google/wiki40b huggingface dataset:
Belgijos kolonijinė imperija

Belgijos kolonijinė imperija apėmė Kongo baseiną, kuris atitinka dabartines Kongo Demokratinės Respublikos ribas, o taip taip Ruandą-Urundį, kurie buvo belgų priklausomybėje nuo 1922 iki 1962 m. Kitos kolonijos buvo nesėkmingos arba trumpalaikės.

Santo Tomás, Gvatemala (1843–1854)

1842 m. į Gvatemalą atplaukė laivas, kurį pasiuntė karalius Leopoldas. Čia buvo planuojama įkurti koloniją. Už 12 tūkst. pesetų iš Gvatemalos buvo nusipirkta teritorija, tačiau dėl nepakankamo finansavimo, maliarijos bei kitų ligų buvo nuspręsta pasitraukti iš krašto.

Tiandzinas (1900–1931)

Tiandzinas ilgą laiką priklausė atėjūnams europiečiams (1860–1945). Tris dešimtmečius jį valdė belgai.

Komačina (1919)

1919 m. Komačinos sala atiteko karaliui Albertui I, o po metų buvo gražinta Italijai (1920 m.)
Sipailiškis

Istorija

Kaime XIX a. viduryje įsikūrė sentikiai. XX a. 1-ojoje pusėje Sipailiškio parapija buvo gausiausia Rokiškio apskrityje sentikių parapija.
Vilis Lācis

Biografija

Vilis Lacis gimė 1904 m., Rynūžuose (dabar Vecmylgravis, Ryga) uosto darbininkų šeimoje. Jis mokėsi Daugavgryvos parapijos mokykloje. Pirmojo pasaulinio karo metu šeima pasitraukė į Rusiją. Altajaus srityje Lacis baigė Barnaulo mokytojų seminariją ir tapo kaimo tarybos skretoriumi, ten pirmą kartą publikavo savo darbą – feljetoną laikraštyje „Sibiro kova“. 1921 m. Lacių šeima sugrįžo į Latviją. Kadangi V. Lacis neturėjo reikiamo išsilavinimo, kad taptų profesionaliu jūrininku, o literatūrine veikla dar nieko nebuvo pelnęs (pirmasis apsakymas Latvijoje, „Sieviete” (Moteris), išleistas tik 1930 m.), jis dirbo atsitiktinius darbus – uosto krovėjo, laivo kūriko, žvejo.
1940 m. tapo naujai suformuotos sovietinės vyriausybės nariu, Latvijos KP CK nariu. 1940–1946 m.- Latvijos TSR Liaudies komisarų tarybos pirmininkas, 1946–1959 m. – Latvijos TSR Ministrų tarybos pirmininkas. Nuo 1954 m. balandžio 20 d. iki 1958 m. kovo 27 d. – TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių tarybos pirmininkas. TSKP XIX, XX ir XXII suvažiavimuose buvo renkamas kandidatu į TSKP CK narius. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 2–5-jo šaukimo deputatas. Apdovanotas 7 Lenino ordinais, Tėvynės karo 1-mo laipsnio ordinu, medaliais.
Vilio Lacio vardu Maskvos šiaurės – vakarų regione pavadinta gatvė.

Kūryba

1930 m. išleistas pirmasis Vilio Lacio romanas „Išlaisvintas žvėris” (Atbrīvotais zvērs), po metų laikraštyje „Sociāldemokrāts“ pradeda leisti trilogiją „Paukščiai besparniai” (Putni bez spārniem). Tačiau populiarumo sulaukė tik 1933 m., kai laikraštyje „Jaunākās Ziņas” pradėjo publikuoti romaną „Žvejo sūnus” (Zvejnieka dēls), kuris tapo pačiu populiariausiu latvių romanu, o 1939 m. jo motyvais buvo sukurtas pirmasis latvių pilnametražis meninis filmas. „Žvejo sūnus” tapo posūkiu ir paties Vilio Lacio gyvenime – jis galėjo mesti fizinį darbą ir tapti bibliotekininku, galiausiai likti tik profesionaliu rašytoju. Iš viso V. Lacis parašė 20 romanų, 58 apsakymus, 6 pjeses ir gausybę publicistinių straipsnių.
Tarybiniais metais V. Lacis kelis tarpukariu parašytus darbus perrašė atitinkamai ideologijos reikalavimams, taip pat rašė socialistinio realizmo kanonus atitinkančius darbus, todėl jo darbai buvo išversti į visų Tarybų Sąjungos respublikų kalbas.
Pagal Vilio Lacio darbus sukurti meniniai filmai (Žvejo sūnus, Į naują krantą, Senoji jūrininkų gūžta), animacinis filmas (Vanagėlis), pastatytos pjesės (Žvejo sūnus), opera (M. Zariņš Į naują krantą) ir baleto spektaklis (R. Grīnblats Rigonda).
Juozas Kuliešius

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.
1999 m. SODRA Molėtų rajono skyriaus ūkio dalies vedėjas. Nuo 2000 m. SPUAB „Molėtų šilumos tinklai“ direktorius, UAB „Molėtų šiluma“ direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, narys, Molėtų rajono tarybos pirmininkas. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Molėtų rajono skyriaus narys, LSDP tarybos narys, Molėtų skyriaus pirmininkas.
1995–1997 m., 1997–2000 m. (LDDP sąraše), 2000–2003 m., 2003–2007 m. (LSDP sąraše), 2007 m. ir 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Molėtų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Zita, vaikai Virginija, Giedrė.
Laima Keraitienė

Biografija

1963 m. baigė Antalieptės Žemės ūkio technikumą, 1970 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakulteto sodininkystės – daržininkystės skyrių, agronomė.
1963–1970 m. Salų tarybinio ūkio – technikumo sodininkystės agronomė, 1970–1974 m. dėstytoja. 1974–1977 m. Kazliškio apylinkės Vykdomojo komiteto sekretorė, 1977–1980 m. Vykdomojo komiteto pirmininkė. 1980–1982 m. LKP Rokiškio rajono komiteto instruktorė, 1982–1991 m. komiteto Žemės ūkio skyriaus vedėja. 1992–1996 m., 2000–2004 m. ir nuo 2004 m. Seimo nario Vytauto Saulio padėjėja. 1995–1996 m. Vyriausybės atstovo Panevėžio apskrityje konsultantė. 1996 m. Rokiškio Romuvos vidurinės mokyklos mokytoja, 1997–1998 m. AB Lietuvos žemės ūkio bankas Rokiškio skyriaus vyr. ekonomistė, 1999 m. UAB „LŽŪB draudimas“ vadybininkė, 1998–2000 m. Lietuvos metrologijos inspekcijos inspektorė, 2000–2003 m. Rokiškio rajono savivaldybės mero padėjėja. Pensininkė
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė, LDDP rajono tarybos pirmininkė, Demokratinės moterų kolegijos tarybos narė. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Rokiškio rajono skyriaus narė, nuo 2003 m. pirmininko pavaduotoja. Nuo 2001 m. LSDP tarybos narė, 2003-2008 m. LSDP prezidiumo narė, atstovė Panevėžio apskričiai.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narė. 
Lietuvai pagražinti draugijos valdybos narė, Rokiškio skyriaus pirmininkė. Sutuoktinis Antanas, sūnūs Ligitas, Giedrius.
Trakijos regionas

Gamta

Mažai ištirta gamta. Daug kalnų bei upių. Trakijoje vėsiau ir drėgniau nei kitoje Graikijos dalyje, todėl čia vešlesnė augalija. Evro delta yra netoli Turkijos sienos, kuriame daug vandens paukščių, tarp jų ir mažieji garniai, suka lizdus ir peri gerai matomose vietose.
Radvilonys

Aplinkinės gyvenvietės

Smarliūnai – 3 kmVEISIEJAI – 2 km
Kernavės-Kriveikiškių kapinynas

Tyrimai

Tirtas 1993–1999 m., tyrėjas Gintautas Vėlius. Ištirtas 1272 m² plotas, nustatytos jo ribos. Rasti 292 mirusiųjų kapai, spėjama, kapinyne jų yra daugiau kaip 1500. Mirusieji laidoti aukštielninki, karstuose ar be jų, galva į vakarų pusę, su įkapėmis. Aptikta lentinių karstų liekanų.
Įkapių gausiau rasta moterų kapuose, būdingiausios: sidabrinių paauksuotų plokštelių apgalviai, antsmilkiniai, žiedai pinta priekine dalimi. Aptikta unikalių papuošalų tipų – sidabrinių tuščiavidurių žiedų, dekoruotų iškiliu svastikos motyvu, filigraninių žiedų su stiklo akimis. Manoma, kapinyne laidoti paprasti viduramžių Kernavės miestiečiai – pirkliai, amatininkai, jų šeimos, nes nerasta ginklų. Kapinyne laidota apytiksliai nuo 1275 iki 1390 m., kai Kernavę sudegino kryžiuočiai.
Karel Čapek

Biografija

Gimė gydytojo šeimoje Malé Svatoňovice kaime, netoli Trutnovo miesto, šiaurinėje Čekijoje. Mokėsi Hradec Kralovė gimnazijoje, vėliau – Brno ir Prahoje. Pradėjo rašyti sulaukęs vos 14 metų. Laikotarpiu nuo 1908 iki 1913 m. kūrė apsakymus kartu su broliu Josef Čapek. 1915 m. baigė menų bakalauro studijas Prahos Karlo universitete. Dėl silpnos sveikatos nedalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. Studijavo filosofiją Berlyno ir Paryžiaus universitetuose. Literatūrinę karjerą pradėjo 1916 m. Nuo 1917 m. dirbo žurnalistu ir kritiku laikraštyje Národní listy. Nuo 1921 m. dirbo žurnalistu, taip pat kultūros ir politikos skyrių redaktoriumi dienraštyje Lidové noviny. Nuo 1921 m. iki 1923 m. dirbo dramaturgu Prahos Divadlo na Vinohradech teatre. 1925 m. įkūrė Čekoslovakijos PEN klubą, buvo jo pirmasis pirmininkas. 1935 m. H. Velsas pasiūlė K. Čapeko kandidatūrą į Tarptautinio PEN klubo prezidentus, tačiau dėl ligos čekų rašytojas atsisakė pretenduoti į šias pareigas. 1936 m. buvo Nobelio literatūros premijos nominantas. Mirė 1938 m. gruodį nuo plaučių uždegimo.

Kūryba

Išgarsėjo savo socialinėmis utopijomis bei pirmaisiais mokslinės fantastikos romanais. Kūrybai būdinga moderniojo gyvenimo reiškinių savita ir originali interpretacija, groteskas, satyra, praeities idilė ir fantastinės ateities prognozės. 1927 m. Kauno valstybiniame dramos teatre pastatyta pjesė R. U. R.
Haraburdos

Haraburdos - LDK stačiatikių bajorų giminė.

Giminė

Ist. šaltiniuose minima nuo XVI amžiaus.Pagal giminės tradiciją - kilę iš totorių. Haraburdų valdos iš pradžių buvo Polocko žemėje, vėliau giminė persikėlė į Gardino, Slanimo ir Naugarduko apskritis. Pirmasis žymesnis Haraburdų atstovas buvo XVI a. 1 pusėje gyvenęs Bagdonas Haraburda, karalienės Bonos Sforzos dijokas ir vienas jos turtų LDK valdytojų. Veikiausiai jis gavo Habdanko herbą, kuris nuo to laiko giminei nuolat priklausė. Tarp visų vėlesnių Haraburdų atstovų didž. karjerą padarė jo sūnūs Mykolas, Lukas, Ancuta, Simonas ir Jonas. Mykolas Haraburda (m. 1586) buvo Ldk Žygimanto Augusto dijokas, nuo 1566 m. d. raštininkas, o 1584 m. paskirtas Minsko kaštelionu, vienintelis iš giminės tapo LLV senatoriumi. Buvo santykių su Maskvos d. kun-te specialistas, jo kompetenciją vertino ir caras Ivanas IV. Dalyvavo svarbiose pasiuntinybėse į Maskvą: 1563 m. - dėl Polocko atgavimo (rūpinosi išlaisvinti ir į nelaisvę patekusį brolį dijoką Luką Haraburdą), 1573-1574 m. - dėl caraičio Fiodoro kandidatūros į LLV sostą, 1581-1582 m. - parengti Zapolskij Jamo paliaubų. Rūpinosi stačiatikybės stiprinimu LDK: per vieną kelionę į Maskvą gavo į rusų kalbą išverstus ST ir NT, jie K. Ostrogiškio iniciatyva išspausdinti (vad. Ostrogo Biblija 1581). Ancuta Haraburda buvo kunigas. 1562 m. tapo Polocko vyskupu, pareigas ėjo iki 1563 m., kai Polocką užėmė Maskvos kariuomenė. 17 - XVIII a. Haraburdos - didelė vidutinių bajorų giminė. Jos atstovai buvo vieni Slanimo ir Naugarduko apskričių bajorijos vadovų (pvz., - 1640 - 1709 m. gyvenęs Mykolas Karolis Haraburda buvo Slanimo apskr. maršalka, daug kartų rinktas pasiuntiniu į LDK Seimą).
Apytalaukio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1635 m., fundatorius – grafas Petras Šiukšta. Inventoriuje nurodyta 1642 m. veikianti medinė bažnyčia ir statoma mūrinė. Ji 1674–1677 m. dar nebuvo pastatyta. Karališkasis rotmistras Kazimieras Zaviša su žmona Kristina Mlečkaite XVII a. pabaigoje įrengė altariją. Bažnyčioje pamaldas XVIII a. laikydavo Kėdainių misijos jėzuitai. XVIII a. veikė parapinė mokykla. Bažnyčios inventoriuje 1807 m. minimi 7 registrų vargonėliai; 2 būgnai, 2 voltornos ir 2 dūdos.
1851 m. gautas leidimas pristatyti bokštą. Klebonas V. Mockus ir dvarininkas Titas Šniukšta 1902–1919 m. atstatė mūrinę bažnyčią. Parapijai priklausė Lančiūnavos ir Šventybrasčio filijos. Apytalaukyje klebonavęs Vincentas Rimkevičius (mirė 1934 m.) padėjo knygnešiams, rėmė „Tėvynės sargą". Už tai caro valdžios persekiotas ir baustas.

Architektūra

Bažnyčia barokinė, turi ir renesanso bruožų, lotyniško kryžiaus plano, su dideliu bokštu. Vidų dengia cilindriniai skliautai.
Medina

Istorija

Senovėje Medina žinoma Jasribo (Yathrib) vardu, II a. Aleksandrijos geografas Ptolemėjus ją vadina Latripa (Lathrippa). Arabijos pusiasalyje ėmus plisti islamui, VII a. pervadintas Medina ("miestas"), pabrėžiant jos kaip tobulos musulmonų visuomenės miestas-pavyzdys. Medina buvo musulmonų pasaulio sostinė iki 661 m., kai kalifatas persikėlė į Damaską. Vėliau miestą valdė egiptiečiai ir Osmanų imperija. 1919 m. osmanus iš miesto išvijo pirmasis Hidžazo karalius Huseinas ibn Alis. Tačiau 1924 m. pastarojo kariuomenę išvijo Nedždo sultonas Abdul Azizas ibn Saudas ir 1932 m. Medina buvo įtraukta į Saudo Arabijos karalystę.
Birželio 4

Vardadieniai

Pranciškus – Dausprungas – Deimena – Kornelijus – Vincentas – Vincė – Vincenta
Merečiškiai

Istorija

XIX a. buvo žinomas Merečiškių valstybinis dvaras, turėjęs 57 dešimtines žemės ir 16 dešimtinių miško. 1885 m. duomenimis jis buvo išnuomotas dvaro valdytojui Jakimavičiui.
1923 m. kaime buvo 16 sodybų. 1926 m. Merečiškiai buvo išskirstyti į vienkiemius.
Histonas

Histonai – pagrindiniai chromatino baltymai, formuojantys pagrindinį struktūrinį eukariotų chromatino elementą – nukleosomą. Histonų H2A, H2B, H3 ir H4 dimerai sudaro oktamerinę šerdį, apie kurią beveik du kartus apsivynioja neigiamai įkrauta DNR, taip suformuodama nukleosomą. H1 baltymas taip pat priskiriamas histonams, tačiau jis rišasi su nesupakuota į nukleosomas DNR heterochromatine.

Savybė ir paplitimas

Histonai yra labai konservatyvūs baziniai (teigiamai įkrauti) DNR surišantys baltymai, kuriuose apie 25 % visų aminorūgščių sudaro diaminorūgštys (lizinas ir argininas). Histonų esama beveik visų organizmų (išskyrus bakterijas) ląstelių branduoliuose. Jų ypač daug eritrocituose ir gūžio liaukos ląstelėse.
Histonai ne tik supakuoja DNR (iki 50000 kartų), bet ir yra labai svarbūs genų veiklos reguliacijoje. Manoma, jog nuo įvairios geną supakuojančių histonų kovalentinės modifikacijos lemia aktyvus bus genas ar ne.
Histonus 1884 metais atrado A. Koselis, tačiau jų svarba DNR supakavime ir genų veiklos reguliacijoje ėmė aiškėti tik XX amžiaus pabaigoje.

Histonų dydis

Šerdiniai histonai yra santykinai maži baltymai (nuo 11 iki 15 kDa), tuo tarpu histonas H1 yra nežymiai didesnis (apie 21 kDa).
Teisės pažeidimas

Teisės pažeidimas – deliktinį veiksnumą turinčio asmens veika, kuria pažeidžiama teisė (normos).
Teisės pažeidimas yra priešingas teisei. Juo teisė yra pažeidžiama, „laužoma“ (plg. angl. law-breaking, vok. Rechtsbruch). Teisė gali būti pažeista tik kalta veika, t. y. kai asmuo įstatymui nusižengė laisva valia.
Teisės pažeidimas nebūtinai sąlygoja teisinės atsakomybės taikymą. Yra nemažai aplinkybių, šalinančių teisės pažeidimo neteisėtumą (būtinoji gintis), atleidžiančių asmenį nuo atsakomybės. Pavyzdžiui, civilinėje teisėje – esant nenugalimos jėgos (force majeure) aplinkybėms, baudžiamojoje teisėje – kyšio davėjui savo noru apie kyšio davimą pranešus teisėsaugos institucijai ir kt.

Formos

Teisės pažeidimo formos:  veikimas ir neveikimas.
Rinkimai Baltarusijoje

Rinkimai Baltarusijoje – Baltarusijoje rengiami visuotiniai rinkimai, kai išrenkamas valstybės vadovas - prezidentas ir įstatymų leidžiamosios valdžios atstovai. Rinkimus organizuoja Baltarusijos centrinė rinkimų komisija. 
Prezidentą penkeriems metams renka Baltarusijos Respublikos piliečiai. Nacionalinį susirinkimą (brus. Нацыянальны сход) sudaro dveji rūmai - Atstovų rūmai (brus. Палата прадстаўнікоў) ir Respublikos Taryba (brus. Савет рэспублікі). Atstovų rūmuose posėdžiauja 110 deputatų, išrinktų vienmandatėse rinkimų apygardose ketverių metų kadencijai. Respublikos Taryboje yra 56 nariai, renkami netiesioginiais rinkimais, kuriuos skiria regioninės deputatų tarybos ir 8 nariai, kuriuos skiria šalies prezidentas.
Baltarusija yra prezidentinė respublika. Nors opozicinėms partijoms leidžiama dalyvauti rinkimuose, tačiau nelaikoma, kad jos turi realią galimybę gauti valdžios svertų. 2016 m. vasario mėn. išleistame „Rinkimų integracijos projekte“, skirtame 2015 m. visuotiniams rinkimams, Baltarusija įvertinta kaip „neatitinkanti tarptautinių rinkimų vientisumo standartų“.
Nuo 1996 m. Europos Sąjunga ir JAV nepripažino sąžininga ir teisinga nė vienos  Baltarusijos rinkimų kampanijos, o Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) stebėtojai pavadino falsifikacija prezidento rinkimų 2001 m. rezultatus.
Saro futbolo sistema

Saro futbolo sistema yra Vokietijos futbolo sistemos dalis. 1950-1956 m. Saro futbolo federacija buvo atskira FIFA narė, rengė savo čempionatą ir taurės turnyrą (kuriuose dalyvaudavo ir užsienio komandos, tačiau nebūtinai ir stipriausios Saro komandos), turėjo šalies rinktinę. FC Saarbrücken klubas kaip šalies čempionas žaidė pirmajame UEFA čempionų taurės turnyre.
Triniti kalvos

Triniti kalvos (angl. Trinity Hills) yra pietrytinėje Trinidado dalyje, Trinidade ir Tobage. Pasak legendos būtent nuo šių kalvų Kristupas Kolumbas salai davė Trinidado pavadinimą.
Sidabrinė gervė 2016

Nominacijos

Į apdovanojimą pretenduoti galėjo filmai, kurių vieša peržiūra įvyko tarp 2015 m. balandžio 1 d. ir 2016 m. balandžio 1 d. Apdovanojimams buvo pateikti 37 filmai iš 30 prodiuserinių kompanijų. Slaptu balsavimu savo nuomonę reiškė daugiau kaip šimtas kino kūrėjų ir kino pasaulio žmonių. Visos nominacijos ir apdovanojimų laureatai (paryškintu šriftu) - žemiau.
Etnobotanika

Etnobotanika – mokslo šaka, kurios tyrimo sritis yra sankirtoje tarp botanikos ir etnologijos.
Etnobotanika tiria žmogaus sąveiką su augalais, apibrėžia augalų vaidmenį visuomenei tokiose srityse kaip būstas, įrankiai, apranga, ritualai, socialinis gyvenimas, medicina. Siauresnis mokslas, tiriantis vaistinių augalų naudojimą vadinamas etnofarmalogija.
Etnobotanikos pradininku laikomas amerikietis John W. Harshberger, kuris pirmą kartą šią sąvoką panaudojo 1895 m.
Kievagalis

Istorija

XX a. pr. buvo Kievagalos dvaras Ramygalos valsčiuje.
Usoljė Sibirskojė

Istorija

Miesto pradžia siekia 1669 m., kazokams aptikus Angaros pakrantėse druskos ir čia pastačius druskos gamybos cechą. Nuo druskos kilęs miesto pavadinimas (rus. соль – druska). Miesto teises įgijo 1925 m.
1947–1953 m. Usoljėje veikė Gulago lageris.

Pramonė

Mieste veikia druskos gavybos ir perdirbimo, chemijos ir mašinų gamybos pramonės įmonės. Įkurtas kurortas „Usoljė“, kuriame gydymui naudojamos vietinės druskos, gydomasis purvas.
Miestas išsidėstęs ekonominiu požiūriu naudingame rajone – čia praeina federalinis automobilių kelias M53, Rytų Sibiro geležinkelis, Angaros upė. Turi tiesioginį susisiekimą su Irkutsku. Angarsku, Čeremchovu.
Petras Jonaitis Mangirdaitis

Biografija

Pirmąkart minimas 1476 m.
Tėvas – Jonas Petraitis Mangirdaitis, Petro Mangirdaičio sūnus. Buvo vedęs dukart: pirma žmona buvo Jono Vėževičiaus duktė Ona (vaikai gimė iš šios santuokos), antra – kunigaikščio Aleksandro Jurgaičio Alšėniškio duktė Ona. Sūnus Jonas. Duktė Sofija ištekėjo už Stanislovo Petraičio Kiškos.
Pagrindinė tėvoninė valda buvo Ivija (Ašmenos pavietas).

Valstybinė tarnyba

1476–1482 m. – Brėslaujos seniūnas. 1480–1482 m. – valdovo maršalka. 1486–1489 m. – Lucko seniūnas. 1487–1489 m. Voluinės žemės maršalka. 1490–1497 m. – Trakų vaivada. 1491–1497 m. – žemės maršalka.
Lietuviška XVI a. tradicija jį vadino Lietuvos etmonu, kuris prieš mirtį į šias pareigas LDK valdovui Aleksandrui rekomendavo kunigaikštį Konstantiną Ostrogiškį. Greičiausiai vienu metu buvo LDK kariuomenės vadas.
1482 m. gegužės 30 d. jo žmona dotavo Vilniaus katedros Švč. Trejybės koplyčią. 1499 m. gegužės 12 d. sūnus Jonas, vykdydamas paskutinę tėvo valią, užrašė kelias valdas Ivijos bažnyčiai.
Sukubai

Sukubai – demonai, kurie įgauna gražios moters pavidalą ir sapnuose suvilioja vyrus (ypač – vienuolius). Dažnai sueitis su sukubu baigiasi mirtimi.
Vieningo išvaizdos apibrėžimo nėra, tačiau dažnai sukubas būdavo piešiamas kaip labai graži moteris su sparnais ir kartais – uodega ar kitais demoniškais bruožais.
Nuo XVI a. tavernos išorėje stovinti medinė sukubo statula ar sukubo formos papuošimai rodydavo, kad čia kartu yra ir viešnamis. Šiais laikais sukubo koncepcija plačiai paplitusi populiariojoje kultūroje, sutinkama knygose, filmuose, muzikoje, žaidimuose.
RKL 2018-2019 m. sezonas

RKL 2018–2019 metų sezonas – 14-asis lygos sezonas, kuriame dalyvauja 43 klubai. Pajėgesniame A divizione žais 16 ekipų, o po reguliariojo sezono į atkrintamąsias pateks 12 geriausių. Čempionės titulą iškovojusi komanda iškovos teisę žaisti Nacionalinėje krepšinio lygoje (NKL).
B divizione grumsis 27 kolektyvai regioniniu principu padalinti į du pogrupius A ir B. Po reguliariojo sezono 4 geriausios abiejų grupių komandos iškovos tiesioginį kelialapį į aštuntfinalį, tuo tarpu 5-12 vietas užėmusios ekipos kovą pradės nuo šešioliktfinalio.
Vasarą RKL bendruomenė neteko 4 komandų: Gargždų SC perėjo į NKL, A divizione nebežais Trakų KK „Trakai", tuo tarpu B divizione nebedalyvaus Sedos „Sedula" ir Kauno „Xiaomi-Tornado KM".
Tačiau prie lygos prisijungė net 8 (!) naujos ekipos: Rasienių „Raseiniai", Mažeikių SC-„Dubgiris", Molėtų KK „Molėtai", Užpalių „Užpaliai", Gargždų SC-„Led Head", Joniškio „Saned", Plungės sporto ir rekreacijos centras ir Kauno „Žalgiris-3" komanda.
PSV Eindhoven

Istorija

Sporto klubas įkurtas Philips kompanijos darbuotojams 1913 m. rugpjūčio 31 d., vėliau išsivystė profesionalus futbolo klubas.

Žymūs žaidėjai

Klubo komandoje žaidė tokie garsūs futbolininkai kaip Ruud Gullit, Ronald Koeman, Mateja Kežman, Romário, Ronaldo, Philip Cocu, Erik Gerets, Jaap Stam, Ruud van Nistelrooy, Arjen Robben ir kiti.
Stasė Goštautienė

Biografija

1979 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistė. S. Goštautienės įmonės savininkė, 2005 m. UAB „Žiedų ratas“ direktorė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės mero pavaduotoja.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinė Vytautas, vaikai Joana, Laura, Julija.
FA Ararat Erewan

Istorija

1938 m. pradžioje „Spartak“ klubas prisijungė FK Dinamo Erevan komandą ir iki 1954 m. žaidė jos vardu.
Belava

Belava, bilao (angl. belawa, billao; som. billaawe) – Somalio durklas ar trumpas kalavijas ragine rankena. Dervišų valstybėje naudotas kaip artimos kovos ginklas.
Belavos geležtė dviašmenė, lapo pavidalo, asimetriška. Buoželė tridantė, nors buvo ir belavų, kurių buoželės buvo su vienu dantimi – kyšančiu įkotės galiuku.

Geležtės būdavo geležinės, apie 30 cm ilgio ir apie 7 cm pločio. Rankena paprastai būdavo daroma iš buivolo rago. Visas belavos ilgis būdavo apie 43 cm.
Durklą nešiodavo makštyje ant diržo, juosiančio per taliją. Makštis būdavo daroma iš avies kailio.
Aivaras Freimanis

Biografija

1957 m. baigė filologiją Latvijos universitete. Dirbo žurnalistu, rašė kino scenarijus. Debiutavo kaip dokumentinio kino režisierius. Filmai poetiški, juose gausu filosofijos apibendrinimų; svarbu detalės. Sukūrė vaidybinių filmų, juose siejama vaidybinių ir dokumentinių filmų stilistika. Parašė novelių, daugelio savo filmų scenarijus.
Skegnesas

Istorija

Miesto pavadinimas kildinamas iš danų Anglijos laikotarpio. XVI a. pirmąją vikingų įkurtą gyvenvietę pasiglemžė jūra. Britų Skegnesas susiformavo kaip mažas žvejybos kaimelis. 1875 m. nutiestas geležinkelis. 1908 m. jau vyko reguliarūs reisai iš Londono Kings Kroso geležinkelio stoties į Skegnesą. 1936 m. Skegnese atidaryta pirmoji šalyje atostogų stovykla.

Ekonomika

Pagrindinis miesto finansinis šaltinis yra sezoninis turizmas. Veikia daug viešbučių, restoranų, prekybos centrų. XXI a. miesto turizmo sektoriaus atnešamos pajamos pradėjo sparčiai blėsti dėl turistų vis dažniau pasirenkamų pigių kelionių į užsienį.