google/wiki40b huggingface dataset:
Bankas

Bankas (it. banca; iš vok. Bank, „suolas“) – finansų įstaiga, teikianti finansines paslaugas (renkanti indėlius ir išduodanti paskolas) pagal valstybės suteiktą licenciją. Paprastai bankai uždirba iš mokesčių už paslaugas bei palūkanų maržos.

Istorija

Seniausius modernios bankininkystės pirmtakus galima rasti senovės Mesopotamijoje. Buvo skolinama užstatant derlių, priimami indėliai, už kuriuos buvo mokamos palūkanos. Romoje pinigų keitėjai vadinti argentariae. Romos imperijai žlugus ir Europoje įsigalėjus natūriniam ūkiui, bankininkystė faktiškai išnyko. Bankų atgimimas susijęs su prekybinių santykių augimu vėlyvaisiais Viduramžiais.
Šiuolaikinių bankų šaknis galima rasti Viduramžių Italijoje, kurioje iš pinigų keitėjų XII-XIII a. atsirado pirmieji bankininkai, kurie kartu su pinigų keitimu priiminėjo saugojimui indėlius, užsiėmė pinigų persiuntimu ir skolino pinigus kitiems. Terminas „banca“ kilo Šiaurės Italijos skolintojams dirbant lauke ar dideliuose kambariuose, kur kiekvienas skolintojas turėjo savo suolą ar stalą. Iš pradžių indėliai buvo priimami tik saugojimui, o už tai buvo imamas mokestis. 
Pirmieji bankai atsirado Florencijoje, kuri buvo tapusi stambiu prekybos centru. Pirmosios stambiausios bankininkų šeimos Florencijoje buvo Bardi, Peruzzi ir Acciaiuoli. šios šeimos XIV a. pradžioje atsidarė savo filialus praktiškai visuose svarbesniuose Europos miestuose ir faktiškai valdė popiežiaus finansus. 1345 m. Anglijos karaliui Eduardui III vengiant grąžinti per Šimtametį karą susikaupusias skolas, stambiausios bankininkų šeimos patyrė didelius sunkumus ir galiausiai prarado savo įtaką. Po to meto stambiausių bankininkų bankroto tarp 1348 ir 1392 m. didelį banką su gausybe filialų sukūrė Vieri di Cambio de' Medici. Beje, XIII a. Italijos regione Lombardijoje nuo bankininkystės verslo atskilo ir ilgainiui atskiromis kreditavimo institucijomis tapo lombardai, teikiantys lombardinius kreditus.
1406 metais Italijos Genojos mieste įkurtas Banco di San Giorgio.
XVII a. didesni bankai ėmė kurtis ir kitose Europos valstybėse. Prekyboje iškilus Olandijos reikšmei 1609 m. įsikūrė Amsterdamo bankas, kuris turėjo didelį autoritetą iki XVIII a. pabaigos, kai paaiškėjo, kad gautus indėlius daugiausia yra išskolinęs miestui ir Olandų Rytų Indijos bendrovei. Žlugus pasitikėjimui, bankas buvo likviduotas.
Spindesys

Spindesys (angl. apparent brightness) – šviesulio skleidžiamos spinduliuotės stebėjimo vietoje sukeliamas apšviestumas spinduliams statmenoje plokštumoje. Kitais žodžiais sakant, tai yra energijos srautas, krintantis į vienetinį paviršiaus plotą, statmeną to srauto sklidimo krypčiai (fizikoje jo matavimo vienetas yra W/m²). Astronomijoje jo matavimo vienetas yra ryškis arba dar naudojamas naujadaras magnitudė. Spindesys gali būti matuojamas kokiame nors siaurame bangų intervale (pvz., per kokį nors fotometrinės sistemos filtrą) – tai vadinamasis heterochromatinis spindesys arba visame elektromagnetinių bangų diapazone – vadinamasis bolometrinis spindesys.
Regimasis ryškis (angl. apparent magnitude), paprastai žymimas m, yra stebimos iš Žemės žvaigždės, planetos ar kito dangaus objekto bedimensis spindesio matas. Regimasis ryškis priklauso ne tik nuo objekto savybių (t. y. nuo šviesio), bet ir nuo to, kokiame atstume nuo stebėtojo jis yra (kuo toliau, tuo ryškis silpnesnis) bei nuo sugeriančios medžiagos tarp stebėtojo ir objekto (kuo daugiau jos, tuo ryškis mažesnis). Kuo ryškesnis objektas, tuo mažesnė ryškio skaitmeninė vertė. Terminas absoliutinis ryškis reiškia objekto spindesį, kai jis yra 10 pc atstumu nuo stebėtojo. Plika akimi galime matyti objektus iki šešto ryškio.
Apigeninas

Apigeninas maiste

Apigenino gausu petražolėse, dygliuotojo ožerškio lapuose, guavose, kur kas mažiau česnakuose, kinietiškuose kopūstuose, paprikoje, salieruose, žirniuose, pipirmėtėse.
Plonka Košcelnos Šv. Archangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

1664 m. šioje vietovėje buvo pastatyta medinė bažnyčia ir 1678 m. pašventinta. 1800 m. šalia bažnyčios pastatyta medinė varpinė. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1906-1913 metais. 1913 m. rugpjūčio 15 d. bažnyčią pašventino vyskupas Antanas Karosas. 1952 m. šalia bažnyčios pastatyta klebonija. 2011 m. vasario 24 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Primera División (Argentina)

Primera División – Argentinos aukščiausioji futbolo lyga. Argentinos futbolo asociacijos organizuojamoje lygoje žaidžia 20 komandų. Kaip ir kai kuriose kitose Pietų ir Centrinės Amerikos šalių lygose, Primera División sezonas suskirstytas į dvi dalis, kurių metu komandos tarpusavyje sužaidžia po vienerias rungtynes ir kiekvienos sezono dalies nugalėtojas tampa šalies čempionu. Pirmosios sezono pusės (Clausura) rungtynės žaidžiamos vasario - birželio mėnesiais, antrosios (Apertura) – rugpjūčio - gruodžio mėnesiais.
Sezono pabaigoje dvi komandos su blogiausiu trijų paskutinių sezonų vidutiniu rezultatu iškrenta į žemesnę lygą, jas pakeičia dvi geriausios antrosios lygos komandos. 17-18 vietas pagal paskutinių trijų sezonų vidutinius rezultatus užėmusios komandos žaidžia pereinamas rungtynes su 3-4 vietas antrajame divizione užėmusiomis komandomis dėl išlikimo lygoje.
Penkios komandos kiekvieną sezoną iškovoja teisę atstovauti Argentinai svarbiausiose Pietų Amerikos varžybose – Copa Libertadores, taip pat penkios komandos atstovauja Argentinai Copa Sudamericana taurės varžybose.

Istorija

Argentinos nacionalinės profesionalų klubų varžybos pradėtos organizuoti 1931 metais, pradžioje asociacijai priklausė ir varžybose dalyvavo tik Buenos Airių, Aveljanedos ir La Plata miestų klubai, vėliau prisijungė Rosarijo ir Santa Fé klubai.
Kasmet buvo organizuojamos varžybos, kurių nugalėtojas paskelbiamas čempionu. Nuo 1967 metų pradėtos organizuoti dvejos varžybos – Metropolitano (atitiko ankstesnes varžybas) ir Nacional (provincijų klubų varžybos). Pradžioje Nacional sudarė vienas divizionas, po sezono 6 stipriausios komandos patekdavo į Metropolitano. 1970 metais varžybos atskirtos, Metropolitano turėjo savo atrankos grupę, o Nacional buvo žaidžiama dvejose grupėse ir atkrintamųjų varžybų etape. Nuo 1977 metų Metropolitano tapo vientisa dviem ratais žaidžiama lyga.
1985 metais futbolo sistema reorganizuota, o nuo 1990 metų kasmet pradėtos organizuoti dvejos vieno rato varžybos, kurių metu išaiškėja du čempionai. 1991 ir 1992 metais abiejų sezono dalių čempionai tarpusavyje žaidė rungtynes, kuriose išaiškinamas vienas šalies čempionas, bet vėliau tokių rungtynių atsisakyta ir kasmet dvi komandos tampa čempionais.
Antrinė rinka

Antrinė rinka – finansų rinka, kurioje prekiaujama anksčiau viešai išplatintais vertybiniais popieriais ir finansinėmis priemonėmis - akcijomis, obligacijomis, opcionais ir ateities sandoriais. Antrinės rinkos sąvoka minima tais atvejais, kai norima apibūdinti naudotų prekių, turto ar alternatyvaus produktų panaudojimo rinkas, kurioje klientų atromos taškas yra antrinė rinka. Pavyzdžiui, javai buvo tradiciškai naudojami maisto bei pašarų gamyboje, bet antrinė javų rinka išsiplėtojo į etanolio gamybą. Antrinės rinkos sąvoka taip pat apibūdina hipotekos sandorius, kuriuos parduoda bankai instituciniams investuotojams, tokiems kaip Fannie Mae ir Freddie Mac.
Pirminio viešo pasiūlymo metu vertybiniai popieriai bei finansinės priemonės išplatinami pirminėje rinkoje. Investuotojai įsigyja šiuos vertybinius popierius tiesiogiai iš emitento - įmonės pasiūliusios akcijas. ar vyriausybės išleidusios iždo obligacijas. Po pirminio viešo pasiūlymo investuotojai gali įsigyti šiuos vertybinius popierius iš kitų investuotojų antrinėje rinkoje.
Čia veikia finansiniai tarpininkai - brokeriai (finansų makleriai) ir dileriai, nusistovi kotiruojama kaina ir užtikrinamas vertybinių popierių likvidumas. Ši rinka suformuoja vertybinių popierių kainą, kuria gali būti išplatinti to paties emitento vertybiniai popieriai pirminėje rinkoje. Jei nesutampa pirkėjo ir pardavėjo norai, vertybiniai popieriai nekotiruojami. Lietuvoje antrinė rinka yra NASDAQ OMX grupei priklausanti Vilniaus vertybinių popierių birža (VVPB).
Renata Andriušienė

Biografija

1978 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, ikimokyklinio ugdymo specialistė, 2006 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą, socialinio darbo magistrė.
1993 m. Kazlų Rūdos lopšelio – darželio „Pušelė“ vedėja, 2003 m. VšĮ Kazlų Rūdos socialinės paramos centro direktorė.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2002 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai Kazlų Rūdos skyriaus narė, skyriaus pirmininkė.
1997–2000 m. Marijampolės miesto savivaldybės tarybos, 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narė (Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis). 
Marijampolės dekanato ir organizacijos „Caritas“ Kazlų Rūdos skyriaus vedėja. Sutuoktinis Juozas, vaikai Linas, Rytis, Vaidas.
UEFA čempionų lyga 1997–1998 m.

UEFA čempionų lyga 1997-1998 m. – šeštasis UEFA čempionų lygos turnyras (43-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1997 m. rudenį. Turnyrą laimėjo Madrido „Real“ klubas, 1998 m. gegužės 20 d. finale laimėjęs prieš Turino „Juventus“. Varžybos vėl pakeitė formatą: turnyre gavo teisę dalyvauti vėl visų UEFA federacijų čempionai, o 8 stipriausių lygų – ir vicečempionai. Taigi, griežtai vertinant, turnyras nustojo būti tik čempionų lyga, kadangi jame ėmė dalyvauti ne tik šalių čempionai. Pagrindiniame, grupių turnyre dalyvavo 24 klubai.

Aštuntfinalis

Iš kiekvienos grupės į ketvirtfinalį pateko po 1 komandą, taip pat 2 antrąsias vietas užėmusios ekipos (pagal surinktų taškų skaičių).
Urvuotoji alvytė

Taksonomija

Pirmą kartą paminėjo škotų gamtininkas John Lightfoot 1777 m. savo veikale Flora Scotica, pavadinęs Helvella mitra.
1783 m. oficialiai rušį aprašė Švedijos botanikas Adam Afzelius. Šios rūšies specifinis epitetas yra lotyniškas būdvardis lacunosa, reiškiantis „su skylėmis“.
Manuelio Marijos Kabaljero provincija

Istorija

Provincija buvo įkurta 1960 lapkričio 4 d. ir pavadinta Manuel María Caballero, vieno iš pasirašiusiųjų 1861 rugpjūčio 5 d. Bolivijos konstituciją, garbei.

Geografija

Šiaurėje ir vakaruose Manuelio Marijos Kabaljero provincija ribojasi su Kočabambos departamentu, pietuose su Valjegrandės provincija, rytuose su Floridos provincija, šiaurės rytuose su Ičilo provincija.
Provincijos reljefas gana įvairus: siauri slėniai, plokčiakalniai, kalvos ir kalnų grandinės. Provincijoje yra gana daug upių: San Mateo, Moyja, Alizar, Chontal, San Isidro, Comarapa, Oconi, Chalhuani. Centrinėje dalyje yra nedidelė Colorada lagūna.
Provincijai būdingas sausas, pakankamai šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 18,2ºC, vidutinis metinis kritulių kiekis 559 mm.
Blokados fondas

Blokados fondas – specialus fondas, įsteigtas Lietuvos Valstybinės komisijos priešblokadinių priemonių planui paruošti ir vykdyti, atsižvelgiant į visuomenės iniciatyvą 1990 m. balandį.
Fondo lėšas sudarė Lietuvos ir kitų valstybių gyventojų, įstaigų, organizacijų, judėjimų įnašai. Šiomis lėšomis buvo numatoma šelpti nuolatinius Lietuvos gyventojus, kurie dėl SSSR vykdomos ekonominės blokados atsidūrė sunkioje materialinėje padėtyje, taip pat mažai aprūpintas ar daugiavaikes šeimas, vienišus senelius ar invalidus ir naudoti kitoms reikmėms – atsirandančioms dėl ypatingų sąlygų.
LR Seimo 1998 m. gruodžio 22 d. nutarimu Nr. VIII-1005 „Dėl 1990 m. blokados fondo, kaip valstybinės-visuomeninės institucijos likvidavimo, proceso užbaigimo“ – 1999 m. blokados fondas buvo likviduotas. 1999 m. blokados fondo ilgalaikį materialųjį turtą valdyti, naudoti ir disponuoti patikėjimo teise gavo Finansų ministerija, kuri šią teisę 2008 m. lapkričio pabaigoje perdavė Lietuvos nacionaliniam muziejui, o šio fondo pinigines lėšas pervedė į LR valstybės biudžetą.
Andrius Jakučiūnas

Biografija

1994 m. baigė Vilniaus 43-iąją vidurinę mokyklą. 1998 m. Vilniaus universitete klasikinę filologiją.
Dirbo Vilniaus Gabijos, Žemynos gimnazijose lotynų kalbos mokytoju. Vienas iš svetainės Nevykėliai.lt (2002–2003 m.) kūrėjų. Nuo 2006 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Nuo 2007 m. naujienų redaktorius savaitraštyje „Nemunas“, publikuoja Vilniaus kultūrinio gyvenimo apžvalgas ir eseistiką. Su D. Mitaite ir A. Šimkumi sudarė almanachą „Poezijos pavasaris. 2014”. Nuo 2013 m. – komentarai LRT radijo laidoje „Kultūros savaitė“.
Romanai „Servijaus Galo užrašai“, „Tėvynė“ ir apsakymų vainikas „Lalagė“ išrinkti į Metų knygos rinkimų penketukus (suaugusiųjų kategorijoje), atitinkamai 2006, 2008 ir 2012 m. Šie kūriniai figūruoja ir LLTI sudaromų kūrybiškiausių metų knygų dvyliktukuose (2006, 2007, 2011 ir 2017 m.).
Sesava

Istorija

XX a. pr. pro kaimą ėjo siaurasis geležinkelis Meitenė–Bauskė (išlikusi stotis). Tarybiniais metais buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Paskerdūmys

Istorija

XX a. pirmojoje pusėje buvo 2 Paskerdūmio dvarai: vienas vadintas Zaciše (dab. Paskerdūmiukas), kitas buvo Jelenskių nuosavybė.
Pirmoji gražuolė

Turinys

Filme tuo pačiu metu pasakojama apie įvykius 1971-81 bei 2008 metais. Kurortiniame Livorno mieste vykstančiame grožio konkurse „Mis Mama“ titulą laimi gražuolė Ana Mikeluči. Šis titulas netrunka jai apkartinti gyvenimą, nes moteris atsiduria vyrų bei apkalbų dėmesio centre, dėl ko kenčia ir vyras Mario, ir vaikai Bruno bei Valerija. Santuoka subyra, Ana bando pradėti aktorės karjerą, tačiau dėl to kenčia vaikai, o ji pati nuolat supama vyrų, norinčių ja pasinaudoti.
Praėjus daugeliui metų Bruno, tapęs mokytoju ir nemėgstantis savo darbo, iš sesers sužino, kad motina serga mirtina liga ir kad jai liko visai nedaug laiko. Nenoromis jis važiuoja į Livorną, kur vėl susitinka motiną. Nepaisant artėjančios mirties, ji vis dar sugeba džiaugtis gyvenimu, kaip ir jaunystėje, ir net nori dar kartą ištekėti, jei vaikai neprieštaraus...
Vasilkuvo Motinos Marijos Gailestingumo bažnyčia

Istorija

1958 m. pradėtos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1966 metais. Architektas Jerzy Zgliczyński. Bažnyčia pašventinta 1966 m. gruodžio 28 dieną. Nuo 2004 m. bažnyčioje vyksta kameriniai vargonų koncertai.
Vilniaus Židinio suaugusiųjų gimnazija

Istorija

1945 m. įkurta Vilniaus 2-oji suaugusiųjų gimnazija, 1949–1951 m. 1-oji suaugusiųjų vidurinė mokykla. Tai buvo dvikalbė vidurinė mokykla. Mokomosios kalbos: rusų ir lietuvių. Mokėsi Vilniaus miesto didžiųjų pramonės įmonių darbuotojai. 1951 m. mokykla tampa 6-ąja darbo jaunimo mokykla, 1965 m. 6-oji vakarinė pamaininė vidurinė mokykla. 
1979–1987 m. mokykloje mokoma vien tik rusų kalba, nuo 1987 m. mokykloje dėstoma tik lietuvių kalba. 1989-1991 m. Lietuvos valstybei atgavus nepriklausomybę mokykla pavadinama 6-oji suaugusiųjų vidurinė mokykla, joje
organizuotas mokymas nuo 10 iki 12 klasės. 1998 m. vykdant ugdymo įstaigų reformą, mokykloms buvo suteikta teisė pačioms pasirinkti pavadinimą. Mokyklos bendruomenės sprendimu 6-oji suaugusiųjų vidurinė pavadinta Vilniaus „Židinio“ suaugusiųjų vidurine mokykla. Mokymas vyksta dviejomis pamainomis, tad mokiniai gali lengvai prisiderinti prie savo darbo sąlygų. Į mokyklą priimami mokiniai sulaukę 18 metų amžiaus. Mokykloje sudarytos sąlygos mokytis ir neįgaliesiems.
Eamonn Toal

Biografija

Eamonn gimė Kaslbleinio miestelyje, Airijos šiaurėje. Dainininko karjerą pastūmėjo daugelis jo šeimos narių, kurie buvo susiję su muzika, ypač jo tėvas Tommy Toal, kuris buvo profesionalus muzikantas. Sulaukęs pilnametystės, Eamonn persikėlė į Londoną, kur buvo roko ir džiazo muzikos grupių narys.
Grįžęs į Airiją 1992 m., muzikantas pradėjo koncertuoti baruose ir laisvalaikio įstaigose Dubline. 1995 m. atlikėjas buvo Eurovizijos dalyvio Eddie Friel pritariantysis vokalistas. Po to, jis periodiškai pasirodydavo per radiją ir televiziją.
2000 m. Eamonn dar kartą dalyvavo „Eurovizijoje“, šį kartą kaip atlikėjas. Konkurse pasirodęs su daina „Millennium of Love“, dainininkas užėmė šeštąją vietą (surinko 92 taškus). Tai geriausias Airijos rezultatas nuo telefoninio balsavimo sistemos įvedimo 1999 metais.
Janina Ivaškevičienė

Janina Ivaškevičienė (1925 m. gruodžio 6 d. Kaunas – 2005 m. balandžio 5 d. Kaunas) – Lietuvos gydytoja fiziologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija

1947 m. baigė Kauno universitetą, 1949 m. – Lietuvos kūno kultūros institutą. 1955 m. P. F. Lesgafto valstybiniame kūno kultūros institute apgynė disertaciją „Sportininkų priešstartinės būklės elektrokardiografiniai tyrimai“, medicinos mokslų kandidatė. 1969 m. TSRS medicinos mokslų akademijos pediatrijos institute apgynė disertaciją „Kraujotakos sistemos veiklos ypatumai skirtingame amžiuje priešstartinėje būklėje“, 1970 m. medicinos mokslų daktarė.
1947–1993 m. Lietuvos kūno kultūros instituto dėstytoja, 1975–1986 m. Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėja, nuo 1971 m. profesorė. 1993 m. Lietuvos kūno kultūros instituto garbės profesorė. Paskelbė daugiau kaip 200 mokslinių darbų apie sportininkų reabilitaciją, dienos režimą, mitybą, fizinio krūvio, emocijų įtaką organizmui.
Joana Aleksiukienė

Biografija

1944 m. baigė Šakių Žiburio gimnaziją, vėliau – Respublikinę partinę mokyklą.
1945 m. Šakių apskrities laikraščio „Tikruoju keliu“ redakcijos literatūrinė darbuotoja. 1950–1951 m. Druskininkų rajono laikraščio redakcijos atsakingoji sekretorė, 1951–1957 m. – Ignalinos rajono laikraščio „Kelias į komunizmą“ redaktorė. 1958–1986 m. Šakių rajono laikraščio „Socialistinis kelias“ (nuo 1962 m. – „Draugas“) redakcijos atsakingoji sekretorė, kultūros ir laiškų skyriaus vedėja, išleidžiančioji redaktorė. Rašė kultūros, švietimo, prekybos, medicinos, moralės ir kitomis temomis.
Šarvuočių rinktinė

Šarvuočių rinktinė – Lietuvos kariuomenės karinis dalinys, veikęs 1924–1940 m. ir dislokuotas Radviliškyje, Kauno Žaliakalnyje bei Tauragėje.

Istorija

Šarvuočių rinktinė organizuota 1924 m. sausio 1 d.,  reorganizavus šarvuotųjų traukinių, tankų ir šarvuotųjų automobilių dalinius. Rinktinės pagrindas buvo pusiau šarvuotas traukinys „Gediminas“, pradėtas formuoti 1920 m. rugpjūčio 25 d. Spalio mėn. traukinį pagrobė lenkai, bet lietuviai jį atsikovojo. 1921 m. kariuomenei atiteko ir antrasis šarvuotas traukinys „Kęstutis“. Abu jie sudarė šarvuotų traukinių pulką.

Ginkluotė

Kovose su bolševikais 1919 m. gegužės mėn. Lietuvos kariai atėmė pirmąją rimtesnę kovinę mašiną - šarvuotą automobilį „Ižorskij Fiat“, kuris tapo kariuomenės savaeigės kovinės technikos parko pradininku. Tai buvo dviem kulkosvaidžiais ginkluotas ratinis šarvuotis. Jam buvo suteiktas „Žaibo“ vardas. Vėliau iš Antantės sąjungininkų Lietuva gavo penkis trofėjinius vokiškus „Ehrhardt/Daimler Behelftswagen“ šarvuočius, ginkluotus keturiais 7,92 mm „Maxim“ kulkosvaidžiais. Šios mašinos buvo pavadintos „Aras“, „Perkūnas“, „Pragaras“, „Šarūnas“ ir „Savanoris“. Pirmą kartą jos buvo panaudotos 1920 m. nuolatiniuose susirėmimuose su lenkais Vilniaus apylinkėse.
1923 m. kariuomenė gavo 12 naujų prancūziškų lengvųjų tankų „Renault FT-17“, kurie buvo pripažinti geriausia Pirmojo pasaulinio karo šarvuotąja kovos mašina. 7 t svorio tankai, valdomi dviejų žmonių ekipažo, su Renault gamybos 26 kW/35 AG karbiuratoriniu varikliu išvystydavo 10 km/h greitį. Tai buvo pirmasis radijo ryšiu aprūpintas tankas, jis turėjo 360 laipsnių besisukinėjantį bokštelį, į kurį prancūzai montuodavo 8 mm „Hotchkiss“ kulkosvaidį arba 37 mm „Puteaux“ patranką. Šie tankai buvo pavadinti „Audra“, „Drąsutis“, „Galiūnas“, „Giltinė“, „Griaustinis“, „Karžygis“, „Kerštas“, „Kovas“, „Pagieža“, „Pikuolis“, „Slibinas“ ir „Smūgis“. 1933 m. šarvuotų mašinų parkas buvo papildytas 16 angliškų „Vickers-Armstrong“ „Model 1933“, o po trejų metų - dar 16 tos pačios kompanijos „Model 1936“ tankais. Keturi iš jų turėjo radijo ryšį. Be to, rinktinė 1939 m. turėjo 6 Švedijos gamybos šarvuočius „Landsverk“,
Nuo 1935 m. rugpjūčio 1 d. panaikinus šarvuotųjų traukinių kuopą, rinktinę sudarė štabas, 3 tankų, šarvuotųjų automobilių (šarvuočių) kuopos ir mokomasis būrys.
Vitalijus Mazūras

Vitalijus Mazūras (g. 1934 m. balandžio 28 d. Šiaulaičiuose, Šiaulėnų valsčius) – Lietuvos scenografas, tapytojas, teatro režisierius.

Biografija

Broliai Petras Mazūras ir Česlovas Mazūras, žmona Nijolė Bižanaitė. Baigė Šiaulėnų vidurinę mokyklą. 1964 m. baigė scenografiją Lietuvos dailės institute.
1968–1970 m. Kauno lėlių teatro, 1964–1994 m. Vilniaus lėlių teatro (nuo 1971 m. Vilniaus teatras „Lėlė“) dailininkas, 1971–1979 m. ir 1988–1994 m. šio teatro vyr. režisierius ir meno vadovas, 1981–1988 m. vyr. dailininkas. 1975–1979 m. Lietuvos konservatorijos, 1994–2006 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytojas. 1994–2002 m. Jaunimo teatro Vilniuje lėlininkų trupės režisierius. 1997 m. su žmona aktore N. Bižanaite Vilniuje įkūrė teatrą „Paršiukas Ikaras“.
Lietuvos dailininkų sąjungos, Teatro sąjungos ir Tarptautinės lėlininkų sąjungos (UNIMA) narys.

Kūryba

Lietuvos scenografijos mokyklos vienas kūrėjų, įteisino optimalaus teatro modelį, vizualinės kalbos reikšmę teatre. Ankstyvuosiuose spektakliuose (1965–1968 m.) pabrėžė žaidybinį pradą, brandžiuoju laikotarpiu (1968–1986 m.) kūrė moderniojo lėlių teatro naują modelį, pasitelkdamas lietuvių poetus ir kompozitorius plėtojo archajinio teatro poetinę kryptį. Sukūrė lėlių ir scenovaizdžių lėlių spektakliams, daugelį jų režisavo. Lietuvos dramos teatrų ir užsienio lėlių bei dramos teatrų spektaklių dailininkas ir režisierius.
Sukūrė tapybos kūrinių ciklą „Iš lėlių gyvenimo“ (1974 m.). Nuo 1965 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje – Maskvoje 1966 m., San Paulo bienalėje 1967 m., Prahoje 1976 m., Poznanėje 1977 m.
Stripeikių apylinkė

Istorija

Apylinkė įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. 1945 m. sausio 26 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl sudarymo vietinių valstybės valdžios organų Lietuvos TSR apskrityse, miestuose, valsčiuose, miesteliuose ir apylinkėse“ apylinkės vykdomojo komiteto veikla atkurta. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku  prijungiant prie Gasčiūnų apylinkės, Jakiškių apylinkės ir Mekių apylinkės.
Mykolas Miežinis

Biografija

1850 m. baigė Varnių kunigų seminariją. 1850 m. įšventintas kunigu. 1854–1866 m. kunigavo Latvijoje, 1870–1888 m. – Lietuvoje. Dėl liberalių pažiūrų buvo kilnojamas iš vienos parapijos į kitą. Bendradarbiavo „Aušroje“. Pritarė 1863 m. sukilimui, buvo caro valdžios sekamas ir tardomas. Caro administracijos reikalavimu 3 metus kalintas Raseinių vienuolyne. Čia parengė trumpą „Lietuviszką gramatiką“ (1886 m.) ir apie 15 000 žodžių „Lietuviszkai–latviszkai–lenkiszkai–rusiszką žodyną“ (1894 m.) – vertingas lietuvių leksikografijos paminklas. Jo darbus recenzavo Jonas Jablonskis.
Pelynas

Panaudojimas

Šio augalas yra viena iš stipraus alkoholinio gėrimo – absento, tapusio bohemos simboliu, sudedamųjų dalių. Paplitęs mitas, jog absentas dėl pelynuose esančios medžiagos tujono sukelia haliucinacijas bei psichikos sutrikimus, tačiau tyrimai parodė, jog tujono koncentracija absente yra gerokai per maža tokiam poveikiui.
Naudojamas kaip prieskonis, ypač alkoholiniam gėrimui vermutui.

Rizikos

1998 metais JAV maisto ir vaistų kontrolės tarnyba įspėjo visuomenę, jog pelynas maisto papilduose gali sukelti nervų sistemos sutrikimus, pasireiškiančius rankų bei kojų tirpimu, mąstymo sunkumais, nesugebėjimu koncentruoti dėmesį bei paralyžiumi.

Vaistinė žaliava

Vaistinei žaliavai vartojamos iki 25 cm ilgio žydinčios viršūnės. Jos pjaunamos pradėjus augalams žydėti. Žaliavoje yra 0,5-2 % eterinio aliejaus, karčiųjų glikozidų, 142–224 mg% askorbino rūgšties, 31-46 mg% karotino, 4,03-7,68 mg% rauginių medžiagų, organinių rūgščių: obuolių, nikotino, gintaro, vyno.

Vaistinės savybės

Pelynas yra labai kartus ir dažnai vartojamas kaip vaistinis augalas. Pagrindinė indikacija – esant virškinamo trakto sutrikimams. Vartojamas liaudies medicinoje nuo tulžies pūslės, kepenų ligų, kirmėlių. Vartojamas sumažėjus apetitui bei sergant kvėpavimo organų ligomis. 1 puodeliui reikia 1/2 šaukštelio žaliavos, gerti kelis kartus per dieną, likus pusei valandos iki valgio. Negalima perdozuoti, nes per didelė pelynų dozė gali sukelti vėmimą ir traukulius.