google/wiki40b huggingface dataset:
Diskinis pjūklas

Diskinis pjūklas – įvairioms medžiagoms pjauti skirtas elektrinis įrankis, turintis keičiamą pjovimo diską. Gali būti stacionarūs ir nešiojami diskiniai pjūklai.
Rankiniai diskiniai pjūklai yra kompaktiški ir mobilūs, gali būti pagaminti darbui tiek dešine, tiek ir kaire ranka. Juose montuojami elektros varikliai su laidiniu maitinimu arba veikiantys su akumuliatoriais. Atliekami skersiniai, išilginius bei įstriži pjūviai.

Diskinio pjūklo savybės

Su šiais įrankiais, parinkus teisingą diską, galima pjauti medį, akmenį, betoną, plieną bei kitas medžiagas. Grūdinto plieno diskas gali pjauti visų tipų medieną, deimantinis diskas skirtas kietoms medžiagoms, tokioms kaip keraminės plytelės, pjauti. Pjūklo diskas gali būti pakreipiamas iki 45–50 laipsnių nuo vertikalės, siekiant gauti reikiamą pjovimo nuožulnumo kampą. Optimaliam prisitaikymui prie pjaunamos medžiagos storio įrengtas pjūvio gylio reguliatorius. Priklausomai nuo disko diametro, šis gylis siekia 50–60 mm. Įgilinamaisiais diskiniais pjūklais galima pradėti pjauti ne tik nuo medžiagos krašto, bet ir pageidaujamu gyliu bet kuriame taške. Kreipiančioji liniuotė ir pjovimo linijos skydelis leidžia tiksliai sekti pažymėtą liniją. Skečiamas peilis apsaugo nuo pjūklo disko užstrigimų. Dulkių nusiurbimo įtaisas skirtas prijungti prie dulkių siurblio užtikrinti švarią darbo vietą.
Pakapė (Anykščiai)

Istorija

1923 m. kaime buvo 6 sodybos – 27 gyventojai. 1929 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tuomet turėjo 65,87 ha žemės.
1925 m. Pelyšėlių pradžios mokykla persikėlė į Pakapės kaimą, tuomet I–III skyriuose mokėsi 32 vaikai. Kitais mokslo metais (1926–1927 m.) mokykla vėl iškelta į Pelyšėlių II kaimą.
Po Antrojo pasaulinio karo iš Pakapės buvo ištremti į Sibirą 6 asmenys. 1949 m. kaimas įjungtas į „Gegužės 1-osios“ kolūkį, vėliau priklausė K. Štaro, Vašuokėnų kolūkiams, kol 1992 m. ūkis iširo. 
2017 m. kaimas buvo panaikintas.

Hidrologija

Šiauriniu kaimo pakraščiu teka Vašuokos upelis.

Kapinės

Senosios kaimo kapinės, vadinamos Milžinkapiu, neveikiančios, laidojimo ženklų nelikę.
Vytautas Mickevičius

Biografija

1977 m. baigė Kauno politechnikos institutą (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) Chemijos technologijos fakultetą.
Nuo 1998 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas, nuo 2001 m. Organinės chemijos katedros vedėjas; nuo 1999 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Ištyrė heterociklinių junginių, gautų iš IV–pakeistų aminorūgščių, sandarą. Kiti darbai susiję su naftos chemija, biotechnologija, biokuro ir jo komponentų gamyba. Pedagoginės veiklos kryptys – organinė, bioorganinė chemija, biokatalizatoriai. Paskelbė daugiau kaip 250 mokslinių straipsnių. Parašė vadovėlį, mokomųjų knygų. 19 išradimų (su kitais) autorius, tarp jų 1 patentas.
Osmiridis

Osmiridis - natūralus, gamtoje aptinkamas arba dirbtinai sukurtas osmio (apie 50 %) ir iridžio (apie 50 %) lydinys, kuriame gali būti kitų platinos grupės metalų pėdsakai.
Lydinys, kuriame yra apie 70 % iridžio, vadinasi iridosmis.
Osmiridis gamtoje pasitaiko kaip maži, itin kieti plokšti metaliniai grūdeliai su heksagonine kristaline sandara.

Osmiridis yra labai retas. Jis aptinkamas platininių metalų kasyklose. Pirmą kartą aptiktas apie 1880 m. kaip nepageidaujama priemaiša sąnašiniame aukse vakarų Tasmanijoje, kurią kalnakasiai išmesdavo.
Išskiriamas įtariamą gabalą įdėjus į karališkąjį vandenį, kuris ištirpina auksą ir platiną, bet ne osmiridį.
Naudoja auksinių parkerių plunksnų nedylantiems galiukams gaminti.
Didieji Burbiškiai

Aplinkinės gyvenvietės

Pavandenė – 1 km
Neutrofilas

Neutrofilai, arba mikrofagai (lot. granulocyti neutrophilici) – tai grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo neutraliais dažais. Jie sudaro apie 50-75 proc. ir yra patys judriausi iš visų leukocitų. Viename mikrolitre kraujo yra 3000-5000 neutrofilų. Jų skaičius skiriasi įvairiais metų laikais – vasarą būna mažiau nei žiemą, taip pat priklauso nuo vitaminų balanso. Neutrofilų skersmuo – 10-12 mikronų. Subrendusių ląstelių branduolį sudaro 3-4 segmentai, sujungti plonais chromatino siūlais.
Pagrindinė funkcija – fagocitozė, t. y. patekusių mikroorganizmų rijimas ir skaidymas. Sveiko žmogaus audiniuose jie juda netvarkingai, o patekus bakterijoms – ima irtis link jų. Neutrofilai išskiria fermentų, kurie stabdo arba naikina bakterijas, ardo pažeistas audinių ląsteles, o patys žūva uždegimo vietoje ir kartu su audinių irimo produktais sudaro pūlius.
Yrant neutrofilams ir kai kuriems bakterijų toksinams, pažeidimo židinyje gali susidaryti tam tikrų medžiagų, vadinamų pirogenais. Jeigu jos patenka į kraują ir nunešamos į smegenyse esantį termoreguliacijos centrą, ligoniui pakyla kūno temperatūra.
Palangos Palanga

Istorija

2010–2011 m. į LKL pateko kaip NKL praėjusio sezono čempionai, dėl vietos LKL atsisakius kovoti paskutinę vietą LKL`e užėmusiai Kauno „Kaunas/Triobet“ ekipai, kuri paskutinį sezoną buvo suspendavusi savo klubo veiklą.
Imperatorius Otonas IV

Biografija

Otonas IV buvo iš Velfų giminės; Henriko Liūto sūnus. Otonas IV buvo auklėjamas savo dėdės Ričardo Liūtaširdžio dvare. Jis tapo narsiu ir drąsiu kariu, bet buvo impulsyvus ir labai grubus.

Valdymas

1208 m. Otonas IV buvo pripažintas Vokietijos karaliumi, o 1209 m. spalio 4 d. Romoje karūnuotas imperatoriumi. Tačiau Otonas IV nesilaikė savo įsipareigojimų popiežiui Inocentui III, kad jis nesieks vadovauti Italijai. Todėl popiežius 1210 m. atskyrė Otoną IV nuo bažnyčios ir 1212 m. pripažino Vokietijos karaliumi Frydrichą II.
Otonas IV buvo priverstas atsitraukti į savo žemes, kur dar kariavo su danų karaliumi Valdemaru ir Magdeburgo arkivyskupu.
Anatolijus Ligeika

Biografija

Nuo 1964 m. Radviliškio lokomotyvų depo darbuotojas, 1990–2004 m. Radviliškio lokomotyvų depo profsąjungos pirmininkas, Lietuvos geležinkelių profesinių sąjungų federacijos prezidiumo narys.
Nuo 1990 m. LDDP narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Radviliškio rajono skyriaus narys.
2003–2004 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys.
2001–2004 m. Šiaulių apskrities teritorinės darbuotojų saugos ir sveikatos komisijos narys.
1971 m. subūrė Radviliškio rajono futbolo komandą „Žėrutis“, tuomet pasiekusią nemažai svarių pergalių, treniravo ją ir pats joje žaidė. Mirė krepšinio aikštelėje ištikus infarktui.
Rygos susisiekimas

Istorija

Pirmieji troleibusai Rygoje buvo pradėti naudoti 1947 m. Iš pradžių buvo naudojami tik Tarybų Sąjungoje gamintais produktais, tačiau vėliau buvo įsigyti troleibusai iš Škoda. 1975 m. iki tol troleibusuose važinėjusius konduktorius pakeitė paprasti bilietų žymėjimo aparatai. 1997 m. į Rygos troleibusus vėl buvo sugrąžinti konduktoriai, o 2007 m. juos pakeitė naujos kartos automatiniai bilietų žymėjimo aparatai.
Tramvajai yra pati seniausia transporto priemonė Rygoje. Dar 1882 m. atsirado pirmieji arklių traukiami tramvajai. 1900 m. buvo sutarta mieste įrengti elektrinių tramvajų linijas, o tai buvo padaryta jau po metų.
1924 m. mieste pradėjo veikti pirmosios autobusų linijos.
II pasaulinis karas visiškai sugriovė miesto transporto sistemą ir ji po truputį buvo atstatyta.
Nuo 2010 m. mieste naudojami elektriniai žemagrindžiai Škoda 15 T tramvajai.
Nuo 2015 m. vieno važiavimo kaina žmogui siekia 1,15 euro (2 eurus perkant iš vairuotojo). Autobusų bilietų kainos skiriasi priklausomai nuo maršruto.
Dvidešimties pėdų vieneto ekvivalentas

Dvidešimties pėdų vieneto ekvivalentas (arba TEU) – standartinis vienetas, paremtas ISO 20 pėdų (6,10 m) ilgio konteineriu ir naudojamas kaip statistinė eismo srauto ar mato priemonė. Itin plačiai naudojamas laivyboje.
Alsėdžių–Pagermantės miškai

Alsėdžių-Pagermantės miškai – miškai Telšių rajono savivaldybės teritorijoje.

Geografija

Plotas 3674 ha, mišku apaugę 2790 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 1560 ha. Priklauso Telšių miškų urėdijai, Telšių girininkijai. Didesni miškai: Alsėdžių, Pagermantės, Džiuginėnų, Lieplaukės, Užgirių, Kalnėnų. Miškų vakarinė dalis siekia Alsėdžių ežerą. Miškuose 9 ežerai; didžiausi – Germantas, Gelžis, Šekštis. Kai kurie ežerai jungiasi protakomis. Alsėdžių-Pagermantės miškų šiauriniu pakraščiu teka Rukupis, pietiniu – Lūšinė. Paviršius kalvotas. Yra apie 200 ha pelkių. Pietvakarių pakraštyje įsiterpęs Paprabučio durpynas.

Medynai

Augavietės nederlingos normalaus drėgnumo ir šlaitinės, derlingos normalaus drėgnumo ir laikinai užmirkusios. 12 % miškų yra ekosistemų apsaugos ir rekreaciniai, 2 % apsauginiai ir 86 % ūkiniai. Pušynų 39 %, eglynų 42 %, beržynų 14 %, ąžuolynų 2 %, drebulynų, juodalksnynų ir baltalksnynų po 1 %. Jaunuolynai sudaro 23 %, pusamžiai medynai 37 %, pribręstantys 27 %, brandūs 13 %. Medynų vidutinis amžius 55 m., bonitetas 11,2, skalsumas 0,67, tūris 202 m³ha. Kultūrinės kilmės medynų 24 %. Kasmet priauga 5,6 m³ha.

Biosfera

Miškuose daug briedžių, stirnų, šernų. Yra vandens ir pelkių paukščių, bebrų, ondatrų, ūdrų. Nemaža vaistinių ir uoginių augalų. 761 ha priklauso Germanto kraštovaizdžio draustiniui, kuriame saugomas Vidurio Žemaičių aukštumoms būdingas kraštovaizdis su ežerų kompleksu. Yra archeologinių paminklų – Buožėnų piliakalnis ir Užgirių kaimo senkapiai.
Oldsmobile

Pradžia

1897 metais Ransom E. Olds įkūrė Olds Motor Vehicle Company Lansinge, Mičigano valstijoje ir pradėjo gaminti pirmuosius Oldsmobile automobilius. 1901 metais Oldsmobile pagamino 425 automobilius ir tapo stambiu tų metų automobilių gamintoju, tarp 1903 ir 1905 metų Oldsmobile buvo didžiausias automobilių gamintojas Jungtinėse Amerikos Valstijose. Ransom E. Olds valdė įmonę iki 1904 metų, kai ją paliko dėl finansinių sunkumų ir vėliau suformavo REO Motor Car Company. Koncernas General Motors nupirko įmonę 1908 metais ir tapo jos holdingu.

1961-1969

7-dešimtmetyje Oldsmobile pozicija tarp Pontiac ir Buick pradėjo keistis. Markė 1962 metais pristatė pirmą variklį su turbo kompresoriumi (Turbo Jetfire), pirmą modernų priekiniais ratais varomą automobilį (1966 Oldsmobile Toronado), Oldsmobile Vista Cruiser universalą (žinomą dėl stiklo stoge) ir Oldsmobile 442 muscle car tipo automobilį. Tokie pasiekimai kėlė Oldsmobile vardą į aukštesnį lygį.

1970-1989

Oldsmobile pardavimai augo 8 ir 9 dešimtmečiuose. Automobilių dizainai buvo populiarūs, automobiliai sulaukdavo teigiamų kritikų įvertinimų ir naudojo Rocket V8 variklius, kurie garsėjo savo patikimumu. 1976 metais Oldsmobile Cutlass serija tapo geriausiai parduodamais automobiliais Šiaurės Amerikoje. Oldsmobile išstūmė Pontiac ir Plymouth markes iš trečios geriausiai parduodamos markės po Ford ir Chevrolet pozicijos. 9-dešimtmečio pradžioje, markė buvo kelis kartus peržengusi milijono automobilių per metus ribą, tokią ribą iki tol buvo pražengusios tik Ford ir Chevrolet markės.

1990-1999

Po milžiniškos sėkmės 9-dešimtmetyje, situacija pradėjo greitai keistis. 10-dešimtmetyje Oldsmobile prarado savo vietą rinkoje. Oldsmobile kompanijos veidu tapo perdaryti kitų GM markių modeliai. General Motors ir toliau naudojo futuristinį dizainą markės modeliams, bei vėliau pristatė naują Oldsmobile Aurora automobilį, kurio dizainas tapo įkvėpimu vėlesniems markės modeliams. Tačiau tuo metu GM perkėlė markę nuo lyderio technologijoje pozicijos, prie tradicinės markės, kuri užpidydavo tarpą tarp Pontiac ir Buick markių, kuriam ji daugiau nebepriklausė. Oldsmobile taip pat gavo naują logotipą, kuris priminė raketą, tačiau iki 1997 metų panaikino visus žmonėms gerai žinomus modelių vardus (Cutlass Supreme, 88, 98 ir Toronado). Nauji modeliai buvo kuriami pasiremiant Oldsmobile Aurora dizainu.
Stanislovas Jurkevičius

Stanislovas Jurkevičius (1939 m. kovo 3 d. Kaune – 1985 m. balandžio 24 d. ten pat) – Lietuvos inžinierius tekstilininkas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1963 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1969 m. technikos mokslų kandidatas.
Nuo 1963 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1975 m. docentas. Tyrimų sritis – tekstilės pluoštų ir siūlų varginimas, tekstilės medžiagų savybių nustatymas. 17 išradimų autorius.
Boleslovas I Narsusis

Valdymas

Siekdamas išplėsti savo įtaką prūsų žemėse, suorganizavo Šv. Brunono misiją į jotvingių žemes, dėl kurių varžėsi su Rusios didžiuoju kunigaikščiu Vladimiru.
2007 m. prancūzų turistų nužudymas Mauritanijoje

2007 m. prancūzų turistų nužudymas Mauritanijoje įvyko gruodžio 24 d. netoli Alego miesto, 250 km į rytus nuo šalies sostinės Nuakšoto.
Aukos - penki turistai iš Prancūzijos - buvo užpulti iškylos metu; keturi buvo nužudyti, vienas rimtai sužeistas.
Dėl šio išpuolio buvo atšauktas netrukus turėjęs prasidėti 2008 m. Dakaro ralis.
Čilės partija už demokratiją

Istorija

Įkurta 1987 m. gruodžio 15 d. kaip kalnakasių politinė organizacija be aiškios ideologijos, siekiant dalyvauti 1989 m. rinkimuose. Vėliau pasukta demokratinio socializmo, progresyvaus liberalizmo, krikščioniškojo populizmo keliu. Tačiau pasisakoma prieš globalizaciją.
PPD pavyko pervilioti dalį krikščionių demokratų balsų bei suburti koaliciją Concertación Democrática, į kurią be krikščionių demokratų įėjo ir PSC bei PRSD, kuri valdo Čilę nuo 1990 m.
1997 m. ir 2001 m. rinkimuose gauta po 12,6 % balsų bei 16 ir 21 vieta 120 vietų parlamente ir 2 bei 3 vietos 49 vietų Senate. 1999–2000 m. prezidento rinkimus laimėjo partijos atstovas Rikardas Lagosas Eskobaras. 2005–2006 m. rinkimuose jį pakeitė kita Concertación Democrática kandidatė Mišelė Bašelė.
Socialistų Internacionalo konsultacinė narė nuo 1992 m., tikroji narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.
Būstinės adresas: Morandé 115, Oficina 501, Santiago.
Virenė

Virenė – didelis ugniakuras gyvenamajame name, turintis platų mūrinį gaubtą, pereinantį į siaurėjantį kaminą. Virenėje katile ant kablio buvo verdamas valgis, rūkoma mėsa, džiovinamos malkos.
Virenė XVI a. pab. Šiaurės Europoje išsirutuliojo iš atviros ugniavietės. Žemaitijoje, vidurio, šiaurės ir šiaurės rytų Aukštaitijoje virenės statytos iki XX a. pr., nuo XX a. vid. retai naudojamos.
Žemaitijoje virene bendrai vadinama virtuvė (kuknė).
Misviečių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Brideikio dešiniajame krante. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 27 m ilgio, 25 m pločio šiaurės rytų krašte, 2 m žemesne vakarine dalimi. Jos šiaurės rytų krašte supiltas 35 m ilgio, 1,7 m aukščio, 13 m pločio puslankio formos pylimas 2,2 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, apie 12 m aukščio.
Piliakalnis apardytas jame buvusių kaimo kapinių, ant pylimo stovi kryžius. Aikštelė dirvonuoja, pylimas apaugęs krūmais.

Aplinkiniai piliakalniai

Kudirkos Naumiesčio piliakalnis 18 kmRementiškių piliakalnis 15 kmPilviškių piliakalnis 22 km
Piliūnų piliakalnis 23 kmVirbalio piliakalnis 8 kmPiliakalnių piliakalnis (Marijampolė) 20 km
Meškučių piliakalnis 21 kmŠakių piliakalnis 10 kmŠukių piliakalnis 1 kmNaujienėlės piliakalnis 19 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Adolfas Bolotinas

Biografija

1941 m. Charkove baigė 8 klases. Prasidėjus karui šeima evakavosi į Kirgiziją. 1943 m. sausio 21 d. buvo pašauktas į Raudonąją armiją, baigė Taškento pėstininkų mokyklą. 1944 m. sausį paskirtas 3-ojo Ukrainos fronto 1292-ojo šaulių pulko būrio vadu. Mūšiuose Rumunijoje sunkiai sužeistas. Gulėjo ligoninėse Tiraspolyje, Odesoje, Dneprodzeržinske. 1944 m. gruodį kaip 2-os grupės invalidas iš armijos demobilizuotas.
Įstojo į Leningrado elektrotechnikos institutą, studijavo signalizacijos ir ryšių inžineriją. 1945 m. persikėlė į Vilnių, įstojo į Vilniaus universiteto fizikos-matematikos fakulteto antrą kursą. Nuo 1947 m. pradėjo dirbti teorinės fizikos katedroje, kuriai vadovavo prof. Adolfas Jucys. 1954 m. apgynė mokslų kandidato, 1966 m. – daktaro disertaciją, 1967-1994 m. teorinės fizikos katedros profesorius. Vadovavo Atomų ir molekulių spektroskopijos problemų laboratorijai.
Nuo 1995 m. Niujorko mokslų akademijos, nuo 2003 m. – Izraelio nepriklausomosios akademijos tikrasis narys. Vilniaus žydų bendruomenės pirmininkas.
Profesorius 2018 m. rugsėjo 23 d. palaidotas šalia žmonos, Sudervės žydų kapinėse.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš atomo ir molekulinių spektrų, grupių teorijos, atomų ir molekulių teorinio tyrimo metodų ir jų taikymo. Parašė 7 knygas ir daugiau nei 350 mokslinių straipsnių.
Bosanska Krupa

Istorija

Viduramžiais priklausė Kroatijos karalystei.
Haltis

Haltis (suom. Halti, sam. Háldi) arba Haltiatunturis – aukščiausia Suomijos viršukalnė. Iškilusi pačiuose šalies šiaurės vakaruose, Laplandijoje, Norvegijos pasienyje. Tai Skandinavijos kalnų masyvui priklausantis feldas (plokšiaviršūnis kalnas). Aukštis 1324 m. Norvegijos pusėje yra aukštesnioji Halčio viršūnė – Raisduatarhaldis (1365 m).
Širvintos valsčius

Istorija

Valsčius buvo įkurtas XIX a. amžiuje ir egzistavo iki 1870 m., priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Vilkaviškio apskričiai. 1870 m. gegužės 31 d. visi valsčiaus kaimai buvo prijungti prie Kybartų valsčiaus.
Ordalija

Ordalija – būdas nustatyti teisiamojo kaltumui ar nekaltumui duodant jam skausmingą užduotį. Jei kaltinamasis užduotį atlikdavo be žymesnių sužalojimų, jis būdavo išteisinamas. Viduramžių Europoje toks išmėginimas, kaip ir dvikova, buvo laikomi „Dievo teismu“ (lot. judicium Dei) – manyta, kad Dievas įsikiša ir padeda nekaltam žmogui.

Išmėginimas geležimi

Išmėginimas geležimi, dar vadinamas išmėginimu ugnimi, reikalavo nueiti tam tikrą atstumą (dažniausiai devynias pėdas) basomis per įkaitintus iki raudonumo noragus, arba laikant rankoje įkaitintą geležį. Kartais nekaltumo įrodymui būdavo reikalaujama visiško nudegimų nebuvimo, bet dažniausiai sprendimas būdavo atidedamas. Kaltinamąjį po trijų dienų apžiūrėdavo šventikas, kuris ir nuspręsdavo, ar Dievas įsikišo ir išgydė nudegimus.
Bateniovo kalvagūbris

Bateniovo kalvagūbris (rus. Батенёвский кряж, chak. Хара сын) – kalvagūbris Rusijoje, Chakasijoje, pietrytinis Kuznecko Alatau pratęsimas. Skiria Čiulymo-Jenisiejaus dubumą šiaurėje nuo Sydo-Jerbino dubumos pietuose. Ilgis ~100 km. Aukštis siekia 1249 m (Chazyrgono k.).
Sudarytas iš klinties, dolomito, taip pat tufo, skalūnų intruzų. Yra vario ir molibdeno rūdų telkinių. Pietvakariniai šlaitai apaugę beržų ir maumedžių miškais, šiaurės rytiniai – kalnų miškastepe.
Užsienio reikalų ministras

Užsienio reikalų ministras – Ministrų kabineto narys, atsakingas už suverenios valstybės vyriausybės užsienio politikos formavimą. Užsienio reikalų ministerija ir jos vadovas daugelyje šalių laikoma antra pagal reikšmę ministrų kabinete po vyriausybės vadovo (ministro pirmininko arba prezidento), koalicinėse vyriausybėse ji skiriama ministro pirmininko pavaduotojui.

Veikla

Užsienio reikalų ministro funkcijos skirtingų šalių ministerijose skiriasi. Klasikinėje parlamentinėje sistemoje užsienio reikalų ministras potencialiai gali turėti didelę įtaką formuojant vyriausybės užsienio reikalų politiką, tačiau, jei vyriausybė yra dominuojama stipraus ministro pirmininko, užsienio reikalų ministro vaidmuo formuojant užsienio politiką gali tapti neesminiu ar tik pagalbiniu. Taip pat užsienio reikalų ministro vaidmuo paprastai yra mažesnis prezidentinėse sistemose, kur dideles galias turi prezidentas.
Užsienio reikalų ministrai tradiciškai taip pat yra atsakingi už daugelį diplomatinių funkcijų, pvz., užsienio šalių lyderių priėmimą ir diplomatinius vizitus į kitas šalis.
Gema Umbrasienė

Biografija

1975 m. baigė Šiaulių 10-ąją vidurinę mokyklą, 1980 m. Vilniaus universitetą, ekonomistė.
1987–1989 m. Panevėžio miesto vykdomojo komiteto ekonominio – socialinio vystymo skyriaus vedėja. 1990–1991 m. Panevėžio miesto merė. 1992–2003 m. ekonomistė Panevėžio verslo įmonėse ir bankuose. Nuo 2004 m. gruodzio 30 d. d. iki 2008 m. gruodžio mėn. Panevėžio apskrities viršininkė. Kauno technologijos universiteto Panevėžio instituto dėstytoja. 2008-2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės mero pavaduotoja.
Buvo Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė. Nuo 2017 m. Lietuvos žaliųjų partijos narė ir pirmininko pavaduotoja.
Panevėžio miesto savivaldybės tarybos 2002–2006 m. narė.2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinis Arūnas, sūnus Arūnas.
Elžbieta Sofija Hohencolern

Biografija

Elžbieta Sofija – Branderburgo kurfiursto Johano Georgo ir jo trečios žmonos Elžbietos Angaltskaitės duktė, kunigaikščio Joachimo Ernesto Angaltskio anūkė.
Pirmą kartą Elžbieta Sofija ištekėjo 1613 m. kovo 27 d. už Jonušo Radvilos Berlyne. 1628 metais Elžbieta Sofija pardavė skirtas jai valdas – miestą ir Lichtenbergo pilį Baireito kunigaikštystėje savo broliui markgrafui Kristianui Hohencolernui. Kunigaikštis Jonušas 1617 metais įgijo valdas savo žmonai našlystės atvejui už 100 tūkstančių guldenų iš Valdenfelcų.
Antruoju Elžbietos Sofijos vyru 1628 m. vasario 27 d. tapo Julius Henrikas Saksen-Lauenburgas. Elžbieta Sofija palaidota Šv. Marijos bažnyčioje, Frankfurte.

Vaikai

Nuo pirmos santuokos Elžbieta Sofija pagimdė sūnų Boguslavas Radvila (1620–1669), kuris vedė princesę Aną Mariją Radvilaitę (1640–1667). Antroje santuokoje taip pat gimė sūnus Francas Erdmanas Saksen-Lauenburgas, vedęs princesę Sibilę Hedvygą Saksen-Lauenburgę (1625–1703).
VVV-Venlo

Istorija

Mėgėjų klubas įkurtas 1903 m., 1954 m. klubas susijungė su Venlo SC ir sudarė naują klubą „Sportclub VVV'03“. 1959 m. laimėjo šalies taurę, 1961 m. užėmė 3 vietą šalies aukščiausiojoje lygoje, vėliau klubas iškrito iš aukščiausios lygos ir iki 1994 m. keletą kartų pakildavo ir iškrisdavo. Nuo 1994 iki 2007 m. žaidė antrojoje lygoje (Eerste Divisie) ir tik 2007 m. po atkrintamųjų varžybų grįžo į Eredivisie.
Indrė Pociūtė-Levickienė

Biografija

1998 m. baigė Šiaulių Juliaus Janonio gimnaziją, 2003 m. – Mykolo Romerio universiteto (MRU) Teisės fakultete – teisę, teisės bakalauras, 2005 m. MRU TF – podiplomines studijas, teisės magistras.
1998–1999 m. Šiaulių apygardos teismo posėdžių sekretorė 2006–2008 m. Seimo Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos atstovė spaudai, frakcijos referentė 2008–2010 m. LR Krašto apsaugos ministro patarėja.
Nuo 2004 m. Jaunųjų konservatorių lygos narė, nuo 2005 m. Atlanto sutarties Lietuvos Bendrijos narė, nuo 2009 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narė, nuo 2009 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų Tarybos narė, nuo 2009 m. Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų Krašto saugumo komiteto narė, nuo 2009 m. Jaunimo reikalų tarybos narė prie Jaunimo reikalų departamento prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos.
Ištekėjusi.
Serie A

Istorija

Serie A tokia, kokia yra šiandien, gimė 1929 metais. 1898–1929 čempionatas vykdavo regioninėse grupėse. Daugiausiai kartų čempionatą laimėjęs klubas yra Juventus FC (31 kartas). Po jų eina AC Milan (17) ir Internazionale, kuris sutrumpintai vadinamas Milano Inter (16).
2006 metais lygą sukrėtė kyšininkavimo skandalas, į kurį įsivėlė keturi klubai – Juventus F.C., A.C. Milan, S.S. Lazio ir ACF Fiorentina, taip pat keletas teisėjų ir lygos vadovų. Po atlikto tyrimo nuspręsta Juventus, Lazio ir Fiorentina klubus perkelti į žemesnę lygą, iš Juventus klubo atimti 2005 ir 2006 metais iškovoti čempionų titulai, o Milan neteko teisės sekančiame sezone dalyvauti Europos klubų varžybose. Vis dėlto klubams pateikus apeliacijas visiems, išskyrus Juventus, minėtos bausmės buvo panaikintos, o 2005-06 metų sezono čempiono titulas buvo paskirtas Inter klubui. Kitus du sezonus čempionatą vėl laimėjo Inter klubas.
Nuo 2012 iki 2014 m. tris kartus iš eilės čempionatą laimėjo Turino Juventus F.C. ekipa. 2014 m. sezone Juventus pasiekė surinktų taškų vietinėje lygoje visoje Europoje, surinkę 102 taškus. Klubas pelnė 33 pergales, pasiekė 3 lygiąsias ir vos 2 kartus pralaimėjo.
2014-2015 m. Serie A čempionatą Juventus laimėjo likus keturiems turams iki sezono pabaigos. Ekipa tokiu būdu tapo šalies čempione ketvirtą kartą iš eilės.
2016-2017 čempione tapo Juventus. Pirmą kartą Serie A istorijoje klubas tapo čempionu 6 kartus iš eilės.
Prieš 2018-2019 m. sezoną lyga atnaujino savo logotipą.
Biskra

Istorija

Miesto istorija siekia Kartaginos laikus. Romėnai jį vadino Vescera. Biskroje 1849 m. ir 1871 m. vyko sukilimai.