Vilniaus universiteto leidykla

Istorija

Dabartinė Vilniaus universiteto leidykla savo veiklą, kaip Vilniaus akademijos spaustuvė, pradėjo 1575 metais. Ją įkūrė didikas Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis, o spaustuvės valdymą pavedė jėzuitams. Radvilos XVI a. turėjo dvi spaustuves: Nesvyžiuje ir Brastoje. Pastaroji kaip tik ir buvo perkelta į Vilnių. Tiksli spaustuvės vieta nežinoma. Greičiausiai Lukiškėse, kur stovėję Radvilų rūmai. Vėliau ji galėjo būti perkelta į Šv. Jonų gatvę. 1576 m. gegužę pasirodė šios spaustuvės pirmasis leidinys – Petro Skargos knyga „Už Švenčiausiąją Eucharistiją prieš Cvinglio ereziją“.  
XVI a. knygų spausdinimas buvo nesudėtingas, spaustuvių įrengimai paprasti, inventorius nedidelis. XVII a. spaustuvės veikla išsiplėtė, padaugėjo darbuotojų, buvo išspausdinta vertingiausia to meto mokslinė literatūra. Akademijos spaustuvės ekonominė padėtis, palyginti su privačiomis, buvo išskirtinė, jos veiklą finansavo pasaulietinė visuomenė, Bažnyčia, mecenavo ir pats Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis. 1597 m. spaustuvės taisyklėse minima, kad jis paaukojo 1000 guldenų raidėms išlieti bei kitai spaustuvės veiklai pagerinti. 
XVIII a. viduryje spaustuvės veikla išplečiama nacionaliniu lygiu, per metus išspausdinama daugiau nei 50 leidinių. Vis dėlto jos darbą stabdė cenzūra, kontroliavusi ir knygų turinį, ir platinimą, apskritai – visą jų leidybą. Tiesa, spaustuvei yra pavykę išspausdinti necenzūruotų leidinių. Visuomeninis gyvenimas, pačios akademijos reformos turėjo įtakos, kad spaustuvė ėmė spausdinti įvairesnius leidinius, jų kiekis didėjo.
Akademijos spaustuvė leido ir mokslinę, ir grožinę literatūrą. Mokslinė literatūra – įvairių mokslo šakų tyrinėjimai, vadovėliai, žodynai, mokslo populiarinimo darbai ir kt. Grožinei literatūrai, be poezijos, prozos, buvo priskiriami ir proginiai kūriniai, didaktinė bei antikinė literatūra. Ano meto sąlygomis tokia produkcija leido akademijos spaustuvę lyginti su produktyviausiomis Vakarų Europos spaustuvėmis, joje buvo išspausdinta ir keliolika leidinių graikų, italų, prancūzų, vokiečių kalbomis. 
Panaikinus Jėzuitų ordiną, nuo 1773 metų spaustuvė priklausė valstybės iždui, nuo 1785 - vietoj Akademijos įkurtai Lietuvos vyriausiajai mokyklai, nuo 1803 pervadintai į Vilniaus universitetą. Vilniaus akademija savo veiklą tęsė iki XIX amžiaus pradžios, 1805 metų. Tada spaustuvė buvo parduota Juozapui Zavadskiui, jis tampa "Jo Imperatoriškojo universiteto tipografu". J. Zavadskis sukūrė tuo metu didžiausią ir moderniausią knygyną Vilniuje, jau 1809 metais garsėjusį lenkiškų knygų asortimentu. Ši spaustuvė buvo pati geriausia ir didžiausia XIX a. vidurio lietuviškų knygų leidėja to meto Lietuvoje, ir nors su pertrūkiais veikė iki pat nacionalizacijos 1940 metais, tačiau spaudos draudimo metais (1864-1904) išgyveno sunkiausius laikus. 1866 m. Zavadskių spaustuvėje rasta daug lietuviškų knygų, dėl to iki 1869 m. generalgubernatoriaus nurodymu spaustuvės veikla iš viso buvo sustabdyta. Nuo 1869 m. veikla atsinaujino ir kasmet buvo spausdinama po 10-20 leidinių daugiausiai lenkiškai, rečiau rusų, lotynų kalbomis. 
Panaikinus lietuvių spaudos draudimą ir XX a. pradžioje prasidėjus tautiniam atgimimui, susiformavo didelė lietuviškų knygų paklausa, o tai leido Zavadskių spaustuvei vėl suaktyvinti veiklą ir tapti pajėgiausia XX a. pradžios spaustuve. 1909 m. Zavadskių spaustuvėje atsirado rotacinė spaudos mašina, pirmieji linotipai, kas leido atsisakyti rankinio raidžių rinkimo. 1913 m. spaustuvė turėjo 12 spausdinimo mašinų ir du linotipus, joje dirbo per 50 darbininkų . Kasmet išspausdindavo apie 30-40 knygų ir po keletą periodinių leidinių. Zavadskiai atidarė ir knygyną, kuris turėjo net lietuviškos spaudos skyrių. Vilniui tapus Lenkijos dalimi Zavadskių spaustuvė dirbo toliau, kol 1940 metais Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą ir Vilnių, kaip ir visos kitos leidybinės įstaigos, spaustuvės ir knygynai buvo nacionalizuota ir perduota Tiesos redakcijai. Per 1941–1943 m. nacių okupacijos laikotarpį Vilniaus universitetas išleido 11 mokslinių leidinių, dažniausiai juos spausdindavo tuometinėje Vilniaus „Švyturio“ spaustuvėje. Lietuvą vėl okupavus Sovietų Sąjungai, 1955 m. Tiesos redakciją sujungus su Sovetskaja Litva spaustuve, naujoji įmonė buvo pavadinta LKP CK laikraščių ir žurnalų leidyklos spaustuve, tačiau spausdino ir knygas.  Minima, kad 1960 metais Vilniaus universiteto leidykla turėjo Sovietų Lietuvos vyriausybės suteiktas leidybos teises ir leido mokomąją literatūrą, mokslinių konferencijų medžiagą.  
Iki 1990 metų dabartinė Vilniaus universiteto leidykla veikė kaip Vilniaus universiteto redakcinis-leidybinis skyrius. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, 1997 metų gegužės 19 d., Vilniaus universiteto leidykla buvo transformuota į uždarąją akcinę bendrovę „Vilniaus universiteto leidykla“. Tuo metu [1997] VU leidyklos vizija buvo tapti geriausia mokslo ir švietimo literatūros srityje, modernizuoti darbus, leisti elektronines knygas, interaktyvius leidinius.  
2003 metais jos juridinis statusas buvo  pakeistas į viešąją įstaigą. 2011 metas įvykdžius reformą atsirado dvi leidyklos: VšĮ „Akademinė leidyba“ ir Vilniaus universiteto padalinys „Leidybos direkcija“. Nuo 2017 metų šis Vilniaus universiteto padalinys vėl veikia Vilniaus universiteto leidyklos pavadinimu.

Žinomiausi autoriai

Kęstutis Glaveckas, Marija Aušrinė Pavilionienė, Kęstutis Strupas, Gražina Drąsutienė, Grigorijus Potašenko, Dalia Čiočytė, Regina Rudaitytė, Vladas Žukas, Eugenija Ulčinaitė, Dalia Dilytė, Genovaitė Raguotienė, Vitas Labutis, Vytautas Juozapas Mažiulis, Vladas Vitkauskas, Vanda Zaborskaitė, Vytautas Kardelis, Audinga Peluritytė-Tikuišienė, Vaclovas Dargužas, Jonas Palionis, Natalija Arlauskaitė, Česlovas Kalenda, Pavelas Ivinskis, Marius Povilas Šaulauskas, Zenonas Norkus, Arvydas Šliogeris, Arūnas Mickevičius, Evaldas Nekrašas, Rita Šerpytytė, Viktorija Daujotytė, Vygintas Bronius Pšibilskis, Alfredas Bumblauskas, Zenonas Butkus, Kazys Ambrozaitis, Aldona Bartusevičienė, Mykolas Michelbertas, Rimvydas Laužikas, Arvydas Pacevičius, Domas Kaunas, Gintautas Vėlius, Algirdas Jakubčionis, Virginija Jurėnienė, Osvaldas Janonis, Zenona Atkočiūnienė, Žygintas Pečiulis, Audronė Glosienė, Birutė Butkevičienė, Vaclovas Lakis, Pranas Žilinskas, Feliksas Orliukas, Dalia Šatkovskienė, Leonas Jovaiša, Benediktas Juodka, Leonas Simanauskas, Birutė Galinienė, Stanislovas Martišius, Rimvydas Skyrius, Robertas Mokrikas, Remigijus Čiegis, Juozas Ruževičius, Birutė Vengrienė, Dalia Marcinkevičienė, Laimutė Žalimienė, Gražina Gudaitė, Algimantas Valantiejus, Lauras Bielinis, Raimundas Lopata, Vytautas Radžvilas, Alvydas Jokubaitis, Jūratė Novagrockienė, Jevgenij Machovenko, Gintaras Beresnevičius, Povilas Gylys, Ramūnas Vilpišauskas, Gintaras Švedas, Aldona Šiurkutė, Gintautas Valickas, Ainė Ramonaitė, Vincas Būda, Kęstutis Kilkus, Vaclovas Ščemeliovas, Meilutė Kabailienė, Vytautas Juodkazis, Giedrė Beconytė, Arūnas Bukantis, Juozas Paškevičius, Gediminas Motuza, Gintautas Tamulaitis, Juozas Vidmantas Vaitkus, Juozas Rimantas Lazutka, Osvaldas Rukšėnas, Gintautas Brimas, Rimantas Stukas, Sigita Lesinskienė, Eugenijus Lesinskas, Dainius Pūras, Ruvinas Ptašekas, Aurelija Vaitkuvienė, Povilas Plevokas, Jonas Naujalis, Alina Pūrienė, Pranas Kaltenis.