google/wiki40b huggingface dataset:
Vilniaus monetų kalykla

Vilniaus monetų kalykla – pagrindinis Lietuvos didžiosios kunigaikštystės monetų kaldinimo centras, veikęs nuo XV a. pabaigos iki 1667 m.
Manoma, kad Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje monetos pradėtos kaldinti valdant didžiajam kunigaikščiui Algirdui (1345–1377 m.), jos buvo kalamos iš sidabro. Taisyklingos formos sidabro monetos – denarai, pusgrašiai, grašiai – Vilniaus kalykloje pradėtos kalti didžiojo kunigaikščio Aleksandro valdymo metais (1492–1506 m.). Nuo XVI a. imta kaldinti aukso monetas.
Valdant Žygimantui Augustui Vilniaus monetų kalykla tapo tapo monetų emisijos centru tiek Lietuvos didžiojoje kunigaikštystėje, tiek Lenkijos karalystėje. Tuo metu ši kalykla kaldino dvigubus denarus, pusgrašius, grašius, antrokus, trečiokus, ketvirtokus, šeštokus, pustalerius, talerius, dukatus, portugalus.
Valdant Zigmantui Vazai buvo kaldinami šilingai, grašiai, trečiokai, dukatai, pusportugaliai ir portugalai (su Lietuvos didžiųjų iždininkų herbais), valdant Vladislovui Vazai – portugalai, valdant Jonui Kazimierui Vazai – smulkios monetos, taip pat šeštokai, ortai, pusdukačiai ir dukatai.
Iki 1569 m. Liublino unijos Vilniaus kalyklos monetos buvo kaldinamos su LDK herbu Vyčiu, vėliau – su LDK ir Lenkijos karalystės herbais. XVIII a. viduryje vėl kartais kaldino monetas tik su LDK herbu, taip pasireiškė vadinamasis „lietuvių separatizmas“.
XX a. pabaigos ir XXI a. pradžios kasinėjimuose Vilniuje aptikta daiktinių įrodymų, kad Vilniuje tikrai kaldintos monetos.
Japonijos užsienio reikalų ministerija

Japonijos užsienio reikalų ministerija (jap. 外務省 = gaimu-shō) yra Japonijos vykdomosios valdžios institucija, atsakinga už užsienio politikos įgyvendinimą. Tai viena seniausių Japonijos ministerijų, įsteigta 1869 metais. Dabartinė būstinė įsikūrusi Tokijo Čijodos seniūnijoje.

Istorija

Pirmoji Užsienio reikalų ministerija buvo įkurta iš karto po Meidži revoliucijos, 1869 metais. Nuo 1930-tųjų veikė stipriai įtakojama karinės valdžios. Atkurta po Antro pasaulinio karo, 1952 metų balandį. Tuo metu turėjo du regioninius biurus (vieną Azijos, kitą - Amerikos ir Europos reikalams) ir keturis teminius skyrius (ekonomikos, sutarčių, tarptautinio bendradarbiavimo, informacijos ir kultūros). Vėliau ministerijos struktūra plėtėsi.

Įtaka

Užsienio reikalų ministerija atsakinga už tarptautinių ryšių formavimą, tarptautinių sutarčių ir diplomatinių atstovybių administravimą. Diplomatijos srityje bendradarbiauja su Finansų ministerija, METI ir kitomis institucijomis.
Ministerija visu pokariniu laikotarpiu siekė palaikyti gerus santykius su JAV, stiprinti ryšius su Europos valstybėmis, išsakė griežtą poziciją Kurilų salų klausimu.
Pradžnia

Pradžnia Pali kanone

Pali kanone pradžnia (paññā) apibrėžiama pakankamai įvairiai, tačiau pagrindinis akcentas yra skiriamas giliai įžvalgai į tris būties bruožus (laikinumą, kančią ir nesavastingumą) ir Keturias tauriąsias tiesas.

Pagal Budhaghošą

Pagal Budhaghošą pradžnios paskirtis yra „panaikinti neišmanymo tamsą“, tad išmintis reiškiasi kaip „ne neišmanymas“. Betarpiška pradžnios priežastis yra gili įžvalga.

Pradžniaparamitos sūtros

Pradžniaparamitos (prajñāpāramitā) sūtrose, kaip Širdies sūtra, pradžnia apibūdinama kaip visų aukščiausia, neprilygstama.

Kaip tobulybė (paramita)

Pradžnia yra ketvirtoji dorybė Theravados dorybių linijoje ir šeštoji paramita iš šešių Mahajanos paramitų.
Aleksotas

Pavadinimo kilmė

Iki XVI a. gyvenvietė vadinosi Svirbigala, Svirbigaila arba Svirbiogala, šis pavadinimas kildinamas iš Nemuno kairiojo intako Svirbės upelio vardo. Bronius Kviklys nurodo, kad dabartinį vardą Aleksotas gavo XVI a., kai Kaunas tapo prekybos centru, o vokiečiai kairiajame Nemuno krante pastatė laivų statyklas, vadintas „aleksotais“.
Aleksoto vardas istorikų romantikų Teodoro Narbuto ir Aleksandro Polujanskio (XIX a.) kildinamas iš meilės deivės Aleksotos (kitaip vadintos Milda) vardo. Pasak legendos, Nemuno šlaite priešais Kauną buvo įrengta Aleksotos šventykla, kur stovėjusi akmeninė ar medinė šios deivės statula, garbinama moterų.
Iš tikrųjų Aleksotu galėjo būti pavadinta kažkokiam Aleksui priklausiusi valda. Daryba reta: dar vienas šios šaknies kaimo pavadinimas (su priesaga -otas) išlikęs Vilkaviškio rajone; nors pats graikų kilmės asmenvardis Aleksandras bei jo trumpiniai Aleksas, Alekna lietuvių vietovardyne dažnoki, tačiau jau su kitomis priesagomis.

Sportas

FK Aleksotas Kaunas

Žymūs žmonės

Aleksote yra gimę žymūs mokslininkai Minkovskiai – Oskaras (fiziologas, 1858–1931) ir Hermanas (matematikas, 1864–1909), rašytoja Yente Serdatzky (1877–1962), teatro ir kino aktorė Ona Juodytė-Chadaravičienė (1911–1994), fotomenininkas Aleksandras Macijauskas (g. 1938), krepšininkas Linas Kleiza (g. 1985) ir kt.
Aldona Janušauskaitė

Aldona Janušauskaitė-Dausienė (g. 1943 m. sausio 14 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorė.

Biografija

Vyras Algirdas Dausa. 1966 m. baigė Lietuvos konservatoriją, J. Rudzinsko mokinė. Nuo 1966 m. Lietuvos akademinio dramos teatro (nuo 1998 m. Lietuvos nacionalinis dramos teatras), nuo 2004 m. ir Valstybinio Vilniaus mažojo teatro aktorė. Sukūrė vaidmenų režisierių K. Kymantaitės, R. Tumino, J. Vaitkaus, H. Vancevičiaus spektakliuose, kino filmuose.
Anjangas (Pietų Korėja)

Istorija

Gyvenvietė žinoma nuo VI a. Miesto teisės suteiktos 1973 m. Pastaraisiais dešimtmečiais Anjangas išgyveno smarkaus augimo laikotarpį.
Algimantas Česas

Biografija

Radviliškio rajono savivaldybės vyriausiasis ekologas.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Radviliškio rajono skyriaus narys.
2002 m. gruodžio mėn. – 2003 m. kovo mėn. buvo išrinktas Radviliškio rajono savivaldybės tarybos nariu.
Lietuvai pagražinti draugijos narys.
Petropolis

Istorija

Miestas įkurtas 1843 m., kuomet Brazilijos imperatorius Pedras II čia įkūrė vasaros rezidenciją (jo garbei pavadintas ir pats miestas). Į Petropolį padėjo keltis Brazilijos aristokratija, mieste pastatyta daug europietiškos architektūros (ypač vokiškos) pastatų. 1894–1902 m. Petropolis buvo Rio de Žaneiro valstijos sostine. Vėliau, paskelbus Brazilijos respubliką, Petropolis išliko populiaria valstybės vadovų poilsiaviete, tarptautinių konferencijų vieta.
Karvetijai

Karvetijai (Carvetii) - keltų tauta Romos Britanijoje, gyvenusi dabartinėje Kambrijoje ir Šiaurės Lankašyre (šiaurės vakarų Anglija).
Karvetijai neminimi Ptolemėjaus „Geografijoje“ ar kitame klasikiniame tekste. Jie žinomi iš įrašų Kambrijoje. Spėjama sostinė buvo Luguvaliumas - dabartinis Karlailis (Carlisle) - vienintelis miestas su sienomis.
Manoma, kad Karvetijai buvo brigantų konfederacijos dalis. Spėjama, kad Venucijus (Venutius), brigantų karalienės Kartimandujos (Cartimandua) vyras, o vėliau - britų pasipriešinimo I a. lyderis, buvo karvetijas.
Špickopė

Špickopė (vok. Spitzkoppe) – plikų grantinių uolų grupė Namibijoje, Namibo dykumoje tarp Usakoso ir Svakpomundo. Uolos yra daugiau nei 700 mln. metų senumo, o masyvo aukštis virš jūros lygio siekia 1784 m ir stačiai iškyla virš lygios dykumos (santykinis aukštis ~700 m).
Špickopėje išlikę nemažai bušmenų dailės pavyzdžių.
Roman Lob

Biografija

2012 m. vasario 16 d. laimėjo „Unser Star für Baku“ konkursą. Jis buvo išrinktas atstovauti Vokietijai 2012 m. Eurovizijoje Baku, Azerbaidžane, su daina „Standing Still“ (liet. Stovėdamas ramiai). Finale jis užėmė aštuntą vietą su 110 taškų.
2007 metais Roman Lob dalyvavo talentų šou „Deutschland sucht den Superstar“ ketvirtajame sezone, bet turėjo pasitraukti dėl balso stygų infekcijos. Jis pateko tarp 20 geriausių dalyvių.
Sitkūnų pagrindinė mokykla

Istorija

Sitkūnų mokykla išaugo iš Muniškių pradžios mokyklos. Muniškių pradžios mokykla pirmą kartą paminėta 1918 metais. Mokykla buvo špitolėje prie Muniškių bažnyčios. Muniškių pradžios mokyklos dviejuose komplektuose tarpukario metais mokėsi apie 40 mokinių. Vėliau atidaryta pradžios mokykla ir Juodonių kaime. Vokiečių okupacijos metais ši mokykla perkelta į Sitkūnų radijo stoties pastatą. 1940 m. Muniškių pradinės mokyklos antras komplektas perkeltas į Sitkūnus.
Nuo 1948 m. mokykloje veikė biblioteka. Pirmoji laida baigė mokyklą 1952 m. Iki 1959 m. Muniškių pradinė mokykla palaipsniui peraugo į septynmetę. 1959 m. Muniškių septynmetė mokykla persikėlė į Sitkūnus ir buvo sujungta su Sitkūnų pradine mokykla. 1962 m. mokykla tapo aštuonmetė, 1986 m. devynmetė. 
1991 m. Sausio 13-osios įvykių dienomis Sitkūnų mokykloje įsteigtas Lietuvos radijo ir televizijos perdavimo centro (Sitkūnų radijo stoties) gynybos štabas (pakabinta atminimo lenta). 
1994 m. mokykloje susikūrė Kudirkaičių organizacija. Nuo 1999 m. pagrindinė mokykla su 10 klasių, 2001 m. pagrindinė su 8 klasėm, 2002 m. pagrindinė su 9 klasėm. Nuo 2001 mokslo metų įvestas ankstyvasis anglų kalbos mokymas nuo II klasės, atidaryta priešmokyklinio ugdymo grupė. 2002 m. įvykdyta Sitkūnų pagrindinės mokyklos ir viešosios bibliotekos Sitkūnų filialo tinklo optimizacija – sujungti bibliotekų fondai, įrengta kompiuterių klasė-skaitykla. 2008 m. rugsėjo 1 d. Sitkūnų pagrindinė mokykla pertvarkyta į mokyklą-darželį. 2012 m. rugpjūčio mėn. mokykla uždaryta.
Juozas Brazaitis

Biografija

Muziką pamėgo nuo mažens. Apie 1912 m. atvykęs į JAV, pas A. Pocių mokėsi vargonuoti, o pas A. Aleksį harmonijos ir fortepijono L. van Beethoveno konservatorijoje Čikagoje.
Nuo 1916 m. pradėjo vargonininkauti Rockdalyje, IL, paskui Šv. Petro ir Povilo parapijoje Westville, IL, Šv. Mykolo parapijoje Čikagoje. Visur vadovavo ir chorams. Su pertraukomis studijavo American Conservatory of Music Chicago. Iš harmonijos ir fortepijono disciplinų gavo Teachers Certificate, o vėliau Collegiate Departament diplomą. 1924 m. po visų studijų įgijo Muzikos bakalauro diplomą.
Nuo 1925 m. iki mirties buvo Aušros Vartų parapijos vargonininkas ir choro vadovas Čikagoje. Statė muzikinius veikalus, organizavo koncertus ir gegužines, dalyvavo tautiniuose renginiuose, giedojo bažnyčiose, atliko V. Niekaus mišparus ir daug kitokios bažnytinės muzikos. Buvo 1938 m. liepos 10 d. Sunset Parke vykusios parapijų chorų šventės pirmininkas ir dirigentas. Turėjo savo fortepijono ir smuiko studiją, prisidėjo prie žurnalo „Muzikos žinios" įsteigimo – 1942 m. išrinktas redaktoriumi.
Nuo 1933 m. ALRK Vargonininkų sąjungos narys, 1934 ir 1935 m. dirbo centro valdybos pirmininku, vėliau vicepirmininku. Buvo Vargonininkų sąjungos Čikagos provincijos narys ir pirmininkas. Sukūrė giesmių, choro ir solo dainų (keletas paskelbta „Muzikos žiniose“), muzikinį vaizdelį „Rūtos kvepia", spaudoje rašė įvairiais muzikos klausimais.
Anabergas-Būchholcas

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1492 m., o 1497 m. jai suteiktos miesto teisės. Nuo 1501 m. vadinama Anabergu. XVI a. buvo vienas didžiausių Saksonijos miestų, svarbus kalnakasybos centras. 1949 m. Anabergas sujungtas su Būchholcu į vieną miestą.
Žemaičių Naumiesčio evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Bažnyčia buvo pastatyta 1842 m. miestelio centre. 1848 m. buvo atgabentas varpas. Bažnyčioje vyksta evangelikų liuteronų pamaldos. 1910–1914 m. joje kunigavo evangelikų liuteronų kunigas Fridrikas Megnius, kuris Žemaičių Naumiestyje lietuvių kalba leido laikraštį „Svečias“.
Šešuolių Šv. Juozapo bažnyčia

Istorija

Tarp 1449 ir 1478 m. Šešuolių dvaras dovanotas Vilniaus vyskupui. Vyskupas Valerijonas Protasevičius 1567 m. būsimai bažnyčiai paskyrė dešimtinę nuo dvaro, Kuzilų kaimą. Tribokštė medinė bažnyčia pastatyta 1572 m. Pirmasis klebonas Pranas Rapolkevičius buvo įpareigotas išlaikyti mokyklą ir mokytoją. Bažnyčia per karą su Rusija 1656 m. tikriausiai sudegė. Vyskupo Konstantino Kazimiero Bžostovskio rūpesčiu 1694 m. atstatyta (galimai atnaujinta po gaisro). 1740 m. klebono jurisdikoje gyveno 4 šeimos. 1743 m. įkurta religinė brolija.
1751 m. vyskupo M. Zenkavičiaus rūpesčiu pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, apie 1753 m. – varpinė, 1762 m. – prieglauda. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Šešuoliai vyskupų valda buvo iki 1796 m. Apie 1803 m. bažnyčia suremontuota. Šešuolių dvare 1818 m. klebonas valdė 20 valakų (su Kuzilų kaimu); pastatyta nauja altarija. 1879–1884 m. suremontuota bažnyčia, klebonija, perstatyta varpinė, apmūrytas šventorius. Caro laikais bažnyčia priklausė Giedraičių dekanatui, buvo apie 5000 parapijiečių. Iki 1896 m. klebonas Juozapas Lukša skaitydavo tik lietuviškus pamokslus. Jam mirus, kunigas Petras Balkauskis greta lietuviškų pradėjo ir lenkiškus pamokslus, nors jų tesiklausydavo tik 10 šlėktų, ir taip gerai supratusių lietuviškai.
1912 m. įsteigtas Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, 1913 m. – „Ryto“ draugijos skyrius. 1911–1918 m. Šešuoliuose klebonavęs Jonas Kunigėlis parapijoje steigdavo ir išlaikydavo lietuviškas mokyklas. Už tai Rusijos valdžios tris kartus baustas piniginėmis baudomis. 1917 m. klebonas Šešuoliuose įsteigė dviklasę mokyklą ir vakarinius kursus suaugusiems.
1954–1956 m. kunigas Jonas Kazlauskas su parapijiečiais bažnyčią suremontavo. Nuo 1962 m. iki mirties Šešuoliuose klebonavo Petras Šiugžda (1906–1988). Jis suremontavo vargonus, nudažė bažnyčią ir kleboniją. Palaidotas šventoriuje.
2009 m. balandžio 24 d. buvo išversti avarinės būklės šventoriaus vartai, kurie Lietuvos kultūros departamento nurodymu atstatyti tų pačių metų liepos mėnesį.

Architektūra

Bažnyčia turi baroko bruožų, su trisiene apside ir 2 nedidelėmis zakristijomis prie jos, 2 bokštais. Fasadas su pusapskričiu frontonu. Šventoriaus akmenų mūro tvoros kampe stovi medinė varpinė (cokolis akmeninis). Šventoriuje yra stogastulpis su 2 koplytėlėmis. Kabo 1762 m. tapytas bažnyčios fundatoriaus paveikslas, XIX a. Šv. Kazimiero paveikslas.
Altoriuje yra du paveikslai – Švč. Mergelės Marijos (išlikęs iš antrosios bažnyčios, nutapytas 1747 m.) ir Šv. Juozapo. Paveikslai daugiausia nutapyti ant metalo.
Raukšlėtasis melionas

Istorija

Raukšlėtuosius melionus kultivavo senovės egiptiečiai. Vėliau juos pradėjo auginti graikai ir romėnai.
Per savo antrąją kelionę į Šiaurės Ameriką Kristupas Kolumbas užvežė raukšlėtuosius melionus, kur jie ir paplito.
Kadariškės (Molėtai)

Istorija

1920 m. minimas juodraštinėje Balninkų priešvedybinės apklausos knygoje.
Times New Roman

Times New Roman yra lotyniško stiliaus šriftas, naudotas The Times laikraščio nuo 1931 metų. Jį kūrė trys žmonės: Stanley Morison, Starling Burgess ir Victor Lardent. Times New Roman šrifto kompiuterinę versiją Monotype išleido kompanijai Microsoft, kuri jį įtraukė į visas Microsoft Windows versijas nuo pat 3.1. Šriftas daugelyje programų naudojamas kaip pagrindinis, ypač teksto rengyklėse. Nepaisant to, kad yra daugybė naujesnių šriftų Microsoft šį itin seną šriftą laiko geriausiu.
Šriftas įeina į šriftų rinkinį „Core fonts for the Web“.

Naudojimas Lietuvoje

Lietuvoje šriftas irgi plačiai naudojamas, tačiau dabar rekomenduojami Valstybinės lietuvių kalbos komisijos išleistas Palemonas, taip pat ir AKL siūlomas laisvasis Vytis.
Šarminis akumuliatorius

Šarminis akumuliatorius – antrinis elementas, kurį galima įkrauti prijungus prie kito elektros šaltinio ir kurio elektrolitas yra šarmas (kalio šarmas (KOH), natrio šarmas (NaOH)). Gaminami įvairaus tipo šarminiai akumuliatoriai, tačiau populiariausi yra iš nikelio ir kadmio junginių.

Pramonėje naudojami geležies – nikelio šarminiai traukos akumuliatoriai. Čia teigiamų plokštelių aktyvioji masė susideda iš nikelio hidroksido, o neigiamų plokštelių – iš akytos geležies. Elektrolitas yra 21% kalio šarmo arba natrio šarmo tirpalas. Seniau buvo naudojami ir kadmio – nikelio pramoniniai akumuliatoriai, tačiau dėl kadmio toksiškumo jie nebenaudojami.

Iškraunant akumuliatorių, nikelio hidroksidas Ni(OH)₃ virsta nikelio hidroksidu Ni(OH)₂, o akytoji geležis (kadmis) – geležies (kadmio) hidroksidu. Įkraunant reakcija vyksta atvirkščia kryptimi. Įkrauto akumuliatoriaus evj yra 1,4V. Iškraunant akumuliatorių, įtampa iš pradžių greitai krenta nuo 1,4 iki 1,3V, o toliau lėtai mažėja iki 1,15V. Tada reikia nutraukti iškrovimą. Įkraunant akumuliatorių, įtampa, greitai pakilusi nuo 1,15 iki 1,75V, kiek nukrenta, o paskui lėtai kyla iki 1,85V.

Taip pat plačiai naudojami: metalo – hidrido, ličio jonų, ličio – polimero. Visi jie pasižymi išskirtinėmis savybėmis: mase, ilgaamžiškumu, laikymo sąlygomis ir pan.

Nikelio kadmio (Ni-Cd) akumuliatoriai

Pirmieji hermetizuoti NiCd akumuliatoriai pasirodė Amerikoje apie 1940 metus. Jų energetinė koncentracija nėra tokia didelė kaip metalo hidrido ar ličio pagrindo akumuliatorių. Jie yra sunkūs, turi didelį atminties efektą. Ekologiškai yra toksiški, todėl juos išmesti galima tik specializuotose vietose. Tačiau jie pasižymi ir geromis savybėmis tai – temperatūrinės, galima krauti 1C, didelės momentinės apkrovos galimybes net iki 10C, nebijo visiško iškrovimo. Todėl dažniausiai naudojami tose srityse kur yra didelės apkrovos srovės. Ilgaamžiškumas siekia net iki 15 metų.
Taupo ežeras

Taupo kaldera

Taupo ežeras susidarė galingo ugnikalnio (supervulkano) kalderoje, maždaug prieš 26,5 tūkst. metų įvykus galingam išsiveržimui. Šios išsiveržimo metu į orą išmesta 1170 km³ kietųjų medžiagų ir dūmų, o didelės teritorijos aplink ugnikalnį susmego ir virto kaldera. Per savo istoriją Taupo ugnikalnis yra išsiveržęs 28 kartus. Paskutinis galingas išsiveržimas įvyko apie 180 metus. Manoma, kad šio išsiveržimo metu išmesta 100 km³ medžiagų, kurios sudarė net 50 km aukščio stulpą. Paskutinis išsiveržimas įvyko 210 m. Taupas – vienas galingiausių pasaulio ugnikalnių, jo išsiveržimas galėtų sukelti tragiškas pasėkmes ne tik regionui, bet ir visai planetai.
Russell Westbrook

Biografija

Baigė privačią vidurinę mokyklą Los Andželio priemiestyje Londeile. Du sezonus žaidė už Kalifornijos universiteto Los Andžele (UCLA) krepšinio komandą, kuri abu kartus pasiekė Final Four etapą. 2008 m. NBA naujokų biržoje buvo pasirinktas ketvirtuoju šaukimu tuometinės Sietlo „SuperSonics“ komandos; ji po šešių dienų persikėlė į Oklahoma Sitį ir pakeitė savo pavadinimą. 2010 m. atstovaudamas JAV vyrų krepšinio rinktinei laimėjo aukso medalį 2010 m. FIBA pasaulio čempionate ir 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Babtų-Varluvos miškų biosferos poligonas

Geografija

Biosferos poligonas plyti tarp automagistralės  A1  Vilnius–Kaunas–Klaipėda  vakaruose ir kelio  222  Kaunas–Vandžiogala  rytuose, ruože nuo Sausinės iki Babtų. Teritorija ištįsusi iš šiaurės į pietus apie 13 km. Plotas – 44,19 km².

Poligono tikslai

Biosferos poligone siekiama išsaugoti Babtų–Varluvos miškų ekosistemą, ypač siekiant išlaikyti vidutinio margojo genio (Dendrocopos medius) ir baltnugario genio (Dendrocopos leucotos) populiacijas teritorijoje. Čia vykdomas saugomų rūšių monitoringas, moksliniai tyrimai, kaupiama informacija apie rūšių įvairovę. Be to, atliekami gamtosaugos eksperimentai natūraliuose gamtiniuose kompleksuose ir jų aplinkinėse teritorijose, analizuojamas žmogaus veiklos poveikis natūralioms ekosistemoms.
Žodynas

Istorija

Vienas iš seniausių žinomų žodynų, iki šiol išlikęs sutrumpintos formos, buvo autoriaus Verrius Flaccus parašytas lotyniškai valdant imperatoriui Augustui ir vadinosi De Significatu Verborum („Apie žodžių reikšmes“). Tai buvo sunkių ir senovinių žodžių sąrašas, kurių vartosena buvo iliustruota citatomis iš ankstesnių romėnų autorių.
Aleksandr Kazakevič

Biografija

Studijuoja Lietuvos edukologijojs universitete. Sportuoja nuo 1998 m. Pirmasis treneris – Remigijus Gustas, dabartiniai – Grigorijus Kazovskis (iki 2012 m.), Ruslanas Vartanovas, Mindaugas Ežerskis. 2008 m. vasaros olimpinių žaidynių dalyvis. 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių graikų−romėnų imtynių bronzos medalio laimėtojas.
Pericho kalnai

Pericho kalnai (isp. Sierra de Perijá, Serranía del Perijá) – kalnų grandinė Pietų Amerikos šiaurėje, driekiasi Venesuelos–Kolumbijos siena; Andų atšaka. Tęsiasi iš šiaurės į pietus 310 km, nuo Okanjos pietuose iki La Gvachiros pusiasalio šiaurėje. Aukštis iki 3630 m (Las Tetaso k.). Pericho kalnai skiria Marakaibo baseiną rytuose ir Sesaro upės baseiną vakaruose. Apaugę drėgnaisiais tropikų miškais.
Pericho kalnuose tebegyvena nemažai indėnų: motilonai, jukpai, irokai, sokorpai. Pericho kalnų Kolumbijos pusėje slapstosi FARC partizanai.
Krasnokamenskas

Istorija

1943 m. atrasti geležies rūdos telkiniai, pradėjo kurtis gyvenvietė; miesto teisės suteiktos 1969 m.
Joniškio lobis

Joniškio lobis – Joniškio rajono savivaldybės teritorijoje, greta Joniškio 1958 m. rastas viduramžių sidabro lydinių lobis.

Lobis

Lobį sudaro 5 kalti sidabro lydiniai, kurių bendra masė 520,65 g. Vidutinė vieno lydinio masė 104,13 g. Lydiniai padaryti iš keturkampio skerspjūvio juostelės. 3 lydiniai susukti į spirales, 2 – ištiesinti.
Lobį saugo Lietuvos Nacionalinis muziejus.
Jungtinės Karalystės užjūrio valdos

Jungtinės Karalystės užjūrio valdos (angl. British overseas territories) – 14 teritorijų, kurios suverenios Jungtinei Karalystei, tačiau neįeina į jos sudėtį. Terminas įvestas po 2002 m. užjūrio teritorijų akto. Iki tol šios teritorijos vadintos JK dependencijomis, Britų Karūnos kolonijomis. Meno, Gernsio ir Džersio salos, kurios taip pat pavaldžios JK turi kitokį Karūnos žemių statusą.
Genčų I kapinynas

Kapinynas

Įrengtas Akmenos dešiniojo kranto aukštumos viršūnėje ir šlaite, žemėjančiame į rytus, link upės. Užima apie 260 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi ilgio, 100–120 m pločio mišku apaugusį žemės plotą.
1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu, 2004 m. įrašytas į kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą (A1819), 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.
Teritorijos plotas – 2,7 ha.
1 km į šiaurės vakarus yra Genčų II kapinynas.

Tyrimai

Išaiškintas 1940 m. 1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas).
1940 m. Vytauto Didžiojo kultūros muziejus (tyrimų vadovas Pranas Baleniūnas) ištyrė apie 35 m² plotą, 1983–1987 m. Istorijos institutas (tyrimų vadovas Algimantas Merkevičius) – 2013 m² plotą ir 1993–1995 m. (tyrimų vadovas Jonas Stankus) – 303 m² plotą.
1940 m. rasti 6 IX–XII a. kapai. 1983–1987 m. ištirti 167 nedegintų ir 49 sudegintų mirusiųjų kapai su VIII–XII a. dirbiniais. Įkapės: žalvariniai papuošalai, geležiniai darbo įrankiai, ginklai, tošinės dėžutės, diržai, lipdyti moliniai puodeliai. 1993–1995 m. aptikta 12 II–III a. nedegintų mirusiųjų kapų su akmenų vainikais. Aštuoniuose kapuose laidota po vieną, dviejuose kapuose – po du mirusiuosius su įkapėmis, daugiausia žalvarinėmis segėmis, mėlyno stiklo karoliukais, peiliais, dalgiais, kirviais, kaltais, galąstuvais, antkaklėmis, žiedais, ir be jų.
Iš viso kapinyne ištirtas 2351 m² plotas, kuriame ištirta 234 II–XII a. kapai, būdingi kuršių ir jų protėvių matrialinei kultūrai.
1940 m. radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus, 1983–1987 m. ir 1993–1995 m. – Lietuvos nacionalinis muziejus, pavienių radinių turi Kretingos muziejus.
Danutė Prišmantienė

Biografija

2001 m. baigė Maskvos tarptautinių ryšių universitetą, ekonomistė.
UAB „Visagino būstas“ direktoriaus pavaduotoja komercijos reikalams, 2000–2003 m. Visagino savivaldybės mero pavaduotoja, 2004 m. Visagino savivaldybės administracijos Miesto ūkio ir teritorijų planavimo skyriaus vyresnioji specialistė.
2000–2011 m. Visagino savivaldybės tarybos narė.
1999–2011 m. Naujosios sąjungos Visagino skyriaus narė, 2000 m. skyriaus pirmininkė, 2004 m. Visagino skyriaus valdybos narė.
Visagino černobyliečių organizacijos valdybos narė. Sutuoktinis Ipolitas, vaikas Artūras.