Neatpažintas skraidantis objektas

NSO arba neatpažintas skraidantis objektas (angl. UFO) – bet koks skraidantis objektas arba reiškinys, kurio prigimties nepavyksta paaiškinti žinomais gamtos ir technikos objektais ir reiškiniais. Yra daug asmenų, teigiančių, kad NSO ir juos valdančius ateivius iš kitų pasaulių matė iš arti, ar net buvo į šiuos neva ateivių laivus patekę (savanoriškai ar pagrobti ateivių). Šiuo metu, manoma, kad reiškinius, kuriuos galima pavadinti NSO, visame pasaulyje jau stebėjo daugiau kaip 50 mln. žmonių.
Pseudomoksliniai NSO tyrimai populiariai vadinami ufologija. Populiariojoje kultūroje NSO dažniausiai siejami su ateiviais ir nežemiška jų kilme arba slaptais karinių aparatų bandymais.
NSO sąvoka tapo labai populiari, terminas NSO įtrauktas į daugumą žodynų. Dažniausiai šis terminas žymi neatpažintą kosminį laivą ar kitokį skraidantį aparatą. Kai kurie NSO tampa atpažintais skraidančiais objektais (ASO), tai įvairūs pastebėti tuo metu skridę lėktuvai, oro balionai ar astronominiai ir meteorologiniai reiškiniai, neįprastos konstrukcijos skraidantys aparatai, kuriuos pagamino žmonės.

Skraidanti lėkštė

Kitas populiarus terminas, kuriuo nusakomas vienos formos NSO, yra skraidanti lėkštė. Jis paplito po JAV verslininko Kenneth Arnold pranešimo apie pastebėtą NSO. Arnoldas teigė, jog „jie skrido tarsi lėkštė, jei paleistum ją virš vandens“. Žiniasklaidoje jo teiginiai buvo klaidingai interpretuoti ir sudarytas vaizdas, kad objektai buvo lėkštės formos. Tačiau paplitus šiam terminui, pradėjo daugėti pranešimų ir apie lėkštės formos skraidančius objektus.

NSO tyrimai

1952–1969 metais Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos vykdė NSO tyrimų projektą „Mėlynoji knyga“ (Project Blue Book). Iš 12618 tirtų atvejų, dauguma buvo paaiškinti natūralių gamtos reiškinių (debesų, žvaigždžių, prošvaisčių debesyse ir panašiai) ar įprastų orlaivių neatpažinimu. Keli atvejai paaiškėjo esą klastotės. 701 atvejo (maždaug 6 %) paaiškinti nepavyko. Šiuo metu duomenys yra laisvai prieinami publikai, išskyrus liudininkų pavardes. Mėlynosios knygos projektas dažnai kritikuojamas dėl atmestinai vykdytų tyrimų ir spekuliuojama, kad jis buvo skirtas tik priedangai, o tikrasis NSO tyrimas vykdytas slaptai ir žymiai aukštesnio laipsnio karininkų. Šios spekuliacijos remiasi prielaida, kad NSO – kaip jie dažnai nupasakojami liudininkų – yra ypač aukšto technologinio lygio skraidantys apratai, todėl, jei jie iš tiesų egzistuoja, turi didžiulę karinę reikšmę. Prieš Mėlynosios knygos projektą buvo vykdyti dar du tos pačios paskirties tyrimai kodiniais pavadinimais „Ženklo projektas“ (Project Sign, 1947–1948) ir „Pagiežos projektas“ (Project Grudge, 1949).
Kitą oficialų ir išbaigtą NSO pasirodymų tyrimą atliko Kanada. 1968 metais NSO atvejai buvo pervesti iš Kanados Nacionalinio gynybos departamento (Department of National Defense) į Nacionalinią tyrimų tarybą (National Research Council). Baigiantis septintam dešimtmečiui kanadiečiai buvo sukaupę 750 NSO pasirodymo atvejų įrašus.
2007 m. kovo 22 d. Prancūzija paviešino savo turimus duomenis apie NSO. Prancūzijos nacionalinė kosmoso agentūra pristatė interneto svetainę, kurioje pateikiamas sukauptų duomenų archyvas, turintis daugiau kaip 1 600 užfiksuotų (video ir foto medžiaga) atvejų, kurie sukaupti per penkis dešimtmečius . Šiame archyve sukaupti ir tokie atvejai, kai NSO matė tūkstančiai žmonių, o valstybės kosmoso agentūra niekaip negali paaiškinti stebėtų objektų. Prancūzija yra vienintelė pasaulio šalis, paskutinius du XX a. dešimtmečius viešai vykdanti NSO tyrimų programą.
Anksčiau vyriausybinės ar nepriklausomos mokslinės organizacijos yra tyrusios šį reiškinį Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kanadoje, Jungtinėje Karalystėje, Belgijoje, Danijoje, Australijoje, Graikijoje, Švedijoje, Brazilijoje, Meksikoje, Ispanijoje ir Tarybų Sąjungoje. Kol kas nei vienos valstybės vyriausybė viešai nepalaikė hipotezės, kad NSO gali būti nežemiškos kilmės.
2010 vasario 18 d. Jungtinė Karalystės gynybos ministerija ir Nacionaliniai archyvai paskelbė viešai tyrimus surinktus 1994–2000 metais. Paskelbtą medžiagą sudaro daugiau nei 6 tūkstančiai puslapių.

NSO aprašymai religinėse knygos

Kai kurių tyrinėtojų teigimu, NSO aprašymai sutinkami ir religinėse žydų bei indų knygose:

JAV ir Jungtinės Karalystės kariškių pranešimai

2009 m. metais JK gynybos ministerija paskelbė, kad nebetirsianti naujų pranešimų apie NSO, nes nėra duomenų, jog jie keltų saugumo pavojų. Tačiau R. Salasas ir kiti atsargos kariškiai 2010 m. rugsėjo 27 d. surengtoje konferencijoje, jie teigė, kad teigė priešingai. Britų ir JAV atsargos kariškiai surengė spaudos konferenciją, kurioje paviešino, kad nuo 1948 m. NSO pasirodo aplink Didžiosios Britanijos ir JAV branduolinių raketų bazes ir nukenksmina ginklus, o kartą net buvo nusileidę JK bazėje. Kariškiai paliudijo, kad JK ir JAV vyriausybės stengiasi nuslėpti informaciją apie minėtus NSO pasirodymus. 
R. Salasas teigė, kad pats matė kaip 1967 m. kovo 16 d. Montanoje esančioje Malmstromo oro pajėgų bazėje pasirodžiusį NSO. R. Salasas teigė, kad „Aš budėjau, kai objektas atskrido ir sukiojosi tiesiai virš bazės. Raketos išsijungė – 10 „Minuteman“ branduolinių raketų. Po savaitės tas pats nutiko ir kitoje vietoje. Yra didelis šių objektų, kad ir iš kur jie atskrenda, susidomėjimas mūsų raketomis. Aš asmeniškai manau, kad jie yra ne iš Žemės planetos“. Jo žodžius oficialiai patvirtino dar 6 atsargos kariškiai. Nors jiems po susidūrimo su NSO buvo uždrausta viešai apie tai kalbėti, tačiau dabar jie yra išėję į pensiją ir nusprendė daugiau šių faktų nebeslėpti, deklaruodami, kad visuomenė turi apie tai žinoti. Pasak jų, apie tokius susitikimus su NSO žino dar bent 120 kariškių, tačiau kurie atvirai apie tai prabilti nepasiryžo.
Pulkininkas Charlesas Haltas teigia matęs NSO Karališkojo oro laivyno Bentwaters bazėje, netoli Ipswicho, vienoje iš kelių Didžiojoje Britanijoje esančių bazių, kuriose yra branduolinių ginklų. Pasak kariškio, tai nutiko prieš 30 m. Iš pradžių jis pamatė objektą, šaudantį šviesos spinduliais į bazę, tada per karinį radiją išgirdo, kad ateiviai nusileido toje vietoje, kur buvo laikomi branduoliniai ginklai.

Apklausos

1969 m. Nacionalinės mokslų akademijos atlikto NSO tyrimo išvadose rašoma, kad „mažiausiai tikėtinas NSO paaiškinimas yra hipotezė apie protingų nežemiškų būtybių lankymąsi“. 2006 m. atliktos apklausos duomenimis, tik 24,6 % amerikiečių sutiko arba tvirtai sutiko, kad NSO gali būti kitų planetų kosminiai laivai. 1970 metais žurnalistikos profesoriaus Herbert Strentz atlikto spaudos ir visuomenės reakcijos į pranešimus apie NSO tyrimo išvadose teigiama, kad pasak apklausų, baimė būti išjuoktiems yra antra pagal svarbumą priežastis, kodėl žmonės nepraneša apie stebėtus NSO. Taip pat, 18,4 % laikraščių straipsnių apie NSO be kita ko aprašo, kad apie matytus NSO pranešę liudininkai patyrė pajuoką.

Sektos

Nuo 1950 m. pradėjo kilti su NSO susijusių sektų banga. Žinomesnės – Aetherius Society, Islamo tauta (Nation of Islam), raelizmas, scientologija. 1997 metais pagarsėjo Dangaus vartai, kurios 37 nariai įvykdė grupinę savižudybę, kad jų sielos kosminiu laivu būtų nugabentos į kometą, kurioje gyvena Jėzus.
Šių sektų bendras bruožas yra tikėjimas ateivių iš kitų planetų egzistavimu ir lankymusi žemėje bei taip aiškinami NSO pasirodymai. Taip pat, šie ateiviai užima esminę vietą sektos ideologijoje, pavyzdžiui, būna siųsti Dievo, ar patys turi kitose religijose dievams priskiriamą vaidmenį – yra sukūrę Visatą, sukūrę žmones, dabar juos prižiūri, ir panašiai.