google/wiki40b huggingface dataset:
Prisitaikantis dizainas

Reikšmė

Prisitaikantis išdėstymas tampa vis svarbesniu interneto svetainių elementu, turint omenyje tai, kad naršymas mobiliuoju telefonu sudaro pusę viso vartotojų srauto internete. Ši dizaino tendencija tapo tokia reikšminga, kad išdėstymo prisitaikymas prie ekrano tapo viena iš Google paieškos variklio algoritmo dalių – interneto projektus su prisitaikančiu išdėstymu Google vertina žymiai palankiau negu neprisitaikančius. Todėl prisitaikantis dizainas yra laikomas pažangumo etalonu.

„Turinio lyg vandens“ idėja

Pagrindinė prisitaikančio dizaino idėja yra tą pačią informaciją taip pat patogiai išrikiuoti ir kompiuterio, ir mobiliojo telefono, ir bet kokio kito įrenginio ekrane. Todėl prisitaikantis svetainės dizainas nereiškia, kad svetainė turi kelias versijas, tai reiškia, kad svetainė turi vieną universalią versiją, prisitaikančią prie bet kokio ekrano dydžio. Ši idėja vadinama „turinio lyg vandens“ idėja, pagal kurią tas pats informacijos kiekis telpa į skirtingas formas.

Istorija

Pirmoji interneto svetainė, kuriai buvo sukurtas prisitaikantis dizainas priklausė automobilių gamintojui „Audi“. Ši interneto svetainė buvo paleista 2001 m., o ją sukūrė keturių dizainerių komanda – Jürgen Spangl and Jim Kalbach (informacijos architektai), Ken Olling (dizaineris), and Jan Hoffmann (išvaizdos kūrėjas).
Onuškis (Rokiškis)

Pavadinimo kilmė

Vietovės vardas išgyveno ne vieną pasikeitimą. Iš pradžių tai buvo Hanuso dvaras, vėliau Hanušiškiai, Onuškė, XX a. tarpukariu minimas kaip Oniškis, o vėliau nusistovėjo Onuškis.
Aumuo

Aumuo – filosofinė–kognityvinė sąvoka, reiškianti žmogaus dėmesingumą, voką, pažinimą, atmintį, svarstymą, įvertinimą ir sprendimą. Aumuo dar vadinamas „jusliniu protu“ ir supriešinamas su protavimu, racionaliu samprotavimu. Pasak Stasio Šalkauskio – „aumuo ir protas tai yra du skirtingi tos pačios galios aspektai. Žmogus yra protinga būtybė, kuri gali būti vadinama aumeninga tik tada, kai pasižymi originaliu ir kūrybišku mąstymu“. Aumuo atlieka mentalinės refleksijos funkciją. Aumeniu vadinama sąmonė, kurios esmė – pažinimas. Su aumens sąvoka galime sieti tai, ką įprastai vadiname dėmesingumu, taip pat intencionalumu.
Žodis aumuõ (dar žinomas kaip aũmonė, omuõ, omeni̇̀s, ómenė, etimologiškai tapatus rus. ум) reiškia „supratimą, nuovoką, atmintį, sąmonę“. Lietuvos tarpukario filosofas Stasys Šalkauskis šį žodį pasirinko kaip vok. Verstand atitikmenį. Jis taip pat prilyginamas intelektui, inteligencijai pačia bendriausiąja prasme (angl. Intelligence, vok. Verstand, Intellekt, rus. Рассудок). Šis žodis taip pat vartojamas kaip galimas atitikmuo senovės indų sąvokoms, žyminčioms kūrybišką, intuityvų, samprotavimus peržengiantį, nubudusį protą skr. बुद्धि = buddhi, skr. चित् = cit, skr. मनस् = manas).
Senovės graikų tradicijoje toks intelektas buvo nusakomas kaip νους. Rytų ir antikinių tradicijų tyrinėtojas, filosofas Algis Uždavinys šią sampratą vertė „noetiniu intelektu“ ir nuosekliai vartojo žodį „noetinis“ („noetinė būtis, noetinė šviesa“ ir t. t.) pabrėždamas kokio reiškinio intelektinę, o ne diskursyviąją sklaidą. Jis šia prasme aumenį prilygina Dieviškajam Intelektui, Logosui kaip Minties ir Žodžio dermei.
Mokoša

Mokoša (rus. Мокошь) slavų mitologijoje – vienintelė deivė senovės rusų panteone. Ji yra Peruno žmona (pagal kitą versiją ji Svarogo žmona). Deivė buvo siejama su moteriškais darbais: audimu ir verpimu. Jos vardas siejama kildinamas iš мокрый – „šlapias“, kas siejama su vaisingumu. Pagal kitą versiją vardas kildinamas iš žodžio verpimas. Mokoša vaizduojama moterimi didele galva ir ilgomis rankomis. Jos savaitės diena – penktadienis.
Faetanas

Istorija

Prie San Marino prijungtas 1463 m.
Gimdos kaklelis

Gimdos kaklelis (lot. cervix uteri) – siaurasis gimdos galas, kuriuo gimda jungiasi su makštimi. Kaklelis sudaro trečdalį gimdos aukščio (3 cm). Gimdos kaklelio gleivinė yra 3–5 mm storio, nelygiu, vagotu paviršiumi, raukšlėta. Gleivinės paviršius padengtas vienasluoksniu stulpiniu epiteliu. Jo ląstelės sekrecinės, kai kurios su plaukeliais, virpančiais makšties pusėn. Šios ląstelės išskiria skystį, kuris uždaro kaklelio kanalą ir pro jį negali patekti žalingos bakterijos iš makšties. Sekretas sudaro savotišką kamštį. Menstruacijų metu kaklelio gleivinė nepasišalina. Menopauzės laikotarpiu kaklelio gleivinė, kaip ir apskritai visa gimdos gleivinė, atrofuojasi, sekrecija silpnėja. 
Normaliai gimdos kaklelis sudaro su gimdos kūnu buką kampą, atvirą į priekį (tai – priekinis gimdos pasvirimias). Pasitaiko nukrypimų nuo šios padėties, tuomet kartais vien dėl to moteris negali pastoti, kadangi spermatozoidai neprasiskverbia į gimdos ertmę.
Skuodo herbas

Aprašas

Mėlyname lauke auksinė mūro siena su vartais ir trimis bokšteliais su kryžiais, vartų angoje ant auksinio dubens kūno spalvos Šv. Jono Krikštytojo galva, plaukai ir barzda juodi.

Simbolika

Šv. Jonas krikštytojas buvo Jono Chodkevičiaus ir kartu Johanesbergu perkrikštyto Skuodo globėjas. Vartai su bokšteliais sietini su antrąja miesto pavadinimo dalimi – berg, kuri tuomet reiškė pilį, įtvirtintą gyvenvietę.

Istorija

1645 m. vasario 18 d. Lietuvos rūmų maršalo Kazimiero Leono Sapiegos rūpesčiu valdovas Vladislovas Vaza suteikė Skuodui Magdeburgo teises. Tuomet pirmą kartą buvo paminėtas miesto antspaudo simbolis – „vartuose nukirsta šv. Jono krikštytojo galva“. Tai seniausias „kalbantis“ miesto herbas Lietuvoje, naudotas iki XIX a. Pirmą kartą herbas atkurtas 1970 m. tačiau jis buvo atkurtas klaidingai, pakeistos spalvos, neliko ir šv. Jono Krikštytojo galvos. Netrukus herbas panaikintas. Iš naujo atkurtą Skuodo miesto istorinį herbą (herbo etalono autorius – dailininkas Valerijonas Jucys) Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba patvirtino 1992 m. gegužės 6 d. nutarimu Nr. I-2555.
Siuchė Batoras

Siuchė Batoras (mong. Сүхбаатар) – vienas iš 9 Mongolijos sostinės Ulan Batoro rajonų. Padalintas į 18 choroo.
Planavimas

Planavimo funkcija

Planavimo funkcija siekiama atsakyti į šiuos klausimus: kur esama konkrečiu metu? Kur norima judėti? Kaip ruošiamasi tai daryti?
Planavimas reiškia, kad vadovai apgalvoja savo tikslus bei veiksmus iš anksto ir jų veiksmai remiasi kokia nors taisykle, planu ar logika, o ne atliekami spontaniškai.
Planavimas nėra vienkartinis veiksmas. Tai nuolat veikianti funkcija. Pirmiausia todėl, kad pasiekus numatytą tikslą yra nustatomas naujas tikslas arba jis yra keičiamas.
Adomas Belkevičius

Adomas Belkevičius (lenk. Adam Bielkiewicz, 1798 m. Vilnius – 1840 m. vasario 22 ten pat) – Lietuvos anatomas, botanikas, medicinos daktaras.

Biografija

Brolis Antanas Belkevičius. 1815-1820 m. Vilniaus universitete studijavo mediciną, 1822-1823 m. gilino žinias Sankt Peterburge ir Maskvoje. 1837 m. medicinos daktaras.
Nuo 1825 m. Vilniaus universiteto anatomijos adjunktas, nuo 1827 m. profesorius. Subūręs anatomus pagausino Vilniaus anatomijos muziejų, kuris tuo metu buvo vienas pirmųjų Europoje. Tyrė kaulėjimo židinius, kaltūną, nuo pasiutligės mirusiųjų smegenis, naujagimių plaučių uždegimą, užkrūčio liauką, bandė aneurizmų ligatūras. Dirbo botanikos ir ornitologijos srityse.
Pasaulio prekybos centro memorialas

Pasaulio prekybos centro memorialas – memorialas skirtas rugsėjo 11 atakų metu sugriuvusiems Pasaulio prekybos centro pastatams atminti.
2006 m. rugpjūčio mėn. pasaulio prekybos centro memorialo fondas bei Niujorko ir Niudžersio uosto valdyba pradėjo memorialo ir muziejaus statybos darbus. Memorialas įkurtas Pasaulio prekybos centro sklypo vietoje, kurioje iki rugsėjo 11 atakų stovėjo dvyniai dangoraižiai. Memorialas skirtas pagerbti per atakas žuvusiems žmonėms ir gelbėtojams.
Electronic Arts

Istorija

1982 m. vasarį verslininkas Trip Hawkins pradėjo ieškoti finansavimo naujai savo įmonei „Amazin' Software“. Šiuo klausimu jam padėjo Don Valentine iš rizikos kapitalo kompanijos „Sequoia Capital“. Gavęs finansavimą T. Hawkins pradėjo plėtoti savo verslo planą. Pagal jį „Electronics Arts“ gamino ir platino vartotojų programinę įrangą.
Plečiantis kompanijai T. Hawkins atsivedė specialistus iš tokių įmonių kaip „Apple“, „Atari“, „Xerox PARC“ ir „VisiCorp“.
1986 m. EA įkūrė savo pirmąjį padalinį Europoje ir susitarė su Vokietijos žaidimų kompanija „Ariolasoft“ dėl jų žaidimų leidybos. Taip pat tuo metu įvyko „Amazin' Software“ kompanijos pervadinimas į „Electronic Arts“.
2000 m. iš įmonės pasitraukus T. Hawkins, kompanija pakeitė savo logotipą.
2006 m. pradžioje įmonė visame pasaulyje sumažino savo darbuotojų skaičių 5 procentais.
2005 m. EA pradėjo sporto simuliatorių projektą su „NFL“ lyga bei pasirašė ilgametę sutartį su ESPN kanalu. Būtent šie ir panašūs veiksmai suteikė EA kompanijai didelę komercinę sėkmę. EA buvo pirmoji žaidimų gamintoja, pradėjusi daugiametę tokių serijų kaip „Madden“, „FIFA“, „NHL“, „NBA Live“, „Tiger Woods“ ir panašių gamybą. Kiekvienais metais šiose serijose EA atnaujina sudėtis bei šiek tiek pakeičia grafiką.
2006 m. rugsėjį EA ir „Nokia“ pasirašė sutartį dėl mobiliųjų sporto žaidimų gamybos ir leidybos. EA tapo pagrindine tokių žaidimų gamintoja.
2008 m. pasklido gandai, kad EA nori įsigyti vienos didžiausių konkurentės „Take-Two Interactive“ pagrindinį akcijų paketą, tačiau po kelių mėginimų tai neįvyko.
2008–2009 m. pasaulio ekonominės krizės metu EA kompanija ėmėsi taupymo ir atleido apie 11 procentų savo darbuotojų bei uždarė 12 biurų. Tų metų pabaigoje dėl ekonominio nuosmukio ir populiarių žaidimų trūkumo kompanija patyrė 641 milijonų JAV dolerių nuostolių.
2013 m. balandį EA įvykdė reorganizaciją ir atleido 10 procentų savo darbuotojų. Rugsėjo mėnesį naujuoju kompanijos vadovu tapo Andrew Wilson.
2015 m. kompanija sukūrė naują savo filialą „Competitive Gaming Division“, atsakingą už elektroninio sporto žaidimų vystymą.
2018 m. sausį kompanija pasirašė susitarimą su Major League Soccer dėl „eMLS“ lygos sukūrimo žaidimui „FIFA 18“.
XIII amžiaus 6-as dešimtmetis

XIII amžiaus šeštasis dešimtmetis prasidėjo 1251 metais ir baigėsi 1260 metais
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XII amžius – XIII amžius – XIV amžius
Dešimtmečiai:
1-as2-as3-as4-as5-as
- 6-as -
7-as8-as9-as10-as1-as
Metai:  1251 1252 1253 1254 1255 1256 1257 1258 1259 1260
Viktoras Frankenšteinas

Būtybės autorius

Romane Viktoras Frankenšteinas, studentas iš Ženevos sukuria gyvą sutvėrimą iš negyvos materijos, surinkdamas žmogaus kūną iš atskirų numirusiųjų kūnų fragmentų. Jis ieško ir randa metodą, kaip atgaivinti būtybę. Daugelį mėnesių dirbęs laboratorijoje, su entuziazmu Frankenšteinas pasiekia savo tikslą - sutveria gyvą padarą. Deja, atgijęs padaras tampa tikra pabaisa. Frankenšteinas per vėlai suvokia per toli nuėjęs, nors ir įminęs gyvybės paslaptį. Mokslininką kamuoja baimė sutikti savo rankomis sukurtą pabaisą. Kūrėjas jai net nesuteikia vardo, vadina tiesiog „Būtybe“ („The Creature“), monstru, demonu ir pan. Monstras keršija išžudęs mokslininko artimuosius, o galutinai palaužęs savo kūrėją, ir jį patį.
Frankenšteino monstro ir jo autoriaus pora simbolizuoja žmogaus nesėkmingas pastangas prisiimti Dievo funkcijas. Žvelgiant iš švietimo amžiaus racionalistinės filosofijos idėjų pozicijų, romane plėtojamas pagrindinių personažų konfliktas perauga į etinę mokslininko atsakomybės už savo atradimus ir jų pasekmes problemą.

Palikimas

Frankenšteinas ir jo sukurta būtybė susilaukė daugybės nevienareikšmiškų interpretacijų literatūroje, mene, televizijoje, teatre ir ypač – kine, kur romano siužetas patyrė eilę adaptacijų, įgijo naujų motyvų. Pats herojus populiariojoje kultūroje transformuojamas į eilę panašių personažų – Henrį Frankenšteiną, Daktarą Frankenšteiną, Baroną Frankenšteiną – netgi painiojamas su savo sukurtu bevardžiu monstru.
Frankenšteino prototipu kai kurie šaltiniai laiko vokiečių alchemiką Johaną Dipelį, gimusį vadinamojoje Frankenšteino pilyje (Burg Frankenstein).
Kauno muzikos mokykla

Istorija

1919 m. kovo mėn. vargonininko Juozo Naujalio pastangomis ir lėšomis „Saulės“ gimnazijos patalpose atidaryta pirmoji nepriklausomos Lietuvos muzikos mokykla. Iš pradžių buvo privati, 1920 m. suvalstybinta. 1919–1921 m. mokykloje buvo fortepijono, smuiko, dainavimo, vėliau – dar ir violončelės, kontraboso, vargonų, pučiamųjų instrumentų bei kompozicijos specialybės. 1919 m. mokėsi 40 mokinių, dirbo 3 dėstytojai, 1929 m. – 270 mokinių, 32 dėstytojai. 1930 m. mokykloje buvo 14 specialybės klasių ir 15 bendrųjų muzikos dalykų klasių. 1930–1933 m. buvo rengiami operos dainininkai, simfoninio ir kamerinio orkestro muzikantai.
1926–1933 m. mokykla turėjo simfoninį orkestrą (jam 1926–1928 m. vadovavo I. Vildmanas-Zaidmanas, 1928–1933 m. – Juozas Tallat-Kelpša). Orkestras koncertuodavo Valstybės teatre; repertuarą sudarė užsienio klasikų ir lietuvių kompozitorių kūriniai. 1933 m. Kauno muzikos mokykla pertvarkyta į Kauno konservatoriją.

Pedagogai

Vincas Bacevičius, Jonas Bendorius, Povilas Berkavičius, Lidija Dauguvietytė-Malko, Balys Dvarionas, Emerikas Gailevičius, Vladislava Grigaitienė-Polovinskaitė, Juozas Gruodis, Emilija Janickienė, Aleksandras Kačanauskas, Albertas Köhelikas, Elena Stanek-Laumenskienė, Oreste Marini, Nikodemas Martinonis, Petras Oleka, Juozas Pakalnis, Vladimiras Ružickis, Julius Štarka, Juozas Tallat-Kelpša, Izaokas Vildmanas-Zaidmanas, Viktoras Žadeika, Juozas Žilevičius ir kt.

Mokiniai

Antanas Budriūnas, Klemensas Griauzdė, Kazys Gutauskas, Jurgis Karnavičius, Konradas Kaveckas, Antanas Kučingis, Jonas Nabažas, Antanas Račiūnas ir kt.
Aleksandras Mykolas Liubomirskis

Biografija

Lenkijos kilmingos kunigaikščių Liubomirskių giminės atstovas, herbo „Šreniava“ savininkas. Karūnos didžiojo etmono Jurgio Sebastijono Liubomirskio (1616–1667) antrasis sūnus nuo pirmos santuokos su Konstancija Ligeza (m. 1648). Broliai – Stanislavas, Jeronimas Augustinas, Jurgis Dominykas ir Pranciškus.
ATR karų su Rusija dalyvis. 1656 metais mūšyje su švedais prie Varkos vadovavo dragūnų pulkui (190 arklių). 1660 metais karinės kampanijos metu kunigaikštis Aleksandras Michailas Liubomirskis vadovavo raitelių pulkui Liubaro mūšyje, Čiudnovo mūšyje ir Slobodiščevo mūšyje.
Paaudrio durpynas

Paaudrio durpynas – durpynas šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2 km į rytus nuo Jūžintų, tarp Rašų ežero ir Sartų ežero šiaurės vakarinės šakos. Užima 12,18 km² plotą. Sudarytas ežerinės kilmės žemapelkėje. Šiauriniu pakraščiu teka Audros upė.
Nenusausintų durpių sluoksnio vidutinė storymė – 2,0 m, didžiausia – 7,1 m. Durpės daugiausia plynraistinės. Durpių vidutinis susiskaidymas 32 %, peleningumas 16,2 %, vidutinis drėgnumas 86 %. Po durpėmis slūgso sapropelio sluoksnis (iki 6 m), po juo – smėlis, molis, priemolis.
Paaudrio durpyne durpes kasė Rokiškio durpių įmonė – 1985 m. ji pagamino 20 000 t durpių. Dabar durpynas nebeeksploatuojamas, patenka į Sartų regioninio parko valdas. Kaimai šalia durpyno: Zalūbiškis, Minkūnai, Kalbutiškės.
Paktikos provincija

Geografija

Šiaurinė dalis kalnuota, ten yra svarbi Chosto–Gardezo perėja. Pietuose ir vakaruose paviršius pereina į kalvynus. Svarbiausia upė – Gumalis. Pasienio ruožas su Pakistanu beveik nekontroliuojamas, čia veikia Talibano grupuotės.

Gyventojai

Apie 96 % Paktijos gyventojų sudaro puštūnų klanai. Taip pat gyvena uzbekai (1,8 %), tadžikai, hazarai, beludžiai. Praktiškai visi gyventojai yra musulmonai sunitai.
Kirišai

Istorija

Nuo 1693 m. rašytiniuose šaltiniuose minimas Kirišų kaimas. Iki XX a. pr. buvo mažas kaimas, bet pradėjo augti nutiesus geležinkelį. Per Antrąjį pasaulinį karą gyvenvietė sugriauta, apylinkėse vyko nuožmūs mūšiai. 1961 m. pradėjus statyti naftos perdirbimo gamyklą Kirišai atstatyti, o 1965 m. suteiktos miesto teisės.
Vairuotojo pažymėjimas

Vairuotojo pažymėjimas – oficialus dokumentas, patvirtinantis jo turėtojo teisę vairuoti motorines transporto priemones (autobusas, automobilis, motociklas, mopedas, sunkvežimis, troleibusas) ir jo asmens tapatybę.

Vairuotojo pažymėjimo išdavimas

Kai kuriose šalyse vairuotojo pažymėjimas išduodamas asmeniui prieš jam pradedant vairuoti. Tačiau daugelyje šalių prieš gaunamas pažymėjimą asmuo turi išlaikyti tam tikrus egzaminus ir atitikti tam tikrus reikalavimus.
Lietuvoje norintis gauti vairuotojo pažymėjimą asmuo turi būti ne jaunesnis 18 metų, nuolat gyventi Lietuvos Respublikoje, būti tinkamos vairuoti sveikatos būklės ir mokėti suteikti pirmąją pagalbą, išmanyti reglamentuojančius kelių eismą teisės aktus, būti išlaikiusiam žinių, įgūdžių ir elgsenos kvalifikacinius egzaminus įstatymo nustatyta tvarka. Žinios ir įgūdžiai dažniausiai įgyjami privačiai dirbančiose vairavimo mokyklose, o kvalifikaciniai egzaminai laikomi valstybės įmonėje „Regitra“, kuri taip pat išduoda ir keičia vairuotojo pažymėjimus (anksčiau šią funkciją atlikdavo policija).
Turkmėnijoje, be kitų reikalavimų, privaloma išlaikyti egzaminą apie Ruhnamos mokymą.
KOMAA

KOMAA - Lietuvos komunikacijos agentūrų asociacija, įsteigta 2002 m. rugsėjo 16 d. Agentūrą įsteigė ir jos nariai yra Lietuvoje veikiančios reklamos ir žiniasklaidos planavimo agentūros (iš viso 22).
KOMAA atstovauja narių interesams, renka informaciją apie numatomus priimti įstatymus ar kitus dokumentus, susijusius su reklamos rinka, teikia pasiūlymus priimant su reklamos rinka susijusius sprendimus.
KOMAA taip pat rūpinasi reklamos agentūrų prestižo kėlimu, informacijos apie reklamos agentūras teikimu žiniasklaidai, rengia seminarus agentūroms ir jų klientams apie bendrą reklamos projektų organizavimą, reklamos agentūros veiklos principus ir t. t.
Butidaungas

Istorija

2010–2011 m. miestą nuniokojo Maju upės potvynis. 2016–2017 m. Butidaunge vyko susirėmimai tarp rohinjų sukilėlių ir Mianmaro policijos. Daug rohinjų iš miesto ir apylinkių pasitraukė.
Martyno akmuo

Martyno akmuo – stambus riedulys, valstybės saugomas geologinis gamtos paminklas Šiaulių rajone, Kuršėnų miškų urėdijos Šaukėnų girininkijos (10 kv.) teritorijoje, Skaistgirio miške, apie 3 km į pietryčius nuo Varputėnų. Akmuo pasiekiamas iš kelio  159  Užventis–Šaukėnai–Kuršėnai  pasukus į rytus ir pagal kelio nuorodas pavažiavus apie 1,7 km. Akmuo slūgso Šilkalnių geomorfologiniame draustinyje, brandžiame miške ant šlaito. Kalvos papėdėje įrengtas informacinis stendas ir patogūs laiptai prieiti iki akmens. Netoliese yra kita aukšta kalva su stačiu šlaitu, vietos žmonių vadinama Blizgės kalnu.
Akmuo paskelbtas valstybės saugomu remiantis Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76. Gamtos paminklas nuo 2000 m.
1998 m. Martyno akmuo įregistruotas Kultūros vertybių registre (unik. kodas 5128).

Legendos

Seniau viršutinėje akmens dalyje buvo į žmogaus pėdą panaši įduba. Yra keletas pasakojimų apie Martyno akmens vardo kilmę. Pagal vieną iš jų, šioje vietoje buvo užmuštas iš dvaro pabėgęs kumetis Martynas. Pono tarnai jį surado miegantį ant akmens ir nukirto galvą. Kalbama, kad kažkur prie akmens turėtų būti ir Martyno kapas.
Lietuvių padavimuose didžiuliai akmenys dažnai siejami su velniu. Martyno akmuo – ne išimtis. Kalbama, kad vieną naktį velnias sumanė šiuo akmeniu sugriauti Šaukėnų bažnyčią, tačiau benešant gaidys pragydo. Supykęs dėl bergždžio darbo, nelabasis sviedė akmenį į mišką, kur ir tebeguli.

Duomenys

Didžiulio kriaušės formos riedulio ilgis – 5,9 m, plotis – 2,8 m, aukštis – 2 m. Sudaranti uoliena – amfibolinis biotitinis granitas, rusvai pilkas su juodais smulkiais intarpais.
Aukšta įtampa (1972 filmas)

Turinys

Jaunas mechanikas Chosė atvyksta į Madridą, tikėdamasis čia rasti pelningą užsiėmimą, tačiau jau pirmą dieną lažybose netenka visų savo santaupų. Susipažinęs su fotografe Eliza, Chosė apsistoja pas ją, o ši nusiveda jį į savo parodą, kur lankosi įtakingi žmonės. Čia Chosė susipažįsta su Laura, kurios vyras Pablo yra vienas iš Elizos rėmėjų. Įtardamas, kad jų santuoka nėra ideali, Chosė pasiūlo Laurai savo pagalbą. Jiedu tampa meilužiais ir Laura prasitaria, kad jų šeimos turtai priklauso jai, tačiau dėl santuokos suvaržymų ji negalinti jais laisvai disponuoti, todėl vyro mirtis išspręstų tiek jos, tiek Chosė problemas. Šis pasiryžta žmogžudystei ir, naktį įsėlinęs į namus, paleidžia kelis šūvius į miegantį vyrą. 
Po keleto dienų paaiškėja, kad žuvo ne Pablo, o jo draugas, nakvojęs jo namuose. Susitikęs su Chosė, Pablo mainais už tylą, pasiūlo jam nužudyti Laurą. Šantažuojamas abiejų sutuoktinių, išsigandęs Chosė pažada jiems abiem įvykdyti nusikaltimus, tačiau nesiryžta. Manydama, kad sandėris neįvyks, Laura nusprendžia pati nužudyti vyrą ir sufabrikuoti įkalčius, kad būtų apkaltintas Chosė...
Potipis

Potipis – viena iš taksonominės organizmų klasifikacijos pakopų. Žemesnė už tipą, aukštesnė už klasę.
XVII amžiaus 1-as dešimtmetis

XVII amžiaus pirmasis dešimtmetis prasidėjo 1601 metais ir baigėsi 1610 metais
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XVI amžius – XVII amžius – XVIII amžius
Dešimtmečiai: 6-as 7-as 8-as 9-as 10-as - 1-as - 2-as 3-as 4-as 5-as 6-as
Metai: 1601 1602 1603 1604 1605 1606 1607 1608 1609 1610
Mindaugas Ladiga

Biografija

1985 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.
1992–1997 m., 2001–2005 m. ir 2009 m. Valstybės saugumo departamento tarnautojas. 1997–2001 m. Lietuvos Respublikos ambasados Rusijoje antrasis sekretorius. 2005–2006 m. Lietuvos Respublikos ambasados Ukrainoje patarėjas. 2006–2009 m. Lietuvos Respublikos Prezidento patarėjas. 2009–2010 m. Lietuvos Respublikos ambasadoje Baltarusijos Respublikoje patarėjas.
2010–2012 m. LR vidaus reikalų viceministras.
Vedęs. Žmona – Eglė. Dukra – Ieva Elena. Sūnus – Martynas.
Ozo parkas

Ozo parkas – parkas šiaurinėje Vilniaus miesto dalyje, šalia „Siemens“ arenos ir „Ozo“ prekybos ir pramogų centro. Juo patogu naudotis šalia esančių naujų daugiabučių bei Šnipiškių, Baltupių, Jeruzalės, Žirmūnų, Šeškinės, Fabijoniškių mikrorajonų gyventojams. Parką administruoja Všį „Vilniaus miesto parkai“.
8,5 ha dydžio parkas atidarytas 2011 m. spalio mėn. pabaigoje. Šį parką ir poilsio zoną buvo įsipareigoję įkurti sporto arenos ir vandens parko statytojai. Naujajam parkui sutvarkyti 2,4 mln. Lt skyrė teritorijos plėtotojai – viešoji įstaiga „Ozo pramogos“.
Parko teritorijoje išsaugota čia dar nuo ledynmečio šalia gamtos objekto – Šeškinės ozo – susiformavusi ežerėlių sistema, buvusi senvagės teritorija. Tyvuliuoja keturi tvenkiniai, kuriuose yra natūralios sąlygos (kai kur palikti meldynai) gyventi vandens paukščiams. Parkas pritaikytas pėstiesiems, tėvams su vaikų vežimėliais ir neįgaliesiems, o dviračiais važinėti parko takeliais draudžiama, kaip ir žvejoti tvenkiniuose. Parko natūraliuose plotuose galima žaisti futbolą, kitus lauko žaidimus, laidyti aitvarus. Kuriant naująjį parką bent jau artimiausiu metu atsisakyta įrengti futbolo aikštelę ir teniso kortus.

Parko biologinė įvairovė

Parke yra palikta nešienaujama ekologinė pieva, kurios gausiai žydinčiais augalais naudojasi įvairūs vabzdžiai (tarp jų ir bitės), gyvena smulkūs žinduoliai. Ši pieva svarbi ne tik lokaliai biologinei įvairovei, tačiau ir kaip edukologinė priemonė. Didelė augalų įvairovė šiame Ozo parko plote rodo besiformuojančią augalų bendriją bei neseniai vykusius intensyvius žemės kasimo darbus. Paprastasis ežeinis (Echium vulgare), bekvapis šunramunis (Tripleurospermum perforatum), baltažiedis ir geltonžiedis barkūnai (Melilotus albus, Melilotus officinalis) auga pakelių šlaituose ir kitokiame eroduotame dirvožemyje. Šie augalai pirmieji užima iškastus nederlingus paviršius. Subrandinę ir išbarstę sėklas bei pagerinę dirvožemį, jie užleidžia vietą labiau konkurencingoms rūšims. Laikui bėgant įsivyrauja daugiamečiai pievų augalai: dirvinė buožainė (Knautia arvensis), geltonžiedė liucerna (Medicago falcata), baltasis ir raudonasis dobilai (Trifolium repens, Trifolium pratense), siauralapis ir plaukuotasis gysločiai (Plantago lanceolata, Plantago media), mėlynžiedis vikis (Vicia cracca), pievinis pelėžirnis (Lathyrus pratensis), įvairios varpinės žolės. Tokioje pievoje galima stebėti ne tik žydinčias gėles, bet ir įvairiausius vabzdžius: skruzdėles, drugius, laumžirgius.