google/wiki40b huggingface dataset:
Dangerous

Dainų sąrašas

(numeris, daina, prodiuseriai, trukmė)
1."Jam"  Michael Jackson, Bruce Swedien, René Moore, Teddy Riley5:39
2."Why You Wanna Trip on Me"  Riley, Bernard Belle5:24
3."In the Closet"  Jackson, Riley6:31
4."She Drives Me Wild"  Jackson, Riley, rap lyrics by Aquil Davidson3:41
5."Remember the Time"  Jackson, Belle, Riley4:00
6."Can't Let Her Get Away"  Jackson, Riley4:59
7."Heal the World"  Jackson6:25
8."Black or White" (feat. Slash on guitar)Jackson, rap lyrics by Bill Bottrell4:14
9."Who Is It"  Jackson6:34
10."Give In to Me" (feat. Slash on guitar)Jackson, Bottrell5:29
11."Will You Be There (Theme from Free Willy)1"  Jackson7:39
12."Keep the Faith"  Glen Ballard, Siedah Garrett, Jackson5:57
13."Gone Too Soon"  Larry Grossman, Buz Kohan3:22
14."Dangerous"  Jackson, Bottrell, Riley6:59
1993 m. Dangerous albumas laimėjo Grammy apdovanojimą kaip geriausias neklasikinis albumas. Dar trim kategorijom buvo nominuotos albumo dainos.
Vytautas Laurinaitis

Biografija

1986–1992 m. Vainuto vidurinės mokyklos karinio parengimo vadovas, istorijos mokytojas, nuo 1992 m. direktoriaus pavaduotojas popamokiniam ugdymui. 1993 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, istorikas-politologas.
1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šilutės rajono skyriaus narys. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2014 m. Šilutės rajono meras.
Vainuto seniūnijos bendruomenės tarybos pirmininkas, asociacijos „Lamatos žemė“ valdybos narys. Sutuoktinė Bronislava, vaikai Domas, Benas.
Filė (miestas)

Istorija

Filę 2007 m. nusiaubė didžiulis miškų gaisras.
Didžiulis (Alytaus r.)

Istorija

Didžiulio vardu anksčiau buvo vadinama tik pietvakarinė ežero dalis.
Dėl žemių melioravimo 1928–1931 m. ežero lygis pažemėjo 2 metrais.

Duomenys

Didžiulis išsiskiria savo dydžiu ir forma iš kitų Dzūkijos ežerų. Jis susidarė ledynams tirpstant ir įgavo labai įdomią konfigūraciją: primena nevisiškai taisyklingą H raidę su kepurėle. Jos abu šonai ištįsę iš šiaurės vakarų į pietryčius. Pietvakarinė ežero dalis 6,7 km, o plotis 1,6 km. Šiaurrytinė – 5 km ir 0,65 km. Abi Daugų ežero dalys jungiasi 2,2 km ilgio ir 300–500 m pločio vandens juosta. Ežero krantų ilgis 42 km. Ežere yra 7 nedidelės salos (2 didžiausios 0,53 ha ir 0,23 ha). Ežeras yra 128 m virš jūros lygio. Pietrytiniu krantu eina riba su Varėnos rajonu.
Daugų ežeras yra rininio tipo. Jo dubenį sudaro keturios skirtingos krypties rinos. Dugno reljefą sudaro: daubos, iškilimai, seklumos, salos. Pietvakarinėje ežero dalyje vyrauja 30-40 m gyliai, o didžiausias gylis jos gale 42,5 m. Abi ežero šakas jungianti juosta sekli, dugnas lygus. Ežeras turi pusiasalį vadinamą Kirklių ragu. Rytuose išteka Abistos upė link čia pat telkšančio Savisto ežero.
Aukščiausi krantai (20-30 m) yra vakarinėje ir šiaurinėje ežero pusėje, o rytinėje ir pietrytinėje krantai žemesni, vietomis tik keletą metrų. Krantai beveik ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Abu ežero pusiasaliai užpelkėję, vietomis sunku praeiti, apaugę mišku (Papiškių miškas), bet yra paplūdimių ir vietų, tinkamų poilsiui, vandens sportui bei turizmui. Ežero pakrantėse yra įsikūrusios kelios kaimo turizmo sodybos, irklavimo bazė, vandens batutų parkas.
Aplink ežerą įsikūrę šie kaimai: Sala, Doškonys, Andriūnai, Papiškiai, Sokonys, Padaugė, Bukaučiškės II, Dvarčėnai, Daugų kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias  128  Naujieji Valkininkai–Daugai–Alytus .

Gyvūnija ir augalija

Daugų ežere gausu žuvų. Kuojos, karšiai, karpiai, aukšlės, lydekos, ešeriai, stintos, šamai, sykai, lynai, karosai, seliavos, unguriai…
Augalija skurdi ir nevienoda. Auga švendrai, meldai, nendrės. Povandeniniai augalai auga iki 7 m gylio. Supelkėjusiose įlankose augalija turtingesnė ir užima didelius plotus.
Vanuatu nacionalinė biblioteka

Vanuatu nacionalinė biblioteka – biblioteka, esanti Vanuatu kultūros centre, kuris įsukūręs Port Viloje (Vanuatu). Bibliotekoje saugoma apie 15 tūkst. knygų ir atliekamos dvi funkcijos: nacionalinės svarbos specialių ir retų dokumentų saugojimas, taip pat viešosios bibliotekos funkcija. Biblioteka įsteigta 2004 m. balandį.
Bibliotekoje yra dvi „specialios kolekcijos“, viena skirta Vanuatu, o antroji – kitoms Ramiojo vandenyno saloms. Bibliotekoje saugoma apie 500 retų eksponatų susijusių su Vannuatu, kurių didžiąją dalį sudaro retų knygų kolekcija. „Reti ir specialūs“ eksponatai apima „antropologinę ir archeologinę medžiagą, meno kūrinius ir medžiagą apie juos, autobiografinius užrašus ir biografijas, didelį skyrių darbų apie Vanuatu kalbas, misijų istorijas, žodines tradicijas, kultūrinius, istorinius ir politinius dokumentus, žurnalus, laikraščius ir periodinius leidinius“.
Vyriausiojo bibliotekininko pareigas užima Anne Naupa.
Povilas Nemanis

Biografija

1977 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
Žemės ūkio kooperatyvo „Ėriškių pienas“ pirmininkas.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Panevėžio rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Marija, vaikai Mindaugas, Remigijus.
Tumbesas

Istorija

Tumbesas įkurtas ispanų 1532 m., įėjo į Peru vicekaralystės Gvajakilio provinciją. Peru paskelbus nepriklausomybę, Tumbesas pateko į ginčytiną sritį du Didžiąja Kolumbija. 1942 m. čia vyko Peru-Ekvadoro karas, po kurio Tumbesas oficialiai tapo Peru dalimi. Miestas ne kartą nukentėjo nuo Tumbeso upės potvynių, 1953 ir 1970 m. apgriautas žemės drebėjimų.
Baltijos atominė elektrinė

Istorija

Sprendimą dėl atominės jėgainės Kaliningrado srityje statybos Rusijos atominės energetikos federalinė agentūra „Rosatom“ ir Kaliningrado srities vyriausybė priėmė 2008 m. balandžio 16 d., kai tapo aišku, jog nuo 2009 m. gruodžio 31 d. uždaroma vienintelė regione Ignalinos atominė elektrinė. Įsakymą organizuoti darbus „Rosatom“ vadovas Sergejus Kirijenka pasirašė 2008 m. rugpjūčio 13 d.; užsakovu paskirtas koncernas „Energoatom“, projektuotoju – Sankt Peterburgo mokslo tyrimų ir projektavimo konstravimo institutas „Atomenergoprojekt“. 2009 m. rugsėjo 25 d. Rusijos ministras pirmininkas Vladimiras Putinas pasirašė pavedimą Kaliningrado srityje statyti dviejų blokų, kiekvienas po 1150 MW, Baltijos AE. Tų pačių metų pabaigoje Kaliningrado srities vyriausybė valstybės poreikiams perėmė 259 ha ploto žemės sklypą tarp Šešupės ir Įsruties upių, kurio 90,1 ha priskirta pramoninei statybai.  Ragainės mieste numatyta pastatyti 10 000 gyventojų atomininkų mikrorajoną.
Pirmosios plytos padėjimo iškilmės įvyko 2010 m. vasario 25 d. Jose dalyvavo „Rosatom“ vadovas Sergejus Kirijenka, vicepremjeras Sergejus Ivanovas ir Kaliningrado srities gubernatorius Georgijus Bosas. 2010 m. pradėti žemės darbai, 2011 m. pavasarį prasidėjo statybos darbai. Pirmasis reaktorius turėtų pradėti veikti 2016 m.

Jėgainė

Baltijos AE pagrindas – du dviejų kontūrų vandens-vandens reaktoriai VVER-1200 (rus. ВВЭР, Водо-Водяной Энергетический Реактор), kurti nuo 1955 m. kaip atominių povandeninių laivų jėgainės. Pirmasis šio tipo reaktorius pradėjo veikti 1964 m. Novovoronežo AE, vėliau panašius reaktorius įsigijo Bulgarija, Vokietijos Demokratinė Respublika, Suomija, Turkija, Indija, Slovakija, Vengrija, Čekija, Ukraina. Reaktorius VVER-1200 projektuojamas ir Baltarusijos AE. Reaktoriaus šiluminė galia 3200 MW, nominali energetinė galia – 1170 MW, gryna galia – 1082 MW, naudingumo koeficientas 35%. Jame tilps apie 70 t iki 4,71-4,85% prisodrinto urano.
Reaktorius montuojamas viename bloke su garo turbina. Be to, prie kiekvieno reaktoriaus statomi mašinų skyrius, chemijos cechas, naujo kuro ir radioaktyvių atliekų saugyklos, vandens paruošimo cechas, administracinis-buitinis korpusas. Atskirai statomi ventiliacijos kaminas, dyzelinė elektros stotis avariniam elektros tiekimui, transformatoriai, automatinė gaisro gesinimo sistema.
Kiekvienam energetiniam blokui statomas atskiras bokštinis aušintuvas ir baseinai perteklinei šilumos energijai aušinti. Vandens poreikiai numatomi iki 8000 m³/val., todėl kaip papildomas vandens šaltinis bus naudojamas Nemuno vanduo.

Energetika

Numatoma, kad didžioji Baltijos AE pagamintos elektros energijos dalis bus eksportuojama. 2011 m. kovo 4 d. kompanija „Интер РАО ЕЭС“ pasirašė sutartį su Lietuvos kompanija „Inter RAO Lietuva“ dėl iki 1000 MW galios panaudojimo elektros energijos eksportui per Lietuvos teritoriją Latvijai, Lietuvai, Estijai ir kitoms Baltijos šalims esamomis 330 kV ir tiesiamomis elektros perdavimo linijomis.  Taip pat numatoma energiją eksportuoti į Lenkiją, Švediją (per Lietuvos-Švedijos povandeninį kabelį) ir Vokietiją.
Artūras Šajevičius

Biografija

1963–1971 m. mokėsi Anykščių Jono Biliūno vidurinėje mokykloje. 1972 m. baigė devintąją klasę Anykščių vakarinėje vidurinėje mokykloje. 1972–1974 m. toliau mokėsi Kaune, kur profesinėje technikos mokykloje baigė vidurinį mokslą ir įgijo šaltkalvio-remontininko specialybę.1971m. Anykščiuose įkūrė kolekcionierių klubą.1984 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, dėstytojas-treneris.Studijuodamas treniravosi pas dziudo trenerį V.Techovą
1974–1975 m. dirbo Anykščių specializuotoje kilnojamoje mechanizuotoje kolonoje šaltkalviu-remontininku. 1975–1977 m. tarnavo kariniuose daliniuose Pavolgyje, buvo mokomojo aviacijos dalinio aviomechanikas, sporto salės prižiūrėtojas, aktyviai sportavo. Nuo 1977 m. buvo Anykščių melioracijos statybos montavimo valdybos sporto organizatorius.
Nuo 1991 m. įmonės „Akordas“ savininkas .Nuo 2000 m. Aikido klubo pirmininkas, treneris, šachmatų klubo ''Šešiasdešimt keturi'' pirminininkas.
Darbo partijos narys. Nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.  Nuo pat vaikystės vaidino teatre.Dalyvavo filmuojant filmus G.Lukšo ''Duburys'', V.VLandsbergio'' Kai aš buvau partizanas'' ir ''Trispalvis''. R.Marcinkaus ir S.Aškelavičiaus ''Traukinio apiplėšimas kurį įvykdė Saulius ir Paulius''.
Vaikai Dinas, Žanas, Arnas.
Penicilinas

Penicilinas – plačiausiai vartojamas antibiotikas. Keletą penicilino formų gamina grybo pelėjūno (Penicillium) skirtingi kamienai (štamai). Nuo to laiko, kai peniciliną atrado Alexander Fleming, buvo išvesti dideliu produktyvumu pasižymintys grybo kamienai. Jie auginami ant cukringų skystų atliekų.

Istorija

1929 m. rugsėjo 30 d. anglų mikrobiologas Aleksandras Flemingas paskelbė apie antibakterinės medžiagos penicilino išradimą. Dėmesys penicilinui ypač sustiprėjo artėjant Antrajam pasauliniam karui. 1938 m. Oksfordo universiteto grupė, vadovaujama australo Howardo Florey ir vokiečio Ernsto Chaino, padarė keletą svarbių atradimų. Jie bandė auginti penicillium notatum įvairiausiuose induose, nuo ligoninės „antelės“ iki limonado butelių. Paaiškėjo, kad būtent „antelės“ formos induose (vėliau jie buvo pavadinti „Oksfordo buteliais“) pelėsiai augo geriausiai. 1941 m. vasario mėnesį buvo pirmąkart išbandytas penicilino poveikis žmogui. Visgi mokslo visuomenė įvertino visus tris penicilino sukūrėjus: Fleming’as, Florey ir Chain’as už savo darbus 1945 m. buvo apdovanoti Nobelio premija farmakologijos ir medicinos srityje.
Elgio plokščiakalnis

Elgio plokščiakalnis (rus. Эльгинское плоскогорье) – plokščiakalnis Rusijoje, rytų Jakutijoje; Janos-Oimiakono kalnyno dalis. Įsiterpęs tarp Verchojansko ir Čerskio kalnagūbrių, Elgio ir Delinios baseinuose. Aukštis iki 1590 m (vidutinis – 1200–1400 m). Sudarytas iš smiltainio ir aleurolitų. Gausu ežerų ir pelkių. Būdinga tundra, šlaituose – žemųjų pušų sąžalynai, slėniuose – maumedžių retmiškiai, salpose – gluosnių ir topolių miškeliai.
Izabelė (Portugalija)

Izabelė Portugalė (portug. Isabel de Portugal; 1503 m. spalio 24 d., Lisabona – 1539 m. gegužės 1 d., Toledo) – imperatoriaus Karolio V žmona.

Biografija

Gimė 1503 m. spalio 24 d. Lisabonoje. Portugalijos karaliaus Emanuelio I Aviso ir jo antros žmonos Marijos Aragonietės duktė. 1525 m. lapkričio 1 d. Sevilijoje ji ištekėjo už savo pusbrolio Karolio V. Buvo Ispanijos regentė 1528–1533 ir 1535–1538 metais.
Po penkto vaiko gimimo 1539 m. gegužės 1 d. Tolede mirė nuo gripo arba pneumonijos.
Keturratis

Keturratis yra atviro tipo sausumos transporto priemonė, turinti keturis (kartais tris) ratus. Keturračiai turi didelį pravažumą, tad dažnai naudojami žemės ūkio darbuose. Keturračiai daugelyje šalių yra legali gatvių transporto priemonė, tačiau Šiaurės Amerikos šalyse bei Australijoje su keturračiais draudžiama važiuoti gatvėmis.
Keturračio vairuotojo sėdėsena panaši į motociklininko, tačiau keturi ratai suteikia didesnį stabilumą.

Istorija

Pirmieji triračiai atsirado 1970 m., kai juos pradėjo gaminti Honda kompanija. Šie triračiai buvo plačiai naudojami septintoje Džeimso Bondo serijos dalyje Deimantai amžiams.
Pirmuosius keturračius pradėjo gaminti Suzuki kompanija 1982 m. Pirmuoju modeliu tapo QuadRunner LT125 keturratis.
Sporto rungtyse yra naudojami sportiniai keturračiai. Jie yra patobulinti – turi mažesnį svorį, galingesnį variklį, stabilesnę pakabą ir pažemintą svorio centrą. Dakaro ralyje keturračiams yra organizuojama atskira lenktynių klasė.
Laurencijus Bliumenau

Biografija

Prūsas. 1434–1437 m. studijavo Leipcigo, 1444–1447 m. Bolonijos (Italija) universitetuose. 1447 m. teisės daktaras.
Vokiečių ordino valstybės ekonominių reikalų valdytojas, didžiojo magistro rūmų teisininkas. Atstovavo ordinui Romoje – dirbo popiežiaus rūmų viceprokuratoriumi ir Romos kurijos tribunolo teisėju. Nuo 1449 m. Varmės vyskupijos kapitulos (Prūsija) kanauninkas. Dėl kovų tarp Prūsijos miestų sąjungos ir Vokiečių ordino 1456 m. pasitraukė iš tarnybos.
Laikomas pirmuoju prūsų humanistu. Parašė „Teutonų kryžiuočių ordino istoriją“ (Historia de ordine Theutonicorum cruciferorum), parengė spaudai ir paskelbė vokiečių istorijos mokslų leidinyje Scriptores rerum Prussicanum vertingų žinių ir apie senovės prūsus.
Dagonas (filmas)

Siužetas

Filmas veiksmas nukeltas į mūsų laikus ir vyksta Ispanijoje, kur ir filmuota. Dvi draugų poros poilsiauja plaukiodamos jachta, tačiau dėl audros jų laivas sudūžta. Viena moteris patiria traumą ir su vyru lieka laive, kita pora – Polas ir Barbara – pripučiama valtimi plaukia į netoliese esantį Imboca kaimelį ieškoti pagalbos. Išsyk pastebima, kad kaimelis ir jo gyventojai yra labai keisti. Vienintelis jame likęs tikras žmogus, benamis alkoholikas valkata, papasakoja, kad jo vaikystės laikais žmonės čia pradėjo garbinti jūrų dievybę Dagoną, ir nuo tada pamažu įgyja vis daugiau jūrų gyvūnų bruožų. Paaiškėja, kad norėdami apsimetinėti žmonėmis, jie nudiria odą nuo žmonių ir darosi iš jos kaukes. Toks likimas beveik ištinka ir pagrindinius filmo veikėjus. Tačiau vyriausioji Dagono žynė (kurią dar prieš atvykdamas į šią vietą pagrindinis veikėjas Polas sapnuodavo kaip undinę) paskelbia, kad ji ir Polas yra sesuo ir brolis, ir Polas iš tiesų yra vienas iš jų, todėl jie turi susituokti kaip ir buvo numatyta. Polo žmona Barbara yra paaukojama Dagonui – iš gelmių išnirusiai į milžinišką aštuonkojį panašiai būtybei. Polas bando tai sustabdyti sukeldamas gaisrą, tačiau nespėja. Polas bando nusižudyti susidegindamas, tačiau paskutinę akimirką Dagono žynė įtempia jį į vandenį, užgesindama liepsnas. Paaiškėja, kad Polas iš tiesų turi giminystės ryšių su kaimelio gyventojais, kadangi gali kvėpuoti po vandeniu. Filmas pasibaigia jiems plaukiant gilyn dirbtiniu vandenyno dugne esančiu šuliniu.
1992 m. žiemos olimpinės žaidynės

Miesto rinkimai

Dėl teisės surengti olimpines žaidynes varžėsi šie miestai: Sofija (Bulgarija), Faliunas (Švedija), Kortina d'Ampecas (Italija), Lilehameris (Norvegija), Ankoridžas (JAV), Berčtagadenas (Vokietija).
Sapieginė

Istorija

Nuo XVI a. priklausė didikams Sapiegoms.
Farerų salų vėliava

Farerų salų vėliava – baltame stačiakampiame fone raudonas skandinaviškas kryžius paryškintas mėlynomis fimbromis (plona juostelė aprėminanti figūrą).

Istorija

Kilusi iš daniškosios Dannebrog vėliavos. Vietos gyventojų vadinama Merkið. Vėliava buvo suprojektuota ir pasiūta iš salų atvykusių į Kopenhagą mokytis studentų ir pirmą kartą iškelta 1919 m. birželio 22 d. Apie 1931 m. neoficialiai buvo pradėta naudoti ir Farerų salose. Galutinai vėliava įteisinta 1948 m. kovo 23 d. Vėliavos diena – kovo 25 - oji.
FK Liepājas Metalurgs

Istorija

Liepojoje futbolo komanda „Olimpija“ vardu įkurta dar 1909 metais. Tai buvo klubas su ilga ir garbinga istorija.
"Metalurgs" klubas buvo suformuotas 1997 m. Jį rėmė metalurgijos gamykla, išlaikė ne tik futbolo, bet ir ledo rutulio komandą. 
2013 m. sezonas buvo paskutinis klubo istorijoje, nes atsisakius metalurgijos gamyklai remti sportą, klubas paskelbė apie bankrotą. 2014 m. buvo įkurtas naujas klubas – FK Liepāja.
Jurbarko Vytauto Didžiojo progimnazija

Istorija

Jauniausia Jurbarko 3-oji vidurinė mokykla atidaryta 1995 m. rugsėjo 1 d. netoli Vytauto parko, kur stovi paminklas Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Vytautui. Statyti pradėta 1989 m., kai dviejose miesto vidurinėse mokiniai mokėsi dviem pamainomis. Statinio projektą rengė Kauno miestų statybos projektavimo institutas. Sklype buvo gyventojų sklypai, Jurbarko rajono kooperatyvų sąjungos sandėliai, kolūkinė turgavietė. Pagal kapitalines statybos planą mokyklos statyba turėjo prasidėti 1989 m. liepos mėn. ir būti baigta 1990 m. gruodžio mėn., bet statyba užtruko, nes Valstybinės nežinybinės ekspertizės valdyba, inicijuota Žaliųjų judėjimo atstovų, atlikusi mokyklos projekto ekspertizę, nustatė, kad projekte numatyta sunaikinti 32 medžius. 1989 m. balandžio 28 d. Miesto kultūros rūmuose įvyko miesto gyventojų susirinkimas, kuriame nutarta mokyklą statyti pagal miesto generalinio plano projektą ir parengtą projektinę-sąmatinę dokumentaciją. Statybos darbams buvo skirta 257 000 rublių pamatams, rūsiui statyti, tinklams įrengti. Po 1990 m. kovo 11 d. statybos finansavimas nutrūko. 1995 m. Lietuvos Respublikos statybos ir urbanistikos ministerija išimties keliu leido priimti naudoti statomos mokyklos 3 aukštą su atskiru įėjimu. Galutinai mokyklos statyba užbaigta 1998 m. gruodžio 22 d.
1996 m. mokykloje 30 klasių mokėsi 732 mokiniai, iš jų 386 mergaitės. Pradėta dėstyti informatika, sustiprinta vokiečių kalba 5-oje klasėje, matematika 9 klasėje.
Jurbarko rajono savivaldybės tarybos 1999 m. gegužės 19 d. sprendimu mokyklai suteiktas Vytauto Didžiojo vardas. Vardas mokyklai buvo renkamas viešai – savo pasiūlymus teikė mokytojai, mokiniai, mokinių tėvai, miesto visuomenė. Nuo 2012 m. rugsėjo 4 d. pagrindinė mokykla, nuo 2018 m. rugsėjo 1 d. progimnazija.
Baltas, geltonas ir juodas

Turinys

JAV prezidentui gabenamą dovaną – žirgą iš Japonijos – pagrobia buvę konfederatų armijos kariai, dabar tapę plėšikais. Susiklosčius aplinkybėms, į dovanos paieškas leidžiasi keista kompanija: lošėjas šerifas Gideonas, pravarde „Juodas“, žinomas vagis Blankas de Blankas („Baltas“) ir japonas Sakura („Geltonas“)...
Visagino akrobatikos sporto mokykla

Istorija

Mokykla pastatyta ir atidaryta 1978 m. Mokyklos įkūrimo iniciatorė ir pirmoji direktorė (iki 1994 m.) – Tatjana Semionova.
Mokykloje įkurta Lietuvos akrobatikos federacija, kuri yra Lietuvos gimnastikos federacijos narė.
Linėjaus sodas

Linėjaus sodas (šved. Linnéträdgården) – vienas iš seniausių botanikos sodų, esantis netoli Upsalos universiteto Švedijoje. Šiame sode didžiausią dalį sudaro augalai, kurie buvo aprašyti pačio Karlo Linėjaus.

Istorija

1655 m. sodą suprojektavo ir pasodino švedų medicinos profesorius Ulofas Riudbekas vyresnysis. XVII a. pabaigoje šiame sode augo apie 1 800 skirtingų rūšių augalų, bet 1702 m. Upsalos miesto gaisro metu jis stipriai nukentėjo. Ulofas Riudbekas jaunesnysis, perėmęs sodo valdymą po tėvo mirties nesugebėjo susitvarkyti su jį užgriuvusia atsakomybe, todėl sodas pradėjo nykti. 1739 m. jame teaugo tik 300 augalų.
1729 m. pavasarį, jaunasis Linėjus lankėsi šiame sode, apžiūrinėdamas pavasarines gėles. Ten jį užtiko botanikos profesorius Ulofas Celsijus, su kuriuo jis ilgai kalbėjosi. Celsijus (astronomo Anderso Celsijaus dėdė) buvo nustebintas nepažystamo, jauno studento žiniomis ir pasiėmė jį savo globon.
1741 m. Karlas Linėjus (Riudbeko jaunesniojo mokinys, 1753 m. jo garbei pavadinęs augalą – rudbekiją) tapo atsakingas už šį sodą ir perdarė jį pagal savo idėjas, kurios atsispindi jo veikale Hortus Upsaliensis (1748), kuriame surašyta beveik 3 000 skirtingų augalų rūšių, kurios augo „jo“ sode. 1745 m. Linėjus pavedė architektui Karlui Chorlemanui pertvarkyti sodą pagal jo naują augalų klasių ir eilių sistemą.
Vėliau, 1787 m., Upsalos pilies sodai, karaliaus Gustavo III įsakymu buvo paaukoti vietiniam universitetui, tam kad būtų įrengtas botaninis sodas. Šio sodo iniciatorium buvo Karlas Peteris Tchiunbergas (dėl indėlio į mokslą pramintas „Pietų Afrikos botanikos tėvu“ ir „Japonijos Linėjum“), kuris tuo metu buvo sodo direktorium. Jis, 1807 m., per Linėjaus 100-asias metines, perkėlė beveik visus augalus iš senojo sodo į naująjį. To pasekoje senasis sodas tapo nereikšmingu ir nunyko.

Rekonstrukcija

1917 m., Linėjaus 210-ųjų metinių metais, sodas buvo nupirktas Švedijos Linėjaus bendrijos (šved. Svenska Linnésällskapet) ir 1918–1923 m. buvo atstatytas laikantis Hortus Upsaliensis knygoje esančiu aprašymu. Tačiau vėliau sodas buvo grąžintas universitetui, tuo metu kaip Linėjaus muziejus name, kuriame gyveno pats Karlas Linėjus, ir toliau buvo valdomas bendrijos.
Šiuo metu sode auga apie 1 300 rūšių augalų. Tai turbūt pats populiariausias sodas tarp Švedijos gyventojų, todėl, kad jis pavaizduotas ant kiekvienos 100 kronų kupiūros.
Zizonys

Aplinkinės gyvenvietės

Zastaučiai (Biržai) – 3 km
BIRŽAI – 14 km
Geidžiūnai – 3,3 km
Liepos (Biržai) – 1,8 km
Vaitkūnai (Biržai) – 2 km
Nausėdžiai – 2 km
Sviliai – 2,6 km
Akvilė Stapušaitytė

Akvilė Stapušaitytė (g. 1986 m. kovo 25 d. Tauragėje ) – Lietuvos badmintonininkė.

Biografija

2005 m. Europos jaunimo ir 2006 m. Europos čempionatuose pelnė 17 vietą, 2008 m. olimpinės atrankos turnyre Estijoje – 3 vietą. Dalyvavo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kur antrajame etape pralaimėjo danei Tinei Rasmusen.
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse savo grupėje pralaimėjo abejoms varžovėms iš Nyderlandų ir Islandijos ir į kitą etapą nepateko.
Drumlinas

Drumlinas – pailga aptakios formos kalva, sudaryta daugiausia iš dugninės morenos.
Manoma, kad drumlinai susidarė dar prieš ledynmetį. Tai buvo ankstesnio reljefo kalvos. Drumlinai būna paprastai kelių šimtų metrų ilgio, susidaro grupėmis ir paplitę buvusio paskutinio ledynmečio teritorijose. Drumlinų ilgoji ašis nukreipta ledyno judėjimo kryptimi, o buka, labiau statesnė dalis nukreipta į tą pusę, iš kurios ledynas atslinko.
Tuniso įlanka

Tuniso įlanka (arab. خليج تونس) − įlanka Viduržemio jūroje, skalaujanti šiaurės Afrikos krantus.
Pietiniame Tuniso įlankos krante, kur anksčiau buvo Kartagina, dabar išsidėstęs Tuniso miestas. Iš vakarinės pusės į įlanką įteka Medžerdos upė, o iš rytinės pusės įlanka atskirta Et Tibo kyšuliu, kuris ją skiria nuo Hamameto įlankos. Šalia kyšulio yra Zembros ir Zembretos salos. Toliau į šiaurę yra Tuniso arba Sicilijos sąsiauris.
Hautribdeikas

Hautribdeikas (ol. Houtribdijk) – Nyderlanduose įrengta damba, skirianti Markermerio ir Eiselio ežerus. Per ją nutiestas regioninis automobilių kelias N302, jungiantis Lelistado ir Enkheizeno miestus, šiaurės rytų pusėje yra ir dviračių takas. Transporto pranešimuose ši vieta dar vadinama Lelistado–Enkheizeno damba. Keliu kasdien pravažiuoja apie 8 500 automobilių, greitis ribojamas iki 100 km/val. Dambos galuose laivams praleisti įrengti šliuzai. Tarp abiejų ežerų Enkheizeno pusėje pastatytas laivų akvedukas (naviduct).
30 km ilgio, 68 m pločio damba pastatyta 1963–1975 m., įgyvendinant Šiaurės jūroje buvusios Zeiderzės įlankos pertvarkymo projektą. Buvo numatyta įrengti Markerwaard polderį, bet projektas kol kas lieka neįgyvendintas, čia tyvuliuoja Markermerio ežeras. Dambos viduryje pastatyta atsarginė Trintelhaven prieplauka, įrengtas restoranas, AM dažnio radijo stotis su 54 m antenos bokštu.
Dėmėtasis šeškas

Aprašymas

Kūnas 29–35 cm ilgio. Galūnės trumpos, nagai – ilgi ir stiprūs. Uodega yra trumpa ir ilgo plauko, o viso kūno kailis trumpas. Patinai sveria 320–715 g, patelės 295–600 g. Pasturgalyje turi nemalonų kvapą skleidžiančią liauką.

Paplitimas

Dėmėtieji šeškai yra randami nuo pietryčių Europos iki Rusijos ir Kinijos. 1998 m. vienas individas buvo aptiktas Sinajaus pusiasalyje, Egipte.