google/wiki40b huggingface dataset:
Ajakučo departamentas

Istorija

Archeologiniai radiniai liudija, kad Ajakučo apylinkės buvo gyvenamos prieš 20 tūkst. metų. Pirmoji svarbi regiono kultūra buvo Pokroso, gyvavusi Uamangos provincijoje. Vėliau aplink Uantos miestą vystėsi Vario kultūra iki kol buvo asimiliuota ir užkariauta inkų (užkariavo inka Virakoča). Tarp inkų ir Vario kultūros genčių vyko nuožmūs mūšiai. Į regioną atvykę ispanai rado gerai organizuotas ir sunkiai užkariaujamas gyvenvietes. 1539 m. Francisco Pizarro įsakymu įkurtas Ajakučo miestas. 1677 m. įkurtas San Cristóbal de Huamanga nacionalinis universitetas. 1824 m. prie Ajakučo vyko Ajakučo mūšis, kuriame susidūrė rojalistų ir nepriklausomybės kovotojų, vadovaujamų Antonio José de Sucre pajėgos.
XX a. 9-ajame dešimtmetyje Ajakučo regione buvo išsikerojęs „Švytinčio Kelio“ (Sendero Luminoso) judėjimas, vyko partizaninis karas.

Geografija

Ajakučo departamentas išsidėstęs Andų kalnų srityje. Svarbiausios viršukalnės: Sara Sara ugnikalnis (5505 m), Portugesos k. (5167 m), Karvarasas (5112 m). Vyrauja šaltas tačiau švelnus klimatas. Slėniuose šiek tiek šilčiau. Ajakuče temperatūra dieną paprastai siekia 15 °C, bet naktį gali nukristi žemiau 0 °C. Svarbiausios upės: Pampamarka, Sondondas, Lukanasas, Pampa. Didžiausias ežeras – Parinakočia. Vyrauja skurdi aukštikalnių augalija.

Ekonomika

Daugiausia vystomas žemės ūkis. Auginami kukurūzai, miežiai, kviečiai, vynmedžiai. Departamente yra keletas turistinių objektų: Ajakučo miestas su vertingais bažnyčių altoriais ir kitais meno kūriniais, Vario akviadukas, Piedra Pulida griuvėsiai, gražūs kalnų kraštovaizdžiai.
Andy Soucek

Karjera

Soucek tėvas yra austras ir jis turi Austrijos ir Ispanijos pilietybes. Tačiau Andy gimė ir didžiąją gyvenimo dalį praleido Ispanijoje, tad lenktynininkas gina Ispanijos šalies garbę.
Nuo 1997 m. ispanas pradėjo lenktyniauti kartingais. 2001 m. jis debiutavo Portugalijos Formulės Ford čempionate. 2005 m. jis tapo Ispanijos Formulės 3 čempionato nugalėtoju.
2007 m. jis debiutavo GP2 čempionate ir per dvejus sezonus pelnė vieną trečiąją vietą.
2009 m. jis pradėjo lenktyniauti atkurtame Formulės 2 čempionate. Likus trejoms lektynėms iki sezono pabaigos jis tapo čempionu ir pagal čempionato taisykles užsitikrino dalyvavimą Williams F1 ekipos treniruočių programoje. Be to, lenktynininkui buvo skirta superlicencija.
Mantas Fridrikas

Karjera

Karjerą pradėjo LFF I lygos klube Kauno „Atlete“. Profesionalo karjerą pradėjo 2007 m. FBK Kaunas klube. 2012 m. kovo 13 d. pasirašė keturių mėnesių sutartį su Danijos trečiajame divizione žaidžainčia FC Fyn komanda. 2013 m. vasario 14 d. pasirašė vienerių metų sutartį, su galimybe ją pratęsti su Šiaulių klubu.
Jį įsigijo FK Žalgiris, po kurio laiko ėmė skolinti FK Utenis ekipai.
2017 m. sezoną pradėjo DFK Dainava ekipoje. Vasaros metu persikėlė į FK Atlantas. 2018 m. liepos viduryje pasirašė 1,5 metų kontraktą su Panevėžio ekipa.

Karjera Lietuvos rinktinėje

Lietuvos nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2010 m., draugiškose varžybose prieš Vengriją.
Angelė Mickienė

Biografija

1976 m. baigė Šiaulių K. Preikšo pedagoginį institutą, pradinio mokymo pedagogikos ir metodikos specialybę. Prienų Nemuno pradinės mokyklos direktorės pavaduotoja ugdymui.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Prienų skyriaus narė, nuo 2004 m. Lietuvos socialdemokratų partijos tarybos narė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Gintautas.
Finansai

Finansai – terminas, apibrėžiantis metodus, kuriais asmenys ar organizacijos įgyja, sukaupia, kontroliuoja ir naudoja piniginius išteklius per laikotarpį, įvertinant patiriamą riziką.
Mikalojus Ciechanoveckis

Biografija

Lietuvos bajorų Ciechavoneckių giminės atstovas, herbo „Dubrova“ savininkas. Minsko vaivados Kristupo Ciechanovieckio ir Antanėlės Druckos-Gorskos. Turėjo brolį Albrechtą Konstantiną.

Valstybės tarnyba

Mstislavlio ginklininkas, seniūnas nuo 1652 metų ir Mstislavlio vaivada nuo 1659 metų. Taip pat buvo Apso, Radamlio, Paradninsko seniūnu. Lietuvos Tribunolo maršalka 1665 ir 1670 metais.

Šeima

Buvo vedęs du kartus: su Dorote Pakaš ir Euchemija Mlečkaite, bet vaikų neturėjo.
Nemunaičio piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno dešiniojo kranto aukštumoje. Jį beveik visą nuplovė Nemunas, išliko tik pietrytinis kraštas, neaišku, ar tai pylimo ar aikštelės liekanos. Jo viršus pailgas šiaurės – pietų kryptimi, 12x5 m dydžio. Pietrytinių piliakalnio liekanų šlaite, 4 m žemiau viršaus yra 2–4 m pločio terasa. Pietryčių pusėje nuo gretimos aukštumos piliakalnis atskirtas 40 m pločio viršuje, 12 m gylio (nuo aukštumos), 4 m pločio dugne grioviu. Šlaitai nuo Nemuno statūs, erodavę, iki 50 m aukščio.
Į pietryčius už griovio, aukštumoje yra papilys – apie 100x40 m dydžio lygus plotas nugriuvusia į skardį šiaurine dalimi. Jį iš pietryčių pusės nuo gretimų aukštumų skiria 4 m pločio, iki 0,5 m aukščio pylimas ir už jo iškastas 20 m pločio (P dalyje – 5 m), 2 m gylio nuo pylimo bei 1 m gylio iš išorės griovys. Papilio įtvirtinimai labai apardyti erozijos. Piliakalnis ir papilys apaugę pušimis ir krūmais.

Tyrimai

1953 m. ir 1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  Piliakalnis datuojamas XIV a.

Aplinkiniai piliakalniai

Aniškio piliakalnis 15 km
Radžiūnų piliakalnis 7 km
Poteronių piliakalnis 8,5 km
Žilvės piliakalnis 5,5 km
Pociūniškių piliakalnis 15 km
Dirmiškių piliakalnis 8 km
Krištapiškių piliakalnis 7 km
Piliakalnio piliakalnis (Alytus) 6 km
Pastaba: 
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
John Stones

Karjera klubuose

Stounzas priklausė gimtojo miesto komandos jaunimo akademijai ir 2011 m. pasirašė su komanda pirmąją sutartį. 2012 m. kovą jis debiutavo pagrindinėje sudėtyje, o rugpjūtį Lygos taurės varžybose pelnė vienintelį savo įvartį į Rochdale AFC vartus.
2013 m. sausio 31 d. jis už 3 mln. svarų sterlingų persikėlė į Everton FC komandą ir pasirašė su ja 5 su puse metų sutartį. Rugsėjo 14 d. jis debiutavo Premier League varžybose, pasirodydamas aikštėje po keitimo rungtynėse su Chelsea FC.
2014 m. Stounzas įsitvirtino pagrindinėje komandos sudėtyje, tačiau ne itin sėkmingas klubo žaidimas nuolat skatino gandus apie galimą futbolininko persikėlimą į stipresnį klubą. 2015 m. vasarą Chelsea FC pasiūlė už jį 30 mln. svarų sterlingų, tačiau nors pats futbolininkas išreiškė norą palikti komandą, jo klubas pasiūlymą atmetė. 2015–16 m. sezonas Stounzui nebuvo itin sėkmingas, jis sulaukdavo kritikos dėl neužtikrinto žaidimo, o dėl vietos pagrindinėje sudėtyje teko nuolat kovoti su argentiniečiu Roberto Funes Mori.
2016 m. vasarą vėl buvo kalbama apie galimą futbolininko išvykimą. Galiausiai rugpjūčio 9 d. buvo patvirtinta, kad Stounzas parduotas į Manchester City FC už 47,5 mln. svarų sterlingų. Tokiu būdu jis tapo antru brangiausiu gynėju futbolo istorijoje (po Davido Luiso).

Tarptautinė karjera

Nuo 2014 m. Stounzas atstovauja šalies nacionalinei rinktinei.
True Blue

Personalas

Madonna, Jeffrey Kent Ayeroff, Dave Boroff, Stephen Bray, Keithen Carter, Gardner Cole, Paulinho da Costa, Brian Elliot, Bruce Gaitsch, Siedah Garrett, Dann Huff, Michael Hutchinson, Jackie Jackson, Paul Jackson, Jr., Edie Lehmann, Patrick Leonard, Richard Marx, Jeri McManus, Billy Meyers, Jonathan Moffett, Dan Nebenzal, John Putnam, Peter Rafelson, Herb Ritts, Michael Verdick, David Williams, Fred Zarr.
Antsla

Istorija

Antsla žinoma nuo 1405 m. Miesto teises gavo 1938 m. Antsla yra prie geležinkelio, kuris nuo 2001 m. neveikia.
Schneider vs. Bax

Turinys

Šnaideris – samdomas žudikas, kuris gauna skubų užsakymą per savo paties gimtadienį. Palikęs žmoną ir vaikus ruoštis šventei, jis tikisi užsakymą atlikti per keletą valandų ir grįžti iki susirinks svečiai, mat užsakovas vardu Martenas taikiniu nurodo rašytoją Ramoną Baksą, gyvenantį namelyje ant ežero kranto. Vis tik reikalai ima klostytis į blogąją pusę, mat Martenas supainiojęs atsiunčia Šnaideriui trumpąją žinutę, iš kurios jis supranta, kad Baksas – taip pat žudikas, o taikinys yra jis pats. Kol Šnaideris kurpia planą, Bakso namelyje vienas po kito pasirodo neplanuoti svečiai: meilužė Nadina, duktė Franciska, jo tėvas su meiluže. Į narkotikus įnikęs Baksas išvaro Nadiną, tačiau ši grįžta su draugu pasiimti daiktų; duktė pasislepia atokiame namelyje ir Baksas pasiunčia savo tėvą (jos senelį), kuris pradeda priekabiauti prie merginos ir yra nužudomas. Galiausiai jam pavyksta atsikratyti svečiais ir namuose lieka tik Franciska. Ji sužino, kad tėvas yra žudikas, kad netoliese slepiasi jį medžiojantis kitas žudikas, tačiau nusprendžia pasilikti ir padėti jam išgyventi...
Šarlotsvilis

Istorija

Dar prieš įkuriant miestą, tuometinėje apylinkėje buvo vietinių gyventojų kaimas Monasukapanough. Šarlotsvilis buvo įkurtas 1762 m. šalia kelio, ėjusio iš Ričmondo į Didįjį Apalačių slėnį. Miestas buvo pavadintas Jungtinės Karalystės karaliaus Jurgio III-iojo žmonos garbei.
Kitaip nei visoje Virdžinijoje, Šarlotsvilyje JAV pilietinio karo metu teįvyko vos vienas mūšis. Jo metu, 1865 m., netyčia buvo sudegintas miesto fabrikas, kuris tuoj pat buvo atsatytas ir veikė iki pat 1962 m.
Assyriska FF

Istorija

Klubas įkurtas 1974 m.
Albertas Milinis

Albertas Milinis (g. 1957 m. Panevėžio rajonas) – Lietuvos teisininkas, buvęs teisėjas, buvęs Kauno apygardos teismo pirmininkas, teisėjų savivaldos veikėjas, VDU Teisės fakulteto lektorius.

Biografija

1975 m. baigė Ramygalos vidurinę mokyklą (Panevėžio raj.), 1980 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. 2009 m. balandžio 17 d. VU Teisės fakultete apgynė daktaro disertaciją tema „Atsakomybė už nužudymą be pavojingumą didinančių ir mažinančių aplinkybių (BK 129 str. 1 d.)“ (mokslinis vadovas – doc. Armanas Abramavičius, disertacijos gynimo tarybos pirmininkas – prof. Vytautas Nekrošius), socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.
Nuo 1980 m. iki 1983 m. Lietuvos TSR teisingumo ministerijos Teisės propagandos ir teisinio auklėjimo skyriaus vyresnysis konsultantas, nuo 1983 m. balandžio mėn. Kauno rajono liaudies teismo teisėjas, nuo 1987 m. birželio mėn. teismo pirmininkas, nuo 1992 m. birželio mėn. Kauno rajono apylinkės teismo teisėjas, šio teismo pirmininkas, nuo 1995 m. sausio mėn. iki 2008 m. birželio mėn. Kauno apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjas, šio teismo pirmininkas, nuo 2008 m. birželio mėn. iki 2009 m. vasario mėn. Kauno apygardos teismo teisėjas, l. e. teismo pirmininko pareigas, nuo 2009 m. vasario mėn. Kauno apygardos teismo pirmininkas. Nuo 2011 m. vasario- liepos mėn. Kauno apygardos teismo teisėjas.
Nuo 2010 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakulteto lektorius.
2011 m. vasario 25 d. savo noru atleistas iš Kauno apygardos teismo pirmininko pareigų, kai viešėdama Kaune Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė pareiškė, kad jai kelia pagrįstų abejonių Kauno apygardos teismo pirmininko elgesys, kai prezidentūrai buvo persiųstas kolegų parašus galimai suklastojusio teisėjo Arvydo Stankaus prašymas jį atleisti iš darbo savo noru (A. Milinis šį prašymą persiuntė neinformuodamas apie teisėjo atžvilgiu pradėtą tyrimą dėl galimo klastojimo).
2011 m. birželio mėn. 14 d. LR prezidentei įteikė atsistatydinimo pareiškimą, prašydamas jį atleisti iš teisėjo pareigų savo noru.
Nuo 2002 m. gegužės mėn. iki 2011 m. liepos mėn Teisėjų tarybos narys (nuo 2006 m. birželio 2 d. iki 2006 m. birželio 28 d. sekretorius), nuo 2009 m. spalio 23 d. iki 2011 m. Lietuvos Respublikos teisėjų asociacijos (LRTA) pirmininkas.
Moka rusų, prancūzų kalbas.
Pyramids FC

Istorija

Klubas buvo suformuotas 2008 m. Tuo metu vadinosi Al Assiouty Sport.
2018 m. vasarą klubas pasikeitė pavadinimą ir dabar žinomas kaip Piramidžių futbolo klubas (angl. Pyramids Football Club).
Antanas Anupras Gelgaudas

Biografija

Lietuvos bajorų Gelgaudų giminės atstovas. Alkenicko seniūno Andriaus Gelgaudo sūnus.
Buvo Cviarsko tijūnas, 1767 metų – Žemaitijos vėliavininkas. 1774 metais tapo Lietuvos didžiuoju stovyklininku, bet tais pačiais etais perėmė Lietuvos didžiojo sargybiniu. 1776 metai buvo paskirtas Žemaitijos kaštelionu, o vėliau ir Žemaitijos seniūnu.
1766 metais buvo pasiuntiniu nuo Žemaitijos seniūnijos į seimą. 1775–1776 metais buvo Lietuvos tribunolo maršalka. Andrejaus Makronovskio konfederacijos 1776 metais narys. Buvo Ketverių metų seimo konfederacijos narys.
1781 metais buvo Vilniaus masonų ložės narys.
1777 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu, 1774 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi.

Šeima

Buvo vedęs du kartus. Pirma santuoka buvo su Barbora Judickaite, Minsko kašteliono Mykolo Judickio dukterimi. Antra santuoka buvo su Karolina Teodora Oskierkaite, Lietuvos didžiojo referento Gervazijaus Liudviko Oskierkos dukterimi.
Nuo pirmos santuokos turėjo sūnų Mykolą ir dukterį Antaniną (Felikso fon Rone žmona), nuo antros – sūnus Ignotą ir Liudviką.
Augenija Juknevičienė

Biografija

1982 m. baigė Kauno medicinos institutą ir šeimos gydytojų rezidentūrą, gydytoja.
UAB „Kretingos šeimos medicinos centras“ gydytoja, direktorė.
Lietuvos socialdemokratų partijos Kretingos rajono skyriaus narė. Nuo 2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Stanislovas, vaikas Povilas.
Šlapės

Aplinkinės gyvenvietės

DUSETOS – 2 km 
 UŽTILTĖ – 1 km
Brogiškės – 3 km 
 UŽPALIAI – 20 km
Eiveniai – 1 km 
 Sudeikiai – 21 km
Leobenas

Istorija

904 m. pirmąkart minima dabartinio Leobeno vietoje buvusi Liupinos gyvenvietė, šalia kurios 1173 m. paminėta kita, Liubeno gyvenvietė, išsiplėtusi greta Šv. Jokūbo bažnyčios. Vėliau jos susijungė į Leobeną, kuris 1261 m. gavo miesto teises. Nuo XIV a. geležies apdirbimo ir geležinių dirbinių prekybos centras. Per XVI a. religinius karus buvo katalikų karinės atramos punktas, čia įsitvirtino jėzuitų ordinas. 1782–1859 m. vyskupijos centras. 1797 m. Leobene pasirašyta Austrijos–Prancūzijos taikos sutartis, pagal kurią Austrija prarado Belgiją ir Lombardiją. Per XIX a. Leobenas lėtai, bet nuolatos plėtėsi. 1939 m. prie Leobeno prijungti Donavicas, Judendorfas, Gosas ir Leitendorfas; Leobenas padidėjo dvigubai. 1790 m. įkurtas Leobeno teatras. 1849 m. įkurta šachtininkų mokykla, dab. Metalurgijos ir kasybos universitetas.

Ekonomika

Iki XX a. septinto dešimtmečio prie Leobeno buvo kasamos anglys. XX a. pabaigoje dėl ūkio konjunktūros pokyčių mažėjo metalurgijos fabrikų, didėjo kultūros įstaigų ir turizmo sektoriaus svarba. Geležinkeliai ir plentai Leobeną jungia su Viena, Lincu, Klagenfurtu. Išplėtota juodoji metalurgija (koncerno VOESTALPINE AG įmonė), metalo apdirbimo, maisto (alaus; daugiau kaip 1 mln. hl per metus), elektronikos, statybinių medžiagų, plaušienos ir popieriaus, chemijos (dažų, lakų), medienos apdirbimo pramonė.
Balys Karvelis

Biografija

Tėvas buvo malūnininkas. 1921–1926 m. mokėsi Užpalių progimnazijoje, 1926–1931 m. Deltuvos žemesniosios technikos mokyklos Mechanikos skyriuje.
1931–1938 m. dirbo Kaune, Plentų ir vandens kelių valdybos centrinio garažo mechaniku. Dirbdamas 1935 m. baigė Nidos sklandymo mokyklą, 1936 m. – Lietuvos aeroklubo lakūnų mokyklą, įgijo civilinės aviacijos lakūno išsilavinimą.
1938 m. suprojektavo ir pagamino sklandytuvą BK-1 „Vanagas“, su kuriuo dalyvavo Pirmojoje Lietuvos Tautinėje Olimpiadoje ir užėmė septintą vietą. 1938–1940 m. dirbo Orinio susisiekimo direkcijoje dirbtuvių vedėju. Be to, dar dirbo Aeroklube sklandytuvų velkamojo skridimo instruktoriumi.
1939 m. Aukštagiryje (šalia Vilniaus) įsteigus S. Dariaus ir S. Girėno sklandymo mokyklą, 1939–1940 m. antrasis šios mokyklos viršininkas ir vyriausiasis instruktorius, vėliau – instruktorius. Čia jis baigė statyti ir 1941 m. pavasarį išbandė geros kokybės sklandytuvą BK-2.
1941 m. įsidarbino „Aeroflote“ motoristu. Antrojo pasaulinio karo pradžią sutiko būdamas komandiruotėje Rygoje. 1942–1945 m. dirbo Jakutsko (Rusija) Civilinio oro susisiekimo remonto dirbtuvėse meistru, taip pat skraidė keleiviniais lėktuvais JAK kaip borto mechanikas.
1945 m. už bendravimą su lietuviais tremtiniais nuteistas 9-iems metams. 1945–1950 m. kaip politinis kalinys dirbo aukso kasyklose, vėliau mechaninėse dirbtuvėse. 1950–1954 m. gyveno Sibire kaip tremtinys.
1954 m. grįžo į Lietuvą. 1954–1958 m. dirbo Kauno motorų remonto gamykloje šaltkalviu. Netrukus susisiekė su sklandytojais, skraidžiusiais Kulautuvoje, ir vėl ėmėsi sklandytuvų projektavimo. 1957 m. Kaune pastatytas aukštos klasės sklandytuvas BK-4 Kaunas. Juo sklandytojas Vytautas Dovydaitis 1958 m. atliko pirmąjį pokario metais perskridimą ir įveikė 132 km – nuo Pociūnų iki Anykščių.
1958–1969 m. dirbo Vilniuje, Projektavimo-konstravimo biuro eksperimentinėje gamykloje konstruktoriumi, kūrė prietaisus ir įrankius staklių pramonei. Laisvalaikiu darbavosi prie naujų sklandytuvų projektų. 1959 m. sukonstravo standartinės klasės sklandytuvą BK-6 Neringa. Nuo 1960 m. šis sklandytuvas buvo gaminamas serijiniu būdu Simferopolyje (Ukraina), juo aprūpindavo visus buvusios Sovietų Sąjungos sklandymo klubus.
1968 m. besilankant Lešne (Lenkija) vykusiame Pasaulio sklandymo čempionate, gimė idėja ir Lietuvoje gaminti plastikinius sklandytuvus. 1969 m. Prienuose įkūrus eksperimentines sportinės aviacijos dirbtuves (vėliau – Eksperimentinė sportinės aviacijos gamykla), 1969–1982 m. dirbo šioje gamykloje vyriausiuoju konstruktoriumi, kol išėjo į pensiją. Įmonėje, vadovaujant konstruktoriui B. Karveliui, 1972 m. buvo pradėti gaminti sklandytuvai iš stiklaplasčio. 1972 m. gruodžio 8 d. į padangę pakilo pirmasis Sovietų Sąjungoje plastikinis sklandytuvas BK-7 Lietuva. 1975 m. sukurtas patobulintas variantas BK-7A.
Sopita Tanasan

Biografija

2013 m. sportininkė dalyvavo vasaros Universiadoje, kurioje pelnė sidabro medalį. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate Lenkijoje iškovojo bronzos medalį moterų svorio kategorijoje iki 53 kg. 2014 m. Azijos žaidynėse užimta 6-a vieta. 2015 m. JAV vykusiame pasaulio čempionate moterų iki 53 kg svorio kategorijoje Tanasan su 210 kg rezultatu užėmė 4-ą vietą. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tailandietė varžėsi moterų iki 48 kg svorio kategorijoje. Su 200 kg rezultatu Tanasan tapo 8-ąją Tailando olimpine čempione.
Gintaro kambarys

Gintaro kambarys (rus. Янтарная комната; vok. Bernsteinzimmer), sukurtas vokiečių ir danų menininkų Prūsijos karaliui Frydrichui I.
Gintaro kambarį Prūsijos karaliaus Frydricho I sūnus Frydrichas Vilhelmas 1716 m. padovanojo Rusijos valdovui Petrui I. Petras I šį prašmatnų kambarį įsakė įrengti rūmuose netoli Sankt Peterburgo ir pavertė jį ištaiginga pokylių sale, papildęs ją dvidešimt keturiais veidrodžiais ir perlamutru inkrustuotomis grindimis.
Prasidėjus Vokietijos invazijai į Rusiją per II Pasaulinį karą, vokiečiai atsiėmė šią dovaną ir išsivežė į Karaliaučiaus pilį, kur kambarį rekonstravo. Kurį laiką jis buvo viešai rodomas, bet netrukus vokiečiai kambarį supakavo į dėžes, kurias sukrovė pilies rūsiuose. 1944 m. balandį britų bombonešiai miestą subombardavo.
Pasibaigus karui, pilies rūsiuose šio unikalaus lobio jau nebebuvo. Sklido gandai, kad vokiečiai skubiai išgabeno dėžes su gintaro kambariu laivu, kurį nuskandino rusų povandeninis laivas. Galiausiai 1959 m. buvo gauti duomenys, kad kambarys paslėptas druskos kasyklose. Tačiau, kai prie tariamos slaptavietės atvyko tyrinėtojai, įvyko paslaptingas sprogimas ir kasyklą užliejęs vanduo privertė nutraukti paieškas.
Minint Sankt Peterburgo 300-ąsias metines, Gintaro kambarys buvo pilnai atstatytas Sankt Peterburgo menininkų.
Freiburgo universitetas

Istorija

Freiburgo universitetas įkurtas popiežiaus Kaliksto III iniciatyva 1457 m. kaip Albertina. Steigėjas – Vakarų Austrijos erchercogas Albertas VI. 1820 m. pavadintas Alberto ir Liudvigo vardu, Badeno didysis kunigaikštis Liudvigas garantavo universiteto finansavimą ir laikomas antruoju universiteto steigėju. Pirmasis Vokietijos universitetas, kuriame nuo 1900 m. galėjo studijuoti ir moterys. 1933–1934 m. universiteto rektoriumi buvo vokiečių filosofas Martinas Heidegeris.
Istorika

Istorika (vok. Historik) – istoriografijos teorija.
Terminas nuo XVIII a. vidurio paplito Vokietijoje kaip istorijos mokslo sinonimas. Istorika buvo suvokiama kaip jo sritis, nagrinėjanti specialiuosius mokslo pagrindus: metodiką, šaltinių kritiką, teksto kritiką, hermeneutiką, euristiką ir pan. Plg., retorika, poetika. Pirmąsyk istorikos kaip istoriografijos teorijos koncepcija Vokietijoje fiksuojama Erlangeno teologijos, poetikos ir retorikos profesoriaus Johanno Martino Chladeniuso (1710–1759) paskaitose (1749/50 m.). Tačiau istorikos pagrindus pirmąkart aiškiausiai išdėstė Johann Gustav Droysen. Anglosaksų šalyse istorika vadinama istoriografija.
Per vokiečių istoriografiją XX a. pabaigoje terminas plinta ir Lietuvoje.
Armaviras (Rusija)

Istorija

Armavirą 1839 m. įkūrė kalnų armėnai, persikėlę iš musulmoniškių čerkesų kaimų (aūlų) ir ginami rusų krikščionių, ir pavadino Армянский аул. 1848 m. pervadintas į Armavirą taip pagerbiant Didžiosios Armėnijos sostinę IV–II a. pr. m. e. Armavyrą. 1914 m. gavo miesto teises.

Žymūs žmonės

Mieste gimė vienas žymiausių Rusijos futbolininkų Nikita Simonianas (1926–).
Šiaurės Amerikos metų automobilis

Šiaurės Amerikos metų automobilis išrenkamas kiekvienų metų sausio mėnesį Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje Detroite. Komisiją sudaro daugiau kaip 50 žurnalistų.
Purvai II

Aplinkinės gyvenvietės

Jagaudžiai – 2,9 km
BIRŽAI – 15 km 
 Kratiškiai – 2,6 km
Skamarakai – 2,9 km
Berčiūnai (Pasvalys) – 3,4 km
Liepos (Biržai) – 3,8 km
Patatuliečiai (Vabalninkas) – 1,4 km
Gaižiūnai (Biržai) – 2,4 km
VABALNINKAS – 11,5 km
Misiškiai – 2,3 km
Steponas Briedis

Steponas Briedis (1900 m. rugsėjo 20 d. Brukline – 1994 m. vasario 13 d. Jamaika Estate (Niujorkas)) – teisininkas, Amerikos lietuvių visuomenės ir politinis veikėjas

Biografija

1922–1926 m. studijavo teisę Niujorke. Dirbo advokatu. Buvo Niujorko Lietuvių tarybos vicepirmininkas, Lietuvių prekybos rūmų sekretorius, Lietuvių spaudos klubo sekretorius, BALF finansų sekretorius, Lietuvių darbininkų draugijos narys. Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) pirmininkas. 1949–1952 m. inicijavo Rusijos smurto Lietuvoje tyrimą JAV Kongrese.
Fajumo kultūra

Kultūra

Skiriami 2 Fajumo kultūros laikotarpiai.
Epipaleolito laikotarpio (apie 7000 – 5500 m. pr. m. e.) dirbiniai gaminti iš skelčių, būdingi mikrolitai su nubukinta nugarėle ir nusklembtu galu, įvairių tipų gremžtukai, rėžtukai, peiliai, ylos, t. p. gaminti trikampiai antgaliai plokščiai retušuotu paviršiumi, su įgaubtu pagrindu ir įkote. Žmonės klajokliai, vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko maistą.
Neolito laikotarpiu (apie 5500 m. pr. m. e. – 4000 m. pr. m. e.) žmonės kūrėsi mažose gyvenvietėse, gyveno lengvos konstrukcijos antžeminiuose pastatuose, vertėsi žemdirbyste – sėti dvigrūdžiai kviečiai ir miežiai bei gyvulininkyste – augino galvijus, kiaules. Taip pat jie medžiojo ir žvejojo, rinko maistą, audė, pynė krepšius ir demblius.
Gyvenvietėse rasta titnaginių plokščiai retušuotu paviršiumi peilių, pjautuvų ašmenų, trikampių antgalių su įgaubtu pagrindu ir įkote, kirvelių, akmeninių trinamųjų girnų, kaplių, buožių, kaulinių ir raginių antgalių, žeberklų, ylų, adatų. Keramika – plačiaangės puodynės, žemi dubenys ir puodukai – storasienė, apskritadugnė su gumbuotomis kojelėmis, dažniausiai raudonai ar juodai poliruotu paviršiumi, viršutinėje dalyje šiek tiek ornamentuota įvairiomis įraižomis ar iškilių gumburėlių juosta. Papuošalai – karoliai, pagaminti iš stručio kiaušinio lukšto bei Viduržemio ir Raudonosios jūros moliuskų kriauklių.
Šelvenai

Istorija

Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Šakynos seniūnijai, nuo 1920 m. Šelvenų seniūnijos centras, nuo 1950 m. – Žarėnų apylinkės kaimas. 1950–1990 m. kaimas priklausė Žarėnų–Latvelių tarybiniam ūkiui.

Gyventojai

1923 m. surašymo metu kaime buvo 22 ūkiai.

Aplinkinės gyvenvietės

Raudondvaris (Šiauliai) – 3,7 km
Balsiai (Šakyna) – 2,5 km
Šakyna – 4,3 km
Čeponiai – 1,6 km
Tautgailiai II – 4,6 km
Viesgirdžiai – 5,2 km
Tulminai – 1,9 km 
 KURŠĖNAI – 21 km
Mažeikiai (Šiauliai) – 5,9 km
Piktaičiai – 1,8 km
 ŠIAULIAI – 27 km