google/wiki40b huggingface dataset:
ArchLinux

Filosofija

ArchLinux distribucija laikosi KISS arba keep it simple, stupid (apytikslis vertimas: laikyk paprastai) filosofijos. Tai reiškia: jokių puošmenų, priedų, jokių konfigūracijos įrankių – išvis jokių dalių, apsunkinimų sistemoje, kurios nėra būtinos veikimui. Ypač atsisakoma to, kas apsunkintų sistemą modifikuoti pagal poreikius. Taigi net grafinės konfigūracijos langai atmetami kaip nereikalingas apsunkinimas. Pagal ArchLinux filosofiją paprasta nereiškia kuo panašiau į Windows ar kad CLI (komandinė eilutė) yra naudotojo priešas.

Leidimai

ArchLinux naudoja „riedančio leidimo“ („rolling stone“) sistemą, tai reiškia, kad yra dvi pagrindinės paketų versijos Current ir Release. Current paketų saugykloje visada saugomi patys naujausi paketai. Jei yra išleidžiama naujausia programos versija, ji iš karto papuola į Current paketų saugyklą. Release paketų saugykloje yra tie paketai, kurie buvo išleidus naują ArchLinux ISO versiją. T. y. Release paketų saugykloje visada bus į 0.5 versiją įtraukti paketai, kol nebus išleista 0.6 versija. Kai bus išleista 0.7 versija, Release paketų saugykloje bus paketai, kurie buvo 0.7 versijoje.
Žemiau pateiktas leidimų sąrašas su kodiniais pavadinimais ir datomis.
Vilniaus Mykolo Biržiškos gimnazija

Istorija

Vilniaus 57-oji vidurinė mokykla Justiniškių mikrorajone įkurta 1985 m. 1989 m. mokykloje įkurta tiksliųjų mokslų klasė, 1990 m. atidaryta humanitarinių mokslų klasė. Moksleivių skaičiui sparčiai išaugus, 1991 m. dalis 1-4 klasių mokinių persikėlė mokytis į 3-čią pradžios mokyklą, o mokykloje atidarytos sustiprinto matematikos mokymo klasės, įkuriama iniciatyvinė mokytojų grupė gimnazijos klasėms kurti. 1993 m. gegužės 27 d. LR Kultūros ir švietimo ministerijos kolegijos nutarimu Nr. 24 Vilniaus 57-ajai vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos klasių statusas. Tais pačiais metais pradinės klasės visiškai išsikelia į 9-tą pradžios mokyklą. 1993 m. rugpjūčio 30 d. Vilniaus miesto savivaldybės taryba mokyklai suteikė Mykolo Biržiškos vardą.
1997 m. gegužės 30 d. LR Švietimo ir mokslo ministerijos kolegijos nutarimu Nr. 36 mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. Pagrindinės mokyklos darbo kryptys – pagilintas tiksliųjų, gamtos, socialinių mokslų ir šiuolaikinių kalbų mokymas gimnazijos klasėse. 2001 m. balandžio 18 d. Vilniaus miesto savivaldybės taryba sprendimu Nr. 273 Vilniaus Justiniškių vidurinės mokyklos patalpas (buvusi 55-oji vidurinė mokykla) perdavė Vilniaus Mykolo Biržiškos gimnazijai, o rugsėjo 1 d. gimnazija atsiskyrė nuo pagrindinės mokyklos. Mykolo Biržiškos gimnazija dirba viena pamaina, joje 28 klasės. 2010 m. mokyklos pastatas buvo renovuotas.
Sidabro moneta

Istorija

Lydijos monetos, kurių masė – apie 14 g, vadinamieji staterai, buvo pagamintos iš gamtinio aukso ir sidabro lydinio elektrono, jų paviršiuje esantys įspaudai neleido nepastebimai sumažinti jų svorio. Netrukus Eginos saloje buvo pradėti kaldinti pirmieji sidabriniai staterai, kuriuose buvo iškaltas pirklių ir jūreivių globėjo vėžlio atvaizdas. Jų masė buvo 12,6 g.

Kolekcionuojamosios sidabro monetos

Dėl sumažinto arba netgi neegzistuojančio ryšio tarp valiutos vertės ir tauriųjų metalų vertės nuo pat Didžiosios depresijos 1930 m., sidabras palaipsniui nustotas naudoti paprastųjų cirkuliuojančių monetų gamybai. Dėl šios priežasties, dabartinės sidabrinės monetos dažniausiai yra specialios proginės monetos nukaldintos parduoti kolekcininkams ar kaip kaupimo priemonė, tačiau, šios monetos taip pat yra teisėtos, cirkuliuojančios apyvartoje, mokėjimo priemonės.
Gytis Ruzgys

Biografija

Gimė 1989 m. birželio 7 d. Kaune. 2007 m. pasaulio jaunimo čempionate su dviviete valtimi užėmė 13 vietą. 2008 m. Europos čempionate 10 vietą. 2009 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate užėmė 13 vietą. 2009 m. Europos čempionate užėmė 10 vietą.
Cistitas

Cistitas (cystitis, urocystitis) – tai įvairių veiksnių sukeltas šlapimo pūslės uždegimas.

Sukėlėjas

Šlapimo pūslės uždegimą dažniausiai sukelia kolibacilinė mikroflora (E.coli 80%), rečiau gramteigiami aerobiniai sukėlėjai ( Staph. saprophyticus ir enterokokai) .

Sergamumas

Dažniausiai serga moterys. Infekcija plinta ascendentiniu būdu. Skatinantys veiksniai yra vulvovaginitas, uretritas, sukelti įprastinės mikrofloros ir lytiškai plintančių sukėlėjų : chlamidijų, gonokokų, pūslelinės virusų. Jei šlapimo pasėlyje sukėlėjų nerandama, būtina jų ieškoti naudojant specialius diagnostinius būdus. Vyrams cistitas dažniausiai prasideda, esant obstrukciniams pokyčiams priešinėje liaukoje ar šlaplėje dėl prostatito, svetimkūnių ar navikų. Šlapimo pūslė sugeba pati apsivalyti nuo infekvijos, jeigu patologinis procesas nenuslopina jos apsauginių mechanizmų.

Komplikacijos

Pagrindinė cistito komplikacija - infekcijos plitimas į viršutinius šlapimo takus. Ši komplikacija paprastai prasideda vaikams, esant vezikoureteriniam refleksui, ir nėščioms moterims.

Gydymas

Ūminis cistitas gydomas, remiantis bendraisiais ūminio infekcinio proceso gydymo principais. Svarbiausia yra gydyti antibakteriniais vaistais, kuriems jautri šlapimo mikroflora. Jei sukėlėjų nenustatoma, 7-10 dienų gydoma antibakteriniais vaistais, kuriems dažniausiai jaustri E. coli : sulfonamidas, trimetoprimsulfametoksazoliu (Berlocid), nitrofuranu, urotraktinu, ampicilinu, amoksicilinu (Ospamox) ir amoksicilinu su klavulano rūgštimi (Curam). Jei toks gydymas neveiksmingas, būtinas urologinis tyrimas.
Skiriamos ir šiltos sėdimosios vonelės, analgetikai, spazmolitikai, kol išnyksta ligonę varginantys simptomai. Reikėtų gerti daug skysčių (šlapimą varančiųjų vaistažolių arbatų).
Lėtinis procesas turi būti gydomas, šalinant uždegimą palaikančias priežastis ir antibiotikais. Gydymą galima papildyti, įšvirkščiant dezinfekuojamų tirpalų (2% boro rūgšties, 0,02 % furacilino, 1-2% kolargolio) į šlapimo pūslę.
Moteris, sergančios pasikartojančiu po lytinio akto cistitu, nuo cistito pasikartojimų saugo iš vakaro ar tuoj po sueities vartojami antibakteriniai vaistai.
Ūminio cistito prognozė dažniausiai yra palanki, o lėtinio priklauso nuo pagrindinės ligos gydymo rezultatų.
Paul Karrer

Biografija

Gimė šveicarų Paulio Karerio ir Julie Lerch šeimoje. iki 1892 m. gyveno Rusijoje. Mokėsi Vildego, Lencburgo, 1908 m. baigė Arau vidurinę mokyklą. 1911 m. baigė Ciuricho universitetą. 1912–1918 m. Paulis Ehrlichas pakvietė į Eksperimentinės medicinos institutą Frankfurte prie Maino. Nuo 1919 m. Ciuricho universiteto profesorius ir šio universiteto Chemijos instituto direktorius, 1950–1952 m. Ciuricho universiteto rektorius, nuo 1959 m. garbės profesorius.
Prienai

Gamta ir geografija

Miestas yra 39 km į pietus nuo Kauno, 100 km į vakarus nuo Vilniaus, 30 km į šiaurę nuo Alytaus ir 40 km į rytus nuo Marijampolės. Šiaurės vakariniame Prienų pakraštyje yra kolektyvinių sodų, pietvakariuose plyti Prienų šilas. Miesto pakraščiai prie Nemuno kranto priklauso Nemuno kilpų regioniniam parkui. Link Birštono kurorto veda asfaltuotas takas pėstiesiems ir dviratininkams. Miesto prieigose prie kelio į Kauną stūkso Mačiūnų (Prienų) piliakalnis.

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas tikriausiai asmenvardinės kilmės – dar ir dabar ši pavardė yra sutinkama Lietuvoje.
Viena legenda pasakoja, kad vietovė pavadinta čia medžiojusio kunigaikščio Prienio vardu. Esą šis legendinis kunigaikštis, sužavėtas apylinkių grožio, pastatė čia pilį ir davė jai savo vardą. Pagal kitą padavimą, senovėje į Prienus siųsdavo nusikaltėlius, kurių vienas (pavarde Prienas) prie Mielupio upelio pasistatęs sodybą, gavusią savininko pavardę.

Pramonė

Pramonė Prienų mieste pradėjo kurtis XVII a. pabaigoje, įkūrus popieriaus fabriką – malūną. 1868 m. Prienuose įsteigtas alaus bravoras, kuris tiekdavo aukštos kokybės alų Suvalkų, Vilniaus, Kauno gubernijoms. Jis veikė iki 1941 m.
Šiuo metu, vienas įžymesnių ir didesnių objektų – vienintelė buvosioje TSRS veikianti sklandytuvų gamykla AB „Sportinė aviacija“. Įmonė įkurta 1969 m. Čia dirbo ir konstruktorius Balys Karvelis, sukūręs pirmą stiklaplastikio sklandytuvą BK-7, geriau žinomą kaip „Lietuva“.
Taip pat veikia UAB „Termikas“, AB „Nerka“, užsiimanti orlaivių remontu.

Sportas

Sportinę veiklą vykdo Kauno parašiutininkų ir Kauno apskrities sporto klubai. Miesto krepšinio klubas Prienų Rūdupis 2009 m. sezone tapo NKL čempionais, o 2009–2010 sezone pateko į LKL. Taip pat veikia Aviakonstruktorių federacijos centras – Prienų aviakonstruktorių klubas. Mieste įsikūrę FK Rūdupis Prienai ir FK Ąžuolas Prienai futbolo klubai. 2011 m. LKL sezone užėmė 3-iąją, vietą.
Pociūnuose ypač gerai išvystytas aviacijos ir parašiutinio sporto sektorius.
Vladas Puškorius

Vladas Puškorius (1893 m. balandžio 20 d. Palangoje – 1958 m. sausio 27 d. Athole, MA – JAV) – dainininkas (bosas) ir vargonininkas.

Biografija

Baigęs Palangos progimnaziją, 1910–1912 m. muzikos teorijos ir vargonuoti mokėsi Plungėje pas Juozą Žilevičių. Nuo 1913 m. kurį laiką vargonininkavo Alsėdžiuose.
Kilus Pirmajam pasauliniam karui, buvo paimtas į rusų kariuomenę ir išsiųstas į Vakarų frontą. Dirbo raštinėje, dalyvavo choruose, karininkų sueigose dainuodavo solo. Po karo atsidūrė Sibire, kur muzikos mokykloje mokėsi dainuoti, koncertavo.
Grįžęs į Lietuvą, tarnavo Lietuvos kariuomenėje, 1924–1930 m. – Kauno muzikos mokykloje pas Aleksą Kutkų ir O. Marini mokėsi dainuoti. 1924–1944 m. dirbo Valstybės teatre – iš pradžių priimtas į chorą, vėliau tapo operos solistu. Per tą laiką teatre sukūrė apie 40 vaidmenų klasikinėse operose.
1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, aktyviai dalyvavo lietuvių tremtinių kultūriniame ir muzikiniame gyvenime – dainavo Džoakino Rosini operoje „Sevilijos kirpėjas“ Detmolde.
Atvykęs į JAV, nuo 1951 m. vargonininkavo Dangun Žengimo lietuvių parapijoje Pittsburghe, PA, o nuo 1954 m. – mažesnėje Šv. Pranciškaus lietuvių parapijoje Athole. Ten ir mirė – palaidotas Brocktone, MA. Visur buvo subūręs ir bažnytinius chorus.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Natha

Natha (skr. नाथ = nātha- „viešpats, valdovas“) – šaiviškos jogos dvasinė tradicija (sampradaja), turinti sinkretinių bruožų (apima šaivistines, budistines, jogos, advaita vedantos idėjas). Nathos tradicija IX–XII a. klostėsi Šiaurės Indijoje, Nepale. Jos pradininkais laikomi 9 nathai, iš jų svarbiausi Matsjendranathas (laikomas pirmuoju mokytoju – adigurumi), Gorakhnathas (vienas hatha jogos pagrindėjų), Džalandharas, Kanhapa, Kaurangis. Aukščiausiuoju mokytoju laikomas pats Šiva. Tradiciškai laikoma, kad nathos tradicija turi 12 srovių (panthų). Jos susiklostė jungiantis skirtingus mokytojus sekusių mokinių srovėms. Tačiau praktiškai gyvuoja daug nathų srovių, susibūrusių aplink skirtingus mokytojus. Nathų vienuolynų (mathų) daugiausia yra Vakarų Bengalijoje, Utarakhande, Utar Pradeše, Karnatakoje, Radžasthane. 2008 m. būta ~10 000 nathų (daugiausia vyrų), gyvenančių ~500 vienuolynų. Dar daugiau nathų užsiima praktikomis gyvendami pasaulietinį gyvenimą.
Nathai nepripažįsta kastų, jų tikslas – išsivadavimas tebegyvenant (džyvanmukti), pasiekiamas kūno transsubstanciaciniu ištobulinimu (kaja sadhana). Ši dvasinė praktika netobulą (apakva) kūną perkeičia į tobulą (pakva). Natha turėjo įtakos kundalinės (nesąmoningos subtiliosios energijos) pažinimo metodų raidai, sahadžijos (tantrizmo kryptis) judėjimui, Indijos alchemijai (rasajana).
Nathai vilki skurdžiais rūbais (dažnai tik dhočiu), tepasi kūną pelenais, nešioja dredus, ant kaklo virvelės pasikabinę ragą su rudrakšos kabučiu, kartais nešioja auskarus. Nathai tantrikai rūko kanapes.
Atvirasis universitetas

Istorija

Atvirasis universitetas 1969 m. buvo įsteigtas remiantis Karališkąja chartija Anglijos karalienės įsakymu. Steigimo tikslas – suteikti kokybišką išsilavinimą žmonėms, norintiems mokytis patogioje jiems vietoje ir patogiu laiku.
Pirmieji studentai buvo priimti 1971 m.
Liubavo dvaro kelias

Liubavo dvaro kelias (kitaip, Didikų Goštautų kelias) – akmenimis grįstas istorinis kelias Vilniaus rajone, Riešės seniūnijoje, einantis į Liubavo dvarą. Tai vietinės reikšmės kelio Liubavas–Bireliai (Vilnius) atkarpa nuo Liubavo dvaro iki Avietynės kaimo apylinkių. Ši kelio atkarpa seniau jungė Liubavo ir Raudondvario dvarų valdas. Grįsto kelio ilgis – 1352 m. Grindinys grįstas lauko akmenimis, jo plotis – 3 m. Kelias eina banguotai kalvotais kraštovaizdžiais, pro negyvenamus laukus. Šiaurinėje dalyje nuo dvaro kelias apsodintas želdiniais (lapuočiais medžiais).
2014 m. Liubavo dvaro kelio atkarpa įtraukta į Valstybės saugomų objektų registrą.
Diagenezė

Diagenezė – įvairūs fizikiniai, cheminiai ir biologiniai procesai vykstantys nuosėdose ar nuogulose, kurių metu tarp įvairių nuosėdų komponentų nusistovi fizikinė - cheminė pusiausvyra, atitinkanti sedimentacijos sąlygas. Tai procesas, kai nuosėdos virsta nuosėdinėmis uolienomis. Diagenezės procesai vyksta, esant palyginus žemai temperatūrai ir esant mažam slėgiui. Kai kurie mokslininkai mano, kad diagenezė yra žemiausioji metamorfizmo stadija. Po susiklostymo nuosėdos sutankinamos, jų poringumas sumažėja, dalinai ar visiškai iš besussidarančios uolienos pašalinamas vanduo. Organinė medžiaga gali būti pakeista neorganine.
Ilga kelionė per kopas

„Ilga kelionė per kopas“ (latv. Ilgais ceļš kāpās, rus. Долгая дорога в дюнах) – 1980–1981 m. Rygos kino studijoje TSRS Centrinės televizijos užsakymu sukurtas 7–ių serijų meninis filmas. Melodrama. Pirmą kartą filmas per TV parodytas 1982 m. liepos 2 d.

Siužetas

Filme vaizduojama latvio žvejo Artūro ir gražuolės Martos meilės istorija nuo 1939 m. iki septintojo dešimtmečio pradžios.
Šis filmas – vienas pirmųjų TSRS sukurtų serialų – buvo ypač populiarus. Pagrindinius vyrų vaidmenis atliko lietuvių aktoriai. Filme pirmą kartą bandyta paliesti pokario tremčių temą.
András Kállay-Saunders

Biografija

András Kállay-Saunders gimė 1985 m. Niujorke (JAV) Vengrijos modelio Katalin Kállay ir amerikiečio soul atlikėjo ir prodiuserio Fernando Saunders šeimoje.
2010 m. dalyvavo vietinės televizijos TV2 organizuotoje laidoje Megasztár. Joje užėmė ketvirtą vietą. Po metų išleido debiutinį singlą „Csak veled“.
2014 m. vasario 22 d. András laimėjo Vengrijos atranką A Dal su daina „Running“ ir dalyvaus 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyks Danijos sostinėje Kopenhagoje.
Michelin

Dalyvavimas Formulės 1 čempionate

Pirmą kartą į Formulę 1 Michelin atėjo 1977 m. Po 1984 m. sezono ji pasitraukė iš šio sporto laimėjusi du čempionų titulus su Brabham ir Ferrari.
2001 m. kompanija vėl tapo padangų tiekėja Formulėje 1. Pirmais metais ji savo produkciją tiekė Williams, Jaguar, Benetton, Prost ir Minardi. Kitais metais prie jų prisijungė ir Toyota bei McLaren. Tik sugrįžusi į Formulę 1 Michelin dažnai nesutardavo su FIA, tad po 2006 m. sezono ji pasitraukė iš šios sporto šakos. Iš viso Michelin padangas naudojanti ekipa nugalėjo keturiuose Formulės 1 pasaulio čempionatuose – 1979, 1984, 2006 ir 2007 m. Be šių laimėjimų Michelin yra pasiekusi 102 pergales.
Indinis leopardas

Arealas ir buveinės

Indinis leopardas dabar yra geriausiai prisitaikęs iš visų didžiųjų Indijos kačių. Jis paplitęs visame subkontinente, įskaitant Nepalą, Butaną, Bangladešą, Pakistaną ir Pietų Kiniją.
Indinio leopardo buveinės įvairios – sausi lapuočių miškai, dykumos, tropinės džiunglės, šiauriniai spygliuočių miškai, žmonių apgyvendintos vietovės.

Pavojai

Indiniams leopardams gresia keleriopi pavojai. Tose pačiose buveinėse gyvena žvėrys, kurie gali užmušti leopardą. Tai azijiniai liūtai, bengaliniai tigrai, lokiai, vilkai, azijiniai drambliai, hienos ir raudonieji vilkai. Pasitaikius progai jie nužudo leopardų jauniklius. Liūtai ir tigrai atakuoja ir suaugusius leopardus.
Pavojingiausias leopardų priešas – žmogus. Jis keičia leopardų buveines, brakonieriauja.
Kai kuriose Indijos dalyse leopardai gyvena greta žmonių. Jie medžioja naminius gyvulius kaip lengvą grobį, sukelia žmonių ir leopardų konfliktą, kuris stiprėja didėjant žmonių skaičiui, o kai kur – ir leopardų skaičiui. Tokiose vietovėse Indijos Miškų departamentas gaudo leopardus ir perveža į kitas vietas.
TSV Hartberg

Istorija

Klubas įkurtas 1946 m. 
2017/2018 m. sezone Pirmoje lygoje užimta antroji vieta ir kilimas į Bundeslygą.
Mikas Posingis

Biografija

Mokėsi staliaus ir baldžiaus amato Tilžėje. Gyvendamas Mediškiemyje (Katyčių apylinkėse), dalyvavo lietuvninkų draugijos „Vainikas“ veikloje. 1911 m. išrinktas jos raštvedžiu ir kasininku. Pirmojo pasaulinio karo metu pateko į Vokietiją. Dirbo laivų statytoju, meistravo baldus.
1916 m. susituokė su Elze Šturm. 1921 m. gimė dukra Ilzė Posingis, po metų – sūnus Hansas Georgas. Iki 1924 m. pradžios Posingių šeima gyveno Greifsvalde, Priešakinėje Pomeranijoje. Tais pat metais persikėlė į Lietuvą ir įsidarbino Ventės rago švyturio prižiūrėtoju.
Stebėdamas paukščius ėmė bendradarbiauti su 1901 m. Rasytėje įkurta Ornitologine stotimi. 1930 m. Ventės rage įkūrus ornitoliginę stotį pats pradėjo žieduoti paukščius, iš pradžių vokiškais, o vėliau ir lietuviškais žiedais. 1934 m. atliko varnėnų orientacinių sugebėjimų eksperimentinį tyrimą. Globojo ir saugojo paukščius, dėl ko buvo pramintas „Paukščių tėvu“. Susirašinėjo su profesoriumi Tadu Ivanausku, siuntė jam savo stebėjimų, tyrimų duomenis, išvadas.
Antrojo pasaulinio karo metais atsidūrė Danijoje. Sūnus buvo pašauktas į Vokietijos kariuomenę. 1944 m. spalio mėn. atsitraukiant Vermachtui, M. Posingis su šeima persikėlė į Rasytę. Spalio 11 d. kartu su Rytprūsių bėgliais patraukė į Poleską, spalio 25 d. sėdo į traukinį ir išvyko į Lidzbarką. Čia išbuvo iki 1945 m. vasario 2 d. Galiausiai atvyko į Riugeno salą, pateko į nelaisvę, į priverstinių darbų stovyklą, kur gyveno 2,5 metų.
Iš nelaisvės Posingius išvadavo Rasytės paukščių stebėjimo stoties direktorius E. Šiucas, kuris Miką pakvietę dirbti į Moggingeno pilį, kur pokaryje buvo perkelta Rasytės paukščių žiedavimo stotis. Jį įdarbino staliumi ir ūkio reikalų pagalbininku. Netrukus Mikas Posingis sunkiai susirgo, po operacijos sveikata trumpam pagerėjo, bet galutinai nepagijo. Sūnus kare dingo be žinios. 1951 m. stotyje kilo gaisras, Posingį ištiko širdies smūgis, vėliau stipriai persišaldė. Mirė 1951 m. sausio 10 d. palaidotas prie Alpių kalnų Miogingemo kaime.
1964 m. M. Posingis įtrauktas į Vidurio Europos ornitologų žinyną.
Martynas Gelžinis

Biografija

1914–1921 m. mokėsi Lelių vienklasėje pradžios mokykloje, 1922–1925 m. – Klaipėdos preperandume, 1925–1928 m. Klaipėdos mokytojų seminarijoje. Nuo 1928 m. mokytojavo Klaipėdos Mokytojų seminarijoje ir Klaipėdos Lietuvių (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo) gimnazijoje. 1938 m. baigė Klaipėdos prekybos institutą. Gavęs valstybinę stipendiją, tęsė prekybos mokslus Paryžiuje.
Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, grįžo į Lietuvą, kur buvo paskirtas Šiaulių valstybinės aukštesniosios prekybos mokyklos direktoriumi. 1940 m. sovietų enkavedistų suimtas ir 1941 m. išleistas sovietų – vokiečių politinių kalinių pasikeitimo susitarimu. Po karo su šeima (žmona Herta Girt (1906–1978) ir dukra Rūta) apsistojo Liubeke, Vokietijoje, buvo Liubeko lietuvių gimnazijos direktoriumi. 1956 m. atvyko į JAV, gyveno Niujorko valstijoje Farmingdalo miestelyje.

Darbai

Lietuviškoms mokykloms Klaipėdos krašte parengė: geografiniams braižiniams sąsiuvinį „Geografijos kontūrai“ (išleista 1933 m. ir pakartotas leidimas 1936 m.), vadovėlį „Mano gimtinė – Klaipėdos kraštas“ (išleistas 1935 m.), Klaipėdos miesto planą (mastelis 1 : 5000, išleistas 1935 m.).
Dar buvo parengęs, bet neišleido: kontūrinių žemėlapių rinkinį „Užeuropis“, geografijos vadovėlį „Lietuva“ (skirtas penktajam pradinės mokyklos skyriui ir parengiamajai gimnazijos klasei).
Gyvendamas Vokietijoje ir JAV, išeivijos spaudoje („Lietuvos Pajūris“, „Naujienos‘ ir kt.) rašė Mažosios Lietuvos istorijos, kultūros, politikos klausimais.
Nebaigė Mažosios Lietuvos bylai ginti anglų kalba veikalo „Mažosios Lietuvos problemos“.
Po M. Gelžinio mirties buvo surinkta jo spausdinta medžiaga ir 1996 m. Vilniuje išleista knyga „Mūsų gimtinė Mažoji Lietuva (parengė spaudai dr. Petronėlė Žostautaitė).

Visuomeninė veikla

1932 m. buvo Klaipėdos krašto mokytojų draugijos valdybos narys (iždininkas), nuo 1935 m. – lietuvių jaunimo draugijų sąjungos „Santara“ pirmininkas, kelių komitetų narys, ryžtingai gynęs lietuvininkų interesus. Po II pasaulinio karo įsitraukė į tautinę ir politinę veiklą: buvo VLIK'o (Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto) Tarybos narys informacijos reikalams, o vėliau ir Mažosios Lietuvos Rezistencinio Sąjūdžio atstovas. Su pranešimais apie padėtį Lietuvoje dalyvavo pasauliniuose politiniuose kongresuose Strasbūre, Konigsteine ir kitur; įvairiomis progomis kalbėjo per „Amerikos balsą“, suorganizavo prie Baltijos jūros Klaipėdos ir Vilniaus radijo žinių sekimo stotį.

Asmenybė

Veiklus organizatorius ir puikus oratorius. Turėjo griežtus principus, kurių tvirtai laikėsi. Ilgą laiką vengė bendradarbiauti su Sovietine Lietuva ir kitus dėl to kritikavo.
Komivojažierius

Veiklos sritys

Mažmenine prekyba užsiimantys asmenys paprastai užsiima įvairių produktų, prekių prekyba, todėl jiems ne visada apsimoka vykti pas gamintojus ar urmininkus ir įsigyti prekių nedideliais kiekiais. Komivojažieriai atlieka savotišką tarpininko vaidmenį prekybos rinkoje tarp pačių verslininkų.
Taip pat yra toks prekybos būdas, kaip prekių pasiūlymas galutiniam vartotojui ne prekybos vietoje, kai einama per jų gyvenamas vietas, namus, butus. Tokiu būdu galutiniam vartotojui nereikia kur nors vykti ieškoti prekių. Šiuo prekybos būdu ne visi pirkėjai būna patenkinti, kadangi negali palyginti kainų, siūlomos ne visada norimos pirkti prekės.

Veiklos ypatumai

Komivojažierius paprastai dirba vienas, nešioja prekes pats ar didesniems jų kiekiams vežioti turi automobilį ar autobusiuką ir prekiauja tik vienos rūšies ar tik vieno gamintojo ar didmenininko prekėmis. Jie praktiškai niekada nesudaro su gamintojais ar prekiautojais jokių sutarčių, tiesiog atvažiuoja ir perka prekes kaip sau.
Komivojažieriai prekiaujantys didesniais kiekiais su mažmenininkais visada stengiasi minimizuoti likučius, nes neturi didesnių sandėliavimo patalpų, kas yra ypač svarbu prekiaujant, pvz., greitai gendančiais produktais.
Lietuvoje komivojažerystės paslaugas galima teikti ir tik turint verslo liudijimą. Kartais komivojažerystės paslaugas pradeda teikti gamintojai ir didmenininkai. Jie siekiantis padidinti pardavimų apimtis savo prekiaujamą produkciją išvežioja patys į kitų prekiautojų prekybos vietas tokiomis pačiomis kainomis, kaip, kad būtų pardavinėję iš sandėlio ar bazės.
Pauerskourto krioklys

Pauerskourto krioklys (air. eas Chúirt an Phaoraigh) yra rytų Airijoje, Viklou grafystėje, Viklou kalnuose, Darglo upėje, šalia Iniskerio miesto. Aukštis 190 m (aukščiausias Airijoje). Krioklys yra 250 m aukštyje, sudarytas iš 1 šuolio. 687 pagal aukštį pasaulyje.
Lietuvos matematikos rinkinys

Lietuvos matematikos rinkinys – ketvirtinis mokslinis žurnalas, einantis nuo 1961 m. Vilniuje, Akademijos g. 4.

Istorija

Įsteigė ir leidžia Lietuvos matematikų draugija, Matematikos ir informatikos institutas bei Vilniaus universitetas. Tiražas 1961 m. – 1000 egz., 1996 m. – 500 egz. Nuo 1973 m. eina jo vertimas į anglų kalbą „Lithuanian Mathematical Journal“.
Spausdina Lietuvos mokslininkų straipsnius bei pranešimų santraukas apie atliktų mokslinių tyrimų darbų rezultatus matematikos srityje.