google/wiki40b huggingface dataset:
Bulgarai

Gyventojai

Šiuo metu pasaulyje gyvena apie 7 milijono bulgarai. Beveik 85 % iš jų gyvena Bulgarijoje. Ryškios tautinės bulgarų mažumos gyvena Moldovoje (52 tūkst.) ir Ukrainoje (188 tūkst., Besarabijos bulgarai), taip pat Rumunijoje (6,5 tūkst., Banato bulgarai), Serbijoje (17 tūkst., vakarų pakraštiečiai), Graikijoje (40 000 tūkst.), Turkijoje (7 tūkst., Trakijos regione), Albanijoje (5,5 tūkst.) ir Vengrijoje (6 tūkst.). Bulgarai taip pat gyvena ir diasporose, šiandien jie daugiausia in JAV (šiuo metu 294 tūkst.), Kanadą (18 tūkst.), Vokietiją (181 tūkst.), Ispaniją (150 tūkst.) ir Italiją (48 tūkst.).
Didžiausi bulgarų miestai: Sofija (1 236 000 gyv.), Plovdivas (341 000 gyv.), Varna (335 000 gyv.).

Kalba

Bulgarai kalba bulgarų kalba, kuri priklauso pietų slavų kalboms. Jis artimai susijusi su serbų kalba. Makedonų kalba dažnai laikoma trečią literatūrinę normą bulgarų kalbos.

Vardų sistema

Yra keletas bulgarų vardų kilmių. Populiariausi yra krikščioniškos (pvz., Lazar, Ivan, Anna, Maria, Ekaterina) ir slaviškos kilmės vardai (pvz., Vladimir, Svetoslav, Velislava). Po 1878 m. išsivadavimo populiarūs tapo istoriniai bulgarų vardai: Asparuh, Krum, Kubrat, Tervel. Iš bolgarų kilęs vardas Boris paplito ne tik tarp bulgarai, bet ir tarp kitų slavų tautų.
Dauguma bulgariškų pavardžių turi priesagą -ov (bulg: -ов). Dauguma bulgarai turi tėvavardžius, kurie sudaromi prie tėvo vardo pridėjus priesaga -ov; pvz., Ivan’o sūnaus tėvavardis bus Ivanov. Moterų pavardės turi priesagą -ova (bulg: -овa), pvz., Maria Ivanova. Šeimų pavardės turi priesagą -ovi (bulg: -ови), pvz., Ivanovi.
Taip pat nemažai pavardžių baigiasi priesaga -ev (bulg: -ев), pvz., Stoev, Ganchev, Peev. Moteriškos pavardės turi priesagą -eva (bulg: -ева), pvz., Galina Stoeva. Šeima turės priesagą -evi (bulg: -еви), pvz., Stoevi.
Dar yra pavardžių, kurios baigiasi priesaga, kuri labiau būdinga makedoniečiams -ski (bulg: -ски), pvz., Troevski, moteriška priesaga -ska, o šeimos – kaip ir vyriška -ski.
Taip pat yra pavardžių, kurios turi priesagą -ič, kurią dažniausiai turi bulgarai katalikai. Retkarčiais sutinkama pavardės priesaga -in, kuri dažniausiai duodama netekėjusios moters vaikui (pvz., moters, kurios vardas Gana, sūnaus pavardė bus Ganin).

Religija

Dauguma bulgarai priklauso bulgarų ortodoksų bažnyčiai, įkurtai 870 m. Jai priklauso 82,6 % Bulgarijos gyventojų ir apie 1 milijonas užsienyje gyvenančių bulgarai.
XVII–XVIII a. susiformavo bulgarų katalikų bendruomenė, kuriai Bulgarijoje priklauso apie 10 000 narių. Didžiausi katalikų centrai yra Plovdive ir Sviščiove. Taip pat dauguma Rumunijoje gyvenančių bulgarai yra katalikai.
XV–XVIII a. dėl didelės Osmanų imperijos įtakos, nemažai bulgarai atsivertė į islamą. Dabar Bulgarijoje gyvena 131 000 bulgarai musulmonų, taip pat didžioji dalis Graikijos ir Turkijos bulgarai išpažįsta islamą.
Protestantizmas Bulgarijoje ėmė plisti nuo 1857 m., dabar šalyje yra apie 25 tūkst. bulgarų protestantų.
1969 m. Europos krepšinio čempionatas

Čempionatas vyko 1969 m. nuo rugsėjo 27 d. iki spalio 5 d. Neapolyje ir Kazertoje (Italija).
Europos krepšinio čempionais tapo TSRS vyrų krepšinio rinktinė, finale 81:72 (41:33) nugalėjusi Jugoslavijos rinktinę. TSRS rinktinės sudėtyje žaidė ir Europos čempionu tapo Modestas Paulauskas.

Pirmasis etapas

Pirmajame turnyro etape komandos buvo suskirstytos į dvi grupes – vienoje jų buvo šešios rinktinės. Kiekviena rinktinė sužaidė po vienerias rungtynes su visomis savo grupės komandomis. Už pergalę grupėje buvo skiriami 2 taškai, už pralaimėjimą – 0 taškų.
Pirmąsias dvi vietas kiekvienoje grupėje užėmę komandos pateko į pusfinalius. Kitos rinktinės buvo priverstos toliau žaisti dėl 5-8 ir 9-12 vietų.
Geltonnugaris dukeris

Apibūdinimas

Rūšies atstovai turi išgaubtos formos kūną, labai trumpus cilindro formos ragus. Sveria apie 60-80 kg. Turi didelę burną, gerklę ir žandikaulio raumenis. Užaugdami iki 79 cm yra didžiausi iš dukerių atstovų. Patinai yra šiek tiek didesni.

Mityba

Minta įvairiais augalais, įskaitant vaisius, lapus, ūglius, sėklas, medžio žieves, pumpurus.

Paplitimas

Laisvėje gyvena apie 160 000 individų. Nelaisvėje išgyvena iki 10 metų.
Piotras Jefimenko

Biografija

Tėvas etnografas Piotras Jefimenko, motina istorikė, pirmoji Rusijoje istorijos mokslų daktarė Aleksandra Jefimenko, sesuo poetė Tatjana Jefimenko. 1904-1906 m. studijavo istoriją Charkovo universitete, pašalintas už revoliucinę veiklą. 1906-1912 m. studijavo archeologiją Peterburgo universiteto Fizikos-matematikos fakultete. Baigęs universitetą paliktas jo aspirantūroje. 1942 m. Karališkojo antropologijos instituto Londone garbės narys, 1945 m. Ukrainos mokslų akademijos narys.

Mokslinė veikla

1900-1902 m. su kitais tyrė Oskolo ir Doneco baseinų archeologijos paminklus, jų aprašymas tapo pirmaisiais mokslo darbais. 1909 m. dalyvavo Mezino paleolito stovyklos kasinėjimuose, šios stovyklos kasinėjimai nulėmė jo tyrimų kryptį. 1923-1936 m. vadovavo kasinėjimams prie Dono, atrado ir ištyrė daug paleolito gyvenviečių.
Sukūrė naują paleolito paminklų tyrimo metodiką. Periodizavo TSRS europinės dalies paleolito stovyklas. Tyrė ir vėlesnius paminklus: III a. – VIII a. Riazanės kapinyną, ankstyvuosius slavų piliakalnius; jų tyrimams pritaikė stratigrafinį tyrimo metodą.
Notarius

Notarius (lot. notarius) – stenografas, raštininkas, sutrumpintai užrašantis teksto turinį ir galintis po to jį iššifruoti. Iš šios grupės notarius vėliau susiformavo profesionalių stenografuotojų profesija. Šiandieninio notaro pirmtakas buvo ne notarius, nors ir pavadinimas tiesiogiai siejamas su notarine veikla.
Langobardų valstybėje egzistavo raštininkai, vadinami scribae publici arba notarii. 773 m. karaliaus dokumentuose atsiranda sąvoka notarius publicus.
IX–X a. atsirado ir karaliaus įgaliojimus turintys notarai, kurių veikla neribojama jokios teritorijos atžvilgiu, bei notarai, kurie drauge yra ir teisėjai (notarius et iudex).
Viduramžiais raštininkai, vėliau tapę notarais arba vykdę kanceliarines, raštinės funkcijas, lotynų kalba buvo vadinami notarius.
Kalio krateris

Kalio krateris (est. Kaali kraater) – devynių meteoritų kraterių grupė Estijoje, Saremos saloje. Susidarė maždaug prieš 4000 metų ir yra vienas vėliausiai Žemėje susidariusių smūginių kraterių, be to, tai vienintelis didesnis krateris, susidaręs žmonių apgyvendintoje vietovėje.
Seniau buvo manyta, kad Kalio krateris yra vulkaninės kilmės, tačiau 1937 m. Ivanas Reinvaldas įrodė jo kosminę kilmę.
Meteorito smūgis įvyko holoceno laikotarpiu, maždaug prieš 4000 metų (±1000 metų). Apskaičiuota, kad meteoritas turėjo sverti 20-80 tonų, o jo skriejimo greitis turėjo būti 10-20 m/s. Jis 5-10 km aukštyje suskilo į smulkesnius gabalus. Didžiausias luitas išmušė 110 m skersmens ir 22 m gylio kraterį, kuriame dabar telkšo Kalio ežeras. Vieno kilometro spinduliu aplink šį kraterį, susidarė dar keli mažesni, 12-40 m skersmens krateriai.
Šio susidūrimo metu Estijoje buvo bronzos amžius, tačiau ši miškinga vietovė buvo gyvenama retai. Smūgio energija siekė 80 TJ, prilygstančiu Hirošimos atominio sprogimo galiai. Nuo šio susidūrimo miškas išdegė 6 km spinduliu.
Manoma, kad šis įvykis buvo užfiksuotas vietinių tautų mitologijoje. Kalio ežeras buvo ilgai garbinamas kaip šventa vieta, čia buvo aukojamos aukos. Su Kalio įvykiu siejamas ir Kalevaloje minimas „šviesos kamuolys“, nukritęs pietvakariuose už Nevos, ir degantis miškas.
Tibori Kamianka

Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1857 m. pastatyti Roškovskių rūmai, kurie per II pasaulinį karą sudegė. 1965-1969 m. atrestauruoti. 1921 m. kaime buvo 28 namai ir 208 gyventojai, iš kurių 99 vyrai ir 109 moterys.
Hogan Lovells

Hogan Lovells - tarptautinis verslo teisės advokatų kontorų tinklas. Vienija per 2 500 advokatų. 40 biurų, viena iš 10 didžiausių kontorų pasaulyje. Įkurta 2010 m. gegužės mėn., kai apsijungė „Hogan & Hartson“ ir „Lovells“. Sudaro 2 LLPs, skėtinė organizacija - draugija (Verein) pagal Šveicarijos teisę. Vadovai - Warren Gorrell, David Harris. Apyvarta - 1,8 mlrd. USD.

Istorija

Hogan & Hartson įkurta 1904 m. Būstinė - Vašingtonas. Turėjo 27 biurus Šiaurės ir Lotynų Amerikoje, taip pat Europoje, Azijoje.
Lovells būstinė buvo Londone. 28 biurai daugelyje pasaulinių miestų, visų pirma Europoje ir Artimuosiuose Rytuose. Įkurta 2000 m., nors dalinė istorija siekia XIX a. Angliškosios kontoros dalies pradininkas - John Lovell. Vokiškąją liniją pradėjo Droste (Hamburgas), 1997 metais apsijungęs su Frankfurto kontora „Boesebeck Barz & Partner“.
Lietuvos futbolo varžybos 1983 m.

I lyga

Teisę žaisti aukščiausiojoje lygoje kitame sezone iškovojo SRT Vilnius (laimėjo „Žalgirio“ zonoje) ir Utenis Utena (laimėjo „Nemuno“ zonoje).
Juozas Kairiūkštis

Biografija

1870 m. baigęs Veiverių mokytojų seminariją mokytojavo prie jos veikiančioje pavyzdinėje pradinėje mokykloje. 1872 m. Frydrichui Kuršaičiui padėjo tyrinėti lietuvių kalbą. Dėl rūpinimosi lietuvių kalbos dėstymu seminarijoje Rusijos administracijos perkeltas mokytojauti į Seinus. 1889 m. baigė Vilniaus mokytojų institutą. 1903–1906 m. Veiverių mokytojų seminarijos mokytojas. Už dalyvavimą 1905–1907 m. revoliuciniuose įvykiuose ištremtas iš Lietuvos. 1906–1910 m. mokytojavo Jendžejovo mokytojų seminarijoje (lenk. Jędrzejow, Šventojo Kryžiaus vaivadija, Lenkija). 1910–1915 m. dėstė lietuvių kalbą ir kitus dalykus Vilniaus gimnazijoje, įvairiuose kursuose.
Vienas lietuvių švietimo draugijos „Rytas“ steigėjų, nuo 1910 m. Lietuvių mokslo draugijos narys. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui su šeima evakavosi į Rusiją, 1915–1918 m. mokytojavo Voronežo lietuvių gimnazijoje. 1919–1927 m. iki uždarymo Vilniaus lietuvių mokytojų seminarijos direktorius. Bendradarbiavo žurnaluose „Lietuvos mokykla“, „Šaltinis“.

Šeima

Kartu su žmona poete ir vertėja Julija Vichert-Kairiūkštiene (1864–1949) išaugino žinomas Lietuvos asmenybes: mokytoją Janiną Tumėnienę (1884–1972), geležinkelių inžinierių Kazimierą Kairiūkštį (1886–1918), gydytoją ir terapeutą Vladą Kairiūkštį (1887–1965), pedagogą Stasį Kairiūkštį (1889–1942), dailininką Vytautą Kairiūkštį (1890–1961)), rusų kalbos mokytoją Anatoliją Aldoną Dymnicką (1893–1980), menotyrininkę Haliną Kairiūkštytę-Jacinienę (1896–1984), medicinos akademiką Joną Kairiūkštį (1896–1957). 
 Juozo ir Julijos Kairiūkščių pora buvo diametraliai vienas kitam priešingi žmonės. Jis – lietuvis, ji – lenkė, jis – praktikuojantis katalikas, ji – užkietėjusi ateistė. Visi vaikai (išskyrus vieną dukterį) išaugo lietuviais, vadinasi, tėvo tautybės, ir visi liko ateistais, motinos įsitikinimų. (Rapolas Mackonis)
David Lynch

Deividas Linčas (angl. David Keith Lynch; g. 1946 m. sausio 20 d. JAV) – pasaulinio garso kino ir televizijos režisierius, aktorius, menininkas, dizaineris, muzikos kūrėjas. Gimė Misuloje (Missoula, Montanos valstija, JAV).
Jo filmai dažnai apibūdinami kaip siurrealistiniai. Vienas iš skiriamųjų šio režisieriaus kūrybos bruožų – ypatinga muzikos ir vaizdo dermė, kurios poveikis apibūdinamas kaip hipnotinis.
Tarp žymiausių režisieriaus darbų yra serialas Tvin Pykso miestelis (angl. „Twin Peaks“), filmai „Malholando kelias“, „Kopa“ ir kiti.
Bhavnagaras

Istorija

Bhavnagaras įkurtas 1723 m. kaip Bhavnagaro kunigaikštystės sostinė. 1948 m. tapo Indijos Respublikos dalimi.
Laima Slovikauskaitė

Laima Slovikauskaitė (g. 1953 m. Trumpalio kaime, Seinų apskritis, Lenkija) – Lenkijos lietuvių mokytoja, poetė.

Biografija

Mokėsi Punske: pagrindinėje mokykloje ir licėjuje, vėliau studijavo Varšuvos universitete, kur 1977 m. įsigijo rusų kalbos mokytojo diplomą. Studijų metu aktyviai dalyvavo Varšuvos lietuvių visuomeniniame gyvenime. Mokytojavo Siedlicuose, Rūdelės pradinėje mokykloje. Eiles rašyti pradėjo dar būdama moksleive. Jau būdama brandaus amžiaus jas paskelbė 2000 m. išleistoje Lenkijos lietuvių kūrybos antologijoje, o 2009 m. – poezijos rinkinyje Vieta širdyje (lenk. Miejsce w sercu).
Šimpanzės

Gyvenimo būdas

Šimpanzės laikosi grupėmis, kurių dydis nuolat kinta. Vienoje grupėje gali būti apie 25 nariai, tačiau gyvūnai nuolat migruoja iš vieno būrio į kitą. Šimpanzių būrį gali sudaryti suaugusių beždžionių pora ir jų jaunikliai, kartais drauge laikosi keli patinai arba susiburia vien tik motinos su jaunikliais. Būna ir mišrių šeimyninių grupių. Šimpanzių bendruomenėje nusistovėję aiškūs hierarchiniai santykiai. Suaugusios beždžionės rūpinasi viena kitos kailiu. Gyvūnai veiklūs dieną, o naktį ilsisi. Jie miega medžiuose iš šakų supintuose gultuose, kasnakt vis naujuose. Dieną šimpanzės ilsisi medyje arba ant žemės įrengtame lizde. Jos rūpestingai prižiūri guolius, kad jie nuolat būtų švarūs. Miega gulėdamos ant šono ir sulenkusios kelius.

Maistas

Pagrindinis šimpanzių maistas - įvairūs augalai. Jos vos tik atsikėlusios eina ieškoti maisto. Renka prisirpusias uogas, sultingus augalų lapus, pumpurus, bei gėles. Iki pietų pakankamai pasisotina, o vėliau patogiai įsitaiso medžių pavėsyje ir ilsisi. Jaunikliai žaidžia, o suaugusieji švarina vienas kitą. Vakarop jos vėl traukia ieškoti maisto. Minta ir vabzdžiais - termitais, skruzdėlėmis. Jie šimpanzėms svarbus baltymų šaltinis.
Žvingių valsčius

Žvingių valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Žvingiai.
Ričardas Rabavičius

Biografija

1985 m., baigęs 8 klases, įstojo į vidurinę profesinio rengimo mokyklą mokytis virėjo specialybės. 1988 m. pradėjo tarnybą Sovietų Sąjungos armijoje. Tarnavo Tolimuosiuose Rytuose, jūrų laivyne. 1991 m. liepos 18 d. priimtas dirbti į Vilniaus muitinę inspektoriumi. 1991 m. rugpjūčio 2 d. nuo sužeidimų mirė ligoninėje, kur pateko po 1991 m. liepos 31 d. Medininkų kelio posto užpuolimo. Palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse.

Įvertinimas

Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas – 1991 m., po mirties.
Aukso blokas

Aukso blokas – septynių Europos valstybių grupė, Didžiosios ekonominės krizės metu išlaikiusi susietas savo valiutas su aukso standartu.

Istorija

Didžiosios ekonominės krizės metu, 1931 m. kilus panikai Londono biržoje, Jungtinė Karalystė pasitraukė iš aukso standarto sistemos, о svaras sterlingų buvo „atrištas“. Tais pat metais iš aukso standarto pasitraukė Japonija, Skandinavijos valstybės, o 1933 m. ir JAV bei dar kelios dešimtys valstybių. Siekdamos išlaikyti savo valiutų paritetą aukso standarto atžvilgiu, ir, tuo pačiu, palaikyti savitarpio prekybą, Londone surengtoje tarptautinėje ekonominėje konferencijoje Prancūzija, Šveicarija, Nyderlandai, Belgija, Liuksemburgas, Italija ir Lenkija įsipareigojo viena kitai išlaikyti valiutos kursą. Tačiau Aukso bloko narės nepajėgė išlaikyti aukšto eksporto lygio, o kapitalas iš šių valstybių ėmė tekėti į JAV. 1935 m. Belgija ir Liuksemburgas devalvavo savąsias valiutas, o 1936 m. tai padarė ir Prancūzija bei Italija. Aukso blokas nustojo egzistuoti.
Albinas Bernotas

Biografija

Mokėsi Barzdų progimnazijoje, Griškabūdžio vidurinėje mokykloje. 1958 m. Vilniaus pedagoginiame institute baigė lietuvių kalbą ir literatūrą.
Mokytojavo, 1959–1966 m. dirbo periodinių leidinių „Moksleivis“, „Jaunimo gretos“ redakcijose. Nuo 1960 m. LSSR rašytojų sąjungos narys, poezijos konsultantas. 1966–1975 m. dirbo LSSR rašytojų sąjungoje. 1976–1978 m. žurnalo „Pergalė“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas.  Nuo 1978 m. gyveno Argirdiškėje. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Kūryba

Poezijoje konkretūs, dažnai proziški kaimo ir buities vaizdai siejami su skausminga žmogaus patirtimi, lyrine refleksija. Rinkiniuose „Nusigręžusi žvaigždė“, Į šulinį užgriūvantį ryškios pokario istorinės realijos, ironiškos intonacijos. Eilėraščių poetika klasikinė (sonetai). Parašė autobiografinės prozos, eilėraščių ir esė.
Tarp jo verstų poetų – Johanas Volfgangas Getė, Kiprijonas Kamilis Norvidas, Henrikas Šilkinis, Julius Zejeris ir kt.
Ensenada

Istorija

1542 m. stovyklavietę, pavadintą San Mateo įkūrė Chuano Rodrigeso Kabriljo ekspedicijos nariai. 1602 m. šalia esančioje įlankoje apsistojęs Sebastianas Viskainas vietovę pervadino į Ensenada de Todos Santos – „Visų Šventųjų užutėkį“.
XVII–XVIII a. čia steigėsi jėzuitų misijos, vėliau juos pakeitė dominikonai. 1882 m. Ensenada tapo Žemutinės Kalifornijos sostine, bet 1915 m. ji perkelta į Meksikalį.
Miestas suklestėjo XX a. pirmoje pusėje, kai dėl prohibicijos JAV į kaimyninius Meksikos miestus ėmė plūsti amerikiečiai. Čia steigti viešbučiai, barai, naktiniai klubai.
Picea martinezii

Paplitimas

Picea martinezii labai reta, randama tik dviejose augimvietėse šiaurės rytų Meksikoje, Rytų Siera Madrės kalnuose. Pradedama auginti kaip dekoratyvinis augalas.

Apibūdinimas

Spygliai 23-35 mm ilgio, šviesiai žali. Kankorėžiai cilindriški, 8-16 cm ilgio, 3 cm pločio.
Pusiaujas

Pusiaujas – įsivaizduojama linija, esanti vienodu atstumu nuo Žemės ašigalių. Pusiaujas Žemę dalija į šiaurės pusrutulį ir pietų pusrutulį. Tokiu pačiu principu apibrėžiamas ir kitų planetų pusiaujas.
Ties pusiauju visi dangaus šviesuliai (tarp jų ir Saulė) teka ir leidžiasi statmenai horizontui, dienos trukmė čia visada lygi nakties trukmei (jei neatsižvelgsime į sutemas). Ties pusiauju Saulė zenite būna du kartus per metus – pavasario ir rudens lygiadienių metu. Vidutinė temperatūra čia beveik visus metus būna vienoda.
Žemės pusiaujo apytikslis ilgis yra 40075 kilometrai. 78,7 % pusiaujo praeina vandens paviršumi, 21,3 % – sausuma.
Pusiaujo geografinė platuma yra lygi nuliui.
Pusiaujas kerta šias valstybes: Ekvadorą, Kolumbiją, Braziliją, Gaboną, Kongą, Kongo Demokratinę Respubliką, Ugandą, Keniją, Somalį ir Indoneziją.
Tes Chemo kožunas

Geografija

Teritorija kalnuota, driekiasi Tanu Ola kalnagūbris. Pietinė dalis patenka į Ubsu Nuro dubumą (UNESCO pasaulio paveldo objektas). Teka Tes Chemas, Šivilig Chemas, Orchin Golas, Chyralyš Chemas. Telkšo Kara Cholio ežeras.
Darius Staugaitis

Biografija

1941 m. su tris sūnus auginusia mama Emilija Baškyte atsidūrė Sibire. Tėvelis buhalteris Justinas Staugaitis, vyskupo Justino Staugaičio pusbrolio Jono sūnus, liko ir žuvo Lietuvoje.
1959 m. grįžo į Lietuvą, 1961 m. baigė Kapsuko gyvulininkystės ir žemės ūkio technikumą, zootechnikas. 1971 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.
1971 m. Panevėžio ligoninės gydytojas, Traumatologijos skyriaus vedėjas. Nuo 2004 m. pensininkas, VšĮ Panevėžio ligoninės gydytojas ortopedas.
Partijos Lietuvos krikščionys demokratai, nuo 2008 m. Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Panevėžio miesto skyriaus narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys. 
Vasario 16-osios signatarų giminių klubo narys, Lietuvos gydytojų sąjungos narys. Sutuoktinė Elena, vaikai Žibutė, Valdas.
Vytautas Kanapeckas

Biografija

Mokėsi Daugailių pradžios mokykloje, baigė Utenos vidurinę mokyklą, 1949 m. įstojo į Vilniaus universiteto fizikos ir matematikos fakultetą, bet dėl lėšų stokos studijas nutraukė.
1950 m. Vilniaus medžio apdirbimo kombinato darbininkas, nuo 1951 m. Dusetų, Utenos rajoninių laikraščių korespondentas, 1962–1975 m. Pasvalio rajono laikraščio „Darbas“ skyriaus vedėjas, redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1968 m. dar ir Pasvalio vakarinės mokyklos mokytojas. 1969 m. neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus universiteto Mechanikos-matematikos fakultetą. 1975–1992 m. Pasvalio Petro Vileišio vidurinės mokyklos direktorius. 1992–1996 m. LR Seimo narys, išrinktas Pasvalio-Panevėžio apygardoje. 
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pasvalio rajono skyriaus narys.
Žmona Ona, vaikai Rimvydas, Almantas, Vytautas, Jonas, Vaidotas.
Lakajos akmuo

Lakajos akmuo – geologinis gamtos paveldo objektas Molėtų rajone, paribyje su Švenčionių rajonu. Riedulys stūkso Švenčionėlių miškų urėdijos Lakajos girininkijoje, Juodenėnų miško 145-ojo kvartalo 4-ame sklype. Vykstant keliu  4428  Labanoras–Lakaja–Žaugėdai–Joniškis , pasukama pagal nuorodą „0,8 km“. Surandamas brandžiame spygliuočių miške, į rytus nuo proskynos, nedidelėje įkalnėje. Gamtos paminklu šis akmuo paskelbtas 2002 m.
Akmuo plane yra trikampio formos, apie 7 m ilgio. Virš miško paklotės, prie trikampio pagrindo kraštinės, iškilęs iki 1 m. Nemaža dalis, tikėtina, slūgso žemėje, aplinkui miške randami mažesni ir didesni akmenys. Vyresnieji vietiniai gyventojai prisimena, kad anksčiau prie akmens ganydavo karves ir avis.
Palko sąsiauris

Palko sąsiauris - sąsiauris tarp Tamilnado valstijos Indijoje ir Šri Lankos salos. Jis jungia Bengalijos ir Manaro įlankas. Sąsiauris yra 64-137 km pločio. Į jį teka kelios upės, įskaitant Vaigai upę Tamilnade. Sąsiauris buvo pavadintas Roberto Palko, Madraso gubernatoriaus Britų Indijos laikais, vardu.
Pietinėje sąsiaurio daly per jį eina žemų salų ir rifų grupė, vadinama Adomo tiltu. Ramesvaramo sala sujungta su žemynu Indijoje Pambano tiltu.
Dėl seklumų ir rifų dideliems laivams sunku per jį perplaukti, bet maži žvejų laiveliai ir keltai juo plaukioja šimtmečiais. Dideli laivai turi plaukti aplink Šri Lanką. Pirmąkart laivybos kanalo statybos projektas buvo pateiktas dar britams valdant 1860 m. ir iki dabar įvairios komisijos nagrinėja pasiūlymus.
Kaip Lamanšo sąsiauris, Palko sąsiauris buvo iššūkiu ilgų distancijų plaukikams.
Indų epinė poema Ramajana, svarbus indų tekstas parašytas sanskritu, pasakoja kaip Rama su vanarų armijos pagalba per jūrą į Lanką pastatė akmeninį tiltą, kad išgelbėtų žmoną Sitą nuo Asurų karaliaus Ravanos. Ram Karmabhumi judėjimas, padrąsintas NASA nuotraukų, kuriose, pasak jų, matyti tilto liekanos, priešinosi laivybos kanalo statybai.
Mikelis Kiošis

Biografija

1882–1886 m. Priekulės spaustuvėje įgijęs raidžių rinkėjo profesiją, 1886–1924 m. dirbo Oto fon Mauderodės spaustuvėje Tilžėje, nuo 1924 m. „Ryto“ spaudos ir leidybos bendrovėje Klaipėdoje. 1890–1923 m. Tilžėje redagavo laikraštį „Nauja lietuviška ceitunga“ su priedais „Laukininkas“ ir „Kaimynas“, 1923–1924 m. redagavo Klaipėdos krašto Mažažemių valstiečių susivienijimo laikraštį „Laukininkas“, 1924–1927 m. Klaipėdoje redagavo laikraštį „Lietuvos keleivis“. 1889–1922 m. sudarė ir redagavo O. von Mauderodės leidžiamą kalendorių „Lietuviškos kalendros“, 1926–1927 m. – Ryto bendrovės leidžiamas „Mažosios Lietuvos kalendras“.
Iš vokiečių kalbos vertė religinę literatūrą, 1917 m. parašė knygą apie lietuvius Pirmajame pasauliniame kare (neišleista, rankraštis dingęs). 1890 m. ir 1892–1895 m. Didžiajai Lietuvai skirto laikraščio „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“ atsakomasis redaktorius.
1919 m. vienas Lietuvininkų susivienijimo Prūsuose įkūrėjų. 1892 m. rugsėjo 12 d. – 1908 m. Lietuviškos konservatyvų skyrimo draugystės Tilžės ir Pakalnės apskričių sekretorius. Nepaisydamas valdžios spaudimo skatino lietuvius rinkti savo atstovus į Vokietijos Reichstagą. Vokietinimo politikos priešininkas, lietuvių kultūrinės autonomijos šalininkas. Po 1919 m. Versalio taikos propagavo Klaipėdos krašto prijungimo prie Lietuvos Respublikos idėją.
Lenkijos antikomunistinis pogrindis (1944-1953)

Lenkijos antikomunistinis pogrindis, vadinamieji prakeiktieji kariai (lenk. Żołnierze wyklęci) po Antrojo pasaulinio karo iki 1953 m. kovojo su Lenkijos Liaudies Respublikos komunistiniu režimu. Paskutinis "prakeiktasis karys" Józef Franczak žuvo 1963 m. spalio 21 d. netoli Piaskų.

Nacionalinė "prakeiktųjų karių" atminties diena

Nuo 2011 m. Lenkijoje kovo 1 d. minima Nacionalinė "prakeiktųjų karių" atminties diena (Narodowy Dzień Pamięci „Żołnierzy Wyklętych“).
VTB Bankas

VTB (rus. Банк ВТБ) – Antras pagal dydį Rusijos komercinis bankas po Sberbank. VTB pradėjo veikti 1990 metais, 77,5 proc. akcijų paketo priklauso Rusijos vyriausybei. Po 2007 metų gegužės mėnesį išplatinto viešo pirminio pasiūlymo, banko 22,5 proc. akcijų kotiruojamos Maskvos RTS, MICEX ir Londono biržose.
Gintautas Piešina

Biografija

Lietuvos šachmatų čempionu tapo 1972, 1974, 1978, 1984 ir 1988 metais. 1988 m. tapo tarptautiniu šachmatų meistru. 1988 m. tapo bendro Baltijos respublikų ir Baltarusijos TSR čempionato nugalėtoju. 1994 m. dalyvavo Šachmatų olimpiadoje Maskvoje,