google/wiki40b huggingface dataset:
Aleixo Garcia

Alechas Garsija (portug. Aleixo Garcia arba portug. Alejo García, m. 1525 m. dab. Paragvajuje) – portugalų keliautojas, dalyvavęs keliose ekspedicijų po Pietų Ameriką. Tarnavo Ispanijai, tyrinėjo La Platos sritį, Boliviją, Paragvajų.
Dalyvavo Juan Diaz de Solís ekspedicijoje (1515-1516 m.), kurios tikslas buvo rasti vandens kelią į Ramųjį vandenyną. La Platos pakrantėje kolonizatoriai buvo užpulti indėnų, todėl išsigelbėjusieji patraukė atgal link Ispanijos. Dalis grįžtančių laivų sustojo prie Santa Katarinos salos (dab. Brazilija). Aleixo Garcia iš čia patraukė į žemyną, kur gyveno tarp indėnų gvaranių. Iš jų išgirdo istoriją apie turtingą baltąjį karalių, gyvenantį kažkur vakaruose.
Po aštuonerių metų Garsija suorganizavo ekspediciją, norėdamas atrasti legendinio baltojo karaliaus žemes. Jos metu jis atrado didelį krioklį Paranos baseine: Igvasu krioklio atradimas priskiriamas Alvar Núñez Cabeza de Vaca, todėl pasak Paragvajaus istoriko Efraím Cardozo, Garsija galėjęs atrasti netoliese esanti Mondajaus krioklį. 1524–1525 m. Garsijos vedama 2000 gvaranių ekspedicija keliavo tolyn į Gran Čiaką. Jis buvo pirmasis europietis kirtęs šį regioną ir pirmasis pasiekęs Inkų imperijos rytines sienas (aštuoneriais metais anksčiau negu inkus pasiekė Francisco Pizarro). Čia ekspedicija atrado daug sidabro, tačiau jai grįžtant buvo užpulta pajagvų, kurie ir nužudė Alechą Garsiją (dab. Paragvajuje, netoli San Pedro).
Alecho Garsijos kelionės atgarsiai paskatino kitus konkistadorus La Platos baseino upėmis ieškoti legendinių sidabro kalnų.
Sanos universitetas

Sanos universitetas įkurtas 1970 m. kaip pirmas ir pagrindinis Jemeno arabų respublikoje (dabartiniame Jemene). Universitetas įkurtas šalies sostinėje Sanoje. Sanos universitetas yra viešasis, kasmet jame mokosi apie 8000-14000 studentų.

Istorija

Atidarytame Sanos universitete veikė tik du fakultetai: šarioto ir teisės fakultetas, bei edukacijos fakultetas. 1974 m. edukacijos fakultetas išskaidytas į trys skirtingus fakultetus: edukacijos, mokslo ir meno. Dar po metu nuo šarioto ir teisės fakulteto atskirtas verslo fakultetas. 2000 m. universitete jau veikė 17 fakultetų.
Burbulinė kamera

Burbulinė kamera – prietaisas, kuris parodo dalelių pėdsakus. Šis prietaisas buvo išrastas 1952 metais, o jo išradėjas Donaldas A. Glaseris 1960 metais už tai gavo Nobelio premiją.
Burbulinė kamera išsprendė svarbiausią Vilsono kamerų trūkumą: kai dalelių energija didelė, jų pėdsakai netelpa kameroje. O burbulinėje kameroje pėdsakai yra beveik 1000 kartų trumpesni.

Konstrukcija ir veikimas

Prietaise yra perkaitintas skystis (paprastai vandenilis arba helis). Skysčio temperatūra aukštesnė už virimo tašką, tačiau skystis neverda, nes yra suslėgtas. Staiga sumažinus slėgį, patekusios į kamerą branduolio dalelės jonizuoja skysčio atomus. Kai tik taip atsitinka, išsiskyrusi energija priverčia skystį virti ir formuojasi burbuliukų pėdsakai. Pėdsakai burbulinėje kameroje paprastai iškreipiami magnetinio lauko, kuris naudojamas dalelėms nukreipti (kad būtų lengviau jas identifikuoti).
Regimantas Midvikis

Biografija

1964 m. baigė Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą. 1965–1971 m. studijavo skulptūrą LSSR valstybiniame dailės institute (dab. Vilniaus dailės akademija). Iki 1975 m. dėstė Telšių taikomosios dailės technikume. 1975–1979 m. Klaipėdos „Dailės“ kombinato dailininkas.
Nuo 1969 m. dalyvavo parodose, nuo 1975 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Kūrė dekoratyviąsias ir mažųjų formų skulptūras, portretus, paminklus.  1994 m. kartu su kitais menininkais ir architektais (Ričardu Krištapavičiumi, Algirdu Žebrausku) už Rainių (Telšių rajonas) kančių koplyčios sukūrimą tapo Lietuvos nacionalinės premijos laureatu. 
Gyveno Tauragėje. Palaidotas Gaurės kaimo kapinėse.
Normančių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas 4-5 m aukščio atskiroje kalvelėje, kurios pietinėje dalyje yra nedidelė terasa. Viršuje aikštelė ovali, 25x13 m dydžio, per 1 m iškilusiu viduriu. Jos pietiniame gale supiltas 0,5 m aukščio, 7 m pločio pylimas, už kurio šlaite, 2 m žemiau pylimo viršaus, yra iškastas 3 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,3 m aukščio, 9 m pločio pylimas. Griovys ir pylimas piliakalnį juosė ir iš vakarų pusės, kur sunaikinti arimų. Šlaitai vidutinio statumo, 4-7 m aukščio. Piliakalnis archeologų netyrinėtas.  Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIV a.

Aplinkiniai piliakalniai

Sauginių piliakalnis - 14 km
Bubių piliakalnis – 12 kmLuponių piliakalnis - 24 kmJurgaičių piliakalnis - 20 km
Žuvininkų piliakalnis – 11 kmKurtuvėnų piliakalnis - 15 km
Puikiškės piliakalnis – 21 kmVelžių piliakalnis - 23 km
Raginėnų piliakalnis - 36 kmBurbaičių piliakalnis - 21 km
Pagryžuvio piliakalnis - 19 kmKudinų piliakalnis - 14 km
Tytuvėnų piliakalnis – 18 kmKudinų piliakalnis – 15 km
Diauderių piliakalnis - 29 km
Bronius Baginskas

Biografija

1929 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, 1971 m. žemės ūkio mokslų daktaras.
Nuo 1929 m. dirbo Žemės ūkio akademijoje, 1934-1989 m. dėstytojas, 1943-1944 m. ir 1947-1951 m. Agrochemijos katedros, 1963-1977 m. Dirvotyros ir agrochemijos katedros vedėjas, nuo 1972 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Su bendradarbiais ištyrė mikroelementų kiekį Lietuvos dirvožemiuose, jų reikšmę žemės ūkio augalų derliui, sudarė 12 žemėlapių. Nustatė optimalias mikroelementų dozes varpiniams, ankštiniams, šakniavaisiniams augalams, pašarinėms žolėms. Vienas iš Lietuvos dirvožemių ir jų kalkinimo žemėlapių sudarytojų.
Instinktas (filmas)

Turinys

Antropologas Etanas Pauelas keletą metų buvo dingęs be žinios, kol staiga atsirado, apkaltintas keleto pareigūnų nužudymu Afrikoje. Aiškėja, kad tuos metus jis praleido gyvendamas tarp gorilų ir pats perėmė daugelį jų įpročių. Dabar Pauelas atsiduria psichiatrinėje ligoninėje, kurioje laukia teismo, o jaunas psichiatras Teo Kolderis mėgina išsiaiškinti, kas privertė praeityje žinomą daktarą elgtis tarsi žvėrį...
Užupis

Istorija

Užupis pradėjo augti kaip Vilniaus priemiestis XVI a. pradžioje pastačius pirmuosius tiltus per Vilnią. Čia daugiausia gyveno žydai. 1794 m. liepos 24 d. caro kariauna Užupyje surengė didelį pogromą, kurio metu žuvo bent 150 žydų. Didelė dalis Užupio gyventojų žuvo holokausto metu. Tarybiniais laikais buvo sunaikintos čia buvusios žydų kapinės. Iki Nepriklausomybės atkūrimo tai buvo vienas labiausiai apleistų Vilniaus rajonų, daugelis namų neturėjo elektros ir sanitarinių įrenginių. Dauguma butų senuose namuose buvo apšildomi malkomis, be karšto vandens. Gatvės naktimis buvo tamsios dėl perdegusių arba išdaužytų lempų. Daug metų Užupio pastatai ir gatvės nebuvo remontuoti. Vilniečiai Užupį žinojo kaip niūrų, apleistą rajoną.
XX a. viduryje Užupio viršuje pastatyti nauji menininkų butų ir dirbtuvių kvartalai, Užupio apačioje yra įsikūrusi Vilniaus dailės akademija. Dėl to Užupis Vilniaus menininkams turėjo ypatingą reikšmę.

Dabartis

1990 m. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę atsikūrė nekilnojamojo turto rinka, tačiau apleisti butai Užupyje buvo patrauklūs tik siauram žmonių ratui, todėl maždaug iki 1996 m. jie buvo parduodami daug pigiau, negu kituose rajonuose.
Apleistuose Užupio pastatuose įsikūrę jauni menininkai išgarsėjo suorganizavę alternatyvios mados festivalį ArMada. Besiplečianti meninės orientacijos Užupio bendruomenė 1998 m. balandžio 1-ąją pasiskelbė „Nepriklausoma Užupio Respublika“. Užupio Respublikos prezidentu paskelbtas režisierius Romas Lileikis. Kiekvienais metais, balandžio 1 d., Užupyje minima „Neprigulmybės diena“.
1997 m. Jurgis Kunčinas išleido romaną „Blanchisserie, arba Žvėrynas-Užupis“. Šou verslo atstovai bei kitos visuomenės grupės ėmė vertinti Užupį. Butai Užupyje ėmė brangti greičiau, negu kituose rajonuose, Užupis tapo mėgstama menininkų ir bohemos gyvenimo vieta. Be kitų, čia įsikūręs Jono Meko vizualiųjų menų centras. Maždaug 2000 m., miestui tvarkant Vilniaus Senamiestį, pradėti remontuoti ir Užupio fasadai bei sutvarkytos gatvės. Užupis palaipsniui praranda niūraus rajono įvaizdį. Vis dėlto Malūnų gatvėje ir „Meko skersvėjyje“ esama apgriuvusių arba neremontuojamų pastatų.
Baltijos geležinkelininkas

Baltijos geležinkelininkas – Lietuvos, Latvijos, Estijos (iki 1956 m. gegužės 15 d. – Baltijos) geležinkelių valdybos ir Geležinkelių transporto darbininkų profsąjungos komiteto laikraštis, ėjęs 1953–1956 m. Rygoje.

Istorija

Buvo leidžiamas tris kartus per savaitę lietuvių, latvių, estų ir rusų kalba. Tiražas (bendras) apie 11 500 egz., lietuvių kalba – 2200 egz.
Redagavo I. Volkovas.
Konstantinas Jablonskis

Biografija

Kalbininko Jono Jablonskio ir literatės Konstancijos Sketerytės–Jablonskienės sūnus.
1909 m. baigė Panevėžio gimnaziją. 1909–1911 m. studijavo Peterburgo psichoneurologijos institute, 1911–1916 m. Maskvos universiteto Teisės fakultete. 1919 m. vedė Maskvos universiteto absolventę matematikę Sofiją Landsbergytę. 1919 m. bolševikų valdžios paskirtas Centrinio istorijos archyvo vedėjo pavaduotoju.
1919–1920 m. rūpinosi Lietuvos archyvų organizavimu bei knygų ir archyvinės medžiagos iš Lietuvos dvarų pargabenimu į Kauną. 1919–1936 m. Valstybinės archeologijos komisijos narys, 1930–1935 m. pirmininkas. 1922–1939 m. Kauno apygardos teismo teisėjas. 1929 m. su grupe istorikų Kaune įsteigė Lietuvos istorijos draugiją. 1933 m. baigęs Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą, nuo 1935 m. universiteto neetatinis lektorius, nuo 1940 m. docentas, nuo 1941 m. profesorius. 1938–1940 m. Valstybės tarybos narys.
1940–1941 m. LSSR Centrinio archyvo Pažaislyje direktorius. 1941 m. balandžio 25 d. įsteigus LSSR MA Istorijos institutą, tapo pirmuoju jo direktoriumi (iki 1943 m.). 1944–1960 m. Vilniaus universiteto Teisės fakulteto profesorius. Nuo 1946 m. Lietuvos istorijos instituto mokslinis bendradarbis, nuo 1958 m. LSSR istorijos Ikispalinio laikotarpio sektoriaus vadovas. 1956 m. tapo LSSR Mokslų akademijos tikruoju nariu. Sudarė ir paskelbė vertingų Lietuvos istorijos šaltinių rinkinių.
Nzi-Komoė

Gyventojai

Gyventojų daugumą sudaro bauliai ir anji.
Nikolajus (Jaruševičius)

Biografija

Gimė 1892 m. sausio 13 d. Kaune. 1941 m. tapo Voluinės ir Lucko vyskupu.
Naciams įžengus į TSRS tapo Kijevo ir Galicijos vyskupu, bet naciams užėmus ir šias teritorijas perkeltas į Maskvą. 1943 m. rugsėjo 4 d. dalyvavo susitikime su Stalinu, kuriame pastarasis pasiūlė atkurti Maskvos patriarchatą ir išrinkti patriarchą. 1943 m. rugsėjo 8 d. atkūrus patriarchatą tapo šventojo sinodo nariu. 1944 m. paskirtas Kruticų, 1947 m. Kolomnos vyskupu. 1946 m. tapo bažnyčios išorinių ryšių departamento pirmininku. 1950 m. tapo Pasaulio taikos tarybos nariu, kur atstovavo sovietinę ideologiją. KGB ir Stalinas labai vertino B. Jaruševičiaus veiklą, tačiau vėliau dėl vis didesnio pasipriešinimo ateizmui 1960 m. buvo pašalintas iš bažnyčios išorinių ryšių departamento ir vyskupo pareigų Nikitos Chruščiovo įsakymu. Mirė 1961 m. gruodžio 13 d. Maskvoje.
Wait a Minute

Vaizdo klipas

Vaizdo klipas dainai buvo nufilmuotas 2006 m. spalio 9 d. Los Andžele, o klipo režisierius yra Marc Webb. Klipas prasideda narėms perduodant Samsung YP-K5 grotuvą, sekant Timbaland. Kai Nicole Scherzinger susitinka Timbaland metro, jie pradeda bartis. Vėlaiu „The Dolls“ įsėda į traukinį, ir ten pradeda šokti. Po to, grupė sustabdo eismą ir Timbaland išlipa iš savo taksi. Merginos pradeda šokti ant mašinos, ir baigiasi Nicole sakant, kad ji nenorėjo gauti jokių dovanų, tačiau jų negražins.
Klipas buvo parodytas „PCD“ realybės šou „Pussycat Dolls Present: The Search for the Next Doll“.

Pasirodymas topuose

„Wait a Minute“ buvo penktasis grupės singlas pasiekęs aukštą vietą Billboard Hot 100 tope. Per kelias savaitės daina pasiekė #28 vietą. O Pop 100 tope #23 poziciją. Australijoje daina pasiekė #16 vietą ARIA tope, ir tapo „Dolls“ šeštuoju top 20-tuko singlu šioje šalyje. Tačiau, tai yra „Pussycat Dolls“ silpniausiai pasirodžiusi daina šiame tope, nes visos likusios dainos pasiekė top 10-tuką.
Naujoje Zelandijoje, „Wait a Minute“ pasiekė tik 24-ąją vietą, ir tapo vieninteliu singlu iš „PCD“ nepasiekusiu top 10-tuką RIANZ tope.
Singlas pasiekė top 10-tuką Suomijoje, Nyderlanduose. „Wait a Minute“ pasiekė tik top 30-tuką Vokietijoje bei Lenkijoje.
2007 m. „Wait a Minute“ debiutavo Jungtinės Karalystės tope UK Singles Chart, tik #108 pozicijoje. Ir aukščiausia vieta pasiekta šiame tope yra 60-oji.
Rumunijoje singlas tapęs populiaria adijo daina netrukus „Wait a Minute“ pasiekė aukščiausią vietą Romanian Top 100 tope. Tai yra antrasis „The Dolls“ singlas, pasiekęs #1 vietą Rumunijoje ir penktasis top 10-tuko singlas.
Machaira

Machaira (gr. μάχαιρα, angl. makhaira, rus. махайра) – senovės Graikijos vienašmenis kertamasis geležtinis ginklas, primenantis didelį peilį, kurio geležtė (išilginė ašis) kiek užlenkta į priekį, o ašmenų linija irgi palenkta pirmyn (tuo machaira gimininga jataganui). Efeso praktiškai nėra, jį sudaro rankena ir neryški galvutės formos buoželė. Skersinio nėra, pirštus saugo plačios geležtės kraštas (tuo machaira primena krisą).
Pavadinimas μάχαιρα (machaira) yra senosios graikų kalbos žodis, kilęs iš protoindoeuropietiškos šaknies *magh- 'kovoti' (plg., gigantomachija). Senovės Graikojoje šis žodis reiškė labai įvairius geležtinius ginklus (tiek peilius, tiek kalavijus), tačiau dabar manoma, kad jis dažniausiai reiškė vienašmenius lenktus kalavijus. Kitas labai panašus graikiškas kalavijas yra kopis.
Ksenofontas (Xenophon) rašė, kad jo laikų graikų kareiviai dažniausiai naudojo ne machairas, o ksifus (xiphos), tačiau raiteliams jis rekomendavo naudoti machairas (μάχαιράν μεν μάλλον ἡ ξίφος ἐπαίνουμεν (Xenophon, 12:11)). Ksenofonto raštai ir kalavijų atvaizdai to meto graikų mene rodo, kad lenktieji raitelių kalavijai turėjo platesnes geležtes nei vėlesniųjų laikų kardai, tuo jie labiau priminė falčionus, o ne kardus.
Evangelijoje aprašytas įvykis, kai Petras trumpu lenktu kalaviju Jėzaus suėmimo metu nukirto vergo Malchaus (Malchus) ausį. Spėjama, kad tas kalavijas buvo būtent machaira, nors pagal Evangelijoje pateiktą aprašymą to vienareikšmiškai teigti negalima.
Žodis machaira į klasikinę lotynų kalbą atėjo kaip machaera 'kalavijas'. Šiuolaikinėje graikų kalboje μαχαιρι reiškia 'peilis'.
Pagal machairą pavadinta išmirusių kardadančių kačių gentis Machairodus.
Duonelaičiai

Aplinkinės gyvenvietės

Trilaukys – 2 km
VILKAVIŠKIS – 21 km 
 Užbaliai – 5 km
Gražiškiai – 3 km
Latvijos saugomos teritorijos

Latvijoje yra 4 nacionaliniai parkai, 4 rezervatai ir 1 biosferos rezervatas.

Gamtos parkai

Latvija turi 42 gamtos parkus, iš kurių lankomiausi yra Dauguvos kilpų, Tėrvetės ir Engurės ežero gamtos parkai.
Simonas Alperavičius

Biografija

1933 m. apsigyveno Kaune, baigė šešias Šolom Aleichemo žydų gimnazijos klases. 1941 m., Antrajam pasauliniam karui prasidėjus, pasitraukė į Rusiją. 1944 m. sugrįžo į Vilnių. 1947 m. baigė Vilniaus 4-ąją gimnaziją. 1952 m. baigė VU Teisės fakultetą.
1952–1953 m. dirbo LSSR teisingumo ministerijos sistemoje Klaipėdos apskrityje. 1955–1961 m. LSSR kultūros ministerijos reikalų valdytojo pavaduotojas-juriskonsultas. 1961–1988 m. dirbo LSSR vidaus reikalų ministerijos sistemoje pedagoginį darbą. 1989 m. tapo Lietuvos žydų bendruomenės vykdančiuoju direktoriumi.
1992 m. Lietuvos žydų bendruomenės pirmininkas, 2006 m. ir Vilniaus žydų bendruomenės pirmininkas, Vilniaus ir Lietuvos žydų religinių bendrijų vadovas. 1995 m. prezidento Algirdo Brazausko vadovaujamos Lietuvos Respublikos delegacijos vizito į Izraelį narys. 2000 m. premjero Andriaus Kubiliaus vadovaujamos delegacijos į tarptautinį forumą holokausto klausimais Stokholme narys. Dalyvavo žydų organizacijų suvažiavimuose užsienyje. 1997 m. aktyviai dalyvavo rengiant Elijo Ben Solomono Kremerio (Vilniaus Gaono) mirties 200 metų jubiliejinį minėjimą.  Pirmojo ir Antrojo pasaulio litvakų kongresų organizacinių komitetų pirmininkas.
Palaidotas Vilniaus žydų kapinėse Sudervės gatvėje.
Chefreno piramidė

Chefreno piramidė (Chafrės piramidė) – Senovės Egipto piramidė, statyta apie 2550 m. pr. m. e. faraono Chefreno (Chafrės) valdymo metu Gizoje.

Apie piramidę

Chefreno piramidė yra antroji iš didžiųjų piramidžių, pastatytų plynaukštėje prie Gizos. Tai antra didžiausia Egipto piramidė. Jos vardas buvo Khafre wer, kas reikštų „Chafrė yra didis“. Piramidė tik šiek tiek mažesnė už ankstesnę gretimą Didžiąją (Cheopso) piramidę. Jos originalus aukštis siekė 143,5 metrų, kai Cheopso − 146 metrus. Kadangi Chefreno piramidė pastatyta ant aukštesnės plynaukštės vietos, todėl vizualiai ji atrodo aukštesne už Cheopso. Chefreno piramidės pagrindo planas kvadrato formos, kurio kraštinė siekė 215 m (dabar 211 m). Sienų polinkio kampas 53°7'. Piramidė lengvai atpažįstama iš jos viršūnėje išlikusių apdailos akmenų sluoksnio. To dėka originalus piramidės aukštis menkai nukentėjo ir dabar siekia 136 metrus, bet ji vis tiek išliko šiek tiek žemesne už Cheopso, kuri prarado visą išorinį sluoksnį. Į piramidės vidų iš šiaurinės pusės veda du koridoriai: aukštutinis ir žemutinis, kurie sueina į vieną ir nuveda į laidojimo patalpą. Žemutinis įėjimas prasideda už piramidės ribų ir buvo iškaltas tiesiai į pagrindo uolą. Tikėtina, kad jis prarado paskirtį statytojams nusprendus statyti piramidę kiek piečiau ir vėliau buvo sujungtas šachta su aukštutiniu įėjimu. Senovėje vagys iškirto du tunelius į piramidę. Pirmuoju, apsilankiusiu piramidėje moderniaisiais laikais, buvo italas Džovanis Belconis, kuris tai padarė 1818 m. ir rado sarkofagą be faraono mumijos.
Piramidė buvo apsupta sienos, kuri atskyrė apie 10 metrų pločio kiemą. Už šios sienos dar rastos kitos sienos, kurios tikriausiai yra buvusios antrosios sienos likučiai. Į pietus nuo piramidės rasta piramidė-palydovė (žymima „G 2a“), kuri yra beveik visiškai sugriuvusi ir tikriausiai turėjo savo apjuosimo sieną. Pro šią piramidę eina tunelis į požeminę patalpą. Tiksliai nežinoma, ar tai buvo kulto piramidė, ar faraono žmonos kapas. Vakarų pusėje nuo Chefreno piramidės už sienos buvo rastos kaimelio liekanos. Tikėtina, kad jame buvo dirbtuvės, kuriose buvo gaminami įrankiai piramidės statyboms, statulos, kulto reikmenys ir pan., galbūt jame buvo gyvenama. Į rytus nuo piramidės buvo faraono laidojimo šventykla (dabar griuvėsiai). Prie šventyklos rastos 5 valčių laidojimo duobės, visos tuščios. Iš jos vedė apie 500 metrų ilgio paaukštintas kelias į slėnio šventyklą. Į pietus nuo kelio rasta daug uoloje duobėse iškaltų kapų faraono šeimos nariams ir valdininkams. Slėnio šventykloje rasta geriausia faraono Chefreno statula (dabar Kairo muziejuje). Tikėtina, kad Sfinksas vaizduoja būtent faraoną Chefreną.
Mataiva

Mataiva – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno vakariniame pakraštyje, 18 km į šiaurės vakarus nuo Tikehau, 80 km nuo Rangiroa atolo. Įeina į Rangiroa komuną. Sausumos plotas – 16 km². 237 gyventojai (2002 m.). Gyventojų tankumas – 15 žm./km². Pagrindinė gyvenvietė – Pahua.
Mataivos atolas ovalo formos, 10 km ilgio ir 5,3 km pločio. Žiedas sudarytas iš dviejų vientisų dalių ir smulkių salelių pietuose. Aukštis iki 14 m. Lagūnos plotas 25 km². Lagūna negili, prisotinta fosfatų. Centre yra juodo bazalto monolitas. Su vandenynu jungiasi Pahua protaka (vakaruose). Klimatas tropinis, drėgnas. Metinė tempertaūra svyruoja tarp 24-30 °C. Per metus iškrenta apie 2500 mm kritulių. Aplink salą nutiestas kelias. Ties Pahua gyvenviete per protaką nutiestas 120 m ilgio tiltas. Yra aerodromas.
Mataivos salą 1820 m. atrado rusų jūrininkas Fadėjus Beligshauzenas. Salą daugiausia lankė kopros rinkėjai ir jūrinių vėžlių gaudytojai. Nuo 1945 m. gyvenama pastoviai.
Minsko arena

Istorija

2005 m. Baltarusijos prezidento įsakymu buvo įteisintas Minsk Arenos statybos. 2006 m. prasidėjo statybos. Generalinis arenos projektuotojas buvo "Belprojektas", generalinis rangovas "Minskpromstroj". 2008 m. gruodžio 30 d. veiklą pradėjo velodromas. 2009 m. liepos mėn. velodrome įvyko Europos treko dviračių lenktynių čempionatas. Arenoje daugiausia vyksta ledo ritulio varžybos. 2009 m. gruodžio 2 d. įvyko pirmoji greitojo čiuožimo treniruotė. 2009 m. gruodžio 26 d. įvyko pirmos ledo ritulio rungtynės. Rungtyniavo jaunimo sporto mokyklos "DIUSŠ Minsk" ir jaunimo ledo ritulio mokyklos "Junost" komandos. 2010 m. sausio 14 d. įvyko pirmos Minsko Dinamo ledo ritulio komandos rungtynės prieš Magnitorsko Metalurgo. 2010 m. sausio 30 d. įvyko oficialūs arenos atidarymas. Pirmas didžiausias renginys buvo 2010 m. Vaikų Eurovizijos dainų konkursas.

Veikla

Joje namų rungtynes žaidžia Minsko Dinamo ledo ritulio komanda. Arena buvo atidaryta 2010 m. sausio 30 d., ta proga ten surengiant Kontinentinės ledo ritulio lygos Visų žvaigždžių mačą.
Arenoje vyko 2014 m. Pasaulio ledo ritulio čempionatas.
Arenoje taip pat vyksta koncertai ir įvairūs kitokie masiniai renginiai. Čia koncertavo tokios žvaigždės kaip Armin Van Buuren ir prancūzų atlikėja Mylène Farmer.
Šaukštas

Šaukštas – stalo įrankis, skirtas skystų ar pusiau skystų patiekalų (sriuba, košė, ledai) valgymui, taip pat kartais naudojamas ir biriems patiekalams (ryžiai, cukrus) bei visiems kitiems, kuriuos būtų sunku valgyti šakute ar lazdelėmis. Šaukštai ir šaukšteliai taip pat naudojami ir maisto ruošimo procese ingredientų kiekio matavimui, verdamo maisto maišymui ir panašiai.
Šaukštas yra vienas seniausių stalo įrankių ir tiksliai nėra žinoma, kada jis atsirado. Greičiausiai tai yra ir vienas pirmųjų žmogaus naudotų įrankių apskritai. Nuo atsiradimo laikų įvairiose kultūrose jie buvo gaminti iš labai įvairių medžiagų: medžio, kaulo, įvairių metalų ir jų lydinių (bronza, alavas, geležis, auksas, sidabras, varis, aliuminis), kriauklių, gyvūnų ragų ir kitų.
Romainių fortas

Romainių arba X fortas – Kauno tvirtovės dalis antrajame fortų žiede, Šilainių seniūnijos vakariniame pakraštyje, Romainiuose. Nebaigtas statyti objektas stūkso miške už 300 m nuo Kauno miškų urėdijos (Romainių g. 2), netoliese – Romainių tuberkuliozės ligoninė.

Istorija

Fortas pradėtas statyti tvirtovės IV gynybiniame skyriuje prie Romainių palivarko. Buvo naudotasi 1909 m. tipiniu prof. Konstantino Veličkos projektu, patvirtintu 1913 m. balandžio 10 d. tvirtovės plėtros plane. Planuota panaudoti masyvias monolitinio betono ir gelžbetonio konstrukcijas, atsisakant puošybos elementų, įprastų mūriniuose fortuose. Fortas turėjo atlaikyti naujos kartos galingų artilerijos sviedinių atakas.
IV skyriaus gynybinėje sistemoje šiam fortui teko vienas iš pagrindinių vaidmenų. Jis aktyviai dalyvavo kare, vokiečiams pridarydamas tam tikrų nuostolių. Vykstant mūšiams dėl Kauno tvirtovės, forto komendanto įsakymu jį 1915 m. rugpjūčio mėn. susprogdino atsitraukiantys gynėjai.

Atlikti darbai

1913 m. forto sklype atlikti statybinės aikštelės įrengimo ir aprūpinimo darbai. Taip pat įvykdyta 55% žemės darbų:  iškasti juosiantys gynybiniai 5,4 m, 4,8 m ir 2,5 m gylio grioviai, iki pusės suformuoti pylimai, tiesti keliai.
1914 m., gavus papildomų lėšų, žemės darbai sparčiai artėjo prie pabaigos. Išbetonuota centrinė slėptuvė. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, forto statyba vyko pagal mobilizacijos planą, todėl einamieji darbai buvo pristabdyti. Forto statybos planas radikaliai pakeistas.
Tolesni forto įrengimo darbai buvo maksimaliai orientuoti gynybiams tikslams: nepradėtų poternų angos užbetonuotos, šalia įrengtos papildomos slėptuvės, apkasų linijos, spygliuotos vielos užtvaros. Artilerijos baterijos buvo išdėstytos ne tik forto teritorijoje, bet ir 0,5 km spinduliu Nemuno slėnio link.

Dabartinė būklė

Objektas įtrauktas į LR kultūros paveldo registrą, tačiau nepažymėtas informacinėmis rodyklėmis.  Miškingos teritorijos reljefas ardomas nekontroliuojamų motorizuotų lankytojų.
Pagrindinis statinys išlaikęs autentiškas formas, nors ir akivaizdžios sprogdinimo pasekmės: lūžęs pusiau, atskilę stambūs betoniniai fragmentai ir pan. Be to, jis yra tiesiogiai veikiamas gamtos faktorių, stovinčio vandens, užverstas šiukšlėmis. Metaliniai įtvirtinimai nuniokoti vandalų. Gretimų slėptuvių griuvėsius dengia tankūs krūmai. Išlikę apkasų fragmentai.
EuroBasket 2011 A grupė

EuroBasket 2011 A grupė yra viena iš keturių pirmo etapo 2011 m. Europos krepšinio čempionato grupių. Šios grupės rungtynės vyko Panevėžyje Cido arenoje nuo rugpjūčio 31 iki rugsėjo 5 d. Iš šios grupės į kitą etapą pateko pirmos trys komandos – Ispanija, Lietuva ir Turkija.