google/wiki40b huggingface dataset:
Platusis vimpelas

Platusis vimpelas (angl. broad pennant; rus. Брейд-вымпел; ol. brede wimpel) – trumpas ir platus vimpelas su dviem smaigaliais. Paprasti vimpelai būna ilgi ir siauri. Platusis vimpelas keliamas ant laivo stengos (aukštinančioji stiebo dalis) ir yra oficialus ženklas, kad laive yra laivų junginio (laivų diviziono, būrio ir pan.) vadas.
Tradiciškai eskadroms vadovavę admirolai turi jų rangą rodančias admirolų vėliavas. D. Britanijos laivyne kapitonui, kuris vadovaudavo laivų grupei neturėdamas admirolo laipsnio, vadovavimo laikotarpiui suteikdavo komodoro vardą, o vietoj admirolo vėliavos jis naudodavo platųjį vimpelą. Vėliau plačiuosius vimpelus ėmė kelti įvairių laivų junginių (laivų divizionų, brigadų ir kt.) vadai net tada, kai turėdavo admirolo laipsnį.
TSRS, o dabar Rusijos kariniame laivyne naudojami tik laivų junginio, laivų diviziono, laivų būrio ir reido vyresniojo (rus. старший на рейде) platieji vimpelai.

Monarchų vimpelai

Laive esant valstybės monarchui paprastai irgi keliamas specialus platusis vimpelas. Pvz., Vokietijos imperijoje 1871–1918 m. buvo naudojami kaizerio ir kaizerienės platieji vimpelai.
Birželio 19

Vardadieniai

Dovilas – Dovilė – Gaudvilas – Gervazas – Protazas – Protazijus – Ramunė – Romualda – Romualdas – Svaigeda – Svaigedas – Svaigedė.
Žaliasis laumžirgis

Paplitimas

Rūšis paplitusi vakarų palearktikos borealinėje ir vidutinio klimato juostoje. Rytuose paplitusi iki Altajaus kalnų. Vakarų Europoje reta rūšis, gausesnė Rytų Europoje, Karpatuose, Rusijoje. Tikriausiai paplitusi didesnėje Lietuvos dalyje, tačiau negausiai. Anksčiau buvo rasta Alytaus, Biržų, Vilniaus rajonuose ir Kuršių nerijoje, neseniai aptikta Ignalinos, Kauno, Plungės ir Telšių rajonuose, Pagėgių savivaldybėje. Lietuvoje rūšis saugoma nuo 2003 m. Įrašyta į Berno konvencijos II ir Buveinių direktyvos IV priedus.

Gyvenimo būdas

Jų lervos aptinkamos nerūgščiuose, santykinai švariuose vandens telkiniuose, dažniausiai alijošinių aštrių (Stratiotes aloides) lapų rozetėse. Patelės paprastai deda kiaušinius ant pusiau į vandenį panirusių šio augalo lapų, kartais ir ant šiurpių (Sparganium) ar švendrų (Typha) lapų. Kiaušiniai žiemoja, lervos išsirita pavasarį. Jos plėšrios, minta vandens bestuburiais, žuvų mailiumi, buožgalviais. Subręsta antraisiais arba trečiaisiais vystymosi metais. Suaugėliai išsirita birželio pabaigoje – liepos mėnesį ir skraido iki rudens. Jie paprastai laikosi pelkėse ir pievose netoli nuo veisimosi vietų. Plėšrūs, minta ore medžiodami skraidančius vabzdžius. Pakitus veisimosi buveinei, nukonkuruojami kitų laumžirgių rūšių.

Populiacija

Tinkamose veistis vietose telkiniuose gali būt gana gausios populiacijos. Nevėžio senvagėje, netoli Babtų (Kauno r.), suaugėlių ritimosi metu išnarų tankumas siekė 1 – 4 ind./m². Suaugėliai paprastai aptinkami pavieniui, tačiau tinkamose buveinėse gali būti gausūs: Nemuno deltoje buvo stebima apie 30 vienu metu skraidančių individų.

Ekologija

Grėsmę rūšiai kelia: vandens telkinių tarša, jų eutrofikacija, žuvų įveisimas juose, augalijos šalinimas, valymas ar gilinimas rengiantis poilsiavietes ir kitoks buveinių keitimas. Norint apsaugoti būtina išsaugoti buveines, arti veisimosi vietų nenaudoti cheminių medžiagų, ypač fosforo trąšų ir pesticidų.
Rėkyva (kaimas)

Aplinkinės gyvenvietės

Rėkyvos ežerasŠIAULIAI – 11 km
Rėkyva – 1 km
Einoraičiai  – 1 km 
 Pakapė – 6 km
Lingailiai – 2 km
Vaispera

Požymiai

Vidutinio aukščio ar labai aukšti medžiai.

Paplitimas

Filipininė vaispera savaime auga tik Filipinuose, o sparnuotoji vaispera savaiminė Vakarų Afrikoje.
Afrikos vergų prekyba

Afrikos vergų prekyba – vergų prekyba, paplitusi Afrikos žemyne nuo seniausių laikų iki dabar. Šis terminas apima tiek prekybą, paplitusią žemyno viduje, tiek prekybą, vykusią iš Juodosios Afrikos į kitus pasaulio regionus.

Vergų prekybos panaikinimas

1794 m. Prancūzija buvo pirmoji valstybė Europoje, panaikinusi vergovę ir vergų prekybą. 1802 m. Napoleonas ją sugrąžino, o galutinai ji buvo panaikinta 1848 m. 1807 m. Jungtinė Karalystė uždraudė vergų prekybą, skirdama baudas visiems vergus gabenantiems laivų kapitonams. 1833 m. vergovė panaikinta visoje Britų imperijoje. Šie potvarkiai labai greitai išplito po kitas Vakarų šalis. Britanija rengdavo reidus, tikrindama jūrinius laivus, ar nevežami vergai. Taip 1808–1860 m. Afrikos vakarų pakrantėse buvo sulaikyta 1600 vergų prekybos laivų.
Tiek Afrikos, tiek Europos visuomenėse kilo didelis pasipriešinimas vergų prekybos draudimui, kuris sunaikino per amžius susiklosčiusius ekonominius pagrindus. Britams neretai jėga įdiegus naująsias taisykles, Afrikos valstybių valdovai irgi pasirašė vergų prekybos panaikinimo sutartis ir turėjo ieškoti naujų pajamų šaltinių.
Nepaisant to, kad Atlanto vergų prekyba tokiu būdu buvo sustabdyta, musulmoniškoji vergų prekyba tęsėsi ir netgi dar labiau sustiprėjo (kadangi nebeliko konkurencijos). Britų imperijos laivų reidai Indijos vandenyne per XIX a. sugebėjo pažaboti ir šią prekybą.
Vergovės panaikinimas pačiose Afrikos visuomenėse tapo įmanomas tik pasidalijus Afriką tarp kolonijinių imperijų XIX a. pabaigoje. Tačiau procesas vyko, ir vyksta, labai lėtai. Kai kuriose valstybėse, pvz., Etiopijoje, vergovė buvo oficialiai panaikinta. Nepaisant to, daugumoje tradicinių Afrikos visuomenių vergovė išlieka. Viena sudėtingiausių padėčių yra Mauritanijoje, kurios kai kuriais apskaičiavimais netgi 20 procentų gyventojų yra vergai.
Petraičiai

Žymūs žmonės

Kaime gimė kalbininkas, kalbos istorikas Vincas Urbutis.
Išėjimo knyga

Išėjimo knyga – antroji Penkiaknygės ir Senojo Testamento knyga.
Graikiškai ir lotyniškai ji vadinama Exodus (Išėjimas). Joje pasakojama, kaip Dievas per Mozę išlaisvina savo tautą iš Egipto vergijos.
Šioje Biblijos knygoje kalbama apie Mozės išgelbėjimą bei pašaukimą vadovauti izraelitams. Taip pat pasakojama apie 10 nelaimių, kurias Dievas siuntė Egiptui už tai, kad faraonas nesutiko išleisti izraelitų. Išėjimo knygoje taip pat rašoma apie pirmąją Paschą, kuri buvo švenčiama prieš izraelitams išeinant iš Egipto, perėjimą per Raudonąją (Meldų) jūrą, Dešimties įsakymų davimą, aukso veršį bei padangtę.
Išėjimo knygoje aprašyti įvykiai Egipte (Nilo deltoje) ir Sinajaus pusiasalyje.
Knygoje aprašytas maždaug 100 metų laikotarpis (apytiksliai 1325–1225 m. pr. m. e.)
Audronė Bliujienė

Biografija

1972 m. baigė Kauno 7-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, įgijo istoriko, istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo specialybę. 1997 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „VIII–IX a. kuršių moterų papuošalų ornamentika“, humanitarinių mokslų daktarė.
1977–1985 m. Trakų istorijos muziejaus vyr. mokslinė bendradarbė. 1985–2005 m. Lietuvos dailės muziejaus restauratorė, direktoriaus pavaduotoja, vyr. muziejininkė. 2002–2005 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto Archeologijos katedros lektorė. Nuo 2005 m. Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto vyresnioji mokslo darbuotoja ir Humanitarinių mokslų fakulteto Istorijos katedros lektorė. 2009 m. Klaipėdos universiteto senatas suteikė docentės pedagoginį vardą.
Lietuvos archeologijos draugijos narė.
Dirvodara

Raida

Dirvodara – viso landšafto raidos dalis. Prasideda, kai ant uolienos ar jos dūlėsių apsigyvena gyvų organizmų (mikroorganizmų, vėliau žemesniųjų ir aukštesniųjų augalų). Jie skaido uolienos mineralinius junginius, minta jais, kuria organinę medžiagą, kuri, organizmams žuvus, virsta humusu – svarbia dirvožemio dalimi. Viena tos organinės medžiagos dalis mineralizuojasi, ja minta vėlesniosios organizmų kartos, kita kaupiasi dirvožemyje organinių ir mineralinių junginių pavidalu (šiek tiek šių junginių kritulių vanduo nuneša į gilesnius dirvožemio sluoksnius).
2008 m. vasaros olimpinių žaidynių medalių lentelė

Straipsnyje pateikiamos 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavusios šalys pagal medalių skaičių. Dalyvavo 11 028 atletų iš 204 NOK 302 rungtyse ir 28 sporto šakose.
Afganistanas, Mauricijus, Sudanas, Tadžikija ir Togas medalius olimpinėse žaidynėse iškovojo pirmąkart. Sebija ir Singapūras iškovojo pirmuosius medalius kaip nepriklausomos valstybės (iki tol Serbija buvo iškovojusi medalių kaip Jugoslavijos ir Serbijos ir Juodkalnijos dalis, tuo tarpu Singapūras 1960 m. iškovojo medalį kaip savavaldė britų kolonija).
Lietuvos futbolo taurė 1994–1995 m.

Lietuvos futbolo taurė 1994–1995 m. – šeštasis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras, vykęs nuo 1994 m. spalio iki 1995 m. birželio. Turnyre dalyvavo dviejų aukščiausių divizionų klubai ir kai kurie trečiojo diviziono klubai.
Pranciškonų pasaulis

Pranciškonų pasaulis – mėnesinis laikraštis Trečiojo šv. Pranciškaus ordino Lietuvoje organas, leistas 1923–1940 m. Kretingoje, 1923–1935 m. Kaune.

Istorija

Nuo 1923 m. iki 1935 m. Nr. 9 vadinosi „Šv. Pranciškaus varpelis“. Leido Tėvai pranciškonai. Spausdino Pranciškonų spaustuvė Kretingoje.
Spausdintos bažnyčios ir ordino žinios, pasakojimai apie misijų veiklą, giesmės, religiniai straipsniai.
Redagavo ir bendradarbiavo L. Andriekus, B. Bagdonas, P. Bizauskas, A. Dirvelė, A. Janušaitis, R. Kažukauskas, J. Krūminas, J. Pečkaitis, P. Ruškys, J. Vaškys.
CD47

CD47 – ląstelių membranų paviršiaus glikoproteinas, apsprendžiantis įvairių ląstelių sąveiką. Jis susideda iš 322 amino rūgščių. 2012 metų kovo mėnesį buvo publikuoti pirmi rezultatai apie vėžinių ląstelių savigyną CD47 multiplikavimu savo membranoje. Gauti aukštu efektyvumu pasižymintys eksperimentiniai rezultatai su pelių augliais leidžia 2014 m. pradėti bandymus su sergančiais žmonėmis.
Mehmedas II

Ankstyvasis valdymas

Mehmedas gimė Edirnėje, Osmanų valstybės sostinėje, 1432 m. kovo 30 d. Jo tėvas buvo sultonas Muradas II (1404–1451 m.), o motina – Huma Hatun, Humo Abd’Allah duktė. Huma reiškia moteris/mergina iš Humo. Mehmedas būdamas vienuolikos metų buvo išsiųstas valdyti Amasiją, vieną iš Osmanų imperijos provincijų, kad gautų patirties pagal osmanų sultonams įprastą tradiciją. Kai Muradas II sudarė taikos sutartį su Karamano emyratu Anatolijoje 1444 m. rugpjūtį, jis atsisakė sosto ir perdavė jį 12 metų Mehmedui.
Pirmo valdymo metu, Mehmedas II paprašė tėvo sugrįžti į sostą prieš Varnos mūšį, bet Muradas II atsisakė. Supykęs ant tėvo, kuris po atsistatydinimo gyveno ramų gyvenimą pietvakarių Anatolijoje, Mehmedas rašė: Jei tu esi sultonas ateik ir vadovauk savo armijoms. Jei aš esu sultonas, aš tau įsakau atvykti ir vadovauti mano armijoms. Tad Muradas II vadovavo osmanų armijai Varnos mūšyje 1444 m.
Teigiama, kad Murado II sugrįžimą į sostą organizavo Chandarli Khalil Paša, tuo metu buvęs didžiuoju viziriu, kuriam nepatiko Mehmedas, nes jo mokytojas darė jam didelę įtaką ir nemėgo Chandarlio. Mehmedas II vėliau per Konstantinopolio apgultį įvykdė Chandarliui mirties bausmę, nes šis tariamai buvo papirktas ar kažkaip padėjo apgultiesiems.

Užkariavimai Azijoje

Po Konstantinopolio užėmimo Mehmedas II nukreipė dėmesį į Anatoliją. Jis norėjo sukurti visą Anatoliją apimančią valstybę, užkariaudamas turkų bėjų valdomas teritorijas ir graikų Trezibondo imperiją šiaurės rytų Anatolijoje. Jis sudarė sąjungą su Aukso orda sąjungininku. Anatoliją buvo suvienijęs sultonas Bajezidas I 50 metų prieš Mehmedo II valdymą, bet po pralaimėjimo Ankaros mūšyje 1402 m., bėjai tapo vėl nepriklausomi. Mehmedas greitai pavergė kitas turkų valstybes ir tai jam leido nukreipti žvilgsnį į Europą.
Kita Osmanų politiką Azijoje įtakojusi valstybė buvo Ak-Kojunlu turkmėnai (Ak Koyunlu). Vadovaujam Uzun Hasano ši turkmėnų karalystė tapo stipri jėga Rytuose, bet dėl stiprių ryšių su krikščioniškomis valstybėmis (Trezibondo imperija ir Venecija) bei sąjungos su Karamanoğlu gentimi, Mehmedas juos laikė grėsme savo valdžiai. Jis vadovavo sėkmingai kampanijai prieš Uzun Hasaną 1473 m. ir Otlukbelio mūšyje pasiekė lemiamą pergalę.
Rostabanas

Rostabanas – Slibino žvaigždyno β, 2,79 ryškio G2 spektrinės klasės žvaigždė supermilžinė. Nuotolis nuo Saulės 360 šviesmečių. Rostabano masė 6 kartus, o spindulys 40 kartų didesni nei Saulės.
Agripina Jaunesnioji

Julija Agripina (lot. Julia Agrippina; 15–59 m.) – žymi romėnų moteris, imperatoriaus Nerono motina.
Būdama trylikos Tiberijaus iniciatyva ištekinta už antros eilės pusbrolio iš tėvo pusės Gnėjaus Domicijaus Ahenobarbo. Jų vienturtis sūnus Lucijus Domicijus, 50 m. įsūnytas Klaudijaus, perėmė Nerono vardą.
39 m. kartu su seserimi Livila ir Marku Emilijumi Lepidu apkaltinta perversmo rengimu prieš Kaligulą ir ištremta. Klaudijaus nurodymu grąžinta iš tremties 41 m. Antrą kartą ištekėjo už Gajaus Salustijaus Krispo Pasieno, tolimo istoriko Salustijaus giminaičio, kurį, įtariama, 49 m. nunuodijo. Tais pačiais metais, pasinaudodama atleistinių įtaka Klaudijui, Agripina tapo ketvirtąja savo dėdės žmona. Ši giminaičių santuoka sukėlė didelį romėnų pasipiktinimą.
Agripina šalino iš kelio visus, galėjusius palaužti jos įtaką ir sutrukdyti jos sūnui tapti imperatoriumi. Nerono globėjais paskyrė naująjį pretorionų vadą Sekstą Afranijų Burą ir iš tremties sugrąžintą filosofą Lucijų Anėjų Seneką. Patyrusi, jog Klaudijus pradeda perprasti jos planus, 54 m., kaip manoma, jį nunuodijo. Agripina savo galios epogėjų pasiekė pirmaisiais Nerono valdymo mėnesiais. Vėliau jos poveikis tolydžio silpnėjo. Tacitas užsimena, jog iš nevilties ji bandžiusi savo sūnų suvilioti. Jos buvimas Neroną slėgė, todėl jis įvairiais būdais stengėsi jos atsikratyti. Galiausiai liepė sukonstruoti laivą, kuris išplaukęs į atvirus vandenis turėsiąs išsiskirti dalimis. Tačiau Agripina ir vėl išsigelbėjo. Pasitaręs su Buru ir Seneka, Neronas nusiuntė atleistinį pribaigti savo motiną, o viešai paskelbė, jog ji rengusi sąmokslą jį nužudyti. Paskutiniai Agripinos žodžiai buvo „Durk į įsčias!“
Tacitas taip pat rašo, jog prieš daugelį metų Agripina lankėsi pas chaldėjus, kurie jai išpranašavo Nerono tapimą imperatoriumi ir jos žūtį nuo sūnaus rankos. Agripina atsakiusi: „Tegul nužudo, kad tik viešpatautų“. Šis pasakojimas gali būti ir vėlesnių laikų asmeninių Agripinos savybių interpretacija.
Rod Ailandas

Pavadinimo kilmė

Rod Ailandas pavadintas pagal graikų mitologijos okeanidę Rodę, kuri buvo vandenyno dievų Okeano ir Tetijos duktė.
Puodžiūnai

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas tikriausiai kilęs nuo pavardės Puodžiūnas daugiskaitos (puodžiūnas – „puodžiaus, puodų gamintojo sūnus, vaikaitis“).
Čekijos Rojus

Kultūrinės vietos

Žymiausios pilys yra Troskų ir Kosto, bet jos ne vienintelės Čekijos Rojuje. Kitos pilys yra Sychrovo, Hrubý Rohozec, Hrubá Skála ir Humprechto pilys. Yra daug griuvėsių, pvz., Frydšteino ir Valdšteino pilių. Turistus traukia ir kai kurie liaudies architektūros stiliumi pastatyti statiniai, pvz., Dlaskův ir Boučkův dvarai.
Didelis Čekijos Rojaus pranašumas yra maži nuotoliai – daug įdomių objektų gali būti aplankyti per trumpą laiko tarpą.
Standusis taškuotkežis

Biologija

Auga dažniausiai ant lapuočių medžių, atvirose vietose.
Standžiojo taškuotkežio gniužulas lapiškas, primenantis rozetę, iki 5 cm skersmens. Paviršius pilkas, taškuotas, soredės (vegetatyvinio dauginimosi organas) miltiškos, kiek šviesesnės nei pats gniužulas. Apatinė pusė šviesiai ruda, gali būti balkšva. Apoteciai pasitaiko retai.

Populiacija Lietuvoje

Nuo 2000 m. rūšis įrašyta į Raudonąją knygą. Lietuvoje iki 1937 m. buvo žinomos 2 radavietės dabartinėse Švenčionių rajono ir Vilniaus miesto teritorijose. Populiacijos atsikūrimo galimybės nėra žinomos. Šiltėjant klimatui gali plisti iš pietesnių kraštų. Arčiausiai ši kerpė randama Lenkijos šiaurinėje dalyje.
Viktoras Juščenka

Biografija

Viktoras Juščenka gimė 1954 m. vasario 23 d. Choruživkos kaime, Sumų srityje, mokytojų šeimoje.
Baigė Ternopilio finansų-ekonominį institutą. Po instituto metus tarnavo tarybinėje armijoje prie sienos su Turkija (dabartinė Armėnija).
Dirbo buhalteriu Kosivsko rajono Javorivo kaime, Ivano Frankivsko srityje.
Nuo 1976 m. gruodžio dirbo Valstybinio TSRS banko filiale Ulianivkos miestelyje Sumų srityje. 1977 m. įstojo į TSKP. 1987 m. gruodį perėjo dirbti į „TSRS Agroprombanko“ Kijevo filialą.
Nuo 1992 m. „Ukrainos“ komercinio banko pirmasis vadovo pavaduotojas. Nuo 1993 m. šio banko vadovas. Jam vadovaujant Ukrainoje atlikta finasinė reforma, 1998 m. pažabota finansinė krizė. Pagal 1997 m. žurnalo „Global Finance“ reitingus Viktoras Juščenka buvo tarp 6 geriausių pasaulyje bankininkų.
Nuo 1999 m. gruodžio 22 d. iki 2001 m. gegužės – Ukrainos ministras pirmininkas. Jam pirmininkaujant pirmą kartą šalyje per nepriklausomybės metus pradėjo augti BVP. Atleistas pagal Ukrainos aukščiausiosios tarybos nurodymą „Dėl nepasitikėjimo ministrų kabinetu“.
Nuo 2002 m. opozicinio bloko Mūsų Ukraina įkūrėjas ir pirmininkas. 2004 m. prezidento rinkimuose po pakartotino antrojo turo ir „Oranžinės revoliuzijos“ išrinktas trečiuoju Ukrainos prezidentu. Oficialiai šias pareigas pradėjo eiti po 2005 m. sausio 20 d. paskelbto Ukrainos Aukščiausiojo teismo sprendimo.
2006 m. apdovanotas Lietuvos Respublikos Vytauto Didžiojo ordinu už nuopelnus.
2010 m. Ukrainos prezidento rinkimuose užemė 5-tąją vietą tesurinkęs 5.45 % balsų. 2010 m. vasario 25 d. įvyko ketvirtojo Ukrainos prezidento Viktoro Janukovyčiaus inauguracija.
Turi penkis vaikus ir du anūkus: sūnūs Andrijus ir Tarasas, dukros Vitalina, Sofija ir Christina, anūkai Jarynka ir Viktoras.
Brokeno šmėkla

Brokeno šmėkla (vokiškai Brockengespenst), kitaip dar Brokeno lankas, kalnų dvasia – stipriai padidintas stebėtojo šešėlis, krentantis į priešingoje nei Saulė pusėje esantį rūką, debesis arba kitą labai tankią vandens dulksną. Šis reiškinys yra dažnas kalnuotose drėgnose vietovėse, rūko sąlygomis lygumų pakalnėse, tačiau būna stebimas ir lėktuve, tuomet šmėklos kontūrai primena paukštį. Dėl dažnų rūkų bei sudėtingo reljefo Brokeno apylinkėse, Vokietijoje, Brokeno šmėklos fenomenas sąlygojo vietinės legendos atsiradimą, iš kurios ir kilo šio reiškinio pavadinimas. Brokeno šmėkla pirmą kartą aprašyta 1780 metais, nuo to laiko ji tapo plačiau žinoma literatūroje.
„Šmėkla“ atsiranda, kuomet Saulė šviečia iš nugaros alpinistui, žiūrinčiam nuo viršūnės arba kalvos žemyn į rūką. Šviesa projektuoja alpinisto šešėlį į rūko tūrį, dėl šios priežasties šešėlis įgyja nenatūralią trikampę formą, susidarančią dėl perspektyvos – stebėtojo galva yra projektuojama į gilesnius (tolimesnius) rūko sluoksnius, tuo tarpu kūno šešėlis projektuojamas į artimesnius. Susidarantis milžiniško šešėlio įspūdis yra optinė apgaulė, susidaranti dėl to, kad stebėtojas mano, jog šešėlis, susidaręs ant debesų, yra nutolęs tuo pačiu atstumu, kaip ir objektai, matomi per plyšius debesyse. Toks pats įspūdis susidaro ir tuomet, kada arti šešėlio nėra jokių objektų, leidžiančių žmogui spręsti apie „šmėklos“ dydį. Šešėlis taip pat krenta ant skirtingo dydžio ir skirtingai nutolusių vandens lašų, sudarančių rūką. Dėl šios priežasties papildomai sutrinka žmogaus scenos gylio suvokimas. Dėl rūko sluoksnių arba debesų judėjimo taip pat susidaro įspūdis, kad „šmėkla“ juda. Šie judesiai turi baugiai staigų, nenuspėjamą charakterį dėl chaotiško oro srautų judėjimo. Bandant nuo šešėlio bėgti į kalną, jis pradeda vizualiai augti, bėgant nuo šešėlio į pakalnę, jis vizualiai mažėja, tačiau sparčiai artėja. Dėl šios priežasties Brokeno dvasios legenda apipinta mistika bei žmonių dingimo istorijomis.
Žmogaus figūros galva dažnai yra apsupta šviečiančios aureolės, turinčios arba ryškiai baltą spalvą, arba ryškius spalvotus žiedus. Dėl šios priežasties Brokeno šmėklos fenomenas yra panašus į vainiko fenomeną arba į šventojo švytėjimo (vokiškai Heiligenschein) reiškinį.
Kinijoje šis reiškinys yra vadinamas Budos šviesa. Jį dažnai buvo stebima kalnuotose Kinijos vietovėse. Pirmasis įrašas apie Saulės vainiką datuojamas 63 m. pr. m. e. Spalvotas halas bei Brokeno šmėkla buvo siejama su Budos apsireiškimu arba antgamtinių galių buvimo įrodymu.
Mark Hoppus

Biografija

Būdamas 15 metų Mark’as gavo pirmąją savo bosinę gitarą, tai buvo dovaną nuo jo tėvo. Taip pat jis užsidirbo pinigų stiprintuvų rinkiniui, padėdamas dažyti tėvui garažą. Mark’as niekada nelankė bosinės gitaros pamokų. Jis pats grojo jam patinkančių grupių muziką (Descendents, The Cure, Bad Religion). Taip pat Mark’as grojo ir dainavo grupėjė Pier 69 kuri grojo The Cure koverius. Taip pats jis grojo "Attic Children" grupėje 1988 metais. Tada jis dar gyveno Vašintone. Vėliau jis persikėlė į San Diegą, kur jo sesė supažindino jį su Tom DeLonge. Jie galutinai susipažino 1992. Tada jie pradėjo groti garaže pas Tom DeLonge. Netrukus prie jų prisijungė būgnininkas Scott Raynor. Jie pasivadino Blink-182. 1998 metais per Kalifornijos turą prie jų prisijungė naujas būgnininkas Travis Barker. 2005 grupė pradėjo neriboto laiko pertrauką. Mark’as toliau norėjo kurti muziką, todėl sukurė naują grupę +44 pasikvietęs ir dar kelis vaikinus 2006 įrašė pirmąjį albumą When Your Heart Stops Beating. Šiuo metu grupė dirba prie savo naujojo albumo įrašų. Conor Drebing per savo interviu su Mark’u užfiksavo jo žodžius: „Tom yra totalus savanaudis, bet jūs žinot, jūs privalot žinoti kada jūs turite sustoti. Kai ateina laikas, jis ateina. Bet dabar +44 yra viena iš geriausių grupių kurias man kadanors teko išgirsti. Ji taip gražiai skamba. Tom'o grupė taip pat graži."
Mark Hoppus šiuo metu vėl groja nuo 2009 metų vasario 9 d. atsikūrusioje grupėje blink-182.

Asmeninis gyvenimas

Mark’as vedė Skye Everly 2000 po susitikimo per kurį Blink-182 sukurė savo video klipą „All The Small Things". Po dvejų metų jiems gimė sūnus Jack Hoppus.
Daktaras

Daktaro laipsnio reikšmė

Daktaro laipsnis pirmiausia liudija apie gebėjimus savarankiškai vykdyti visus reikalavimus atitinkančius mokslinius tyrimus savo kompetencijos srityje. Skirtingai nuo bakalauro ar magistro, liudijančių tam tikrą standartinį žinių rinkinį, daktarų kvalifikacija skirtinga, nes priklauso nuo disertacijos temos. 
Daktaro laipsnis atveria galimybes tolesnėms mokslininko karjeros pakopoms. Dėl užsienio kalbų mokėjimo, apsiskaitymo bei įrodyto sugebėjimo organizuotai dirbti mokslinis laipsnis daugelyje šalių gerai vertinamas ir komerciniame sektoriuje. Universitetas ar firma, nusprendę įdarbinti mokslų daktarą, paprastai prašo jo parodyti mokslinių publikacijų sąrašą bei kviečia perskaityti prieš auditoriją trumpą pranešimą savo ankstesnės patirties tema. Tai leidžia atsirinkti darbuotoją, kuris geriausiai išmano planuojamą atlikti darbą.

Lietuva

Lietuvoje 2010 m. buvo 9 600 daktaro mokslo laipsnį turinčių asmenų iki 70 metų amžiaus (0,5 % procento visų 25–70 metų amžiaus gyventojų). Iš jų 27,3 % - Fiziniai mokslai (matematika, informatika, fizika, chemija). 79,5 % daktaro mokslo laipsnį turinčių asmenų dirbo mokslo tiriamąjį darbą, iš jų dauguma (75,1 %) – aukštojo mokslo sektoriuje (2009 m.). 56,3 %) daktaro mokslo laipsnį turinčių asmenų – vyrai. 45–54 metų amžiaus  mokslo daktarai sudarė 27,8 %, 55–64 metų – 24,3 %, o 65–69 metų – 11 % visų daktarų.