vulkaniniai ir kristaliniai masyvai, siekiantys 3096 m aukštį (Pikačo del Diablo k.); vakaruose leidžiasi į 1000–1500 m aukščio plokščiakalnį, bei žemumas. Būdingos dykumos ir subtropiniai krūmynai.
Šimkaičiai

Aplinkinės gyvenvietės

RASEINIAI – 19 km 
 VADŽGIRYS – 8 km 
 Kniečiai – 1 km
Griaužai – 10 km
Pauliai – 6 km 
 SKIRSNEMUNĖ – 20 km
Herkus Mantas

Biografija

Prūsijos žemės kronika teigia, kad Herkus Mantas buvo kilęs iš Notangos, vienos iš prūsų žemių. Į prūsų žemes kryžininkai atvyko Mozūrų kunigaikščio Konrado pirmojo kvietimu į Kulmą 1226 m. Kryžiuočius Konradas pasikvietė dėl to, jog jam pačiam atremti prūsų puldinėjimus pasienyje buvo sunku. Būdami pagonys, prūsai puikiai tiko naujam kryžiaus karo taikiniui. Taip prasidėjo šiauriniai kryžiaus karai, kryžiuočiai gavo teisę kolonizuoti baltų žemes prisidengdami krikšto misija.
Dar būdamas vaiku Herkus kryžiuočių buvo paimtas įkaitu ir auklėtas Magdeburge. Ten Herkus Mantas pragyveno apie 10 metų, mokėsi Šv. Jono Krikštytojo ant kalno (St. Johannes der Täufer auf dem Berge) vienuolyne, gavo tiems laikams labai solidų išsilavinimą. Jis greičiausiai buvo pakrikštytas vardu Henricus, bet paleistas suprūsino savo vardą išmesdamas kelias raides. Kadangi buvo mokytas vokiečių karybos meno, Notangos gentys išrinko jį savo karo vadu. Tai, kad paimtas į nelaisvę Herkus Mantas buvo leidžiamas į mokyklą ir bandomas perauklėti greičiausiai reiškia, kad jis buvo iš kilmingos šeimos. Nekilmingi prūsai būdavo krikštijami prievarta ir parduodami į vergiją visoje Europoje.
Didysis prūsų sukilimas prasidėjo 1260 m. rugsėjį, po kryžiuočių pralaimėjimo Durbės mūšyje, ir truko keturiolika metų. Pradžioje Herkų Mantą lydėjo sėkmė: jo vadovaujamos pajėgos nugalėjo kryžiuočius Pokarvio mūšyje 1261 m. sausio 21 d. 1262 m. Herkus Mantas buvo sunkiai sužeistas Karaliaučiaus apgulties metu. Visgi, jis greitai pasveiko ir jau kitais metais surengė žygį į Chelmno (Kulmo) kunigaikštystę su didele kariauna. Grįžtančius iš šio žygio į Notangą prūsus užpuolė priešai (lenkai ir/ar kryžiuočiai?). Sekusio Liubavos mūšio metu ordino magistras, maršalas, 40 kitų riterių ir nežinomas skaičius nekilmingų karių žuvo kaudamiesi su prūsais.
Dėl Herkaus Manto ir kitų vadų sėkmės prūsai atsikovojo dalį savo žemių. Nuo 1263 m. iki 1272 m. kronikos Herkaus Manto nemini. Per tą laiką kryžiuočiai gavo paramos iš popiežiaus ir Vakarų Europos, išmoko efektyviau kovoti su prūsais. Negalėdami užgrobti miestų ir nemokėdami pilių apgulties taktikos, prūsai ėmė pralaimėti. 1272 m. Herkus su nedidele grupe prūsų buvo priverstas atsitraukti į pietų Prūsijos miškus. 1273 m. Herkus Mantas buvo paimtas į nelaisvę ir pakartas. Dar po metų sukilimas buvo numalšintas ir kryžiuočiai gavo progą tolimesniam baltų žemių užkariavimui.