google/wiki40b huggingface dataset:
Kohlberg Kravis Roberts

Istorija

1976 metais buvo įkurta garsiausia visų laikų privataus kapitalo bendrovė „Kohlberg Kravis Roberts„. Nuo jos įsteigimo pradžios KKR atliko keletą įžymių sandorių, įskaitant JAV tabako ir maisto pramonės milžinės „RJR Nabisco“ įsigijimą už 25 mlrd. JAV dol., iš kurių didžiąją dalį privataus kapitalo bendrovė KKR sumokėjo skolintomis lėšomis. Tuomet tai buvo didžiausias privataus kapitalo kompanijos sudarytas bendrovės pirkimo skolintomis lėšomis sandoris. Nuo jos veiklos pradžios įmonė atliko virš 400 mlrd. JAV dol. vertės privataus kapitalo sandorių.
Komutatyvumas

Komutatyvumas neurofizikoje

Neurofizikoje komutatyvumo sąvoka taikoma ryšiams tarp neuronų.
De Katholieke Encyclopaedie

De Katholieke Encyclopaedie – Nyderlanduose išleista enciklopedija apie Katalikų Bažnyčią, jos istoriją ir tikėjimą.
Pirmasis leidimas pasirodė 1933; redaktorius – Jan Sassen, taip pat prisidėjo Titus Brandsma.
Formaldehidas

Savybės

Kambario temperatūroje formaldehidas yra dujos, tačiau taip pat tirpsta vandenyje. Paprastai parduodamas kaip 37 % vandens tirpalas, vadinamas formalinu. Būdamas vandenyje, formaldehidas pereina į hidratą CH₂(OH)₂, todėl formaline formaldehido yra nedaug. Tokie tirpalai paprastai turi kelis procentus metanolio, siekiant išvengti polimerizacijos.
Ore formaldehidas gana lengvai oksiduojasi, sudarydamas skruzdžių rūgštį, todėl formaldehido tirpalai turi būti apsaugoti nuo išorinės sąveikos su deguonimi.

Panaudojimas

Formaldehidas yra naudojamas baldų, plastikinių apdailos medžiagų, presuotos medienos, izoliacinių medžiagų gamyboje bei įeina į šių medžiagų sudėtį. Nedideliais kiekiais ši medžiaga yra randama kosmetikos priemonėse, dezodorantuose, tirpikliuose bei dezinfekcinėse medžiagose.
Savaitės krivūlė

Savaitės krivūlė – savaitinis Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio laikraštis, leistas nuo 1989 m. spalio 16 d. iki 1990 m. gruodžio 25 d. Šiauliuose. Leidėjas – Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Šiaulių taryba.

Istorija

„Savaitės krivūlė“ pradėta leisti vietoje vieną-dukart per mėnesį leistos „Krivūlės“, iškilus būtinybei dažniau ir operatyviau informuoti LPS rėmimo grupes bei miesto gyventojus apie Šiaulių ir Lietuvos įvykius, nes komunistų valdomas laikraštis „Raudonoji vėliava“ (vėliau „Šiaulių naujienos“) daugelį įvykių ir problemų ignoruodavo. Laikraščio kaina, nepaisant kylančių popieriaus ir spausdinimo darbų kainų išliko 15 kapeikų. 1989 m. išėjo 11 numerių, apimtis – 4 psl., tiražas – 5000 egz. 1990 m. išėjo 48 numeriai, kovo 13 d. Nr. 9-10, kovo 20 d. Nr. 11-12 ir kovo 27 d. Nr. 13-14 dvigubi, 0,5 spaudos lanko, 8 psl., Nr. 15-16 ir Nr. 30 išleisti tokios apimties nedvigubinant numerių. Tiražas Nr. 1-15 – 5000 egz., Nr. 16 ir Nr. 30 – 4000, Nr. 17-29 ir Nr. 31-37 – 3000, Nr. 38-40 – 2500, Nr. 41-43 – 2000, Nr. 44-48 – 1000 egz.
SiRNR

siRNR (angl. small interfering RNA arba short interfering RNA) – egzogeninė 20-25 nt ilgio nekoduojanti RNR, kuri dalyvauja genų ekspresijos reguliacijoje. siRNR dirbtinai gali būti įvedama į organizmą tam, kad išjungtų norimus (siRNR komplementarius) genus. siRNR siūlomas panašus veikimo mechanizmas kaip ir miRNR, kuri nuo siRNR skiriasi tuo, kad yra endogeninės kilmės, t. y. miRNR koduoja pats organizmas.
Hamandžios kultūra

Arealas

Hamandžios kultūra 5500 m. pr. m. e. – 4700 m. pr. m. e. buvo paplitusi Balkanų šiaurinėje dalyje. Hamandžios kultūra susiklostė Dobrudžoje veikiama Vinčos kultūros, Dudeščio kultūros ir Karanovo kultūros, vėliau paplito Rumunijoje ir šiaurės rytų Bulgarijoje. Skiriama pagal gyvenvietes ir kapinynus. Svarbiausios gyvenvietės – Ceamurlia de Josas, Medgidija, Targušoras, Konstanca, Durankulakas.

Kultūra

Hamandžios kultūros žmonės gyveno olose ir gyvenvietėse, įkurtose derlingose Dunojaus deltos žemėse ir Juodosios jūros pakrantėse, ežero ir upių krantų terasose. Statėsi pusiau žemines ir stačiakampius pastatus. Vertėsi žemdirbyste, naudojo smulkius mikrolitinius titnaginius įrankius.
Kapinynai (Černavoda, Durankulakas) dideli; Černavodės kapinyne rasta daugiau kaip 500 kapų. Keramika puošta taškelių ornamentu. Hamandžios kultūrai būdingos molinės antropomorfinės (daugiausia moters) statulėlės. Hamandžios kultūros bendruomenę asimiliavus Bojano kultūros bendruomenei tarp Juodosios jūros ir Dunojaus susiklostė Gumelnicos kultūra.
Vogėzai

Istorija

Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais, padalijus Lotaringijos ir Franš Kontė provincijas. 1793 m. prijungta Salmo grafystė, 1795 m. Širmeko regionas. 1871 m. Vokietija aneksavo dalį departamento, bet 1919 m. Prancūzija šias žemes susigražino, tik jos tapo Elzaso Žemutinio Reino departamento dalimi.

Klimatas

Klimatą formuoja Vogėzų kalnai, užimantys didelę teritorijos dalį.

Ekonomika

Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis. Tačiau 280 000 ha užima miškai, todėl Vogėzai yra antras departamentas Prancūzijoje pagal medienos gamybą – 1 mln. m³ per metus. Pastaruoju metu vis daugiau gaminama biomasės ir biokuro energetikai.

Turizmas

Turistus traukia kalnai ir pilys.
Vogėzų herbą 1946 m. sukūrė dailininkas heraldikas Roberas Luisas (1902–1965).

Politika

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja Džekis Pjeras ir Kristianas Ponslė, Atstovų rūmuose – 4 deputatai. Generalinę tarybą sudaro 31 narys, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.
Konkordatas

Konkordatas – speciali tarptautinė sutartis, kurią sudaro Apaštalų Sostas su kita valstybe. Konkordatas nustato Katalikų bažnyčios teisinę padėtį, pareigas ir teises toje valstybėje. Konkordatas paprastai sudaromas neribotam arba ribotam laikui ir turi būti ratifikuotas. Konkordatas gali būti bendras arba dalinis, susijęs su kokiu nors vienu klausimu.

Žymūs konkordatai

Pirmuoju konkordatu laikoma 754 m. popiežiaus Stepono III ir frankų karaliaus Pipino Trumpojo sudaryta sutartis. 1122 m. buvo tarp popiežiaus Kaliksto II ir Šventoji Romos imperijos imperatoriaus Henriko V buvo sudarytas Vormso konkordatas, kuriuo pripažinta popiežiaus pirmenybė. Naujaisiais laikais vienas žinomiausių konkordatų buvo sudarytas 1801 m. tarp Napoleono Bonaparto ir popiežiaus Pijaus VII. 1929 m. tarp Vatikano ir Italijos buvo pasirašytas abiejų valstybių santykius reglamentavęs Laterano susitarimas. XX a. sudaryti konkordatai leido Katalikų bažnyčiai laisvai vykdyti misijas valstybėse, su kuriomis galiojo konkordatai.

Konkordatas su Lietuva

1927 m. rugsėjo 27 d. Vatikanas sudarė konkordatą su Lietuva. Juo buvo pripažinta Katalikų bažnyčios veiklos laisvė Lietuvoje, nustatyti abiejų valstybių santykiai. 1940 m. sovietams Lietuvą okupavus, konkordato galiojimas buvo nutrauktas. Apaštalų Sostas nepripažino Lietuvos okupacijos ir jos pasekmių, todėl laikėsi nuomonės, kad diplomatiniai santykiai tik sustabdyti, bet nenutraukti. 1991 m. rugsėjo 30 d. Lietuvos ir Vatikano diplomatiniai santykiai oficialiai atkurti. 2000 m. gegužės 5 d. Vilniuje pasirašyta Lietuvos ir Šventojo Sosto Sutartis dėl santykių tarp Katalikų Bažnyčios ir Lietuvos teisinių aspektų.
Gimžiškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Vincelio ežero vakarų krante. Aikštelė trikampė, kampais į šiaurę, pietus ir vakarus, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50 m ilgio, 25 m pločio rytinėje dalyje, 4 m aukštesniu šiauriniu kraštu. Aikštelėje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 3,5 m pločio terasa, 2 m žemiau jos - antra 5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 11-15 m aukščio, 4 m aukštyje nuo aikštelės dirbtinai pastatinti.
Piliakalnis apardytas arimų, dirvonuoja.

Aplinkiniai piliakalniai

Narkūnų piliakalnis 5,5 kmNemeikščių piliakalnis 3 kmKlykių piliakalnis 9 kmPakalnių piliakalnis 10 kmKačiūnų piliakalnis 5,5 kmGaižiūnų piliakalnis 7 kmAndreikėnų piliakalnis 5,5 kmKuktiškių piliakalnis 5 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
In ir Jang

In ir Jang (yin yang) – kinų filosofijoje ir metafizikoje – du visur randami priešingi, tačiau vienas kitą papildantys pradai. In yra siejamas su tamsa, pasyvumu, moteriškumu, kryptimi žemyn, naktimi; Jang yra šviesus, aktyvus, vyriškas, krypstantis aukštyn, susijęs su diena. Abiejų pradų santykis nėra stabilus, nuolat kinta. In - jang opozicija svarbi konfucianizme ir daoizme.
Pranajama

Pranajama (skr. प्राणायाम = prāṇāyāma- „kvėpavimo ištęsimas“) – psichosomatinė priemonė, kuria Indijos klasikinėje medicinoje ir jogoje valdomas pranos tekėjimas ir kvėpavimas. Hathajogos ir tantriniuose mokymuose nurodoma, kad teisingas pranos valdymas leidžia pažaboti protą (nutraukti nerimstančią čitą). Hathajogoje kvėpavimas reguliuojamas jį sulaikant ir ilginant intervalus tarp įkvėpimo ir iškvėpimo. Patandžalio jogoje pranajama išskiriama kaip 4-oji jogos pakopa. Atliekant pranajamos pratimus paprastai atliekamos mantros ir užimamos atitinkamos asanos.
Pranajama siejama su subtiliuoju kūnu (sūkšmašaryra): jogas įkvepia per dešinę šnervę, kuri laikoma subtiliojo kūno kairiojo latako (ida nadės) anga, ir iškvepia per kairę šnervę – subtiliojo kūno dešiniojo latako (pingala nadės) angą; tokiu kvėpavimu jis išvalo subtiliųjų latakų tinklą. Tikima, kad pranajama turi medicininį poveikį (malšina kosulį, astmą, galvos skausmą, stresą), atjaunina kūną, ilgina gyvenimą.
Garsas (Tilžė)

Istorija

Leido ir redagavo Martynas Jankus. Planuota platinti Didžiojoje Lietuvoje, siųsti Rusijoje gyvenantiems lietuviams bei į Ameriką išvykusiems tautiečiams. Daug vietos skirta lietuvybės išsaugojimo klausimams. Nuo Nr. 2 prie kiekvieno „Garso“ numerio spausdintas priedas. Spausdino F. Vėjerio ir Arnoldto spaustuvė Tilžėje. Išėjo 11 numerių.
Bendradarbiavo Jonas Basanavičius, J. Čerkus, Silvestras Gimžauskas, J. Grinius, K. Verbūnaitis.
Nokija

Istorija

Rašytiniai šaltiniai apie Nokiją siekia 1505 m. Nokija minima ir 1596 m. valstiečių sukilimo prieš švedų feodalus karo metu.
Šiandien Nokija garsėja savo vandens procedūromis. Religiniu aspektu Nokija, liuteronams, gerai žinoma Nokijos Atgimimo šventėmis, kurios tęsiasi nuo 1990 m.
Dekameronas: skaistuolių teritorija

Siužetas

Kaip linksmai ir gražiai gyveno Florencija XIV a.! Kurtizanės ir dailininkai, linksmybės ir prabanga... Bet 1346 m. gražus gyvenimas baigėsi – į Europa atėjo „juodoji mirtis“, baisus, nieko nepasigailintis maras. Lorencas de Lambertis, kaip ir daugelis, palieka mirštantį miestą, tikėdamas išsigelbėti nuo ligos, tuo pačiu ir nuo savo persekiotojo Džerbino de la Rato. Saugią užuovėją jis randa – moterų vienuolyne, įsidarbindamas ten apsimetęs kurčnebyliu.
Tuo tarpu, maras pasiima Pompinėjos tėvus. Kartu su nelaime, ant merginos pečių nukrenta rūpesčiai dėl tėvų turto, kurį nori pasisavinti besąžinis Džerbinas. Jis merginą šantažuoja bankrotu, esą tėvas liko jam skolingas didelę pinigų sumą. Padėčiai ištaisyti yra tik vienas kelias – ištekėti už jo.
Pompinėja iš vis nesiruošia tapti Džerbino žmona nes yra susižadėjusi su kažkokiu rusų, kunigaikščiu Džeržinskiu, kuris jau iš Naugardo jau važiuoja pas ją į Florenciją. Ateina diena, kai Pompinėja savo artimiausius draugus pasikviečia į sužadėtuvių puotą, kuri įvyks užmiesčio viloje, netolo moterų vienuolyno, kur rožes prižiūri sodininkas Lorencas. Pompinėja atsitiktinai pamato Lorencą ir būsimasis jaunikis jau pamirštas. Į vienuolyną, vienuolės apdarais, patekusi Pompinėja padovanoja Lorencui aistringą bučinį.
Kol įsimylėjėliai mėgaujasi užplūdusiais jausmais, Pompinėjos draugai važiuoja pas ją į svečius iš gražiosios Florencijos į senąją Toskaną. Žinoma, kelyje niekas nenuobodžiauja, nes kompanija vis patenka į įvairias pikantiškas situacijas.
Rytų Fryzų salos

Rytų Fryzų salos (vok. Ostfriesische Inseln) – salų grupė Šiaurės jūroje, Žemutinėje Saksonijoje, Vokietijoje. Salų grupė yra išsidėsčiusi iš vakarų į rytus apie 90 km ilgumu ir yra 3,5-10 km priešais jūros krantą. Septynios gyvenamos salos iš vakarų į rytus yra: Borkumas, Juistas, Nordernėjus, Baltrumas, Langeogas, Spykerogas, Vangerogė.
XX amžiaus 9-asis dešimtmetis

XX amžiaus devintasis dešimtmetis prasidėjo 1981 metais ir baigėsi 1990 metais.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XIX amžius – XX amžius – XXI amžius
Dešimtmečiai: 4-as 5-as 6-as 7-as 8-as – 9-as – 10-as 1-as 2-as 3-as 4-as
Metai: 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990
Markas Antokolskis

Markas Antokolskis (rus. Марк Матвеевич Антокольский, tikrasis vardas Mardukas Antokolskis; 1843 m. lapkričio 2 d. Vilnius – 1902 m. liepos 14 d. Frankfurtas prie Maino) – rusų skulptorius.

Biografija

Gimė Vilniaus Antakalnyje. 1862–1868 m. mokėsi Sankt Peterburgo menų akademijoje. 1868–1870 m. gyveno Berlyne. 1871 m. tapo Sankt Peterburgo dailės akademijos akademiku. 1872–1878 m. gyveno Romoje, 1878–1900 m. – Paryžiuje.
Sukūrė Rusijos istorinių asmenų – Petro I, Jekaterinos II, Aleksandro II, metraštininko Nestoro portretinių statulų ir paminklų, simbolinių skulptūrų.
Po skulptoriaus mirties Vilniuje esanti Mėsinių gatvė buvo pervadinta į M. Antokolskio gatvę.
Relonkavi estuarija

Relonkavi estuarija (isp. Estuario del Reloncaví) – Relonkavi užutėkio fiordas Čilėje, Los Lagoso regione. Įteka Petrohuės upė iš Todos los Santoso ežero bei Puelo upė iš Puelo ežero. Pakrantėje iškilęs Jatės ugnikalnis. Aplink įkurta daug saugomų teritorijų: Alerce Andino nacionalinis parkas, Hornopirén nacionalinis parkas, Vicente Pérez Rosales nacionalinis parkas, Ljankihuės nacionalinis rezervatas.
Jonydžių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, pailgoje pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, į vakarų pusę riestais galų šlaitais. Apie 1972 m. melioruojant piliakalnis buvo smarkiai nustumdytas buldozeriu, aukščiausią dalį pažeminant mažiausiai 1 m. Aukščiausioje kalvos dalyje buvo apie 20x10 m dydžio ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi aikštelė su iki 1 m aukščio pylimėliais galuose. Šlaitai statūs, 10–14 m aukščio. Piliakalnis dirvonuoja.

Aplinkiniai piliakalniai

Liudiškių piliakalnis 10 km
Bijeikių piliakalnis 5 km
Buivydų piliakalnis (Anykščiai) 5 km
Šovenių piliakalnis 23 km
Pakalnių piliakalnis 13 km
Trakinių piliakalnis 9 km
Melėnų piliakalnis 3 km 
 Varnupio piliakalnis 5,5 km
Jašiškio piliakalnis 7,5 km
Pastaba: 
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Lietuviškoji tarybinė enciklopedija

Lietuviškoji tarybinė enciklopedija (LTE) – 1976–1985 m. leistas MELI instituto enciklopedinis leidinys.
Tikslai – pateikti informaciją, kad ji „sudarytų žinių apie pasaulį sistemą, padedančią formuoti mokslinę materialistinę pasaulėžiūrą, ugdyti socialistinį internacionalizmą, tarybinį patriotizmą“.
Istoriniai, religiniai bei politiniai straipsniai atspindi to meto politinę Lietuvos situaciją, todėl ryškus ateizmo, komunizmo idealų akcentavimas, nepriklausomos Lietuvos istorijos nutylėjimas arba prosovietinis atvaizdavimas, socialistinės ekonomikos propagavimas ir neigiamas požiūris Vakarų valstybių atžvilgiu („kapitalistinės“ ir „buržuazinės“ visuomenės smerkimas).

Apimtis

Iš viso buvo išleista LTE 12 tomų ir 1 papildymų tomas po maždaug 640 puslapių.
LTE laikoma Visuotinės lietuvių enciklopedijos pirmtake, kurios 25 tomai ir 1 papildymų tomas (apie 20 000 puslapių) buvo išleisti iki 2015 m.
Karūnos didysis iždininkas

Karūnos didysis iždininkas – žmogus, kuris tvarkydavo monarcho privatų iždą.
Karūnos didysis iždininkas tvarkydavo monarcho privatų iždą, skirtą jo šeimos reikalams ir prižiūrėjo pajamų bei išlaidų apskaitą. Jis saugojo didžiojo monarcho kleinotus. Be to, turėjo prižiūrėti ir didelį būrį valdovo rūmų valdininkų, kurie vienaip ar kitaip buvo susiję su valdovo gaunamomis bei išleidžiamomis lėšomis. Iš valdovo iždo buvo apmokamos virtuvės išlaidos ir išlaikomos arklidės.
Finansinė grupė

Įmonių grupė vadinama finansų grupe, kai ją sudaro finansų sektoriaus įmonės, dažnai susijusios tarpusavio pavaldumo ryšiais (žr. koncernas).
Finansų grupę vienija vienas motininis bankas, turintis dukterines kredito įstaigas, draudimo, lizingo bendroves. Finansų grupė diversifikuoja savo veiklą ir nėra prisirišusi prie vienos veiklos rūšies. Taip pat gali būti steigiama investicijų bendrovė, investiciniai fondai, finansų maklerio įmonės.
Tėbinė hifenė

Augalo morfologija

Tėbinė hifenė yra vidutinio dydžio palmė, 10-17 m aukščio, iki 90 cm pločio Y formos kamienu ir gali sudaryti iki 16 vainikų.  Žievė tamsiai pilka. Mediena sunki. 
Lapas 120 x 180 cm ventiliatoriaus formos, kurio galas baigiasi smulkiais 60 cm ilgio plonu segmento kuokštu, lapkotis daugiau nei 1 m ilgio.
Vyriški ir moteriški žiedai žydi ant atskirų medžių ir yra panašūs. Žiedas – 120 cm ilgio šluotelė. Prinokę sumedėję rudi vaisiai ant medžio gali išbūti ilgą laiką. Vaisiai 6-10 х 6-8 cm dydžio, blizgantys, lygūs, siaurėjančios gilės formos, apie 120 g. svorio.  Kiekvieno vaisiaus viduje yra viena sėkla.

Vardai

Tėbinė hifenė dar vadinama: angl. African Doum Palm, Dom, Dom Palm, Doum Palm, Gingerbread Palm, pranc. Noix Du Palmier Doum, Palmier à Ivoire, Palmier Doum, Palmier Pain D´épice, arab. Dûm, Dom (Egipte), Shag El Mûql, amher. Zembaba.

Panaudojimas

Tėbinė hifenė naudojama medienai, dekoratyviniams raižiniams, iš lapų pinami krepšiai Ghutaiah (arab. غتاية), o palmės vaisiai - maistui.
Vaisiaus minkštimas valgomas žalias. Džiovintas maltas arba gabaliukai pjaustytas vaisius vartojami kaip prieskonis. 
Egipte populiari Doum arbata, kuri turi anti bakterinių savybių, stabilizuoja kraujo spaudimą, gerina žarnyno darbą bei geriama prostatito profilaktikai.
Marso kanalai

Marso kanalais vadinamos Marso paviršiuje esančios menamos linijos, kurias 1877 m. atrado italų astronomas Schiaparelli (pavadinęs jas Canali). Šis astronomas pasižymėjo ypač geru regėjimu, todėl jo pastebėjimas buvo patvirtintas tik po dvejų metų per Marso opoziciją.
Amžių sandūroje atsirado teorijų, teigiančių, kad Marso kanalai yra dirbtinės kilmės, iškasti marsiečių. Pagal vieną iš teorijų dėl planetos sausėjimo Marso civilizacija iškasė milžiniškus kanalus, kuriais vanduo iš poliarinėse srityse esančio ledo patenka į drėkinamas sritis.
Šios prielaidos, kurios taip pat rėmėsi manymu, kad Marse yra santykinai tanki atmosfera, tapo pagrindu daugybei mokslinių straipsnių ir mokslinės fantastikos kūrinių. Tarp jų buvo ir Orson Welles radijo pjesė, kuri apie 1930 m. JAV sukėlė paniką – daug klausytojų patikėjo, kad prasidėjo marsiečių įsiveržimas į JAV. Stebint su galingesniais prietaisais nustatyta, kad skirtingu metu stebimi „kanalai“ skiriasi, jie netgi padvigubėja. Ketvirtajame XX a. dešimtmetyje imta pripažinti, kad „canali“ greičiausiai yra optinė apgaulė.
Nepaisant to maždaug iki 1965 m. mokslininkų tarpe vyravo nuomonė, kad Marse gali egzistuoti žemesnės gyvybės formos, pvz., kerpės. Ši galimybė praktiškai buvo atmesta septintajame dešimtmetyje, po pirmųjų kosminių zondų pateiktų duomenų. Mariner kosminių aparatų perduotose didelės skiriamosios gebos nuotraukose jokių kanalų nebuvo matoma. Užtat Marso paviršiuje buvo matomi milžiniški kanjonai, krateriai ir užgesę ugnikalniai. Manoma, kad nors Marso kanalais vadintų linijų Marso paviršiuje nėra, tačiau Schiaparelli ir jo pasekėjai Marso paviršiuje galėjo matyti milžinišką Valles Marineris kanjoną, besitęsiantį 4000 km.
Budbergio valsčius

Budbergio valsčius buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Budbergis.

Istorija

Valsčius įkurtas 1919 m. Lietuvos ribose, tačiau pasirašius 1921 m. sienos sutartį perduotas Latvijai. 1925 m. pervadintas Panemunės valsčiumi. Sovietmečiu 1949 m. panaikintas, atkurtas 1990 m. kaip Brunavos pagastas.
Barelis Fridmanas

Biografija

1931 m. baigė Kauno universitetą. 1931–1933 m. advokatas. Nuo 1933 m. Lietuvos Raudonosios pagalbos organizacijos CK instruktorius, 1934–1939 m. sekretorius. 1940–1941 m. ir 1944–1946 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo narys. 1941–1944 m. LKP CK ir LTSR Liaudies Komisarų Tarybos įgaliotinis evakuotųjų Lietuvos gyventojų reikalams Taškente. 1946–1950 m. dėstė Vilniaus universitete. Nuo 1950 m. advokatas. 1940–1947 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas.
Bendradarbiavo laikraščiuose „Raudonoji pagalba“ ir „Į pagalbą“.
Bendroji SS

Bendroji SS (vok. Allgemeine SS) – gausiausioji sukarintosios nacistinės Vokietijos organizacijos SS (vok. Schutzstaffel 'apsaugos rinktinė') šaka. Ją valdė SS vyriausioji valdyba (vok. SS-Hauptamt). Oficialiai bendroji SS buvo įkurta 1934 m. rudenį, atskiriant bendrosios SS narius nuo SS pavaldumo dalinių (vok. SS-Verfügungstruppe) (kurie vėliau tapo SS kariuomene) ir SS Kaukolės junginių (vok. SS-Totenkopfverbände, koncentracijos stovyklų priežiūros daliniai) narių.
Pradedant 1939 m. okupuotose šalyse imti kurti užsieniniai bendrosios SS daliniai. Vėliau, 1940 m., šiuos dalinius suvienijo Leitstelle der germanischen SS ('Germanų SS vadovavimo tarnyba').
Dainava (Kaunas)

Skulptūros

Pastatytos skulptūros: šalia „Girstupio“ prekybos centro – Juozo Mikėno „Taika“ (1960 m.), prie Vyturio vidurinės mokyklos – Dalios Palukaitienės „Jaunystė“ (1973 m.), šalia „Pasimatymo“ prekybos centro – Roberto Antinio (sūnaus) „Šventė“ (1974 m.), Taikos prospekte – R. Antinio „Vaikai skaito knygą“ (1975 m., past. 1977 m.), Draugystės parke – Broniaus Zalenso „Švelnumas“.

Istorija

Išaugo iš tarpukary įkurto Pažaislio valsčiaus naujakurių kaimo, kuris pavadintas pagal V. Krėvės išpopuliarintą Dainavos vietovardį.
Dainavos rajonas pradėtas statyti 1963 metais. Projekto autoriai – architektai: Neringa Dičiuvienė, Reda Dringelienė, Alvydas Pranas Steponavičius, Raimonda Augustienė ir Gražina Miškinienė. Pastatyti tipiniai 5-16 aukštų gyvenamieji namai ir visuomeniniai pastatai. Įkurtas Draugystės parkas. 1967 m. įkurta biblioteka.
2005 m. iš pietinės Dainavos seniūnijos dalies atskirta Gričiupio seniūnija.
Tiltai (žurnalas)

Žurnalas „Tiltai“ – Klaipėdos universiteto nuo 1997 m. leidžiamas žurnalas TILTAI / BRIDGES / BRÜCKEN yra skirtas socialiniams mokslams.
Jame spausdinamuose straipsniuose nagrinėjamos aktualios ekonomikos, vadybos, demografijos, socialinės geografijos, geopolitikos, politikos, kultūros, švietimo, religijos, krašto tvarkymo ir kitos socialinės problemos, paribių ir tarpvalstybinių regionų ekonomikos bei kultūros plėtros klausimai. Publikuoti straipsnius kviečiami mokslininkai iš įvairių šalių.
Vyriausiasis redaktorius prof. Elvyra Acienė. Per metus išleidžiami 4 numeriai. Straipsniai spausdinami lietuvių, anglų ir vokiečių kalbomis. Žurnalas įtrauktas į tarptautinę referuojamų mokslo žurnalų bazę IndexCopernicus Master List. Žurnalo ISSN 1392-3137

Redakcijos adresas

Herkaus Manto g. 84, 92294 Klaipėda, Lietuva, tel. (370 46) 39 88 95, fax (370 46) 39 89 99
Ajas (faraonas)

Valdymo laikotarpiai

Istorikų nurodomos šio faraono valdymo datos (Ancient Egypt history & chronology, The Ancient Egypt Site, Redford, Arnold, Hornung, Dodson, Kitchen, Aldred, Grimal, Shaw, Malek, von Beckerath, Krauss, Murnane, Helck) išdėstytos laiko juostoje:
Ytyk Kiujolis

Istorija

Gyvenvietės pavadinimas reiškia „šventasis ežeras“. 2007 m. gegužės 20 d. Ytyk Kiujolį nuniokojo potvynis, evakuota ~3000 žmonių.
Klipertono sala

Klipertono sala (pranc. Île de Clipperton) arba Kristaus Kančios sala (pranc. Île de la Passion, isp. Isla de la Pasión) – negyvenamas koralinis atolas rytinėje Ramiojo vandenyno pusėje, 1080 km nuo pietvakarinių Meksikos krantų. Priklauso Prancūzijai, sudaro tiesiogiai Prancūzijos užjūrio ministerijos valdomą užjūrio teritoriją. Artimiausia sausuma yra už 945 km esanti Sokoro sala, priklausanti Meksikai.

Geografija

Atolo žiedas ištisas, sudaro 2 km² ir apjuosia uždarą lagūną (4 km²). Jos skersmuo 12 km. Lagūna gili (iki 72 m), jos vanduo paviršiuje beveik gėlas, užaugęs dumbliais. Atolo paviršius skurdus, auga tik žolynai (portulakos, garstukai, heliotropai), XIX a. pab. įveistos kokospalmės. Klipertono atole peri žuvėdros, kaukėtieji ir rudieji padūkėliai, nodžiai, fregatos, laukiai, kregždės, gegutės, geltonieji krūminukai. Gyvena endeminė krabų rūšis Johngarthia planata.
Klimatas atogrąžų, jūrinis. Temperatūra laikosi tarp 20 ir 32 °C, liūčių laikotarpis trunka nuo gegužės iki spalio (per jį būna uraganų).