Benino karalystė

Ibinu miestas

Svarbiausia Benino regiono tauta buvo biniai. Jie formavosi dabartinio Benino miesto teritorijoje. Jų 1180 m. įkurtas miestas pavadintas Ibinu. Jis tapo miestu – valstybe, valdoma karalių, tituluojamu ogiso. Jų priskaičiuojama 36.
Tačiau tikroji Benino valdovų obų dinastija, prasidėjusi XIV a., yra kildinama iš Ifės miesto.
Benino legenda teigia, kad mirus vienam ogiso, jo sūnus Ekaladerhanas iškeliavo į jorubų žemes, kol pasiekė šventąjį miestą Ifę. Ten jis buvo išrinktas karaliumi, pasivadino Oduduna ir ėmė valdyti jorubų žemes. Šis faktas yra ginčytinas, kadangi jorubų legendos kildina valdovą Oduduną iš tolimos šiaurės, arba teigia, jog jis buvo vietinės dinastijos valdovas.
Oduduna laikomas daugybės jorubų karalysčių (Ojo, Egbų, Avorio ir kt.) įkūrėju. Iš jo savo dinastiją kildino ir Beninas. Sakoma, kad pas Oduduną atvyko pasiuntiniai iš Ibinu, prašydami sugrįžti ir valdyti jų kraštą. Ekaladerhanas (Oduduna) vietoj savęs pasiuntė sūnų Eveką, kuris pradėjo Benine naują dinastiją ir pradėtas tituluoti oba. Manoma, kad tai turėjo įvykti apie 1300 m.

Aukso amžius

Įkūrus naują dinastiją, nuo maždaug XV a. prasidėjo Benino karalystės aukso amžius, kuris tęsėsi iki XVII a.
Pirmieji obos valdė valstybę, ne ką didesnę nei pats miestas. Oba Evedo laikais (XIV a. II pusė) buvo sustiprintas pats miestas, įsteigta naujų ceremonijų ir pareigybių, kas liudijo apie augantį valdovo kultą. 1440 m. į sostą sėdus Evuare, Benino valstybėlė pradėjo puoselėti imperialistines tradicijas. Oba Evuare pajungė visas aplinkines genteles, sukurdamas galingą Benino karalystę, kuri ir užėmė visą regioną. Jis vykdė sėkmingas karines kampanijas prieš jorubus ir igbus. Jo laikais oba yra sudievinamas, nustatomos karališkos regalijos, kurios jį prilygina dievams.
XVI a., pasibaigus ryškiam Ozolua valdymui, du jo sūnūs pradėjo karą dėl valdžios. Arhuaranas, įsitvirtinęs Udo mieste, bandė paveržti valdžią iš savo brolio Esigie. Šis, padedamas motinos Idia, įtvirtino savo valdžią. Atsidėkodamas motinai, jis įsteigė karalienės – motinos iyoba instituciją, kuri nuo tada egzistavo kartu su obos institucija.
Tuo metu visoje Benino civilizacijos teritorijoje nebuvo stipresnės kultūrinės ir politinės jėgos, kadangi egzistavo daug smulkių valstybėlių, pradedant Aukso krantu vakaruose, baigiant Ibibijolandu rytuose. Šios valstybėlės buvo politiškai ir kultūriškai silpnos.
Benine tuo tarpu XV–XVII a. suklestėjo puikūs bronzos dirbiniai, kurie garsino valstybę Afrikoje. Jų tradicijos buvo perimtos iš Ifės, tačiau stipriai modifikuotos ir dar labiau ištobulintos. Obos rėmė bronzos liejimą ir rūmuose turėjo daugybes nagingų meistrų. Benino dėka buvo nutiesti prekybiniai keliai į vakarus ir rytus, kurie sujungė skirtingas Gvinėjos įlankos tautas į vientisą civilizaciją. Jos kultūra buvo paremtas pirmiausia Benino tradicija, dėl to ir civilizacija vadinama Benino civilizacija. Plėsdama kultūrinę hegemoniją Gvinėjos įlankoje, Benino imperija įkūrė daug „kolonijų“, tarp kurių buvo Lagosas, svarbus prekybinis centras Benino prekybos kelyje su akanais.
XV a. į Gvinėjos įlankos pakrantes atvykę portugalai stebėjosi turtinga karalyste, nuostabiu miestu, kuris niekuo nenusileido europiniams miestams. Abi karalystės apsikeitė diplomatiniais pareigūnais: oba išsiuntė į Lisaboną ambasadorių, o europiečiai pasiuntė misionierius. XVII a. anglai, olandai irgi žavėjosi Beninu, apie jį buvo pasakojamos neįtikėtinos istorijos.
Su europiečiais valstybė prekiavo daugiausia dramblio kaulu, palmių aliejumi, vėliau – vergais. Pastarųjų apimtis Benino prekyboje vis labiau augo.

Beninas XVII–XVIII a.

Nuo XVII a. Benino karalystė ėmė silpti, kadangi nebesugebėjo konkuruoti su išaugusiomis prekybinėmis imperijomis, savo ekonomiką stačiusiomis ant vergų prekybos. Tai buvo Dahomėja, Ašantis, Ojas, Aro konfederacija, Kalabaro karalystė.
Prasidėjo nuosmukio laikotarpis, ir XVIII a. Beninas užsidarė nuo pasaulio, jo kultūra ir menas ėmė išsigimti.

Benino užkariavimas

XIX a. buvo šioks toks Benino atsigavimas, kuris prasidėjo uždraudus vergų prekybą. Beninas ėmė prekiauti palmių aliejumi.
1880 m. britai pareikalavo Beniną pasirašyti sutartį, kuria valstybė būtų tapusi protektoratu. Nužudžius keletą anglų Benine, anglai surengė baudžiamąją ekspediciją, kurios metu visas Benino miestas buvo sudegintas, o Benino brangenybės išgrobstytos. Tokiu būdu ši valstybė baigė savo egzistanciją ir prijungta prie Pietų Nigerijos protektorato.

Benino regionas Nigerijoje

Suformavus Nigerijos koloniją, Benino teritorija tapo viena iš Nigerijos dalių.

Valstybės organizacija

Valstybė buvo centralizuota teokratija, su išvystytu obos kultu.