google/wiki40b huggingface dataset:
Plutono projektas

Plutono projektas buvo 1957 m. pradėtas vystyti projektas, skirtas sukurti tarpžemyninę sparnuotąją raketą branduoliniu varikliu.
Pagal sumanymą, raketa turėjo „ryti“ priešais esantį orą, kurį viduje esantis branduolinis reaktorius būtų kaitinęs iki labai aukštų temperatūrų. Įkaitęs (ir išsiplėtęs) oras dideliu spaudimu veržtųsi pro išmetamąsias angas, varydamas raketą. Toks variklis galėjo veikti tik skrendant mažiausiai triskart didesniu nei garso greičiu, todėl raketai paleisti buvo reikalinga papildoma, įprastos konstrukcijos pakopa. Dėl didelio radioaktyvumo (atsirandančio tik įjungus) toks variklis negalėjo varyti pilotuojamo aparato ar būti panaudotas pakartotinai.
Branduolinis variklis užtikrino labai didelį skridimo nuotolį: kartą paleista, tokia raketa galėjo daugelį mėnesių skrieti aplink Žemę ratu, kol bus nukreipta į taikinį (skirtingai nuo kosminių laivų, ji būtų skridusi neaukštai). Raketa turėjo nešti galingą branduolinį ginklą. Tačiau buvo svarstoma, ar jai apskritai reikalinga kovinė galvutė, nes skriejant žemai vien jos reaktoriaus radiacija bei didelio greičio kuriama smūgio banga jau buvo pakankamai naikinančios.
Į projektą buvo investuota apie 1,2 milijono dolerių. Buvo pagaminti ir sėkmingai bandyti pirmieji tokie varikliai. Tačiau galop šio sumanymo buvo atsisakyta, pasirenkant paprastesnes balistines raketas.
Riškaičiai

Aplinkinės gyvenvietės

Mandeikiai (Šiauliai) – 2 km
Gedaičiai – 1,8 km
Juodeikiai (Joniškis) – 6,6 km
Dauginčiai (Šiauliai) – 3,5 km
Mikaičiai (Šiauliai) – 1,5 km
Šakyna – 2,7 km  
 KURŠĖNAI – 28 km
Valakai (Šiauliai) – 1,3 km  
 ŠIAULIAI – 31 km
Mimaičiai – 1,3 km
Alfonsas Keliuotis

Biografija

Brolis Juozas Keliuotis. Dukterys: Eglė, Rasa, Aušra Keliuotytės.  Mokėsi Rokiškio gimnazijoje, Vytauto Didžiojo universitete studijavo lituanistiką.
1933–1940 m. dirbo J. Keliuočio redaguojamo ir leidžiamo žurnalo „Naujoji Romuva“ redakcijos korektoriumi ir sekretoriumi. Kartu laikraščiuose ir žurnaluose spausdino eilėraščius. Nuo 1943 m. bendradarbiavo žurnale „Kūryba“ ir kt. leidiniuose. Nuo 1944 m. mokytojavo Rokiškyje. Nuo 1989 m. redagavo Rokiškyje leidžiamą kultūros leidinį „Prie Nemunėlio“.
Valstybinė kelių transporto inspekcija

Lietuvos transporto saugos administracija (LTSA) (buv. Valstybinė kelių transporto inspekcija) – valstybės institucija prie Lietuvos Respublikos susisiekimo ministerijos, kuri atlieka keleivių ir krovinių vežėjų, techninės apžiūros centrų, vairuotojų mokymo ir kitų su kelių, geležinelių ir vandens transportu susijusių įstaigų valstybinę priežiūrą.
LTSA formuoja bei tobulina leidimų keleivių ir krovinių vežimo sistemos, licencijavimo, keleivinio transporto maršruto tinklus Lietuvoje ir užsienyje. Taip pat gina transporto vartotojų interesus, užtikrindama įstatymų ir kitų norminių aktų, reglamentuojančių kelių transporto veiklą, laikymąsi. Vykdo kelių ir vandens transporto priemonių techninę patikrą Lietuvoje.
Luna programa

Luna programa buvo eilė bepiločių Tarybų Sąjungos kosmoso misijų į Mėnulį. Programa vyko nuo 1959 iki 1976 m. Iš 44 bandymų 15 erdvėlaivių pasiekė savo tikslą. Dauguma šių erdvėlaivių tyrinėjo Mėnulį, jo paviršiaus sudėtį, temperatūrą, radiaciją ir gravitaciją. Iš visų bandymų 24 erdvėlaiviai buvo pavadinti „Luna“. „Luna“ programos išlaidos sudarė 4,5 mlrd. JAV dolerių.
1958 m. rugsėjo 23 d. paleistas „Luna 1“ tapo pirmuoju kosminiu zondu, praskriejusiu netoli Mėnulio (5995 km aukštyje virš paviršiaus), ir pirmasis erdvėlaivis istorijoje, sėkmingai paleistas Mėnulio link.
Antrasis sėkmingas programos bandymas įvykdytas 1959 m. rugsėjo 12 d. paleidus „Luna 2“ erdvėlaivį. Jis tapo pirmuoju kosminiu aparatu, pasiekusiu Mėnulio paviršių. „Luna 2“ patvirtino, kad Mėnulis neturi magnetinio lauko ir taip pat nerado jokių Van Aleno radiacijos juostų aplink Mėnulį požymių.
Netrukus po „Luna 2“ buvo paleistas „Luna 3“ erdvėlaivis. Jis apskriejo aplink Mėnulį ir pirmą kartą padarė kitos Žemės palydovo pusės nuotraukų.
1966 m. sausio 31 d. buvo paleistas „Luna 9“, kuris sėkmingai nusileido Mėnulyje ir tapo pirmuoju kosminiu aparatu, atlikusiu švelnų nusileidimą (nesudužusiu). Erdvėlaivis į Žemę atsiuntė 5 panoramines Mėnulio nuotraukas – pirmąsias tokias nuotraukas iš Žemės palydovo.
1966 m. kovo mėnesį Tarybų Sąjunga paleido „Luna 10“, kuris tapo pirmuoju dirbtiniu Mėnulio palydovu.
Dar vieni svarbiausių šios programos pasiekimų įvyko su „Luna 16“, „Luna 20“ ir „Luna 24“ erdvėlaiviais, kurie sėkmingai į Žemę atskraidino 0,326 kg Mėnulio mėginių. Šios misijos buvo pirmosios istorijoje mėginių iš Mėnulio paėmimo misijos, atliktos vien robotais.
Anima ir animus

Anima (lot. anima - siela) ir animus (lot. animus - protas) yra K. G. Jungo analitinės psichologijos sąvokos. Tai yra du svarbiausi archetipai, t. y. kolektyvinėje pasąmonėje esantys ir nuo individualaus pažinimo nepriklausomi pirminiai vaizdiniai, kurie pasireiškia ir per religinius pasakojimus, mitus, sapnus.
Analitinės psichologijos kritikai bei dalis šios mokyklos šalininkų nurodo, kad Jungas apibūdindamas anima ir animus sąvokas į jas perkėlė savo laikmečiui būdingus vaidmenų stereotipus, t. y. anima įvardindamas kaip vyro nesąmoningąją pusę, o animus - kaip moters.

Anima

Anima Jungui reiškė "Gyvenimo archetipą", vyro pasąmonės dalis, psichinio aparato "moteriškoji pusė". Pagal Jungą, anima yra sielos sinonimas ir priešinga išorinei asmenybei. Animos projekcija į išorę dažnai yra trikdantis faktorius santykiuose, nes vyras iš moters laukia vidinės moteriškumo idėjos įsikūnijimo.
Anima gali pasireikšti skirtingose vyro vystymosi stadijose, priklausomai nuo jausmų funkcijos išsivystymo lygio. Literatūroje su anima tapatinamos tokios figūros kaip Gretchen ir Helenė J. W. Goethe "Fauste", aba Beatričė Dantės "Dieviškojoje komedijoje".
Animos pasireiškimai sapnuose tarnauja kaip tarpininkas tarp pasąmonės ir aš. Anima gali pasireikšti kaip Mergelė Marija ar kaip kekšė, taip išpildant įvairius galimus vyro įsivaizdavimo apie moteriškumą aspektus.
Jaunuoliams anima nuolat persipina su motinos archetipu. Animos išsivadavimas iš pastarojo yra esminis vystymosi etapas.

Animus

Anima atitikmuo yra animus, t. y. nesąmoningų vyriškų savybių ir potencialų rinkinys moters pasąmonėje. Animus pasireiškia moterų sapnuose, pvz., kaip paslaptingas ir žavus meilužis, tėvo figūra, dvasininkas, profesorius, princas, burtininkas ir pan. Kaip ir visi archetipai jis gali veikti tiek pozityviai, tiek negatyviai. Pasakose animus pasireiškia kaip princas, pvz., Mėlynbarzdis.
Jonas Tiškus

Biografija

1992 m. AB „Vakarų statyba“ vyr. energetikas.
Nuo 1993 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1995–1996 m. Kretingos rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas, 1996–1998 m. skyriaus pirmininkas.
1997–2000 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys.
Druskininkų Dievo Motinos ikonos „Visų liūdinčiųjų Džiaugsmas“ parapija

Istorija

Parapija įkurta 1865 m. ir be pertraukų egzistavo iki pat II pasaulinio karo. Iš naujo parapija oficialiai užregistruota 1947 m., tuo metu parapijoje buvo 350 narių. Postsovietiniais laikais stačiatikių Druskininkuose sumažėjo tačiau cerkvė vis dar lankoma negausių parapijiečių.
Eketė (Klaipėda)

Istorija

Minima nuo 1253 m. Iki II pasaulinio karo buvo Eketės dvaras.
Čokutas

Čokutas, čokuto (angl. chokutō; jap. 直刀 'tiesus kalavijas') – tiesus vienašmenis japoniškas kalavijas, kokie buvo naudojami Japonijoje iki X a. Čokutai buvo pėsčiųjų kalavijai, naudojami duriamosioms ir kertamosioms atakoms, juos nešiojo pakabintus prie juosmens.

Istorija

Čokutai yra ankstyviausi kalavijai Japonijos kalavijų istorijoje. Jie buvo sukurti dar prieš Japonijoje kalavijų kaldinime imant naudoti diferencinį atleidimą. Čokutų geležtės būdavo hira-zukuri ir kiriha-zukuri tsukurikomi stilių, kuo šie kalavijai smarkiai skyrėsi nuo vėlesniųjų kalavijų tačių ir katanų geležčių, kurios retai buvo tokių stilių. Čokutų skiriamasis bruožas buvo tiesios geležtės, panašios kaip senovinių kalavijų Kinijoje Trijų valstybių laikotarpyje. Čokutų geležtės labai panašios į shikomizue (užmaskuotų lazdų kalavijų) geležtes, tad jas neretai painioja.
Lenktos kalavijų geležtės atsirado kartu su kalavijais, tačiau Azijoje ir Viduriniuose Rytuose jos paplito kartu su Mongolų imperija. Kamakuros šiogūnato kariai japonai, susidūrę su mongolais tiesiogiai įsitikino lenktų kalavijų geležčių efektyvumu ir mirtinumu. Ėmusios plisti pradžioje silpnai lenktos geležtės ėmė palaipsniui išstumti tiesias čokutiškas geležtes, ypač kai buvo įsitikinta jų efektyvumu raitosiose kirstynėse.

Nykimas

Kofuno laikotarpio čokutų kaip ir daugelis kitų to meto kalavijų buvo veiksmingumas buvo pagrįstas geležtės mase. Čokutais daugiausia kirsdavo, o ne durdavo. Plintantys katanos tipo kalavijai su vienašmene lenkta geležte ir tobulesne gamybos technologija paskatino tobulesnių fechtavimo technikų (pvz., iaidō) atsiradimą.
Išliko labai nedaug pilnų čokutų komplektų. Jų pakako perprasti čokutų įvairovę, kuri visada sekė kiniškų ir korėjietiškų kalavijų modelius. Tai matyti viename paskutinių Kofuno laikotarpio japoniškų kalavijų tipų – vienašmeniuose warabitetō (jap. 蕨手刀).
Tetono kalnagūbris

Tetono kalnagūbris yra kalnų grandinė Uoliniuose kalnuose Šiaurės Amerikoje. Iš šiaurės į pietus besidriekianti grandinė yra išsidėsčiusi Vajomingo valstijoje, palei su sieną su Aidaho valstija, šiek tiek į pietus nuo Jeloustauno nacionalinio parko. Dvi pagrindinės kalnagūbrio viršūnės yra: Grand Tetonas (4198 m) ir Ouveno kalnas (3940 m). Didžioji dalis kalnų grandinės driekiasi Grand Tetono nacionaliniame parke. Ankstyvieji prancūzų kailių prekiautojai suteikė kalnų grandinei vardą „les Trois Tétons“ (pranc. trys krūtys)
Rasa Kazlauskienė

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, matematikos mokytoja. R. Kazlauskienės individuali įmonės vadovė, UAB „Pietvys“ direktorė. 2000–2003 m. Alytaus miesto savivaldybės mero pavaduotoja. 2003 m. UADBB „AON Lietuva“, žmogiškųjų išteklių rizikų valdymo departamento vadovė.
1999 m. Lietuvos centro sąjungos narė, LCS Alytaus miesto grupės pirmininkė, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narė. 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narė.
Lietuvos verslininkų – vadybininkų draugijos valdybos narėAlytaus krašto verslininkų asociacijos prezidentė, Pietų Lietuvos verslininkų asociacijos viceprezidentė. Lietuvos Raudonojo Kryžiaus respublikinės valdybos narė, LRK Alytaus komiteto pirmininkė. Vaikai Agnė, Janina.
Zvolenas

Istorija

Teritorija aplink Zvoleną buvo apgyvendinta dar Paleolito laikotarpiu. IX amžiuje įsikūrė slavai. Tarp XI ir XII amžių pastatyta pilis, buvo viena didžiausių tuometinėje Europoje. Pilis buvo svarbi miesteliui, nes per miestą ėjo svarbus prekybinis kelias, jungiantis Budą su Krokuva. 1230 m. gavo miesto teises nuo Vengrijos karaliaus Belos IV. Jos buvo patvirtintos 1243 m.
Pramonės perversmo metu, per miestelį buvo nutiesta pora geležinkelio linijų, todėl tapo svarbiu industriniu centru. Zvolenas vaidino svarbų vaidmenį Slovakijos tautinio atgimimo metu.
Šiuo metu miestas yra svarbus geležinkelių mazgas, svarbus medienos fabrikas ir Technikos universitetas. Veikia oro uostas, su skrydžiais į Prahą.

Demografija

2007 m. duomenimis, mieste gyveno 43 006 gyventojai, iš kurių 95,9% yra slovakai ir 1,2% čekai. 52,5% gyventojų yra katalikai, 26,4% yra ateistai arba religijos neišpažįsta, 15% liuteronai.
Filein sako „atsiprašau“

Turinys

Maksas – aktorius, Filein – padūkusi jauna mergina. Jiedu buvo pora, tačiau vieną dieną jis gavo pasiūlymą vykti dirbti į teatrą Niujorke. Pradžioje Filein galvojo, kad tai santykių pabaiga, tačiau prisiminusi kiek vaikinų ji jau neteko dėl jų nekovodama, nusprendė jog šį kartą bus kitaip ir, nieko neįspėjusi, išvyko iš paskos. Pradžioje Maksas nustebęs ir džiaugiasi, tačiau Filein savo elgesiu ir kalbomis nuolat kelia rūpesčių ir gadina jo paties santykius su režisieriumi bei kitais aktoriais, ypač Džoana, Makso partnere scenoje. Filein susipažįsta su įvairiais žmonėmis, ypatingai susidraugauja su Gulpje, su kuria praleidžia daugiausia laiko.
Maksas tuo metu repetuoja „Romeo ir Džiuljetą“, tačiau spektaklis pilnas erotikos ir sekso. Per jo premjerą Filein sukelia skandalą, kuris sulaukia atgarsio kitos dienos spaudoje. Savo elgesiu ji atstumia visus aplinkinius, net Maksą, kurį išduoda su kitu vaikinu. Galiausiai ji patenka į labdaros renginį, kuriame dalyvauja ir Maksas, užlipa ant scenos ir nusprendžia viešai visų atsiprašyti...
Gustav Radbruch

Biografija

Nors buvo linkęs į menus, tačiau nuo 1898 m. tėvo valia studijavo teisę Miuncheno universitete (Miuncheną pasirinko todėl, kadangi jį traukė teatras, vaizduojamieji menai ir bohema, kurie klestėjo tuometinėje Bavarijos sostinėje). Vėliau – Leipcigo universitete, po to – Berlyne (dėstė baudžiamosios teisės reformuotojas Franz von Liszt). Po pirmojo valstybinio egzamino grįžo į gimtąjį Liubeką ir pradėjo teisės referendariatą. 1902 m. apgynė disertaciją (vadovas F. von Liszt) apie priežastingumo teoriją (darbas buvo įvertintas magna cum laude), teisės mokslų daktaras Liberalios darbo vadovo pažiūros įtakojo tolesnį jo mąstymą. Tarpininkaujant Listui, 1903 m. apsigyveno Heidelberge, kur 1904 m. apgynė habilitaciją (vadovas Karl von Lilienthal).
1906 m. Manheimo aukštosios prekybos mokyklos įgaliotasis dėstytojas, nuo 1910 m. Heidelbergo universiteto ekstraordinarinis profesorius (baudžiamoji teisė, proceso teisė ir teisės filosofija). Kontaktavo su Max Weber. Ilgalaikiui jo darbai įtakoti neokantizmo. Per Arthur Kronfeld ir Otto Meyerhof susipažino su Leonard Nelson darbais. 1914 m. Karaliaučiaus universiteto (Albertina) ekstraordinarinis profesorius.
1915 m. antrą kartą vedė. Žmona Lidija Schenk.
Jonas Pranaitis

Biografija

Lukšių kolūkio brigadininkas, 1995 m. Lukšių žemės ūkio bendrovės valdytojo pavaduotojas, nuo 2000 m. valdybos pirmininkas. Jam vadovaujant bendrovė tapo vienu geriausių pieno gamybos ūkių Lietuvoje. 2009 m. rugpjūčio mėn. pradėjo vadovauti Aukštadvario žemės ūkio bendrovei (Panėvežio raj.).
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šakių rajono skyriaus narys. Nuo 2004 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.
Mohammedan Sporting Club (Dhaka)

Istorija

Klubas įkurtas 1936 m.
Jedžiotų senovės gyvenvietė

Vieta

Įrengta kaimo žemių šiaurės vakariniame pakraštyje, ties riba su Klauseikiais, abipus pelkėtos, numelioruotos luomos, apie 210 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 185 m pločio. Teritorija buvusi ariama, dirvonuoja, centrinė dalis apaugusi lapuočiais medžiais ir krūmais, per luomą iškastas melioracijos kanalas.
Teritorijos plotas – 3,74 ha.
0,75 km į šiaurės rytus yra Klauseikių senovės gyvenvietė, 2,7 km į pietryčius – Jedžiotų piliakalnis, 2,9 km į pietvakarius – Apuolės piliakalnis.

Tyrimai

Iki 1880 m. vieta buvusi apaugusi mišku. Jį iškirtus ir pradėjus arti, rasta akmens kirvukas, žalvarinių sagčių, pasaginių segių, žiedų, kalavijo makštų galo papuošimas ir kt. 1982 m. tyrė Bronius Dakanis (Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba), 1996 m. žvalgė Gintautas Zabiela (Lietuvos istorijos institutas), 2004 m. – Linas Tamulynas (Kultūros paveldo centras).
Aptikta kultūrinio sluoksnio liekanų, spalvoto metalo gargažių, molio tinko gabalėlių. Kultūrinis sluoksnis, ypač šiaurinėje dalyje, smarkiai apnaikintas ariant.
1972 m. senovės gyvenvietė paskelbta vietinės reikšmės archeologijos paminklu (AV1134), 1992 m. įrašyta į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 2005 m. registruota kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A1867) ir pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe, kuriai 2006 m. suteiktas regioninio reikšmingumo lygmuo.
Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus.
Gyvulėlių kapinės

Parašymo aplinkybės

1978 m. S. Kingas sugrįžo dirbti dėstytoju į savo alma mater – Meino universitetą, įsikūrusį nedideliame Meino valstijos Orono mieste. Šiuo laikotarpiu jo šeima nuomojosi namą šalia judraus greitkelio Oringtone. Šiame kelyje nuolat žūdavo po ratais pakliuvusių naminių gyvulėlių, todėl vietos vaikai kaimyniniame lauke netoli Kingų namo buvo įrengę jų kapinaites. Ten pat savo suvažinėtą katę Smucky palaidojo ir S. Kingo duktė Naomi, iškart po to jo sūnus Ovenas taip pat vos nepapuolė po ratais. Šių patyrimų vedinas autorius parašė novelę, tačiau jautė, kad nuėjo per toli su aprašomais įvykiais. Tai buvo jo pirmoji knyga, „padėta į šalį“ paklausius žmonos Tabitos ir kolegos siaubo rašytojo Peterio Straubo patarimų. Vėliau S. Kingas nenoriai atidavė romano rankraštį spausdinimui tik leidyklai Doubleday pareikalavus vykdyti galutinio knygos varianto   išleidimo sutarties sąlygas.

Siužetas

Daktaras Luisas Kridas su šeima (žmona Reičel, sūnus Geidžas, duktė Elė, katinas Čerčilis) atsikelia gyventi į mažą universiteto miestelį. Netrukus jie susidraugauja su kaimynais, senukų pora, gyvenančia kitoje kelio pusėje. Senukai aprodo jiems žemes aplink Kridų namus. Netoliese yra kapinės, kur dar prieš dešimtis, gal netgi šimtus, metų žmonės laidojo savo mylimus mirusius namų augintinius. Luiso žmona, kuri siaubingai nemėgsta mirties ir nepripažįsta jos kaip natūralaus reiškinio, kapinėmis pasibaisi. Per Padėkos dieną Luiso šeima išvyksta pas žmonos tėvus, bet Luisas dėl turimų nesutvarkytų reikalų, lieka su katinu Čerču namie. Netikėtai į kelią išbėgusį katiną partrenkia sunkvežimis. Kaimynas, žinodamas kaip mažoji Elė myli Čerčą, papasakoja Luisui apie įspūdingas senovės indėnų kapines, kuriose vyksta stebuklai. Luisas jose palaidoja katiną. Sekančią dieną, dideliam visų nustebimui, katinas vėl sėdi prie įprastų namų durų. Bet jis nebe toks, pasikeitęs, bet  svarbiausia - gyvas. Po kurio laiko įvyksta siaubinga nelaimė. Kridų sūnų Geidžą kelyje partrenkia sunkvežimis, jį visiškai sumaitodamas. Visi apimti nevilties ir siaubo. Luisui į galvą šauna mintis palaidoti senosiose indėnų kapinėse savo sūnų, tiksliau - perlaidoti. Palaidotasis prisikelia, deja, tikras siaubūnas. Toliau įvykiai klostosi dar baisiau ...
Edvinas Kalėda

Edvinas Kalėda (Giedrius Rekašius, g. 1965 m. lapkričio 27 d. Telšiuose) – Lietuvos prozininkas, gyvenantis ir kuriantis Kaune.
Tai vienas skaitomiausių savo kartos lietuvių rašytojų. Populiarumą jam pelnė romanų trilogija Nemylimi, Svetimi, Pasmerkti bei dilogijos Auksaviriai ir Kaunas. Saulius.
Tretinė rinka

Tretinėje rinkoje (angl. third market) vyksta užbiržinės operacijos visais biržoje aprobuotais (listinguojamais) vertybiniais popieriais. Ši rinka naudojama stambių institucinių investuotojų, kurie nenori mokėti visų didelio sandorio komisinių. kuo didesnis sandoris, tuo daugiau galima dėrėtis dėl kainos. Kai kurie brokeriai suteikia galimybę prekiauti vertybiniais popieriais, kai birža uždaryta.
Jurgis Tiškevičius I

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės, Skumino šakos. Tėvas Dimitras Tiškevičius, motina Hana Masalska.

Šeima

Žmona Marijona Uniechovska (Marianna Uniechowska), sūnus Kazimieras Tiškevičius

Valstybės tarnyba

Vilniaus tijūnas, Obelių seniūnas.
Telšių Šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė

Istorija

Telšių Šv. Nikolajaus Stebukladario parapija įkurta 1840 m. Iš pradžių maldos namai buvo nuomojamose patalpose. 1864–1867 m. Vilniaus generalgubernatoriaus N. Muravjovo iniciatyva pastatyta akmeninė Šv. Nikolajaus cerkvė (valdžios lėšomis ant katalikų bažnyčios pamatų). 1923 m. žemaičių katalikai ėmė pretenduoti į žemę ir pastatą. 1932 m. teismas pripažino žemę katalikams, bet pastatą – stačiatikiams. Už pastatą katalikai sumokėjo 32 590 litų kompensaciją stačiatikiams ir 1935 m. rudenį šventykla tapo katalikų, joje įrengta Telšių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia.
Stačiatikiai 1935–1938 m. pastatė naują akmeninę cerkvę (architektas Vladimiras Kopylovas), pašventintą 1939 metų gegužę. 1937 m. parapijoje buvo 834 tikintieji. Sovietų valdžia parapiją įregistravo 1948 metais.

Architektūra

Cerkvės planinės struktūros pagrindas yra kvadratas, ant kurio formuojamas kubo formos tūris, vainikuotas kupolu bei apjuostas masyviu, laužytu, kubizmo stiliui būdingu karnizu. Tokiu pat laužytu, į viršų platėjančiu karnizu apjuosti ir žemesni už pagrindinį tūrį apsidės ir prieangio priestatai rytinėje ir vakarinėje pastato dalyje. Lygias, baltai dažytas sienas skaido siauros langų angos. Į cerkvę perkeltas XIX a. trijų aukštų ikonostasas iš likviduotos cerkvės. Pokaryje įrengtas balkonas.
Jak and Daxter

Jak and Daxter – kompiuterinių žaidimų serija, kurią 2001 m. pradėjo JAV kompanija „Naughty Dog“. Tai nuotykių žaidimų serija, pasakojanti apie dviejų draugų, Džeko ir Deksterio, nuotykius. Serijos žaidimus išleido „Sony Computer Entertainment“ tik „PlayStation“ konsolėms.
Laiškas romiečiams

Laiškas romiečiams – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.
Pasak Laiško romiečiams, kiekvienas žmogus nusideda, todėl visiems reikia Dievo pagalbos. Jėzus miręs už visus žmones; per jį Dievas suteikia savo malonę.

Turinys

Laiške romiečiams teigiama, kad visi žmonės yra nuodėmingi, kalbama apie naują tikinčiųjų gyvenimą Jėzuje Kristuje. Aprašyti Dievo planai dėl Izraelio, pateikiami bendrieji nurodymai krikščionims, aptariamos pareigos valstybei ir kitiems žmonėms. Laiškas baigiamas linkėjimais ir pamokymais, šlovinimo malda.

Parašymo laikas

Gali būti, kad Paulius parašė šį laišką apie 57 metus, antrą kartą lankydamasis Korinte. Jis ketino aplankyti Romoje gyvenančius krikščionis, tačiau aplinkybės jam sukliudė. Galiausiai jis atvyko į Romą kaip kalinys.
Estijos saugomos teritorijos

Estijos saugomos teritorijos (est. Eesti kaitsealad) – globojamos Estijos gamtos apsaugos įstatymų (est. Looduskaitseseadus), kurie buvo priimti 2004 m. balandžio 21 d. Estijos parlamento ir įsigaliojo tų pačių metų gegužės 10 d.
Vidutis Bakas

Vidutis Bakas (1942 m. sausio 14 d. Ančiškis, Truskavos valsčius) – lietuvių dainininkas (baritonas).

Biografija

1964 m. baigė matematiką Vilniaus pedagoginiame institute, 1971 m. baigė V. Adamkevičiaus klasę Lietuvos konservatorijoje.
1967–1985 m. Lietuvos Operos ir baleto teatro solistas. 1987–1991 m. Lietuvos muzikų draugijos pirmininko pavaduotojas, 1991–1995 m. – pirmininkas.
Sukūrė daugiau, kaip 30 vaidmenų. Gastroliavo Suomijoje, Airijoje, Didžiojoje Britanijoje, Vokietijoje, Rusijoje, Kanadoje, JAV.
Nalarboro lyguma

Nalarboro lyguma (angl. Nullarbor Plain) yra dideli, bemedžiai lygumų plotai, į šiaurę nuo Didžiosios Australijos įlankos. Lotyniškai nullus yra niekas nulis, arbor – medžiai. Aborigenai šia vietą vadina Oondiri – bevandenė.
Pati lyguma yra didžiausias vientisas klinties gabalas. Užima apie 200 000 km². Tęsiasi nuo Pietų Australijos iki Vakarų Australijos.
Stanislovas Marčiauskas

Stanislovas Marčiauskas (g. 1938 m. rugpjūčio 4 d. Roduose, Krekenavos valsčius) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1963 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1963–1976 m. dirbo Lietuvos žemdirbystės institute, 1977–2000 m. – Gyvulininkystės institute. Mokslinio darbo sritis – ganyklų ūkis. Paskelbė apie 280 mokslinių straipsnių.
Adrianne Curry

Biografija

Karjerą pradėjo pirmajame „America's Next Top Model“ sezone, kurį ir laimėjo. Po sėkmės konkurse Curry pasirašė kontraktą su Niujorko modelių agentūra „Wilhelmina Models“. Fotografavosi Life & Style Weekly, Us Weekly, Star, OK!, Stuff, People, Maxim, Marie Claire, Von Dutch Salon City, Macy's, Lucky, Ed Hardy, Kinis Bikinis, Beverly Hills Choppers ir Merit Diamonds žurnalams.
2004 m. pradėjo karjerą kaip podiumo modelis. Dalyvavo Anne Bowen, Jamie Pressly, Pamela Anderson, Ed Hardy, Von Dutch ir Christopher Deane kolekcijų pristatymuose.
2006 m. fotografavosi Playboy žurnalo viršeliui. Už fotosesiją Curry buvo sumokėta 2 000 000 dolerių.