google/wiki40b huggingface dataset:
Justas Paleckis

Biografija

Gimė bajorų kilmės kalvio Igno Paleckio (Kazimiero s.) (1837–1912) ir Onos Petrauskaitės (Tamošiaus d.) (g. 1872 m.) šeimoje. Justas Paleckis porą mėnesių mokėsi Rygos Nikolajaus gimnazijoje. Po to į mokslus (vakarinėje gimnazijoje eksternu) grįžo būdamas 21 metų, raginamas savo būsimosios žmonos Genovaitės Jurgaitytės. 
1926–1927 m. nacionalinės Lietuvos naujienų agentūros (ELTA) direktorius. Liaudininkų partijos narys, po 1926 m. perversmo dalyvavo opozicijos veikloje, 1927 m. valdžios atleistas iš pareigų. Leido ir redagavo žurnalus „Naujas žodis“ ir „Laiko žodis“, rašė eilėraščius ir publicistiką, 1933 m. po TSRS pasiuntinybės finansuotos kelionės į Maskvą išleido knygą „TSRS mūsų akimis“, savu laiku tapusia bestseleriu. Nuo 1930 m. SSRS pasiuntinybė Lietuvoje J. Paleckį vadino patikimu, išbandytu ir patikrintu informatoriumi, mat jis teikdavo jai vertingą operatyvinę informaciją. 1931 m. J. Paleckis užmezgė ryšius su pogrindine Lietuvos komunistų partija, veikė politinius kalinius remiančioje Lietuvos Raudonosios pagalbos organizacijoje, prokomunistinėje Butų nuomininkų draugijoje, Lietuvių draugijoje TSRS tautų kultūrai pažinti.
1938 m. kovą J. Paleckis Valstybės teatro fojė, pasibaigus spektaklio „Samsonas ir Dalila“ antrajai daliai, surengė prieš Lietuvos valdžią nukreiptą vienišą protestą, kurio metu ragino nuversti „fašistinį režimą“. J. Paleckiui baigus kalbėti jį iš salės išsivedė du policijos pareigūnai, tačiau po poros valandų paleido nepateikus jokių kaltinimų.
Kitą didesnį protesto mitingą J. Paleckis suorganizavo prie Prezidentūros sodelio, kai po Vilniaus grąžinimo Lietuvai 1939 m. ragino susirinkusiuosius vykti padėkoti TSRS prie pastarosios ambasados. Šį kartą niekas iš protesto dalyvių sulaikyti nebuvo. Tą pačią dieną Paleckis sulaikytas po kito mitingo prie sunkiųjų darbų kalėjimo, areštuotas trims paroms, o vėliau išsiunčiamas į Dimitravo priverčiamojo darbo stovyklą. 1939 m. gruodį paleidžiamas su sąlyga, kad išvyks iš Lietuvos. Išvyksta į Latviją, tačiau po mėnesio gauna leidimą grįžti į Kėdainių apskritį.
1940 m. okupavus Lietuvą SSRS valdžios valia paskirtas Lietuvos Respublikos premjeru, o A. Merkiui atsistatydinus – prezidentu, nors toks paskyrimas prieštaravo Lietuvos Respublikos konstitucijai. 1940 m. liepą oficialiai įstojo į komunistų partiją. 1940 m. liepos 16 d. kartu su Mečislovu Gedvilu sankcionavo ministro pirmininko A. Merkio bei užsienio reikalų ministro J. Urbšio bei jų šeimų ištrėmimą.
Justas Paleckis 1940–1967 m. buvo LTSR Aukščiausios Tarybos prezidiumo pirmininku, tačiau reali valdžia okupuotoje Lietuvoje buvo LKP pirmojo sekretoriaus rankose. Po to iki 1970 m. buvo TSRS Tautybių Tarybos pirmininkas.
Su žmona Genovaite užaugino 5 vaikus – sūnus Vilnių ir Justą Vincą bei dukras Sigitą, Gerutą ir Vitą, turėjo 10 anūkų.
Diskriminacija

Diskriminacijos formos

Diskriminacija gali būti tiesioginė ir netiesioginė. Tiesioginė diskriminacija pasireiškia tada, kai dėl rasinės ar tautinės kilmės, religijos ar įsitikinimų, negalios, amžiaus ar lytinės orientacijos su vienu žmogumi elgiamasi ne taip palankiai kaip su kitu tokioje pačioje situacijoje. Tiesioginės diskriminacijos pavyzdys: skelbimas apie laisvą darbo vietą, kuriame nurodoma „neįgaliesiems nesikreipti“.
Netiesioginė diskriminacija – kai neutrali iš pažiūros sąlyga, kriterijus ar praktinė veikla žmones pastato į nepalankią padėtį dėl rasinės ar tautinės kilmės, religijos ar įsitikinimų, negalios, amžiaus ar lytinės orientacijos, išskyrus tuos atvejus, kai tokią praktiką pateisina įstatymu pagrįsti tikslai. Netiesioginės diskriminacijos pavyzdys gali būti darbdavio reikalavimas, kad visi kandidatai į laisvą darbo vietą laikytų kalbos egzaminą, net jei ta kalba nebūtina konkrečiam darbui. Egzaminas gali atmesti tuos žmones, kuriems reikalaujama kalba nėra gimtoji.
Asmens ar asmenų grupės teisių suvaržymas ar atėmimas (teisinės padėties pakeitimas) be objektyviai pateisinamo pagrindo vadinamas negatyviąja diskriminacija. Kraštutinės negatyviosios diskriminacijos formos – apartheidas, genocidas pagal tarptautinę teisę laikomos tarptautiniais nusikaltimais. Nediskriminacijos principą įtvirtino 1950 m. Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija (Lietuva ją ratifikavo 1995 m.), 1979 m. Konvencija dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims (Lietuva ratifikavo 1994 m.). Autoritarinėse, totalitarinėse valstybėse negatyvioji diskriminacija yra įprastas reiškinys.
Gali būti ir pozityvioji diskriminacija, kai teisinės normos diferencijuotai taikomos vienodus požymius turintiems asmenims ar jų grupėms siekiant pozityvių, visuomenei reikšmingų tikslų. Pozityvioji diskriminacija padidina asmenų ar jų grupių, nepajėgiančių garantuoti savo teisių (neįgaliųjų, vaikų, tautinių mažumų), teisinę apsaugą.

Tarptautinė diskriminacija

Jeigu valstybė ar kelios valstybės apriboja kurios nors valstybės, jos atstovų, juridinių ir fizinių asmenų teises, diskriminuojama valstybė, siekdama apsaugoti savo suverenumą ir priversti gerbti tarptautinės teisės garantuotas teises ir teisėtus interesus, paprastai imasi retorsijos priemonių paveikti kitą valstybę ar valstybių grupę nutraukti diskriminacinę praktiką, nedraugiškus veiksmus.
Stakariškės

Aplinkinės gyvenvietės

Jonėnai – 1 km
Našiūnai – 0,5 km
SUŽIONYS – 5 km
Kartenos vidurinė mokykla

Istorija

1897 m. įsteigta valdinė pradžios trejų metų mokykla. Po Pirmojo pasaulinio karo Kartenoje pradėjo veikti 4 skyrių pradinė mokykla, kurioje buvo 100 mokinių, o juos mokė 3 ar 4 lietuviai mokytojai. 1945 m. įkuriama Kartenos progimnazija. 1946 m. rudenį progimnazijos klasės perkeltos į suremontuotą 1897 m. pastatytą valsčiaus valdybai ir mokyklai namą. 1950 m. šalia senojo mokyklos pastato pastatytas pusantraaukštis pastatas, kuriame buvo sporto salė, biblioteka, direktoriaus butas. 1966 m. mokykla įsikūrė naujame pastate, nors liko naudojami ir senieji pastatai, kuriuose buvo valgykla, fizikos, biologijos, chemijos kabinetai, biblioteka. 1999 m. atidarytas renovuotas pagrindinis mokyklos pastatas.
Lygudai

Aplinkinės gyvenvietės

Šiupyliai – 4,5 km 
 Šepkaičiai – 1,5 km
Rakandžiai – 4,8 km
GRUZDŽIAI – 4,4 km
Lukošaičiai – 3,2 km
Daujočiai – 6 km
Apušėliai – 2,2 km
Žiogai – 2,3 km
Aukštuoliai – 3,5 km 
 ŠIAULIAI – 17 km
Liozna

Istorija

Liozna įsikūrė XV a. pabaigoje, nuo 1654 m. minima kaip miestelis. 1924 m. tapo rajono centru.
Petras Gailevičius

Petras Gailevičius (1928 m. birželio 9 d. Rezgiai, Kėdainių apskritis – 1998 m. spalio 28 d. Kaunas) – Lietuvos gydytojas dermatovenerologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1953 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1994 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. Nuo 1996 m. profesorius.
Nuo 1953 m. Kaišiadorių raj. ligoninės darbuotojas, nuo 1958 m. iki 1960 m. vyr. gydytojas, nuo 1960 m. Kauno medicinos instituto (dab. Kauno medicinos universitetas), nuo 1969 m. iki 1974 m. Odos ir lytiškai plintančių ligų katedros vedėjas, nuo 1991 m. iki 1998 m. Kauno medicinos akademijos Odos ir venerinių ligų klinikos vedėjas.
Visvaldis Lamas

Biografija

Gimė uosto darbininko šeimoje. 1937 m. baigė Rygos 9-ąją pagrindinę mokyklą, dirbo darbininku. 1942 m. įstojo į Gaujienos vidurinę mokyklą, bet 1943 m. mobilizuotas į Latvių legioną. Po karo dirbo laborantu, mūrininku, dažytoju ir lavinosi pats, studijavo istoriją, filosofiją, kalbas. 1953 m. išspausdino pirmąjį kūrinį, nuo 1956 m. Latvijos rašytojų sąjungos narys.

Kūryba

Romane „Nerimastingai gaudžiantis miestas“ vaizduojamas latvių darbininkų gyvenimas iki Antrojo pasaulinio karo. Kituose atsispindi įvykiai Latvijoje per TSRS-Vokietijos karą; bandoma atsisakyti socialistinio realizmo schemų, būdinga vidinis monologas, sąmonės srautas. Vėlesniuose romanuose apmąstoma žmogaus vieta istorijoje, individo ir visuomenės santykiai, jaunimo problemos; vyrauja filosofijos refleksija.
Trevor Bolder

Biografija

Trevor Bolder gimė Kingstone prie Halo, rytinėje Jorkšyro dalyje, Anglijoje. Jo tėvas grojo trimitu, o kiti šeimos nariai taip pat buvo muzikantai. Jis grojo kornetu mokyklos orkestre ir XX amžiaus septintojo dešimtmečio viduryje aktyviai reiškėsi vietinėje ritmenbliuzo scenoje. Įkvėptas „The Beatles“, 1964 m. jis kartu su broliu įkūrė savo pirmąją grupę ir pradėjo groti boso gitara.
Trevor Bolder pirmą kartą tapo plačiau žinomas pradėjęs groti britų grupėje „The Rats“, kurioje solo gitara taip pat grojo iš Kingstono prie Halo kilęs Mick Ronson. Jis išgarsėjo 1971 m., kai pakeitė Tony Visconti David Bowie akompanavusioje grupėje, kuri netrukus buvo pavadinta „Spiders from Mars“. Vėliau jis nusifilmavo D. A. Pennebaker 1973 m. dokumentiniame filme ir filme-koncerte „Ziggy Stardust and the Spiders from Mars“. Bolder, tvirtai ant žemės stovintis šiaurietis, nebuvo tipiškas Bowie grupės narys ir „niekada nesijautė patogiai, kai atrodydamas kaip glam roko manekenas svyrinėjo už Ziggy Stardust nugaros apsiavęs batais su platforma ir apsivilkęs vaivorykštės spalvų apdarą iš latekso su blizgučiais“.
Bolder įgrojo boso gitaros ir, kartais, trimito partijas studijiniuose albumuose „Hunky Dory“ (1971 m.), „The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars“ (1972 m.), „Aladdin Sane“ (1973 m.) ir „Pin Ups“ (1973 m.), „The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars“ „gulbės giesmėje“, „sugiedotoje“ kartu su savo lyderiu. Po to jis sugrojo Ronson 1974 m. albume „Slaughter on 10th Avenue“, patekusiame į geriausių britų albumų dešimtuką.
1976 m. Bolder prisijungė prie „Uriah Heep“, pakeitęs John Wetton. Bolder bendras darbas su Uriah Heep pradžioje užtruko gana neilgai. Jis dalyvavo įrašant albumus „Firefly“, „Innocent Victim“, „Fallen Angel“ ir „Conquest“, bet įrašiusi šį albumą grupė išsiskirstė ir Bolder liko vienas su gitaristu Mick Box, kuris buvo „Uriah Heep“ pirminės sudėties narys, turintis teises į grupės pavadinimą. Bandymai sulipdyti naują grupės sudėtį kuriam laikui įstrigo, todėl Bolder, kuriam reikėjo lėšų pragyvenimui, 1981 m. priėmė kvietimą prisijungti prie „Wishbone Ash“. Taip sutapo, kad Bolder vėl susikeitė vietomis su John Wetton, kuris tapo Wishbone Ash bosininku jiems įrašant 1982 m. albumą „Twin Barrels Burning“. Tai buvo dar viena trumpalaikė sąjunga, nes 1983 m. jis grįžo į „Uriah Heep“ ritmo sekciją ir grojo pristatant albumą „Head First“ surengtame koncertiniame ture (nors pačiame albume boso gitaros partiją įgrojo Bob Daisley) bei įrašant visus kitus vėliau išleistus grupės albumus.
Kartu su įprastinėmis boso gitaristo ir pritariančiojo vokalisto pareigomis Bolder taip pat prodiusavo „Uriah Heep“ 1991 m. albumą „Different World“.
2012 m. ir 2013 m. pradžioje Bolder dirbo kartu su Stevie ZeSuicide (Steve Roberts iš grupės „U.K. Subs“) kaip singlų „Wild Trash“ (bendra autorystė kartu su ZeSuicide), „Lady Rocker“ ir pergrotos „Ziggy Stardust“ versijos prodiuseris. Bolder taip pat grojo įrašant šias kompozicijas.
Bolder mirė 2013 m. gegužės 21 d. Kotingame nuo kasos vėžio, nors tais pačiais metais jam buvo atlikta kasos operacija.
Aleksandras Lembergas

Biografija

1936 m. baigė Latvijos nacionalinės operos baleto mokyklą, mokėsi 1936–1938 m. A. Fokinos Rygoje, ir 1938–1939 m. L. Jegorovos Paryžiuje baleto studijose. 1939–1965 m. su pertraukomis Latvijos nacionalinės operos (1941–1944 m. Rygos opera, nuo 1944 m. Latvijos operos ir baleto teatras) baleto solistas, 1968–1985 m. vyr. baletmeisteris. 1957–1972 m. Rygos choreografijos mokyklos dėstytojas, 1964–1968 m. direktorius. 
Su Latvijos operos ir baleto teatras gastroliavo užsienyje (ir Lietuvoje). Sukūrė daugiau kaip 20 baletų.
Suvalkų apskrities vėliava

Suvalkų apskrities vėliava (lenk. Flaga powiatu suwalskiego) - tai Suvalkų apskrities vėliava kurios viduryje yra raudonos spalvos keturkampis, kurį supa baltos spalvos apvadai. Raudonos spalvos keturkampyje vaizduojamas Suvalkų apskrities herbas, kuriame vaizduojami žali kalnai ir virš jų iškilusi eglė, kuri simbolizuoja Suvalkų apskrities miškų gausą. Taip pat auksiniame fone yra trys horizontalios banguojančios mėlynos juostelės, kurios simbolizuoja tris didžiausias apskrities upes: Rospudą, Juodają Ančią ir Seiną. Šis herbas panašus į buvusios Suvalkų gubernijos herbą.
Latvijos TSR vėliava

Latvijos TSR vėliava (latv. Latvijas PSR karogs) – vienas Latvijos TSR valstybės simbolių. Latvijos TSR turėjo dvi vėliavas – viena buvo naudojama 1940–1953 m., kita – 1953–1990 m.

Paskutinė vėliava

Vėliava priimta 1953 m. sausio 17 d., pakeista į dabartinę Latvijos vėliavą 1990 m. vasario 19 d.
Trakiečių rūpesčiai

Trakiečių rūpesčiai – Trakų rajono savivaldybės informacijos biuletenis (savaitraštis), leistas nuo 1991 m. lapkričio 23 d. iki 1994 m. Trakuose.

Istorija

Informuodavo apie rajono savivaldybės veiklą, nušviesdavo visuomeninį ir kultūrinį gyvenimą. Tiražas 1991 m. – 7000 egz., 1993 m. – 4200 egz. Nuo 1994 m. vasario vietoje jo pradėtas leisti laikraštis „Senoji sostinė“.
Demblys

Demblys (t. p. plaušinis, plaušinys, pynė) – iš medžio plėšų, vytelių ar tuščiavidurių augalų stiebų pintas kilimėlis. Daugelyje pasaulio vietų iš augalinio pluošto pinami dembliai, naudojami įvairiausiomis paskirtimis – patiesti ant grindų, baldų (stalo, lovos, spintelių), dembliais dengiamos būstų sienos (kartais ne tik vidinės, bet ir išorinės), jie naudojami rūbų gamyboje, taip pat panaudojami darant žemių įtvirtinimus, užtūras. Lietuvoje iš šiaudų, plaušų pinti dembliai naudoti daržuose uždengti daigams, pridengti namų langus. Dembliams pinti plačiai naudojamas koiras (kokosų pluoštas), abaka (pluoštinių bananų pluoštas), įvairūs švendrai, datulinių finikų ir kitokių palmių lapai, pandanai, cukranendrės, viksvuolės, liepų karnos.
Dembliai dabar plačiai tebenaudojami Okeanijos, Azijos, Afrikos, Centrinės Amerikos kraštuose, kitur juos išstūmė sintetiniai pakaitalai. Tiesa, pinti dembliai naudojami kaip laukujų durų kilimėliai, bambukiniai patiesalai ant stalo.
Ežerėlio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Istorija

Ežerėlis priklausė Zapyškio parapijai. 1990 m. imta galvoti apie Ežerėlio parapijos ir bažnyčios steigimą. 1990 m. rugsėjo 1 d. Vilkaviškio vyskupas Juozas Žemaitis MIC užregistravo Ežerėlio Romos katalikų bendruomenės komitetą. Ežerėlio Romos katalikų bendruomenė įregistruota 1991 m. kovo 28 d.
1991 m. gegužės 15 d. Ežerėlio gyvenvietės savivaldybės Lietuvos deputatų taryba priėmė sprendimą perduoti buvusio vaikų darželio patalpas religinei bendruomenei. Pirmuosius Ežerėlio maldos namus pašventino Garliavos dekanato dekanas mons. A. Gustaitis. 1994 m. birželio 24 d. Vilkaviškio vyskupijos kurijos dekretu įkurta Ežerėlio parapija, jai suteiktas Šv. Antano Paduviečio titulas. 1993 m. rugsėjo 23 d. Ežerėlio religinei bendruomenei perduotas buvęs kultūros namų pastatas.
Nuo 1999 m. rugpjūčio 15 d. klebonavo kunigas Vladas Čeriakovas, po jo tarnystę atliko kunigas Linas Dūkšta. Nuo 2003 m. pavasario Ežerėlio ir Zapyškio parapijoms bei Kačerginės koplyčiai klebonu skirtas kunigas Antanas Mickevičius.
Ona Lukoševičienė

Biografija

1958 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1991 m. technikos mokslų daktarė.
1958-1962 m. Vilniaus automobilių inspekcijos valstybės inspektorė, 1962-1971 m. – Teismo ekspertizės mokslinio tyrimo instituto vyresnioji mokslo darbuotoja ir vyr. ekspertė. Nuo 1971 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (iki 1990 m. VISI) dėstytoja, 1996-2000 m. Automobilių transporto katedros vedėja; nuo 1994 m. profesorė. Nuo 1971 m. dar ir Eismo įvykių tyrimo teismo nepriklausomoji ekspertė.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo sritis – automobilių teorija: eismo sauga, automobilių techn. ekspertizė tiriant eismo įvykių bylas, ekspertizės metodika. Parašė apie 100 mokslinių straipsnių. Trijų išradimų autorė, vienas patentuotas 1969 m., kiti du su kitais – 1977 m. ir 1978 m.
Sukūrė kino filmą „Automobilių judėjimo parametrų tyrimas avarinėse situacijose“, su kitais, 1979 m.; už jį apdovanota 2 laipsnio diplomu.
Hadžaro kalnai

Hadžaro kalnai (Arabiškai: جبال الحجر, akmens kalnai) yra kalnų grandinė šiaurės rytų Omane ir Jungtiniuose Arabų Emiratuose. Jie skiria žemą Omano pajūrio lyguma nuo dykumos plokščiakalnio ir yra 50-100 km nutolę nuo Omano įlankos.
Kalnai prasideda šiaurėje sudarydami Musandamo pusiasalį. Nuo čia šiaurinis Hadžaras (Hajar al Gharbi) eina į pietryčius vis tolyn nuo kranto. Vidurinė Hadžaro kalnų dalis yra Džebel Akdaras (Jebel Akhdar), aukščiausia ir atšiauriausia Omano teritorija (čia yra aukščiausias taškas Rytų Arabijoje). Džebel Akbarą ir mažesnę Džebel Naklo (Jebel Nakhl) grandinę pietuose riboja žemas Samailo slėnis, kuris šiaurės rytuose veda į Maskatą (Muscat). Į rytus nuo Samailo yra Rytinis Hadžaras (Hajar ash Sharqi), kuris rytuose priartėja prie žvejų miestelio Suro.
Žemos pajūrio teritorijos į rytus ir šiaurę nuo Hadžaro vadinamos Batina („Pilvu“) regionu. O žemės už kalnų - Dahira („Nugara“).
Londono veloparkas

Istorija

2005 m. paskelbtas projektas Londone atidaryti naują velodromą. Pirminiame projekte numatytas velodromas turėjo kainuoti tik 22 mln. £ ir talpinti 1500 žiūrovų. Londonui laimėjus teisę rengti 2012 m. vasaros olimpines žaidynes nuspręsta projektą išplėsti iki 6000 žiūrovų talpinantį velodromą ir tiek pat žiūrovų talpinanti BMX parką.
Londono veloparkas yra trečiasis uždarų patalpų velodromas Jungtinėje Karalystėje.
Sezoninis darbas

Sezoninis darbas - darbas, atliekamas tam tikru periodu (sezonu), o ne visus metus. Pvz., sezoniniai darbai paplitę Šiaurės Europos kurortuose, kadangi juose darbo paklausa padidėja (dažniausiai - vasarą) ir sumažėja (arba kone visai išnyksta) tam tikru periodu, laikotarpiu (pvz., žiemą). Sezoniniams darbams atlikti gali būti sudaroma sezoninio darbo sutartis.

Lietuva

Sezoniniais vadinami darbai, kurie dėl gamtinių ir klimato sąlygų dirbami ne visus metus, o tam tikrais periodais (sezonais), ne ilgesniais kaip 8 mėnesiai (vienas po kito einančių 12 mėnesių laikotarpiu), ir yra įtraukti į sezoninių darbų sąrašą (LR DK 112 str. 1 d.). Sezoninių darbų sąrašą, sezoninės darbo sutarties sudarymo, pakeitimo ir nutraukimo, taip pat darbo ir poilsio laiko ir darbo apmokėjimo ypatybes remdamasi LR DK, nustato LR Vyriausybė.
Šinajus

Šinajus (jap. 竹刀 しない) – bambukinis kalavijas, kendo treniruotėse pakeičiantis japonišką kalaviją. Šinajai naudojami ir kituose japoniškuose kovos menuose, bet ten jie gali būti kiek skirtingos formos.
Kendo kovotojai (kendokos) paprastai naudoja vieną šinajų (tai vadinamasis itto stilius). Rečiau jie naudoja du šinajus – tai ni-tō stilius, atsiradęs iš fechtavimo dviem kalavijais mokyklų, tokių kaip Hyōhō Niten Ichi-ryū. Ni-tō stiliaus kendokos naudoja ilgą šinajų daitō ir trumpesnį shōtō.
Šinajai buvi sukurti tam, kad pakeistų bokenus, gamintus iš vientiso medienos gabalo, ir sumažinti rimtų traumų skaičių treniruotėse.

Konstrukcija

Šinajai savo forma ir dydžiu nėra vienodi. Suaugusiesiems skirti šinajai būna didesni, paaugliams – mažesni ir lengvesni.
Šinajus yra sudarytas iš keturių juostų (take), sutvirtintų trimis odiniais sutvirtinančiais elementais: galo tvirtikliu (saki-gawa), rankenos tvirtikliu (tsuka-gawa) ir vidurinis tvirtikliu (nakayui). Vidurinis tvirtiklis būna ties riba tarp priekinio ir vidurinio šinajaus trečdalių (be rankenos). Visi tvirtikliai sutvirtinami virvele (tsuru). Šinajaus dalis tarp pirmojo ir vidurinio tvirtiklių yra skirta smūgiavimui, ji vadinama datotsu-bu.

Šinajaus juostų galus sujungia ir specialūs kamščiai: plastikinis saki-gomu priekyje, po priekinių tvirtikliu, o metalinis chigiri – po rankenos tvirtikliu.
Cuba (tsuba) užmaunama ties vieta, kur baigiasi rankenos tvirtiklis ir prasideda juostos. Cubą tvirtina žiedas tsuba-dome.
Šinajus paprastai daro iš džiovinto bambuko juostų. Kartais bambukas būnas rūkomas ar mirkomas dervoje. Šiais laikais kaip šinajų žaliava naudojami ir angliaplastikis, kiti armuoti plastikai bei kitos leistos medžiagos.

Priežiūra

Šinajai turi būti prižiūrimi, kad nekeltų pavojaus naudotojui bei aplinkiniams. Prieš naudojimą ir po jo šinajus turi būti apžiūrimas, kad nebūtų suskeldėjęs, neturėtų atplaišų. Pirmiausia apžiūrima datotsu-bu sritis, kad neturėtų atplaišų. Tai svarbu, kadangi bambukinės atplaišos gali lengvai sužeisti. Tvirtikliai turi būti sveiki ir tvirtai aprišti. Svarbu, kad galo tvirtiklis tvirtai laikytųsi, kad nenusimautų treniruotės metu. Vidurinis tvirtiklis irgi turi tvirtai laikytis, kad nesisuktų.
Nenaudojami šinajai laikomi pastatyti prie sienos, rankena į apačią.
Kai šinajus guli ant žemės, laikoma etiketo pažeidimu peržengti per jį.
Adomas nori būti žmogumi

Turinys

Po tarpukario Kauną šlaistosi jaunuolis Adomas – besiglaudžiantis senoje baržoje, neprivalgantis, besiklausantis jos keistuolio kapitono skeptiškų fantazijų.
Kartą per atsitiktinumą Adomui pavyksta įsidarbinti pasiuntinuku emigracijos biure „Alfa“. Vaikinui nesvarbios biuro viršininko Dausos, jo bendrininko, praminto „Amerikonu“, suktybės, jis turi duonos kąsnį ir svajoja išvažiuoti drauge su pamilta mergina Liuce į kokį egzotišką užjūrio miestą. Bet Liucė patinka ir pagyvenusiam „Amerikonui“, ketinančiam jai užrašyti savo restoraną, ir Dausai, kuris, palikęs biurą, aibes skolų ir potencialių emigrantų, neria su nesusivokiančia mergina į užsienį.
Kapitonas irgi įsipainiojo į aferą su baržos draudimu, ir pats padėjo galvą Nemuno dugne. Nelaimėlis Adomas lieka tarsi išeities taške: šįsyk jį dar priglaus šlubis uosto sargas, bet šiaip jau herojaus ateitis – visai miglota.
Kanados geografija

Kanada yra didžiausia Amerikos ir antra pagal plotą (po Rusijos) šalis visame pasaulyje. Jos plotas – apie 9 984 670 km². Didelį Kanados plotą (apie 9 %) sudaro salos ir salynai. Didžiausias – Kanados Arktinis salynas, jame daug didelių pasaulio salų. Kanada užimą šiaurinę Š. Amerikos žemyno dalį. Kanados siena – 8 893 km, ribojasi tik su JAV.
Ilgiausia Kanados upė – Makenzis. Aukščiausias taškas – Logano kalnas. Telkšo didelis vien Kanados teritorijoje esantis – Didysis Lokių ežeras (daugiau žr. Kanados ežerai).
Į Kanados teritorija įsiterpusi viena didžiausių pasaulio įlankų – Hadsono įlanka.
Kanados klimatas svyruoja nuo arktinio, kur ištisus metus būna užšalęs vanduo, iki vidutinių platumų klimato.
Belgijos Konstitucinis Teismas

Belgijos Konstitucinis Teismas (pranc. Cour constitutionnelle) – Belgijos Karalystė konstitucinės justicijos institucija, Konstitucinis Teismas. Tikrina teisės normų atitikimą Konstitucijai, nuostatoms dėl kompetencijos pasidalijimo tarp federacijos, savivaldos bei regionų. Būstinė - Briuselis.

Struktūra

Sudaro 12 teisėjų. Proporcingai atstovaujami Belgijos regionai Flandrija ir Valonija. 6 teisėjai - ne teisininkai, o patyrę politikai, galutinai atsisakę aktyvios politinės veiklos, siekdami eiti aukščiausio valstybės „arbitro“ (KT) pareigas.
Dirba referentai (padėjėjai) bei 2 kancleriai. Administracinis personalas - 50 darbuotojų.

Istorija

1984 m. spalio 1 d. įkurtas Belgijos Senate kaip Arbitražo Teismas (ol. Arbitragehof, pranc. Cour d'arbitrage). 
2007 m. kovo mėn. pervadintas Konstituciniu Teismu.
Vosgėlių piliakalnis (Utena)

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas nedidelėje kalvoje, Utenaitės dešiniajame krante, jos vingyje. Aikštelė beveik trikampė, orientuota pietų – šiaurės kryptimi, 12 m ilgio, 13 m pločio pietiniame pakraštyje. Pietiniame aikštelės krašte supiltas 0,2 m aukščio, 5 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 25 m ilgio, 3 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 1 m aukščio, 6 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Š šlaite, 4 m žemiau aikštelės, yra 2 m pločio, 0,2 m gylio griovys ir 0,3 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Piliakalnio didžioji dalis iš šiaurės, vakarų ir rytų pusių (rytuose - tik šlaitas) nuplauta Utenaitės, į šiaurės pusę išlikęs tik žemėjantis 35 m pločio ožnugaris - piliakalnio kalvos pagrindo dalelė. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, prakirstu pomiškiu.
Pietinėje papėdėje, 0,4 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Sūngailiškio piliakalnis 5 kmAntalgės piliakalnis 3 kmNarkūnų piliakalnis 3 kmBuivydų piliakalnis (Anykščiai) 12 kmNemeikščių piliakalnis 7,5 kmPakalnių piliakalnis 4 kmGaižiūnų piliakalnis 7 kmAndreikėnų piliakalnis 8 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną