google/wiki40b huggingface dataset:
John Fowles

Biografija

Gimė Jungtinėje Karalystėje, Esekso grafystėje, pasiturinčio verslininko šeimoje. Baigė Bedfordo mokyklą, vėliau Edinburgo universitetą. Vėliau Oksforde studijavo vokiečių ir prancūzų kalbas. Po studijų dirbo mokytoju Prancūzijoje ir Graikijoje.
1961 m. publikuotas pirmasis romanas „Kolekcionierius“ susilaukė sėkmės. Tai leido jam mesti mokytojavimą ir atsidėti vien rašymui.
Romane „Kolekcionieriuje“ rašytojas sukuria  psichopato portretą. Psichopatas pagrobia jauną moterį iš paskato, kurį laiko esant meile, o rašytojas šią istoriją pasakoja iš abiejų veikėjų priešingų pozicijų, kol pabaigoje abu pasakojimai susilieja.
Romanas „Magas“ tapo kultine septintojo dešimtmečio knyga.  Romane kuriamas sudėtingas ir nerimą keliantis pasakojimas Graikijoje, analizuojamos dramatiška vyro ir moters meilės istorija, naudojami psichoanalizės elementai.
Romane „Magas“ pasakojama  apie jauną anglą, įsipainiojantį į bauginamas neįprastai galingo vyro dramatines fantazijas Egėjo  jūros saloje, Fowlesas pateikia sąmoningai dviprasmišką pabaigą, palikdamas protagonisto ateitį kaip atvirą mįslę, kurią skaitytojai turi įminti patys.
1968 m. Fowlesas persikėlė gyventi į Laim Rygisą Dorseto grafystėje, kur liko gyventi iki mirties.
Pasakojimo technikos požiūriu  prozininkas yra postmodernistas, Rašytojas kelias pabaigas savo kūriniuose („Prancūzų leitenanto moteris“), sujaukia žanrinius skaitytojo lūkesčius. Apsakymas„Mįslė“ prasideda kaip detektyvas, o baigiasi kaip meilės istorija, romanas „Kolekcionierius“ yra  kriminalinis,  psichologinis romanas. 
Fowlesas kaip  laikomas britų postmoderniosios literatūros atstovu, kūrėju, savitai panaudojusiu esė elementus, susietus su autobiografiniais epizodais.  
Rašytojui būdingos specifinės stiliaus priemonės: humoras, kalbos vaizdingumas, metaforos, aliuzijos, citatos. Vaizdingos kalbos elementai (leksinės ir sintaksinės priemonės) rašytojui  leidžia geriau atskleisti knygų herojų savitumą ir  sąsajas su menais ir ypač rašymu.  
Specifinis sintaksinių priemonių (išvardijimo) vartojimas padeda perteikti mintis apie žmogaus ir gamtos ryšį. Vaizdinga kalba naudojama kaip tam tikras įrankis specifiniams literatūriniams įvaizdžiams kurti britų sociokultūriniame XX amžiaus kontekste.  
Britų rašytojo Johno Fowleso vartojamos stilistinės priemonės yra XX amžiaus emocinės prozos tradicinės struktūros griovimo būdas. 
J.Fowlesas rašė daugiau nei   40 metų. Tarptautinį pripažinimą rašytojas pelnė 1969 metais išleistu romanu "Prancūzų leitenanto moteris". Pagal šį romaną 1981 metais Holivude sukurtas  filmas "Prancūzų leitenanto moteris" , kuriame vaidino aktoriai Meryl Streep ir Jeremy Ironsas.
Juozas Garelis

Biografija

1918–1920 m. kovojo Raudonosios armijos Žemaičių pulke. 1920–1922 m. dirbo pogrindyje Mažeikių rajone. 1925 m. baigė Vakarų tautinių mažumų universitetą. 1925–1929 m. dirbo Spartako spaustuvėje. 1929–1930 m. LKP Panevėžio rajono komiteto sekretorius. 1930–1932 m. dirbo LKP CK sekretoriate. 1931–1933 m. laikraščio „Partijos darbas“ redaktorius. 1932–1933 m. kalintas, o 1933 m. jam leista išvykti į TSRS. 1933–1935 m. Tarptautinės Lenino mokyklos lietuvių sektoriaus vedėjas. 1935 m. grįžo į Lietuvą. 1935–1936 m. LKP CK sekretoriato vadovas ir laikraščio „Tiesa“ redaktorius. Nuo 1936 m. kalintas.
Atžala (draugija)

Istorija

Organizatorius Mykolas Kuprevičius. Platino nelegalią spaudą tarp apylinkės gyventojų, rinko tautosaką ir siuntė ją į Mintaują Literatiškajai komisijai. Manoma, kad draugija turėjo 6-10 narių.
Kasia Smutniak

Biografija

Sulaukusi 17-kos, Kasia laimėjo modelių konkursą ir persikėlė į Italiją. 2000 m. debiutavo kine ir nuo to laiko sukūrė daugiau kaip 30 vaidmenų, iš kurių žymiausias – trileris „Iš Paryžiaus su meile“ (2010 m.)
Kasia laisvai kalba lenkiškai, rusiškai, itališkai ir angliškai.
2004 m. ji susilaukė dukters su aktoriumi Pietro Taricone. 2008 m. jiedu išsiskyrė, o po 2 metų aktorius žuvo nelaimingo atsitikimo metu.
2014 m. susilaukė sūnaus su prodiuseriu Domenico Procacci.
Šimonių valsčius

Šimonių valsčius buvo šiaurės rytinėje Lietuvoje. Centras – Šimonys.
Širvintų koplyčia

Istorija

Koplyčia pastatyta kaip Lovmianskių šeimos mauzoliejus, 1904 m. (arch. Augustas Kleinas). Įrašai atminimo lentose lenkų kalba galinio fasado sienoje: Adela Łowmiańska z Cieszejków, mirusi 1893 m. rugpjūčio 30 d. ir Adolf Łowmiański, miręs 1900 m. rugpjūčio 5 d.
Danutė Milašienė

Biografija

1968 m. baigė Šiaulių 7-ąją vidurinę mokyklą. 1974 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Nuo 1974 m. gamybinio susivienijimo „Vilma“ pretenzijonistė, nuo 1976 m. LR Socialinio aprūpinimo ministerijos vyr. revizorė, nuo 1980 m. Prekybinių įrengimų ir inventorizacijos bazės juriskonsultė, nuo 1987 m. Vilniaus miesto Spalio revoliucijos prokuratūros prokuroro padėjėja, nuo 1990 m. Vilniaus miesto prokuratūros Bendrosios kompetencijos skyriaus prokurorė, nuo 1992 m. Vilniaus miesto 2-ojo apylinkės teismo, nuo 1996 m. spalio Lietuvos apeliacinio teismo teisėja.
Moka lietuvių, rusų kalbas.
Aleksejus Petrovičius

Biografija

Petro I ir jo pirmosios žmonos sūnus. Auklėtas Petrui I nepalankioje aplinkoje. Nepritaręs jo reformoms 1716 m. Petrui I pagrasinus atimti įpėdinystės teises Aleksejus pabėgo į užsienį. Petro I buvo priverstas grįžti ir nuteistas mirti.
Ashton Eaton

Biografija

2008 m. Eaton tapo NCAA lengvosios atletikos čempionato nugalėtojas dešimtkovės rungtyje. Tais pačiais metais sportininkas dalyvavo Jungtinių Amerikos Valstijų nacionalinėse atrankinėse varžybose į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes kur užėmė penktą vietą ir į olimpiadą nepateko. 2009 m. daugiakovininkas JAV čempionate užėmė antrą vietą ir gavo teisę varžytis 2009 m. pasaulio čempionate, kuriame surinkęs 8061 taškus liko 18-oje vietoje. 2010 m. Eaton pasiekė pasaulio rekordą uždarų patalpų septynkovės rungtyje. Vėliau savo pasaulio rekordą gerino 2011 m. ir 2012 m. 2011 m. pasaulio čempionate Pietų Korėjoje Ashton Eaton pelnė sidabro medalį, o 2012 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate aukso medalį. 2012 m. birželio 23 d. JAV nacionalinėse atrankinėse varžybose į 2012 m. vasaros olimpinės žaidynes Eaton pasiekė naują pasaulio dešimtkovės rekordą.
Juozas Daukšys

Biografija

Juozas Daukšys gimė 1931 m. Balandžio 28d. Alytaus apskrities Butrimonių valsč iuje, Pušėnų kaime. Studijavo ir dirbo žemės ūkio srityje. 1969 m. baigė Vilniaus universitetą. Alytuje įkūrus vyno gamyklą, tapo Alytaus gamyklos (dabar Alita) generaliniu direktoriumi ir juo dirbo iki 1994 m. 1980 m. vyno gamykloje buvo pastatytas putojanč io vyno cechas ir Alytuje pradėtas gaminti pirmasis Lietuvoje tarybinis šampanas – putojantis vynas. Juozui Daukšiui vadovaujama gamykla tapo viena didžiausių ir stipriausių pramonės įmonių Alytuje, ji garsino miestą ne tik Lietuvoje, bet ir už jos ribų. 1994 m. Juozas Daukšys atsisveikino su Alita ir netrukus pradėjo dirbti direktoriumi atskiru padaliniu tapusiame ceche. J. Daukšio pastangomis netrukus šis cechas tapo pasaulinio garso bendrovės Coca-Cola pirmuoju padaliniu Lietuvoje. 1996 m. Juozas Daukšys pasitraukė iš aktyvios gamybinės veiklos, bet iki šiol yra aktyvus Alytaus Rotary klubo narys, dalyvauja Treč iojo amžiaus universiteto veikloje, parašė ir išleido savo atsiminimų knygą „Nuojautos purslai“. 2013 metais už nuopelnus Alytaus miestui apdovanotas "Garbės piliečio" vardu". Iki šių dienų Juozas Daukšys tituluojamas lietuviško šampano krikštatėviu ir net karaliumi, nors šį šampaną oficialiai reikalaujam vadinti putojančiu vynu.
Skaitykite daugiau: https://kultura.lrytas.lt/meno-pulsas/2013/02/14/news/sv-valentino-diena---sampano-karaliaus-dovanos-5106774/

Knyga "Nuojautos Purslai"

Nuojautos purslai - tai savotiškas Alytaus pramonės istorijos metraštis. Jame ilgametis buvusios vyno ir šampano gamyklos Alita direktorius pasakoja ne tik netikėtą ir daugelio pyktą bei pavydą kėlusią šampano atsiradimo Alytuje istoriją, bet kalba ir apie nerašytą garbės kodeksą, kuriuo vadovavosi tarybinių laikų vyndariai, prisimena įprasta kasdienybe buvusias „nešimo" iš gamyklų tradicijas, apžvelgia ano meto rinkodaros principus, kuriuos labiausiai pakeitė ne pasikeitusi santvarka, o žmonių požiūris į kitus žmones.
Atsiminimų knygoje Nuojautos purslai autorius pasakoja apie nueitą gamybininko ir vadovo kelią, atskleidžia savo požiūrį į nekintančias gyvenimo vertybes – šeimą, pagarbą žmogui, pareigą ir atsakomybę.
Nuojautos purslai tai ne vien asmeninių atsiminimų knyga. Tai žvilgsnis į netolimą Alytaus praeitį, kuri kartais vadinama miesto aukso amžiumi. Juozo Daukšio veikla neabejotinai yra reikšminga Lietuvos pramonės lyderio vardą turėjusio ir šiandien su nostalgija tuos laikus prisimenančio Alytaus istorijos dalis.
Airbus A320 grupė

Gamyba

A320 grupės laineriai: A318, A319, A321, A320 (nuo 2007 metų) gaminami Hamburge, Vokietijoje (A320 iki 2007 m. buvo gaminamas Tulūzoje, Prancūzija). Visi pervežimai tarp gamyklų vykdomi A300-600ST „Airbus Beluga“ tipo orlaiviais. 2008 m. gamykla gamino 32 A320 grupės orlaivius per mėnesį. Nuo 2010 m. planuojama pradėti gaminti A320 grupės orlaivius ir Kinijoje. Gamykloje Tiandzine turėtų būti gaminama apie 50 orlaivių per mėnesį.

A319

A319 tai A320 sutrumpinta versija. Pradžioje šie laineriai buvo vadinami A320M-7 (Minus 7-os A320 fiuzeliažo sekcijos). A319 oro laineriai aprūpinti IAE V2500 (versija A319-130) arba „CFM International“ CFM56-5 (versija A319-110) varikliais. Bazinis modelis skraidina 124 (8/116) keleivius maksimaliu 6650 km atstumu. Taip pat yra versija talpinanti 142 asmenis vienos klasės kompuonuotės salone.
A319 pradėtas kurti 1993 m. 1995 m. rugpjūčio 25 d. A319 pakilo pirmajam skrydžiui.
A319CJ – privataus orlaivio variantas. Aprūpintas tais pačiais varikliais kaip ir A320, sukomponuotu VIP salonu, pritaikytu 39 asmenims. Vietoj bagažo skyriaus sumontuoti papildomi kuro bakai, kurie leidžia padidinti maksimalų skrydžio nuotolį iki 12 000 km. Papildomi bakai, bei salonas gali būti išmontuoti, sumontuotas standartinis salonas ir laineris virsta paprastu A319. Tai žymiai padidina jo likutinę vertę.
A319ACJ – A319CJ modifikacija skirta aukštų pareigūnų kelionėms. Šie oro laineriai skraidina Brazilijos, Venesuelos, Tailando, Čekijos, Turkijos ir Malaizijos pirmuosius asmenis.
A319LR – standartinis A319, aprūpintas papildomais kuro bakais, biznio klasės salonu 48 keleiviams, naudojamas biznio klasės, ilgo nuotolio skrydžiuose. Jo didžiausias skrydžio nuotolis 8 300 km.

A321

A321 mažiausiai pakeistas A320 variantas. A321 kūrimas prasidėjo 1989 m. lapkritį, į orą pirmasis A321 pakilo 1993 m. kovo 11 d. Pagrindinis ir didžiausias skirtumas tai 6,93 metro ilgesnis fiuzeliažas (4,27 m pailgėjo priekinė, 2,67 m galinė dalis). Be to, buvo sustiprinta važiuoklė (reikėjo atlaikyti didesnį svorį), uždėtos didesnės padangos, naudojami padidintos galios varikliai.
Bazinis A321-200 variantas nusileidžia A320 skrydžio nuotoliu, nes nebuvo montuojami papildomi kuro bakai (nenorėta didinti masės). Tokiai padėčiai ištaisyti, 1995 m. buvo pradėtas kurti A321-300, kuris pilnai pakrautas jau galėjo atlikti transatlantinius skrydžius, naudodamas V2533-A5 arba CFM56-5B3 variklius ir aprūpintas papildomu 2 900 l kuro baku (modifikuotas variantas turėjo du tokius bakus centrinėje fiuzeliažo dalyje). A321-300 pirmajam skrydžiui pakilo 1996 m. gruodį.

Krovininė versija

A320 ir A321 oro lainerių perdirbimo iš keleivinės į krovininę versiją programa buvo pradėta įgyvendinti Drezdene (Vokietija) ir Žukovskyje (Rusija) 2008 m. Jau 2012 m. turėjo pasirodyti pirmieji A320P2F ir A321A2F lėktuvai, tačiau 2011 m. birželio 3 d. Airbus atšaukė šias programas dėl didelių išlaidų ir padidėjusio keleivinių lėktuvų poreikio.
2015 m. birželio 17 d. „ST Aerospace“ pasirašė sutartį su Airbus ir „EADS EFW“ dėl naujos A320/A321 keleivinių lėktuvų perdarymo į krovininius programos.
Sirano de Beržerakas

Sirano de Beržerakas (Cyrano de Bergerac) - 1897 m. Edmond Rostand pjesė, paremta Sireno de Beržerako gyvenimo istorija. Spektaklis susideda iš penkių veiksmų, pirmieji keturi vyksta 1640 m. Prancūzijoje, paskutinysis - 1655 m.
Spektaklio premjera įvyko 1897 metų gruodžio 28 d. Paryžiaus „Port Saint Martin" teatre. Pjesės pastatymas buvo suvaidintas 400 kartų. Paskutinį kartą spektaklis statytas Lietuvoje Šiaulių dramos teatre, kurio premjera įvyko 2008 m. gruodžio 12 d.
Kolainių dvaras

Kolainių dvaras buvo Kolainiuose. Yra išlikęs 1660 m. Kolainių dvaro inventorius.

Istorija

XV a. Kolainius valdė P. Sirevičius, 1512 m. nupirko Petras Adamkavičius. 1512 m. dvaras priklausė Patumšių valsčiui. Iš 1717 m. mokesčių užrašų matyti, jog tuomet už dvarą mokesčius mokėjo savininkas Jeronimas Adamkavičius, po kurio dvarą paveldėjo Žemaičių raštininkas ir daugelio valsčių savininkas Jonas Adamkavičius. Jis 1740 m. pastatė bažnyčią, Kolainiai virto bažnytkaimis|bažnytkaimiu.
1750 m. J. Adamkavičius su žmona, nesulaukę palikuonių, visą dvaro žemę su aplinkiniais kaimais užrašė karmelitams, įsteigė vienuolyną ir pastatydino jam pastatus. Jonas Adamkevičius mirė 1763 m., tuomet dvarą perėmė vienuolyno viršininkas Benediktas Paulavičius. Jo žinioje buvo dvaras, 14 kaimų, iš viso apie 300 valakų žemės.
Apostolovė

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1793 m. kaip Pokrovskojė (rus. Покровское). Vėliau greta pastatyta Apostolovo geležinkelio stotis, pagal kurią 1938 m. pervadinta gyvenvietė. Apostolovei miesto statusas suteiktas 1956 m.
Skuoliai

Istorija

Skuolių koplyčia pastatydino Labeikių dvaro valdytojai. Koplyčios rūsyje yra dvarininkų palaikai, sovietmečiu nukentėję (spėjama, dėl Butkūnų kolūkio pirmininko aršumo).

Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas yra kilęs nuo pavardės Skuolis – dar ir dabar čia gyvena šią pavardę turinčių žmonių.

Aplinkinės gyvenvietės

Labeikiai – 1 km
 
 
Liaušiai – 4 km 
 UKMERGĖŽELVA – 3 km 
 MOLĖTAI
Normainiai I

Istorija

Normainiai (Narmayne), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių.
Atari

Atari Inc.

1971-ųjų pavasarį Nolanas Bušnelis ir Tedas Dabnis pradėjo kurti kompiuterinį žaidimą, panašų į vieną apskritai pirmųjų skaitmeninių žaidimų Spacewar!. Žaidimui buvo išrinktas Computer Space pavadinimas. 1972 m. birželio 27 d. jiedu įkūrė „Atari“ (tuomet ji vadinosi „Syzygy Co.“). Naująjį pavadinimą Bušnelis išrinko iš kinų stalo žaidimo Go terminų; atari (当たり) reiškia terminą, kai vienas ar daugiau akmenukų yra neišvengiamai numušami priešininko.
1972 m. lapkričio 29 d. „Atari“ išleido vieną sėkmingiausių žaidimų automatų seriją – PONG. 1973 m. liepos 16 d. pasirodė dar vienas žaidimas Space Race.
1976 m. Nolanas Bušnelis pardavė „Atari“ bendrovei „Warner Communications“ už 28 mln JAV dolerių. 1977 m. įmonė išleido savo pirmąją konsolę, naudojančią kasetes, Atari 2600 (ar Atari VCS), kurios vienetų jau parduota per 40 mln. Kiek vėliau kompanija žengė ir į namų kompiuterių rinką, išleisdama Atari 8-bit kompiuterį. Nepaisant pažangios grafikos, kompiuterį nustelbė konkurentas Commodore 64.
Ankstyvajame XX a. 9-ajame dešimtmetyje veikiama didžiulės konkurencijos, įmonė susidūrė su sunkia finansine padėtimi, netekdama apie $ 1 mln. pajamų per dieną. 1983 m. JAV praūžusi video žaidimų rinkos krizė privedė prie bankroto. 1984 m. liepos 3 d. „Warner Communications“ pardavė vieną iš „Atari“ padalinių bendrovei „Tramiel Technologies“ už $240 mln. dolerių, netrukus padalinys pervadintas į „Atari Corporation“. Kitas padalinys buvo pervadintas į „Atari Games“ ir įtrauktas į bendrovės „Namco“ sudėtį.

Atari Games

„Atari Games“ tęsė žaidimų kūrimą, išleisdama kelis sėkmingus produktus, kaip Super Sprint ir Hard Drivin. 9-ajame dešimtmetyje įmonė susidūrė su kebliomis bėdomis dėl žaidimo Tetris neteisėto plagijavimo. Kompanija jau buvo išleidusi apie 500 000 žaidimo vnt. ir buvo bepradedanti manyti, jog kovą teisme laimės, tačiau buvo priversta atlyginti žalą ir taip pablogino finansinę padėtį.

Atari Corporation

1984 m. „Atari Corporation“ likusias lėšas, skirtas konsolių gamybai, panaudojo 16/32 bitų kompiuterio Atari ST gamybai, kurio pasirodymas rinkoje leido įmonių grupei finansiškai atsigauti. Kompiuterio pardavimai sėkmingiausiai klostėsi Europoje, kituose regionuose teko gerokai pakonkuruoti su Commodore Amiga.
1989 m. „Atari korporacija“ išleido savo pirmąją delninę žaidimų konsolę Atari Lynx, tačiau vėlgi produktą nustelbė kitos kompanijos gaminys, šįkart – „Nintendo“ Game Boy. 1992 m. įmonė išleido patobulintą Atari ST versiją, Atari Falcon. Tačiau jau 1993 m. prekyba buvo nutraukta. „Atari“ nusprendė toliau skverbtis į konsolių rinką, išleisdama 64-bitų žaidimų konsolę, bet pasirodė, jog su tokiomis gigantėmis kaip „Nintendo“ ir „Sega“ konkuruoti itin sunku.
1996 m. „Atari“ pasitraukė iš video žaidimų pramonės ir tų pačių metų liepos 30 d. susijungė su „JT Storage“, standžiųjų diskų gamintoja. 1998 m. vasario 23 d. „JTS“ savo „Atari“ akcijų dalį pardavė bendrovei „Hasbro Interactive“.
Karas (kortų žaidimas)

Taisyklės

Kortų skaičius gali būti bet koks, tik svarbu, kad dalintųsi iš žaidėjų skaičiaus. Kuo mažesniu kortų skaičiumi pradėsite žaidimą, tuo trumpiau jis truks. Kortų rangų eilė tokia: dviakė, triakė, keturakė, penkakė, šešakė, septynakė, aštuonakė, devynakė, dešimtakė, bartukas, dama, karalius, tūzas, džokeris. Nei spalva, nei rūšis šiame žaidime neturi skirtumo.

Pasiruošimas

Dalintojas padalija kiekvienam žaidėjui po vienodą skaičių kortų. Žaidėjai, nežiūrėję į gautas kortas, padeda jas užverstas šalia savęs ant stalo krūvele.

Pradžia

Žaidėjas, išdalijęs kortas, paima viršutinę kortą iš savo krūvelės ir padeda ją atverstą ant stalo. Kiti žaidėjai paima taip pat viršutinę kortą nuo savo krūvelių ir padeda šalia pirmo žaidėjo padėtos kortos. Tas, kurio padėtos kortos rangas didžiausias, pasiima visas kortas ir deda jas šalia savęs užverstas į kitą krūvelę.

Dviejų žaidėjų žaidime

Jei abi padėtos kortos vienodo rango, tada vyksta karas: abu žaidėjai ant savo padėtų kortų padeda po vieną užverstą ir vieną atverstą kortą, kurias paima iš savo dar nepaliestų kortų krūvelės. Didesnio rango atverstą kortą padėjęs žaidėjas paima visas kare dalyvavusias kortas (taip pat ir užverstas). Jei viršutinės kortos vis tiek vienodo rango – pradedamas kitas karas.

Krūvelės

Kai kuriam nors žaidėjui baigiasi kortos, iš krūvelės, jis turi paimti nukariautų kortų krūvelę, ją gerai išmaišyti (galimi taisyklių variantai neleidžiantys maišyti) ir padėti į buvusią imamų kortų vietą. Vėliau nukariautos kortos dedamos į buvusią nukariautų kortų vietą.

Laimėjimas

Žaidimą laimi žaidėjas, likęs su visomis žaidime dalyvavusiomis kortomis.
Vytautas Petrulis (1930)

Vytautas Petrulis (g. 1930 m. rugpjūčio 18 d. Slavinčiškio k., Kupiškio raj.) – energetikas, nusipelnęs inžinierius.

Biografija

1936–1941 m. mokėsi Kupiškio pradinėje mokykloje, 1941–1948 m. – Kupiškio gimnazijoje. 1953 m. su pagyrimu baigė KPI Elektrotechnikos fakultetą, įgydamas inžinieriaus elektrotechniko specialybę, ir tais pačiais metais atvyko dirbti į Klaipėdos valstybinę rajoninę elektrinę.
1953–1954 m. buvo elektrinės saugumo technikos inžinierius, 1954–1957 m. – Elektros cecho meistras, 1957–1959 m. – Elektros laboratorijos viršininkas, 1959–1962 – Elektros cecho viršininkas, 1962–1994 m. – direktorius, nuo 1994 m. iki dabar – generalinio direktoriaus patarėjas. 1979 m. suteiktas Lietuvos TSR nusipelniusio inžinieriaus vardas.
Dirbant direktoriumi buvo termofikuoti Klaipėdos, Tauragės, Palangos miestai, įrengta poilsio bazė energetikams Šventojoje, pastatyta gyvenamieji namai, valgykla bei sporto salė ir kt. įmonės dirbantiesiems, atidarytas įmonės muziejus.
Bendradarbiauja su Klaipėdos miesto spauda. Užaugino dvi dukras. Laisvalaikiu mėgsta žaisti šachmatais, padirbėti sode, vykti į turistines keliones.
Turtingiems sekasi

Turinys

Augusto ir Džeremijas – du nevykėliai pusbroliai, kuriems nesiseka susitvarkyti gyvenimo: pirmasis policininkas eismo reguliuotojas, o antrasis – cigarečių kontrabandininkas. Kartą į Augustą kreipiasi vyras, prašantis pagalbos padėti pereiti sieną. Pusbroliai imasi padėti, tačiau pakeliui kalnuose vyras dingsta, palikęs jiems krepšį, kuriame jie randa 2 milijardus lirų. Pusbroliai paslepia pinigus, tačiau gandas apie juos netrunka pasklisti ir visi įtakingi miestelio žmonės stengiasi su jais suartėti, kad išgautų žinią, kur paslėpti pinigai. Augustui pasiūlomos naujos pareigos, o Mergina, kuri ilgą laiką patinka Džeremijui, staiga gauna motinos pritarimą judviejų draugystei. Galiausiai pastarasis sudegina namą, kuriame neva buvo paslėpęs pinigus, tačiau pusbroliui pasako paslėpęs juos banke. Augusto turi paimti pinigus ir atnešti Džeremijui, tačiau vietoje to lagaminą atiduoda merui, grafienei ir banko valdytojui, nes paniškai bijo prarasti naująsias pareigas. Galiausiai paaiškėja, kad Džeremijas nuo pradžių nepasitikėjo Augustu ir paslėpė pinigus saugioje vietoje. Pasiėmęs juos, jis ketina pereiti sieną į Šveicariją, iš kur anksčiau gabendavo cigaretes, ir kviečia su savimi keliauti merginą, tačiau ši, mananti, jis vėl neturtingas, atsisako. Pakeliui Džeremijas susiduria su pasieniečiais, tačiau šie, manydami, kad jis, kaip įprasta, gabena tik cigaretes, jį praleidžia per sieną...
Beržėnų valsčius

Beržėnų valsčius buvo šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Beržėnai.
Demostenas

Demostenas (384–322 m. pr. m. e.; gr. Δημοσθένης, Dēmosthénēs) buvo svarbus senovės Atėnų politikas ir oratorius.
Demostenas mokėsi retorikos studijuodamas praeities garsių oratorių kalbas. Pirmą juridinę kalbą jis pasakė 20 metų amžiaus, kai jis sėkmingai bandė iš savo globėjų atgauti palikimo likučius. Kad turėtų iš ko gyventi, jaunuolis pradėjo verstis kalbų rašymu neišmanantiems gražbylystės ar teisės dalykų. Kelios tokios kalbos išliko. Vėliau Demosteną įtraukė politinio gyvenimo sūkuriai. Geriausios ir garsiausios yra prieš Makedonijos karaliaus Filipo agresiją nukreiptos kalbos. Demostenas pasakė aštuonetą tokių kalbų, iš jų labiausiai išgarsėjo vadinamosios Filipikos.
Liko 61 Demosteno kalba. Sofistai dar V a. pr. m. e. Visas oratorių pasakytas kalbas suskirstė į 3 grupes: 1) politines; 2) teismų; 3) progines ir pramogines kalbas. Neturime Demosteno proginių kalbų (pvz., laidotuvių kalbos žuvusiems prie Chaironėjos), liko tik dalis politinių ir teismų kalbų. Iš Demosteno kalbų matyti, jog jis visuomet surinkdavo medžiagą apie svarstomo dalyko aplinkybes, įsigilindavo į jas, tik kai kuriose politinėse kalbose jų nereikėjo smulkiai dėstyti, nes žmonėms situacija buvo aiški, ir oratorius daugiau dėmesio skirti galėjo įrodinėjimui. Savo politiniams teiginiams pagrįsti argumentus Demostenas semiasi iš poetų, kalbančių apie garbę, laisvę, tėvynės gynimą, mini Periklio veiklą, primena Maratono ir kitus mūšius su persais, pasitelkia patarlėmis išsakytą liaudies išmintį.
Demostenas paprastai laikosi tokių principų: įžangoje nurodo svarbiausius aptarsimus klausimus. Dėstyme kiekvieną klausimą ar teiginį iš pradžių apibūdina bendrais žodžiais, o paskui kalba smulkiau. Kalbos pabaigoje jis reziumuoja įrodymus, dar kartą kreipiasi į eklesiją, prašydamas pritarti jo siūlymams. Demostenas atidžiai apgalvodavo kalbų žodinę išraišką. Jo kalbose nėra naujadarų, pasenusių žodžių ar barbarizmų. Jis kalbėjo švaria, gryna Atikos kalba. Teismo kalbose vietomis šmėkšteli šnekamosios kalbos elementų, ten, kur jie stilistiškai reikalingi ir pateisinami. Politinės Demosteno kalbos yra rūsčios, rimtos, pakilios ir patetiškos, tačiau jose nerasime įmantrumo, puošnumo ar išpūstumo.
Antanas Daniliauskas

Antanas Daniliauskas (1926 m. spalio 1 d. Marijampolė – 1983 m. kovo 13 d. Vilnius) – Lietuvos etnologas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija

Žmona tautodailininkė Julija Daniliauskienė, duktė dailininkė Viktorija Daniliauskaitė. 1941 m. su tėvais ištremtas į Altajaus kr., 1942–1947 m. dirbo Trofimovsko žuvų įmonėje prie Laptevų jūros. 1952 m. Jakutske baigęs Pedagoginį institutą 1952–1956 m. mokytojavo Jakutijoje, 1956–1960 m. – Lietuvoje. 1965–1983 m. dirbo Istorijos institute. 1965 m. istorijos mokslų kandidatas.
Rašė eilėraščius, kūrė karpinius.

Mokslinė veikla

Tyrė darbininkų buitį, lietuvių tautodailę.
Rivolis

Istorija

Nors neįrodyta, manoma, kad apylinkėse gyveno taurinai, ligūrų gentis, prie kurios IV a. pr. m. e. prisidėjo iš Pietų Prancūzijos atvykę keltai. Romėnai užėmė šią sritį 221 m. pr. m. e.