Italai

Kultūra

Nuo lombardų invazijos iki XIX a. vidurio Italija nebuvo vientisa valstybė. Italija buvo susiskaldžiusi į karalystes, kunigaikštystes ir nepriklausomus miestus. Todėl skirtingų regionų tradicijos tarmės vystėsi nepriklausomai. Dar ir dabar daugelis italų save apibudina pagal provincijas, regionus, miestus, iš kurių yra kilę, ir be standartinės italų kalba ir sava tarme.

Kalba

Standartinė italų kalba atsirado literatūroje XII–XIV a. ir yra pagrįsta Toskanos tarme. Sicilijos ir Venecijos tarmės irgi šiek tiek turėjo įtakos. XIX a. standartinė italų kalba išplito ir padėjo suvienyti šalį.
Italijoje yra tautinių mažumų, kurios nekalba itališkai, bet turi pilietybę. 360 tūkst. vokiečių (bavarų, austrų) gyvena šiaurinėje Pietų Tirolio dalyje.
Friulis-Venecija Džulija turi nedidelę slovėnų mažumą. Aostos slėnyje yra prancūzų, o Sardinijoje yra katalonų anklavai, nes prieš 5 šimtmečius jie čia atvyko iš Ispanijos. Be to dviem italikų kalbomis kalbama už Italijos ribų: korsikiečių kalba Korsikoje ir retoromanų kalba rytų Šveicarijoje. Istrijoje ir Dalmatijoje yra žymios itališkai kalbančios bendruomenės. Senajame Didžiosios Graikijos regione, Kalabrijoje ir Apulijoje (Salentas) yra graikų kalbą vartojanti mažuma. Pietų Italijoje yra albaniškai kalbančių žmonių, kurių protėviai nuo turkų pabėgo iš Albanijos. Ten vietomis kalbama ir maltiečių kalba.

Religija

Dauguma italų yra Romos katalikai. Taip yra dėl milžiniškos bažnyčios įtakos Italijos pusiasalyje. Ši įtaka atsirado I m. e. a., kai buvo evangelizuota dauguma Italijos miestų. Romos vyskupai savo kilmę atseka iki apaštalo Petro. Apaštalo Pauliaus laiškai Romos bažnyčiai netgi yra kanonizuoti. Nepaisant persekiojimų, krikščionių skaičius didėjo, ypač kai imperatorius Konstantinas I pradėjo toleruoti krikščionybę 313 m., o Teodosijus I Didysis ją paskelbė valstybine religija 380 m. Žlugus Romos imperijai 476 m. Romos popiežiai įgijo pasaulietinę valdžią Centrinėje Italijoje. Istorinės popiežiaus valstybės reliktas yra Vatikanas. Nedidelė italų dalis išpažįsta protestantų, stačiatikių ir žydų tikėjimus.

Menas

Italai nuo seniausių laikų prisidėjo prie pasaulio progreso kultūroje ir moksle. Italijoje gimė daugybė visam pasauly žinomų skulptorių, dailininkų, architektų, ypač Renesanso laikotarpiu. Žymūs menininkai buvo Leonardo, Mikelandželas, Rafaelis ir Caravaggio. Literatūroje garsėjo poetas Dantė, Frančeskas Petrarka, rašytojas Džiovanis Bokačas, dramaturgas ir novelistas Luigi Pirandello. Tokie italų kompozitoriai kaip Domenico Scarlatti, Antonijus Vivaldis, Džoakinas Rosinis, Džiuzepė Verdis, Giacomo Puccini prisidėjo prie klasikinės vakarų muzikos raidos. Italams priskiriamas operos sukūrimas. Kai kurie garsiausi smuikų gamintojai yra italai. Tai Andrea Amati, Antonijus Stradivarijus ir Guarneri šeima. Operos dainininkas Luciano Pavarotti yra iš Italijos kaip ir Andrea Bocelli.

Mokslas

Tarp garsių italų mokslininkų yra Leonardo da Vinci, m kuris tyrinėjo anatomiją, geologiją, botaniką, mechaniką, hidrauliką ir aerodinamiką. Galilėjus aprašė kinematiką ir naudojo eksperimentinį metodą. Evangelista Torricelli sukūrė pirmą barometrą ir paaiškino vėjo priežastį. Alessandro Volta išrado bateriją. Antonio Meucci sukūrė pirmąjį telefoną (amerikiečiai su tuo nesutinka), Antonio Pacinotti nuolatinės srovės elektrinį generatorių. Galileo Ferraris sukūrė kintamosios srovės motorą. Eugenio Barsanti ir Felice Matteucci užpatentavo pirmą efektyvų vidaus degimo variklį. Guglielmo Marconi sukūrė pirmą radiją. Enrico Fermi atrado grandininę branduolinę reakciją ir sukūrė pirmą branduolinį reaktorių. Giulio Natta tyrė alkenų polimerizaciją, Rita Levi-Montalcini atrado nervų augimo faktorių, Riccardo Giacconi pritaikė rentgeno spindulius astronomijoje.