google/wiki40b huggingface dataset:
Guminukas

Guminukas (angl. gummi candy, gummy candy, gummies; vok. Gummi) – tvirtos konsistencijos želinis saldainis, pagamintas iš stingdiklių, cukraus, maistinių rūgščių, kvapiųjų medžiagų ir dažiklių tirpalo. Tai kramtūs (angl. chewy) saldainiai, paprastai gaminami naudojant želatiną.
JAV ir Vokietijoje populiariausi guminukai yra guminukai meškučiai (angl. gummi bears). Kitos įprastinės guminukų formos yra buteliukai, kirminai, varlės, rykliai, kareivėliai, žmogaus kūno dalys (širdys, pėdos, veidai), šviesoforų signalų žmogeliukai (vok. Ampelmännchen), smurfai.
Guminukai kartais gaminami jungiant su kitokiais saldainių komponentais – zefyrais (angl. marshmallow), šokoladu, rūgščiuoju cukrumi).
Guminukai jau senai yra populiarūs saldainiai. Juos išrado Vokietijoje Hans Riegel. kompanijos „Haribo“ įkūrėjas.

Meškučiai

Guminukai meškučiai sukurti Vokietijoje, kur jie žinomi kaip {de|Gummibär}} 'guminės meškos' arba vok. Gummibärchen 'guminiai meškučiai'. Juos 1922 m. gaminti pradėjo saldainių meistro Hans Riegel Sr. 1920 m. įkurta kompanija „Haribo“.

Kirminai

Guminukai kirminai yra dažna guminukų rūšis, 1981 m. liepos 15 d. pradėta gaminti kompanijos „Trolli“, Vokietijos kompanijos „Mederer GmbH“ filialas („Trolli“ JAV filialas nuo 1996 m. priklauso kompanijai „Kraft Foods“). Pradžia sutapo su guminukų meškučių 60-osiomis metinėmis. Vidutiniai „Trolli“ gaminami kirminėliai yra apie 5 cm ilgio. Guminukai kirminai būna nuo 10 iki 25 cm ilgio ir būna dviejų spalvų (ir dviejų skirtingų skonių), kurie kirmino viduryje pereina vienas į kitą. Kai kurių kitų prekinių ženklų guminukai kirminai gali būti daugiau nei 2 spalvų ir ilgesni nei originalūs Trolli Brite Crawlers. Jie gali būti padengti rūgščia ar kitokia danga.

Buteliukai

Guminukai buteliukai paprastai būna klasikinių „Coca-Cola“ butelių pavidalo, kolos skonio. Tokius guminukus gamina daug kompanijų. Fizzy Blue Bottles, gaminami „Lutti“ kompanijos, paprastai būna pardavinėjami kaip piltiniai (angl. pick and mix) saldainukai. Jie forma labai panašūs į koka-kolos buteliukus, būna mėlyni ar rausvi, paprastai rūgštūs. Kitos kompanijos gaminamas variantas Blue Bottles yra labiau kramtūs, kietesni ir saldesni.

Žiedai

Žiedų pavidalo guminukai dažniausiai būna apibarstyti cukraus ar rūgščiais milteliais. Vienas dažniausių ir populiariausių žiedų skonių yra persikų, kiti skoniai yra žalio obuolio, meliono, avietės, anyžiaus. Anyžiniai žiedai dažniausiai būna padengto šokolado glaistu. Vienas žinomiausių guminukų žiedų gamintojų yra „Trolli“. Šios kompanijos asortimente žiedai sudaro žymią dalį.

Raudonos varlės

Australijoje nuo maždaug 1930 m. buvo labai populiarūs varlių pavidalo guminukai. Jie būna raudoni ar žali, nors visus paprastai vadina angl. red frogs 'raudonosios varlės'.

Dantys

Australijoje nuo maždaug 1930 m. buvo labai populiarūs dantų pavidalo guminukai. Jie būna rausvos ir baltos spalvos, kur rausva spalva yra dantenų spalva, o balta – pačių dantų spalva. Skonis silpnai mėtinis, primenantis dantų pastą.
Dauparų valsčius

Dauparų valsčius (arba Dauperų valsčius) buvo Mažojoje Lietuvoje. Centras – Dauparai.
Vahe Tilbian

Biografija

Vahe gimė ir užaugo Etiopijoje. Abu jo tėvai yra armėnų kilmės. Atlikėjo seneliai, kurie 1923 metais bėgo nuo armėnų genocido, nukeliavo į Siriją ir vėliau pasiekė Etiopiją, visos giminės liko Vakarų Armėnijoje.
Vahe savo pašaukimą atrado tik baigęs biologijos mokslus Britų Kolumbijos universitete, Vankuveryje, Kanadoje. Dainininkas taip pat buvo profesionalus Lotynų Amerikos šokių šokėjas bei šokių kolektyvo Salsegnochu Dance Group įkūrėjas bei choreografas. Šiuo laikotarpiu jis taip pat buvo pagrindiniu tenoru The Motley Singers chore Adis Abeboje.
Po trejų metų darbo verslo sektoriuje Vahe nusprendė pradėti dirbti muzikos industrijoje. Jis prisijungė prie grupės „Z Beyaynetus“, o netrukus jį pastebėjo prodiuseris ir atlikėjas Kenny Allen, kuris paprašė Vahe tapti jo pritarinčiuoju vokalistu įrašant naująjį K. Allen albumą. 2011 metais jam pavyko patekti į finalines perklausas „Big Brother Africa“ šou.
2010 metais Vahe parašė žodžius savo pirmajai dainai, jai muziką sukūrė Michael Hailu. Vėliau pasirodė singlas „Don’t Stop“, kuris 2012 metais buvo nominuotas Armėnijos pulso muzikos apdovanojimuose už geriausią armėnų atlikėjo anglišką dainą. Kūrinys užėmė trečią vietą balsavime. Tų pačių metų lapkritį buvo išleistas albumas „Mixology“.
Dvejus metus buvo grupės „Zemen Band“ narys, dirbo su keliais Etiopijos atlikėjais. V. Tilbian taip pat yra dirbęs žurnalo „Zoma Magazine“ redaktoriumi.
2015 metais kaip grupės-projekto „Genealogy“ narys dalyvavo 60-ajame „Eurovizijos“ konkurse Vienoje.
Sifonoforas

Sifonoforas, sifonas – viduramžių ugniasvaidis ginklas, naudotas dromonuose (Bizantijos karo laivų tipas). Sifonoforai buvo vamzdžio pavidalo siurbliai, švirkštę graikišką ugnį (spėjama, tai buvo gudrono, sieros, salietros ir naftos mišinys). Padegamąjį mišinį išsviesdavo arba suspaustas oras, arba dumplės, primenančios naudojamas kalvėse.
Sifonoforus plačiai naudojo Bizantijos karo laivynas. Šiuolaikinių liepsnosvaidžių pirmtakas.
Valdas Babaliauskas

Valdas Babaliauskas (g. 1961 m. Dauguose) – aktorius ir režisierius.

Biografija

1979 m. baigė Daugų vidurinę mokyklą ir įstojo i tuometinę LTSR valstybinės konservatorijos ir televizijos režisūros specialybę. Baigęs tarnavo armijoje. 1986 m. pradėjo dirbti TV literatūros ir meno redakcijoje. Gerai buvo įvertintas jo diplominis darbas – TV dokumentinės apybraižos „Vanduo ir tiek“ bei „Seku, seku pasaką“. Režisavo literatūros skaitymus, laidas „Iš parodų salės“, „Kino ir TV pasaulyje“, „Metai ir žmonės“, buvo TV spektaklio „Valdovas“ antrasis režisierius.
Jis sukūrė vaidybinius filmus „Vilniaus legendos“, „Vidurnakčio vagonai“, „Vargšų biblija“ ir kt. Režisavo publicistines laidas „Savęs link“, „Nakviša“, „Liaudies kuryba“, laidų ciklą apie dailę. Išbandė ir aktoriaus profesiją – Tadas Urniežius iš serialo Giminės
Siunikas

Geografija

Siunikas buvo kalnuotas kraštas, geografiškai sutampantis su Zangezuro kalnagūbriu. Nuo Arcacho (Kalnų Karabacho) šiaurės rytuose jį skyrė Hekerio upė ir retai gyvenamas Karabacho kalnynas. Lygumų kraštas pietvakariuose priklausė istorinei provincijei Airaratui (dabar ten yra Nachičevanė). Didžiausia krašto upė yra Vorotanas, o pietuose regioną apriboja Araksas. Šiaurinė riba nėra aiški, kadangi senovėje Siunikas apėmė ir Sevano ežero teritorijas, o vėliau tik teritorijas į pietus nuo jo.
Reporteris

Reporteris (angl. reporter; sen. pranc. reporter = pranešti; lot. reportare = atgal perduoti) – profesija; žurnalisto atmaina.
Reporteris daro reportažus ir praneša apie aktualius įvykius. Reportažas gali būti tiek TV, tiek ir radijuje ar spaudoje. TV gali būti tiesioginė („live“), arba įrašas.
Vytautas Mikalauskas (1921)

Biografija

1942 m. baigė Marijampolės mokytojų seminariją, 1948 m. Kauno dramos teatro studiją. 1956 m. Maskvoje baigė Sąjunginį kinematografijos institutą. Nuo 1957 m. Lietuvos kino studijos režisierius, nuo 1959 m. dubliažo režisierius. Lietuvių kalba įgarsino daugiau kaip 200 vaidybinių ir apie 450 dokumentinių filmų. 1981 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas. Parašė kelionių apybraižų, monografijų, kino kūrėjų biografijų, kino istorijos knygų.  2000 m. gavo Lietuvos kinematografininkų sąjungos premiją už svarų indėlį į Lietuvos kinematografijos istoriją.
Albertas Laurinčiukas

Biografija

1948 m. baigė Šiaulių gimnaziją, 1950 m. baigė Šiaulių mokytojų instituto Fizikos-matematikos fakultetą.
1949–1953 m. Šiaulių J. Janonio vidurinės mokyklos mokytojas, kartu ir laikraščio „Komjaunimo tiesa“ korespondentas Šiaulių srityje. 1953–1954 m. laikraščio „Tarybinis mokytojas“ redaktoriaus pavaduotojas. 1954–1959 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redaktorius. 1959 m. baigė žurnalistiką Vilniaus universitete. 1959–1963 ir 1968–1970 m. laikraščių „Selskaja žizn“, „Moscow news“, „Tiesa“ korespondentas JAV, akredituotas prie Jungtinių Tautų Organizacijos. 1963–1968 m. LKP CK propagandos skyriaus darbuotojas. Nuo 1971 m. LKP CK narys, LTSR AT deputatas. 1971–1988 m. laikraščio „Tiesa“ redaktorius. 
Nuo 1971 m. LTSR rašytojų sąjungos narys. 1971–1975 m. LTSR žurnalistų sąjungos pirmininko pavaduotojas, 1975–1988 m. Žurnalistų sąjungos valdybos pirmininkas ir TSRS žurnalistų sąjungos valdybos sekretorius.

Kūryba

Parašė kelionių apybraižų, scenarijų kino filmui ir televizijos filmams. Antano Mikalajūno ir kitų lietuvių išeivijos veikėjų autobiografinių knygų bendraautoris. Jo kūrinių išversta į rusų, čekų ir latvių kalbas. 
Publicistikoje gausu faktinės medžiagos, istorinių, etnografinių bei statistinių duomenų, trafaretiškai smerkiama kapitalistinė santvarka. Ryškus sovietinio tipo politinės dramos kūrėjas. Draminės kūrybos tematika bei prasminiai akcentai sąlygoti sovietinio laikotarpio ideologinių standartų bei vertinimo stereotipų, kartu aiškus autoriaus siekimas išreikšti įvairias politines kolizijas kaip žmonių likimų ir moralinių laikysenų kovą.
Javier Solana

Biografija

Ch. Solana gimė garsioje ispanų šeimoje. Jo senelis Salvadoras de Madariaga buvo žymus rašytojas ir diplomatas, tėvas – chemikas profesorius, vyresnysis brolis Luisas – aktyvus kovotojas prieš Francisco Franco diktatūrą.
1964 m. baigė fizikos studijas Madrido universitete, vėliau su Fulbraito stipendija mokėsi doktorantūroje Virdžinijos universitete. Profesorius, 30-ties mokslinių straipsnių autorius.
Nuo 1966 m. – Ispanijos socialistinės darbo partijos narys, nuo 1977 m. iki 1995 m. buvo Ispanijos Generalinių kortesų Deputatų rūmų narys. 1981 m. vasario 23 d. su grupe kitų parlamento deputatų buvo paimtas įkaitu kariškiams bandant įvykdyti karinį perversmą.
Po socialistų pergalės parlamento rinkimuose, keliose Felipe Gonzálezo vyriausybėse buvo kultūros (1982–1988 m.) bei švietimo ir mokslo (1988–1992 m.) ministras. 1992 birželio mėn.–1995 m. gruodžio mėn. – Ispanijos užsienio reikalų ministras.
Nuo 1995 gruodžio 5 d. iki 1999 m. spalio 6 d. buvo Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacija (NATO) Generalinis sekretorius. Įdomu tai, kad XX amžiaus 8-ajame dešimtmetyje Ispanijai stojant į NATO, Ch. Solana buvo aktyvus šio proceso priešininkas.
Dvi kadencijas – nuo 1999 m. spalio 18 d. iki 2009 m. gruodžio 1 d. – buvo ES Tarybos Generalinis sekretorius bei Vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai. Didelis Ch. Solanos nuopelnas – galimo karinio konflikto neutralizavimas Balkanuose.
2005 m. birželio 22 d. Lietuvos Prezidentas Valdas Adamkus apdovanojo Ch. Solaną Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiumi.
Santechniko raktas

Santechniko raktas – įrankis įvairaus skersmens vamzdžiams (prireikus ir veržlėms) sukti. Skirtingai nuo įprastinio rakto, juo galima tvirtai suimti ir sukti taip pat ir apskritus vamzdžius ar apgadintas, netaisyklingos formos veržles. Reikiamas sugriebiamo objekto skersmuo prieš sukant nustatomas ant koto esančia veržle. Įrankis universalus, juo pasiekiama gana didelė jėga, tačiau dėl griozdiškumo jis naudojamas tik ten, kur netinka paprastesni raktai.
Verbūnų seniūnija

Verbūnų seniūnija – administracinis teritorinis vienetas Gruzdžių valsčiuje, 1897–1915 m. ir 1918–1945 m. turėjęs ribotos savivaldos teises.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.

Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba – Kaišiadorių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.

Veikla

Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru išrinktas Romualdas Urmilevičius. Už jo kandidatūrą balsavo 21 tarybos narys, 3 buvo prieš. Mero pavaduotoju paskirtas Romualdas Kubiakas, už jį balsavo 18 tarybos narių, prieš - 5. Savivaldybės administracijos direktoriumi paskirtas Vytautas Streikauskas.
Gintė Gaižauskaitė

Biografija

Vilniaus sporto mokyklos „Tauras“ auklėtinė.
Kinaros regionas

Geografija

Regionas ribojasi su Bafata rytuose, su Tombali pietuose, su Bolama vakaruose. Iš vakarų supa Atlanto vandenynas, iš šiaurės – Žebos ir Korubalo estuarijos. Gilyn į regioną įsiterpusios Didžiosios Bubos ir Tombali estuarijos. Yra Kontanjeso nacionalinis parkas.
Fermos

Žymūs žmonės

1921 metais Fermose gimė Vilniaus universiteto rektorius (1958–1990 m.) – Jonas Kubilius, jis buvo jauniausias ir ilgiausiai universitetui vadovavęs rektorius.
Cindy & Bert

Cindy & Bert – vokiečių šlagerio vokalinis duetas, kurį sudarė Jutta Gusenberger (g. 1948 m. sausio 26 d.) ir Norbert Berger (1945 m. rugsėjo 12 d. – 2012 m. liepos 14 d.). Duetas populiarus buvo XX a. 8-ajį dešimtmetį, kai dalyvavo 1974 m. Eurovizijoje.
Rimantas Mačys

Biografija

1971 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius elektrikas. Nuo 2001 m. Ignalinos rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Lietuvos valstiečių liaudininkų partijos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2001 m., 2003 m., 2007 m. ir 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Meilutė, vaikai Laimonas, Donatas.
Sinoės apskritis

Geografija

Būdingos lygumos, miškai, pelkynai. Rajone yra vienintelis Liberijoje Sapo nacionalinis parkas. Teka Senkvenas, Butas, Dugbė.
Gyvena daugiausia įvairios kru tautos (klao, grebai, sapai).
Didesnės gyvenvietės: Grinvilis, Džuoazonas, Kuma, Bame Taunas, Kings Viljams Taunas, Tvanė, Bulavu, Kuojus.
Piriapolis

Istorija

Miestą 1893 m. įkūrė Francisco Piria.
Augustas Liudvikas Bekiu

Augustas Liudvikas Bekiu (lenk. August Ludwik Bécu; 1771 m. gegužės 3 d. Gardine (dab. Baltarusija) – 1824 m. rugsėjo 7 d. Vilniuje, Lietuva) – lenkų kilmės mokslininkas, vakcinacijos pradininkas Lietuvoje, Vilniaus universiteto (VU) profesorius.

Biografija

Baigė studijas VU, filosofijos ir medicinos mokslų daktaras.
1797–1799 m. patologijos ir farmakologijos profesorių adjunktas (padėjėjas), nuo 1800 m. profesorius, nuo 1805 m. Fiziologijos katedros vedėjas. Nuo 1800 iki 1824 m. su pertrauka dėstė bendrąją patologiją.
1803 m. VU Medicinos fakultete įsteigtos Bendrosios patologijos katedros vedėjas. 1808 metais kartu su Jozefu Franku Vilniuje įkūrė Vakcinacijos institutą.
Palaidotas Vilniuje Rasų kapinėse.
Bhayangkara FC

Istorija

Klubas įkurtas 2010 m. Šalies čempionais tapo 2017 m.
Bakara

Istorija

1764 m. karalius Liudvikas XV leido Meco vyskupui atidaryti stiklo dirbtuvę Bakara mieste.
IAAF kontinentinė taurė

IAAF kontinentinė taurė (anksčiau IAAF pasaulio taurė) – kas ketverius metus vykstantis tarptautinės lengvosios atletikos federacijos rengiamas pasaulio lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžosi kontinentai. Nuo 2010 m. čempionatas pakeitė pavadinimą ir įgavo naujo formatą. Varžybose dalyvauja keturios komandos: Europa, Amerika, Afrika ir Azija/Okeanija. Lygi 2010 m. čempionate taip pat atskirai varžėsi konkursą rengianti šalis, JAV rinktinė, bei 2-3 Europos šalys.
Kranklys (žurnalas)

Kranklys – nepriklausomų žurnalistų satyros leidinys, ėjęs 1988–1992 m. Vilniuje.

Istorija

Redaktorius Leonas Kiauleikis. Tiražas 1988 m. – 20 000 egz., 1992 m. – 40 000 egz. Išėjo 42 numeriai.
Bajeso teorema

Bajeso teorema – tikimybių teorijos teorema, kuri nustato įvykio tikimybę, kai stebint žinoma tik dalis informacijos apie įvykius. Kitaip tariant, pagal Tomą Bajesą galima daug tiksliau nustatyti tikimybę, imant iš anksto žinomą informaciją ir naujų stebėjimų duomenis.

Kova su spamu

Elektroninio pašto žinučių spamo filtrams sukurti naudojami „mokymosi“ procese sudaryti žodynai. Tam paimamas senas rankiniu būdu išrinktų pranešimų archyvas ir perduodamas programai mokytis ir tolimesnei analizei. Programa nustato kiekvieno tipo pranešime pasikartojančius žodžius – kiek kartų kiekvienas žodis pasirodo laiškuose iš nurodytos bylos. Kai žodynai galutinai sudaryti, tikimybė, kad nauja žinutė yra spamas, apskaičiuojama pagal Bajesą kiekvienam žodžiui iš laiško. Normalizuojant ir sumuojant žodžių tikimybę gaunama bendra tikimybė, pagal kurią galima priskirti žinutę spamui.
Bajeso teoremos taikymas leidžia apsieiti be pašto dėžučių „juodųjų sąrašų“ sudarymo. Bajeso filtrai gali savarankiškai, nedaug nusileisdami žmogaus sugebėjimams, atpažinti „blogą“ žinutę, kurioje reklaminė informacija pateikiama kaip paprastas tekstas ar HTML. Po mokymo ir didelio įdirbio pasiseka atrinkti iki 95 –97 % spamo.
Bet šiukšlintojai surado būdą apeiti tokius filtrus. Dėl to į laišką įdedamas neutralus tekstas, o reklama pridedama kaip paveikslėlis prie teksto. Atsitiktinis tekstas apgauna filtrą ir neduoda galimybės mokyti. Nors ir yra galimybė pasinaudoti teksto atpažinimo programomis, kuriuos gali iš paveikslėlių išimti tekstą, o paskui jį perduoti Bajeso filtrui, dažniausiai taip programos nedaro. Beje, tokių programų veikimas reikalauja papildomų kompiuterio pajėgumų.

Bajeso statistika

Angliškai "Bayesian Inference", statistikos kryptis, pavadinta Tomo Bajeso garbei. Statistiniai metodai pagal tikimybės interpretaciją gali būti skirstomi į dvi rūšis: klasikiniai ir Bajeso. Klasikinė statistika, paremta Didžiausio tikėtinumo metodu ('maximum likelihood'), mokoma daugumoje mokyklų ir universitetų. Bajeso statistika, paremta Bajeso teorema, mokoma jau gerai žinant klasikinę statistiką, universitetuose su stipriomis matematikos ir statistikos katedromis, yra tarsi alternatyva klasikinei statistikai. Bajeso statistikos šalininkai neretai kritikuoja klasikinę statistiką dėl įvairių prielaidų darymo, kurios neturi nieko bendro su tikrove. Bajeso statistika pradėjo ypač populiarėti atsiradus galingiems kompiuteriams, nes daugelis Bajeso statistikos parametrų įvertinimo metodų yra paremti skaitmeniniu modeliavimu, vadinamaisiais Markovo grandininiais Monte Karlo (MCMC - Markov Chain Monte Carlo) metodais.
Frankfurto automobilių paroda

Frankfurto automobilių paroda (IAA, vok. Internationale Automobil-Ausstellung, angl. International Automobile Exhibition) yra viena didžiausių tarptautinių automobilių parodų pasaulyje, kas dvejus metus vykstanti Vokietijos Frankfurto mieste. Parodą koordinuoja Tarptautinė automobilių gamintojų organizacija (pranc. Organisation Internationale des Constructeurs d'Automobiles).
Berniūniškiai

Istorija

Vietovėje rasta dar XII–XIV a. senkapių. Nuo XVI a. priklausė Salamiesčio dvarui, iki XVII a. antros pusės apgyvendinta nebuvo. Manoma, kad kaimas atsirado XVIII a. pradžioje, o 1775 m. paminėti du dūmai. 1782 m. minimas kaip Marikonienei įkeistos Tiškevičių valdos, priklausė Vabalninko parapijai. 1861–1919 m. priklausė Panevėžio apskrities Čypėnų valsčiaus Stuburų seniūnijai, 1919–1950 m. – Biržų apskrities Vabalninko valsčiui, iki 1959 m. – Vabalninko rajonui, nuo 1959 m. – Kupiškio rajonui.
Spaudos draudimo laikais veikė slapta lietuviška mokykla.
Pokariu priklausė iki 1992 m. veikusiam Salamiesčio kolūkiui.
Didžprūdėliai

Istorija

Iš pradžių apylinkės vadintos Didžprūdžiais ir minimos nuo 1596 m., o jau 1782 m. šaltiniuose sutinkamas Didžprūdėlių vardas. 1861–1915 m. kaimas priklausė Kupiškio valsčiaus Parfiono seniūnijai, 1919–1929 m. – Keršuliškių ir 1929–1940 m. – Svydenių seniūnijoms. 1949 m. įsteigtas „Didžprūdžio“ kolūkis. 1950–1975 m. priklausė „Neries“ kolūkiui, 1975–1991 – „Ateities“.
1947 m. gruodžio 31 d. iš Bikonių atkelta pradinė mokykla, 1949 m. performuota į spetynmetę, vėliau ir į aštuonmetę. 1973 m. dėl mažo mokinių skaičiaus vėl tapo pradine, o 1988 m. perkelta į Paketurius.

Aplinkinės gyvenvietės

Didžprūdžiai – 3 km
KUPIŠKIS – 6 km
Augustavo gaudynių tyrimų komisija

Augustavo gaudynių tyrimų komisija (lenk. Obywatelski Komitet Poszukiwań Mieszkańców Suwalszczyzny Zaginionych w Lipcu 1945 r.) – komisija įkurta 1987 m. rugpjūčio 2 dieną Suvalkų mieste, įkūrėjas Mirosław Basiewicz. Komisijos tikslas nustatyti Augustavo gaudynių nusikaltėlius ir surasti aukų palaikus. Nepaisant didelio komunistinės Lenkijos slaptųjų tarnybų trukdymo, komisija surinko daugybę dokumentų ir apklausė vietinių kaimų gyventojus. Komisijos darbą aktyviai rėme politikai ir visuomenės veikėjai Jurgis Vladislovas Giedraitis, Ryszard Kaczorowski, Irena Zofia Romaszewska, Zbigniew Romaszewski. Komisijos iniciatyva buvo ekshumuoti šalia Gibų kaimo rasti palaikai, kurie buvo manoma buvo dingusių žmonių palaikai, bet ekshumavus palaikus paaiškėjo kad tai vokiečių kareivių palaikai. Surinkti dokumentai buvo perduoti Lenkijos tautos atminties institutui, apie komisijos darbą Jacek Petrycki sukūrė dokumentinį filmą. Pagrindiniai komisijos dalyviai Piotr Bajer, Alicja Maciejowska, Mirosław Basiewicz, Stanisław Kowalczyk, Maria Chwalibóg, Jan Krzywosz ir Danuta Krzywosz.
Jurgis I (Graikija)

Biografija

Danijos karaliaus Kristijono IX antrasis sūnus. Graikijoje 1862 m. nuvertus karalių Otoną I, D. Britanijos siūlymu Graikijos Nacionalinio susirinkimo 1863 m. kovo 30 d. išrinktas karaliumi. Už Jurgio I išrinkimą D. Britanija 1864 m. perdavė Graikijai Jonijos salas, nuo 1815 m. buvusias jos protektoratu. Jurgiui I valdant 1864 m. Nacionalinis susirinkimas priėmė Graikijos konstituciją. Nužudytas makedonų teroristų.
Olita Dautartaitė

Biografija

1964 m. baigė Vilniaus kultūros – švietimo technikumą Dramos fakultetą. 2005 m. baigė Šiaulių universitetą, edukologijos bakalaurė.
1964–1976 m. Kauno lėlių teatro, 1976–2008 m. Šiaulių dramos teatro aktorė. Nuo 1992 m. Šiaulių universiteto dėstytoja.
1988 m. viena iš Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio organizatorių Šiauliuose, Šiaulių sąjūdžio tarybos narė, Sąjūdžio seimo narė, daugelio renginių organizatorė ir vedėja. 1995-1997 m. ir 1997–2000 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.

Kūryba

Sukūrė per 70 vaidmenų teatre ir 7 vaidmenis kine. Vaidino režisierių A. Puipos, A. Šiušos, G. Lukšos filmuose.
1971–1976 m. pastatė spektaklių pačios įkurtuose vaikų lėlių teatruose Kaune ir 1977–1984 m. Šiauliuose. 2001 m. Los Andželo lietuvių teatre „Dramos sambūris“ pastatė spektaklį „Raudokit svajonių debesys“ (pagal M. K. Čiurlionį). 2004 m. ten pat pastatyta Juditos Vaičiūnaitės drama „Emilija Pliaterytė - lietuvaitė karžygė“.
Koncertuoja su valstybiniu kameriniu choru „Polifonija“, berniukų ir jaunuolių choru „Dagilėlis“, Šiaulių universiteto chorais. Skaito poetų Jono Strielkūno, Liūnės Sutemos, Bernardo Brazdžionio, Dalios Saukaitytės poeziją.
Chemikas (laikraštis)

Chemikas – Kėdainių chemijos kombinato laikraštis, leistas 1969–1970 m. Kėdainiuose.

Istorija

Tiražas 700 egz. Jonavoje taip pat ėjo laikraštis tokiu pavadinimu, vėliau pavadintas „Achemos žinios“.
Redaktorė Marija Burvienė.
Zakristijonas

Zakristijonas (lot. Sacrista) - krikščioniškos bendruomenės (bažnyčios) tarnautojas, pagalbininkas liturginėse apeigose, krikščioniškoje benduomenėje; bažnyčios „ūkvedys“, prižiūrėtojas. Paprastai pasaulietis žmogus.
Zakristijonas yra bendruomenės samdomas darbuotojas. Kai kuriose parapijose jis dirba visuomeniniais pagrindais, negaudamas jokio užmokesčio arba dirbdamas už simbolinį atlyginimą (nebūtinai finansinį). Kai kuriose parapijose apskritai nėra tokios pareigybės - dėl tam tinkamų asmenų trūkumo, retai vykstančių pamaldų ir kitų priežasčių. Zakristijonas rūpinasi liturgija, bažnytinių švenčių ir su jomis susijusių apeigų organizavimu, bažnyčia ir jos ūkiu, pastatų, kiemo, kai kur ir prie bažnyčios esančių įstaigų (pvz., krikščioniško darželio) priežiūra, remontu, įrengimu, atnaujinimu, saugumu. Funkcijų ir kompetencijos apimtis skiriasi kiekvienoje bendruomenėje. Ji priklauso nuo organizacijos dydžio, veiklos, valdomų išteklių, renginių, finansavimo. Liturgijos reikmenų, drabužių laikymui bažnyčioje gali būti speciali tam skirta vieta - zakristija.
Ankstyvosiose bažnyčiose zakristijono pareigas ėjo ostiarjeris.
Čižev Ruš Viešas

Istorija

1921 m. kaime buvo 19 gyvenamųjų namų su 148 žmonėmis, iš kurių 79 vyrai ir 69 moterys.