Dergas (Etiopija)

Įkūrimas ir augimas

Koordinuojantis Ginkluotųjų Pajėgų, Policijos ir Teritorinės Armijos Komitetas arba Dergas (Gezo kalba „Komitetas“) buvo oficialiai įkurtas 1974 m. birželio 28 d. Komitetą įkūrė karinių pareigūnų grupė, siekdama palaikyti įstatymų laikymąsi ir tvarką, kuri pakriko dėl civilinės vyriausybės bejėgiškumo po anksčiau tais metais įvykusio Etiopijos ginkluotųjų pajėgų maišto. Kiek žinoma, Dergo nariai nebuvo tiesiogiai susiję su maištais, bet Komiteto įkūrimas taip pat nebuvo paskatintas noro palaikyti Ministro pirmininko Endelkachew Makonnen administraciją. Kovo 23 d. Alem Zewde Tessema įkūrė Koordinuotąjį Ginkluotųjų Pajėgų Komitetą. Ateinančiais mėnesiais radikalai Etiopijos karinėje sistemoje pradėjo tikėti, jog E. Makonnen veikė nekenčiamos feodalinės aristokratijos naudai. Dergas buvo įkurtas praėjus trims dienoms po to, kai grupė aristokratų pareikalavo kelių areštuotų vyriausybės ministrų ir pareigūnų, kurie buvo suimti apkaltinus korupcija ir kitais nusikaltimais, paleidimo.
Dergas, kurį iš pradžių sudarė kareiviai iš sostinės, vėliau pasipildė keturiasdešimčia atstovų iš Etiopijos kariuomenės, oro pajėgų, laivyno, Kebur Zabagnos (imperatoriaus sargybos), teritorinės armijos ir policijos. Buvo tikimasi, kad kiekvienas vienetas atsiųs po tris atstovus – eilinius, puskarininkius ir jaunesnius pareigūnus iki majoro rango. Pasak Bahru Zewde, „aukšto rango pareigūnai buvo laikomi pernelyg kompromituoti dėl glaudžių sąsajų su režimu.“ Dažnai teigiama, jog Dergą sudarė 120 karių. Šis teiginys įgijo platų pripažinimą dėl Dergo slaptumo pirmaisiais metais po susikūrimo, tačiau Bahru Zewde pažymi, kad „iš tikrųjų, skaičius buvo mažesnis nei 110“. Aregawi Berhe mini du skirtingus šaltinius, kuriuose Dergo nariais įrašyti 109 asmenys. Per visą gyvavimo laiką naujų narių į Dergą priimta nebuvo, tad narių skaičius tik mažėjo, ypač pirmus kelerius metus, kuomet kai kurie nariai buvo ištremti ar nužudyti.
Komitetas savo pirmininku išrinko majorą Mengistu Haile Mariam, o vicepirmininku – majorą Atnafu Abate. Iš pradžių buvo numatyta, jog Dergas nagrinės kariuomenės dalinių skundus, tirs vyresnių pareigūnų piktnaudžiavimus bei išgyvendins korupciją kariuomenėje.
Pirmaisiais mėnesiais po įkūrimo Dergo galia stabiliai augo. Liepos mėnesį Dergas pasiekė esminius susitarimus su imperatoriumi Haile Selasie: Komitetas galėjo areštuoti ne tik kariuomenės pareigūnus, bet ir bet kurio lygio valdininkus. Netrukus kartu su dauguma savo kabinetų ir regionų valdytojų buvo įkalinti abu buvę ministrai pirmininkai Tsehafi Taezaz Aklilu Habte-Wold ir E. Makonnen, vyriausi kariuomenės pareigūnai bei imperatoriaus aplinkos asmenys. Rugpjūtį, po siūlomos konstitucijos, sukuriančios konstitucinę monarchiją, pristatymo imperatoriui, Dergas pradėjo ardyti imperiškąją santvarką. 1974 m. rugsėjo 12 d. Dergas nuvertė ir įkalino imperatorių.
Rugsėjo 15 d. Dergas persivadino į Laikinąją karinės administracijos tarybą (LKAT) ir perėmė vyriausybės kontrolę. Dergas pasirinko leitenantą generolą Amann Andom, populiarų karinį lyderį ir Sandhursto karališkosios karo akademijos absolventą, būti jo pirmininku ir laikinu valstybės vadovu. Generolo valdymas turėjo trukti iki kronprinco Asfaw Wossen grįžimo iš gydymo Europoje, kuomet šis turėjo perimti sostą kaip konstitucinis monarchas. Tačiau generolo Amann Andom ir radikalių Dergo elementų nuomonės išsiskyrė dėl naujo karinio puolimo Eritrėjoje ir Komiteto pasiūlymo įvykdyti mirties bausmę aukštiems Selasie buvusios vyriausybės pareigūnams.
Pašalinęs generolui ištikimus junginius – inžinierius, imperiškuosius asmens sargybinius ir oro pajėgas – Dergas nušalino patį Amann iš pareigų ir 1974 m. lapkričio 23 d. jam įvykdė mirties bausmę. Kartu buvo nužudyti keli jį palaikiusieji bei 60 ankstesnės imperinės valdžios pareigūnų. Brigados generolas Tafari Benti perėmė Dergo pirmininko ir valstybės vadovo pareigas. Mengistu ir Atnafu Abate paaukštinti iki papulkininkių ir paskirti vicepirmininkais. Monarchija buvo oficialiai panaikinta 1975 m. gegužę, Marksizmas-leninizmas buvo paskelbtas valstybės ideologija. Imperatorius Haile Selasie mirė 1975 m. rugpjūčio 22 d., kai asmeninis gydytojas buvo išvykęs. Dažnai manoma, kad Mengistu jį nužudė arba užsakydamas jo mirtį, arba atlikdamas tai savo rankomis.

Mengistu valdymas

Po vidinių konfliktų, dėl kurių buvo įvykdytos mirties bausmės generolui Tafari Benti ir keliems jo palaikytojams iki 1977 m., ir vėlesnio mirties bausmės įvykdymo pulkininkui Atnafu Abate, Mengistu tapo neginčijamu Dergo lyderiu. 1987 m. jis formaliai panaikino Dergą ir įkūrė Etiopijos Liaudies Demokratinę Respubliką (ELDR) su nauja konstitucija.
Daugelis Dergo narių išliko esminiuose valdžios postuose ir taip pat buvo Etiopijos darbininkų partijos (EDP) Centro Komiteto nariais. Tokiu būdu Etiopijoje atsirado civilinė Rytų bloko komunistų partijų versija. Mengistu tapo EDP generaliniu sekretoriumi, ELDR prezidentu ir vyriausiuoju karinių pajėgų vadu.

Pagalba ir kontroversija

Badas devintojo dešimtmečio viduryje atkreipė pasaulio dėmesį į politinę situaciją Etiopijoje ir įkvėpė labdaros judėjimus Vakarų pasaulyje, tarp jų „Oxfam“ ir Live Aid koncertus 1985 m. liepą. Suaukoti pinigai buvo išdalinti Etiopijos NVO. Pastebėjus, jog kai kurios iš NVO yra valdomos Dergo, kilo kontroversija, kad kai kurie iš „Oxfam“ ir Live Aid surinktų pinigų buvo panaudoti finansuoti Dergo prievartinio perkėlimo programas, kurių metu buvo perkelta milijonai žmonių, o tarp 50 000 ir 100 000 žuvo. BBC paskelbė tyrimo rezultatus, pagal kuriuos sukilėliai panaudojo milijonus svarų sterlingų pagalbos ginklų pirkimui; šiuos kaltinimus korporacija vėliau atsiėmė.

Dergo pabaiga

Nors Dergo valdymas oficialiai pasibaigė 1987 m. vasario 22 d., trys savaitės po konstitucinio referendumo, priėmusio ELDR konstituciją, tik rugsėjo mėnesį buvo sudaryta nauja valdžia ir Dergas buvo formaliai panaikintas. Išgyvenę Dergo nariai liko valdžioje kaip naujo civilinio režimo lyderiai.
Devinto dešimtmečio pabaigoje geopolitinė situacija tapo nepalanki komunistiniam režimui, kai Sovietų Sąjunga atsisakė komunizmo plėtros pagal Michailo Gorbačiovo „glasnost“ ir „perestroikos“ lozungus. Rytų bloko šalys ženkliai sumažino paramą Etiopijai besistengdamos išsaugoti savo ekonomikas. Tai sukėlė dar daugiau sunkumų Etiopijos valdžiai, ir šalies ginkluotos pajėgos nebebuvo pajėgio kovoti su partizanų puldinėjimais šiaurėje. 1990 m. gruodį Sovietų Sąjunga visiškai sustabdė paramą ELDR, kas kartu su komunizmo pralaimėjimu Rytų bloke bei 1989 m. revoliucijomis sudavė stiprų smūgį ELDR.
1991 m. sausio pabaigoje sukilėlių pajėgų koalicija, pavadinta Etiopijos liaudies revoliuciniu demokratiniu frontu (ELRDF), užgrobė Gonderą, senąją sostinę, Bahir Darą ir Desę. Tuo pačiu metu Eritrėjos liaudies išlaisvinimo frontas perėmė visos Eritrėjos kontrolę, išskyrus Asmarą ir Asebą pietuose. Sovietų Sąjunga, įklimpusi vidiniuose nesutarimuose, nebegalėjo remti Dergo. Buvusio JAV diplomato Paul B. Henze žodžiais, „jo likimui tapus neišvengiamam, Mengistu mėtėsi tarp priešinimosi iki galo ir užuominų, jog jis gali pasekti imperatoriaus Teodoro II pavyzdžiu ir nusižudyti“. Mengistu veiksmai buvo skuboti: jis sušaukė Šengą, Etiopijos parlamentą, neeilinei sesijai ir pertvarkė savo kabinetą, bet pagal P. B. Henze, „šie pasikeitimai įvykdyti per vėlai, kad ką nors pakeistų“. Gegužės 21 d., tvirtindamas, jog keliauja patikrinti karių pietinėje Etiopijoje esančioje bazėje, Mengistu pabėgo iš šalies į Keniją. Iš ten kartu su savo artimiausiais šeimos nariais persikėlė į Zimbabvę, kur gavo prieglobstį ir, 2010 m. duomenimis, tebegyvena iki šiol.
Įžengęs į Adis Abebą, EPRDF paleido EDP ir areštavo beveik visus Dergo pareigūnus. 2006 m. gruodį 73 buvusio režimo pareigūnai buvo pripažinti kaltais dėl genocido. 34 teisiamieji buvo teisme, keturiolika kitų buvo mirę per ilgą teisminio proceso laikotarpį, o 25, tarp jų Mengistu, buvo teisiami in absentia. Teismo procesas baigėsi 2008 m. gegužės 26 d., daugeliui pareigūnų skirta mirties bausmė. 2010 m. gruodį mirties bausmė įvykdyta 23 Dergo pareigūnams, 2011 m. spalio 4 d. šešiolika Dergo pareigūnų buvo paleisti po dvidešimties metų kalėjimo.