Amstrad

1960-1980

Amstrad buvo sukurta 1968 metais dabartinio jos vadovo Alan Sugar ir įžengė į elektronikos rinką. Aštuntame dešimtmetyje ji buvo pagrindinė kompanija, gaminusi pigią hi - fi, televizijos ir automobilių kasetinių stereo grotuvų įrangą. Vėliau Amstrad išplėtė savo produkciją audio stiprintuvais ir derintojais.

1980-1990

1980 Amstrad pradėjo kotiruotis Londono biržoje ir devinto dešimtmečio pradžioje padvigubėdavo savo dydžiu kiekvienais metais. 1984 metais Amstrad pradėjo prekiauti savo asmeniniais kompiuteriais bandydama atimti rinkos dalį iš Commodore ir Sinclair Research kompanijų su savo Amstrad CPC kompiuterių šeima. CPC 464 modelis buvo pristatytas JK, Prancūzijos, Australijos, Vokietijos, Ispanijos ir Italijos rinkose. Po jo sekė CPC 664 ir CPC 6128 modeliai. „Plus“ variantai šiek tiek praplėsdavo šių gaminių galimybes, taip pat su jais suderinama buvo ir trumpai gyvavusi žaidimų konsolė – GX4000.
1985 metais buvo pristatyta į verslą orientuota Amstrad PCW kompiuterių linija, kurie iš principo buvo teksto procesoriai su CP/M operacine sistema ir LocoScript teksto procesoriaus programa. Taip pat buvo įkurtas „Amsoft“ – Amstrad padalinys programinės įrangos ir kompiuterinių vartojimo reikmenų kūrimui.
1986 balandžio 7 Amstrad paskelbė, kad jie nupirko visas teises į Sinclair Research kompanijos kompiuterinius produktus ir Sinclair prekinį ženklą, tarp kurių buvo ir Sinclair ZX Spectrum, už £5 milijonus svarų sterlingų. Kompanija už šią sumą taip pat gavo ir neparduotus Sinclair QL ir ZX Spectrum kompiuterius, jau vien už kurių pardavimą uždirbo daugiau nei £5 milijonus svarų sterlingų. Amstrad išleido du naujus Spectrum variantus: ZX Spectrum +2, paremtą ZX Spectrum 128 modeliu, tačiau su integruotu kasetiniu grotuvu (tokiu pačiu kaip CPC 464 modelyje) ir sekančiais metais ZX Spectrum +3, su integruotu 3'' diskelių skaitymo įrenginiu, kuriuos naudojo dauguma Amstrad kompiuterių.
Kompanija pagamino seriją prieinamų MS-DOS ir vėliau Windows paremtų kompiuterių, suderinamų su IBM PC. Pirmasis iš jų buvo PC1512 modelis už £399 1986 metais. Tai buvo sėkmingas kompiuteris, užėmęs daugiau nei 25 % Europos kompiuterių rinkos. Metais vėliau, 1987, buvo išleistas Amstrad PCW 8512, skirtas teksto redagavimui, už £499. 1988 Amstrad pabandė pagaminti pirmus prieinamus nešiojamus kompiuterius, išleisdamas PPC 512 / 640 modelius metais anksčiau negu Macintosh Portable. Jame veikė MS-DOS operacinė sistema, kompiuteryje dirbo 8MHz procesorius, integruotas LCD ekranas galėjo emuliuoti CGA arba MDA vaizdo standartus. Paskutinis nesėkmingas Amstrad bandymas panaudoti Sinclair prekinį ženklą buvo skirtas savo sukurtiems kompiuteriams: pirmasis – Sinclair PC200 (JAV rinkoje buvo pardavinėtas Amstrad PC20 vardu), buvo paremtas PPC 512 modeliu; kitas – Sinclair PC500, kuris tebuvo buvo pervadintas PC1512 arba PC1640 kompiuteris.

1990 – Dabartis

10 dešimtmečio pradžioje Amstrad pradėjo labiau fokusuotis prie nešiojamų negu stalinių kompiuterių. 1990 Amstrad pabandė įeiti į žaidimų rinką su Amstrad GX4000 žaidimų konsole, kuri buvo suderinama su CPC kompiuterių šeima. Panašiai tuo pačiu metu pasielgė ir Commodore su savo C64C kompiuteriu ir C64 GS žaidimų konsole. 8 bitų konsolė patyrė komercinę nesėkmę, negalėdama konkuruoti su 16 bitų Sega Mega Drive ir Super Nintendo žaidimų konsolėmis. 1993 Amstrad, įsigijusi Sega licenciją, pagamino į Sega TeraDrive panašų Amstrad Mega PC kompiuterį, taip siekdama susigrąžinti prarastą vardą žaidimų rinkoje. Sistema nebuvo tokia sėkminga kaip tikėtasi, daugiausia dėl aukštos pradinės kainos – £399. Tais pačiais metais Amstrad išleido PenPad delninį kompiuterį, panašų į Apple Newton. Tai taip pat buvo komercinė nesėkmė, tuo pačiu kompiuteris turėjo keletą techninių ir naudojimosi problemų. Jis neturėjo daugumos savybių, kurias turėjo Apple Newton, tačiau kainavo pigiau (450 dolerių).
Amstrad pradėjo mažiau koncentruotis kompiuterių gamyboje ir labiau telekomunikacijose. Šiam tikslui nupirko keletą telekomunikacijų kompanijų, tarp jų Betacom, Dancall Telecom, Viglen Computers ir Dataflex Design Communications. Amstrad tapo pagrindinis televizijos priedėlių (angl. set top box) tiekėjas JK televizijos transliuotojui British Sky Broadcasting, nuo pat jo įsikūrimo pradžios 1989 metais.
1997 metais Amstrad buvo likviduota, padalijant akcijas tarp Viglen ir Betacom kompanijų. Tada Betacom buvo pervadinta vėl į Amstrad.
Tais pačiais metais Amstrad pradėjo tiekti televizijos priedėlius Australijos transliuotojui Foxtel, 2004 Italijos transliuotojui Sky Italia. 2000 metais Amstrad išleido pirmąjį kombinuotą telefono ir elektroninio pašto siuntimo įrenginį, pavadintą „e - m@iler“. Po jo 2002 metais sekė „e - m@ilerplus“ ir 2004 „E3 Videophone“. Amstrad e - m@iler verslas Jungtinėje Karalystėje valdomas per atskirą kompaniją – „Amserve Ltd“, kurioje 89.8 % akcijų valdo Amstrad ir 10.2 % – DSG International.
Amstrad per savo istoriją taip pat gamino įvairius namų elektronikos įrenginius: hi - fi sistemas, televizorius, vaizdo grotuvus ir DVD grotuvus.