Vermikompostas

Sudėtis

Vermikomposte yra makro- ir mikroelementų, vitaminų, natūralių antibiotikų, fermentų, 18 aminorūgščių bei naudingos mikrofloros.
Nustatyta, kad jame būna 40 - 60 % sausos organinės medžiagos, iš kurios 10-12 % humuso, 0,9 - 3 % azoto, 1,3 - 2,5 % fosforo, 1,2 - 2,5 % kalio, 4,5 - 8 % magnio, 0,5 - 5,1 mg/kg vario, 0,5 - 2,5 % geležies, 60 - 80 mg/kg magnio, 28 - 25 mg/kg cinko, ne mažiau kaip 2 mg/kg kobalto. Be to, 1 g vermikomposto būna iki 20000 milijardų bakterijų.

Augalininkystė

Augalams reikalingi elementai vermikomposte yra organiniuose junginiuose. Ypatingai didelę vertę vermikompostui suteikia jame esančios huminės rūgštys, kurių būna nuo nuo 5,6 iki 17,6 % sausos medžiagos.
Lyginant su mėšlu, vermikompostas turi 100 kartų daugiau bakterijų, kurios atstato dirvos gyvybingumą.
Vermikomposto rūgštingumas yra artimas neutraliam – pH 6,5 – 7,2. Tad įterptas į dirvožemį, trukdo plisti augalų įvairių ligų sukėlėjams.
Vermikomposte daug auksinų, heteroauksinų ir kitų biologiškai aktyvių medžiagų, gerinančių persodinamų augalų prigijimą, pagreitinančių sėklų dygimą, padidinančių augalų atsparumą ligoms. Tręšti vermikompostu linai neserga fuzarioze, antraknoze.
Vermikompostas – ekologiškai švari trąša, neleidžianti susikaupti nitratams. Jame nėra piktžolių sėklų arba jų kiekis sudaro mažiau nei vieną sėklą litre. Vermikompostas gerina agrochemines, fizines ir biologines dirvos savybes. Jis 10-15 kartų veikmingesnis už kitas organines trąšas. Tad vietoje 30-60 t mėšlo užtenka 2 - 4 tonų vermikomposto. Jo užtenka 250 - 300 kg/ha, kai tręšiamas ne visas laukas, o tik eilutės, kur auga augalai.
Tręšimo bandymai rodo, kad vermikompostas 15-20 % padidina žieminių kviečių, 30-40 % kukurūzų, iki 20 % cukrinių runkelių, 25-30 % daržovių, 45-50 % bulvių derlių.

Vermikomposto gamyba

Pirmas etapas - „vartymas“, - ruošiamas substratas (maistas sliekams). Tai aikštelė patalpų viduje, kur pradinės žaliavos paruošiamos iki reikalingos kondicijos ir sumaišomi visi reikalingi komponentai. Vėliau pagal atitinkamą technologiją substratas dedamas į rietuves, kur ir vyksta kompostavimas. Kompostavimas vyksta iki dviejų mėnesių. Per tą laiką, masė, kuri supilta į rietuvę, permaišoma ne mažiau kaip 8 kartus laikantis technologijos. Maišoma taip, kad rietuvės „juda“ link paruošto substrato (maisto sliekams) sandėlio. Vienu metu kompostuojama 8-9 rietuvės.
Rietuvėse vyksta aerobiniai procesai, skaidosi medžiagos ir kompostuojasi. Gaunasi vienalytė medžiaga-kompostas. Rietuvėse vyksta pakankamai sudėtingi cheminiai ir biologiniai procesai, kurių metu temperatūra pakyla iki +70 °C. Tokiu būdu paruoštas kompostas yra ekologiškai švarus ir neturintis kvapo maistas sliekams.
Antras etapas – sliekų šėrimas. Tai atskira patalpa, kur iš komposto yra suformuotos lysvės, kuriuose gyvena įveisti sliekai. Sliekai perdirba kompostą, iš kurio gaunamas vermikompostas.
Sliekams perdirbant kompostą į vermikompostą reikalingos geros sąlygos. Turi būti sudarytas reikalingas mikroklimatas, neturi būti pašalinių garsų, jais reikia rūpintis kaip ir kitais naminiais gyvūnais. Sliekai labai reaguoja į aplinkos pokyčius. Pasikeitus mikroklimatui, ar atsiradus pakankamai trikdančiai aplinkai, sliekų produktyvumas sumažėja ir jie perdirba mažesnius kiekius komposto.
Trečias etapas - vermikomposto atskyrimas ir fasavimas. Šiame etape žaliavinis vermikompostas brandinamas, džiovinamas, sijojamas. Po to vermikompostas yra pakuojamas į atitinkamą tarą. Vermikomposto kokybė labai priklauso būtent nuo šiame etape atliktų darbų.