google/wiki40b huggingface dataset:
Salamato regionas

Geografija

Regionas yra savanų gamtinėje srityje. Didelę dalį teritorijos užima Bahr Auko ir Salamato šlapynių plotai, kur teka Šario intakai (Bahr Aukas, Bahr Salamatas, Bahr Keita, Bahr Bola). Yra Zakumos nacionalinis parkas.

Gyventojai

Didžioji dalis krašto gyventojų yra Centrinio Sudano kalbomis kalbantys rungai ir kibetai. Yra arabų (salamatai, hematai, rašidai ir kt.).
Ščučinskas

Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. vid. Miesto statusas suteiktas 1939 m.
Jusufas Abu Jakubas

Istorija

Pirmus savo valdymo metus Jusufas Abu Jakubas turėjo slopinti giminaičių ir atskilusių genčių sukilimus. 1290 m. apsupo ir bandė užimti Tlemseną, bet nesėkmingai. 1295 m. jis vėl pradėjo karą su savo kaimynu iš Alžyro ir užėmė Taurirtą prie Za upės, 1296 m. – Udždą, 1298 m. – Tauntą (Rifo kalnai) ir Nedromą (Tlemseno vilaja). 1299 m. gegužę apsupo Tlemseną ir laikė apsuptyje 8 metus. Per tuos metus Marinidai vadovaujami Jusufo Abu Jakubo užėmė visą vidurio Magrebą. 1307 m. atrodė, kad Tlemsenas jau pasiduos, bet kažkokios tamsios haremo istorijos metu, gegužės 13 d. Jusufą Abu Jakubą nužudė jo eunuchas.
1295–1298 m. Jusufas Abu Jakubas turėjo kariauti su savo maištingu sūnumi Abu Amiru, kuris buvo įsitvirtinęs Gomaro genties rajone (dabar Tetuanas).
Europos solidarumas

Istorija

„Solidarumas“ (ukr. Солідарність) buvo įkurtas 2001 m. vasario 28 d. Pirmasis partijos pirmininkas buvo Michailas Antoniukas. Nuo 2001 m. lapkričio 15 d. partijos lyderis buvo Petro Porošenka.
2014 m. rugpjūčio 17 d. partijos pavadinimas buvo pakeistas į „Petro Porošenkos blokas“ (ukr. Блок Петра Порошенка).
Natalio kolonija

Istorija

Britai įkūrė Kapo koloniją ir siekė užvaldyti visą pietų Afriką. Kūrėsi afrikanerių kolonijos.
Daugelis vietinių genčių nusileido britams ir pripažino jų valdžią, bet zulai su atėjūnais kovojo ginklu. Zulų karalystė buvojo su Britanijos imperija. Būta nuožmių mūšių, bet geriau ginkluot britai nugalėjo zulus.
Per karus su zulais 1839 m. susikūrusi nepriklausoma Natalio respublika buvo paskelbta kolonija. Tai nutiko 1843 m.
Po karų į kraštą atvyko anglų, vokiečių, kuriems britų valdžia dalijo žemes.
Prancūzijos Čadas

Istorija

Prancūzai pirmąkart atvyko į Čadą 1891 m., kai jų karinė ekspedicija kovojo su musulmonų valstybėmis. Lemiamas kolonijinis mūšis dėl Čado įvyko 1900 m. balandžio 22 d. tarp prancūzų majoro Amédée-François Lamy ir Sudano karo vado Rabih az-Zubayr. Abu vadai žuvo mūšyje.
1905 m. Čado administracija buvo patikėta generolui-gubernatoriui Brazavilyje, Prancūzijos Pusiaujo Afrikos sostinėje. Čadas atskira kolonija tapo tik 1920 m., kai jį pradėjo valdyti generolas-gubernatorius iš Fort Lamio (dabar Ndžamena).
Čado kolonizaciją dominavo dvi temos: Čado suvienijimo politikos trūkumas ir labai lėta modernizacija. Prancūzijos kolonijinės politikos prioritetų sąraše Čadas buvo pabaigoje. Prancūzai žiūrėjo į Čadą kaip neapdirbtos medvilnės ir netreniruotos darbo jėgos šaltinį produktyvesnioms pietinėms kolonijoms.
Kolonijiniu laikotarpiu prancūzai praktiškai nevaldė Čado: šiaurėje keletas karininkų buvo paprastai palikę gyventojus ramybėje, centre administracija reiškėsi labiau ir tik pietuose prancūzai tvirtai laikė valdžią savo rankose.
1960 m. Čadas tapo nepriklausoma respublika.
Vezuvianitas

Vezuvianitas (kalifornitas, idograsas, kiprinas) – silikatų klasės, metamorfinės kilmės silikatinis mineralas. Cheminė formulė Ca₁₀Mg₂Al₄(SiO₄)₅(Si₂O₇)₂(OH)₄. Vezuvianito kristalai randami klintyse. Mineralas pirmą kartą buvo surastas Vezuvijaus vulkano lavoje.
Kietumas pagal Moso skalę 6,5-7,0. Specifinis tankis- 3,0-4,0.
Mineralo spalva – žalia, ruda, geltona. Dėl vario priemaišos vezuvianitas gali įgauti mėlyną atspalvį ir tuomet vadinamas kiprinu.
Vezuvianitas randamas JAV, Kanadoje, Italijoje, Norvegijoje, Šveicarijoje, Pakistane, Rusijoje, Ukrainoje.
Aldona Aleškevičienė-Statulevičienė

Aldona Džiugaitė-Aleškevičienė-Statulevičienė (g. 1936 m. sausio 1 d. Džiuguose, Kurklių valsčius) – Lietuvos matematikė, habilituota fizinių mokslų daktarė.

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1982 m. fizikos ir matematikos mokslų daktarė. Nuo 1959 m. dirba Matematikos ir informatikos institute.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš tikimybių teorijos ribinių teoremų. Įrodė lokaliųjų ir integralinių ribinių teoremų Markovo grandinėms, atsitiktinių dydžių sumų maksimumų didelių nuokrypių teoremų ir atsitiktinių vektorių sumų didelių nuokrypių integralinių teoremų. Nustatė atsitiktinio klajojimo lokaliųjų laikų ribinius skirstinius ir konvergavimo greičio įverčius.
Žukovskis

Istorija

Įkurtas 1935 m. kaip Отдых sodų gyvenvietė, bet greitai pervadinta Stachanovą (Стаханово) vardu (pagerbiant šachtininką A. Stachanovą). 1947 m. suteiktos miesto teisės ir dabartinis vardas (pagal aviatorių N. Žukovskį).
Enklitikai

Enklitikai (sen. gr. ἐγκλίνω 'linkstu') – klitikų atmaina: nekirčiuotas žodis, einantis po kirčiuotojo ir kirčio atžvilgiu prie jo besišliejantis.
Lietuvių kalboje toks nesavarankiškumas reiškiasi kirčio nebuvimu, pavyzdžiui: padarýkime gi, stóviu juk, dìrbam jau (enklitikai gi, juk, jau).
Enklitikas ir kirčiuotasis žodis sudaro vieną fonologinį žodį.
Kitose kalbose prozodinis vieningumas gali būti reiškiamas kitaip. Suomių kalboje matyti sinharmonizmas – balsių eilės derinimas prie tolesnio skiemens, pavyzdžiui: koira-ko 'ar šuo?', ystävä-kö 'ar draugas?'.
Josvainių koplyčia

Istorija

Josvainių kapinių koplyčios pastatymo metai nėra žinomi. Manoma, kad ji kurį laiką galėjo būti maldos namais, kol XIX–XX a. sandūroje buvo statoma Josvainių bažnyčia.
Lietuvos notarų rūmai

Notarų rūmai Lietuvoje yra Lietuvos notarų savivaldos, jų veiklos priežiūros organizacija. Notarų rūmai Lietuvoje vienija 265 notarus (2008 m.), veikia vadovaudamiesi Notarų rūmų statutu.
Leidžia profesinį teisės žurnalą „Notariatas“ apie notarus bei notariatą.
Jokūbas

Jokūbas (hebr. יעקב = „laikantis kulną“) – Izaoko ir Rebekos sūnus, Izraelio tautos patriarchas. Minimas Pradžios knygoje. Pasakojama, kad Jokūbas taip buvo pavadintas todėl, kad gimė iškart po dvynio brolio Ezavo, laikydamas jį už kulno. Kitas jo vardas buvo Izraelis.
Pradžios knygoje pasakojama, kaip Jokūbas apgaule gavo iš tėvo Izaoko pirmgimystės teises ir palaiminimą. Kadangi brolis Ezavas buvo labai plaukuotas, Jokūbas eidamas pas tėvą apsivyniojo rankas ožiukų kailiais, prieš tai motinos padedamas išviliojęs Ezavą į medžioklę. Kai apgaulė buvo suprasta, jam teko bėgti iš namų.  
Jokūbas Mesopotamijoje vedė savo dėdės Labano dukteris, Lėją ir Rachelę, kurią mylėjo labiau. Dėl jos jis tarnavo savo dėdei 7-erius metus, bet per apgaulę buvo sutuoktas su Lėja, todėl turėjo tarnauti dar 7-erius metus. Vėliau Jokūbas susigrūmęs su paslaptinga būtybe, kuri praminė jį Izraeliu (hebr. „kovojęs su Dievu“). 
Iš viso jam gimė 12 sūnų ir duktė Dina. Žymiausias Jokūbo sūnus - Juozapas. Biblijoje rašoma, kad 12 sūnų tapo 12-os Izraelio genčių pradininkais.
Jokūbas mirė Egipte sulaukęs 147 ar 140 metų. Jo kūnas buvo balzamuotas ir palaidotas Izraelio žemėje, šalia protėvių.
Inžinerija

Inžinerija – disciplina ir profesija, praktiškai pritaikanti fizikos, chemijos, matematikos, medžiagos mokslo, matematinio modeliavimo (o bioinžinerija biologijos), ekonomikos bei praktinės veiklos žinias įvairiose technikos sferose – statinių ir tiesinių (kelių, laivybos ir drėkinimo kanalų, ryšio linijų ir pan.), įrengimų, mašinų ir kitokių įtaisų, technologinių sistemų ir procesų projektavime, kūrime, derinime, remontavime ir panašiai.
Pastaruoju metu inžineriai naudoja itin daug kompiuterinės technikos programų, ypač kompiuterinio modeliavimo, kompiuterinio projektavimo ir kitų informacinių technologijų, kurios ženkliai padidina inžinerinės veiklos efektyvumą.
Vladas Balsys (1924)

Vladas Balsys (1924 m. vasario 23 d. Palangoje – 1987 m. lapkričio 1 d. Kaune) – muzikos pedagogas ir chorvedys.

Biografija

Baigęs vidurinę mokyklą, 1947–1949 m. Klaipėdos muzikos mokykloje mokėsi skambinti fortepijonu (dėst. P. Pokrovskis). 1949–1954 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. Jono Motiekaičio klasė).
Nuo 1954 m. rudens iki mirties – Kauno Juozo Gruodžio aukštesniosios muzikos mokyklos choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, 1964–1977 m. – dieninio skyriaus vedėjas, vėliau – dėstytojas, išugdė būrį jaunųjų chorvedžių.
1961–1964 m. buvo Kauno vaikų muzikos mokyklos direktorius. 1968–1971 m. vadovavo Kauno vandens ūkio projektavimo instituto moterų chorui, 1973–1977 m. Kauno radijo gamyklos mišriojo choro „Banga“ chormeisteris. Buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas, Kauno miesto chorų apžiūrų ir konkursų žiuri narys, parašė chorų koncertų recenzijų.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Valerijus Rancevas

Biografija

Mokėsi Rokiškio 3-čiojoje vidurinėje mokykloje, 1995 m. baigė Panevėžio aukštesniąją technikos mokyklą, 2005 m. – Utenos kolegiją, 2014 m. –Šiaulių universitetą.
2011–2014 m. Rokiškio rajono savivaldybės mero patarėjas verslui ir investicijoms. 2014–2018 m. Rokiškio rajono savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2019 m. Rokiškio rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas
2009–2011 m. ir 2018–2019 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Apylinkės prokuratūra

Apylinkės prokuratūra (pvz., Lenkijoje - rajono prokuratūra) – teritorinė prokuratūra.
Palangos Iveros Dievo Motinos ikonos parapija

Istorija

Parapija užregistruota 1995 m. metais buvusioje vidurinėje mokykloje. Bendruomenei tarnavo vienuolis Aleksejus Babičius. 1999 m. miesto merija nemokamai paskyrė 2263 m² ploto cerkvei statyti. 2000 m. vasario 18 d. pagal rusų architekto D. Borunovo projektą pradėta statyti Palangos cerkvė; už darbus mokėjo Klaipėdos verslininkas A. Popovas. 2002 m. birželio 16 d. cerkvė pašventinta. Parapijai priklauso 100 tikinčiųjų.
Šamberi

Istorija

Senovėje Šamberi vietoje buvo romėnų miestas Lemenkumas (Lemencum). XI a. miestas vadinosi Kamberiaku (Camberiacum). Nuo XII a. Šamberi tapo Savojos grafystės, o 1416−1563 m. kunigaikštystės sostine. 1792 m. ir iki 1815 m. Šamberi priklausė Prancūzijos respublikai ir buvo svarbiausias Monblano departamento miestas. Vienos kongreso nutarimu Šamberi buvo grąžintas Savojai. Nuo 1860 m. miestas priklauso Prancūzijai.
Iki 1578 m. Šamberi bažnyčioje buvo saugoma Turino drobulė, kuri 1532 m. nukentėjo per gaisrą šioje bažnyčioje − išsilydęs sidabras pradegino skyles viename kampe. 1534 metais vienuolės drobulę restauravo. 1578 m. drobulė buvo perduota Bažnyčiai ir nugabenta į Turiną, kur saugoma iki šių dienų.
Stultiškiai

Aplinkinės gyvenvietės

UPYTĖ – 2 km
ĖRIŠKIAI – 6 km
2013 m. A lyga

Dalyviai

Pirmenybėse dalyvavo 9 komandos, kurios tarpusavyje žaidė keturių ratų sistema.
Šiaulių spaustuvės

Šiaulių spaustuvės – spaustuvės, veikusios Šiauliuose.
Tauniūnai

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 14 km
Mieleišiai – 1,7 km
Pavariškis – 2,5 km
Iškonys – 1,9 km
Kemėnai – 2,7 km
Lietuvos jaunimas

Lietuvos jaunimas – laikraščio „Tautininkų balsas“ priedas, ėjęs 1928 m. Kaune.

Istorija

Leido „Tautininko“ bendrovė. Išėjo 16 numerių. Nuo 1928 m. rugsėjo 15 d. vietoje „Lietuvos jaunimo“ pradėtas leisti žurnalas „Jaunoji karta“.
Aruša

Istorija

Arušą 1900 m. įkūrė vokiečių kolonistai. Čia pastatyta karinė tvirtovė, o miestas tapo svarbu regiono prekybos centru. 1916 m. miestą užėmė britai. 1994 m. Arušoje surengtas Ruandos tarptautinis karo nusikaltimų tribunolas, kuriame teisti Ruandos genocido organizatoriai.
Rimdžiūnai

Istorija

Iki 1954 m. – Rimdžiūnų apylinkės centras.
Generolo Povilo Plechavičiaus kadetų licėjus

Apie licėjų

Licėjaus neformaliojo ugdymo skyriuje sudaromos sąlygos 5–12 klasių mokiniams papildomai mokytis teisės ir karybos pagrindų, sporto ir kitas parengtas programas, skirtas Kauno miesto ir Kauno apskrities mokyklų mokiniams. Įteikiamas brandos atestatas, leidžiantis tęsti studijas bet kurioje aukštojoje mokykloje. Taip pat išduodamas pažymėjimas, liudijantis apie baigtą teisės ir karybos pagrindų kursą; jis yra reikšmingas tęsiantiems gebėjimų bei įgūdžių tobulinimą teisės ir kariniuose Lietuvos universitetuose, aukštosiose mokyklose: Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijoje, Mykolo Romerio universitete, Pasieniečių mokykloje, Divizijos generolo Stasio Raštikio Lietuvos kariuomenės mokykloje.
Skiriamas ypatingas dėmesys mokinių užimtumui po pamokų: organizuojama saviruoša – namų darbų ruošimas po pamokų, neformaliojo ugdymo užsiėmimai – taktika, savigyna, krepšinis, boksas, alpinizmas ir speleologija, irklavimas, buriavimas ir kt. Atostogų metu vykdomos 3–4 dienų stacionarios nacionalinės ir tarptautinės stovyklos kariniuose ir Vidaus reikalų ministerijos padaliniuose, mokymo įstaigose. Auklėtiniai taip pat dalyvauja įvairiose ekskursijose, kas antrą šeštadienį vyksta pratyboms į priemiesčio miškus, du kartus vasarą, žiemą ir pavasarį moksleivių atostogų metu rengia stacionarias stovyklas.

Direktoriai

Ingrida Levickienė (laikinai)
Stelenbosas

Istorija

Miestas įkurtas 1679 m. europiečių atvykėlių.
Teisės viršenybė

Teisės viršenybė – visuomeninio gyvenimo ar jo elementų atitikimas teisei; teisės principas, pagal kurį visuomeninis gyvenimas arba jo dalis turi neprieštarauti teisei.
Principo turinys skiriasi nuo to, kaip oficialiai pripažįstama teisės normomis arba teise. Priklausomai nuo teisės koncepcijos arba teorijos gali skirtis ir principo taikymas įvairiose teisinėse sistemose, nebūtinai tik valstybėje. Taikymą komplikuoja tai, kad teisės šaltiniai – ne tik įstatymai, bet ir kitos taisyklės arba normos, kurios ne visada būna užrašytos, o galioja kaip teisės principai, taip pat paprotinė teisė, teisinė praktika, žodine forma priimtos teisės taisyklės, kurios nėra užfiksuotos. Todėl dėl teisės normų turinio arba dėl jų egzistavimo gali kilti ginčų.
Teisės viršenybė – vienas iš pamatinių principų, kuriais grįstina teisinė valstybė. Principas taikytinas viešajai valdžiai ir jos veiklai: valstybinės institucijos turi būti steigiamos bei veikti tik pagal galiojančią teisę. Valstybės ir kitų organizacijų priimti teisės aktai turi neprieštarauti teisei. Teismo procese teisėtumas užtikrintinas saistant teisėsaugos institucijas, kurios turi paisyti galiojančios teisės normų. Teisės viršenybės principo struktūrinė dalis – įstatymo viršenybės principas, pagal kurį apsiribojama reikalavimu atitikti ne visos teisės, o tik dalyje jos teisės aktų (t. y. įstatymų) įtvirtintas normas.
Ana Netrebko

Ana Netrebko (rus. Анна Юрьевна Нетребко; vok. Anna Netrebko g. 1971 m. rugsėjo 18 d. Krasnodare, Rusija) – rusų dainininkė (sopranas).
Turi Rusijos ir Austrijos (gavo 2006 m) pilietybę.
Aukštumalos pelkė

Aukštumalos pelkė – aukštapelkė Šilutės rajone, Pamario krašte. Tai viena didžiausių pelkių ne tik Vakarų Lietuvoje, bet ir visos Lietuvos teritorijoje.

Pelkė

Kartu su šalia esančiu durpynu pelkė užima daugiau nei 2500 ha plotą. Nuo XIX a. pabaigos šalia esančiuose Traksėdžiuose veikia fabrikas apdirbantis iš Aukštumalos pelkės durpyno kasamas durpes. Nuo 1820 m. pradėtas pelkės sausinimas, iškasti 3 kanalai. 1888 m. pradėta pelkės kolonizacija – sudaryti sklypai po 3 ha su 2 trobom, kurias išsimokėtinai vokiečių valdžia atiduodavo iš Rytprūsių atsikeliantiems vokiečiams.

Pilskalnis

Pelkės rytinėje dalyje, į vakarus nuo Lapalių kaimo, smėlingoje salelėje būta įtvirtintos gyvenvietės, vadinamos Pilekalve, Pilskalniu. Salelė vos 0,5 m iškilusi virš pelkės, pailga šiaurės – pietų kryptimi, apie 40x20 m dydžio. Salelė suardyta apkasų, ūkinių darbų. 1891 m. Adalbertas Becenbergeris ją bandė kasinėti, rado didelių akmenų ir anglių. Salelę 1972 m. žvalgė Istorijos institutas.
Muravlenka

Istorija

Gyvenvietės projektavimas pradėtas 1980 m., įkurta 1984 m. ir pavadinta naftos inžinieriaus Viktoro Muravlenkos garbei. 1990 m. Muravlenkai suteiktas miesto statusas.
Gudlaukis (Tauragė)

Pavadinimo kilmė

Gudlaukio pavadinimas kilęs nuo etnonimo gudas, reiškiančio baltarusį arba naujakurį kalbantį kitokia kalba, tarme. Lietuvoje dažnos pavardės su šaknimi Gud-, dėl šios priežasties nemažai gyvenamųjų vietovių pavadinimų prasideda tokia pat šaknimi, tokių priskaičiuojama bemaž 120.

Istorija

Gudlaukis garsus savo 6,4 m apimties ąžuolu, kurio amžius siekia 600 metų. Gudlaukis pirmą kartą paminėtas 1561 m. sudarytame Jurbarko valsčiaus inventoriuje. Tuomet kaime gyveno trys žmonės – Vaitkaičiai: Petras, Bartkus ir Motiejus, ir turėjo po valaką žemės. Vėliau nuo XIX a. vidurio kaimas priklausė Ringių dvarui, kurį valdė Volmeriai. Kaime yra senos kapinaitės, kuriose kapų jau seniai nebežymi net žemės kauburai, paskutinis žmogus jose palaidotas 1942 m., tuomet kapinaitės paskutinį kartą ir sutvarkytos.
Taojuanas

Istorija

Taojuane senovėje gyveno lygumų Taivano aborigenai. Miestas vadinosi Taodzijuanu (kin. 桃仔園, pinyin: Táozǐyuán), išvertus „persikų sodas“, nes apylinkėse žydėdavo daug persikų. 1920 m. valdant japonams miestas buvo pervadintas Taojuanu.
Sukūrus Sinbėjų 2010 m. gruodžio 25 d., Taojuanas tapo didžiausiu apskrities pavaldumo miestu Taivane, nes nebeliko Bančiao. Po ketverių metų, 2014 m. gruodžio 25 d., buvo suformuotas dar vienas išskirtąjį statusą turintis miestas Taojuanas (buvusi Taojuano apskritis), o prieš tai buvęs Taojuano miestas, turėjęs apskrities pavaldumo statusą, buvo į trauktas į naujai sukurto miesto sudėtį ir tapo rajonu.

Geografija

Miesto teritoriją sudaro lygumos, vietose pereinančios į kalnus ir plokščiakalnius. Jo forma pailga, siaura, ištįsusi iš pietvakarių į šiaurės vakarus, pietryčiuose užsibaigia Suešano kalnagūbriu, priešingoje pusėje – Taivano sąsiaurio pakrante.
Taojuano plokščiakalnyje yra irigacijai naudojamų kūdrų.

Ekonomika

Tai svarbus Taivano pramoninis regionas. Miesto teritorijoje yra daug pramoninių parkų, įsikūrę daugelis technologijų kompanijų.
Mieste veikia ar turi būstines šios kompanijos: „HTC“, „Coca-Cola Museum“, „Atotech Taiwan“, „Wacoal Taiwan“, „Enermax“, „Ford Motor Company“.

Gyventojai

Taojunas yra Taivano aborigenų genties pingpu gimtinė. Kitos svarbios etninės grupės: hoklai, hakai, atajalai.
Rimučiai (Šiauliai)

Aplinkinės gyvenvietės

Pociškė – 0,5 km
Bulėnai – 2 km 
 ŠIAULIAI – 19 km
Girnikai – 0,5 km
Skaudviliai – 1 km 
 BUBIAI – 5 km
Linartai – 3 km
Kurtuvėnai – 1,5 km
Vadovas (Seinai)

Vadovas – mėnesinis laikraštis, skiriamas dvasiškiems lietuvių reikalams, katalikų kunigams skirtas mėnesinis žurnalas, ėjęs nuo 1908 m. rugsėjo 1 d. iki 1914 m. gruodžio Seinuose.

Istorija

Leido Kazimieras Prapuolenis, finansavo Šv. Kazimiero draugija. Spausdino Laukaičio ir kt. bendrovės spaustuvė Seinuose. Išėjo 76 numeriai.
Spausdino vyskupijų nurodymus, sprendimus, įvairiems atvejams skirtus pamokslus, žymių teologų kalbas, straipsnius religijos klausimais, maldas, svarstė kalbos dalykus ir kt.
Bendradarbiavo Pranciškus Būčys, Blažiejus Čėsnys, Vincas Dvaranauskas, J. Galdikas, Aleksandras Grigaitis, V. Kulikauskas, Juozas Montvila, J. Narbutas, Jonas Reitelaitis, Jonas Totoraitis, Tomas Žilinskas ir kt.
Žuvų migracija

Žuvų migracija − tai žuvų plaukimas į kitas vietas neršti, maitintis, žiemoti.
Žuvys gali migruoti ne tik aktyviai, bet ir pasyviai, t. y. jas (daugiausia jų ikrus arba lervas, rečiau suaugusias žuvis) gali nešti jūrų arba upių srovės. Poreikį migruoti sukelia įvairūs veiksniai, pvz., lytinių produktų brendimas, tam tikra nutukimo būklė.
Manoma, kad sezoninė žuvų migracija yra susijusi su jų didesniais šansais išgyventi ir augti. Vadinasi, migruojantiems individams migracija yra naudinga − jie gali surasti daugiau maisto arba išvengti kokių nors jiems nepalankių veiksnių poveikio.

Migracijų rūšys

Neršto migracija yra ryškiausia ir tolimiausia (iki kelių tūkstančių kilometrų). Neršto migracijos metu daugelio rūšių žuvys nesimaitina, o po neršto žūva. Daugelis jūrinių žuvų neršti plaukia prie krantų, kitos (pvz., baltasis paltusas) leidžiasi iš paviršiaus gilyn.
Anadrominė migracija, kai dauguma migruojančių žuvų gyvena jūrose, o neršti plaukia į upes. Anadrominiai migrantai yra daugiausia Šiaurės pusrutulio praeivės žuvys (pvz., silkinės, lašišinės, eršketinės).
Katadrominė migracija, kai žuvys (jų nėra daug) auga ir maitinasi upėse, o neršti plaukia į jūras. Katadrominiai migrantai yra, pvz., upiniai unguriai, kai kurios grundalų rūšys.
Mitybos migracija − tai žuvų plaukimas į vietas, kur daugiau maisto. Praeivės žuvys plaukia į atvirą jūrą arba į apysūrius vandenis prie upių žiočių atsiganyti.
Žiemojimo migracija būdinga daugeliui jūrinių ir praeivių žuvų. Iš šaltesnių vandenų žuvys plaukia žiemoti į šiltesnius (praleidusios vasarą jūrose, žiemai plaukia į upių žiotis, pvz., karšis, šamas), ežeruose leidžiasi į duburius. Tačiau, pvz., kuojos migruodamos žiemą iš ežerų į upelius išvengia susidūrimo su jų plėšrūnais, (pvz., lydekomis ir didžiaisiais kormoranais).
Gyvūnų migraciją tiriančių mokslininkų tikslas − išsiaiškinti, kada, kur, kodėl ir kaip jie migruoja. Telemetrija yra vienas pagrindinių tyrėjų naudojamų metodų. Žymeklius galima įterpti į tiriamo gyvūno organizmą ar pritvirtinti jo išorėje. Tai, kad šiuose tyrimuose naudoti žymekliai neturi neigiamo poveikio žuvims, įrodyta tyrimais, o žuvų ženklinimui buvo gautas leidimas.
Černiauskų piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Paserninkų piliakalnis - 15 km
Druskininkėlių piliakalnis - 2,5 kmVainiūnų piliakalnis - 11 kmMėčiūnų piliakalnis - 11 km
Paveisininkų piliakalnis - 17 km
Šmotiškiai

Istorija

Šmotiškiai rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1593 m. Tuomet kaimui priklausė 13 valakų dirbamos žemės ir 15 – miško. XVIII a. buvo karališkuoju kaimu.
Tarybiniais metais Šmotiškiai priklausė Pajieslio apylinkei.

Aplinkinės gyvenvietės

Pajieslys – 2 km
Deveikiškiai – 1 km
Diksiai – 1 km
Pilsupiai – 3 km
Ruseiniai – 4 km
Stasys Dautartas

Biografija

Nuo 1922 m. vaidino Valstybės teatre, 1924–1926 m. mokėsi šio teatro baleto studijoje. 1930 m. baigė Kauno muzikos mokyklą. 1940 m. su kitais įsteigė Kauno muzikinės komedijos teatrą, 1940–1946 m. jo artistas ir režisierius. 1953–1969 m. Lietuvos operos ir baleto teatro režisieriaus padėjėjas.
Kėdainių Viešpaties Atsimainymo parapija

Istorija

1846 m. caro Nikolajaus I įsakymu Kėdainiuose buvo įkurta stačiatikių parapija. Per I pasaulinį karą didelė dalis parapijiečių pasitraukė į Rusiją. Parapija savo veiklą atnaujino 1918 m. lapkričio mėnesį. 1937 m. parapijoje buvo 341 tikintysis. Po II pasaulinio karo liko 230 tikinčiųjų. 1947 m. parapija oficialiai įregistruota sovietų valdžios.
Hans Henning Atrott

Biografija

Gimė 1944 m. sausio 12 d. Klaipėdoje, pastoriaus šeimoje. Miuncheno universitete studijavo filosofiją ir sociologiją. 1969-1971 m. buvo Vokietijos studentų kilusių iš Rytų Prūsijos organizacijos pirmininkas. Įkūrė savanoriškos eutanazijos organizaciją ir yra visuomeninės organizacijos World Federation of Right to Die Societies narys. Aktyvus religijos kritikas ir eutanazijos propaguotojas.
Siksikai

Gyvenamoji vieta

Siksikų tautos rezervatas Siksika 146, yra už valandos kelio į rytus nuo Kalgario, trys kilometrai į pietus nuo Transkanados plento #1. Rezervato administracinis ir verslo rajonas yra greta Gleichen miesto Albertoje.