google/wiki40b huggingface dataset:
Jonas Masiliūnas

Biografija

Mokėsi Panevėžio realinėje gimnazijoje, 1917 m. baigė Pskovo gimnaziją, 1919 m. gruodžio mėn. baigė Kauno karo mokyklą. Studijavo Lietuvos universitete. 1920 m. gavo Finansų ministerijos stipendiją studijuoti Berlyno aukštojoje prekybos mokykloje.
1917 m. Vyriausiosios Šiaurės Kaukazo lietuvių tarybos Jekaterinodare sekretorius. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, iki 1922 m. lapkričio mėn. Ketvirtojo pėstininkų pulko karininkas. 1920 m. sausio 4 d. dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais.
Nuo 1919 m. Lietuvių krikščionių demokratų partijos narys. 1926 m. birželio mėn. – 1927 m. balandžio mėn. III Seimo narys ir jo pirmasis sekretorius. Mokytojavo Kybartų „Žiburio“ gimnazijoje. 1929–1930 m. studentų ateitininkų sąjungos pirmininkas. Tarnavo susisiekimo ministerijos geležinkelių valdyboje, vėliau – Ekonominės direkcijos direktorius. Nuo 1939 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakulteto ekonominio skyriaus neetatinis lektorius, skaitė tansporto politikos kursą. Bendradarbiavo spaudoje, žurnale „Geležinkelininkas“. 1939 m. Lietuvai atgavus Vilnių, paskirtas Geležinkelių valdybos įgaliotiniu Vilniuje.
1939 m. lapkričio 21 d. – 1940 m. birželio 17 d. XXI Antano Merkio Ministrų kabinete susisiekimo ministras. 1941 m. birželio 15 d. areštuotas ir ištremtas į Rešiotų lagerį arba išvežtas į Belomorkanalo lagerį, kur 1942 m. gruodžio 28 d. sušaudytas.
Paulinavas (Švenčionys)

Istorija

Iki 2015 m. turėjo viensėdžio statusą.
Nikaragvos herbas

Reikšmė

Trikampis reiškia lygybę, vaivorykštė – taiką, gorro frigio (Frigijos kepurė) simbolizuoja laisvę, o penki vulkanai – visų penkių Centrinės Amerikos valstybių sąjungą ir brolybę. Aukso spalvos žodžiai, supantys emblemą: Republica De Nicaragua – America Central (lietuviškai: Nikaragvos Respublika – Centrinė Amerika).
Eglė Bilevičiūtė

Biografija

1994 m. baigtas Vilniaus tiksliųjų, gamtos ir technikos mokslų licėjus (realinė gimnazija). 1994–1997 m. Lietuvos policijos akademijoje – teisės ir policijos veiklos specialybė, bakalauro studijų programa. 1997–1999 m. Lietuvos teisės akademijoje – teisės ir policijos veiklos specialybė, magistrantūros studijų programa. 1999–2003 m. Lietuvos teisės universitete – teisės krypties doktorantūros studijos. 2003 m. spalio 15 d. apgynė disertaciją tema „Lietuvos Respublikos kriminalistinė sistema: dabartinė būklė ir naujas modelis“, socialinių mokslų teisės krypties daktarė.
Nuo 2008 m. docentė. MRU Teisės fakulteto Administracinės teisės ir proceso katedros profesorė.
Moka anglų, rusų kalbas.
Lietuvos kriminalistų draugijos viena iš steigėjų ir narė nuo jos įsteigimo (2001 gruodžio mėn.). Nuo 2006 m. birželio Lietuvos kriminalistų draugijos Tarybos sekretorė.
Akcensai

Akcensai (lot. accensus, dgs. accensi) – lengvieji pėstininkai svaidyklininkai ankstyvosios Romos respublikos kariuomenėje. Akcensais tapdavo neturtingiausi legiono nariai, kurie neturėdavo už ką nusipirkti ekipuotės. Jie neturėjo šarvų ir skydų, jų pozicija būdavo trečiojoje mūšio linijoje. Akcensai kaudavosi netvarkingoje rikiuotėje, palaikomi sunkiau ginkluotų karių. Akcensai kaip kariuomenės rūšis nustoti naudoti Antrojo Pūnų karo metu.

Istorija

Manoma, kad akcensai atsirado Markui Furijui Kamilui (Marcus Furius Camillus) reformuojant senųjų Romos karalių kariuomenės senąją penktąją klasę. Penktąją klasę sudarydavo skurdžiausi legiono kareiviai, ginkluoti svaidyklėmis ir galbūt mažais skydais. Jie veikdavo kaip apšaudytojai, saugojantys savo dalinių rikiuotę ir trikdantys priešo rikiuotę. Spėjama, kad susidūrimai su samnitais ir pralaimėjimai kautynėse su galais parodė romėnams lankstumo svarbą ir falangų netinkamumą raižytose, kalvotose centrinės Italijos teritorijose.

Kamilo sistema

Ankstyvojoje Kamilo sistemoje (III–IV a. pr. m. e.) kariai buvo skirstomi į klases pagal turtą, o akcensai būdavo patys skurdžiausi. Akcensai būdavo ginkluoti svaidyklėmis ir akmenimis apšaudydavo priešo rikiuotę. Dėvėdavo tik tunikas, kartais turėdavo mažus skydus. Jų funkcija – apšaudytojų funkcija.
Tuometiniuose legionuose 900 akcensų sudarydavo 15 manipulų (po 60 akcensų). Akcensų manipulas įeidavo į stambesnį dalinį ordus, kurį sudarydavo trys manipulai – triarijų, rorarijų ir akcensų. Akcensai stovėdavo paskutinėje legiono linijoje, už priešakinės hastatų, antrosios principų, trečios triarijų ir ketvirtosios rorarijų linijos.

Sutartose tvarkingose kautynėse akstimis ginkluoti apšaudytojai leviai, kurie būdavo hastatų manipulų dalis, išsirikiuodavo prieš legioną ir apsvaidydavo priešą akstimis, taip pridengdami ietimis ginkluotų pėstininkų hastatų judėjimą pirmyn. Jei hastatams nepasisekdavo pralaužti priešo linijas, jie atsitraukdavo, o priekin išeidavo ir atakuodavo sunkiau ginkluoti ir labiau patyrę principai. Jei principams nepasisekdavo palaužti priešo, jie irgi atsitraukdavo ir atakuodavo triarijai. Iš to atsirado posakis rem ad Triarios redisse 'prireikė triarijų', kas reiškia, kad prireikė panaudoti paskutines pajėgas.

Kavaleristai ekvitai buvo naudojami kaip sparnų kariuomenė ir besitraukiančiam priešui persekioti. Rorarijai, skurdūs rezervo kareiviai, ir akcensai, mažiausiai patikimi svaidyklininkai, buvo naudojami kaip palaikanti kariuomenė, užtikrinanti masines atakas ir palaikanti susvyravusias gretas.

Polibijaus sistema

II a. pr. m. e., įvedus Polibijaus sistemą, akcensai buvo panaikinti. Vietoj jų ėmė naudoti lengvuosius apšaudytojus velitus. Į akcensus anksčiau ėjusius vyrus į kariuomenę nustojo imti.
Somalinis strutis

Biologija

Paplitęs rytinėje Afrikoje – Somalio pusiasalyje (šiaurės rytų Etiopijoje, visame Somalyje). Patinai išsiskiria melsvai pilku kaklu ir šlaunimis, juodomis plunksnomis, išskyrus baltą uodegą ir sparnus. Patelės turi ryškesnių rudų plunksnų, nei kiti porūšiai. Patinų ūgis 210–275 cm, svoris 100–156 kg, patelių atitinkamai – 175–190 cm, 90-110 kg.

Grėsmės

Somalinis strutis buvo įprastas centriniuose ir pietiniuose Somalio regionuose 1970–1980-aisiais metais. Vykstant šalies politinei disintegracijai ir nesant gamtosauginių priemonių, stručių populiacija ėmė trauktis dėl nekontroliuojamos medžioklės mėsai, medicininiams produktams ir kiaušiniams. Kenijoje esama somalinių stručių fermų.
Mėnlapis

Mėnlapis – viso Mėnulio paviršiaus ar jo dalies atvaizdas plokštumoje. Dažniausiai jis būna su selenografinių koordinačių tinklu, analogišku geografiniam koordinačių tinklui. Mėnulio pusiaujo padėtis yra nusakoma pagal jo sukimosį ašį. Pr. dienovidinis pagal susitarimą eina per regimojo Mėnulio skritulio centrą, tuo momentu, kai jis yra orbitos mazgų linijoje (Mėnulio ir Žemės orbitų plokštumų susikirtimo linija) ir kartu perigėjuje ar apogėjuje.
Objekto platuma Mėnulyje skaičiuojama į šiaurę (N) ir į pietus (S) nuo pusiaujo išilgai dienovidinio – nuo 0° iki 90°. Ilguma skaičiuojama į vakarus (W), ir į rytus (E) nuo pr. dienovidinio išilgai pusiaujo nuo 0° iki 180°. Mėnulio skritulyje šiaurė yra viršuje, pietūs – apačioje, vakarai – kairėje, rytai – dešinėje.
Pasaulio moterų ledo ritulio čempionatas

Pasaulio moterų ledo ritulio čempionatai – kasmetinės tarptautinės ledo ritulio varžybos, kurias nuo 1990 m. rengia Tarptautinė ledo ritulio federacija (IIHF).
Australijos gyvūnija

Australija viena iš pirmųjų atsiskyrė nuo Gondvanos žemyno ir nuo to laiko išliko nuo kitų žemynų atskirta jūros. Dėl šios vandens kliūties gyvūnai iš Azijos bei kitų žemynų negalėjo patekti į Australiją ir joje išliko savita gyvūnija. Apie 83 % žinduolių, 89 % roplių, 90 % žuvų bei vabzdžių, 93 % varliagyvių rūšių gyvenančių žemyne yra endeminės. Unikalus Australijos bruožas yra placentinių žinduolių trūkumas, išskyrus iš Europos įvežtas žiurkes, lapes, triušius, peles, šikšnosparnius. Dėl to sterbliniai, žinduolių infraklasė, kurios rūšys jauniklius augina sterblėse, įskaitant kengūrinius ir plėšriuosius sterblinius, užima daugelį ekologinių nišų, kurias kitur pasaulyje užima placentiniai gyvūnai. Australijoje gyvena dvi iš penkių žinomų kloakinių rūšių, čia yra gausu nuodingųjų gyvūnų, tarp kurių yra ančiasnapiai, vorai, skorpionai, aštuonkojai, scifomedūzos, moliuskai, karpuotinės ir paprastosios dygliauodegės rajos. Australijoje yra daugiau nuodingųjų nei nenuodingųjų gyvačių rūšių.
Tarp endeminių rūšių taip pat pažymėtini ančiasnapiai ir echidnos. Tarp paukščių pažymėtini yra papūgos kakadu, juodosios gulbės, rojaus paukščiai, lyrauodegiai, didieji besparniai strutiniai: emu, kazuarai. Iš šikšnosparnių labai paplitę „skraidantieji šunys“, mintantys vaisiais – jų antpuoliai daro didelę žalą sodams. Labai paplitę ropliai – krokodilai, gyvatės. Yra dvikvėpės žuvys, gyvenančios išdžiūstančiose upėse. Jos kvėpuoja vandenyje ištirpusiu deguonimi, o upėms išdžiuvus deguonį ima iš oro.
Australijos aborigenų apsigyvenimas žemyne prieš 40 000 metų ir europiečių kolonizacija nuo 1788 m. ženkliai paveikė Australijos gyvūniją. Naminių gyvūnų iki europiečių kolonizacijos Australijoje nebuvo, bet juos įvežus naminiai gyvūnai greitai išplito. Šiuo metu auginamos didelės avių, stambiųjų raguočių bandos, paplito afrikiniai stručiai ir fazanai. Plačiai išplito žvirbliai. 1862 m. įvežus triušius, jų priviso tiek, kad teko imtis ilgalaikių priemonių jų naikinimui. Įvežtiniai gyvūnai (rupūžės, kiaulės, ožkos, stručiai ir kt.) žemyno gyvūnijai padarė didelę žalą.
Brumalijos

Brumalijos – Senovės Romoje vykdavusi saulėgrįžos šventė. Paprastai ji vykdavusi gruodžio 25 d. Bakchui pagerbti. Manoma, ji buvo siejama su senovės graikų Lenaia švente, skirta vyndarių dievui Dionisui. Šventės programoje buvo puotos ir linksmybės. Jos pavadinimas kildinamas iš lotyniško bruma, reiškiančio „trumpiausią žiemos dieną“' ar tiesiog „žiemą“.
Brumalijos taip pat buvo švenčiamos ištisas 30 dienų, pradedant lapkričio 24 d. Šią tvarką buvo įvedęs Romulas, norėdamas palepinti linksmybėmis Romos Senatą. Puotaujant buvo pranašaujama, kokia laukia ateinanti žiema. Pasak Choricijaus iš Gazos „XIII Oracijos“, šios šventės puotos buvo keliamos iki pat VI m. e. a., kada valdė imperatorius Justinianas I, persekiojęs pagonybę.
Blanesas

Istorija

Pirmasis miesto paminėjimas užfiksuotas 1002 m. Tai vienas iš seniausių Kosta Bravos miestų. Senovėje miestą valdė vietinė Blanesų dinastija.
Šis uostamiestis buvo svarbus taškas rengiant karinius žygius.
1583 m. mieste įsikūrė vienuolių kapucinų ordino nariai.
1859 m. miestas sujungtas geležinkeliu su kitais regionais. 1881 m. mieste įrengtas dujinis apšvietimas. 1889 m. pastatyta elektros linija.
Po Antrojo pasaulinio karo miestas tapo svarbiu turizmo centru ir plėtėsi dėka migracijos iš kitų regionų.
2008 m. mieste siautė galinga audra, buvo padaryta didelė žala gyventojų turtui.
Šešiakampis

Šešiakampis yra geometrinė figūra, sudaryta iš šešių viena po kitos sujungtų atkarpų (kraštinių), kur pirmosios atkarpos pradžia jungiasi su šeštosios atkarpos pabaiga. Šešiakampis turi 6 kampus.

Iškilusis šešiakampis

Iškiliuoju šešiakampiu vadinamas toks šešiakampis, kai paeiliui pratęsus šešiakampio kraštines į abi puses, likusios, kraštinės yra vienoje tiesės pusėje.
Joniškio Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia

Istorija

Pirmąją bažnyčią 1726 m. pastatė jėzuitai. Prie jos veikė parapinė mokykla. 1752 m. bažnyčiai paskelbti atlaidai. 1782 m. parapijoje veikė Švč. Trejybės ir Švč. Marijos Škaplierinės brolijos. Klebono F. Petrausko ir parapijiečių rūpesčiu 1848 m. pakeisti bažnyčios sienojai. Po 1891 m. klebonas Tomas Sirvydas pamaldas pradėjo laikyti lietuviškai. Bažnyčioje nuolat būta nesutarimų tarp lenkų ir lietuvių. 1912 m. teisti asmenys, terorizavę tuos, kurie viešai kalbėjo lietuviškai, giedojo lietuviškas giesmes ir skaitė iš lietuviškų maldaknygių.
Tarpukariu religinį ir kultūrinį švietimą organizavo klebonas Andrius Juknevičius. Klebonas Antanas Mažeika (Joniškyje nuo 1929 m.) 1945 m. ištremtas, klebonas Juozas Voveris (1911–1979 m.) taip pat buvo ištremtas, klebonas Juozas Šalčius (1900–1988) nuteistas 10 m. kalėti.
1978-1988 m. Joniškio klebonas - Česlovas Kavaliauskas (teologas, poetas, Biblijos vertėjas). 
1996-2012 m. klebonas - Edvardas Kraujalis.

Architektūra, vargonai

Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė, su trisiene apside ir 2 žemesnėmis zakristijomis. Vidus 3 navų, su kolonomis. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas kunigas Stanislovas Šlamas (1866–1951), draudžiamos spaudos platintojas.
Vargonai pagaminti XVIII a. pabaigoje, laikomi vienais seniausių išlikusių Vilniaus mokyklos barokinio stiliaus vargonais.
Panagiotis Giannakis

Panagiotis Giannakis (Παναγιώτης Γιαννάκης; g. 1959 m. sausio 1 d. Atėnuose) – Graikijos krepšininkas ir treneris. Graikijos nacionalinės krepšinio rinktinės ir Pirėjo „Olympiacos“ vyr. treneris, buvęs nacionalinės rinktinės kapitonas.

Žaidėjo karjera

Giannakis pradėjo savo karjerą 1984 metais, žaisdamas Salonikų "Aris" klube. P. Giannakis kartu su Nikosu Galiu buvo pagrindiniai Graikijos rinktinės vedliai 1987 m. ir 1989 m. Europos čempionatuose, kuriuose Graikija atitinkamai buvo pirma ir antra.
P. Giannakis žaidė įžaidėjo pozicijoje. Krepšininkas savo karjerą pradėjo „Ionikos Nikaias“ komandoje, vėliau žaidė Salonikų „Aris“, Atėnų „Panionios“ ir Atėnų „Panathinaikos“ klubuose. Baigė savo karjerą 1996 metais.

Trenerio karjera

P. Giannakis iki 2006 m. vadovao Atėnų „Marousi“ komandai, Graikijos nacionalinės rinktinės treneriu tapo 2004 m. Vadovaudamas Graikijos rinktinei treneris 2004 m. olimpinėse žaidynėse užėmė 5 vietą, 2005 m. Europos čempionate laimėjo aukso medalį, o 2006 m. pasaulio pirmenybėse P. Giannakio vadovaujama Graikija užėmė antrąją vietą. 2007–2008 m. sezono vidury tapo Pirėjo „Olympiacos“ klubo vyr. treneriu. 2009–2010 m. sezono pabaigoje klubas pranešė, kad sutartis su treneriu nebus pratęsta.
Voluinės srities vėliava

Voluinės srities vėliava – stačiakampė, raudoname fone baltas skandinaviškas kryžius. Kairiame viršutiniame (vad. Kantonu) raudoname plote atrinktas vienas iš seniausių Voluinės kryžių (XV-XVIII a.).
Krikliai

Istorija

1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Micaičių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Varputėnų tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Leičiai – 4,5 km
KURŠĖNAI – 14 km 
Pūšiliai – 3,5 km
Urkuvėnai – 4,3 km
Kibgirė – 2,7 km
Širminiai – 0,9 km
 ŠIAULIAI – 29 km
Aukseliai – 3,9 km
Paplėštakiai – 3,8 km 
Beržėnai II – 2 km
Kalniškiai – 5,6 km
Arauko provincija

Geografija

Provincija ribojasi su Konsepsjono provincija šiaurėje, Bio Bio provincija ir Maljeko provincija – rytuose, Kautino provincija – pietuose. Iš vakarų skalauja Ramusis vandenynas.
Rytuose iškilęs Nuhuelbutos kalnagūbris, likusi provincijos dalis kalvota. Vandenyno pakrantėje priklauso Močos sala. Telkšo nemažai ežerų, iš kurių didžiausias – Lanalhuė. Yra Nahuelbutos nacionalinis parkas.
Piperazinas

Piperazinas – organinis junginys. Atitinkamai piperazinai – klasė organinių junginių, turinčių piperazino funkcinę grupę.

Pavadinimas ir jo kilmė

Piperazino pavadinimas kilo nuo panašaus į jį piperidino pavadinimo. Toks pavadinimas ir yra priimtas pagal IUPAC. Piperazino pakaitai numeruojami nuo arčiausiai esančio žiede azoto atomo.

Cheminės savybės

Silpna bazė, PKb = 4.19. Gerai tirpsta vandenyje, bet blogai eteryje. Nors sutinkamas gausiai gamtoje, bet jį galima ir nesunkiai sintetinti veikiant alkoholinį amoniako tirpalą 1,2-dichloretanu. Kitas būdas – redukuoti piraziną natriu alkoholyje.

Medicinoje

Piperazinai rado platų pritaikymą kaip vaistai (pavyzdžiui, Viagra) arba nuodai. Iš viso virš 30 plačiai vartojamų vaistų veikliųjų medžiagų yra piperazinai. Pats piperazinas ar jo citratas beveik visad sutinkamas kirmėlių nuoduose.

Pramonėje

Naudojamas plastikų, tepalų skysčio, dervų gamyboje. Taip pat naudojama kaip tarpinė chemijos pramonėje gaminamų produktų medžiaga.
Steponas Nasvytis

Biografija

1900 m. baigė Palangos progimnaziją, 1900–1904 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje. 1907 m. Charkovo universitete išlaikė provizoriaus padėjėjo egzaminus. 1918 m. išlaikė egzaminus prie Maskvos universiteto, diplomuotas provizorius.
Dirbo vaistinėje. 1908 m. įsigijo vaistinę Subačiuje. Čia gyvendamas dalyvavo lietuvių tautinėje veikloje. 1918 m. drauge su J. Makausku, A. Vienuoliu-Žukausku bei V. Narbutu įsteigė vaistų didmeninės prekybos namus Vilniuje. 1919 m. įsigijo vaistinę Jonavoje. Jonavos savivaldos veikėjas. 1920–1925 m. Jonavos miesto valdybos pirmininkas, 1920–1923 m. Kauno apskrities tarybos pirmininkas. Vėliau dalyvavo Tautininkų sąjungos veikloje.
1934–1939 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerijos Sveikatos departamento farmacijos referentas. Jam vadovaujant, 1938 m. parengta ir išspausdinta Lietuvos farmakopėja. 1939–1940 m. Vaistų sandėlio direktorius, 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1947 m. atvyko į JAV. 1948–1955 m. Užsienio kalbų instituto darbuotojas, 1950 m. Amerikos lietuvių tautinės sąjungos skyriaus pirmininkas, nuo 1953 m. Lietuvos bičiulių sąjungos Klyvlendo skyriaus pirmininkas.
Nuo 1922 m. Lietuvos farmacininkų sąjungos valdybos pirmininkas, 1923–1927 m. ir 1930–1933 m. Lietuvos vaistininkų draugijos pirmininkas, „Farmacijos žinios” redaktorius.
Vedęs; žmona Juzefa. Dukra Birutė Nasvytytė-Smetonienė, pianistė (vyras – Antano Smetonos sūnus Julius Smetona, teisininkas). Anūkas Antanas Smetona (1939–2012), pianistas.
Aurelija Arlauskienė

Biografija

1977 m. baigė Kelmės 1-ąją vidurinę mokyklą. 1984 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistikos specialybę.
1980–1981 m. dirbo laikraščio „Vakarinės naujienos“ kurjere, 1981–1990 m. žurnalo „Darbas ir poilsis“ laiškų skyriaus vedėja, atsakingąja sekretore, 1990–1992 m. laikraščio „Lietuvos aidas“ spec. korespondentė  Vakarų Sibire, Maskvoje, Gruzijoje, rengė reportažus iš Pietų Osetijos, Cchinvalio, kur tuo metu vyko ginkluotas susirėmimas. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo Valstybės atkūrimo komisijos patarėja. 1992–1994 m. Valstybės kontrolės departamento atstovė informacijai, kartu su operatoriumi Vytautu Tvaronu sukūrė populiarią Lietuvos televizijos laidą „Faktas“. Dirbo žurnale „Veidas“, banko „Hermis“ atstovė informacijai. 1994–1997 m. – laikraščio „Lietuvos aidas“ spec. korespondentė.  1996 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos deleguota Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos tarybą. 1997–2000 m. žurnalistų profesinio leidinio „Žurnalistų žinios“, 2008–2012 m. almanacho „Žurnalistika“ redaktorė. Dirbo dienraščių „Lietuvos žinios”, „Respublika“ žurnalistinių tyrimų skyriuose.
Lietuvos žurnalistų sąjungos Etikos komisijos pirmininko pavaduotoja. Lietuvos reformacijos istorijos ir kultūros draugijos valdybos narė.
A. Arlauskienės darbai ne kartą apdovanoti LŽS kūrybinių konkursų prizais. Už principingumą ir pilietinę poziciją Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos taryboje Žurnalistų sąjunga A. Arlauskienę paskelbė „1997 metų žurnaliste”. Jos dėka pirmą kartą Lietuvos žurnalistikos istorijoje Visuomenės informavimo įstatymo nuostatos buvo patikrintos teisme – 1997 m. padavė į teismą sveikatos apsaugos ministrą Juozą Galdiką, neteikusį visuomenei reikšmingos informacijos.
Renka medžiagą disertacijai „Lietuvos periodinės spaudos įtaka politiniam gyvenimui“.
Mykolas Kazimieras Pacas

Biografija

1658 m. karališkasis pulkininkas, 1659 m. paskirtas lietuviškojo dalinio vadu ir etmono pavaduotoju, 1663–1667 m. Smolensko vaivada ir Lietuvos lauko etmonas, 1667–1682 m. Lietuvos didysis etmonas, o 1669–1682 m. ir Vilniaus vaivada.
1668 m. karaliui Jonui II Kazimierui Vazai atsisakius sosto palaikė proprancūziškąją grupuotę, rėmusią Liudviko II Burbono kandidatūrą, vėliau prisidėjo prie didikų, rėmusių Mykolą Kaributą Višnioveckį. Tapęs Vilniaus vaivada įgijo didžiulę politinę įtaką Abiejų Tautų Respublikoje. Įvedė kariuomenės vidaus gyvenimo taisykles (statutą), kariuomenės drausmės taisykles ir karo teismų taisykles.
Jo rūpesčiu ir lėšomis padėkai už Liubomirskio maišto numalšinimą pradėta Vilniaus Petro ir Povilo bažnyčios statyba Antakalnyje.
Mykolas Kazimieras Pacas, kaip ir kiti Pacų ir Pociejų giminės atstovai, buvo laikomi magnatais. Magnatai – aukštasis visuomenės sluoksnis senovės Lietuvoje, Lenkijoje ir Vengrijoje, tų kraštų didikai.
AEG C.IV

Giminingi lėktuvai

AEG J.I
AEG C.I -
AEG C.II -
AEG C.III -
AEG C.IV –
AEG C.V -
AEG C.VI -
AEG C.VII
Skraistė (heraldika)

Skraistė, šalmaskraistė – herbo elementas.

Vaizdavimas

Vaizduojamas kaip tarpinis elementas dengiantis šalmą. Virš jos dažnai yra karūna ar šalmo papuošalas. Heraldikoje skraistė dažniausiai yra tokios pačios spalvos kaip ir pagrindinės herbo skydo spalvos. Vidus (pamušalas) yra spalvinamas metalo spalva, o išorė emalės spalvomis.
Philip Rabinowitz

Philip Rabinowitz (1904 m. vasario 16 d. Lietuvoje – 2008 m. vasario 28 d. Keiptaune, PAR) – Lietuvoje gimęs litvakas, bet vėliau į Pietų Afrikos Respubliką emigravęs sprinteris. 2004 m. liepos 10 d. pateko į Gineso rekordų knygą kaip greičiausias šimtametis įveikęs 200 m ir 100 m distancijos bėgimą.
Stanislovas Ivanauskas

Biografija

1987 m. baigė Lietuvos valstybinį kūno kultūros institutą, kūno kultūros dėstytojas. 1990 m. Plungės „Ryto“ vidurinės mokyklos, nuo 2003 m. „Ryto“ pagrindinės mokyklos direktorius.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Plungės rajono skyriaus narys, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
1997–2000 m.2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Plungės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Rotary klubo narys. Rajono bendruomenės sveikatos tarybos narys, nuo 2004 m. Plungės rajono Švietimo tarybos pirmininkas. Sutuoktinė Aldona, vaikai Dovydas, Dovilė.
Hello Kitty

Hello Kitty (jap. ハローキティ = Harō Kiti) – išgalvotas baltos katės su raudonu kaspinu personažas, sukurtas japonų dizainerės Yuko Shimizu ir išpopuliarintas kompanijos Sanrio. Pirmieji produktai, ant kurių buvo nupiešta Hello Kitty, pirmą kartą pasirodė 1974 m. Japonijoje, o 1976 m. debiutavo JAV. Bėgant laikui, Hello Kitty tapo neatsiejama japonų „kawaii“ populiarios kultūros, vaizduojančios mažus ir linksmus personažus, dalis. Sanrio lig šiol yra yra šio prekės ženklo savininkė ir licencijuoja jo naudojimą tiek Japonijoje, tiek kitose šalyse. Hello Kitty produktų metinė apyvarta sudaro apie 5 milijardus JAV dolerių.

Prekės

Prekės su Hello Kitty ženklu yra įvairios, pradedant lėlėmis, baigiant rūbais, indais, buitine technika ir net automobiliais. Kartais Herro Kitty naudojama ir ant prabangos prekių.

Finansų sektorius

2010, Bank of America pasiūlė Hello Kitty papuoštas banko sąskaitas, kur banko klientas gali gauti čekių knygelę ir kreditinę kortelę su Hello Kitty ženklu. MasterCard jau net nuo 2004 metų naudoja ši ženklą.

Prabangos prekės

SANRIO ir gitarų gamintojas Fender išleido seriją Hello Kitty gitarų (the Hello Kitty Stratocaster). Airbus yra sukūrusi Hello Kitty papuoštą lėktuvą (the Hello Kitty Jet). 2009 metais prasidėjo bendradarbiavimas tarp Hello Kitty ir rūbų prekinio ženklo Stussy; buvo gaminami marškinėliai, pakabukai, džemperiai su Hello Kitty ženklu.
2010 m. Hello Kitty įžengė į vyno rinką, pateikdama pirkėjams 4 rūšių vyną, kurį galima pirkti internete, plėsdama savo tikslinę auditoriją ir orientuodamasi ir į vyresnio amžiaus segmentą.

Muzika

Hello Kitty turi jos vardo kompaktinę plokštelę pavadinimu Hello World, kurioje Hello Kitty-įkvėpti atlikėjai patalpino savo atliekamas dainas, tarp jų Keke Palmer and Cori Yarckin.

Žaidimai

Nuo 1992 m. buvo sukurta begalė Hello Kitty žaidimų. Dauguma jų liko tik Japonijos rinkoje. Hello Kitty epizodiškai pasirodydavo tokiuose SANRIO personažų kompiuteriniuose žaidimuose kaip Keroppi, Kero Kero Keroppi no Bōken Nikki: Nemureru Mori no Keroleen. Specialios žaidimų konsolės Hello Kitty Dreamcast, Hello Kitty Game Boy Pocket, ir Hello Kitty Crystal Edition Xbox taip pat buvo išleistos tik Japonijoje.

Autorinės teisės

Hello Kitty yra prekinis ženklas kuris yra kompanijos SANRIO nuosavybė. Pasaulyje taip pat gaminama labai daug nelegalių prekių su Hello Kitty ženklu.