google/wiki40b huggingface dataset:
Akmuo Ehalkivi

Ehalkivi (Ehakivi, Linnukivi, Veljastekivi) – didžiausias akmuo Estijoje, slūgsantis Suomijos įlankos Letipea kyšulio pakrantėje, šiaurės Estijoje, Vakarų Viru apskrityje, į šiaurės rytus nuo Kundos. Kartu tai ir didžiausias riedulys Šiaurės Europos ledynmečio zonoje.
Akmens Ehalkivi aukštis 7,6 m, apimtis 49,6 m, tūris 930 m³, masė apie 2500 t, sudaranti uoliena pegmatitas.

Estijos didžiausi rieduliai

Estija pasižymi ypač didelių riedulių, ledynmečiu atneštų iš Skandinavijos, gausa. Didžioji dalis daugiau kaip 30 m apimties Šiaurės Europos riedulių aptinkami Estijoje. Čia žinomi 62 tokio dydžio akmenys. Jie dar iki šalies įjungimo į SSRS buvo laikomi nacionalinio pasididžiavimo objektais. Šiuo metu yra suregistruoti ir saugomi valstybės.
Kai kurie milžinai randami jūroje, tarp jų ir prie Osmusaro salos, turintys apie 100 m skersmenį. Manoma, kad Osmusaro riedulius ledynai išstūmė iš Neugrundžio kraterio.
Kilijos protaka

Kilijos protaka (rumun. Braţul Chilia, ukr. Кілійське гирло) – šiaurinė, vandeningiausia Dunojaus deltos atšaka. Ja prateka ~70 % Dunojaus vandens. Atsišakoja nuo Sulinos ir Švento Jurgio protakų. Kilijos protaka sudaro Rumunijos-Ukrainos sieną. Ilgis 116 km, plotis 0,6-1,2 km. Įteka į Juodąją jūrą. Debitas ties žiotimis 6350 m³/s. Laivuojama. Uostai: Izmailas, Kilija, Vilkovas (Ukraina), Vilija Vekė (Rumunija).
Alytaus Savanoris

Istorija

2005 m. iš LKL dingo klubas „Alita“, tačiau greit įkurtas naujas „Savanorio“ klubas. Komerciniu būdu negavęs vietos NKL lygoje, klubas nutarė ją iškovoti sportiniu principu, todėl startavo RKL lygoje.  2011-2012 m. sezone RKL startavo nauju formatu, t. y. A ir B divizionais, o Alytaus Savanoris turėjo rungtyniauti B divizione.
2011-2012 m. reguliariajame sezone savo grupėje "Savanoris" iškovojo 2 vietą, nusileidęs Trakų "TonyResort-Altitudė" ekipai. Antra vieta garantavo klubui galimybę toliau varžytis dėl RKL nugalėtojų vardo. Du kartus įveikęs kito pogrupio nugalėtoją Kauno "Radijas Tau", bei neutralioje salėje nugalėjęs Trakų klubą, Alytaus Savanoris RKL B divizione iškovojo pirmą vietą. Nors ši pergalė, dėl tuometinės RKL varžybų sistemos, nebuvo titulas, tačiau atvėrė galimybę atkrintamosiose varžybose pakeisti, ją įveikus, paskutinę vietą A divizione užėmusią komandą. Įveikęs silpniausią A diviziono ekipą - Gargždų "Gargždus", Alytaus Savanoris stojo į atkrintamąsias varžybas dėl RKL nugalėtojo vardo, tačiau jau aštuntfinalyje nusileido Plungės "Olimpui", kuris reguliariajame A diviziono čempionate buvo užėmęs trečią vietą ir galiausiai tapo čempionu.
2012-2013 m. sezone Alytaus Savanoris rungtyniavo RKL A divizione. Alytuje atsiradus naujam Alytaus "Dzūkijos" klubui, besivaržančiam NKL, Alytaus Savanorio sezono tikslai sumažėjo iki patekimo į RKL pusfinalį. Reguliariajame sezone iškovojęs 21 pergalę ir patyręs 5 pralaimėjimus, klubas užėmė 3 vietą ir pateko į atkrintąmasias varžybas. Aštuntfinalyje du kartus įveikęs Šiaulių "SM-Saulė" ekipą, Alytaus Savanoris netikėtai suklupo ketvirtfinalyje, nusileidęs Kuršėnų "Grafų Baldai-Kristalas" klubui, ir titulų taip pat neiškovojo.
2013 metais komandos vadovai nutarė išsikelti rungtyniauti į Druskininkus. Alytaus "Savanoris" tapo Druskininkų "Citus".
Meade Lux Lewis

Biografija

Mokėsi iš Džimio Jansio. Akompanuodavo bliuzų dainininkams ir pats skambindavo solo Čikagos naktiniuose klubuose. Pagarsėjo kompozicija „Honky Tonk Train Blues“ (įrašyta 1927 m.). 1938 m. grojo J. Hamondo rengtuose koncertuose „Spirituals to Swing“ (Karnegio Hole Niujorke). Grojo duetu ir trio su pianistais A. Amonsu ir P. Džonsonu. Jis pirmą kartą džiazo muzikoje pavartojo čelestą (1936 m.) ir klavesiną (1941 m.).
Žymesnis albumas – „The Blues Piano Artistry of Meade Lux Levis“ (1961 m.).
Akrilamidas

Akrilamidas CH₂=CHCONH₂ – bespalviai kristalai, tirpūs vandenyje, metilo, etilo alkoholiuose, acetone. Akrilamidas gaunamas, hidrolizuojant akrilo nitrilą. Didelę reikšmę turi polimerai, gauti iš akrilamido.

Junginio susidarymas ir požymiai

Akrilamidas susidaro aukštesnėje nei 120°C temperatūroje kaitinant maisto produktus, kuriuose gausu angliavandenių (pvz., krakmolas, cukrus, gliukozė, fruktozė). Susidaro reaguojant cukrams ir amino rūgščiai asparaginui. Dėl šios reakcijos kepami ar kitaip skrudinami maisto produktai įgauna rudą spalvą ar atspalvį, savitą aromatą ir skonį.

Akrilamido šaltiniai

Junginys aptinkamas keptuose bei aliejuje virtuose produktuose, kuriuose gausu angliavandenių, pvz., bulvių traškučiai, gruzdintos bulvės, aliejuje virta duona, skrudinti dribsniai, grūdai ar kruopos.

Nesusidaro verdant vandenyje ar troškinant, neaptinkamas šviežiuose produktuose.

Susidarantis kiekis

Akrilamido kiekis maiste priklauso nuo naudojamos žaliavos, jos apdorojimo temperatūros, laiko, produkto drėgmės.
Susidarantis kiekis proporcingas angliavandenių koncentracijai produkte ir apdorojimo temperatūrai bei laikui. Varijuoja tarp 150−4000 μg/kg produkto angliavandenių pagrindu, ir 5−50 μg/kg produkto baltymų pagrindu.

Biologinis poveikis

Akrilamidas – dirginanti skrandžio audinius neurotoksiška kancerogeninė medžiaga. 
Saugia suvartoti paros norma laikoma iki 2,6 μg vienam kūno kilogramui, viršijant pastebima reikšmingai padidėjusi onkologinių susirgimų bei skrandžio ligų rizika ar paūmėjimas.
Nuo 40 μg vienam kūno kilogramui veikia neurotoksiškai.
Phöbus FC

Istorija

Klubas įkurtas 1932 m. Komanda išformuota 1950 m.
Suchovolos valsčius

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį keli valsčiaus kaimai buvo priskirti Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Bachmackių Kolonija, Brukovas, Chlevisko Dolnai, Chlevisko Gurnai, Chmelnikai, Chmeluvka, Chodoruvka Nova, Chodoruvka Stara, Chodoruvka Stara Kolonija, Ciemnė, Červonka, Domuratai, Driga, Drigos Kolonija, Dubasevskių Kolonija, Dubasevščizna, Glembočizna, Grimiačkai, Grodziskas, Holodolina, Horodnianka, Jatviežo Duža, Jatviežo Mala, Karpovičė, Kersnuvka, Kopciuvka, Kživa, Laudanščizna, Leščanai, Lešnikai, Morgai, Novė Stojlas, Okopai, Olšanka, Ostruvekas, Piontakas, Podgrodziskas, Podhorodnianka, Podostruvekas, Polominas, Polomino Kolonija, Pokošnas, Pošventnė, Rutkovščizna, Sucha Gura, Suchovola, Tablevas, Tžižečė, Vulka, Zgerščanskiai ir Žaklė.
Įtaiga

Sugestibilumas (sugestijuojamumas)

Sugestijuojamumas apibūdina individualaus paveikiamumo įtaiga laipsnį, kalbant apie psichomotorines ir psichikos funkcijas, ypač jausmus, jutimus, suvokimą, vertinimą bei mąstymą. Sugestibilus asmuo tam tikru metu ar tam tikroje situacijoje dėl nevisiško savarankiškumo vertinant arba ką nors prisimenant, nesaugumo, netikrumo jausmo yra skatinamas priimti svetimą nuomonę, informacijos vertinimo pavyzdį, teiginį.

Lygis

Sugestibilumas priklauso nuo konkrečios situacijos ir labilus laiko atžvilgiu. Pastebimas didesnis vaikų (ypač ikimokyklinio amžiaus), asmens, patyrusio traumą, sukrėtimą, taip pat materialiai, socialiai, tarnybiškai priklausomų, silpnaprotystės, hipnotizuojamų asmenų sugestibilumas. Į ji reikia atkreipti dėmesį mokymo, auklėjimo, ugdymo, gydymo (psichoterapija) ir apklausų ikiteisminiame tyrime metu, užkirsti kelią piktnaudžiavimo atvejams.
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių Taryba

TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių Taryba (sutr. Tautybių Taryba; rus. Совет Национальностей Верховного Совета СССР) - TSRS Aukščiausiosios Tarybos vieni iš dviejų (Sąjungos Taryba ir Tautybių Taryba) rūmų. Tautybių Tarybą sudarė 750 deputatų.
Baltkajų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas 12 m aukščio natūralioje kalvoje, pailgoje rytų – vakarų kryptimi, 100 m į pietus nuo kelio Kalkūnai-Birkeneliai posūkio į vakarus. Dabar apaugęs mišku.  Iš pietų ir rytų piliakalnį saugojo Laukesos upė ir jos slėnio pelkės, iš vakarų - Šventės ežerynas ir pelkės.

Aplinkiniai piliakalniai

Apšių piliakalnis – 10 km  
 Arajų piliakalnis – 15 km
Kakišių piliakalnis – 9 km
Volkovščiznos piliakalnis – 9 km
Suvieko piliakalnis – 21 km
Lasinių piliakalnis – 8 km 
Liaudiškių piliakalnis – 12 km
Jurkakalnio piliakalnis – 16 km 
 Petriškės piliakalnis – 24 km
Robežniekio piliakalnis – 17 km
Trakų istorijos muziejus

Trakų istorijos muziejus – muziejus Trakuose, įsikūręs Lietuvos gynybinės architektūros komplekse – Salos ir Pusiasalio pilyse. Muziejaus steigėjas – Lietuvos Respublikos kultūros ministerija.
Muziejaus fonduose sukaupti dideli archeologijos, numizmatikos, raštijos, taikomosios dailės, istorijos eksponatų rinkiniai.

Istorija

Įkurtas 1948 m. liepos 28 d. kaip Trakų kraštotyros muziejus. Pirmoji ekspozicija atidaryta 1952 m. pabaigoje. 1955 m. direktore paskyrus istorikę N. Kovriginą, muziejinis darbas suintensyvėjo, renkami eksponatai, pradėti archeologiniai tyrimai Trakų pilių ir miesto teritorijoje.
1959 m. direktore tapus Irenai Misiūnienei, prasidėjo nuoseklus ir sistemingas muziejaus mokslo tiriamasis darbas ir eksponatų kaupimas. Intensyviai vykdomi archeologiniai tyrimai. Jų metu rasti radiniai perduoti Trakų istorijos muziejui. Organizuotos tiriamosios etnografinės ekspedicijos, kaupiama medžiaga apie Trakų žemės istoriją ir jos žmones. Inventorizuojami, konservuojami ir restauruojami eksponatai, susisteminamos eksponatų kolekcijos.
1961 m. restauruoti Salos pilies centriniai rūmai perduodami muziejui. Anksčiau vadintas kraštotyros muziejumi pervadinamas į Trakų istorijos muziejų. Jau 1962 m. Salos pilies centriniuose rūmuose įrengta pirmoji ekspozicija. 1967 m. muziejuje įrengta atskira karaimų etnografinė paroda (išplėsta 1997 m.).
1987 m. restauruotas Salos pilies priešpilis ir vakariniai kazematai. Čia 1992 m. įrengta nauja muziejaus ekspozicija.
Muziejus plėtoja ryšius su Rheinės miesto muziejumi (Vokietija), Rakverės muziejumi (Estija), pasirašytos sutarys su Varmijos ir Mozūrų Olštyne, Malborko pilies, Brodnicos muziejais (visi Lenkija).
Nuo 1995 m. Trakų istorijos muziejus yra tarptautinės Pilių ir muziejų aplink Baltijos jūrą asociacijos narys.

Eksponatai

Muziejuje sukaupta daugiau kaip 340 000 eksponatų: stiklo, porceliano, pypkių, spaudų, kartografijos, numizmatikos, raštijos, taikomosios dailės eksponatų kolekcijos. Unikalūs karaimikos bei archeologijos eksponatų rinkiniai.

Veikla

Muziejus kaupia eksponatus, rengia parodas, ruošia parodų katalogus, publikuoja straipsnius, dalyvauja mokslinėse konferencijose, seminaruose, rengia ir veda ekskursijas, organizuoja renginius muziejuje, rengia mokomuosius seminarus gidams.
Muziejus konsultuoja Trakų Vytauto Didžiojo gimnazijos ir Aukštadvario mokyklos muziejus bei Kelių muziejų Vievyje.
Kasmet Pusiasalio pilyje vyksta Viduramžių šventė. Jos metu vyksta riterių turnyrai, amatų šventė, prekyba.
Azandė

Azandė (angl. Azande) – aukštuma centrinėje Afrikoje, Kongo DR, Sudano ir CAR teritorijose. Sudaryta iš kristalinių uolienų (granito, gneisų, amfibolitų). Būdingi pavieniai kupolo formos kalnai ir granitiniai kalnagūbriai. Aukštis iki 1388 m (Ngaja k.). Azandę dengia aukšta žolė savana su pavieniais retmiškiais. Upių slėniuose – amžinai žaliuojantys galeriniai miškai. Aukštumoje yra gausūs aukso, deimantų telkiniai.
Gyvena daugiausia azandžių tautos žmonės.
Baritonas

Istorija

Žodis baritonas (kilęs iš gr. barutonos: barus 'žemas, gilus' + tonos 'tonas, balsas') pirmąkart suformuluotas XV a. pabaigoje. Baritonu vadinamas tiek balso tipas, tiek žmogus, turintis šio tipo balsą (labai retai dar vadinamas ir baritonistu).
Baritonų „aukso era“ yra laikomas XVIII–XIX a. Tuo laikotarpiu pagrindinius vaidmenis baritonams savo operose skyrė tokie garsūs kompozitoriai kaip Wolfgang Amadeus Mozart ar Giuseppe Verdi.

Klasifikacija

Baritonas – vienas trijų vyrų balsų tipų, viduriniojo registro balsas, kitaip dar vadinamas „aukštesniuoju bosu“. Diapazonas: nuo A iki a’ (2 oktavos).
Skiriami keli baritonų tipai: lyrinis baritonas, dramatinis baritonas, bosas–baritonas.
Teigiama, kad baritonui nederėtų atlikinėti tenorui skirtų arijų, kitaip jis rizikuoja susigadinti balsą.

Baritonai ne muzikoje

Šio registro balsai egzistuoja ne tik operoje. Tarp oratorių, radijo diktorių, filmų įgarsintojų nemaža būtent žemesniojo registro balsų (baritonų ir bosų), nes nustatyta, kad klausytojai nesąmoningai labiau reaguoja į sodrų balso tembrą. Taip pat ne atsitiktinumas, kad radijo diktoriais ar laidų vedėjais tampa teatro aktoriai, kurių vienas pagrindinių instrumentų – balsas, nes jie privalo turėti stiprų ir įtaigų nemikrofoninį balsą.
Stanislovas Jakutis

Biografija

1955 m. baigė Maskvos finansų institutą. Nuo 1956 m. dirbo „Czerwony sztandar“ redakcijoje: 1969–1984 m. redaktoriaus pavaduotojas, 1984–1988 m. vyriausiasis redaktorius. 1980 m. baigė Leningrado aukštąją partinę mokyklą.
Išvertė į lenkų kalbą daug politinės literatūros kūrinių.
Elitas (žurnalas)

Elitas – informacinis-kultūrinis žurnalas, ėjęs 1992–1997 m. Kaune.

Istorija

Leido firma „FD“. Tiražas 1992 m. – 40 000 egz., 1996 m. – 14 000 egz.
Rašė apie įžymius Lietuvos ir pasaulio žmones.
Vyr. redaktorius M. Giedrys. Redaktorius Kęstutis Kasparas.
Lorenzo Bandini trofėjus

Lorenzo Bandini trofėjus (it. Trofeo Lorenzo Bandini) – sporto apdovanojimas, kasmet įteikiamas automobilių sporto asmenybei. Apdovanojimas skitas pagerbti italų lenktynininką Lorenzo Bandini. Apdovanojimas įteikiamas gimtajame sportininko mieste Brizigeloje.
Maizyšų piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Grūbelės piliakalnis 9 km
Žilkalnio piliakalnis 4,8 kmPormalių piliakalnis 12 kmBabranų piliakalnis 17 kmPilverų piliakalnis 58 kmAšuotės piliakalnis 21 km
Kauprės piliakalnis 20 kmSerpinių piliakalnis 5,6 kmKūlinių piliakalnis 14 km
Biržų piliakalnis 21 km
Tomas Milašauskas

Biografija

1999 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 2001 m. stažavosi advokatų kontoroje „Martini, Mogg und Vogt“ Vokietijoje, dalyvavo programose advokatams iš Vidurio ir Rytų Europos Vokietijoje (2001 m.) ir teisės ir verslo programose Ann Arbor, Mičigane, JAV (2002 m.). Baigė tarptautinio verslo studijas VU Tarptautinio verslo mokykloje (2001 m.).
1997-1998 m. UAB Lietuvos draudimo „Kreditų draudimas” teisininkas.
1998–2002 m. lizingo ir faktoringo bendrovės „Hanza Lizingas“ Juridinio skyriaus vadovas. Advokato I. Borveino kontoros advokato padėjėjas (nuo 2000 m. birželio 1 d. iki 2002 m. rugpjūčio mėn. 22 d.). 2002–2006 m. Advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai“ teisininkas, nuo 2002 m. rugpjūčio mėn. 22 d. iki 2006 m. rugpjūčio mėn. 22 d. advokatas. Advokatų profesinės bendrijos „VETO LT“ advokatas (nuo 2006 m. rugpjūčio mėn. 24 d. iki 2006 m. spalio mėn. 2 d.). Nuo 2006 m. spalio 2 d. iki 2009 m. balandžio 30 d. advokatų kontoros „Sorainen“ partneris, Nekilnojamojo turto praktikos grupės vadovas Baltijos šalyse. Nuo 2009 m. balandžio 30 d. advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai LAWIN“ partneris.
Praktikos sritys: Nekilnojamasis turtas; statyba bei ranga; gyvenamosios patalpos; kilnojamasis turtas; turto draudimas; lizingas.
Moka anglų, rusų, vokiečių kalbas.
Liepa „Motinėlė“

Liepa „Motinėlė“ – viena seniausių iš liepų Lietuvoje. Valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Tai vieno kamieno medis, pagal kurio apimtį (8,4 m) – storiausia liepa Lietuvoje. Ji auga vidury Braziūkų kaimo (Zapyškio seniūnija, Kauno rajonas), šalia pagrindinės gatvės, atskirai nuo kitų medžių. Ši liepa – neatskiriama kaimo dalis, augusi kartu su juo.

Istorija

Liepa „Motinėlė“ paskelbta gamtos paminklu 1960 m., respublikinės reikšmės paminklu – 1987 m.
Kai prieš 300 metų miške kūrėsi Braziūkų kaimas, medelis buvo dar visai mažas. Kaime augo ir daugiau liepų, jose perėdavusios pelėdos. Tačiau išlikusi tik viena – liepa „Motinėlė“. Vietos gyventojai į ją keldavę kryžius, prie kamieno tvirtindavę lenteles su reikšmingomis datomis. Prie jos rinkdavosi 1863 m. sukilėliai (gretimame miške yra išlikę jų kapai). Liepos kiaurymėje galėdavę pasislėpti net septyni žmonės. Įlindus į drevę ir joje pakilus į viršų, galima buvo pro skylę iš aukštai apžvelgti vietovę. Vėliau kiaurymė buvo užbetonuota.

Būklė

Medis prižiūrimas, aptvertas medine tvorele. Prie jos pastatyti du informaciniai ženklai: viename iš jų meniškai išraižytas objekto pavadinimas, kitame – pritvirtinta lentelė su išsamiais duomenimis. Ant kamieno pritvirtintas nedidelis kryžius.
Medis yra viršijęs savo gamtinę brandą ir yra stagnacijos fazėje. Jo atžalos auga iš kamieninių šakų. Yra ertmių kamieno pagrinde ir virš jo. Arčiau žemės matyti grybelio pėdsakai. Akivaizdūs paviršiaus pažeidimai pačiame kamiene bei aukščiau lajoje, kur matyti plyšiai.
Švenčionėlių valsčius

Švenčionėlių valsčius buvo rytų Lietuvoje. Centras – Švenčionėliai.
Raudongalvis baltikenis

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 155 psl.
Maironių pagrindinė mokykla

Istorija

1920 m. Saudininkų bažnytkaimyje dvarininko Marcinkaus iniciatyva pas Praną Urboną atidaryta privati vienkomplektinė pradžios mokykla. Joje tebuvo du skyriai. Pirmasis mokytojas buvo zakristijonas Antanas Gutauskas. Po metų mokykla iškelta pas Pranciškų Jungbliutą, dar po metų mokykla įsikūrė parapijos name – špitolėje. 1926 m. mokykla išsikėlė pas Tomavičių. Mokykloje buvo trys skyriai. Vėliau mokyklai ėmė vadovauti mokytojas Juozas Bapkaitis. 1930 m. mokykla įsikūrė pas G. Barakauską. Atsirado ir ketvirtoji klasė. Tuomet mokėsi 65 mokiniai. 1931 m. pastatyta Saudininkų mokykla, kurios senasis pastatas išliko iki šių dienų.
1949 m. įsikūrė septynmetė mokykla, joje mokėsi 96 mokiniai. 1961 m. septynmetė perorganizuota į aštuonmetę mokyklą. Mokėsi 182 mokiniai, dirbo 10 mokytojų. 1963 m. prie mokyklos pastatytas 6 klasių priestatas. 1965 m. mokinių skaičius išaugo iki 215. 1986 m. mokyklai sugrąžintas Maironių pavadinimas. Nuo 1999 m. Maironių pagrindinė mokykla, įsteigta priešmokyklinio ugdymo grupė. 2004–2005 m. m. mokykloje mokėsi 142 mokiniai, dirbo 22 mokytojai. 2005–2008 m. veikė Maironių pagrindinės mokyklos Laugalio pradinio ugdymo skyrius.
Bolonė

Kilmė ir paskirtis

Bolonė pagal kai kuriuos šaltinius buvo auginama Italijos mieste Bolonijoje, iš čia ir veislės pavadinimas, tačiau manoma, kad veislė yra daug senesnė ir kilo iš Balearų salų. Tikriausiai šiuos šunis į Boloniją atsivežė jūrininkai.
Renesanso metais bolonė tapo populiari Prancūzijoje ir Italijoje. Ji vaizduojama XVI-XVII a. tapybos kūriniuose (Ticiano, Francisco Goya ir kitų). Tais laikais bolonė buvo laikoma labai vertinga dovana, ypač aukštuomenės sluoksniuose.
Šiais laikais bolonė laikoma tik kaip dekoratyvinis šuo parodoms arba kaip draugas šeimoje ir ypač vaikams.

Išvaizda

Bolonė yra mažas (iki 32 cm ūgio, 6 kg svorio) šuo. Mažas, kresnas, kompaktiškas kūnas. Ilgi, minkšti, purūs, visiškai balti plaukai, kuriais padengtas visas kūnas. Kūnas – kvadratinės formos, plotis beveik atitinka aukštį. Nugara tiesi, uodega užriesta į nugaros pusę.
Galva kvadratinės formos, viršugalvis plokščias, juoda nosis. Didelės apvalios ir ryškios akys. Akių vokai juodi. Ausys išsidėsčiusios viršugalvyje ir nukarusios žemyn.

Charakteris ir elgesys

Bolonės yra protingi ir ištikimi šunys, be to, turintys veriantį žvilgsnį. Tai - iniciatyvus ir sumanus šuniukas. Bolonė niekada nepraleidžia nė vieno žaidimo su vaikais ir nuolat ieško sau draugų tarp žmonių.
Nors maža ir meili, bolonė puikiai saugo savo šeimininkus ir namus nuo svetimų. Bet koks vagis ar grobikas bus smarkiai aplotas. Jei bolonė rodo nepasitikėjimą svetimui, ji instinktyviai jaučia kokią nors grėsmę.
Savo linksmu ir nerūpestingu elgesiu ji randa ryšį su visais aplinkiniais, labai mėgsta lenktyniauti ir peštis.
Balninkai

Geografija

Miestelis išsidėstęs aukštumoje; vakariniame miestelio pakraštyje telkšo Alaušų ežeras, pietinėje dalyje – nedidelis Piršenas.
Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

Gaurėje 1661 m. minima evangelikų reformatų bažnyčia. Grįžęs į katalikybę Gabrielius Kaminskis 1670 m. katalikų bažnyčiai skyrė turtų. Įkurta parapija, dovanotas Vytariškių (vėliau pavadintas Kunigiškiais) kaimas. Po 1671 m. panaikinta evangelikų reformatų bažnyčia. Metrikų knygos rašytos nuo 1675 m.
1773 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1887 m. leista apmūryti šventorių. 1918–1943 m. klebonavo Kazimieras Šleivys. Jis už lietuvišką veiklą, draudžiamos spaudos platinimą 1902 m. buvo 2 m. ištremtas iš Lietuvos. 1970 m. bažnyčia sudegė.
1971 m. maldos namai įrengti gyvenamajame name. 1992 m. pradėta statyti nauja bažnyčia. Šventoriuje išlikę senosios bažnyčios mūrinės tvoros vartai ir medinė varpinė, 5 geležiniai kryžiai (XIX a.).
Chuzestanas

Geografija

Chuzestanas – regionas, esantis geografiškai ir kultūriškai tarp dviejų Islamo civilizacijų – Arabų ir Didžiojo Irano. Tai – vienas iš nedaugelio lygumose esančių Didžiojo Irano regionų. Jis yra į vakarus nuo Zagroso kalnų ir užima dalį geografinės Mesopotamijos lygumos. Rytuose regionas atsiremia į Zagroso kalnus (istorinį Lorestaną). Vakaruose jį apriboja Šat el Arabas ir Tigras, kurie skiria nuo tikrosios Mesopotamijos.
Svarbiausia regiono upė yra Karūnas. Klimatas karštas, drėgnas. Žemės labai derlingos ir tinkamos žemdirbystei. Vasarą temperatūra viršija 40 °C. Žiemos vėsios ir sausos, kartais temperatūra nukrenta žemiau 0 °C, pasninga.

Viduramžiai

639 m. arabai įsiveržė į Chuzestaną, o vėliau ir visa Sasanidų imperija prijungta prie Kalifato. Vietos gyventojai buvo islamizuoti, ir labai didele dalimi arabizuoti, kaip ir visa Mesopotamija vakaruose. Tai buvo ryčiausias regionas, kur įsitvirtino arabų kalba. X a. regione įsitvirtino Bujidai, nuo XI a. valdė Seldžiukai, dar vėliau Chulaguidai, Timūridai. Šių dinastijų laikais arabų kultūros įtaka regione mažėjo, regionas pradėtas iš naujo persizuoti.
Titanomyrma

Sistematika

Šis vabzdys priskirtas iškastinių skruzdėlių pošeimiui Formiciinae. Prie Titanomyrma taip pat priskirtos iš anksčiau žinomos Formicium giganteum ir Formicium simillimum rūšys. Pastarosios buvo atrastos 1986 m. netoli Frankfurto prie Maino, Vokietijoje.
2000 m. Rusijos prezidento rinkimai

2000 m. Rusijos prezidento rinkimai vyko 2000 m. kovo 26 d. Tai buvo treti Rusijos prezidento rinkimai šalies istorijoje. Prieš tai du kartus prezidentu buvęs Borisas Jelcinas atsistatydino paskutinę 1999 m. dieną. Laikinuoju prezidentu iki rinkimų buvo paskirtas Vladimiras Putinas. Jis ir nugalėjo šiuose rinkimuose.

Kandidatai

Šiuose rinkimuose norą dalyvauti pareiškė 33 kandidatai, tačiau rinkimų komisija įregistravo 12 iš jų. Vėliau vienas kandidatas atsisakė ir rinkimuose dalyvavo 11 politikų.

Stebėtojai

Rinkimus stebėjo vietiniai ir užsienio atstovai. Europos Parlamento stebėtojai po rinkimų pateikė savo ataskaitą, kurioje teigiama: „Vienas didžiausių rinkimų pažeidimų buvo vienodų teisių kandidatams pasirodyti TV eteryje nesuteikimas“, „Dėl labai didelio valdžios spaudimo nei valstybinės, nei privačios žiniasklaidos priemonės negalėjo pateikti teisingos informacijos visuomenei apie rinkimus.“ Stebėtojai taip pat pabrėžė, kad žiniasklaidos pranešimams didelę įtaką daro politinės institucijos.
Taip pat buvo rasta kitų svarbių rinkimų pažeidimų, kurie galėjo nulemti lengvą V. Putino pergalę pirmame rate.

Rezultatai

Rinkimuose V. Putinas gavo 39 740 467 balsus, tai sudarė 52,94 % balsų. Genadijus Ziuganovas (Komunistų partijos narys) liko antras – 29,21 % balsų.
Didžiausią palaikymą V. Putinas gavo Ingušijoje – 85,42 %, mažiausią – Čečėnijoje (29,65 %).
Bagojas

Bagojas (lot. Bagoas; m. 336 m. pr. m. e.) – persų valdovų eunuchas, įtakingiausias persų politikas prie Artakserkso Memnono ir ypatingai nuo 358 m. pr. m. e., kai sostą užėmė Ochus, priėmęs Artakserkso III vardą. Diodoras jį vadina svarbiausiu Artakserkso III Ocho patikėtiniu.
Pasak gandų Bagojo motina buvo egiptietė.
Bagojo padedamas Artakserksas III atstatė Persijos valstybę, 343-342 m. galutinai prijungė Egiptą, bet 338 m. pr. m. e. buvo Bagojo nunuodytas. Po jo Persijos valstybės valdovu Bagojas padarė Arzesą, o vėliau Darijų Kondomaną. Pats mirė nunuodytas.