google/wiki40b huggingface dataset:
Dubultai

Dubultai (latv. Dubulti) yra Jūrmalos miesto dalis. Šioje vietoje Lielupė formuoja staigų lanką, priartėdama iki Rygos įlankos maždaug 300 metrų atstumu. Beveik tokiu pačiu atstumu nuo jūros yra ir Dubultų geležinkelio stotis. Atstumas nuo Dubultų stoties iki Rygos centro yra apie 20 kilometrų. Todėl Dubultai yra viena iš mėgiamiausių rygiečių ir užsienio turistų vasaros poilsio vietų.
Pirmą kartą paminėti XVIII a., čia buvo žvejų gyvenvietė. Po 1812 m. karo Dubultai tapo viena iš pirmųjų poilsio vietų Jūrmaloje. Nuo 1814 m. čia lankėsi poilsiaujantys didikai. Dar 1820 m. ar net anksčiau žvejų nameliuose vasaros metu pradėjo apsistoti kelios rygiečių šeimos. Paprasti nameliai pamažu buvo perstatyti ir augant poilsiautojų skaičių buvo pastatyti nauji vasarnamiai.
Tarp Dubultų ir Majuorų yra Latvijos prezidento rezidencija, o netoli nuo jos - Aspazijos namas, kur ji praleido paskutinius savo gyvenimo metus. Prieš Dubultų geležinkelio stotį yra 1907–1909 m. jugendstiliaus liuteronų bažnyčia. Šioje Jūrmalos dalyje yra ir Janio Rainio Rašytojų kūrybos ir poilsio namai įkurti 1946 m.
1950 m. Dubultuose buvo atidaryta pirmoji Latvijoje elektrifikuota geležinkelio linija Ryga-Dubultai.

Pavadinimo kilmė

Viena iš Dubultų pavadinimo kilmės versijų teigia, kad netolimoje apylinkėje gyveno valstietis Dubelts, nuo kurio vardo ir kilo Dubultų pavadinimas. Tačiau įtikimiausia versija atrodo, kad jau minėtas žvejų kaimas vadinosi Dublių kaimu (Dubleziem). Vėliau jį įvairiai linksniuojant - Dubble, Dubbel, Dubbeln, galiausiai prieita prie Dubultų.
Vokietijos konstitucinė teisė

Vokietijos konstitucinė teisė - Vokietijos teisės sistemos, apimančios valstybinę santvarką, jos kertinius principus, dalis. Pagrindinis teisės šaltinis - Vokietijos Konstitucija (vok. Grundgesetz - 'Pagrindinis Įstatymas'), priimta 1949 m. gegužės 23 d. Istoriniai konstitucinės teisės šaltiniai - 1871 m. Vokietijos konstitucija, Veimaro Konstitucija (1919 m.), Vokietijos Imperijos Konstitucijos.
Palestra

Palestra (gr. παλαίστρα) – imtynių mokykla senovės Graikijoje. Palestrose užsiiminėdavo mažai erdvės reikalaujančiomis sporto šakomis, tokiomis kaip kumštynės ir imtynės. Dalis palestrų būdavo visiškai nepriklausomos, o dalis – viešų gimnazijų dalys. Palestrų be gimnazijų būdavo, o gimnazijų be palestrų – nebūdavo.

Palestrų architektūra

Vitruvijus savo 27 m. pr. m. e. veikale „Apie architektūrą“ pateikė daug žinių apie šios paskirties pastatus, kuriuos jis vadino „graikiško stiliaus palestromis“.
Senovės Graikijos palestrų pastatai būdavo statomi standartinio plano, nors būdavo įmanomos tam tikros variacijos. Palestrą sudarydavo kvadratinis ar pailgai stačiakampis kiemas, iš visų keturių pusių apsuptas portikus sudarančių kolonadų su kambariais. Kambarių paskirtis būdavo įvairi, vieni buvo skirti maudymuisi, kiti žaidimams kamuoliu, treti nusirengimui ir rūbų saugojimui, ketvirti bendravimui ar instruktažams, penkti sportinei įrangai laikyti. Šiaurinės pusės portikas būdavo dukart gilesnis, kad apsaugotų nuo oro. Palestros šonuose su viengubo gylio portikais būdavo įrengtos didelės salės (exedrae) su sėdynėmis, skirtos intelektualinėms diskusijoms. Dvigubo gylio pusė būdavo padalinta į dalis jaunuolių veiklai (ephebeum), bokso maišų zoną (coryceum), pudravimo kambarį konisterijų (conisterium), kambarį maudymuisi šaltu vandeniu ir alyvos saugyklą eleotezijų (elaeothesium).
Tipiški tokių palestrų pavyzdžiai buvo Olimpijoje ir Delfuose.
Romos imperijos laikais palestros būdavo statomos kartu su pirtimi arba prie pirties. Kai arabai ir turkai perėmė romėnų pirčių tradicijas, palestrų idėjos jie neperėmė.
Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius

Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius, iki 2002 m. Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius – ketvirtas pagal svarbą Lietuvos valstybės apdovanojimas, kuriuo Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu apdovanojami nusipelnę Lietuvai asmenys, pasižymėję uoliu ir sąžiningu darbu valstybinėje tarnyboje ar visuomeninėje veikloje. Šiuo ordinu gali būti apdovanojami ir užsienio valstybių piliečiai.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino šventė yra Vasario 16-oji – Lietuvos valstybės atkūrimo diena.

Istorija

Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino vardu pavadintas ordinas įsteigtas 1927 m. gruodžio 9 d. ministro pirmininko Augustino Voldemaro iniciatyva. Pirmuosius ordino ženklus sukūrė dailininkas Andrius Lopuchinas. 1929 m. ordiną šiek tiek sumodernino Jonas Buračas. 1928–1930 m. buvo keturių, vėliau penkių laipsnių. Gamino Šveicarijos firma „Huguenin Frères de Le Locle“, kaspinus audė Danijos firma „Morch and Sons“.
1928–1940 m. pirmojo laipsnio Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordinu apdovanota 140 žmonių, iš jų 107 užsieniečiai.
Atkurtas 1991 m. vasario 15 d. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo sprendimu. Aukštesniųjų laipsnių ordino ženklus gamina Lietuvos monetų kalykla. 1994 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino žemesniųjų laipsnių ženklus gamino Vilniaus kombinatas „Dailė“, vėliau jų gamybą perėmė Lietuvos monetų kalykla. Iki 1996 m. ordino kaspinus gamino Lietuvos tekstilės institutas, dabar – „Morch and Sons“.
Epifora

Epifora (gr. epiphora – pridėjimas) – stilistinė figūra – to paties arba panašiai skambančio žodžio ar kelių žodžių akcentuotas kartojimas gretimų sakinių, žodžių grupių ar poezijos eilučių pabaigoje. Pvz.: „Mūs broliukai miškuos, 
Partizanai miškuos..." – S. Nėris.
Orknio salų vėliava

Orknio salų vėliava – stačiakampio formos geltoname fone raudonas skandinaviškas kryžius.
Heraldinis blazonavimas (aprašymas): Or fone Gules skandinaviškas kryžius.
Vėlia atkelianusi iš šv. Magnuso (Magnus Erlendsson) valdymo laikų (1108–1117). Joje panaudotos Škotijos ir Norvegijos herbų spalvos, simbolizuojančios Škotijos ir Norvegijos palikimą.
Kaip ir Šetlando salų vėliava, Orknio salų vėliava nėra oficialiai patvirtinta ir naudojama kaip Orknio salų atpažinimo simbolis.
Romualdas Makauskas

Biografija

1977 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius – ekonomistas.
AB bankas „Hermis“ Marijampolės filialo, AB SEB Vilniaus bankas Marijampolės filialo direktorius.
2000–2003 m. ir nuo 2007 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys.  Finansų ir ekonomikos komiteto pirmininkas, Marijampolės savivaldybės tarybos kolegijos narys. Nuo 2017 m. Marijampolės savivaldybės tarybos vicemeras.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1995 m. Lietuvos centro sąjungos, 2004 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Marijampolės skyriaus narys.
Rotary klubo narys. Sutuoktinė Dana, duktė Aistė.
Šiaurės Portugalija

Geografija

Šiaurės Portugalija pasižymi vėsesniu klimatu, vešlesne žaluma, didesne upių gausa nei likusi Portugalijos dalis. Šiaurinė regiono dalis vadinama Costa Verde („žaliasis krantas“). Šiaurės rytuose yra Mirandos kraštas, kuriame kalbama mirandiečių kalba. Pagrindinės upės – Dueras, Minjas, Saboras, Tenega, Kavadas, Lima.
Svarbiausi miestai: Portas, Braga, Bragansa, Viana do Kastelas, Gimarainsas, Vila Realas, Vila Nova de Gaja, Matozinjosas, Penafjelis.
Darbymetis

Darbymetis – laikraštis, leistas 1921–1925 m. Tilžėje.

Istorija

Leido leidykla „Rūta“ ir Marta Augusta Raišukytė, faktiškai leido ir redagavo Vilius Storosta–Vydūnas. Ėjo nereguliariai knygelėmis. 1921 m. išėjo Nr. 1-4, 1922 m. – Nr. 5, 1923 m. – Nr. 6-7, 1924 m. – Nr. 8, 1925 m. – Nr. 9. Spausdino Mauderodės spaustuvė Tilžėje.
Nagrinėjo Europos tautų santykius, Lietuvos nepriklausomybės reikšmę, gilinosi į lietuvių tautos likimą, svarstė rašytojo ir tautos sąryšį, akcentavo žmogaus pažinimo svarbą, žmogaus sielos, kultūros reikšmę tautos egzistencijai, informavo apie Lietuvos ir Klaipėdos krašto įvykius, nagrinėjo lietuvių rašytojų kūrybą. Išspausdino K. Binkio, Butkų Juzės, F. Kiršos, Putino, B. Sruogos eilėraščių, supažindino su R. Tagorės, J. V. Getės, F. Nyčės kūryba.
Habilitacija

Habilitacija (lot. habilitatio, nuo habilitare 'įgalioti') – po daktaro laipsnio suteikimo einanti akademinė procedūra; habilituoto daktaro mokslinis laipsnis.

Istorija

Akademinėje srityje žinoma nuo 1684 m. Tik 1819 metais Prūsija parengė pirmąją habilitacijos tvarką (nuostatus). Rengėjas – Wilhelm von Humboldt, Prūsijos vidaus reikalų ministerijos Kultūros ir mokymo sekcijos vedėjas (1809–1810).

Kitos šalys

Vokietijoje, Austrijoje ir Šveicarijoje – akademinės srites egzaminas, po kurio suteikiama teisė dėstyti (facultas docendi) mokslo dalyką. Tokia teisė (lot. facultas legendi, vok. Lehrbefähigung) gali būti sąlyga papildomai suteikiant leidimą arba įgaliojimus dėstyti (lot. venia legendi, vok. Lehrerlaubnis, Lehrbefugnis), kurie nuo pirmosios teisės skiriasi tuo, jog susiję su reguliariai vykstančiais užsiėmimais (paskaitomis).
Habilitacijos arba analogiški laipsniai taip pat egzistuoja Prancūzijoje (habilitation à diriger les recherches), Italijoje (Abilitazione scientifica nazionale), San Marine, Jungtinėje Karalystėje (D.D., LL.D., Litt.D., Mus.D., Sc.D.), Airijoje (higher doctorate), Lichtenšteine, Suomijoje, Estijoje, Lenkijoje, Ispanijoje (acreditación de la ANECA), Portugalijoje (Agregação), Vengrijoje, Bulgarijoje, Čekijoje, Rumunijoje (abilitare), Moldovoje, Rusijoje (Doktor nauk), Ukrainoje, Slovakijoje, Švedijoje, Danijoje (dr. med./scient./phil.), Slovėnijoje, Graikijoje (υφηγεσία, υφηγητής), Armėnijoje, Azerbaidžane, Norvegijoje (førsteamanuensis), daugelyje buvusių Prancūzijos, Jungtinės Karalystės ir Ispanijos kolonijų: Indija, Pakistanas, Alžyras, Egiptas, Dominika, Meksika ir t. t.
Kai kuriose valstybėse habilitacijos laipsniai egzistuoja tik tam tikrose srityse (Belgijoje – teologijos srityje), tik tam tikruose regionuose (Brazilijos Sao Paolo valstijoje).

Lietuva

Anksčiau buvo suteikiamas habilituoto daktaro mokslo laipsnis. Vėliau tapo specifine moksline procedūra. Habilitacija Lietuvoje iki 2009 m. rugpjūčio 28 d. buvo pripažinimas, kad mokslininkas, įgijęs daktaro mokslo laipsnį, atliko mokslo ir studijų krypčiai reikšmingų darbų, sugeba metodiškai nepriekaištingai viešai išdėstyti savo darbų rezultatus ir tos mokslo šakos problemas, turi motyvuotą tolesnių mokslinių tyrimų programą ir yra pasirengęs eiti profesoriaus ar vyriausiojo mokslo darbuotojo pareigas. Habilitacijos procedūra ir habilituoto daktaro laipsnis Lietuvoje panaikinti priėmus naują mokslo ir studijų įstatymą bei po akademinės bendruomenės diskusijos apie habilitacijos žalingumą Lietuvos mokslo pažangai.
Nutaučiai

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Raudonasis spalis“.

Aplinkinės gyvenvietės

Padarbos – 2 km
KURŠĖNAI – 10 km
Olbikiškė – 2 km
Beržynė – 3 km 
 KUŽIAI – 4 km
Gogiškiai – 1 km
Švendrė – 5,5 km
Bunokiškės – 2,1 km
Šobliškiai – 2,7 km
Kasčiukai – 2,6 km
 ŠIAULIAI – 15,3 km
Angarskas

Istorija

Įkurtas 1948 m. kaip Angarskis (rus. Ангарский) prie naftos įmonės, nuo 1951 m. miestas.
Subdukcija

Subdukcija – geologinis procesas, kai viena Žemės litosferos plokštė slenka po kita litosferos plokšte. Paprastai šis procesas stebimas okeaninės plokštės ir kontinentinės plokštės sandūroje. Okeaninė plokštė, būdama tankesnė, nes sudaryta iš tankesnių uolienų, palenda po kontinentine plokšte. Šioje sandūroje, vadinamoje subdukcijos zonoje, formuojasi giliavandenis lovys (dar vadinama įduba). Slinkdama gilyn į mantiją, okeaninė plokštė pradeda lydytis, o susidariusi magma kyla į Žemės paviršių. Tokiu būdu formuojasi arba kalnai su ugnikalniais, arba salų lankai. Subdukcijos zonose dažni žemės drebėjimai, cunamiai, ugnikalnių išsiveržimai.
Mnichovo Hradištė

Istorija

Miestas pirmą kartą paminėtas šaltiniuose 1279 m. Jame stovi rezidencinė Renesanso laikų pilis, anksčiau priklausiusi Valenšteinams (Wallenstein). Habsburgų monarchijos karvedžio ir politiko Albrechto fon Valenšteino (Albrecht von Wallenstein) palaikai 1723 m. buvo perlaidoti iš Jičyno į pilį Mnichovo Hradištėje.
Miestas žinomas ir kaip vieta, kur Prūsija, Austrija ir Rusija 1833 m. rugsėjo 12 d. pasirašė Miunchengreco (Münchengrätz) sutartį. Sutartimi šios valstybės sutarė palaikyti konservatyvizmą Europoje ir pasaulyje. Norėdamos atsverti šią sąjungą D. Britanija, Prancūzija, Ispanija ir Portugalija pasirašė Keturšalės sąjungos sutartį (1834 m. balandžio 22 d.). Taip pirmą kartą Europos politikoje susiformavo du priešingi politiniai blokai. Pirmas politinis įvykis, kur du blokai susidūrė buvo Portugalijos sosto krizė 1833-39 m.
Iki 1918 m. miestas priklausė Austrijai-Vengrijai, priklausė to paties vardo rajonui, vienam iš 94 Bohemijos Bezirkshauptmannschaften.
Chaimas Sutinas

Biografija

Chaimas Sutinas gimė 1893 m. sausio 13 d. neturtingų Lietuvos žydų šeimoje Smilovičiuose netoli Minsko (dabar Smilavičių km., Baltarusija, tuomet Rusijos imperija). Jis buvo dešimtas vaikas iš 11 skurdaus siuvėjo vaikų. Jo talentą  piešimui pastebėjo vietos rabinas, kurio pagalba Ch. Sutinas mokėsi Minske ir vėliau su gydytojo pagalba 1910−1913 m. studijavo Vilniaus dailės mokykloje. 1913 m. Ch. Sutinas išvyko į Paryžių, lankė paskaitas Aukštojoje dailės mokykloje pas Fernaną Kormoną. Jo draugais tapo žydai, avangardiniai dailininkai,  panašiai kaip jis, atvykę į Paryžių siekti meno aukštumų: Amedėjas Modiljanis, Markas Šagalas, Žakas Lipšicas. 
A. Modiljanis supažindino Ch. Sutiną su menininkų rėmėju Leopoldu Zborovskiu, su kurio pagalba Ch. Sutinas 1919−1922 m. tapė Serė miestelyje Prancūzijos pietuose. Šiais metais susiformavo brandus Ch. Sutino stilius. Jis tapė peizažus, portretus, natiurmortus. Jo kūryba pasižymėjo spontaniškais potėpiais, impasto naudojimu, ryškiomis spalvomis. Jo kūryboje yra ženklios religinės (choro ir varpinės berniukai) ir maisto temos (jautiena, negyvi naminiai paukščiai), tikriausiai susijusios su judaistinio pasaulio samprata. Ch. Sutinas aukštai vertino Rembranto, Ž. Šardeno, G. Kurbė kūrybą. 
1923 m. JAV daktaras, kolekcionierius Albert C. Barnes įsigijo daugiau nei 50 Ch. Sutino kūrinių ir tai buvo pirmoji dailininko finansinė sėkmė po ilgų skurdo metų. 1927 m. įvyko jo pirmoji personalinė paroda Bing galerijoje Paryžiuje. Likusius gyvenimo metus Chaimas Sutinas praleido Paryžiuje, kartais keliaudavo po Prancūzijos vietoves. Antrojo pasaulinio karo metu slapstėsi nuo vokiečių nacistinės okupacinės valdžios Šampiji-siur-Ved vietovėje (Endras ir Luara). Mirė 1943 m. rugpjūčio 9 d. Paryžiuje išsiųstas skubiai operacijai nuo virškinamojo trakto pažeidimo. Palaidotas Monparnaso kapinėse. 1987 m. Gaston Baty aikštėje Monparnase jam pastatyta atminimo skulptūra, kurią sukūrė jo draugas Arbit Blatas, kuris dažnai šioje aikštėje susitikinėjo su Ch. Sutinu.
Edgaras Žarskis

Žaidėjo karjera

Profesionalią karjerą pradėjo Vilniaus "Žalgirio" komandoje. 2011 m. būdamas 17 metų debiutavo A lygoje rungtynėse prieš Alytaus "Dainavą". 2012 m. buvo paskolintas Klaipėdos "Atlanto" komandai.

FK Atlantas

2013 m. sezono pradžioje pasirašė su "Atlantu" nuolatinį kontraktą. Uostamiesčio komandoje žaidė 2013-2015 metais. Per tą laiką sužaidė dvylika rungtynių.

FK Palanga

FK "Palanga" į savo komandos gretas pasikvietė futbolininką Edgarą Žarskį. Tai gynėjo ir saugo pozicijose galintis rungtyniauti žaidėjas. Šiame sezone 21 metų futbolininkas atstovaus "Palangai" ir padės kovoti komandai dėl aukščiausių tikslų.

Žaidėjo karjera rinktinėse

Būdamas 16 metų debiutavo U-19 komandoje. 17 metų pirmą kartą atstovavo Lietuvos jaunimo iki 21 rinktinei Sandraugos taurės turnyre.
Call Me When You're Sober

Vaizdo klipas

Singlo vaizdo klipas išleidimas buvo nukeltas (turėjo pasirodyti birželio gale). Galiausiai Marc Webb užbaigė liepos viduryje video klipą. Video debiutavo rugpjūčio 7 dieną, per MTV2, o Kanadoje jis debiutavo MuchOnDemand tą pačią dieną 5 valandą vietos laiku. Oficialiame forume, kaip ir WindUp studijoje, buvo užsiminta, kad video temą įkvėpė pasaka apie raudonkepuraitę.
Aktorius, atlikęs vyro vaidmenį klipe, yra britų aktorius Oliver Goodwill.
Nuotekų valymas

Dumblo apdorojimas

Dumblo apdorojimo įrenginių paskirtis – sumažinti dumblo kiekius. Didesnėse nuotekų valyklose statomi įrenginiai, kurie šalina organinius teršalus.
Mažose nuotekų valyklose, kurios neturi dumblo apdorojimo įrenginių, dumblas išvežamas į rajono centro valymo įrenginius.
Kostanajus

Istorija

Įkurtas 1879 metais. Iki 1997 metų miesto pavadinimas buvo žinomas kaip Kustanajus (rus. Кустанай).

Žymios vietos

Kostanajuje yra gausu vietovių, turtingų savo istorija ir kultūra. Srities centre yra sunitų mečetė, srities administracijos pastatas, Kostanajaus srities universitetas, I. Altynsarino regioninis memorialinis muziejus, kazachų dramos teatras, Centrinė aikštė, geležinkelio stotis. Tarp istorinių monumentų yra I. Altynsarino monumentas, dviejų SSRS herojų (I. F. Pavlovo and L. I. Bedos) biustai, A. Baitursynovo monumentas, II pasaulinio karo aukų memorialinis kompleksas, A. Imanovo biustas, L. I. Taranu biustas ir B. Madžlinu monumentas.

Susisiekimas

Pagrindinės automagistralės iš Kostanajaus veda į Rusijos miestus – Čeliabinską, Magnitogorską, Troicką, Jekaterinburgą, Kurganą, Tiumenę ir į Kazachstano miestus Astaną bei Almatą. Kiti keliai jungia su aplinkiniais miestais. Visų geležinkelių ilgis siekia 1048 km. 53 stotys gamina keleivinio transporto priemones. Nafta Kostanajų pasiekia iš Rusijos ir yra gabenama į kitus Kazachstano regionus.
Kostanajaus oro uostas priima šiuos lėktuvus: Tu-134, Tu-154, Аn-22, Il-86,Boeing. Iš Kostanajaus oro uosto skraidinama į kitus Kazachstano miestus, NVS valstybes, Vokietijos miestus Frankfurtą ir Hanoverį, į Jungtinius Arabų Emyratus, Turkiją ir kt.

Sportas

Kostanajuje yra įsikūrusi FK Tobyl Ķostanaj komanda, žaidžianti Kazachstano futbolo lygoje.
Ali I Abdal Hasanas

Ali I Abdal Hasanas (abū al-ḥasan `alīy ben `uθmān, arab.: أبو الحسن علي بن عثمان, g. 1297 m. – m. 1351 m. gegužės 24 d.) – nuo 1331 m. Marinidų dinastijos Maroko sultonas.
Ali I-is Abdal Hasanas buvo Abu Saido Usmano II-jo sūnus.

Istorija

Ali I-is Abdal Hasanas buvo dalykiškas, valingas ir karingas valdovas. 1333 m. Granados valdovo Mahometo IV-ojo prašymu, išsilaipino prie Alchesiraso ir užėmė Gibraltarą. 1335 m. atnaujino karą su Tlemsenu ir beveik po trejų metų miesto apsupties, 1337 m. šturmu Tlemseną užėmė. Alžyro valdovas Abu Tašminas I-is (Abu Tashufin I) žuvo, tad šalis atiteko Marinidams. 1337 m. jis vedė Hafsidų dinastijos (Hafsid dynasty) Tuniso valdovo Abu Jahijos Abu Bakro II-jo dukrą. 1340 m. balandžio 5 d. Ali I-is jūrų mūšyje prie Gibraltaro nugalėjo krikščionis ir apsupo Tarifą, bet spalio 30 d. pralaimėjo mūšį prie Rio Salado (Battle of Rio Salado) jungtinei Portugalijos ir Ispanijos armijai. Po Tuniso valdovo Abu Jahijos Abu Bakro II-jo mirties, 1347 m. rugsėjo 15 d. Ali I-is užėmė Tunisą. Bet 1348 m. balandį vietinės arabų gentys sukilo ir Ali I-is buvo apsuptas Kairuane. Didelių pastangų dėka, jam pavyko jūra pabėgti iš Tuniso į Alžyrą. Čia Ali I-jį pasiekė žinia, kad jo sūnus Abu Inanas Farisas pasiskelbė Maroko sultonu. Neįleistas į šalį Ali I-is Abdal Hasanas apsistojo Sidžilmase. 1350 m. sūnus Farisas pradėjo karą prieš tėvą ir nugalėjo jį prie Um ar-Rbijos krantų. Ali I-is pabėgo į Atlaso kalnus, čia jis atsisakė sosto, o 1351 m. gegužės 24 d. mirė nuo gangrenos.
Roomba

Roomba – automatizuotas dulkių siurblys, sukurtas ir gaminamas „iRobot“ kompanijos. Roomba pirmą kartą buvo pristatytas 2002 m., atnaujintas ir tobulintas 2003–2006 m. Iki 2006 m. gegužės mėn. buvo parduota daugiau kaip 2 milijonai tokių dulkių siurblių.

Aprašymas

Įrenginį sudaro 34 cm skersmens ir ne mažiau kaip 9 cm aukščio diskas. Įrenginio priekyje yra didelis kontaktinis sensorius su infraraudonųjų spindulių davikliu. Įrenginio viršuje yra rankena. Priklausomai nuo modelio jis tiekiamas su vienu ar dviem infraraudonųjų spindulių davikliais „Virtuali siena“.
Pirmos ir antros kartos modeliuose reikėjo rankiniu būdu nurodyti kambario plotą paspaudus mygtukus: mažas, vidutinis ar didelis. To jau nereikia daryti trečios kartos įrenginyje.
Roomba maitinamas energija iš vidinio akumuliatoriaus. Jis turi būti pakrautas nuo sieninio modulio, nors trečios kartos modeliai turi galimybę su šiuo moduliu susisiekti per infraraudonųjų spindulių daviklį. Pakrovimas iš elektros tinklo trunka apie tris valandas. Pirmos ir antros kartos įrenginio pakrovimas truko 12 valandų, bet naujas pakrovimo įrenginys gali būti naudojamas ir su pasenusiais modeliais.
Trečios kartos įrenginys valdomas paspaudus mygtuką „Įjungti“, įrenginį pastačius ten, kur norima valyti. Paskui reikia išsirinkti darbo režimą mygtukais „Valyti“, „Paviršutinis valymas“ ar „Pilnas valymas“. Trečios kartos įrenginys leidžia atlikti automatinį valymą naudojant užduočių planavimą.
Kai paspaustas „Valyti“, „Paviršutinis valymas“ ar „Pilnas valymas“ mygtukas, Roomba suskamba ir pradeda dirbti. Daviklis ant bamperio leidžia registruoti dūžius į sienas ir baldus, „virtualią sieną“ ir apriboti infraraudonųjų daviklių pagalba tuos plotus, kur turi būti valoma. Speciali programa „Virtuali siena“ gali būti užprogramuota iš anksto, tam, kad automatiškai įsijungtų planuojant užduotį. Keturi infraraudonųjų spindulių sensoriai apatinėje dalyje neleidžia nukristi nuo laiptų. Trečios kartos įrenginys gali rasti purvo sankaupas ir tokioms vietoms skiria daugiau dėmesio.
Baigus valymą Roomba vėl suskamba. Jei pakrovimo įrenginys nesurastas, Roomba pradeda jo ieškoti. Paskui reikia išvalyti jo dulkių surinkėją. Nuo antrosios kartos nustatymus galima keisti distanciniu būdu. Distancinio valdymo pulto negalima naudoti už „virtualios sienos“.
Roomba yra neaukštas, todėl gali palįsti po lova ar kitais baldais. Užstrigęs šis siurblys nustoja judėti ir duoda signalą, padedanti jį surasti.

Roomba programavimas

Roomba, pagamintas po 2005 m. rugsėjo, turi programą, leidžiančią per atstumą gauti informaciją ir taip valdyti įrenginį. Atvira sąsaja iRobot Roomba  skirta programuotojams, kurie gali tobulinti Roomba programą.
Delta II

Delta II buvo JAV kosminė raketa, iš pradžių projektuota ir kurta bendrovės „McDonnell Douglas“. Tai viena iš Delta raketų šeimos, buvo eksploatuota nuo 1989 m. iki 2011 m. lapkričio 1 d. 
Po to, kai 1997 m. „McDonnell Douglas“ susijungė su „Boeing“, Delta II raketos buvo gaminamos „Boeing Integrated Defense Systems“ padalinio iki 2006 m. gruodžio 1 d., kai raketų gamyba tapo „United Launch Alliance“ (ULA) atsakomybe.
Pasirodžius pirmiesiems daugkartiniams erdvėlaiviams buvo planuota palaipsniui nutraukti visų JAV kosminių raketų eksploataciją, tačiau po 1986 m. Challenger katastrofos Delta programa buvo atnaujinta. 2007 m. duomenimis, Delta II raketos sėkmingai pradėjo 125 projektus, įskaitant keletą NASA misijų į Marsą.