google/wiki40b huggingface dataset:
Ugnies strėlė

Turinys

Anglija, Kryžiaus žygių laikai. Karalius Ričardas I Liūtaširdis, grįžtantis iš žygio, buvo paimtas į nelaisvę vokiečių karaliaus, kuris pareikalauja išpirkos iš šio brolio, princo Džono. Jaunas ginklanešys skuba pristatyti reikalaujamą sumą, tačiau Džonas, užgrobęs sostą, neskuba vaduoti brolio. Matydamas, kad šis vadovaujasi tik savais interesais ir nori bet kokiomis priemonėmis išlaikyti valdžią, ginklanešys nusprendžia pats surinkti pinigus. Jis prisideda prie miškuose besislapstančių plėšikų ir, pasivadinęs Robinu Hudu, pradeda kovą su princu ir jo pavaldiniais...
Petras Švenčianas

Biografija

1954 m. baigė Vabalninko Balio Sruogos vidurinę mokyklą. 1954–1959 m. Kauno politechnikos instituto (KPI) Mechanikos fakultete studijavo pramonės šiluminę energetiką.
1959 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) Šiluminių variklių katedros asistentas, nuo 1960 m. neakivaizdinio skyriaus vedėjas, 1963–1975 m. prorektorius neakivaizdinio ir vakarinio mokymo reikalams. 1970 m. Lietuvos mokslų akademijos Fizikinių ir techninių energetikos problemų institute baigė aspirantūrą, technikos mokslų kandidatas.  1974–1985 m. Mechanikos fakulteto Šiluminės energetikos katedros vedėjas. 1975 m. stažavosi JAV mokslo centruose. 1979 m. docentas. 1980–1992 m. Mechanikos fakulteto dekanas.  2000–2004 m. Lietuvos šiluminės technikos inžinierių asociacijos direktorius.
Jo rūpesčiu ir pastangomis KPI suprojektuotas ir pastatytas priestatas, kuriame įrengtos kuro deginimo, katilų, krosnių, kuro tiekimo mokomosios laboratorijos. Katedroje suorganizavo kuro deginimo esant minimalioms toksogenų išlakoms mokslinio tyrimo kryptį. Studentams skaitė termodinamikos, krosnių, kuro tiekimo, biosferos apsaugos šiluminėje energetikoje kursus, vadovavo kursiniam ir diplominiam projektavimui. 
Su bendradarbiais paskelbė per 80 mokslinių straipsnių, parašė ir išspausdino daug metodinių darbų.
Apačių perėjos mūšis

Apačių perėjos mūšis įvyko 1862 m. liepos 15-16 dienomis Apačių perėjoje dabartinės Arizonos teritorijoje tarp apačių karių ir Kalifornijos savanorių žygiavusių iš Kalifornijos į Naująją Meksiką.
Pulkininkas Džeimsas Karletonas suorganizavo savanorių būrį ir vedė jį kaip pastiprinimą kariniams daliniams Naujojoje Meksikoje, kurioms vadovavo pulkininkas Edvardas Kanbis. Karletono pulkas išvyko iš Jumos forto ir kovo mėnesį pasiekė Tuksoną. 1862 m. liepos 15 d. apačių kariai vadovaujami Mango Kolorado ir Kočizo surengė savanoriams pasalą.
Apačių vadai išdėstė savo karius virš perėjos uolėtose kalvose, kurių papėdeje tryško šaltinis. Iš vakarų atėjo trys kuopos „mėlynųjų“ (Šiaurinių valstijų kareiviai) ir būrys raitelių, iš paskos riedėjo du vežimai. Užpulti kareiviai atsakė ugnimi, bet greitai atsitraukė. Apačiai jų nesivijo. Persigrupavę pėstininkai grįžo ir atidengė ugnį iš haubicų buvusių vežimuose. Apačiai buvo girdėję apie ispanų mažąsias patrankas, tačiau šios buvo visai kas kita. Pasak žvalgo Džono Kremonio ir istoriko Dano Frapo, haubicų ugnis kaipmat privertė apačius trauktis. Tačiau Aurora Hunt, Karletono biografė rašo: „Tai buvo pirmas kartas, kai indėnai susidūrė su artilerijos ugnimi. Nepaisant to, jie dar kelias valandas atkakliai kovėsi, kol galiausiai pabėgo.“ Tačiau Mangas su Kočizu toli nepasitraukė, jau kitą dieną jie užpuolė 50-ies raitų kareivių būrį, skubančių perspėti kitus Karletono armijos dalinius. Mangą šio susidūrimo metu sužeidė į krūtinę. Apačiai pasitraukė ir parsigabeno sužeistą vadą. Tuokart žuvo 63 apačių kariai. Kočizas išgabeno Mangą į Meksiką pas vieną gydytoją ir šis po kelių mėnesių grįžo į Mimbrenų kalnus. Vėliau Karletonas apsupo meskelerų apačius ir uždarė juos Bosk Redonde.
Po mūšio Karletonas nusprendė, kad perėjoje reiktų įrengti sargybos postą, kuris gintų baltuosius naujakurius nuo apačių puldinėjimų. 5-as Kalifornijos būrys pradėjo forto statybas, kuris buvo pavadintas Būvio fortu (angl. Fort Bowie) pulko pulkininko Džordžo Vašingtono Būvio garbei.
Mūšio ir forto griuvėsių vietoje šiuo metu yra Būvio forto nacionalinis istorijos parkas įkurtas 1972 m.
Jonas iš Lietuvos kunigaikščių

Biografija

Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo ir Kotrynos Ochstat Telničankos nesantuokinis sūnus. Mokėsi Krokuvoje, Budoje (dab. Budapeštas) ir Glogove. 1512–1516 m. Bolonijos universitete studijavo Romos ir kanonų teisę. Apie 1514 m. Žygimantas Senasis suteikė jam titulą iš Lietuvos kunigaikščių.
Nuo 1516 m. Poznanės kanauninkas, apie 1518–1519 m. karaliaus sekretorius. 1519 m. Žygimantas Senasis jį nominavo Vilniaus vyskupu, popiežius Leonas X nominaciją patvirtino 1522 m., bet konsekruotas tik 1531 m. 1520–1521 m. sušaukė pirmąjį Vilniaus vyskupijos sinodą. Sudarė naują Vilniaus katedros kapitulos statutą (patvirtintas 1520 m.), kuriuo reglamentavo kapitulos teises ir laisves, kapitulos ir vyskupo bei kapitulos narių tarpusavio santykius, taip pat nurodė kovoti su liuteronybe. 1522 m. kapituloje įsteigė scholastikos ir kantoriaus prelatūras, kurios atiteko jam palankiems asmenims. 1523 m. įsteigė prelato scholastiko ir kantoriaus pareigybes, kurios turėjo būti susijusios su prie bažnyčios veikiančia mokykla. 1527–1528 m. Vilniuje sušaukė antrąjį vyskupijos sinodą, kuriame buvo svarstomi dvasininkų drausmės, kanoniško pamaldų atlikimo ir mokyklų klausimai, nutarta, kad prie visų bažnyčių klebonai turi išlaikyti mokyklas. Kadangi iš Vokietijos plito reformacijos idėjos, uždrausta priimti mokytojais vokiečius.
Žygimantas Senasis 1524 m. jam skyrė Šiaulių, 1525 m. Žitomyro, 1529 m. Kremeneco dvarus. 1526 m. Šiauliuose pastatė Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčią, įkūrė parapiją, kurią pavadino savo vardu – Joniškiu. 1529 m. spalio 18 d. Vilniaus katedroje vainikavo savo brolį Žygimantą Augustą Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu. 1536 m. fundavo Gervėčių Švč. Trejybės bažnyčią. Karalienės Bonos pastangomis 1536 m. kovo 15 d. popiežius Paulius III jį perkėlė į Poznanę, čia ir mirė.
Per visą jo vyskupavimo laikotarpį Vilniuje pastatyta daugiau kaip 30 bažnyčių ir įsteigta parapijų. Po 1530 m. gaisro atstatė Vilniaus katedrą, jos Vyskupų koplyčią. Rūpinosi Vilniaus architektūra. Rėmė Lietuvos didikų pastangas siekti valstybės savarankiškumo, siūlė Žygimantui Senajam atsiimti Vytautui priklausiusią karūną ir Lietuvą paversti paveldima karalyste.
Tomasz Zan

Biografija

Gimė 1902 m. rugsėjo 17 d. Dūkšto dvare, tėvas žymaus poeto Tomo Zano vaikaitis taip pat Tomas Zanas (1876-1950), motina Teresa Daugėlaitė (1884-1945). Iki I pasaulinio karo su šeima gyveno Žemojoje Panemunėje stovėjusiame dvare. 1913 m. tapo skautu, 1918 m. prasidėjus Lenkijos nepriklausomybės kovoms įstojo į generolų Wacław Iwaszkiewicz-Rudoszański ir Józef Dowbor-Muśnicki vadovaujamą diviziją. 1918 m. dalyvavo Vilniaus gynyboje nuo bolševikų puolimo. 1919 m. Suvalkuose įstojo į Lenkų kariną organizaciją, dalyvavo Seinų sukilime prieš lietuvius. 1920 m. pradėjo tarnauti generolo Stefan Pasławski artilerijos pulke, tačiau pateko į lietuvių nelaisvę ir buvo internuotas Kazlų Rūdoje, vėliau paleistas per Klaipėdą ir Dancigą pasiekė Varšuvą.
1920 m. liepos mėnesį įstojo į generolo Jerzy Dąbrowski vadovaujamą artilerijos pulką. Buvo du kartus sužeistas Lenkijos-sovietų kare. 1922 m. pradėjo studijuoti Vilniaus universitete, vėliau perėjo į Poznanės universitetą, kur 1926 m. baigė agrikultūros studijas. Prasidėjus II pasauliniam karui dalyvavo Osoveco-Viznos fronto linijos gynyboje, vėliau persikėlė į Lietuvą, kur buvo internuotas ir laikomas Dimitravo stovykloje. Prieš sovietams okupuojant Lietuvą buvo paleistas ir išvyko į Varšuvą, kur 1941 m. liepos mėnesį įstojo į Armiją Krajovą. 1943 m. rugsėjo 3 d. tapo majoru. Dalyvavo karinėje akcijoje Burza prieš vokiečius. 1944 m. rugpjūčio 18 d. internuotas sovietų ir ištremtas į Riazanę. 1946 m. vasarį grįžo į Lenkiją. 1951 m. suimtas už antikomunistinę veiklą ir nuteistas 3 metams kalėjimo.
XX a. devinto dešimtmečio pradžioje Londone buvo išleista jo sesers Helena Stankiewicz atsiminimų knyga Pani na Berżenikach, kurioje pateikiami Tomo Zano ir jo sesers susirašinėjimai bei archyvinės nuotraukos. Ši knyga laikoma vienu geriausių pavyzdžių atspindinčių Vilniaus krašto lenkakalbių žmonių išgyvenimus patirtus per XX a. pokyčius. Mirė 1989 m. gegužės 11 d. Varšuvoje.
Markas Licinijus Krasas

Markas Licinijus Krasas (lotyniškai M·LICINIVS·P·F·P·N·CRASSVS – Marcus Licinius Crassus, apie 115–53 m. pr. m. e.) buvo Romos karvedys ir politikas, numalšinęs Spartako vadovaujamą vergų sukilimą ir buvęs Pirmojo triumvirato nariu kartu su Pompėjumi ir Julijumi Cezariu. Jis buvo vienas turtingiausių to meto žmonių ir buvo nužudytas po pralaimėjimo prie Karės.
13-oji nuovada

Siužetas

Čarekas dirba policijos nuovadoje. Čia jį dažnai lanko jo sesuo Agniežka. Dirba gan keistoki policininkai. Vienas susijaudinęs ima mikčioti, kitas turi daug raumenų ir mažai smegenų, trečias yra beveik aklas ir nuolat grasinasi susidoroti su žmona. Nuovados viršininkas nesiskiria su šunimi ir labai jį lepina. Nuovadoje taip pat dirba kelios moterys. Kasia, kuri įsimylėjusi Čareką ir vyresnio amžiaus policininkės, kurios kartais duodavo jaunimui naudingų patarimų, bet viskas nuolatos gaudavosi ne taip, kaip turėtų būti. Veiksmas vyksta tik nuovadoje, bet ją lanko ir nukentėjusieji, kurie naiviai tikisi pagalbos, ir girtuokliai, vagys. Net sugautos prostitutės pristatomos į nuovadą. Visa ši keistuolių šutvė sukelia daug chaoso ir nesusipratimų virtinę. Vienoje iš serijų iš psichiatrinės pabėgę pavojingi veikėjai tikrina nuovadą, o tikrus gydytojus policija uždaro, nes pasirodo įtartini.
Juozas Petraitis (1957)

Juozas Edvardas Petraitis (1957 m. spalio 16 d. Melburne) – vienas turtingiausių lietuvių verslininkas, teisininkas.
Juozas Petraitis gimė lietuvių šeimoje; tėvas buvo aktyvus katalikų bendruomenės veikėjas, bendruomenės pirmininkas.
Juozas Petraitis 1974 m. baigė katalikiškąją gimnaziją, 1982 m. – aukštuosius mokslus Melburne.
1989 m. Kembridžo universiteto Teisės fakultete (Anglijoje) įgijo teisės mokslų daktaro laipsnį (mokesčiai ir ekonomika).
Teikė teisines konsultacijas, užsiėmė prekyba, dirbo nekilnojamojo turto srityje užsienyje.
1989 m. atvažiavo į Lietuvą. Konsultavo Aukščiausiąją Tarybą, Ekonomikos, Prekybos ir pramonės ministerijas, Lietuvos banką ekonomikos, privatizavimo ir teisės klausimais. Kandidatavo į Lietuvos Prezidento postą.
2002 m. Kandidatavo į Lietuvos Respublikos Prezidento postą.
2002 m. Deklaravo beveik 145 mln. LT privalomo registruoti turto Lietuvoje.
Septyni nematomi žmonės

Apie filmą

Filmo režisierius, scenaristas, operatorius – Šarūnas Bartas. Jį kuriant prisidėjo „Gemini Films“ (Prancūzija), „Madragoa filmes“ (Portugalija), „Roaring Films“ (Olandija). Juostoje vaidina trys profesionalūs rusų kilmės aktoriai, visiems kitiems kino duonos teko paragauti pirmą kartą. Filmas „Septyni nematomi žmonės“ buvo kuriamas penkerius metus. Juosta pristatyta kaip socialinė-filosofinė sakmė, kurios personažai – žmonės, gyvenimo paribio veikėjai, neišlaikę egzistencijos sunkumų ir atsidūrę gyvenimo dugne.

Siužetas

Veiksmas vyksta Lietuvoje, Lenkijoje, buvusios Sovietų sąjungos pietuose. Juostos veikėjai – keturi vyrai, dvi moterys ir mergaitė – tai gyvenimo užribio žmonės, kiekvienas su savo praeitimi. Jų gyvenimas persmelktas alkoholio, purvo ir gašlumo pilną egzistencijos. Kažkuris iš jų bėga nuo teisingumo, kažkuris – nuo savęs. Jų beviltiška kelionė, bėgimas nuo pasaulio negali jo nei pakeisti, nei „sukirpti“ pagal kitų supratimą…
Gediminas Pranckūnas

Biografija

1949 m. tėvai buvo ištremti į Sibirą. Gediminą ir jo seserį globojo giminės. Tėvai iš tremties grįžo 1956 m. pabaigoje.
Baigęs Žeimelio vidurinę mokyklą, 1963–1965 m. mokytojavo Liesų (Pakruojo raj.) septynmetėje mokykloje. 1966 m. persikėlė į Klaipėdą, įstojo į Klaipėdos dramos teatro studiją, dirbo Politechnikumo dramos būrelio vadovu. Nuo 1967 m. Klaipėdos dramos teatro aktorius. 1968 m. baigė dramos teatro studiją. 1986 m. neakivaizdiniu būdu baigė LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetus. 1999–2001 m. Klaipėdos dramos teatro direktoriaus pavaduotojas, nuo 2001 m. šio teatro direktorius. 
Palaidotas Laugalių kapinėse.
Sivašas

Sivašas arba Pūvanti jūra (ukr. Сиваш, Гниле Море, rus. Сиваш, Гнилое Море, krym. Sıvaş, Çürük Deñiz) – seklių įlankų sistema Azovo jūros vakaruose, tarp žemyno ir Krymo pusiasalio. Ilgis 200 km, plotis iki 35 km. Plotas 2560 km². Sivašą nuo jūros skiria ilga ir siaura Arabato nerija. Su jūra jungiasi siauru Heničesko sąsiauriu.
Sivašas yra itin seklus, būdingas gylis 0,5-1 m. Giliausia vieta – tik 3 m. Dugną dengia storas (iki 5 m) dumblo sluoksnis. Vasarą jis skleidžia nemalonų kvapą todėl įlanka ir pavadinta Pūvančia jūra. Vanduo labai druskingas, veikia keletas druskos gavybos įmonių. Krantai lėkšti, pelkėti, druskingi. Pusiasalis dalina į Rytų ir Vakarų Sivašą, kuriuos jungia Čongaro sąsiauris.
Kanados vėliava

Kanados vėliava (pranc. Drapeau du Canada, angl. Flag of Canada) – stačiakampė, padalinta į tris vertikalias juostas: raudoną, baltą ir raudoną. Vidurinėje baltoje juostoje įkomponuotas raudonas stilizuotas klevo lapas.

Istorija

Anksčiau naudotą Jungtinės Karalystės vėliavą pakeitė dabartinė vėliava, kurią po ilgų diskusijų Kanados parlamentas įteisino 1964 m. gruodžio 15 d.

Simbolika

Vėliava simbolizuoja du vandenynus (raudonos juostos) apsupusius valstybę (balta juosta). Klevo lapas simbolizuoja tautos vienybę. Raudona Šv. Jurgio kryžiaus spalva (pasiskolinta iš britiškosios heraldikos) reiškia Jungtinę Karalystę, balta – Prancūzų monarchiją.
Debatai parlamente užsitęsė dėl to, jog klevas (Acer saccharum) auga rytinėje Kanados dalyje, o kitoje šalies dalyje nesutinkamas.

Spalvos

        Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.
        Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 193; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 195, 12, 32.
Michailas Chodorkovskis

Biografija

1981–1986 m. studijavo Maskvos D. Mendelejevo cheminės technologijos institute. Studijų metais dirbo dailide. Tai netrukdė jam gerai studijuoti. Po studijų baigimo kurį laiką dirbo instituto komjaunimo organizacijos sekretoriaus pavaduotoju.
1997–2004 m. vienas iš koncerno „Jukos“ savininkų ir jos vadovas. Anuomet M. Chodorkovskio turtas buvo vertinamas 15 milijardų dolerių.
2003 m. spalio 25 d. Michailas buvo suimtas, o 2005 m. gegužės 16 d. nuteistas 9 metams kalėjimo dėl „sukčiavimo ir mokesčių slėpimo“; apeliacine tvarka bausmė sumažinta iki 8 metų laisvės atėmimo. Organizacija „Amnesty International“ pripažino, jog Chodorkovskis – „nesmurtinis politinis kalinys“ ir kad persekiojimas susijęs su jo politine veikla. 2013 m. gruodžio 20 d. M. Chodorkovskis paleistas iš kalėjimo, Vladimirui Putinui pasirašius amnestijos įsakymą.
Išleistas į laisvę iš karto išvyko į užsienį. Nuo 2014 m. gyvena Šveicarijoje. Ženevoje Chodorkovskio vardu registruotos keletas kompanijų. 2014 m. savo turtą įvertino 100 mln. dolerių.
Ngerulmudas

Istorija

2006 m. į Ngerulmudą perkelta šalies sostinė iš Kororo, pastatytas kapitolijus.
Pajūrio valsčius

Pajūrio valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Pajūris.
Laisvamanybė

Laisvamanybė – filosofija, teigianti, kad įsitikinimai turi būti suformuoti mokslo ir logikos, o ne emocijų, autoritetų, tradicijų, ar dogmų. Praktikuojantys šią filosofiją, vadinami laisvamaniais.

Laisvamanybė Lietuvoje

Pirmas lietuviškas laisvamanių organizacijas kūrė dr. Jonas Šliūpas. 1895 m. įkūrė „Spindulio“ laisvamanių organizaciją, 1900 m. Lietuvių laisvamanių susivienijimą Amerikoje, 1910 m. Lietuvių laisvamanių sąjungą, o vėliau, 1918 m. Lietuvių laisvamanių federaciją bei 1935 m. Laisvamanių etinės kultūros draugiją. Lietuvoje judėjimas tapo organizuotu tik atkūrus nepriklausomybę.
Nuo 1933 m. pradėtas leisti dvisavaitinis laikraštis „Laisvamanis“, kurį netrukus pakeitė „Laisvoji mintis“. 1939 m. laikraščio „Laisvoji mintis“ tiražas siekė 5000 egzempliorių. Buvo leidžiamos įvairios religiją ir jos etiką kritikuojančios knygos.
Ginkūnuose įkūrė savo kapines, vėliau jas įkūrė dar 13-oje vietų. Telkė įvairius meninio pobūdžio kolektyvus, orkestrus, chorus ir panašiai. Išlaikė 16 viešųjų bibliotekų. Didelį dėmesį skyrė paskaitoms, susirinkimams, vakaronėms.
Tarpukaryje Lietuvos laisvamanių judėjimas siekė įvesti civilinę metrikaciją, nuo tikybos pamokų atleisti netikinčiųjų vaikus. Reikalavo valstybinių švenčių pilietinio pobūdžio įvedimo, kėlė mintį apie reikalingumą sukurti Lietuvos tautinę bažnyčią.
Sovietmečiu laisvamanybė, tuomet vadinta ateizmu, turėjo oficialios ideologijos statusą. Materialistinės pasaulėžiūros ugdymas tapo mokyklų, kultūros įstaigų, laikraščių bei žurnalų, partinių bei komjaunimo organizacijų auklėjamosios veiklos dalimi. Pertvarkos metais ir nepriklausomos Lietuvos laikais tai buvo atšaukta. Laisvamanybės propagavimas sunyko. Visgi 1992 m. žurnalisto Jono Sakalausko iniciatyva buvo atgaivinta Lietuvos pasaulietinės kultūros draugija (LPKD), kurios aktyvistai laikas nuo laiko pasireiškia žiniasklaidoje, internete, reguliariai leidžia savo puslapį „Laisvoji mintis“ laikraštyje OPOZICIJA. 2002 m. įvykusiame III LPKD suvažiavime jos pirmininku išrinktas žinomas visuomenės ir politikos veikėjas Algirdas Kunčinas.
Charchatajus

Lietuviai

Barakus šioje vietoje pastatė tremtiniai, 1948 m. birželio mėn. iš TSRS okupuotos Lietuvos atitremti į Bolšaja Rečką. Apie 30 km į ją jie varyti pėsti. Rudenį ten persikėlė ir jų šeimos. Nemažai lietuvių buvo atvežta ir 1951 m. 1953 m. Charchatajuje gyveno apie 800 žm., apie 90 % jų buvo lietuviai. Tremtiniai kirto mišką, kirtavietės buvo už 3–10 km nuo Charchatajaus, krovė ir gabeno rąstus, plukdė juos Angaros upe, dirbo statybose, rinko sakus, rovė kelmus, degė plytas. Sumažėjus miškų apylinkėse 1956 m. tremtiniai buvo perkelti į kitas Irkutsko sritis gyvenvietes, vėliau išvyko į Lietuvą. Charchatajus sunyko. 1989–1990 m. daugumos lietuvių palaikai parvežti į Lietuvą.
Genžgirė

Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas kilęs nuo bendravardžio upelio Genžgirė, kuris savo ruožtu kildinamas nuo žodžių genžė („garnys“) + giria („didelis miškas“).
Ossy Renardy

Ossy Renardy (1920 m. balandžio 26 d. Vienoje, Austrija – 1953 m. gruodžio 3 d. Tres Piedras vietovėje (prie Santa Fė), JAV) – Austrijos ir JAV smuikininkas virtuozas.

Biografija

Gimė ir augo Vienos padavėjų šeimoje kaip Oskar'as Reiss'as. Pirmuoju muzikos mokytoju buvo garsusis smuikininkas Theodor'as Paschkus. Labai anksti pasireiškė neeiliniai muzikiniai gabumai, būdamas trylikos metų jau dalyvavo gastrolinėje kelionėje po Italiją. Po jos nusprendė pakeisti savo vardą į italams labiau priimtiną Ossy Renardy. Nepaisant jauno amžiaus ryžosi pradėti profesinę koncertinę veiklą. Grįžo į Italiją ir Milane grojo Victor'o de Sabata vadovaujamame orkestre.
1935 m. išvyko į pirmąjį savąją koncerinę kelionę po Baltijos šalis, Skandinaviją, Olandiją, Austriją, Prancūziją ir Italiją. Kelionėje jį lydėjo dirigentas ir pianistas Valteris Tausigas. Kaune muzikantai koncertavo Radiofone, Valstybės teatre ir Vasaros teatre (parke greta dabartinio Muzikinio teatro (tuomečio Valstybės teatro)).
Austrijoje įsigalint nacistinėms nuotaikoms, 1937 m. Ossy Renardy persikėlė gyventi į Didžiąją Britaniją, o vėliau – į JAV. Nuo 1938 m. gyveno ir koncertavo Niujorke. Prasidėjus Antrajam pasauliniams karui įsidarbino amerikiečių kariuomenę aptarnaujančioje organizacijoje USO, 1942 m. įgijo JAV pilietybę. Karo metu kariškiams surengė 490 koncertų. Pokaryje, nuo 1947 m. vėl pradėjo intensyviai koncertuoti. 1949 m. vedė Suzette Guttwirth, su kuria susipažino dar gyvendamas Vienoje.
Žuvo susidūrus automobiliams, pakeliui į savo koncertą Monte Vista mieste Kolorado valstijoje. Išliko gausi smuikininko diskografija.
Jurkiškės (Vilnius)

Aplinkinės gyvenvietės

Dūkštos – 4 kmGeniai – 2 kmPaąžuoliai – 3 kmVaigeliškės – 1 kmBrinkiškės – 3 kmGeležių Antakalniai – 2 kmBubos – 3 kmSudervė – 5 km
Plačiai užmerktos akys

Siužetas

Plačiai užmerktos akys pasakoja apie jauną porą – perspektyvų gydytoją William Harford (Tom Cruise) ir jo žmoną Alice (Nicole Kidman). Viljamas iš seno draugo Niko atsitiktinai išgirsta apie ypatingus vakarėlius, kuriuose jis groja vargonais. Nick prasitaria ir apie slaptažodį, reikalingą norint ten patekti – Fidelio. Smalsumo vedinas, Tom Cruise veikėjas apsilanko nuošaliame name, kur vyksta vakarėlis, ir randa ten kažką panašaus į siurrealistinį kaukių balių, peraugantį į seksualinę orgiją. Randa ten ir Niką, užrištomis akimis grojantį vargonais. Paslaptinga moteris įspėja Viljamą kuo greičiau pasišalinti, kadangi jis yra dideliame pavojuje. Tačiau šis nepaklauso, ir jį greit demaskuoja: herojus nežino „vidinių namų slaptažodžio“. Vyresnysis liepia jam nusirengti, tačiau gydytoją išgelbėja ta pati anksčiau jį perspėjusi moteris. Prigąsdintas, kad tylėtų, jis paleidžiamas.
Vėliau Harfordas bando išsiaiškinti, kas tai buvo per renginys ir kas jame dalyvavo, tačiau dar labiau išsigąsta sužinojęs, kad jį gelbėjusi moteris iš vakarėlio rasta žuvusi.
Filme ne visada galima suprasti, kur veiksmas realus, o kur tik vaizduotė ar sapnas. Ši riba tarp sapno ir realybės yra dar neaiškesnė knygoje, pagal kurią pastatytos Plačiai užmerktos akys – Traumnovelle (autorius Arthur Schnitzler).

Vertinimai

Kontroversiškai vertinamas Warner Bros. sprendimas „sušvelninti“ orgijos sceną, kompiuteriu įterpiant į ją daugiau skaitmeninių veikėjų, kurie dalinai užstotų sekso scenas. Tai buvo padaryta, nenorint gauti NC-17 („tik suaugusiems“) reitingo. Tačiau kritikai teigia, kad Kubrikui niekada nerūpėjo reitingai (pvz., Prisukamas apelsinas), o toks filmo keitimas jau keičia režisieriaus viziją, kaip turėjo atrodyti jo kūrinys.
Filmas ne kartą minėtas populiariojoje kultūroje – animaciniame seriale The Simpsons, Dan Brown knygoje Davinčio kodas ir kitur. Taip pat, video žaidime Conker's Bad Fur Day, kuriame egzistuoja labai daug nuorodų į įvairius Kubriko filmus, slaptažodis į naktinį klubą yra Fidelio.
Prokuroras

Prokuroras – pareigūnas, asmuo, palaikantis viešąjį kaltinimą, teisme siūlantis nusikaltėliui baudžiamąją bausmę; teisinė profesija. Teisme prokuroras atstovauja valstybės interesams, yra valstybės pareigūnas, (baudžiamosios) justicijos tarnautojas. Prokuratūra kaip prokurorų visuma turi prižiūrėti teisingumą, jo vykdymą, užtikrinti įstatymų teisėtumą, ginti žmogaus teises ir laisves bei viešąjį interesą (veikti kaip visuomenės ir valstybės „advokatas“).

Skyrimas

Vyriausiasis šalies prokuroras nėra renkamas viešai balsuojant, juos paskiria šalies valdžios institucijos (parlamentas), nedemokratinėse valstybėse – diktatorius, partija. Autoritarinėse valstybėse prokuroro institucija tampa politinio režimo dalimi, susidorojimo įrankiu.
Prokurorai Vakarų valstybėse turi įgyti aukštąjį teisinį išsilavinimą, baigti teisės studijas universitete.
Stepas Gudas

Biografija

1968 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.
Nuo 1995 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos Vabalninko seniūnijos seniūnas, Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos tarybos narys.
1995 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2003 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 1997–2000 m., 2007 m. ir 2011 m. (dėl pareigų atsisakė mandato) Biržų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Vabalninko krašto kultūros ir istorijos fondo narys. Sutuoktinė Virginija, vaikai Rasa, Linda.
Sarnakai

Istorija

Kaimas įkurtas apie 1430 metus, kai buvo įkurta Sarnakų Šv. Stanislavo parapija. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1742 m. įkurtos Sarnakų žydų kapinės. 1754 m. dėka Mielniko seniūno Luko Aleksandro Butlerio gavo miesto teises iš karaliaus Augusto III. 1816 m. pastatyta medinė bažnyčia. 1903-1905 m. pastatytas bravoras.
KS Besa Kavajë

Istorija

Klubo ištakos siekia 1925 m.
Čerkesai (kaimas)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.