Kleopas Jakaitis

Biografija

1931–1937 m. mokėsi Vadžgirio pradžios mokykloje, 1938–1940 m. – Kretingos pranciškonų gimnazijoje, 1940–1943 m. – Raseinių gimnazijoje. 1943–1947 m. studijavo Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje. 1947 m. gruodžio 20 d. įšventintas kunigu.
1947 m. liepos 7 d. paskirtas Šiaulių šv. Petro ir Povilo bažnyčios vikaru. Aktyviai dalyvavo atstatant Antrojo pasaulinio karo metais apgriautą bažnyčią. Dėl to teko konfliktuoti su sovietiniu saugumu. 1953 m. rugsėjo 12 d. spaudžiant sovietinei valdžiai atleistas Šiaulių šv. Petro ir Pauliaus parapijos vikaro pareigų, ir kaip pats sakydavo, „ištremtas į Kauną, kad nusiramintų“. Tačiau bažnyčios vyresnybė teigiamai įvertino jo darbus Šiauliuose, jis paskirtas Kauno Šv. apaštalų Petro ir Povilo arkikatedra bazilikos vikaru, o 1953 m. lapkričio 16 d. ir Kauno arkivyskupijos metropolinio tribunolo notaru. 1960 m. kovo 31 d. paliekant Kauno Arkikatedros Bazilikos vikaru, paskirtas Kauno arkivyskupijos ir Vilkaviškio vyskupijos kurijos sekretoriumi.
Ne kartą prašęsis paskyrimo arčiau žmonių, tik 1965 m. gegužės 8 d. atleistas iš Kauno Arkikatedros Bazilikos vikaro ir Kauno arkivyskupijos bei Vilkaviškio vyskupijos kurijos sekretoriaus pareigų ir paskirtas Kėdainių parapijos klebonu bei Kėdainių dekanu. 1969 m. rugsėjo 11 d. paliekant Kėdainių parapijos klebonu ir Kėdainių dekanu, paskirtas Apytalaukio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčios klebonu. Be to, 1979 m. vasario 9 d. paskirtas Kauno arkivyskupijos bažnytinio tribunolo prosinodaliniu teisėju.
1979 m. rugpjūčio 28 d. atleistas iš Kėdainių ir Apytalaukės parapijų klebono ir Kėdainių dekano pareigų, paskirtas Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios ir Aukštelkės parapijų klebonu bei Šiaulių dekanu. Jo rūpesčiu, šiek tiek susilpnėjus represijoms, pradėtas nuolat tvarkyti Kryžių kalnas, tačiau didžiausią dėmesį monsinjoras skyrė jaunystėje pradėtam darbui – Šiaulių Šv. Petro ir Povilo bažnyčios atnaujinimui.
Įvertindamas Kleopo Jakaičio veiklą jo 60-mečio proga šv. Tėvas popiežius Jonas Paulius II 1984 m. spalio 17 d. suteikė Monsinjoro garbės titulą.
1990 m. Tarptautinių bažnytinės muzikos festivalių Šiauliuose iniciatorius ir globėjas. Jo dėka bažnytinė muzika ėmė skambėti toje erdvėje, kuriai ir buvo sukurta. Įvertinusi monsinjoro veiklą ir iniciatyvas neliko nuošalyje ir Šiaulių miesto savivaldybės taryba. Jai padedant 1995 m. Šiaulių šv. Petro ir Povilo bažnyčioje įrengti nauji koncertiniai vargonai. Norėdamas daugiau atsidėti darbui Šiauliuose 1992 m. liepos 14 d. pasitraukė iš Aukštelkės parapijos klebono pareigų.
Monsinjoras Kleopas Jakaitis nemažai prisidėjo, kad 1997 m. gegužės 28 d. popiežiaus Jono Pauliaus II dekretu būtų įsteigta Šiaulių vyskupija. 1997 m. rugpjūčio 11 d. Šiaulių vyskupija buvo suskirstyta į penkis dekanatus, atsižvelgiant į administracinį – teritorinį Lietuvos Respublikos padalijimą. Šiaulių dekanato dekanu paskirtas monsinjoras Kleopas Jakaitis. Jis taip pat tapo Šiaulių vyskupijos kunigų tarybos ir konsultorių kolegijos nariu. Rugsėjo 25 d. buvo sudarytas Šiaulių vyskupijos tribunolas. Monsinjoras paskirtas santuokos ryšio gynėju ir teisingumo saugotoju.
Tačiau amžius ir sveikata jau nebeleido aprėpti visų darbų, todėl 1999 m. gruodžio 30 d. Šiaulių vyskupas Eugenijus Bartulis jį atleido iš Šiaulių katedros parapijos klebono bei Šiaulių dekano pareigų ir paskyrė Šiaulių vyskupo generaliniu vikaru. 2000 m. rugpjūčio 11 d. jis paskirtas Šiaulių vyskupijos ekonomu ir ėjo šias pareigas iki 2007 m. liepos 27 d.
Šiaulių miesto visuomenė aukštai įvertino monsinjoro ilgametę veiklą. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos 2000 m. kovo 9 d. sprendimu Nr. 380 jam vienam pirmųjų suteiktas Šiaulių miesto Garbės piliečio vardas.
Palaidotas Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedros šventoriuje.