google/wiki40b huggingface dataset:
Pietų ašigalio-Eitkeno baseinas

Pietų ašigalio-Eitkeno baseinas (arba Pietų poliaus-Eitkeno baseinas, angl. South Pole-Aitken Basin, centro koordinatės 54°S 169°W) – didelis smūginis baseinas, esantis Mėnulio nematomosios pusės pietinėje pusėje.
Pietų ašigalio-Eitkeno baseinas Mėnulio nematomojoje pusėje nusitęsia iki 17° pietų platumos, o kitoje pusėje apima Pietų polių ir nusitęsia iki 80° pietų platumos matomojoje pusėje. Baseino skersmuo siekia 2600 km. Tai viena iš didžiausių tokių struktūrų, rastų Saulės sistemoje. Pavadinimas suteiktas pagal Mėnulio pietų polių ir Eitkeno kraterį, kurie yra tarsi baseino ribų orientyrai priešingose jo pusėse. Iš pradžių, 1960-ųjų pabaigoje „Lunar Orbiter“ aparatai ir vėliau „Apollo“ misijos nufotografavo baseino pakraščių kalnus. Pats baseinas yra toks didelis, kad jo bendras vaizdas buvo įmanomas tik iš nuotraukų kompozicijų. 1978 m. JAV Geologijos tarnyba (USGS) įtraukė baseiną kaip atskirą darinį į Mėnulio žemėlapį. 1994 m. po „Clementine“ misijos buvo pristatyti baseino topografiniai duomenys, iš kurių išaiškėjo, kad baseine yra giliausios vietos Mėnulyje, siekiančios 8 km žemiau „jūros lygio“, o jo pakraščių kalnai iškyla 15 km virš giliausių vietų.
Pietų ašigalio-Eitkeno baseinas susidarė ankstyvajame Prenektaro periode, apie prieš 4,3 mlrd. metų, kai į Mėnulį įsirėžė kitas stambus kosminis kūnas. Nuotraukos rodo, kad jis įskrido į Mėnulį apie 10° kampu iš pietų pusės. Jūras formuojančios lavos išsiveržimai baseine užsibaigė vėlyvojo Imbro periode, apie prieš 3,5 mlrd. metų. Nuo to laiko baseinas buvo paklotas spindulių ir kita išmušta medžiaga iš netoliese susidariusių smūginių kraterių. Gilių baseino kraterių netoli Pietų poliaus niekuomet neapšviečia Saulės šviesa ir juose užfiksuotas vandenilis, tad jų gilumose gali būti vandens. Pietų ašigalio-Eitkeno baseine yra už jį mažesnių, tačiau, bendrai, labai didelių kitų smūginių baseinų, tarp jų − Apolono baseinas, Šrėdingertio baseinas, Planko ir Puankarė baseinai ir giliausiu Mėnulyje laikomas Antoniadžio krateris. Tyrimų požiūriu, dėl kraterių gilumo juose būtu galima paimti giliausius Mėnulio plutos mėginius.
Jakuiba

Istorija

1899 m. kovo 23 d. miestą nusiaubė žemės drebėjimas. Pavadinimas Jakuiba kilęs iš gvaranių kalbos.
Andžejus Samuelis Stadnickis

Biografija

Marko Antano Stadnickio sūnus.
Kazimiero Aleksandro brolis.
Kariūnai (Rokiškis)

Istorija

Kaimas įkurtas 1928 m. išdalijus Kamajų dvaro žemę.
Ilgiausias jardas

Turinys

Polas Kru buvo garsus amerikietiško futbolo žaidėjas, tačiau jo karjerą sugriovė įtarimai sutartomis varžybomis. Baigęs karjerą jis ir toliau gyveno palaidą gyvenimą, kol už savo draugės mašinos vagystę ir pasipriešinimą policininkams atsidūrė kalėjime. Šio viršininkas, aistringas futbolo gerbėjas, yra subūręs kalėjimo apsauginių komandą, treniruojamą kapitono Knauerio, tačiau ši niekada nelaimi. Polas Kru, jo nuomone, yra žmogus, galintis padėti jiems žaisti geriau, tačiau šis, pagąsdintas Kanuerio, atsisako padėti. Vis dėlto kalėjimo viršininkas nenusileidžia ir Kru pasiūlo surengti treniruočių pobūdžio rungtynes tarp prižiūrėtojų ir kalinių. Kalėjimo viršininkas sutinka, tačiau Kru dar tenka įveikti kitų kalinių nepasitikėjimą.
Galiausiai varžybos prasideda. Pirmajame kėlinyje kaliniai išsiveržia į priekį ir kalėjimo viršininkas, pasikvietęs Kru, liepia jiems pralaimėti, kitaip jo gyvenimas už grotų pavirs pragaru...
Pietų Lunda

Geografija

Provincija išsidėsčiusi Lundos plynaukštėje. Gausu deimantų telkinių.

Gyventojai

Šiaurės Lunda apgyvendinta čokve ir lundų tautybių žmonių.
Antanas Grudzinskas

Antanas Grudzinskas (1904 m. rugpjūčio 29 d. Saločiuose, dab. Pasvalio raj. – 1984 m. rugsėjo 20 d. Klaipėdoje) – choro ir orkestro dirigentas, pedagogas.

Biografija

Muzikos mokėsi pas Saločių vargonininką P. Ladygą, dalyvavo Klojimų vakaruose, kur pirmą kartą teko diriguoti ir chorui. Vienus metus pasimokęs Kauno suaugusiųjų gimnazijoje, 1924 m. įstojo į Klaipėdos muzikos mokyklą ir mokėsi fagoto klasėje (dėst. L. Putna, R. Mrazas). Dar besimokydamas grojo Stasio Šimkaus vadovaujamame mokyklos simfoniniame orkestre, vadovavo Klaipėdos krašto Giedotojų draugijos chorams, nuo 1929 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Klaipėdos evangelikų bažnyčioje. Nuo 1929 m. dėstė muziką ir vadovavo chorams Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnazijoje. Mišrusis choras gerai pasirodė 1936 m. chorų varžybose Kaune. 1931 m. atliko karinę tarnybą Septintajame pėstininkų pulke.
1939 m. Vokietijai okupavus Klaipėdą, kurį laiką muzikinį darbą dirbo Plungėje. 1940–1944 m. Palangos progimnazijos muzikos mokytojas ir chorų vadovas.
Nuo 1945 m. du dešimtmečius Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinėje mokykloje mokė muzikos ir dainavimo, vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams, skudučių ansambliui ir pučiamųjų orkestrui. Šiuos kolektyvus parengdavo uostamiesčio ir respublikinėms dainų šventėms. Daug metų Klaipėdos muzikos mokykloje dėstė įvairias muzikos disciplinas, buvo miesto bendrojo lavinimo mokyklų muzikos mokytojų konsultantas, meno mėgėjų apžiūrų, koncertų, dainų švenčių organizatorius ir dirigentas.
Parašė atsiminimų Pajūrio muzikinio gyvenimo klausimais. 1955 m. apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu. Pedagogas ir savo vaikus išaugino muzikais: Lidija Gelžinienė ir Rūta Baužinskienė – pianistės, Putinas – smuikininkas.
Jakiškių dvaras

Istorija

Jakiškių kaimas istoriniuose šaltiniuose minimas jau nuo XVI a. pab. Seniausios žinios apie dvarą siekia 1877 m. kai grafas Hugo Kaizerlingas (Juozapo) Vladimiro Zemstremo Teodoro (paveldėjo iš brolio štat-rotmistro Nikolajaus Zemstremo Teodoro pagal Sankt Peterburge surašytą testamentą) įgaliojimu pardavė baronui Jonui Koškului (Adomo) Jakiškių dvarą su 541,2 dešimtinių žemės už 30.000 rublių sidabru. Vėliau, 1883 m., Vaigučių dvaro savininkas pirklys Jonas Neirandas (Jono) baronui Jonui Koškului (Adomo) pardavė vad. Vilkiaušių užsusienį (176 dešimtines) už 5000 rublių sidabrų. Iki šių dienų išliko 1898 m. statyti klasicistinių bruožų 17 kambarių turintys rūmai, kurių pastatymą inicijavo dvaro šeimininkas vokietis Koškolis.
Rūta-701

Istorija

Įrenginys sukurtas 1966 m. Vilniaus elektros skaitiklių gamykloje. Pelnė Lietuvos mokslo premiją (1967 m.), TSRS Prietaisų pramonės Mokslo ir technikos draugijos premiją, o Leipcigo mugėje buvo įvertinta aukso medaliu (1969 m.). Kelios įrenginio inovacijos buvo patentuotos JAV, Japonijoje, Jungtinėje Karalystėje, Prancūzijoje, VDR, VFR ir Čekoslovakijoje. Japonijos firma „Toshiba“ bei specialistai iš Prancūzijos domėjosi bendradarbiavimu su lietuviais tolimesniame įrenginio vystyme, tarptautinės Osakos mugės organizatoriai siūlė demonstruoti įrenginį mugėje, bet tarybinė vadovybė šiuos pasiūlymus atmetė.
Muskatmediniai

Toksiškumas ir haliucinogeninis poveikis

Suvartojus apie 1g po 2 ar net 7 valandų gali prasidėti haliucinogeninis poveikis. Dauguma žmonių poveikį vertina kaip nemalonų, nes haliucinogeninius potyrius lydi pykinimas, vėmimas ir išdžiūvusi burna. Negana to tokį kiekį suvalgyti irgi nėra malonu, todėl kaip narkotinė medžiaga šie augalai nepaplitę. Jie visiškai legalūs.
Didesnės nei 7,5g dozės gali būti pavojingos sukelti viso kūno skausmus, konvulsijas.
Tokie kiekiai kokiais šis augalas naudojamas kaip prieskonis laikomi nepavojingais.
Kofeinas

Kofeinas (trimetilksantinas) – alkaloidas, psichoanaleptikas. Gaunamas iš kavamedžio (dažniausiai iš Coffea arabica) sėklų, arbatžolių, kolamedžio (Cola) riešutų arba gaminamas sintezės būdu. Balti kristaliniai milteliai. Kofeinas stimuliuoja medžiagų apykaitą, kvėpavimą, kraujotaką. Vartojamas psichiniam ir fiziniam darbingumui gerinti, apsinuodijus kai kuriais narkotikais, širdies darbui paspartinti. Gali būti tablečių pavidalu, įšvirkščiamas į poodį ar raumenis. Tirpsta vandenyje, tačiau virš 88 °C temperatūroje skyla, todėl kofeino turinčias medžiagas plikant verdančiu vandeniu apie 80 % kofeino suyra.
Kofeinas yra natūralus junginys aptinkamas kolos augalo lapuose, kavos pupelėse, arbatos lapuose, guaranoje, kakavoje ir kt. Šių augalų išskiriamo kofeino kiekis priklauso nuo išskyrimo metodo ir nuo išskyros kiekio. Kofeino dedama į gaiviuosius gėrimus, jo yra daugelyje ne vaistinėse perkamų vaistų. Jo kaupimasis žmogaus organizme yra sunkiai numatomas dėl medžiagų apykaitos greičio individualių skirtumų, kai kurie žmonės jam alergiški. Todėl reikia atsargiai vartoti produktus, sudėtyje turinčius šios medžiagos.

Vartojant saikingai − iki 300 mg per parą − neturi neigiamų padarinių sveikatai ir netgi yra naudingas − mažina parkinsono, demencijos, II tipo diabeto riziką. Tačiau reguliariai vartojant daugiau kaip 100 mg per parą kofeinas gali sukelti priklausomybę.
Kofeinas išskirtas iš kavos 1819 m.
Alborano jūra

Alborano jūra – vakariausia Viduržemio jūros dalis, iš šiaurės ribojama Ispanijos, iš pietų – Maroko ir Alžyro. Šios jūros vakaruose esantis Gibraltaro sąsiauris jungia Viduržemio jūrą su Atlanto vandenynu.
Vidutinis gylis – 445 m, didžiausias gylis – 1500 m. Paviršinės srovės teka iš Atlanto vandenyno į Viduržemio jūrą, tuo tarpu giluminės – priešinga kryptimi, nešdamos druskingesnį Viduržemio jūros vandenį į Atlanto vandenyną.
Jūroje yra keletas salų, dauguma jų priklauso Ispanijai.

Gyvūnija

Bioįvairovės atžvilgiu Alborano jūra yra pereinamoji zona, kurioje sutinkamos ir Atlanto vandenyno, ir Viduržemio jūros rūšys. Čia sutinkama gausiausia afalinų populiacija vakarų Viduržemio jūroje, ir yra vienintelė vieta Viduržemio jūroje, kur dar išlikusios paprastosios jūrų kiaulės. Taip pat Alborano jūra yra svarbiausia logerhedų maitinimosi vieta Europoje. Veisiasi komerciškai svarbios žuvys (sardinės, durklažuvės).
Norutaičiai

Istorija

Kaimo vakarinėje dalyje, 0,38 km į pietus nuo kelio Gailiūnai–Norutaičiai išlikę Norutaičių senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4615). Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Verbūnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Kužių valsčiui,1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Gegužės devintoji“.

Aplinkinės gyvenvietės

Sneigiai – 3 km
Radviliai – 1,8 km
VERBŪNAI – 2,6 km
KURŠĖNAI – 15 km
Luponiai – 1 km
Amaliai – 2,7 km
KUŽIAI – 2,7 km
Normančiai – 4,2 km
 ŠIAULIAI – 12,8 km
Lietuvos krikščioniškosios demokratijos partija

Lietuvos krikščioniškosios demokratijos partija (LKDP) – Lietuvos politinė partija, veikianti nuo 2001 m.
Mykolas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Teodoras Tiškevičius Logoiskis. Motina Helena Bykovska. Broliai Stanislovas Antanas Tiškevičius Logoiskis, Jurgis Mikalojus Tiškevičius Logoiskis
Peugeot 401

Peugeot 401 – vidutinės klasės automobilis, sukurtas Prancūzijos automobilių gamintojo „Peugeot“ ir gamintas nuo 1934 iki 1935 metų. Pirmą kartą jis buvo pristatytas publikai Paryžiaus automobilių parodoje 1934 metų spalį ir buvo leidžiamas iki 1935 metų rugpjūčio. Viso buvo pagaminta 13 545 automobiliai. Iš jų 79 – kabrioletai Eclipse su sulankstomu kietu viršum. Mechanizmas dirbo pantografo principu ir buvo valdomas elektros pavara.
Laumalių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos pavienėje, medžiais apaugusioje kalvelėje, stūksančioje laukuose šalia kelio. Jos ovalo plano, 35 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 23 m pločio. Teritorijos plotas – 0,06 ha. Viduryje stovi koplytėlė, į dešinę nuo jos – betoninis, į kairę – kaltinis, o už koplytėlės – medinis kryžius. Šalia jų, pietrytinėje dalyje stovi kryžius su anotacine lentele.

Koplytėlė

Medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio, su trikampiu frontonu ir trišlaičiu stogeliu, pastatyta ant pavienių akmenų. Priekyje įrengtos vienvėrės įstiklintos durelės. Viduje stovi Marijos Maloningosios skulptūra. Frontoną remia 2 apvalios, profiliuotos kolonėlės, o plokštumą skaido 2 trikampiai langeliai, kuriuose yra maldos pozoje klūpančių angeliukų paveikslėliai. Stogas apskardintas, jo kraštus priekyje puošia rozetės motyvo ornamentai. Virš kraigo priekyje kyla medinis kryžius. Prie koplytėlės pritvirtintas dailės paminklo anotacinis ženklas.

Kryžius su anotacine lentele

Medinis, kryžmiškas. Stiebas ir skersinis tiesūs, stačiakampio pjūvio, stačiai nukirstais viršūnės ir pečių galais. Prie kryžmos pritvirtinta metalinė Nukryžiuotojo figūrėlė. Po ja prie liemens prikalta horizontalaus stačiakampio pavidalo lenta su įgilintu užrašu: LAUMALIŲ / MARO / KAPAI.

Medinis kryžius

Kryžmiškas, aukštas, aptvertas ažūrine metaline tvorele. Stiebas platėja į apačią, o skersinis – link vidurio. Viršūnės ir pečių galai stačiai nukirsti, prie kryžmos pritvirtinta metalinė Nukryžiuotojo figūrėlė, virš kurios yra lenktas skardos stogelis, karpytais pakraščiais.

Betoninis kryžius

Kryžmiškas, išlietas kartu su masyviu stačiakampiu pagrindu. Stiebas ir skersinis tiesūs, stačiakampio pjūvio, viršūnės ir pečių galai stačiai nukirsti. Prie kryžmos pritvirtinta nedidelė, metalinė Nukryžiuotojo figūrėlė, apkaišyta dirbtinėmis gėlėmis.

Kaltinis kryžius

Geležinis, kryžmiškas, ornamentuotas, įstatytas į aptašytą, statmeną akmens pagrindą. Stiebas ir skersinis tiesūs, kvadratinio pjūvio. Kryžmą, liemens šonus, viršūnės ir pečių šonus bei galus puošia pridėtiniai, iš metalo juostelių išlankstyti stilizuoto augalinio motyvo ažūriniai ornamentai. Prie kryžmos pritvirtinta horizontalaus stačiakampio nukirstais kampais pavidalo metalinė plokštelė.

Istorija

Įrengtos XVII a., vadinamos Maro kapais, Markpaiais, Senkapiais. Jose iki XIX a. laidoti Laumalių kaimo gyventojai. Vėliau laidoti pavieniai mirusieji (savižudžiai, kitatikiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan.). Nuo seno kapinėse stovėjo keli ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė su ornamentuotu kryželiu ir Marijos Maloningosios skulptūra. Ąžuoliniams kryžiams sunykus, XX a. viduryje abipus koplytėlės buvo pastatyti kaltinis ir betoninis kryžiai, o koplytėlė atnaujinta, 1971 m. įrašyta į vietinės reikšmės dailės paminklų sąrašą. XX a. pab. – XXI a. pradžioje koplytėlė atnaujinta, už jos pastatytas aukštas medinis kryžius, o 2010 m. – kryžius su anotacine lentele.
Kapines kaip kultūros paveldo objektą 1935 m. išaiškino Dupulčių pradžios mokyklos mokytoja Aleksandra Porutytė. 1972–1984 m. buvo registruotos vietinės reikšmės archeologijos paminklų sąraše.
Kauno Viešpaties Apsireiškimo cerkvė

Istorija

Cerkvė buvo įrengta prie vieno Kauno tvirtovės kelių (vėliau Kareivių, 16-tosios divizijos gatvės, dab. Radvilėnų plentas), vedusių į 7–tą bateriją. Nuo XIX a. pabaigos teritorijoje buvo dislokuotas 3-asis Novorosijsko dragūnų pulkas. Tarpukario laikotarpiu čia buvo įsikūręs Lietuvos kariuomenės lengvosios kavalerijos karinis dalinys – Pirmasis husarų Lietuvos Didžiojo Etmono Jonušo Radvilos pulkas. Manoma, jog cerkvė buvo naudota kaip bažnyčia. Tai įrodo informacija prieškarinėje spaudoje: minima, kad maniežo pastate buvo prisaikdinami naujokai, yra fotonuotraukų. Pokaryje čia tvarkėsi sovietų kariškiai. Maldos namų pastatas buvo paverstas remonto dirbtuvėmis. Atkūrus Nepriklausomybę ir išsikrausčius Rusijos kariuomenei, dalyje paliktos kareivinių teritorijos įsikūrė Lietuvos kariuomenė, o didžioji sklypo dalis rytų pusėje liko nenaudojama. Čia pastatyta daugiabučių namų, dalis teritorijos su buvusių statinių gelžbetoniniais karkasais pavirto apleista dykviete.

Architektūra

Cerkvė buvo sublokuota su maniežo pastatu, joje tilpo iki 200 žmonių. Statinys sumūrytas iš raudonų plytų, vadinamojo „plytų stiliaus“, su plytų puošyba. Mūrijant sienoje suformuoti reljefiniai kryžiai. Frontoną puošė mozaika. Spėjama, kad tarpukariu sukurtos mozaikos (dingusios 1993 m.) autorius buvo dailininkas Zenonas Kolba. Jo freskos ir mozaikos buvo papuošusios naujai pastatytų kareivinių ir puskarininkių ramovės pastatų fasadus.
Henrikas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Stanislovas Tiškevičius Logoiskis. Motina Helena Kolyško. Broliai Benediktas Tiškevičius Logoiskis, Mykolas Tiškevičius Logoiskis III

Šeima

1877 m. vedė, žmona Teresė Sobanska, sūnus Juozapas Tadas Tiškevičius Logoiskis
Aleutų įduba

Aleutų įduba – povandeninė įduba Ramiojo vandenyno šiaurėje, nusidriekusi palei pietinį Aleutų salų pakraštį. Ilgis ~4000 km, vidutinis plotis 50 km. Giliausia vieta – 7855 m. Sudariusi ties Ramiojo vandenyno iš Šiaurės Amerikos tektoninių plokščių sandūra.
Chiangmai FC

Istorija

Klubas įkurtas 2011 m. 2019 m. pateko į aukščiausią lygą.

Sudėtis (2019)

Atnaujinta: 2019 m. spalio 17 d.
Per žingsnį nuo šlovės

Siužetas

Istorija apie tai, kaip paprastas amerikiečių berniukas Viljemas tampa autoritetingo muzikinio žurnalo „Rolling Stone“ korespondentu ir redakcijos pavedimu išvyksta į roko grupės „Stillwater“ (muzikos grupė išgalvota) turne po JAV. Čia, jaunų fanačių ir roko atlikėjų kompanijoje, jaunuolis žengia pirmuosius, septyniasdešimtųjų metų suaugusiųjų muzikos gerbėjų gyvenimo, žingsnius…
Audrius Siaurusevičius

Biografija

1974-1985 m. mokėsi Prienų 2-oje vidurinėje mokykloje, vaidino Prienų kultūros rūmų dramos studijoje. 1982–1984 m. Prienų rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ korespondentas. 1985–1991 m. Vilniaus universiteto (VU) Žurnalistikos fakultete studijavo žurnalistiką (nebaigė). 
1988–1989 m. dirbo VU laikraštyje „Universitas Vilnensis“, 1989–1991 m. savaitraštyje „Atgimimas“. 1990–1998 m. „Laisvosios Europos“ radijo žurnalistas. 1998–2008 m. LRT laidos „Spaudos klubas“ autorius ir vedėjas. Nuo 2000 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto lektorius. 2000–2001 m. LTV laidos „Pusryčių klubas“ vedėjas. 2000-2008 m. VšĮ „Spaudos klubas“ direktorius. Nuo 2003 m. LTV rengė ir vedė laidų ciklą „Už Europą“.  2008–2018 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos generalinis direktorius.  Nuo 2019 m. balandžio mėn. „Lietuvos ryto“ televizijos generalinis direktorius.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys, Lietuvos ir Ukrainos Taraso Ševčenkos fondo valdybos narys, Lietuvos ir Rusijos Jurgio Baltrušaičio fondo valdybos narys. Nuo 2007 m. Lietuvos sunkiosios atletikos federacijos prezidentas. 
2002 m. vedė BTV žurnalistę Ingridą Žaltauskaitę, augina du vaikus.

Kiti faktai

2008 m. spalio 12-13 d. LR Seimo rinkimų naktį pagarsėjo skandalu, kai Vilniaus viešbutyje „Naujasis Vilnius“, kuriame veikė Socialdemokratų partijos rinkimų štabas, pateko į konfliktą su dienraščio „Respublika“ fotografu Irmantu Sidarevičiumi, fotografavusį duris supainiojusį ir į viešbučio elektros skydinę patekusį A. Siaurusevičių. Pasak žiniasklaidos, A. Siaurusevičius puolė fotografą, bandė atimti fotoaparatą, po to užsidarė skydinėje, kurioje išbuvo 4 valandas.
The Settlers

„The Settlers“ – kompiuterinių realaus laiko strategijos žaidimų serija, nuo 1993 metų leidžiama vokiečių Blue Byte Software kompanijos. „The Settlers“ išsiskiria iš daugumos kitų realaus laiko strategijos žaidimų, nes čia žaidėjui priklausantys veikėjai veikia autonomiškai – jų negalima valdyti tiesiogiai, tik galima statiniams duoti nurodymus, pagal kuriuos keisis veikėjų elgesys.
Žaidėjas savo kuriamoje imperijoje duoda nurodymus statyti įvairios paskirties pastatus, tiesia kelius. Paprasti imperijos gyventojai nutiestais keliais išnešioja produkciją (iškasenas, maistą, sukurtus įrankius), taip pat prireikus bet kuris eilinis gyventojas negrįžtamai gali tapti profesionalu – pavyzdžiui, pastačius žvejo namelį, vienas gyventojas tampa žveju.
Lubanos savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Maduonos rajono dalies.
Pirminis vandenynas

Pirmapradis vandenynas, arba pirmapradė jūra, pirmapradė sriuba – Žemės vandenynai ir jūros iki gyvybės atsiradimo, susidėjusios daugiausia iš vandens, metano ir amoniako. Šiame mišinyje prekambre atsirado pirmoji gyvybė, vėliau – pirmosios daugialąstės gyvybės formos. Kartais – periodas iki pirmosios sausumos gyvybės (ankstyvasis paleozojus).
Terminas pirmapradė sriuba daugiau nusako vandenynus iki gyvybės atsiradimo ir gyvybės atsiradimo laikotarpį.
Tadeusz Kognowicki

Biografija

Gimė 1922 m. birželio 18 d. Kaune, veterinaro Vincento Kognovickio ir Zofijos Levonievskos šeimoje. Baigė Kauno Adomo Mickevičiaus gimnaziją. 1938 m. tapo Lietuvos lenkų skautų organizacijos vadu. Naciams ir sovietams užpuolus Lenkiją padėjo žmonėms iš Lenkijos patekti į tuo metu dar nepriklausomą Lietuvą. Iš lenkų kareivių internavimo stovyklų Lietuvoje slapta padėjo pabėgti daliai kareivių, slėpdavo juos savo bute Donelaičio gatvėje. Padėjo išgelbėti ir išsiųsti paštu į Londoną kai kurių Lenkijos kariuomenės pulkų vėliavas. Priklausė lenkų karinio pasipriešinimo sąjungai (Związek Walki Zbrojnej). Už priklausymą šiai organizacijai 1941 m. suimtas NKVD ir uždarytas į Kauno kalėjimą. 1941 m. birželio 23 d. naktį kartu su keliasdešimt kitų kalinių išvežtas link Polocko, kur pakeliui birželio 26 d. Bigosovo geležinkelio stotyje buvo sušaudytas su dalimi kitų kalinių tarp kurių buvo ir Lietuvos Nepriklausomybės akto signataras Kazimieras Bizauskas.
Kazys Žvirblis

Biografija

AB „ELGA“ generalinis direktorius. Šiaulių pramonininkų asociacijos prezidentas.
1993 m. Lietuvos centro sąjungos narys. 1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas, 1997–1999 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. Žmona Danguolė, dukros Nomera, Loreta. Palaidotas Donelaičio kapinėse.
Daytripper

Daytripper – dešimties numerių amerikiečių komiksas, kurį sukūrė broliai brazilai Fábio Moon ir Gabriel Bá, išleido „DC Comics“ su „Vertigo“ spaudu.
Pagrindinis komikso veikėjas – Brasas (Brás de Oliva Domingos), Brazilijos rašytojo sūnus, kuris aprašo mirusiųjų artimųjų žmonių gyvenimo santrumpas laikraščio skiltyse. Tačiau Brasas dar nėra pasiruošęs rašyti apie save patį. Komikse pasakojama apie šio jaunuolio gyvenimą jo įvairiais gyvenimo etapais: apie pirmąją jo meilę, santuoką ir vaiko gimimą.

Pripažinimas

2011 m. vasario mėn. komiksas buvo pirmoje „New York Times“ grafinių novelių sąrašo vietoje.
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.

2013–2014 m. San Marino futbolo pirmenybės

Tai buvo 29–asis San Marino futbolo čempionatas.
Suvalkų kraštovaizdžio parkas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta - jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. šios žemės buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdose. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį šios vietovės pateko į Lietuvos Respublikai priskirtą teritoriją. Iki šių laikų kai kuriuose parko vietovėse gyvena sentikiai. Parkas įkurtas 1976 m., kaip pirmasis tokio tipo parkas Lenkijoje. Šiame parke Andrzej Wajda filmavo filmą Ponas Tadas.
Miško įveisimas

Miško įveisimas – miško želdinimas sklypuose, kuriuose prieš tai miškas neaugo; naujo miško įkūrimas. Tokia veikla apima miškų sėklininkystę, sodmenų išauginimą, dirvos paruošimą, želdinių priežiūrą ir jų apsaugą. Nauji miškai sodinami dėl įvairių priežasčių: siekiant kovoti su klimato kaita, oro tarša, dykumėjimu, norint atkurti anksčiau buvusį kraštovaizdį, padidinti vietovės biologinę įvairovę, planuojant mišką panaudoti medienos ar kitų išteklių gavybai. Naujo miško įveisimui pasirenkami apleisti arba nualinti dirbamos žemės plotai, kalnų ar kalvų šlaitai, nebenaudojami pramoniniai sklypai ir kt.
Miško įveisimo darbai vyksta daugelyje šalių. Per paskutinius du dešimtmečius didžiausia miškų želdinimo programa buvo įgyvendinama Kinijoje, jos metu pasodinta virš 35 milijardai medžių. Europoje miškų įveisimą skatina ES, suteikdama finansinę paramą. Didelio masto miškų sodinimas planuojamas Šiaurės Afrikoje, siekiant užkirsti Saharos plėtimąsi.
2011 m. Lietuvos miškų urėdijose naujai miškų buvo užsodinta beveik 800 ha žemės.