google/wiki40b huggingface dataset:
Stefania Sandrelli

Biografija

Sandreli gimė Viaredžo mieste, Floridos ir Otelo šeimoje ir turi 7 metais vyresnį brolį, kuris tapo sėkmingu muzikantu. Stefanija taip pat mokėsi muzikos ir vaikystėje lankė baletą, o sulaukusi vos 8, neteko tėvo.
1960 m. ji laimėjo grožio konkursą „Miss Cinema Viareggio“, o vėliau jos nuotrauka papuošė žurnalo „Le Ore“ viršelį.
Kine ji debiutavo vaidmeniu filme „Il federale“, o būdama 15 ji atliko vaidmenį didžiulio populiarumo sulaukusiame filme „Itališkos skyrybos“ su Sophia Loren. Vaidmuo nebuvo didelis, tačiau jau po keleto metų Sandreli sulaukė įvertinimo, suvaidinusi komiškoje dramoje „Suviliota ir pamesta“.
Aštuntame dešimtmetyje Sandreli filmavosi režisierių Bernardo Bertolucci, Etore Scola filmuose, o ekrane jos partneriais buvo Dustin Hoffman, Robert De Niro, Gérard Depardieu ir kiti garsūs aktoriai. 1983 m., suvaidinusi režisieriaus Tinto Brass erotiniame filme „Raktas“, 37-erių sulaukusi Sandreli pelnė ir „sekso simbolio“ etiketę.
Devintame ir dešimtame praėjusio amžiaus dešimtmečiuose Sandreli daugiausia vaidino televizijoje, įvairiuose serialuose. 2005 m. Venecijos kino festivalyje ji buvo apdovanota Auksiniu liūtu už karjeros pasiekimus.

Asmeninis gyvenimas

Būdama 16, Sandreli susipažino su muzikantu Gino Paoli, su kuriuo ilgus metus buvo pora. 1964 m. jiems gimė duktė Amanda Sandrelli, taip pat tapusi aktore.
1973 m. ji susilaukė Vito sūnaus su televizijos laidų vedėju Nicky Pende.
Nuo 1983 m. aktorė gyvena kartu su režisieriumi Giovanni Soldati.
HSBC

HSBC (HSBC Holdings plc) - remiantis Forbes Global 2000 2008 m. sąrašu - didžiausia pasaulio įmonė (koncernas), finansinių paslaugų teikėjas, jungiantis finansų bendroves, bankus.
Valdybos pirmininkas - Stephen Green, vykdomasis direktorius - M. F. Geoghegan. Darbuotojų skaičius - 335 000 (2008 m.) Apyvarta - 61,751 mlrd. JAV dolerių (2007 m.)
Dalia Jazukevičiūtė

Biografija

1969 m. baigė Ukmergės 1–ąją vidurinę mokyklą, 1969–1974 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.
1979–1989 m. gyveno Drohobyče, Lvovo sritis, Ukraina, rašė ir spausdino poeziją. 1990–1996 m. dienraščio „Respublika“ redakcijos skyriaus redaktorė, reporterė, spec. korespondentė. Nuo 1996 m. savaitraščio „Lietuvos žinios“ spec. korespondentė. Daugiausia rašė kultūros, socialinių problemų, medicinos, teisėtvarkos temomis.  Vėliau dirbo leidinių „Laiko balsas“, „Veidas“ redakcijose.
Nuo 1999 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė.
Žemaitijos kolegija

Istorija

2002 m. rugpjūčio 30 d. Rietavo aukštesnioji žemės ūkio mokykla reorganizuota į Žemaitijos kolegiją. Pradėjo veikti du fakultetai: Rietavo vadybos ir Rietavo technologijų.
2003 m. birželio mėn. Telšių aukštesnioji taikomosios dailės mokykla reorganizuota į Žemaitijos kolegijos Telšių menų ir pedagogikos fakultetą, o Mažeikių politechnikos mokykloje įsteigtas Žemaitijos kolegijos Rietavo vadybos fakulteto Mažeikių studijų skyrius.
Natuzijaus šikšniukas

Fizinės charakteristikos

Kūno ilgis – apie 5 cm, svoris – 6-11 g. Sparnų mostas apie 25 cm. Nugara pilkai rusva. Pilvas ir krūtinė šviesesni. Sparnų plėvių viršus juosvas, apačia šviesesnė. Ausys juosvos arba durpių spalvos. Gyvenimo trukmė – apie 7 metus.

Gyvenamoji aplinka

Natuzijaus šikšniukai gyvena plačialapių ir mišriuose miškuose, kartais apsistoja palėpėse.

Elgsena

Natuzijaus šikšniukai minta įvairiais vabzdžiais, medžioja naktį. Dieną slepiasi drevėse, inkiluose, plyšiuose. Patelės veisimosi metu gyvena kolonijomis, patinai gyvena atskirai. Poruojasi rudeninės migracijos metu arba žiemojimo vietose. Dažniausiai 2 jaunikliai gimsta birželio pabaigoje.
Jurbarko rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Aloyzas Zairys.
Skandolos gamtos rezervatas

Skandolos gamtos rezervatas (pranc. Réserve naturelle de Scandola) – rezervatas Prancūzijoje, Korsikos regione, Pietų Korsikos departamente, Osanio komunoje. Rezervato krantai yra vieninteliai Europos krantai, kurie įtraukti į UNESCO paveldo sąrašą kartu su Džirolatos įlanka, Porto įlanka ir Piana Kalančesu. Skandolos rezervatas į UNESCO paveldo sąrašą įtrauktas 1983 m. Po rezervatą uždrausta vaikščioti. Labiausiai į vakarus nutolusi Skandolos vieta yra Gargalio sala. Rezervato plotas yra 20 km², tačiau UNESCO apimamas plotas yra 120 km².

Istorija

Geologiškai Skandola atsirado dėl stipraus ugnikalnio poveikio būdingo permo laikotarpiu.

Augmenija

Skandolos augmeniją sudaro apie 600 rūšių, iš kurių 34 yra būdingos šiai vietovei, o 450 rūšių yra dumbliai, kurie vandenyje sudaro Biologinę įvairovę. Kai kurias rūšis galima rasti tik šioje Korsikos vietovėje.

Gyvūnija

Skandolos gyvūnija irgi gausi. Čia aptinkamos 125 žuvų rūšys ir daugybė bestuburių gyvūnų. Yra ir apie 230 paukščių rūšių, tarp jų erelis žuvininkas, pilkasis audrapaukštis ir Europos kuoduotasis kormoranas. Dar prieš kelerius metus tai buvo viena iš paskutiniųjų Viduržemio jūros ruonių vienuolių kolonijų. Dabartinis Skandolos apsaugos ženklas yra erelis žuvininkas.
Diaskopas

Diaskopas (gr. dia + skopeō – žiūriu) – projekcinis aparatas, skirtas nejudantiems skaidriems paveikslams (skaidrėms) po 1 demonstruoti ekrane. Diaskopas gali būti valdomas automatiškai, pvz., signalais įrašytais kartu su skaidrių komentarais magnetofono juostoje; signalai paveikia skaidrių keitimo mechanizmą.
Šis prietaisas naudojamas iliustruoti paskaitoms, skaityti mikrofilmams, reklamai; teatro ir kino technikoje – giluminiams dekoracijų elementams, scenos fonui sukurti.
Kvetkų valsčius

Kvetkų valsčius buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Kvetkai.
Darbas (laikraštis)

Istorija

Leido Darbo rūmai. Pirmasis numeris išėjo 1936 m. sausio 4 d. (spalvotas, iliustruotas, didelio formato, 8 p. apimties) vietoj leidinių „Darbo Lietuva“ ir „Darbo žinios“. Leistas triskart per savaitę, nuo 1940 m. – kartą per savaitę. Spausdino „Varpo“ spaustuvė. Leido priedus „Darbininkė“, „Darbo praktika“, „LDDSS darbo sportas“. 1940 m. birželio 23 d. išėjo paskutinis numeris.
Informavo apie svarbiausius Lietuvos įvykius, Darbo rūmų veiklą, svarstė darbo žmonių gyvenimo, darbo, švietimo, kultūros klausimus, nagrinėjo šalies ekonominio, socialinio gyvenimo problemas, spausdino literatūros kūrinius.
Bendradarbiavo B. Būčienė, Pranas Būdvytis, J. Daugirdas, K. Jankauskas, J. Kairys, Vincas Kemežys, Jonas Marcinkevičius, Aleksandras Matekūnas, L. Rasčius, E. Šandrys ir kt.
Tyzenhauzai

Istorija

Pirmieji du broliai Tyzenhauzai atvyko į Livoniją, Rygos apylinkes kartu su pirmaisiais Livonijos - kalavijuočių ordino riteriais. 1269 m. Jonas Tyzenhauzas kartu su Polocko kunigaikštytės Sofijos ranka įgijo leno teisę valdyti Kokenhauzą.  Jo palikuonys Kurše turėjo keletą dvarų. Vienas iš Tyzenhauzų 1279 m. žuvo kovose su lietuviais.
1561 m. Kuršui tapus Abiejų Tautų Respublikos vasaline hercogyste, Tyzenhauzai tapo LDK valdiniais ir valstybės veikėjais. Ilgainiui vedybomis ir už gerą tarnybą jie įsigijo keletą dvarų Lietuvos Gardino vaivadijoje, o vėliau ir kitose vietovėse. XVII-XVIII a. įgijo nemažą įtaką ir iškilo į didikus. Karalius Jonas Kazimieras 1667 m. balandžio 16 d. už švedų užgrobtoje teritorijoje prarastas pareigybes Reinholdui Tyzenhauzui suteikė Kupiškio seniūno pareigas.
Kita tos pačios giminės šaka perėjo tarnauti švedams, gyveno Švedijoje.
XIX a. keli Tyzenhauzai iškilo Rusijos imperijos caro administracijoje.

Dvarai

Lyda, Pastovys, Pabradė, Vepriai, Rokiškis, Kupiškis, Salos, Želudokas, Lesiščė, Bitėnai, Lukštai, Skiemonys, Kamajai, Skrebiškis, Dvarčionys ir kiti.
Vincė Jonuškaitė

Biografija

D. Zauniaus žmona. 1915 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui Lietuvoje pasitraukė į Voronežą, lankė muzikos mokyklą, kur dainuoti mokė latvių solistė Elza Zubitė, dalyvavo lietuvių pabėgėlių renginiuose. 1918 m. grįžusi į Lietuvą baigė mokytojų kursus, mokytojavo, dirbo Žemės ūkio ministerijoje Kaune, įstojo į Kauno muzikos mokyklos fortepijono klasę, vaidino, dainavo „Vilkolakio“ spektakliuose. 1919 m. dainavo Vaidilutės partiją – M. Petrausko operoje „Birutė“. 1920–1923 m. dainavimo mokėsi Berlyno aukštojoje muzikos mokykloje pas A. Fišerį ir privačiai pas O. Marini. 1923–1925 m. studijavo Romoje pas E. Feiringą, 1926 m. ir 1928 m. tobulinosi Milane pas M. Samarką ir V. Belecą. 1925–1944 m. Valstybės teatro solistė. Sukūrė 47 vaidmenis. Jos Karmen – vienas ryškiausių Lietuvos teatro istorijoje.
Dainavo Buenos Airių teatro „Colon“, Prahos „Narodni Divadlo“, Talino „Estonia“, Rygos nacionalinėje operoje, Paryžiaus „Opéra Comique“ ir kituose teatruose. Kaip kamerinė dainininkė koncertavo Berlyne, Varšuvoje, Vienoje, Maskvoje, Londone, Kopenhagoje. Atgaivino ir įtvirtino Lietuvoje kamerinio vokalinio koncerto tradiciją. Repertuarą sudarė klasikų ir XX a. kompozitorių kūriniai. Surengė lietuvių kompozitorių ir liaudies dainų koncertų su paaiškinimais Lietuvoje, 1925 m. Romoje, 1931 m. Stokholme, 1934 m. Paryžiuje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Nuo 1948 m. gyveno JAV. Koncertavo Čikagoje, Toronte, skaitė paskaitas apie lietuvių liaudies dainas, dalyvavo visuomeninėje veikloje.

Atminimas

Vincės Jonuškaitės vardu pavadintas Kupiškio rajono Subačiaus gimnazijos skyrius.
Eduardas VI

Biografija

Henriko VIII ir jo trečiosios žmonos Jane Seymor sūnus. 1547–1549 m. už jį valdė jo dėdė regentas protektorius E. Seymouras, vėliau – Nortumbrijos kunigaikštis J. Dudley. Šio įkalbėtas, sergantis tuberkulioze, paliko sostą ne netikroms seserims Marijai ar Elžbietai, bet J. Dudley dukterėčiai, Henriko VII proanūkei Jane Grey ir jos tiesioginiams vyriškosios giminės palikuonims, norėdamas išvengti Anglijos sugrįžimo į katalikybę. Deja, Jane Grey sąlyginis valdymas trūko tik 9 dienas, po to, dėl didesnio tautos palaikymo, sostas vis tiek atiteko jo seseriai Marijai.

Literatūra

Eduardas VI yra Marko Tveno knygos Princas ir elgeta atitikmuo.
Lietuvos meno kūrėjų asociacijos premija

Lietuvos meno kūrėjų asociacijos premija skiriama Lietuvos menininkams už išskirtinius profesionalaus meno kūrinius, paskelbtus per pastaruosius dvejus metus.

Skyrimas

Premijos kandidatus gali siūlyti Lietuvos meno kūrėjų organizacijos, universitetai, kultūros ir meno institucijos bei patys autoriai. Premijos kandidatus svarsto ir sprendimą dėl laureato vardo suteikimo ir prizo skyrimo priima Lietuvos meno kūrėjų asociacijos taryba. Ši premija tam pačiam menininkui antrąsyk neskiriama.
Fagus gamykla

Projektas

Projekto užsakovas siekė turėti naujovišką pramoninį statinį, išreiškiantį jo kompanijos radikalų proveržį iš praeities, juolab ir ir gaminama produkcija avalynės pramonei buvo palyginti novatoriška. Iki tol gamyklų pastatai pasižymėjo gana nuobodžia architektūra: betoniniai stačiakampiai korpusai su mažais langais, pilkais eksterjerais ir dar tamsesniais interjerais. Projekto autoriais buvo architektai modernistai, Bauhaus pradininkas Valteris Gropijus ir Adolfas Mejeris, rėmęsi anksčiau statytos AEG turbinų gamyklos Berlyne patyrimu, JAV pramonės objektų pavyzdžiais.
Fagus gamykla pastatyta palei geležinkelio Hanoveris–Kaselis liniją, kad būtų galima lengvai pakrauti ir gabenti prekes, o architektai labiau akcentavo nuo geležinkelio pusės matomą fasadą, kuris atsiveria pravažiuojančių traukinių keleiviams. Fagus statinys buvo išskirtinis – gausiai įstiklintas dideliais fasadų  langais ir stoglangiais, laisvais kampais be masyvių atraminių kolonų, pabrėžiantis natūralų apšvietimą ir geras darbo sąlygas. Statinio nešančiosios konstrukcijos eksterjere praktiškai nematomos, nes jos išreikštos tik siauromis plytų vertikalėmis, skaidančiomis lygų stiklinių langų fasadą. Horizontaliose perdangų zonose tarp aukštų sudėtos metalo lakštų juostos. Langų stiklai įtvirtinti „L“ profilio metalinėse konstrukcijose, kurias laiko konsolinės fasado atramos.
Okopai (Palenkės vaivadija)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Lenkimai

Švietimas

Nuo 1780 m. veikė parapinė mokykla, kurioje 1853 m. mokėsi 55 mokiniai. 1915 m. įsteigta valdinė mokykla, nuo 1919 m. pradinė, nuo 1947 m. progimnazija, nuo 1952 m. vidurinė, nuo 2001 m. Lenkimų Simono Daukanto pagrindinė mokykla. Veikia mokyklos muziejus.

Architektūra

Miestelis stačiakampio plano. Jame dominuoja Šv. Onos bažnyčia (pastatyta 1816 m.), kurioje yra dailės paminklų. Šalia bažnyčios 1993 m. pastatytas paminklas Lenkimų apylinkėse gimusiam Simonui Daukantui (skulpt. Regimantas Midvikis, archit. Adomas Skiezgelas).

Aplinkinės gyvenvietės

PRIEKULĖ 26 km
SKUODAS – 16 km 
 Luknės – 11 km
DAUKŠIAI – 11 km 
 MOSĖDIS – 17 km
KRETINGA 35 km
Žemytė – 2 km 
 Senoji Įpiltis – 9 km 
 DARBĖNAI – 20 km
JK Eesti Põlevkivi Jõhvi

Istorija

1987 m. prisijungė RMT Johvi komandą.
Graham Rix

Karjera

Karjerą pradėjo 1974 m. Po metų tapo profesionalus futbolininkas Londono Arseno klube, kuriame debiutavo 1977 m. balandžio 2 d. prieš Leicester City FC, pelnė ivartį.
Buvo skolinamas Brentfordo klubui. Kelerius metus žaidė Prancūzijoje SM Caen CBN ir Le Havre AC klubuose. 1992–1993 m. Dundee FC, 1995 m. Chelsea FC klube.

Trenerio karjera

1993 m. Rix tapo Chelsea FC jaunimo treneriu. 1996 m. Ruud Gullit tapus komandos treneriu dirbo trenerio padėjėjas. 2001–2002 m. Portsmouth FC treneris. 2004 m. septynis mėnesius treniravo Oxford United FC.
2005 m. lapkričio 8 d. tapo Heart of Midlothian FC klubo treneriu. Po nesutarimu su Vladimiru Romanovu, po keturių mėnesių, 2006 m. kovo 22 d. buvo atleistas.
Dobrovolsko kaimo gyvenvietė

Istorija

Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi vakaruose su Vesnovo kaimo, šiaurės vakaruose su Krasnoznamensko miesto, šiaurėje su Aleksejevkos kaimo gyvenvietėmis, Šakių rajono savivaldybės Sudargo seniūnija, rytuose 2 su Slavikų seniūnija, rytuose – su Kudirkos Naumiesčio seniūnija, pietryčiuose – su Kybartų seniūnija, pietuose – su Nesterovo rajono Prigorodnojės kaimo ir Iljušino kaimo gyvenvietėmis.  Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis.
2010 m. Rusijos gyventojų surašymo duomenimis buvo 4433 gyventojai.
Ažvinčiai

Aplinkinės gyvenvietės

ŠvedriškėKazitiškis
Odincovas

Istorija

Miesto teisės nuo 1957 m.
Lars von Trier

Lars von Trier (1956 m. balandžio 30 d.) – danų kino režisierius ir prodiuseris. Vienas iš judėjimo „Dogma 95“ pradininkų.

Biografija

Lars von Trier gimė Kopenhagoje žydų šeimoje. Tėvai kairieji aktyvistai, susidomėję nudizmu. Pradėjo filmuoti būdamas 11 metų amžiaus. 1983 m baigė Danų kinemotografijos mokyklą. Dar besimokydamas nufilmavo keletą filmų: „Nocture“ (1980 m.), „Išsivadavimo vaizdas“ (1982 m.) ir „Paskutinė smulkmena“ (1981 m.), kurie buvo apdovanoti „Geriausias filmas“ nominacijoje Miuncheno filmų festivalyje. 1982 m. kartu su prodiuseriu P. A. Jensenu įsteigė kino bendrovę Zentropa. Laikomas vienu žymiausių postmodernistinio kino kūrėju. Keturių vaikų tėvas.

Apdovanojimai

Ryškiausi L. von Trier filmai, dar vadinami „Auksine Trier širdies trilogija“ yra „Prieš bangas“ (1996 m.), „Idiotai (filmas)“ (1998 m.) ir „Šokėja tamsoje“ (2000 m.). Šie trys filmai laimėjo daug apdovanojimų įvairiuose kino festivaliuose.
Lauksargiai

Aplinkinės gyvenvietės

TAURAGĖ – 10 km 
 Butkeliai – 7 km
Šakiai – 6 km
Griežpelkiai I – 4 km 
 PAGĖGIAI – 21 km

Šnekta

Lauksargių šnekta priklauso žemaičių raseiniškių tarmei. Ją 1970 m. išsamiai aprašė L. Poženčiūtė.
Ivanas Baklanovas

Karjera

Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Rusijoje. Atstovavo įvairiems klubams.
2019 m. vasarį tapo FK Palanga nariu.
Bhaktis

Bhaktis (skr. भक्ति = bhakti- – „atsidavimas, meilė, prieraišumas“) – vienas ortodoksalių išsivadavimo iš samsaros būdų hinduizme.
Bhaktį pradėta aiškinti Rigvedoje. Teologinė samprata išplėtota epiniu ir Puranų laikotarpiu. XVI–XVII a. bhakčio šalininkų sąjūdis dominavo šiaurinėje Indijos dalyje.
Bhaktį pripažįsta vaišnavai, propaguoja ir kai kurios šaivų mokyklos. Bhagavatapuranoje teigiama, kad bhaktį sudaro klausymasis, giedojimas, prisiminimas, lotoso pėdų garbinimas, apeiginis kultas, pagarbos teikimas, tarnavimas, draugystė ir visiškas atsidavimas.
Pirmasis filosofiškai bhaktį XI–XII a. pagrindė Ramanudža.
Bhakti praktika vadinama Bhakti joga.
Jonas Andriūnas

Jonas Andriūnas (g. 1923 m. birželio 19 d. Salinių kaime, Antazavės valsčiuje, Zarasų apskrityje. – 1997 m. gruodžio 11 d. Zarasuose.) – vienas iš Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veiklos aktyvių dalyvių Zarasų krašte, pedagogas.
CF União

Istorija

Klubas įkurtas 1913 m. kaip „União Futebol Clube“. Vėliau pasikeitė pavadinimą ir tapo „Clube de Futebol União“.
Yra žaidę elito divizione (1989/90, 1990/91, 1991/92 (iškirto), 1993/94, 1994/95 (iškrito), 2015/16 (iškrito) metais). Viso šeši sezonai elito divizione.
Kitalė

Istorija

Kitalę 1906 m. įkūrė kolonistai. Miestas pradėjo augti nuo 1926 m., kai čia nutiestas geležinkelis.
Ostgotai

Ostgotai – viena iš germanų genčių, rytinė gotų šaka. II a. gyveno prie Vyslos žiočių. III a. apsigyveno Dnepro žemupyje ir dalyje Krymo. IV a. II pusėje sukūrė genčių sąjungą, kuriai vadovavo Ermanarichas. Šiai sąjungai priklausė kitos germanų gentys, taip pat skitų, sarmatų bei slavų gentys.
375 m. genčių sąjungą sutriuškino hunai. Dauguma ostgotų pasitraukė į vakarus ir apsigyveno Panonijoje. 488 m., vadovaujami Teodoriko, įsiveržė į Italiją, sumušė ją valdžiusį Odoakrą ir 493 m. sukūrė karalystę. Jos sostinė buvo Ravena. Karaliaus Teodoriko laikais valdė Italiją, Siciliją, paalpių sritis, Dalmatiją, Provansą.
535–554 m. dėl Bizantijos kariuomenės antpuolių karalystė sužlugo. Didžioji teritorijos dalis atiteko Bizantijos imperijai.
Čija

Istorija

Mezoamerikos civilizacija silpnai veikė šį regioną iki X a., kuomet čia iš šiaurės atsikėlė pipiliai, kalbėję nauatlių kalba. Nuo XI a. Majų aukštumas veikiant šiaurėje klestėjusiai toltekų kultūrai, čia buvo pastatytas miestas Čija.
XIII a. į regioną atsikėlė įvairios majų tautos, dabartinių kičių, kakčikelių ir cutuchilių protėviai. Pastarieji įsitvirtino aplink ežerą, o Čija tapo jų politinio darinio centru. XV a. viduryje kičių valstybę Kumarkachą valdant Q’uicab, šis sukūrė didelę imperiją, apėmusią didžiumą aukštikalnių regiono tautų, tarp jų ir cutuchilius. Tačiau jo valdymo pabaigoje tos tautos paskelbė nepriklausomybę.
Iš karto prasidėjo kova tarp dviejų stiprių cutuchilių miestų, – Čijos ir Čukumuko, kuriuos valdė skirtingi klanai – A’Tziquinaha („paukščių“) ir Tzutjila'. Karą laimėjo Čija, kuri galutinai tapo valstybės sostine, joje buvo statomi nauji pastatai, piramidės, altoriai.
1485 m. atsinaujino cutuchilių karai su kičiais. Kičiams iš pradžių gerai sekėsi, bet vėliau jie patys buvo nugalėti gretimų kakčikelių. Tai atnešė taikos laikotarpį, trukusį 1501–1521 m., kol naujas vidaus sukilimas vėl neįžiebė karo. Sukilimo metu Čukumuko klanas siekė paimti valdžią, bet Čijės valdovas su kakčikelių valdovo Ajpop Achi' Tzían pagalba jį labai žiauriai numalšino, išžudydamas sukilėlius.
1424 m. Pedro de Alvarado atvyko į Išimče, iš kur vykdė aplinkinių tautų užkariavimus. Jis sunaikino Čiją ir pabaigė cutuchilių valstybės egzistavimą.
Neft Dašlaris

Istorija

Gyvenvietė imta kurti 1949 m. Sovietmečiu vietovė vadinta Naftos Akmenimis (rus. Нефтяные Камни).
Cove Rangers FC

Istorija

Klubas įkurtas 1922 m. Žaisdavo penktos pakopos pirmenybėse.
2018/19 m. kovoje dėl patekimo į League Two, nugalėjo pereinamosiose rungtynėse ir pateko į ketvirtos pakopos pirmenybes.
Bono kyšulys

Bono kyšulys (arab. الرأس الطيب) yra to paties pavadinimo pusiasalyje, šiaurės rytų Tunise, prie Tuniso įlankos; 150 km nuo Sicilijos.
Bono kyšulys yra arčiausias Afrikos taškas iki Sicilijos. Nuo Italijos kyšulį skiria tik Sicilijos sąsiauris. Netoli nuo Bono kyšulio stūkso pūnų miesto Kerkuano griuvėsiai, kurie 1985 m. įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Kovotojai su nusikalstamumu

Turinys

Uoste susipažinę Metas ir Vilburis ne tik neranda darbo, bet ir turi bėdų su čia įsigalėjusia gauja. Metas pasiūlo planą kaip užsidirbti – tereikia apiplėšti vienos įmonės kontorą, kai į ją inkasatoriai bus atvežę pinigus algoms. Naujieji kompanionai taip ir padaro, tačiau supainioja duris ir per klaidą įsiveržia į policijos nuovadą. Norėdami išsisukti iš situacijos, jie sakosi tik juokaujantys, o iš tiesų norintys būti priimti į tarnybą. Netrukus jie su būriu naujokų atsiduria kapitono Makbraido rankose ir priversti baigti apmokymus bei apsivilkti uniformas. Tapę policininkais, bičiuliai visaip stengiasi būti išmesti iš tarnybos, tačiau vietoje to sulaukia vis didesnių kapitono pagyrų.
Netrukus Metas susipažįsta su Siuzi Ly, kurios dėdė dingo uoste, ir, stengdamasis jai patikti, su Vilburiu ima tirti šį reikalą, vėl susidurdamas su uosto gauja bei padėdamas policijai išaiškinti narkotikų kontrabandos tinklą.
Naujosios Vilnios valsčius

Naujosios Vilnios valsčius buvo rytų Lietuvoje. Centras – Naujoji Vilnia.
Vokietijos Togolandas

Istorija

Kolonija buvo įsteigta Europos kolonizacijos Afrikoje laikotarpio pabaigoje, paprastai žinoma kaip „Afrika“. 1884 m. Įsteigti du atskiri protektoratai.
1884 m. vasario mėn. Aneho miesto vadai buvo pagrobti vokiečių kareivių ir priversti pasirašyti apsaugos sutartį su vokiečiais. Lomės regione vokiečių tyrinėtojas, gydytojas, imperinis konsulas ir Vakarų Afrikos komisaras Gustavas Nachtigalas buvo varomoji jėga kuriant Vakarų Afrikos Togolando kolonijas bei Kamerūną.
1884 m. liepos 5 d. Nachtigalas pasirašė sutartį su vietiniu vyresniuoju Mlapa III, kuriame paskelbė apie Vokietijos protektoratą, kuri apėmė per teritorijas pagal Vergų krantą, Benino pakrantėse. Pirmą kartą Afrikos žemyne ​​buvo pakelta Vokietijos imperijos vėliava.
Bendras Vokietijos pareigūnų skaičius kolonijoje 1890 m. buvo tik 12 asmenų. Vėliau kolonija plėtėsi, buvo steigiamos kavos bei medvilnės plantacijos. Kolonijiniai pareigūnai rūpinosi kelių ir tiltų statyba, nutiestos trys geležinkelio linijos iš sostinės Lomės: 1905 m. pagal pakrantę iki Aneho, ​​1907 m. Palimės (dabartinė Kpalimė), o iki 1911 m. – ilgiausią liniją „Hinterlandbahn“.
1895 m. Sostinėje Lomėje gyveno 31 vokietis ir 2084 vietos gyventojai. Iki 1913 m. miestas išaugo iki 7042 žmonių, o visa kolonija turėjo 316 vokiečių, iš jų 61 moterį ir 14 vaikų.
1914 m. Togolande buvo tik policijos pareigūnai ir britų bei prancūzų kariuomenės be vargo užėmė šią teritoriją. Vokiečiai dar bandė siųsti karius į vakarų Afriką, bet patyrė pralaimėjimą. Pasibaigus karui prasidėjo krašto dalybos. Didžioji dalis atiteko prancūzams. Prancūzijos valdomas regionas tapo nepriklausoma Togo Respublika 1960 m. Buvusi britų administracinė sritis buvo prijungta prie Ganos 1957 m.
Pakalniškių akmuo

Pakalniškių akmuo – geologinis gamtos paveldo objektas, esantis Pakalniškių kaime (Pagojukų sen.), Raseinių rajone. Paskelbtas valstybės saugomu objektu 1984 m. gruodžio 24 d.
Riedulys stūkso sunykusio kaimo lauke, apie 2,3 km į pietryčius nuo rajoninio kelio  3504  Ariogala–Betygala–Šiluva . Pasiekiamas pasukus 24-ajame kilometre (ties Breckiais) lauko keliuku pro apleistus buvusio kolūkio pastatus link artimiausio vienkiemio. Nuorodomis objektas nepažymėtas.
Pakalniškių akmuo – kaimo ganyklose, netoli švedkapių, melioratorių iškastas rusvas 4x2,5x2,2 m dydžio riedulys. Aptvertame plote šalia akmens išlikęs antkapinio paminklo su kryželiu fragmentas, senas medinis kryžius, keroja ąžuolas. 1964 m. jis paskelbtas geologiniu gamtos paminklu, 1985 m. priskirtas prie rajoninės reikšmės paminklų.
Asta Kupčinskaitė-Ryklienė

Asta Kupčinskaitė-Ryklienė (1971 m. birželio 2 d.) – humanitarinių mokslų daktarė, šešių knygų ir keliasdešimties straipsnių įvairiais lingvistikos ir retorikos klausimais autorė ir sudarytoja, tarptautinių konferencijų, seminarų pranešėja, interneto kalbos tyrimo Lietuvoje pradininkė
Stačkūnai

Aplinkinės gyvenvietės

Lyglaukiai (Biržai) – 1,5 km
Kacimiškis – 1,5 km
Parovėja – 3,1 km
Liesiškis – 1,2 km
Vinkšniniai – 4 km
BIRŽAI – 5 km
Pamūriškis – 2 km
Medžvalakiai – 4,2 km
Shlomo Artzi

Biografija

Kai Shlomo buvo 8-eri, jo šeima persikėlė į Tel Avivą. Būdamas 12-os pradėjo groti gitara bei dainavo skautų grupėse ir draugų vakarėliuose, o kai jam buvo šešiolika, jau rašė pirmąsias dainas. 1970 metais prestižiniame Izraelio dainų festivalyje užėmė pirmą vietą.
1975 metais buvo išrinktas atstovauti Izraeliui Eurovizijos dainų konkurse. Su daina „At Va’Ani“, kurią parašė Izraelio legendinis dainų autorius Ehud Manor, užėmė 11 vietą.