Hayao Miyazaki

Biografija

Mijadzakis gimė Bunkijo seniūnijoje (Tokijas) ir buvo antrasis iš keturių brolių. Per Antrąjį pasaulinį karą Mijadzaki tėvas Kacudži vadovavo lėktuvų gamybos įmonei, kurią įkūrė jo brolis (Mijadzaki dėdė). Tuo laikotarpiu Mijadzaki mokėsi piešti lėktuvus ir taip išsivystė jo visą gyvenimą jais trunkantis susižavėjimas, kuris atsiskleidė ir jo animaciniuose filmuose.
Jo motina buvo nepasotinama skaitytoja, nuolat abejojusi dėl visuomenės priimtų normų. Mijadzaki prisipažino, kad polinkį į abejones ir skepticizmą paveldėjo būtent iš motinos. Nuo 1947 iki 1955 metų ji buvo gydoma nuo tuberkuliozės, tad Mijadzaki šeimai dažnai teko persikraustyti. Šis ir kiti išgyvenimai atsispindi jo darbuose, kaip, pvz., filme „Mano kaimynas Totoro“ vaizduojama šeima, kurioje motina serga labai panašiai, kaip ir Mijadzakio motina.
Lankydamas Totojamos vidurinę mokyklą, Mijadzakis pamatė filmą „Baltosios gyvatės pasaka“ (Hakujaden), kuris apibūdinamas kaip pirmasis japoniškas pilnametražis spalvotas filmas. Nuo to laiko jis ėmė domėtis animacija, nors anksčiau jis norėjo tapti manga komiksų rašytoju. Jis neturėjo didelio vargo piešiant lėktuvus ar tankus, tačiau jam ypač nesisekė piešti žmones. Todėl, kad galėtų tapti animatoriumi, Mijadzakis ėmė mokytis piešti žmonių figūras. Tokių žymių dailininkų, kaip Osamu Tezuka, kūryba įtakojo jo ankstyvuosius kūrinius. Sulaukęs dėl to priekaištų, jis ėmė vystyti savo paties stilių, bet tą padaryti buvo nelengva iki kol jis pradėjo studijuoti animaciją.
Baigęs vidurinę mokyklą Mijadzakis įstojo į Gakušiuin universitetą, kur 1963 m. gavo politikos ir ekonomikos mokslų baigimo diplomus. Studijuodamas universitete jis buvo „Vaikiškos literatūros nagrinėtojų klubo“ narys, kas, anot paties Mijadzakio, buvo „artimiausia komiksams tomis dienomis“.

Karjera

1963 m. balandį Mijadzakis gavo darbą „Toei Animation“ studijoje. Dirbdamas antraeiliu dailininku animaciniame filme „Sarginis šuo Bow Wow“ (Watchdog Bow Wow) greitai tapo asmeniniu „Toei Animation“ direktoriaus sekretoriumi.
2013 m. pasirodė pagal Mijadzakio manga komiksus sukurtas ir jo paties režisuotas filmas „Vėjas kyla“, kuriame pasakojama Džiro Horikošio, Antrojo pasaulinio karo laikų naikintuvo Mitsubishi A6M Zero dizainerio, istorija. Tų pačių metų rugsėjo 1 d. keletas Japonijos televizijos tinklų, įskaitant NHK, pranešė Venecijos kino festivalio metu studijos „Ghibli“ prezidento Kodži Hošino pareiškimą, jog Mijadzakis traukiasi iš pilnametražių animacinių filmų kūrybos. Rugsėjo 6 d. Tokijuje pranešimo spaudai metu Mijadzakis tai patvirtino, teigdamas, kad „Vėjas kyla“ yra jo paskutinis filmas. Mijadzakis ketina siekti naujų tikslų, tokių kaip veikla „Studio Ghibli“ muziejuje. Studijos prodiuseris Tošijo Sudzukis atskleidė, kad Mijadzakis ir toliau kurs komiksus ir šiuo metu dirba prie serijomis leisti ketinamo kūrinio apie samurajus. Kolega animatorius Isao Takahata bei vėliau ir T. Sudzukis viešai pareiškė, kad, jų manymu, Mijadzakis gali dar pergalvoti savo sprendimą, mat tokių pasitraukimo pareikšimų jau buvo ne vienas (tiesą sakant jau šeši).

Asmeninis gyvenimas

1965 m. lapkritį Mijadzakis vedė savo bendradarbę animatorę Akemi Otą ir susilaukė dviejų sūnų: Goro ir Keisukės. Goro tapo animatoriumi ir kino filmų kūrėju, o Keisukė piešia ant medžio – jis palaipsniui sukūrė „Ghibli“ muziejų ir jame atidarė graviruoto medžio parodą pagal filmą „Širdies šnabždesys“ (Whisper of a Heart).
Mijadzakio atsidavimas darbui, kaip dažnai spaudoje teigta, neigiamai paveikė jo santykius su Goro. Jis yra pareiškęs, jog nenori sukurti animatorių dinastijos, ir kad jo sūnus turi užsitarnauti vardą pats. Nepaisant to, pastaruoju metu jis palaikė sūnų jo kūryboje, kartu su juo parašydamas scenarijų filmui „Nuo Aguonų kalvos viršūnės“ ir prisideda sūnaus trečiojo filmo istorijos kūrime.