google/wiki40b huggingface dataset:
Kinų kambarys

Eksperimentas

Kinų kambario eksperimente, žmogus, kuris nesupranta kinų kalbos sėdi kambaryje į kurį paduodami užrašyti kiniški hieroglifai. Kambaryje taip pat yra knyga, kurioje yra sudėtinga aibė taisyklių (surašytų anksčiau), skirtų manipuliuoti ir išvesti kitus hieroglifus iš kambario. Tai būtų daroma mechaniniu pagrindu: „kai pamatai simbolį X, parašyk simbolį Y“. Mintis yra ta, kad kiniškai kalbantis žmogus paduotų į kambarį kiniškai užrašytus klausimus ir atitinkami atsakymai išeitų iš kambario taip, jog ne kambaryje esančiam žmogui atrodytų, jog kambaryje yra kinų kalbą mokantis žmogus.
J. Searle įsitikinimu, tokia sistema greičiausiai išlaikytų Turing testą, tuo tarpu asmuo, sėdintis kambaryje ir manipuliuojantis simboliais akivaizdžiai nežinotų kinų kalbos. Tokiais motyvais yra bandoma sugriauti stipraus dirbtinio intelekto šalininkų tvirtinimus.
Kiniško kambario motyvas „užpuola“ du stipraus dirbtinio intelekto šalininkų tvirtinimus. Pirmas tvirtinimas yra tas, kad sistema, sugebanti išlaikyti Tiuring testą supranta įeitį ir išeitį. Akivaizdu, kad kinų kambario atveju žmogus sėdintis kambaryje nė nenutuokia apie ką yra įeinantys hieroglifai. Antras tvirtinimas yra, kad Tiuring testą išlaikanti sistema galėtų paaiškinti žmogaus mąstymą. Akivaizdu, kad kinų kambario atveju apie jokį mąstymą negali būti nė kalbos.
Esminis argumentas čia yra skirtumas tarp sintaksės ir semantikos. Kambarys gali manipuliuoti simboliais pagal taisykles, kurios yra surašytos knygoje. Tokiu būdu kambario elgseną galima apibūdinti sintaksinėmis taisyklėmis. Tačiau šiuo atveju nėra jokios kalbos apie manipuliuojamų simbolių supratimą, t. y. jų semantiką.
Akivaizdu, kad sintaksė nėra pakankama norint turėti semantiką. Taip pat sunku pasakyti ko trūksta sintaksiniam supratimui, norint pasiekti semantinį. J. Sarle šioje vietoje kaip kandidatus pasiūlo sąmonę, intencingumą, subjektyvumą.
Dawg

Turinys

Dagas Manfordas visą gyvenimą lakstė paskui moteris ir neketino keisti gyvenimo būdo, kai gavo pranešimą apie senelės mirtį. Šios testamento vykdytoja Ana Lokhart praneša, kad Dagas paveldėjo milijoną dolerių, tačiau kad juos gauti, turės įvykdyti vieną sąlygą: rasti tuziną savo buvusiųjų draugių ir gauti jų atleidimą dėl to, kad buvo paliktos...
Vokietijos Federalinis Darbo Teismas

Vokietijos Federalinis Darbo Teismas (vok. Bundesarbeitsgericht 'Sąjungos darbo teismas'; BAG) - federalinis teismas Vokietijoje; aukščiausios instancijos darbo teismas. Būstinė - Erfurtas (nuo 1954 m. balandžio iki 1993 m. - Kaselis; čia veikia Vokietijos Federalinis Socialinis Teismas). Pirmininkė Ingrid Schmidt (nuo 2005 m.). Kaip institucija priklauso Vokietijos darbo ir socialinių reikalų ministerijai. 10 Senatų dirba 34 teisėjai. Be to, 118 tarnautojų, apie 11 mokslinių bendradarbių (2005 m.).
Jablečna

Istorija

Apie 1498 m. kaime pastatytas Jablečnos Šv. Anupro vienuolynas. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1750 m. kaime pastatyta unitų cerkvė, kuri šiuo metu yra katlikų Viešpaties Atsimainymo bažnyčia.
Sibirinis šeškas

Paplitimas

Sibirinis šeškas gyvena beveik visoje Azijoje: Sibire (išskyrus poliarinius regionus), Tibete, Gobio dykumoje, taip pat Uralo kalnuose. Manoma, kad kažkada gyvenęs Japonijoje.

Išvaizda

Sibirinio šeško kūnas yra plonas, aukštas ir su trumpomis kojomis. Turi ilgą, purią uodegą. Patinai yra šiek tiek didesni nei patelės. Patino kūno ilgis be uodegos yra 28-39 cm, uodegos ilgis – 15-21 cm, svoris 650-820 g, patelių kūno ilgis 25-30 cm, uodegos – 13-16 cm, svoris 360-430 g. Galvos forma suspausta, pailga. Ausys plačios, žemos ir apvalios. Kailio spalva vasarą yra ruda, žiemą ji tampa ryškesnė, panaši į aukso spalvą. Viršutinė lūpa ir apatinė žandikauliai aplink nosį yra balti, kaip ir europinės audinės. Sibirinio šeško žiemos kailis yra labai storas ir purus.

Elgesys

Sibirinis šeškas yra naktinis gyvūnas, išskyrus motinas su jaunikliais. Jie yra sėslūs, nors kartais jie migruoja, kad rastų maisto. Medžioja naktį. Nakties metu medžioklės plotai yra apie 10-12 km, kartais 18-20 km. Sibirinis šeškas puikiai moka šokinėti, sugeba laipioti medžiais.
Pagrindiniai natūralūs priešininkai yra dideli paukščiai.

Mityba

Sibirinio šeško mitybos racioną daugiausiai sudaro vandeniniai pelėnai, pelės, voverės, vabzdžiai, kai kurie mažesni paukščiai, varlės, taip pat mėgsta kiaušinius, riešutus, uogas.
Danijos futbolo taurė

Danijos futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Danijoje, įsteigtas 1954 m.
Juozas Kazys Beleckas

Biografija

Mokėsi Tauragės ir Jurbarko gimnazijose. Nuo 1921 m. Žemaitijoje kūrė Lietuvos jaunimo sąjungos skyrius, valstiečių liaudininkų kuopas. 1924–1925 m. Tauragėje redagavo laikraštį „Žemaičių balsas“, 1927–1929 m. Kaune – žurnalą „Jaunimas“. 1930–1934 m. leido ir redagavo žurnalą „Jaunųjų pasaulis“, 1930 m. „Lietuvos sesuo“, 1930–1931 m. dienraštį „Tempo“, 1931–1933 m. dienraštį „Dienos naujienos“. 
Bendradarbiavo laikraščiuose „Lietuvos žinios“, „Lietuvos ūkininkas“, „Lietuvos keleivis“, žurnale „Trimitas“. Nuo 1935 m. laikraščio „Lietuvos aidas“ reporteris. 1940–1941 m. laikraščio „Tarybų Lietuva“ atsakingasis sekretorius. Pasirašinėjo pavarde ir slapyvardžiu Erškėtis. Nacių sušaudytas.
Filiakovas

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose miestelis pirmą kartą paminėtas 1242 m., kartu su Filiakovo pilimi, kuri atlaikė Mongolų invaziją. 1246 m. paminėtas kaip Filekas. 1423 m. suteiktos savivaldybės teisės. 1553 m. užkariautas turkų. Iki 1593 m. buvo sandžako administraciniu vienetu. 1662 m., kartu su pilimi, sudegintas osmanų. 1686 m. užkariautas austrų. Po Trianono sutarties (1920 m.), atiteko Čekoslovakijai. 1938–1945 m. buvo Vengrijos sudėtyje.
Pierai

Pierai (gr. Πίερες) — trakų gentis, siejama su brigais. Šie gerokai iki archainio Graikijos laikotarpio gyveno siauroje lygumų ir žemų kalvų juostoje tarp Pinėjo ir Aliakmono žiočių, miškingų Olimpo šlaitų papėdėje.

Išvarymas

VIII a. pr. m. e. makedonai išvarė pierus  iš jų pradinės gyvenamosios vietos. Šie pasitraukė į šiaurę už Strimono upės ir Pangajono kalnų, kur įsikūrė naują gyvenvietę. Herodotas rašė, kad jie Pangajono kalnuose įsirengė kasyklas ir dvi tvirtoves – Fagrą (gr. Φάγρης, Phagres) ir Pergamą (gr. Πέργαμος, Pergamus). Jis minėjo, kad pierai buvo viena iš tautų, kurių kariuomenė prisijungė prie Kserkso kariuomenės.
Pierų kraštas, vadintas Pierija (gr. Πιερία) ar Pieridė(gr. Πιερίς) ir minimas Homero poemose, pagal legendas laikytas mūzų ir Orfėjo gimtine.
Jurbarko rajono savivaldybė

Gamta ir geografija

Pro rajoną teka Mituva su intakais, rytinė riba – Dubysos žemupys, šiaurėje – Šešuvis su intaku Šaltuona. Telkšo 9 Jurbarko rajono ežerai, 6 tvenkiniai. Didžiausi miškai – Karšuvos girios dalis, Šimkaičių, Birbiliškės, Varnaitynės miškai.

Etnografija ir tradicinė kultūra

Etnografiniu požiūriu Jurbarko rajonas nėra vientisas, nes teritorija jungia trijų skirtingų etninių regionų žemes: nuo Šventosios upelio į vakarus (Smalininkų ir Viešvilės seniūnijos) – šiaurės Skalva, lietuvininkų, Mažosios Lietuvos kraštas, į šiaurę ir šiaurės vakarus nuo Jurbarko – pietrytinės Karšuvos žemės, žemaitiškas regionas, dabar priklausantis Jurbarkų, Eržvilko ir Šimkaičių seniūnijoms, likusiai rajono savivaldybės daliai būdinga vakarų aukštaičių kultūra. Dar galima apčiuopti etnografinių žemių ribas, architektūros skirtumus, tarmes, tradicijas, papročius, gyvenimo būdo ypatumus, kulinarinio paveldo savitumus.
Kraštui būdinga savita tradicinė kultūra. Pagal UNESCO rekomendacijas Jurbarko rajone yra užregistruoti 403 tradicinės kultūros puoselėtojai (asmenys), 13 tradicinės kultūros puoselėtojų (kolektyvų, bendruomenių), 9 dar gyvos tradicinės kultūros sritys ir rūšys, įgūdžiai, gebėjimai, 17 rajone iki šiol išsaugotų tradicinių švenčių, renginių.

Savivalda

Savivaldybės atstovaujamoji valdžia – Jurbarko rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Jurbarko rajono savivaldybės administracija.
Iždo vekselis

Iždo vekseliai (angl. treasury bills) - trumpalaikiai vyriausybės vertybiniai popieriai. Lietuvoje tai iki vienerių metų trukmės vertybiniai popieriai. Trumpalaikiai vyriausybės vertybiniai popieriai parduodami už mažesnę negu nominalią kainą (su diskontu), o termino pabaigoje savininkui išmokama iš anksto nustatyta nominalioji vertė. Iždo vekselis yra išleidžiamas valstybės per diskonto rinką, kaip pinigų skolinimosi trumpam laikui priemonė. Daugumą iždo vekselių perka komerciniai bankai ir laiko juos kaip savo atsargų - aktyvų dalį. Tam, kad būtų kontroliuojamas pinigų kiekis, vadovaujančios pinigų ir kredito įstaigos iždo vekselius naudoja bankų sistemos likvidumo bazei tvarkyti. Pavyzdžiui, jeigu valdžia nori padidinti pinigų kiekį, ji gali išleisti daugiau vekselių, kurie padidintų bankų sistemos likvidumo bazę ir paskatintų išplėsti bankų indėlius.
Mykolas Žygimantaitis

Biografija

Kilęs iš Gediminaičių, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto Kęstutaičio sūnus.
Oficialiai pritarė tėvo su Lenkija 1432 m. spalio 15 d. sudarytai Gardino sutarčiai. 1435 m. jo vadovaujama Žygimanto Kęstutaičio kariuomenė per Pabaisko mūšį įveikė kito pretendento į Lietuvos Didžiosios Kunigaikštytės didžiojo kunigaikščio sostą Švitrigailos kariuomenę. Nugalėjus Švitrigailą rėmė tėvo pastangas apginti Lietuvos Didžiosios Kunigaikštytės savarankiškumą. 1440 m. kovo 20 d. žuvus tėvui pretendentas į Lietuvos didžiojo kunigaikščio sostą, dėl jo kovojo su Kazimieru Jogailaičiu, šis didžiuoju kunigaikščiu tapo 1440 m. birželio 29 m. Kovoje dėl sosto 1440–1441 m. Mykolą Žygimantaitį rėmė Trakų vaivadija ir Žemaitijos seniūnija, iki 1447 m. – Mazovija.
1448 m. pabėgo pas Krymo chaną Sejidą Achmatą, jo padedamas 1449 m. buvo užėmęs Starodubą, Severianų Naugardą, Kijevą. Pralaimėjęs Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero Jogailaičio sąjungininko Maskvos didžiojo kunigaikščio tarnybinių totorių išvežtas į Maskvą. Mirė neaiškiomis aplinkybėmis, manoma, nunuodytas. Palaidotas Vilniaus arkikatedroje bazilikoje. Mykolo Žygimantaičio mirtimi baigėsi Kęstučio giminės vyriškoji linija.
Farerų demografija

Šis straipsnis yra apie Farerų salų demografinius ypatumus, įskaitant gyventojų tankumą, tautybę, išsilavinimą, sveikatą, gyventojų ekonominę padėtį, religines pažiūras ir kitus gyventojų populiacijos aspektus.
Dauguma gyventojų yra fareriečiai, skandinavų kilmės. Genetinių požiūriu etniniai fareriečiai yra labiausiai vienalytė tauta, kada nors rasta.
Naujausia DNR analizė parodė, kad Y chromosomos (vyrų kilmė) yra 87 % skandinaviškos kilmės. Tyrimai parodė, kad mitochondrijų DNR (moterų kilmė) yra 84 % škotiškos ir/ar airiškos kilmės.
Iš maždaug 48 000 Farerų salų gyventojų (16 921 privatus namų ūkis (2004 m. duomenys)) 98 % yra Danijos karalystės piliečiai – fareriečiai, danai arba grenlandai. Didžiausią salų gyventojų dalį (91,7 %) sudaro fareriečiai, 5,8% – danai bei 0,3 % – grenlandai. Didžiausią užsieniečių grupę (0,4 %) sudaro islandai, taip pat gyvena norvegai ir lenkai, kurių kiekviena grupė sudaro 0,2 %. Iš viso Farerų salose gyvenama 77 skirtingų tautybių žmonių.
Farerų kalba naudojama visoje šalyje, kaip pirmoji kalba. Tai yra mažiausia iš germanų kalbų. Panaši į islandų ir senovės skandinavų kalbas. XX a. tapo oficialia Farerų salų kalba. Danų kalba yra dėstoma mokyklose kaip antroji šalies kalba.
Anna Faris

Biografija

Ana gimė Baltimorėje, Merilende, universiteto sociologijos dėstytojo Jacko ir mokytojos Karen šeimoje. Ji turi vyresnį brolį Robertą, kuris taip pat yra sociologijos profesorius Kalifornijos universitete.
Kai Anai buvo 6, šeima persikraustė į Edmondso miestą Vašingtono valstijoje. Tėvai, pastebėję jos pomėgį vaidinti, nuo vaikystės ėmė jį skatinti. Būdama 9 metų, Ana pirmą kartą vaidino scenoje, Arthuro Millerio pjesėje „Danger: Memory!“ Seattle Repertory teatre, vėliau Village teatre pasirodė dar keliuose vaidinimuose. Lankydama Edmonds-Woodway mokyklą, ji buvo pakviesta į jogurto TV reklamos filmavimą.
1994 m., baigusi mokyklą, Ana įstojo į Vašingtono universitetą, kuriame studijavo anglų literatūrą.
Pirmąjį vaidmenį ji gavo jau baigusi mokslus, 1999 m. nepriklausomų kūrėjų filmą „Lovers Lane“, kuriame suvaidino sporto komandos palaikymo grupės šokėją. 2000 m. Aną aplankė didžioji sėkmė: ji gavo pagrindinį vaidmenį siaubo filmų parodijoje „Pats baisiausias filmas“, kuris sulaukė milžiniško populiarumo ir net 4 tęsinių (Ana vaidino 3 iš jų).
2003 m. ji paskutinę akimirką buvo pakviesta į juostos „Pasiklydę vertime“ kūrimą, o vėliau nusifilmavo 2 filmuose su Rajenu Reinoldsu: „Palaukite…“ ir „Tik draugai“. Tuo pačiu metu ji vaidino keliose serialo „Draugai“ dalyse, į kurį buvo pakviesta rekomendavus vienam pagrindinių aktorių Metju Periui, kuriam įsiminė Anos vaidmuo „Pasiklydę vertime“.
2006 m. Ana vaidino antro plano vaidmenis juostose „Kuprotas kalnas“ bei „Mano super buvusioji“ su Uma Turman, o 2008 m. pati prodiusavo ir vaidino juostoje „Vaikinams tai patinka“.
Vėliau jos balsą buvo galima išgirsti vaikams skirtuose filmuose „Debesuota, numatoma mėsos kukulių kruša“ bei „Alvinas ir burundukai“ ir jų tęsiniuose. 2011 m. Ana prodiusavo romantinę komediją „Blondinė ieško vyro“, kuriame ir vaidino kartu su Chris Evans, o 2012 m. suvaidino Sašos Barono Koeno aistros objektą filme „Diktatorius“.

Asmeninis gyvenimas

Besifilmuodama „Lovers Lane“ Londone Ana susipažino su Ben Indra, už kurio ištekėjo 2004 m. birželį. Jie išsiskyrė 2007 m. balandį, o Ana sutiko sumokėti vyrui 900 tūkst. dolerių kompensaciją.
Filmo „Parvežk mane šiąnakt namo“ kūrimo metu ji susipažino su Chrisu Prattu, už kurio ištekėjo 2009 m. Balyje. 2012 m. jie susilaukė sūnaus Jacko. Išsiskyrė 2017 m. pabaigoje.
Genie apdovanojimai

„Genie“ apdovanojimai (angl. Genie Awards) teikti Kanados kino ir televizijos akademijos už išskirtinius pasiekimus Kanados kino srityse. Nuo 1949 iki 1979 m. apdovanojimai vadinti Kanados kino apdovanojimų vardu (taip pat dar buvo žinomi kaip „Etrog“ apdovanojimai, taip pagerbiant skulptorių Sorel Etrog, sukūrusį apdovanojimų statulėlės dizainą). 1980 m. pervadinti į „Genie“ apdovanojimus.
Kandidatai į apdovanojimų laureatus buvo atrenkami iš Kanados filmų savininkų ar jų atstovų pateiktų pasiūlymų, atsižvelgiant į kriterijus, išdėstytus „Genie“ apdovanojimų taisyklių ir nuostatų brošiūrose, kurias gaudavo akademijos ir kino pramonės nariai. Lygių asmenų žiuri, suburta iš akademijos savanorių, susirinkdavo atrinkti pasiūlymus ir išrinkti nominantų grupes. Tada akademijos nariai balsuodavo už šias nominacijas.
„Genie“ apdovanojimai 1979–2003 m. transliuoti per CBC televiziją, vėliau persikėlė į CHUM Limited tinklą. Nuo to laiko, kai „CTVglobemedia“ įsigijo CHUM Limited, „Genie“ apdovanojimai 2008 m. transliuoti „Canwest Global“ kanalais E ir IFC. Paskutinė apdovanojimų ceremonija (2011–2012) rodyta per CBC.
2012 m. akademija pranešė, jog „Genie“ apdovanojimai bus sujungti su seseriniais „Gemini“ apdovanojimais ir sudarys naują apdovanojimų ceremoniją, pavadintą Kanados ekrano apdovanojimai.

Specialus „Genie“ apdovanojimas

Specialus „Genie“ apdovanojimas teiktas nereguliariai asmenims už gyvenimo pasiekimus ar svarbius karjeros įvykius.
Pestupis

Geografija

Prasideda 5 km į rytus nuo Grūšlaukės, šiauriniame Bajoralių kaimo pakraštyje ir Juodupėnų miško pietiniame pakraštyje. Teka Juodupėnų ir Juodaičių miškų masyvo pietiniu pakraščiu vakarų kryptimi. Ties Buginiais pasuka ir perkirtęs kelią  2305  Salantai–Grūšlaukė–Benaičiai , vingiuodamas teka atvira vietove pietvakarių kryptimi. Iki Leliūnų vaga ištiesinta, paversta melioracijos kanalu. Į Salantą įteka Klecininkų pakraštyje, 81 m į pietryčius nuo tilto kelyje  226  Kartena–Kūlupėnai–Salantai , 15,8 km nuo upės žiočių.
Kairiajame krante yra Pesčių (Leliūnų) dvaro sodyba, Pesčių II senosios kapinės, Klecininkų (Pesčių) senosios kapinės, Klecininkų (Pesčių) paminklas partizanams, dešiniajame krante buvo Pesčių I senosios kapinės.
Prie upės esančios gyvenvietės: Bajoraliai, Leliūnai, Bargalis, Klecininkai, Pesčiai.
Upės vardas kildinamas nuo Pesčių dvaro ir kaimo.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos civilinio proceso kodeksas

Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos civilinio proceso kodeksas (LTSR CPK) - civilinių bylų proceso tvarką visuose Lietuvos TSR teismuose greta TSR Sąjungos ir sąjunginių respublikų civilinio proceso pagrindų ir sutinkamai su jais leidžiamų kitų TSR Sąjungos įstatymų nustatęs Lietuvos TSR civilinio proceso įstatymas; civilinio proceso kodeksas.

Turinys

Nustatė tvarką, kuria nagrinėjamos bylos dėl ginčų, kylančių iš civilinių, šeimos, darbo ir kolūkinių teisinių santykių, bylos, kylančios iš administracinių teisinių santykių, ir ypatingosios teisenos bylos. Pagal LTSR CPK buvo nagrinėjamos bylos, kylančios iš administracinių teisinių santykių, ir ypatingosios teisenos bylos pagal bendras proceso taisykles, išskyrus atskiras išimtis, kurias nustatė TSR Sąjungos ir Lietuvos TSR įstatymai.
Patvirtino LTSR Aukščiausioji Taryba 1964 m. liepos 7 d.
Kodeksas įsigaliojo 1965 metų sausio 1 d.

Struktūra

Kodeksą sudarė 482 straipsniai (6 skyriai, 43 skirsniai) ir 2 priedai (Trečiųjų teismo nuostatai ir Piliečių turto, į kurį negali būti nukreipiamas išieškojimas pagal vykdomuosius dokumentus, rūšių sąrašas).
Reliktinė mizidė

Išvaizda, gyvenimo būdas

Iki 2,5 cm ilgio, permatomas, į krevetę panašus vėžiagyvis. Gyvena ledyninės kilmės ežerų giluminės zonos priedugnėje, kur pastovi +1,6 – 8,4 °C temperatūra ir didelis (mažiausiai 3,5 mg/l) ištirpusio deguonies kiekis.
Dauginasi žiemą, patelės padeda iki 20 kiaušinėlių.

Paplitimas

Gyvena Šiaurinės Europos ežeruose.
Lietuva yra pietinė šios rūšies paplitimo riba. Rūšis buvo aptikta 15-oje šalies ežerų (Aiseto, Asalnų, Asvejos, Baluošo, Baluošo, Baltųjų Lakajų, Drūkšių, Dusios, Luokesų, Lūšių, Peršokšnų, Siesarties, Šakarvų, Zaraso, Žeimenų), tačiau pastaruoju metu kai kuriuose (Dusios, Baltųjų Lakajų, Siesarties) ežeruose jau nebeaptinkama. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Pasaulis (salynas)

Pasaulis salynas - Dubajaus pašonėje esantis dirbtinių salų archipelagas, pavadintas skambiu pavadinimu - The World.
Dirbtiniai salynai − Dubajaus turizmo plėtojimo programos dalis, skirta naftos išteklių išsekimo ekonominei atsvarai sukurti. Ateities Dubajaus tikslas − tapti vienu didžiausių pasaulyje turizmo plotu, darančiu žymią įtaką šalies ekonomikai.

Projektas

Projektas įkvėptas visai šalia jau egzistuojančių Palmės salų pavyzdžio. Pasaulio salynas yra sudarytas iš 300 nedidelių salyčių – pasaulio šalių, savo ruožtu suskirstytų į privačių namų, vilų, viešbučių kategorijas. Salų plotas svyruoja nuo 23 000 iki 83 000 m² su 50 - 100 m jūros ruožais tarpuose. Bendras plotas 931 hektaras, šis projektas praplečia Dubajaus kranto liniją 232 kilometrais. Saloms buvo sunaudota 320 milijonų kubinių metrų smėlio. Šių salų kainos - nuo 6.85mln ir vidutiniškai siekia 25mln USD. Bendra projekto kaina viršija 1.8mlrd USD. Projektas buvo baigtas 2008 metų pradžioje. Kruopščiai atrinkti investuotojai, įsigiję salas, patys sprendžia, kokia bus salos paskirtis ir kas bus joje pastatyta. Salos prieinamos jūriniu arba oro transportu, sudaryti specialūs vandens keliai, pastatytos specialios prieplaukos.
Romanas (Rumunija)

Istorija

Miestas šaltiniuose minimas nuo XIV a. pab.
Dolerizacija

Dolerizacija – tarptautinis valiutų rinkos fenomenas, kai kitos valstybės pinigai plačiai naudojami valstybės viduje ar jos atskirose srityse ir nacionalinę valiutą gali net visiškai išstumti.

Dolerizacijos lygis

Dolerizacija, visiška ar dalinė, gali būti ūkio sektorių viduje, perkant ar parduodant atskiras prekes, dažniausiai brangesnes, ar visoje valstybėje bendrai. Dolerizacija pasireiškia valstybėse, kuriose yra didelė nacionalinės valiutos infliacija, silpnas nacionalinis ūkis, pačios valstybės yra mažos.

Dolerizacijos juridinis statusas

Dolerizacija skirstoma į oficialią, pusiau oficialią ir neoficialią. Vietoj nacionalinės valiutos dažniausiai naudojamas JAV doleris, Euras, Rusijos rublis, Australijos doleris ir Naujosios Zelandijos doleris. Būna ir taip, kad valstybėje naudojamos kelios kitų valstybių valiutos; stabilesnės yra naudojamos didesniame areale.

Laikotarpis ir atgaliniai procesai

Dolerizacija dažniausiai būna laikina, nors mažesnėse valstybėse tai užtrunka po kelis dešimtmečius. Jei nacionalinė valiuta pradeda stiprėti, įvyksta nacionalinės valiutos revalvacija kartu su dedolerizacija, tai yra užsienio valiutos reikšmės kritimu vidaus ūkyje.

Dolerizacijos istorija

Iki 1999 m. dolerizacija egzistavo de facto daugelyje besivystančių ir buvusios socialistinės stovyklos valstybių.
JAV doleris (vietoj Kolumbijos peso) Panamoje buvo pradėtas naudoti nuo 1904 m., Ekvadore – nuo 2000 m., Salvadore – nuo 2001 m. Dabar tai – pati stambiausia dolerizuota valstybė pasaulyje. Visiškas perėjimas prie JAV dolerio parodo pusiau kolonijinį ir ekonomiškai priklausomą šių valstybių ūkį.

Dolerizacija Lietuvoje

Iki Antrojo pasaulinio karo Lietuvos ūkyje buvo galima sutikti įvairių valstybių pinigų: JAV dolerių, Vokietijos markių, Lenkijos zlotų. Lietuvos litas buvo pakankamai stipri valiuta, todėl dažniausiai buvo atsiskaitoma litais. Lietuvai esant SSRS sudėtyje buvo griežtai draudžiama turėti kitų valstybių, taip pat ir socialistinių, pinigus. Nors už SSRS Rusijos rublį ne visados buvo lengva nusipirkti prekių, bet jis mažai nuvertėdavo ir žmonės santaupas dažniausiai laikydavo rubliais. Žlungant SSRS ekonomikai, vykstant rublio devalvacijai žmonės pradėjo ieškoti kuo rublius pakeisti – buvo perkamas auksas, JAV doleriai, Vakarų Vokietijos markės. Praktiškai nuo 1990 m. buvo taupoma daugiausiai JAV doleriais. 1993 m. buvo uždrausta prekiauti kita užsienio valiuta, todėl įvyko lito revalvacija. Nežiūrint draudimo, už brangesnius daiktus: butą, garažą, automobilį buvo mokama kitų valstybių valiuta, dažniausiai JAV doleriais. 2002 m. pradžioje nusmukus JAV dolerio kursui, Lietuvos ūkyje daug stipresnes pozicijas užėmė litas. 2004 m. Lietuvai įstojus į Europos Sąjungą, perkant privalomą registruoti turtą juridiškai buvo leista atsiskaitinėti eurais.
Juozas Rimydis

Biografija

Vargonuoti išmoko iš parapijos vargonininko ir pradėjo savarankiškai vargonuoti Eržvilke, o ilgiausiai vargonininkavo Tytuvėnuose. Dirigavimo ir chorvedybos mokėsi iš Stasio Šimkaus, kai jis į Tytuvėnus atvykdavo atostogauti. Dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą Gražutiškio pievose (aplink miškai) rengdavo lietuviškas dainų šventes, kurios sutraukdavo daug klausytojų ir iš gretimų parapijų. Tai sukeldavo didelių rūpesčių caro žandarams. Buvo tautinio prisikėlimo Tytuvėnuose pradininkas.
Pirmojo pasaulinio karo metu pasitraukęs į Rusiją dirbo fabrikuose, vėliau vargonininkavo Šv. Kotrynos bažnyčioje Petrapilyje, paskui katalikų bažnyčiose Vladimire ir Taganroge. 1918 m. grįžęs į Tytuvėnus, vėl vargonininkavo ir vadovavo chorui iki žilos senatvės – šį darbą dirbo daugiau kaip 60 metų.
Buvo sumanus chorvedys ir geras vargonininkas, parengė būrį savo mokinių. Su choru nemažai koncertavo ir dalyvavo dainų šventėse Kaune. Laisvalaikiu harmonizavo lietuvių liaudies dainas, dalyvavo visuomeninėje veikloje. Turėjo gražią rašyseną, išrašinėjo metrikus miestelio ir aplinkinių kaimų gyventojams. Sūnus Antanas Rimydis (1905–1994) buvo žurnalistas, poetas, literatas, 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, o 1950 m. išvyko į JAV.
Lomių dvaras

Parkas

Lomių parką XIX a. įkūrė dvarininkai Šulcai. Prieš Antrąjį pasaulinį karą E. Šulcui priklausė apie 300 ha žemės, malūnas, plytinė, daug kitų pastatų. Per karą dvarą valdė Fetingis.
Parkas mišrus ant kalvelės. Jos papėdėje teka Šunijos upelis. Iš parko pusės atsiveria puikūs vaizdai į gretimas apylinkes, esančias kitame upelio krante. Parke vyrauja vietiniai medžiai: paprastasis ąžuolas, paprastasis uosis, mažalapė liepa, paprastasis klevas, paprastasis šermukšnis, drebulė, paprastoji ieva. Iš pačių pirmųjų pasodintų medžių išliko europinių maumedžių (aukštis – 25–30 m, skersmuo – 70–92 cm), paprastieji kaštonai (čia jų atskiras medynėlis), didžialapės liepos.
FK Crvena Zemlja

Istorija

1974 m. įkurtas klubas. žaisdavo regioninėse pirmenybėse.

Pasiekimai

Yra žaidę antros pakopos pirmenybėse, bet jose neįsitvirtino.

Sudėtis

Nežinoma