Dopingas JAV

Istorija

Įvairios narkotinės medžiagos, tokios kaip sintetiniai hormonai, didinantys sportininkų pajėgumą varžybose, nebuvo ribojami iki XX a. Tarptautinis olimpinis komitetas (TOK) sudarė pirminį draudžiamų preparatų sąrašą 1967 m. ir suorganizavo pirmuosius dopingo testus Paryžiaus ir Meksiko olimpinėse žaidynėse 1968 m. Praėjus 30–čiai metų, TOK iniciatyva buvo įkurta Pasaulinė antidopingo agentūra (WADA). Iki to meto atskirų šalių vyriausybės, sporto federacijos ir TOK skirtingai vertino ir taikė sankcijas už dopingo vartojimą. WADA nustatyti vieningi antidopingo standartai apjungė ir ėmė koordinuoti sporto organizacijų ir valdžios pastangas visame pasaulyje.
Jungtinės Valstijos, WADA valdybos narė, pasekė šiuo pavyzdžiu, 2000 m. sukurdama Jungtinių Valstijų antidopingo agentūrą (USADA). JAV Kongresas pripažino USADA oficialia dopingo kontrolės organizacija Olimpinėse, Pan Amerikos ir Parolimpinėse žaidynėse Jungtinėse Valstijose. Agentūra turi įgaliojimus ir laikosi WADA Antidopingo kodekso, kuris apibrėžia antidopingo politikos, taisyklių ir nuostatų taikymą. Paprastai dopingas sporte siejamas su draudžiamų preparatų naudojimu, tačiau WADA išplėtė šią sampratą, pabrėždama vienos ar daugiau iš aštuonių Kodekso taisyklių pažeidimą. Jos įvairuoja nuo draudžiamų medžiagų buvimo sportininko pateiktame biologiniame mėginyje iki jų disponavimo ar mėginimo panaudoti. 2008 m. gruodžio 19 d. duomenimis, pagal Kodeksą buvo draudžiama naudoti 192 medžiagas ir priemones, didinančias sportinį pajėgumą.
Panašiai kaip būta nesutarimų tarptautinėje bendruomenėje 1990-aisiais, taip buvo ir su JAV nacionalinėmis profesionaliojo sporto lygomis, kurios antidopingo politiką traktavo skirtingai ir nepriklausomai nuo JAV vyriausybės ar WADA nustatyto reglamento. Jos neturėjo tokio paties sąrašo uždraustų medžiagų ar privalomų atlikti testų. Lygos galėjo netirti mėginių ar netaikyti sankcijų už tam tikrų draudžiamų medžiagų naudojimą ir derėtis dėl antidopingo politikos su atitinkamomis žaidėjų asociacijomis per kolektyvines derybas.
2005 m. Atstovų Rūmų Priežiūros ir vyriausybės reformų komitetas aktyviai domėjosi kovos su narkotikais politika profesionalų sporte, pradėdamas tyrimą dėl žiniasklaidos paviešintų steroidų vartojimo atvejų Pagrindinėje Beisbolo Lygoje (MLB). Steroidų vartojimas, laikymas, platinimas ar pardavimas pagal kontroliuojamų medžiagų įstatymą yra baudžiamasis federalinis nusikaltimas, kuris be steroidų taip pat nurodo kitus vaistinius preparatus, susijusius su sportinio pajėgumo didinimu, įtrauktus III–me priede. Buvo surengta eilė tyrimų, visų pirma MLB, Nacionalinėje futbolo lygoje (NFL) ir Nacionalinėje krepšinio asociacijoje (NBA). Kiekvienos sporto lygos antidopingo politika buvo lyginama su TOK reikalavimais, tačiau jų neatitiko nei viena iš lygų. Sporto lygų atstovų reakcija į Kongreso tyrimą buvo neigiama, neva tai jie patys gali susitvarkyti. Tačiau Komitetas nutarė spręsti problemą paskelbdamas „Švaraus sporto aktą“, vieną iš šešių įstatymo projektų, tais metais pateiktų abiejuose Rūmuose. Atkreiptas dėmesys į tai, kad profesionaliojo sporto lygose reikia laikytis vienodų nacionalinių kovos su narkotikais politikos standartų, kurie būtų suderinami ir griežti, kaip ir USADA. Nors už daugumą projektų buvo balsuota ne komitete, nė vienas nebuvo priimtas. Nuo 2013 m. profesionaliojo sporto lygos savo antidopingo politiką nusistato per kolektyvines derybas.

Studentų sporte

Nacionalinė koledžų atletų asociacija (NCAA) nuo 1970 m. kontroliuoja draudžiamų preparatų naudojimą universitetų ir koledžų studentų varžybose. 1999 m. NCAA Dopingo komitetas patvirtino sąrašą draudžiamų medžiagų, kurių negali naudoti studentai sportininkai. Laikui bėgat šis sąrašas atnaujinamas. Įkliuvę atletai su teigiamais bet kurios iš šių medžiagų testais yra nušalinami nuo dalyvavimo NCAA sporto varžybose ar net išmetami iš aukštosios mokyklos. Sąraše medžiagos suskirstytos į 8 skyrius, nurodomos kiekvienos jų savybės.

Amerikietiškajame futbole

2009 m. konfidencialaus tyrimo metu apklausus Nacionalinės futbolo lygos (NFL) žaidėjus, beveik 1 iš 10 buvusių žaidėjų teigė, kad jie rungtynių metu vartojo šiuo metu uždraustus anabolinius steroidus. 16,3 proc. futbolo puolėjų ir 14,8 gynėjų prisipažino leidęsi steroidus.
NFL pradėjo steroidų testavimą 1987 m., tikėdamasi šiomis procedūromis pažaboti jų vartojimo mastą. Futbolo Lygoje surenkama virš 14 000 testuojamų mėginių – daugiau negu bet kurioje kitoje profesionalų sporto lygoje. Tačiau kiekvienoje komandoje yra 53 nariai, todėl tai nereiškia, kad ir vienam žaidėjui tenka praeiti daugiausiai testų, jei palyginti su kitomis lygomis. NFL tikrina sportininkus pagal išplėstą draudžiamų medžiagų sąrašą, o nuo 2011 m. taiko kraujo tyrimą dėl žmogaus augimo hormono somatotropino. Nepraėję testų sportininkai baudžiami nušalinimu nuo varžybų: pirmą kartą prasižengusieji – 4 varžyboms, antrą kartą – 6 varžyboms, trečią kartą – suspenduojami visiems metams. Nušalinti atletai negauna jokios algos.