google/wiki40b huggingface dataset:
Deividas Matulionis

Biografija

1986 m. baigė Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakultetą. 1986–1991 m. VU EF Ekonominės teorijos katedros asistentas.
1991–1993 m. LR Užsienio reikalų ministerijos (URM) Šiaurės Europos šalių skyriaus vyresnysis specialistas, pirmasis sekretorius. 1993–1994 m. buvo LR laikinasis reikalų patikėtinis Estijos Respublikoje, 1994 m. LR ambasados Estijoje patarėjas, 1994–1995 m. LR ambasados Norvegijos Karalystėje patarėjas, 1995–1997 m. LR ambasados Danijos Karalystėje patarėjas.
1997–1998 m. – URM Šiaurės Europos šalių skyriaus vedėjas, 1998 m. LR URM Vakarų Europos šalių skyriaus vedėjas, 1998–2001 m. – LR Vyriausybės patarėjas tarptautinių santykių klausimais.
2001–2006 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Danijos Karalystėje, Islandijos Respublikai, 2006–2007 m. LR URM Ekonominio saugumo politikos departamento direktorius, 2007–2009 m. LR URM valstybės sekretorius. 2009–2012 m. LR Ministro Pirmininko kancleris.
2012–2017 m. Lietuvos ambasadorius Vokietijoje.
2017–2018 m. Ministro pirmininko S. Skvernelio patarėjas tarptautiniais klausimais. Nuo 2018 m. Vyriausybės vicekancleris.
2011 m. žurnalo „Veidas“ rinkimuose paskelbtas Metų valstybės tarnautoju.
Vedęs, turi du vaikus. Moka anglų, vokiečių, rusų bei danų kalbas.
Suražas

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Archeologinių tyrimų duomenimis jau XI a. šioje vietovėje buvo gyvenvietė. Apie 1300 m. įkurta Suražo Kristaus Kūno parapija. 1392 m. gyvenvietė buvo nusiaubta kryžiuočių ordino. XIII–XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII–XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. 1445 m. rugsėjo 16 d. gyvenvietei buvo suteiktos miesto teisės. XVI a. gyvenvietėje pastatyta nedidelė mūrinė pilis. Pilis buvo sugriauta Švedų tvano metu XVII a. viduryje. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1807-1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842-1914 m. Gardino gubernijai. 1865 m. mieste įkurtos Suražo žydų kapinės. 1874-1876 m. pastatyta Kristaus Kūno bažnyčia. 1910-1911 m. buvo pastatyta Suražo Senoji sinagoga. Iki I pasaulinio karo mieste stovėjo trys cerkvės. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1923 m. veikė Suražo valsčius, kurį sudarė tik pats miesto teisęs praradęs kaimas. 1923 m. vasario 26 d. gyvenvietė atgavo miesto teises. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lapių rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. Nuo 1954 m. iki 1975 m. priklausė Lapių apskričiai. 2001 m. lapkričio 29 d. pradėtas naudoti Suražo miesto herbas.
Eragonas

Knygos

K. Paolinis yra parašęs tris tetralogijos knygas – „Eragonas“, „Vyriausiasis“ ir „Ugnies kardas“. Visos jos yra išleistos lietuvių kalba. Šiuo metu Paolinis rašo ketvitąją knygą pavadinimu „Paveldėjimas“.  Iš pradžių autorius norėjo išleisti trilogiją, tačiau labai išsiplėtus rašant trečiają knygą, buvo nutarta seriją paversti tetralogija.
Pirmąją ciklo „Paveldėjimas“ dalį į lietuvių kalbą išvertė žurnalistas ir laidų vedėjas Andrius Tapinas, kuris taip pat išvertė ir J. R. R. Tolkieno trilogiją „Žiedų valdovas“.

Turinys

Jaunas vaikinas vardu Eragonas, medžiodamas miške, suranda keistą mėlyną akmenį, kuris, kaip vėliau paaiškėja, yra ne kas kitas, kaip drakono jauniklio kiaušinis. Nuo tada ir prasideda Eragono nuotykiai, nes kiaušinio ima ieškoti imperatorius Galbatoriksas. Dėl pastarojo kaltės Eragonas netenka įtėvio ir jam tenka trauktis iš gimtojo Karvaholo kaimo.
Eragoną kelionėje lydi Bromas, kaime pagarsėjęs senovinių pasakojimų ir padavimų žinovas. Tačiau vėliau, prieš pat savo mirtį, Bromas atskleidžia Eragonui, jog ir jis kadaise buvo drakono raitelis. Visos Eragono, Safyros (Eragono drakonės) ir Bromo kelionės metu senasis pasakotojas apmoko Eragoną tapti tikru raiteliu. Kelyje jie patiria daugybe nuotykių: susiduria su šešėliu Durza, sutinka paslaptingą vaikiną Murtagą, kuris pasižada padėti Eragonui, bei iš šešėlio nelaisvės išvaduoja elfų princesę Ariją, kuri, kaip paaiškėja, yra apnuodyta.
Eragonas su Murtagu skuba į Vardenų karalystę, (Vardenai – sukilėliai besipriešinantys Galbatoriksui), ieškodami vaisto Arijai išgydyti. Netrukus jiems tenka kautis prieš Galbatorikso pajėgas. Vardenai šiaip ne taip atsilaiko, na o Eragonui tenka susidurti su pačiu šešėliu Durza. Dvikova pasibaigia sunkia Eragono pergale.
Po mūšio visi atsigauna. Tačiau kova nesibaigė. Imperatorius dar nenuverstas ir visdar valdo savo geležine ranka visą Alagezijos pasaulį. Eragonas ruošiasi išvykti treniruotis pas elfus… Prasideda nauji jo nuotykiai, aprašyti knygoje „Vyriausiasis“…
Allen & Overy

Allen & Overy – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 2 700 advokatų. Ši bendrovė buvo įsteigta 1930 m. „Allen & Overy“ turi ofisus 36 svarbiausių pasaulio finansų bei verslo centruose, 26 šalyse.  Ji priklauso Magiškąjam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. „Allen & Overy“ bendrovė yra viena iš didžiausių teisinių paslaugų įmonių pasaulyje pagal advokatų skaičių ir pajamų srautus.  2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £1,05 mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1.1 mln. svarų.
Landveras

Landveras (vok. Landwehr,  Land 'šalis' + Wehr 'gynyba') – XIX a.-XX a. pradžios Austrijos-Vengrijos, Rytų Prūsijos, Šveicarijos, Vokietijos antros eilės kariniai prievolininkai.
Į landverus buvo šaukiami vyresniojo amžiaus rezervistai, iš jų per karą sudaromi teritoriniai kariniai daliniai. Karinė vadovybė landverą naudojo vidaus tarnybai ir antraeiliams uždaviniams fronte vykdyti. Pirmą kartą landveras 1809 m. buvo suformuotas Austrijoje. Iš dalies landvero karių buvo sudaryta 1919 m. Lietuvoje su bolševikais kovojusi fon der Golco armija. XXI a. pradžioje šie daliniai išliko tik Šveicarijoje.
Vokietijos transportas

Šis straipsnis yra apie transporto infrastruktūrą Vokietijoje.

Keliai

Vokietija iš viso turi 650 000 km kelių. Autostradose greičio apribojimų beveik nėra, išskyrus pavojingus arba perpildytus ruožus, taip pat ten kur eismo triukšmas ir tarša gali sukelti problemų. Vokietijoje nacionaliniai keliai yra vadinami Bundesstraßen (liet. federalinis kelias) ir žymimi B raide. Kiti pagrindiniai keliai yra vadinami Landesstraße (liet. kaimo kelias), žymimi S, L arba St raidėmis, ir Kreisstraße (liet. rajono kelias), žymimi K raide, nutiesti tarp miestų ir apylinkių.

Oro uostai

Frankfurto oro uostas – didžiausias oro uostas Vokietijoje ir trečias pagal užimtumą Europoje. Toliau seka tokių miestų, kaip Miunchenas, Diuseldorfas, Berlynas, Hamburgas, oro uostai. Iš viso Vokietijoje yra 320 oro uostų grįsta danga, 295 negrįsta ir 59 sraigtasparnių oro uostai. Pagrindinė oro linijų bendrovė yra Lufthansa, kuri yra antra pagal dydį Europoje.

Vandens transportas

Vandens keliai Vokietijoje nusidrieka 7 500 km. Pagrindinės upės yra Reinas ir Elbė, o Kylio kanalas yra svarbi jungtis tarp Baltijos ir Šiaurės jūrų.
Naftos vamzdynai tęsiasi 2 500 km.
Didžiausias uostas Vokietijoje yra Hamburgo uostas, kuris yra antras pagal dydį Europoje ir septintas pagal dydį pasaulyje.
Lietuvių kolegija

Lietuvių kolegija (lot. Collegium Lithuanicum) – lietuvių studentams skirta Prahos universiteto mokykla, veikusi XV a. pirmoje pusėje.

Istorija

Pirmiausia ketinta mokyti iš Lietuvos atvykusius studentus teologus, jau baigusius Filosofijos fakultetą, kad jie grįžę į Lietuvą skleistų krikščionybę gimtąja kalba. Lenkijos karalienė Jadvyga, pažadėjusi išlaikyti Lietuvių kolegiją, gavo iš Čekijos karaliaus Vaclovo IV privilegiją ir 1397 m. lapkričio mėn. pasirašė Lietuvių kolegijos įkūrimo aktą.
Faktiškai Lietuvių kolegija įkurta 1401–1404 m. Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje tuomet nebuvo kolegijų, t. p. ir moksleivių, pasirengusių studijuoti teologiją universitete, todėl 1411 m. Lietuvių kolegijos pobūdis pakeistas, ji skirta šelpti ir remti neturtingiems studentams, ir ne tik iš Lietuvos. Lietuvių kolegija nustojo veikti XV a. pirmoje pusėje, bet jos pavadinimas Prahos universitete išliko iki 1704 m.
Nenustatyta, kokie studentai mokėsi kolegijoje. Spėjama, kad jos nariais galėjo būti XIV a. pab. – XV a. pr. Prahos universitete studijavę Baltramiejus Kęstutaitis, Mikalojus Kirsmantas, Kristupas iš Lietuvos, Motiejus Vilniškis.
Irako-Kuveito karas

Eiga

Karas prasidėjo 1990 m. rugpjūčio 2 d., kai Irako armija kirto Kuveito sieną ir pradėjo Kuveito miestų užėmimą. Paskelbta valstybės aneksija, jos valdžia pasislėpė Saudo Arabijoje. Irakiečių armija sunaikino Kuveito laivyną ir raketų paleidimo vietas. 1990 m. rugpjūčio 8 d. Irako parlamentas paskelbė Kuveitą savo provincija. 
Irako vadovas Sadamas Huseinas pasiteisino tuo, kad Kuveitas iš pasienio vagia Irako naftą. JTO saugumo taryba uždėjo embargą prekybai su Iraku, drausdama iš Irako importuoti naftą ir paskelbė agresiją neteisėta.
Vadovaujama JAV atsirado valstybių koalicija, kuri pagal JTO Saugumo Tarybos sprendimą pradėjo ruoštis operacijai „Audra dykumoje“, kurios metu buvo bandoma išlaisvinti Kuveitą. 1991 m. sausio 15 d. Irakui buvo nurodytas terminas iš Kuveito išvesti kariuomenę  Nevykdant ultimatumo sąlygų JAV pradėjo ginkluotus veiksmus, kurie tęsėsi nuo sausio 17 d. iki vasario 28 d. ir baigėsi Irakui priėmus JTO rezoliuciją. Antskrydžiai prasidėjo vasario 24 d.
Geležinis komisaras

Turinys

Sekmadienį į policijos komisariatą įsiveržia ginkluotas vaikinas ir paima kelis pareigūnus įkaitais, reikalaudamas susitikimo su komisaru Marianiu. Pastarasis prieš kurį laiką suėmė jo tėvą, šis kalėjimo kameroje nusižudė ir dabar sūnus trokšta keršto. Kol nieko neįtariantis komisaras tiria kitą bylą, įkaitais tampa ir jo žmona su sūnumi, atėję šio aplankyti. Pasiėmęs sūnų, vyras pasišalina, palikdamas komisarui galvosūkį, kur šis gali jį rasti. Prisiminęs šio areštuotą tėvą, komisaras vyksta į tą pačią vietą, kur įvykdė ankstesnį suėmimą ir spėja išgelbėti savo sūnų...
Baltic Ground Services

Istorija

„Baltic Ground Services“ įsteigta 2005 m. Tuo metu bendrovė teikė paslaugas tik Vilniaus tarptautiniamoro uoste. Nuo 2006 iki 2008 m. BGS teikė paslaugas ir Kauno tarptautiniame oro uoste. 2008 m. „BGS“ gavo tarptautinį ISAGO antžeminio aptarnavimo saugos ir kokybės sertifikatą.
2010 m. gegužės mėn, „BGS“ įsteigė dukterinę bendrovę Lenkijoje.
2011 m. balandžio mėn. „BGS“ pradėjo teikti antžeminio orlaivių bei keleivių aptarnavimo paslaugas Varšuvos F.Šopeno oro uoste.
2011 m. birželio mėn., „BGS PL“ pradėjo teikti aviacinių degalų pylimo paslaugas Katovicų oro uoste (KTW).
2011 m. liepos mėn. „BGS PL“ pradėjo teikti aviacinių degalų pylimo paslaugas Jono Pauliaus II oro uoste Krokuvoje.
2012 m. vasario mėn. „BGS PL“ pradėjo teikti aviacinių degalų pylimo paslaugas Varšuvos F.Šopeno oro uoste.
2015 m. vasario mėn. „BGS“ tapo Tarptautinės oro transporto asociacijos (IATA) antžeminio aptarnavimo tarybos nariu, o tų metų rugpjūčio mėn.  pradėjo teikti aviacinių degalų pylimo paslaugas Talino oro uoste.
2016 m. gegužės mėn. „BGS“ tapo Tarptautinės oro transporto asociacijos (IATA) strateginės partnerystės programos nariu. 
2017 m. balandžio mėn. „BGS“ pradėjo teikti aviacinių degalų tiekimo paslaugas Ostrava-Mošnov oro uoste (IATA: OSR, ICAO: LKMT) Čekijoje.
2018 m. spalio mėn. „BGS" įsteigė dukterinę vagonų nuomos bendrovę „BGS Rail" Ukrainoje.

Apdovanojimai

2013 m. „BGS“ tapo vidutinio ir didelio mąsto bendrovių kategorijos nugalėtoja konkurse „Aš myliu savo įmonę”.
Winamp

Versijos

Dabartinės Winamp versijos yra 5.x, tačiau 4-tos Winamp versijos niekada nebuvo. Versijos numeris 5 populiariai aiškinamas tuo, kad ši versija apjungė visas gerąsias 2-ros ir 3-čios versijos savybes – 2+3=5.
KF Llapi

Istorija

Klubo ištakos siekia 1932 m. Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies aukščiausios lygos pirmenybėse. 2013 m. klube įvyko struktūriniai pokyčiai.
2018 m. vasario 2 d. FK Sūduva Marijampolė treniruočių stovykloje Antalijoje (Turkija) sužaidė draugiškas rungtynes su Kosovo pirmenybių lyderiais KF Llapi futbolininkais. Sparingas baigėsi lygiosiomis 1–1.
Šelmentas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 35 žmonės, iš kurių 34 lenkai ir 1 lietuvis. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Narbonas

Geografija

Miestas įsikūręs Langedoko žemumoje, į šiaurę nuo lagūninio Sižeano ežero, apie 13 km nuo Viduržemio jūros Liono įlankos. Pietų kanalo šaka Robino kanalas miestą jungia su Odo upe ir Viduržemio jūros Port-la-Nuvelio uostu. Per Narboną eina geležinkelis ir automagistralė Lionas-Barselona (Ispanija).

Istorija

Narbonas Antikos laikais buvo pirmoji Galijoje 118 m. pr. m. e. įkurta romėnų kolonija Marso Narbona (lot. Colonia Narbo Martius), per kurią ėjo kelias į Ispaniją. Vėliau miestas tapo romėnų įkurtos Provincijos, kurį laiką vadintos Narbono Galija, vėliau – Narbono Galijos dalies Septimanijos centru. Nuo IV a. iki 1801 m. arkivyskupijos centras. 413 m. Narboną užėmė vestgotai, V a. – frankai, 719–759 m. buvo užkariavę saracėnai, juos išvijo Pipinas Trumpasis. Iki XIV a., kol Odo upė buvo tinkama laivybai, Narbonas buvo vienas didžiausių Prancūzijos uostų. Miesto pietinę dalį valdė Tulūzos grafai, šiaurinę – arkivyskupai. 1507 m. miestą prisijungė Prancūzijos karalius.
XVIII a. iškasus kanalus, jungiančius su Pietų Prancūzijos kanalų sistema, prasidėjo naujas miesto plėtros etapas, jis tapo vyno prekybos centru. Robino kanalas 1996 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Ekonomika

Narbone išplėtota siuvimo, maisto produktų gamybos (vynas, aliejus, spiritas), chemijos (mineralinės trąšos), žemės ūkio mašinų gamybos pramonė, kubilų gamybos amatai, vyno prekyba. Apylinkėse auginami vynmedžiai. Netoli Narbono, Malvėsi vietovėje yra urano sodrinimo įmonė.
Narbonas – turizmo centras, į rytus nuo miesto yra pajūrio kurortas Narbono pliažas. Yra teatras, Archeologijos, Meno ir Narbono istorijos muziejai, lapidarijus, kuriame eksponuojamas galų ir romėnų menas.
Lorio sritis

Geografija

Paviršius kalnuotas, jį užima Armėnijos kalnynas, išraižytas Pambako, Dzorageto, Debedo upių slėnių.
Kazimieras Florijonas Čartoriskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Čartoriskių giminės. Tėvas Mikalojus Jurgis Čartoriskis, motina Izabelė Kordecka. Broliai Mykolas Jurgis Čartoriskis, Jonas Karolis Čartoriskis.

Veikla

Teologijos Romoje studijas baigė daktaro laipsniu. Karalius Vladislovas Vaza jį pakvietė savo sekretoriumi. 1651 m. tapo Poznanės vyskupu, nuo 1655 m. Kujavijos vyskupas. Švedų tvano metu iki 1657 m. liepos mėn. su karaliumi Jonu Kazimieru slapstėsi Šlionske.
Liubomirskio rokošo metu stengėsi sutaikyti susikonfederavusią Lenkijos kariuomenę. 1672 m. krizės metu tarpininkavo tarp besivaidijančių šalių, palaikė Mykolo Kaributo Višnioveckio šalininkus.
1673 m. balandžio 15 d. mirus Gniezno arkivyskupui Mikalojui Pražmovskiui, karaliaus pavedimu pradėjo eiti jo pareigas. 1674 m. pirmuoju Lenkijos katalikų bažnyčios vyskupu jį patvirtino ir popiežius.
1673 m. lapkričio 10 d. mirus karaliui, tapo interreksu, tarpuvaldžio valstybės galva.
Skuodo Aleksandro Neviškio cerkvė

Istorija

Stačiatikių maldos namai Skuode pradėjo veikti XIX a. pabaigoje. 1886 m. rugsėjo mėn. valstybės lėšomis Skuode atidaryta akmeninė cerkvė. Ji pradžioje laikinai įrengta erdvioje kalėjimo kameroje. Varpinės ir varpų nebuvo. Buvo tik vienas Šv. Aleksandro Nevskio altorius. 1886-1887 m. Skuodo cerkvei perleisti Knežės ir Lyksūdės malūnai, Kenstaičių invalidų namų naudojama žemė. Savų gyvenamųjų patalpų cerkvė neturėjo, patalpas nuomojo žydų namuose. Turėjo šventiko ir psalmininko etatus. 1888 m. spalio mėn. prie cerkvės pastatyta medinė varpinė su keturiomis kolonomis. 1892 m. cerkvė buvo remontuota Karinės inžinerinės valdybos lėšomis.
Nauja cerkvė pastatyta 1905 m. Cerkvės stogą vainikavo penki bronzinės spalvos kupolai su kryžiais. Cerkvės bokšto triaukštėje varpinėje, prijungtoje prie šventyklos, buvo varpas su mažais varpeliais. 1923 m. varpinėje kabojo penki varpai.
Po 1940 m. cerkvė nebeveikė. Pirmaisiais karo metais stačiatikių religinė veikla cerkvėje buvo nutraukta. Vokiečių okupacijos metais ja naudojosi liuteronai evangelikai. 1944 m., bolševikams užimant Skuodą, cerkvės pastatas buvo smarkiai apgadintas, viduje sunaikinta bažnytinė įranga. 1953 m. cerkvės pastatas perduotas elektros tinklų įmonei. Pastate įrenginėjant elektrinę buvo nuverstos likusios bokštų dalys, patalpų viduje patalpinti dyzeliniai varikliai.
1991 m. iš cerkvės pastato elektrinė buvo iškelta. 1993-1995 m. cerkvės pastatui uždėtas naujas stogas, sudėtos durys.
Kokandas

Istorija

Kokandas buvo įkurtas vėliausiai X a. ir dažnai minimas keliautojų, vykusių karavanais keliais tarp Indijos ir Kinijos. XIII a. Kokandą sugriovė mongolai.
Dabartinio miesto užuomazga – 1732 m., kai buvo pastatytas fortas, įkurtas senesnės tvirtovės Eski-Kurgano vietoje.
1740 m. miestas tapo Kokando chanato sostine. Ši valstybė apėmė teritorijas nuo Kizilordos vakaruose iki Biškeko rytuose. Tuo metu Kokandas buvo svarbus religinis Ferganos slėnio centras, kuriame buvo daugiau nei 300 mečečių.
1876 m. Kokandą užgrobė Rusijos imperijos pajėgos ir pavertė jį Rusijos Turkestano dalimi. Miestas neteko politinės ir religinės svarbos.
Kokandas buvo trumpalaikės (1917–18 m.) antibolševikinės Autonominio Turkestano vyriausybės sostinė. Vėliau tapo naujai sukurtos Uzbekijos dalimi.
Tarybų Sąjungos sudėtyje Uzbekija išbuvo iki 1991 m. Šiuo metu Kokandas yra Uzbekistano teritorijoje.
Mažasis Kaukazas

Mažasis Kaukazas (azer. Kiçik Qafqaz Dağları, gruz. მცირე კავკასიონი, rus. Малый Кавказ) – vienas iš dviejų svarbiausių kalnynų Kaukaze, ilgis apytiksliai 600 km. Aukščiausia viršūnė Aragacas (4090 m.). Eina per Gruzijos, Armėnijos, Azerbaidžano bei Irano teritorijas.
Vilniaus privati gimnazija

Istorija

Liubertienės vidurinė mokykla (LVM) - pirmoji privati vidurinė mokykla nepriklausomoje Lietuvoje, įsteigta 1993 m. 1995 m. tapo pagrindine mokykla, 2000 m. – pirmąja privačia vidurine mokykla.
2000 m. pasirašė sutartį su Vilniaus universitetu ir įsteigė universitetinę mokyklą. 2010 m. Liubertienės vidurinė mokykla tapo Vilniaus privačia gimnazija.
Janina Budrikaitė

Janina Budrikaitė (1918 m. gruodžio 1 d. Šiauliai – 1996 m. birželio 28 d. Klaipėda) – Lietuvos teatro aktorė.

Biografija

Sesuo Adolfina Budrikaitė. 1938 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją, iki 1946 m. mokytojavo. 1946–1949 m. Šiaulių dramos teatro, 1949–1951 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro, 1951–1980 m. Klaipėdos dramos teatro aktorė.
Kryžius (laikraštis)

Kryžius – katalikų mėnesinis dvasiškas laikraštis, ėjęs 1903–1904 m. Tilžėje.

Istorija

Leido Otas Hinzmanas. Spausdino religinius tekstus, žinias iš Lietuvos ir kitų šalių. Spausdino J. Šenkės spaustuvė Tilžėje. Leido priedus. Išėjo 16 numerių.
Redagavo J. Jasenskis.
Kochinchina

Kochinchina – istorinis regionas Vietnamo pietinėje dalyje su centru Saigone.
Ankstyvaisiais viduramžiais Kochinchina priklausė Kambudžadešos bei Čampos valstybėms. 1471 m. kraštas buvo užkariautas Daivieto (nuo 1804 m. Vietnamas). Pirmojo Prancūzijos-Vietnamo karo metu (1858–1862 m.) Kochinchiną užėmė prancūzai ir įkūrė koloniją. 1887 m. prijungta prie Prancūzijos Indokinijos. 1941–1945 m. Kochinchina buvo okupuota Japonijos, o nuo 1945 m. – Vietnamo dalis.
Vietnamiečiai šiam regionui turi skirtingus pavadinimus: Gia Định (1779–1832 m.), Nam Kỳ (1834–1945 m.), Nam Bộ (1945–1948 m.), Nam phần (1948–1956 m.), Nam Việt (1956–1975 m.) ir Miền Nam.
Tumelina

Aplinkinės gyvenvietės

DŪKŠTAS
Jurgita Jurkutė

Biografija

2003 m. baigė Plungės „Ryto“ vidurinę mokyklą, įstojo į Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetą studijuoti socialinio darbo specialybės. 2009–2012 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje studijavo aktorystę.
Nuo 15 metų pradėjo dirbti modeliu (ūgis – 177 cm).  Konkurso „Ford Supermodel Lietuva 2000“ laimėtoja. 2007 m. tapo konkurso „Mis Lietuva“ nugalėtoja. Atstovavo Lietuvai „Mis Pasaulis 2007“ konkurse Kinijoje; nepateko į pusfinalio šešioliktuką, tačiau iki finalinio renginio vykusiame „Paplūdimio gražuolių“ (Beach Fashion Show) konkurse iš 106 dalyvių pateko į penketuką. Renginio atidarymo spaudos konferencijoje dalyvių iš Europos vardu pasakė kalbą apie dalyvavimą konkurse. Dirba laisvai samdomu fotomodeliu (anksčiau dirbo Japonijoje, Pietų Korėjoje, Italijoje, Ispanijoje, Graikijoje, Vokietijoje).
Karjerą televizijoje pradėjo kaip serialo „Moterys meluoja geriau“ aktorė, kuriame atliko Jolantos (merginos, atvykusios iš provincijos) vaidmenį. 2009–2012 m. kartu su Vytautu Šapranausku buvo TV3 konkurso „Šok su manimi“ vedėja. 2010–2012 m. kartu su V. Šapranausku vedė TV3 muzikinį chorų konkursą „Chorų karai“.
2017 m. Žurnalo „Žmonės“ apdovanojimuose „Žmonės 2017“ laimėjo „Metų žvaigždė“ nominacijoje.
Hosni Mubarak

Biografija

Mokėsi Egipto karo akademijoje, kurią baigė 1950 m. Pilotavimo įgūdžius tobulino TSRS. Buvo pilotų instruktorius ir vadovavo karinėms oro pajėgoms per Jemeno pilietinį karą. 1967 m. tapo pilotų akademijos vadovu ir per trumpą laiką sugebėjo modernizuoti karines oro pajėgas, kurias Izraelis sunaikino per Šešių dienų karą. 1969 m. tapo karinių oro pajėgų štabo nariu, o 1972 m. – kariuomenės vadu. 1975 m. paskirtas Egipto viceprezidentu. 1978–1981 m. – Egipto nacionaldemokratų partijos vicepirmininkas. Po Anvaro Sadato žūties 1981 m. tapo prezidentu. Po 2011 m. neramumų Egipte atsistatydino, bet greitai suimtas. 2012 m. nuteistas iki gyvos galvos, 2014- išteisintas.
Naujieji septyni pasaulio stebuklai

Naujieji septyni pasaulio stebuklai − įspūdingiausių šiuolaikinio pasaulio statinių sąrašas, alternatyvus tradiciniams septyniems pasaulio stebuklams, paskelbtas 2007 m. liepos 7 d. privačios ne pelno siekiančios „New Open World“ korporacijos (New Open World Corporation, NOWC).

Istorija

Iniciatyvos išrinkti naujuosius septynis pasaulio stebuklus ėmėsi žymus kino kūrėjas, pilotas ir milijonierius Bernardas Vėberis. Ši idėja jam kilo, nes visų tradicinių pasaulio stebuklų, išskyrus Cheopso piramidę, jau nebėra.
Buvo svarstytos 177 statinių kandidatūros, tačiau į 2006 m. sausio 1 d. paskelbtą sąrašą įtraukta tik 21. Vėliau, dėl egiptiečių nepasitenkinimo, šis sąrašas buvo sumažintas iki 20  (plačiau).
Žmonės visame pasaulyje buvo raginami balsuoti už, jų nuomone, įspūdingiausius pasaulio statinius. Balsuoti buvo galima internetu, trumposiomis žinutėmis arba telefonu.
Jungtinių tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacija (UNESCO), besirūpinanti pasaulio kultūros paveldu, nuo šios akcijos atsiribojo. Oficialiame pranešime spaudai ji pareiškė, kad neturi nieko bendra su šia privačia iniciatyva, atspindinčia tik besinaudojančių internetu žmonių nuomonę.
Sergejus Sirotkinas

Karjera

Savo lenktynininko karjerą rusas pradėjo 2008 m. kartingų lenktynėse.
2010 m. S. Sirotkinas debiutavo Formula Abarth čempionate, kuriame 2011 m. tapo čempionu.
Vėliau rusas dalyvavo Formula Renault 3.5, GP2, Italijos Formulės 3, FIA Formulės 2 čempionatuose ir 2017 m. 24 valandų Le Mano lenktynėse.
2015 ir 2016 m. S. Sirotkinas GP2 pirmenybėse liko 3 vietoje.
2014 m. rusas tapo Sauber komandos bandytoju, 2016 m. šią rolę jis užėmė Renault F1 komandoje, o kitais metais jis buvo rezerviniu šios komandos lenktynininku.
2018 m. sausio 16 d. Williams pranešė, kad S. Sirotkinas taps jų naujuoju lenktynininku, kuris pakeis Felipe Massa.