google/wiki40b huggingface dataset:
Vladas Vansevičius

Vladas Vansevičius (g. 1958 m. vasario 18 d.) – Lietuvos astrofizikas, profesorius, daktaras, fizinių ir technologijos mokslų centro Puslaidininkių fizikos instituto fundamentinių tyrimų skyriaus vadovas, Vilniaus universiteto Astronomijos observatorijos vedėjas.
Baigė Panevėžio Senvagės pagrindinę mokyklą. Buvęs rutulio stūmikas.
Aktyviai dalyvauja ugdant šalies moksleivių domėjimąsi mokslu ir mokslininko profesija, rengia moksleivius Europos Sąjungos jaunųjų mokslininkų konkursams.

Mokslinė ir pedagoginė veikla

1992 m. apgynė mokslų daktaro disertaciją „Daugiaspalvė elektronografinė žvaigždžių fotometrija“. 1993–1994 m. stažavosi Japonijos nacionalinėje observatorijoje, 1997–1999 m. ir 2003–2004 m. ėjo joje profesoriaus pareigas. 2007 m. prof. V. Vansevičius atliko habilitacijos procedūrą (darbas „Dulkėtos galaktikos Visatoje“). Profesorius vadovauja fizinių ir technologijos mokslų centro vykdomam projektui „Sudėtingų sistemų dinamika ir charakterizavimas“ (2012–2016 m.).
Profesoriaus Vlado Vansevičiaus vykdomų mokslinių tyrinėjimų tikslas yra nustatyti evoliucinius hierarchinių žvaigždžių sistemų (nuo galaktikų iki žvaigždžių spiečių) sąryšius ir charakterizuoti stochastinę savaime plintančią žvaigždėdarą galaktikų diskuose.
Nuo 1984 m. dėsto Vilniaus universitete, vadovauja studentų diplominiams ir kursiniams darbams, nuo 2001-ųjų veda astrofizikos kursus Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto magistrantams ir doktorantams. Vadovavo daugelio doktorantų moksliniams darbams. Jungtinės Vilniaus universiteto ir Fizikos instituto doktorantūros komisijos narys (2003–2010 m.).
2005–2006 metais tapo aukščiausiojo laipsnio valstybės stipendijos mokslininkams laureatu. Nuo 2008 metų – Vilniaus universiteto astronomijos observatorijos vedėjas.

Šaltiniai

Mokslininkų nominacijos
Ludwik Dorn

Biografija

Gimė žydo, marksizmo dėstytojo Henriko Dornbaumo šeimoje. Baigė Varšuvos universiteto Socialinių mokslų fakultetą. LLR laikais dalyvavo demokratinės opozicijos veikloje.
Nuo 1990 m. pradėjo artimai bendradarbiauti su Lechu ir Jaroslavu Kačinskiais, dirbo prezidento L.Valensos komandoje.
Nuo 1997 m. penkias kadencijas yra Lenkijos Seimo narys.
2005 m. spalio mėn. paskirtas Lenkijos vicepremjeru ir Vidaus reikalų ministru K. Marcinkevičiaus vadovaujamoje mažumos vyriausybėje, šiose pareigose liko ir premjeru tapus J. Kačinskiui. Po konflikto su juo 2007 m. vasario mėn. atsistatydino iš pareigų.
Buvo vienas iš partijos Teisė ir Teisingumas steigėjų, partijos vicepirmininkas. 2008 m. po konfliktų partijos pirmininku J.Kačinskiu iš jos pašalintas.
2007 m. balandžio mėn. išrinktas Lenkijos Seimo maršalka, juo buvo iki lapkričio mėn. rinkimų.
Baltarusija

Klimatas

Klimatas vidutinių platumų, pereinančiojo iš jūrinio į žemyninį tipo. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra būna tarp -4 °C pietvakariuose ir -8 °C šiaurės rytuose, liepos temperatūros laikosi apie 17–19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 550–700 mm. Žiemos paprastai sniegingos.

Pramonė

Svarbiausios pramonės šakos: automobilių ir traktorių gamyba, staklių gamyba, prietaisų gamyba (televizoriai, radijo imtuvai), chemijos (kalio, fosforo ir azoto trąšų, sintetinio pluošto ir dirbtinio pluošto siūlų gamyba) ir naftos chemijos pramonė; padangos, lengvoji pramonė (lino, vilnos audiniai), maisto pramonė (mėsos, pieno produktų gamyba, konservų ir kt. gamyba), medienos apdirbimo pramonė (baldų gamyba), popieriaus gamyba, stiklo gamyba, metalurgija.
Kalio druskos (Soligorskas), naftos (daugiausia respublikos pietryčiuose), fosforitų, akmens druskos, metalų rūdos, durpių, statybos pramonės žaliavų (smėlis, molis) gavyba.
Minskas – pagrindinis pramoninis Baltarusijos centras. Čia yra pagaminamas ketvirtadalis visos pramoninės produkcijos. Kiti didžiausi pramoniniai centrai yra Gomelis, Mogiliovas, Brestas, Gardinas, Polockas.
Elektros energijos gamyba (31,4 Twh, 1995 m., t. y. 3045 kWh/1 gyventojui) daugiausia šiluminėse elektrinėse.

Žemės ūkis

Žemės ūkio naudmenos užėmė 9,3 mln. ha (1992). Pasėlių plotas 6126 tūkst. ha. Pagrindinės naudmenos: javai (avižos, kviečiai, grikiai), linai, bulvės, cukriniai runkeliai, vaisiai (obuoliai). Po Černobylio katastrofos 1986 m. dideli žemės ūkio naudmenų plotai užkrėsti radioaktyviomis medžiagomis ir žemės ūkiui nebetinka. Išvystytas miškininkystės ūkis.
Rinkis sunkesnį kelią

Turinys

Juodaodis kaubojus Paikas mirštančiam rančos šeimininkui Bobui Morganui pažada nugabenti į jo namus Meksikoje 86 tūkstančius dolerių. Sužinoję apie tai, iš paskos jam leidžiasi įvairaus plauko nusikaltėliai, norintys pasisavinti pinigus. Juodaodis lošėjas Tairis taip pat trokšta pinigų, tačiau jis pasiūlo Paikui sandėrį: padėti jam kovoje su kitais varžovais ir kartu pasiekti Meksiką, kur jie tarpusavyje išsiaiškintų, kuris jų geresnis ir kuriam priklausytų pinigai...
Bavarijos Miškas

Bavarijos Miškas, (vok. Bayerische Wald arba Bayrischer Wald, taip pat Bayerwald) – žemi kalnai Rytų Bavarijoje, Vokietija. Pietryčiuose jungiasi su Čekijoje kitą pavadinimą įgavusiu Bohemijos Mišku arba ček. Šumava (geografiškai, tai tas pats kalnynas). Aukščiausia viršūnė Didysis Arberis 1456 m. Iš kalnų išteka Regenas, pratekantis Regensburgą. Dalyje kalnų yra 240 km² plotą užimantis nacionalinis Bavarijos Miško parkas.
Bavarijos Miške plėtojamas turizmas, slidinėjama, keliaujama. Garsėja savo stiklo pūtikais Zwiesel srityje bei žemės mokslais, tyrimo stotimis (Fundamentalstation Wettzell ir Bad Kötzting).
Mazovijos Tomašuvas

Istorija

1788 m. grafas Tomasz Ostrowski apylinkėse rado geležies rūdos. 1789 m. gyvenvietė pavadinta Kuźnic Tomaszowskie. Pramonė ir prekyba pradėta vystyti 1824 m., miesto teisės suteiktos 1830 m. 1885 m. nutiestas geležinkelis.
Tautos mokykla

Tautos mokykla – pedagogikos ir tautinės kultūros laikraštis, dvisavaitis žurnalas, ėjęs 1933–1940 m. Kaune.

Istorija

Leido Vytautas Augustauskas, M. Krikščiūnas, J. Mikolkinas, L. Vaitiekūnas, nuo 1936 m. – Lietuvos mokytojų sąjunga. Spausdino Šviesos spaustuvė, Vilties spaustuvė Kaune.
Svarstė Lietuvos švietimo, pedagogikos ir didaktikos, mokymo metodikos ir kt. klausimus, nagrinėjo mokytojų profesinio rengimo, tobulinimo, pedagogo asmenybės ugdymo, vaikų auklėjimo ir kitas problemas. Bendradarbiavo Vytautas Alantas, Jurgis Ambraška, Vytautas Augustauskas, Juozas Balčikonis, K. Budrys, Liudas Dambrauskas, Jurgis Dubickas, Liudas Gira, Alfonsas Kalnius, Antanas Kasakaitis, I. Kazlauskas, Mečislovas Kviklys, Vladimiras Lazersonas, Albinas Liaugminas, Kazys Mockus, Jonas Murka, Juozas Rainys, Merkelis Račkauskas, Izidorius Tamošaitis ir kt.
Herstalis

Istorija

Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Merovingų laikotarpiu čia buvo gyvenvietė minima kaip Héristal. Čia įrengta tvirtovė, veikė keltas per Masą. VII a. Herstalio valdovas Pipinas tapo Karolingų dinastijos pradininku. Herstalis buvo pirmoji karalystės sostinė, bet valdant Karoliui Didžiajam perkelta į Acheną. Viduramžiais Herstalis pateko į Brabanto kunigaikštystę, buvo svarbus amatų centras. XIX a. buvo svarbus plieno, anglių pramonės centras, įkurta ginklų, motociklų gamykla.
Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika

Istorija

Medinė bažnyčia šioje vietovėje stovėjo jau nuo XV a. amžiaus. Naujos mūrinės bažnyčios statybos prasidėjo 1783 m. ir užbaigtos 1784 metais. Architektas Simon Gottlieb Zug. Bažnyčia pašventinta 1796 m. spalio 9 dieną. 1902 m. bazilikoje buvo įrengti vargonai. 1996 m. lapkričio 6 d. katedra buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Rapėjai

Istorija

1700 m. minimas Videniškių santuokų metrikų knygoje.
Citroën

Citroën – Prancūzijos automobilių gamintojas, įkurtas 1919 metais André Citroën. Šiandien Citroën yra dalis PSA Peugeot Citroën koncerno. Centrinis biuras Paryžiuje.
Citroën automobiliai skirti masinei gamybai ir naudojimui. Citroën gamintojai nustebino pasaulį 1934 metais su inovaciniu Traction Avant ir priekiniais varomaisiais ratais (1934–1956). Iki pat 1980-ųjų kompanojos reputacija buvo unikali tuo, kad dizaineriai automobilius kūrė savo iliuzijų pagalba. Vėliau pradėti gaminti populiarūs Citroën H Van 1947–1981, „HY“, Citroën 2CV 1948–1990 („Bjaurusis ančiukas“), Citroën DS 1955–1975 („Deivė“), ir Citroën CX 1974–1989.
2005 m. Citroën ketina pagaminti 1 mln. automobilių pasaulio mastu.
Charles Joseph Bonaparte

Biografija

Bonapartas pagal tėvą – Vestfalijos karaliaus anūkas. Gimė ir mirė Baltimorėje, baigė Harvado universiteto juridinį fakultetą.
Bonaparto, kaip generalinio prokuroro, darbo metai buvo pažymėti sistemingu monopolijų persekiojimu, ypatingai tabako. 1908 metais Bonapartas įsteigė tyrimų biurą, kuris 1932 metais buvo pervadintas į FTB.

Genealogija

Karlas Bonapartas (1746–1785) žmona Marija Leticija Ramolino (1750–1836)

       └──>Joseph Bonaparte (1768–1844)
       └──>Napoleonas Bonapartas (1769–1821), 1-masis Prancūzijos imperatoeius 
       └──>Lucien Bonaparte (1775–1840)
       └──>Elisa Bonaparte (1777–1820)
       └──>Louis Bonaparte (1778–1846)
       └──>Pauline Bonaparte (1780–1825)
       └──>Caroline Bonaparte (1782–1839)
       └──> Jérôme Bonaparte  (1784–1860) žmona Elizabeth Patterson Bonaparte (1785–1879):
                 └──> Jérôme Napoléon Bonaparte (1805–1870) vedęs Susan May Wiliams (1812–1881)
                        ├──>Jerome Napoleon Bonaparte II (1830–1893)
                        └──> Charles Joseph Bonaparte (1851–1921)
Aleksandrava

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas tikriausiai kilęs nuo vyriško vardo Aleksandras. Iki tol gyvenvietė buvo žinoma kaip Kėpštgirys.

Aplinkinės gyvenvietės

Jakaičiai – 1 km
Imbolc

Imbolc, Imolkas - gėlų, airių, škotų, taip pat šiuolaikinių neopagonių grupių pavasario atėjimo šventė, viena iš keturių pagrindinių metų švenčių (drauge su Belteinu, Lunasadu ir Sauinu). Iš pradžių Imolkas būdavo švenčiamas deivės Brigitos garbei, atėjus krikščionybei tapo Šv. Brigitos diena. Škotijoje ši šventė vadinama Là Fhèill Brìghde, Airijoje - Lá Fhéile Bríde, Velse - Gwyl Ffraed.
Per Imolką tradiciškai spėjamas oras, laukiama pirmųjų pavasario ženklų (pavyzdžiui, žiūrima, ar iš urvų išlenda barsukai, gyvatės). Svarbūs šventės aspektai - ugnis ir simbolinis apsivalymas. Brigita (Brigid, Brighid, Bríde, Brigit, Brìd) buvo poezijos, gydymo ir kalvystės deivė. Ir deivė, ir krikščionių šventoji siejamos su šventaisiais šaltiniais, ugnimi ir gydymu. Per šventę degamos žvakės ir ugnis simbolizuoja sugrįžtančią šilumą, Saulės šviesos stiprėjimą.
Imolkas švenčiamas pasirodžius pavasario ženklams, dažniausiai - vasario pradžioje.

Ištakos

Maždaug tokiu metų laiku panašią svarbią šventę turėjo dar senieji Airijos gyventojai. Apie keltiškosios Airijos Imolko papročius žinome iš išlikusių keltų rankraščių bei XIX-XX a. surinktos etnografinės medžiagos. Žemdirbių visuomenėse Imolkas ir panašios šventės paprastai buvo siejamos su metu, kai avys ima skirti pieną, ruošdamosi atsivesti ėriukų. Skirtingose vietovėse, priklausomai nuo klimato sąlygų, tai įvykdavo skirtingu metu, dažniausiai pora savaičių prieš ar po vasario pradžios. Airių kalboje Imbolc atsirado iš senosios airių kalbos žodžio, reiškusio "pilve" (i mblog). Keltai taip pat vadino pavasarį. Kitas pavadinimas - Oimelc reiškia "avies pieną".
Imolkas yra namų, namų židinio, ateinančio pavasario šventė. Ritualuose naudojama ugnis, žvakės, specialiai pagamintas maistas, imamasi divinacijos, stebimi įvairūs ženklai.

Šv. Brigitos diena

Šių laikų airių kalendoriuje Imolkas yra virtęs Šv. Brigitos švente (Lá Fhéile Bríde, Lá Feabhra). Krikščionys šiuo metu turi Grabnyčias, arba Švč. Mergelės Marijos Apsivalymą (angl. Candlemas).
Viena išlikusi Imolko / Šv. Brigitos dienos tradicija - "Brigitos lova". Mergaitės ir jaunos netekėjusios moterys padaro lėlę, vadinamą Brideog ("mažąja/jaunąja Brigita"), puošia ją kaspinais, papuošalais ir pakloja jai lovą. Sausio 31 d., Šv. Brigitos dienos išvakarėse, mergaitės ir merginos per naktį budi prie Brigitos lovos. Jas lanko jauni bendruomenės vyrai, bet jie turi prašytis įleidžiami, o tuomet gražiai pagerbti lėlę ir jos saugotojas.
Sakoma, kad Imolko išvakarėse Brigita vaikšto po žemę. Prieš eidami miegoti, šeiminykščiai lauke palieka medžiagos atraižą, kad ją palaimintų Brigita. Šeimos galva "uždusina" namų ugnį ir sugrėbsto pelenus, o ryte visi pelenuose ieško kokio nors ženklo, turinčio parodyti, kad per ten naktį ėjo Brigita. Jos palaiminti medžiagos gabalėliai saugomi kaip gydantys ir apsaugantys.
Kitą dieną mergaitės neša mažosios Brigitos lėlę per kaimą nuo namo prie namo, ir visur deivė pasitinkama su didele pagarba. Suaugusios ištekėjusios moterys lieka namie, kad galėtų pasitikti Brigitą, duoda monetų ar maisto.
Lietuvos Respublikos valstybinio socialinio draudimo fondo biudžetas

Lietuvos Respublikos valstybinio socialinio draudimo fondo biudžetas (LR VSDFB; Sodros biudžetas) - Lietuvos Respublikos valstybinio socialinio draudimo fondo (toliau - Fondo) pajamų ir išlaidų planas biudžetiniams metams (LR VSDFBĮS 2 str. 6 d.).
Fondo biudžeto sudarymo ir vykdymo tvarką bei rodiklius, pagal kuriuos tvirtinamas Fondo biudžetas ir šio biudžeto vykdymo ataskaitų rinkinys. Fondo biudžeto pajamų ir išlaidų bei piniginių įplaukų ir išlaidų klasifikaciją pagal jų pobūdį ir paskirtį, Fondo ir Fondo administravimo įstaigų biudžeto vykdymo ataskaitų rinkinio sudėtį nustato LR Vyriausybės patvirtintos Valstybinio socialinio draudimo fondo biudžeto sudarymo ir vykdymo taisyklės.
Fondo biudžeto išlaidos – Fondo ekonominės naudos sumažėjimas teikiant teisės aktais pavestas valstybinio socialinio draudimo ir kitas viešąsias paslaugas dėl turto sunaudojimo, pardavimo, perdavimo, netekimo arba nuvertėjimo ir įsipareigojimų prisiėmimo per ataskaitinį laikotarpį, dėl ko sumažėja Fondo grynasis turtas, išskyrus tiesioginį jo mažinimą.
Fondo biudžeto pajamos – Fondo gaunama arba gautina ekonominė nauda teikiant teisės aktais pavestas valstybinio socialinio draudimo ir kitas viešąsias paslaugas bei parduodant prekes ir paslaugas per ataskaitinį laikotarpį, kai turto vertė padidėja arba įsipareigojimai sumažėja, dėl ko padidėja Fondo grynasis turtas, išskyrus tiesioginį jo didinimą.
Sokulkos Švč. Kristaus Kūno ir Kraujo bažnyčia

Istorija

Bažnyčia buvo statoma nuo 1986 m. iki 1993 metų, pašventinta 1993 m. spalio 10 dieną.
Vincentas Bortkevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų giminės. Per 1794 m. sukilimą artilerijos poručikas. Kovėsi ir Varšuvoje.
1831 m. Užnerio apskr. (vėliau Švenčionių apskritis) sukilėlių vadas. Balandžio 17-21 d. dalyvavo K. Zaulskio vadovaujamiems sukilėliams nesėkmingai puolant Vilnių. Gegužės 5 d. pasitraukė į Dysnos apskritį, kur jo kovotojai susijungė su Dysnos ir Vileikos apskričių sukilėliais ir nužygiavo į Ukmergės apskritį. Gegužės 21 d. vadovavo sukilėlių kavalerijai kautynėse ties Kačergiške 7 km į rytus nuo N. Daugėliškio. 1832 m. sausio 9 d. suimtas, kalintas. 1833 m. spalio mėn. ištremtas į Vologdos, vėliau į Smolensko guberniją.
Lionginas Šepka

Biografija

Gimė 1907 m. gausioje mažažemio valstiečio šeimoje: su jauniausiuoju Lionginu augo Albinas, Jonas, Viktoras, Petras, Adelė, dar keturi vaikai mirė vos gimę.
Sugebėjimą kurti paveldėjo iš motinos Elžbietos Šepkienės, kurios kurtos dainos plito apylinkėse. Moteris mirė apie 1916 m., kuomet nebegalėjo gyventi iš skausmo į kariuomenę išėjus jos sūnui Petrui.
Tėvas Justinas Šepka buvo tvarkingas ir darbštus žmogus, dažniausiai dirbo samdomus darbus. Mirė sulaukęs 50 metų per Pirmąjį pasaulinį karą.
Vaikystėje ir jaunystėje Šepka piemenavo, bernavo, buvo parsisamdęs sezoniniu darbininku - apie 1932 m. skaldė plento akmenis tiesiamam Žemaičių plentui, dirbo miško kirtėju, nuo 1938 m. devynerius metus tarnavo pas ūkininkus Panevėžio apskrityje. Grįžo pas giminaičius į Pandėlio miestą. Apsistojo pas brolį Petrą, kuris mirė 1949 m. Po metų brolio žmonos paprašytas pabandė pastatyti kryžių, vėliau nusprendė išdrožti paminklą. Nuo to laiko ėmėsi intensyviai kurti.
Laimingiausiu savo gyvenimo laikotarpiu Šepka įvardijo 1950–1960 m., kuomet atsiskyręs nuo visų kūrė paminklus broliui ir tėvams. Nuo 1960 m. pas Šepką ėmė lankytis Vilniaus dailės instituto studentai, Rokiškio kraštotyros muziejaus darbuotojai.
Gyveno atsiskyrėliškai: iš pradžių mirusio brolio namuose, vėliau - netoliese esančioje apgriuvusioje pirtelėje. Ją vėliau, „kad nedarytų sarmatos“, nugriovė giminaičiai. Iš likusių rąstų Šepka susirentė vėjo perpučiamą žieminę ir šalia jos arba viduje droždavo skulptūras. Pritrūkęs vietos žieminėje, savo skulptūroms  Šepka nusprendė nulipdyti keturkampį pastatą iš molio – muziejų, tačiau nespėjo. 1961 m. pavasarį, perplanuojant Pandėlio rytinį kvartalą, sklypas, kuriame buvo apsigyvenęs Šepka, atiteko naujam šeimininkui. Pastatai buvo nugriauti, meistro darbus direktoriaus Stasio Daunio rūpesčiu perėmė Rokiškio kraštotyros muziejus.
Šepkai išrūpinta valstybinė globa, jis buvo išvežtas į Vilkaviškio rajono Didvydžių senelių ir neįgaliųjų namus. Ten menininkas jautėsi nesavas, šalinosi žmonių, negalėjo kurti, ilgėjosi gimtinės. 1963 m. S. Daunio ir Liaudies meno iniciatyva Šepka grįžo į gimtąsias vietas. Kurį laiką gyveno pas gimines, vėliau – parūpintame bute Leliūnuose. Galiausiai gavęs iš muziejaus pinigų už įsigytus kūrinius, Šepka Lebedžių kaime nusipirko seną namą, kuriame nebuvo net elektros. Vėliau persikėlė į naują namą netoli buvusios tėvų sodybos.
1978 m. Šepka paliko kaimą, vedė. Keldamasis gyventi pas žmoną Danutę į Vilnių, Šepka pasiėmė ir jos dovanotą rudą šunį Sargį. Mylimam augintiniui nugaišus, namus papuošė jo iškamša.
Mirė 1985 m. lapkričio 4 d. Vilniuje, aštuonerius metus praleidęs žmonos globoje, amžinojo poilsio grįžo į gimtinę. Palaidotas Lebedžių kapinėse.
CSA Steaua București

Istorija

„Steaua“ vardas oficialiai priklausė Gynybos ministerijai. Komunistiniu periodu pats klubas priklausė nuo šios struktūros. Tačiau 2014 m. pabaigoje įvykiai klostėsi taip, kad Gynybos ministerija elito divizione rungtyniaujančiai komandai uždraudė naudoti istorinį vardą.
Šiuo metu „kariškių“ komanda žaidžia mėgėjišku lygmeniu, o elito divizione rungtyniaujanti komanda buvo priversta pasikeisti pavadinimą ir dabar vadinasi FCSB București.
Kapčiamiesčio-Berznyko pasienio punktas

Kapčiamiesčio-Berznyko pasienio punktas (lenk. Przejście graniczne Berżniki-Kapčiamiestis) - buvęs Lietuvos-Lenkijos valstybinės sienos pasienio punktas šalia Kapčiamiesčio, Lazdijų rajone, Alytaus apskrityje iš Lietuvos pusės ir šalia Berznyko, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Seinų valsčiuje iš Lenkijos pusės. Pasienio punktas buvo atidarytas 2006 m. rugsėjo 1 d. pėstiesiams ir dviratininkams. Punktas veikdavo nuo gegužės 1 d. iki spalio 1 d. 2007 m. gruodžio 21 d. įgyvendinant Šengeno sutartį pasienio patikra buvo panaikinta.
Birutė Mendelienė

Biografija

1972 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, mokytoja.
Akmenės rajono savivaldybės administracijos Kruopių seniūno pavaduotoja, nuo 2006 m. seniūno padėjėja.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Akmenės rajono skyriaus narė.
2004 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narė, Švietimo, kultūros ir sporto; kontrolės komitetų narė.
Duktė Kristina.
Virginija Druskinienė

Biografija

1977 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja – pediatrė. VšĮ Varėnos ligoninės Vaikų ligų skyriaus vedėja,
Nuo 1996 m. Tėvynės sąjungos Varėnos rajono skyriaus narė.
Nuo 2007 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Alvydas Druskinis, našlė, vaikai Laura, Eglė.
Statiškų išteklių teorija

Statiškų išteklių teorija – nurodo, kad ištekliai yra riboti, neauga ir dėl to augant žmonių skaičiui artėja katastrofa. Teoriją XIX a. suformulavo Tomas Malthusas.
Teorija paremta G. Botero tvirtinimu, kad žmonija pasižymi tendencija neribotai ir nevaldomai augti. Iš kitos pusės A. Turgotas suformavo žemės ūkio mažėjančių išteklių teoriją (tai logiška, imant tą faktą, kad žemės ištekliai riboti). Iš šitų dviejų teiginių Malthusas padarė išvadą, kad jei žmonių skaičius augs geometrine progresija, o žemės ūkio produkcijos kiekis aritmetine progresija, tai žmonijai gresia katastrofa. Tokie pesimistiniai požiūriai vadinami maltuzjamizmu.
Priešinga yra dinamiškų išteklių teorija.
Trama

Trama – grybo vaisiakūnio sterilioji, nevaisingoji dalis. Tramos sluoksnis yra po luobele. Jis sudarytas iš įvairaus skersmens plonasienių ir storasienių, standžiau ar puriau susipynusių sterilių hifų. Pagal hifų susipynimą trama gali būti minkšta, kieta, trapi, tampri, kamštiška arba puri, sausa arba sultinga. Atskirų rūšių trama skiriasi spalva, konsistencija, kvapu ir skoniu. Pagal specifinį kvapą nesunkiai galima atpažinti jaunabudžių (Hebeloma), plaušabudžių (Inocybe), poniabudžių (Phallus) ir kai kurių kitų genčių grybus. Po vieną kitą rūšį gentyje trama atskiriama iš kartaus, deginančio skonio.
Tramos sluoksnis yra ir grybo kote. Jis randamas po dengiamuoju audiniu, koto vidurinėje dalyje. Kai kurių agarikiečių kepurėlę, o kartais ir kotą perpjovus ar perlaužus, trama keičia spalvą. Kartais pagal tramos skonį mėgiama atskirti valgomuosius grybus nuo nevalgomųjų. Tačiau taip skirstyti pavojinga. Pavyzdžiui, musmirės yra apysaldžios ir malonaus skonio, bet nuodingos, o kartūs piengrybiai, ūmėdės ir kiti grybai nuvirinti praranda deginantį skonį ir yra valgomi.
Žodis trama kilęs iš lotynų trāma 'išilginis siūlas audžiant, audinys, voratinklis'.
Trojos arklys (programa)

Istorija

Programos, darančios ne tai, ko tikisi jų naudotojas, atsirado dar XX a. 6-ajame dešimtmetyje, tačiau ilgą laiką jos nebuvo vertinamos kaip rimta grėsmė – tai, greičiau, būdavo programuotojų „pokštai“. Rimtesnė tokių programų analizė prasidėjo 7-ajame – 8-ajame dešimtmečiuose, ypač – atsiradus Multics, o vėliau – UNIX sistemoms, kur kompiuterių naudotojai galėdavo keistis ir programomis, ir duomenimis. Tuo metu ir buvo sukurtos pirmosios programos, padedančios įsilaužti į sistemas, pasinaudojant žmonių neapdairumu.
Pirmą programą, pavadintą Trojos arkliu ('cc hack'), sukūrė Ken Thompson, kaip UNIX sistemai skirtą C kompiliatorių, kuris kompiliavimo metu modifikuoja „login“ programą, įvesdamas į ją galimybę įeiti į sistemą pašaliniams asmenims. Šis kompiliatorius turėjo ir kai kurių virusams būdingų savybių: kompiliuojant kompiliatorių, jis modifikuodavo ir kompiliatoriaus kodą, įvesdamas į jį tas pačias Trojos arklio savybes. Tokiu būdu nei kompiliatoriaus, nei login programos tekste nebūdavo jokių užuominų apie nekorektišką kodą. Šios programos tikslas buvo demonstracija, kad niekas negali būti užtikrintas vykdomųjų programų saugumu, jei kuriant programas, dalyvauja kitų asmenų sukurtos programos.
Ėmus plisti asmeniniams kompiuteriams, atsirado ir paprastesnių programų, tiesiog trinančių failus, ar pan., bet plintant internetui, ėmė rastis sudėtingesnių programų, skirtų nuotoliniam kompiuterio valdymui, asmeninių duomenų grobimui ir t. t.
Pirmas smarkiai išplitęs Trojos arklys buvo programa „AIDS Information“, kurią jos autorius Joe Popp 1989 išsiuntė 20 tūkstančių žmonių diskeliais, paštu kaip duomenų bazę, supažindinančią su AIDS liga bei padedančia nuo jos apsisaugoti. Po tam tikro laiko tarpo programa pareikalaudavo užmokėti už jos naudojimą ir užkoduodavo visus kompiuteryje esančius failus. Programos autorius nuo teisinio persekiojimo bandė apsisaugoti naudodamas įspėjimą (angl. disclaimer) programos diegimo metu, tačiau 1991 buvo nuteistas.
Ferrari 599 GTB Fiorano

Ferrari 599 GTB Fiorano – GT klasės Ferrari, kuris pakeitė 575 M Maranello modelį. Jis buvo pristatytas Ženevos automobilių parodoje  2006 metais. Automobilio pavadinimas reiškia Fiorano Ferrari testavimo trasą.

Savybės

Tai kompanijos dvivietis flagmanas, turintis priekyje montuojamą variklį. Visiškai naujas dizainas buvo sukurtas Pininfarina kompanijos kartu su Ferrari stilistu. Automobilis išsiskiria originaliai atrodančiais tik dviem galiniais žibintais, ilgu variklio gaubtu. Didelis 6.0 L V12 variklis išvysto maksimalią 620 AG (456 kW) galią – tai galingiausias iki šiol gamintas serijinis Ferrari automobilis. Jo 608 Nm sukimo momentas taip pat yra didžiausias iš visų GT klasės Ferrari. Bendrovė teigia, kad automobilis pasiekia įspūdingą 330 km/h greitį, nuo 0 iki 100 km/h spurtuoja per 3.7 sekundės, o per 11 sekundžių pasiekia 200 km/h greitį. Tačiau įvairių testavimų metu buvo pasiekti dar įspūdingesni rezultatai – tik 3.2 s iki 100 km/h.
Abronia

Kultivavimas

Abronia fragrans ir Abronia latifolia storos ir saldžios šaknys, kartais išaugančios apie 60 cm ilgio, naudojamos maistui.