google/wiki40b huggingface dataset:
Paluknio Longino Komolovskio gimnazija

Istorija

1915–1917 m. Paluknyje pamokos vyko privačiame name, mokytojavo tik vienas mokytojas. 1918–1921 m. pamokos vyko klebonijoje. Nuo 1921 m. veikė valdinė 4 skyrių mokykla nuomotame Sadovskių name. 1925–1927 m. pastatytas tipinis medinis pastatas, mokykloje buvo 7 skyriai. Antrojo pasaulinio karo metais pastate įsikūrė vokiečių karinis štabas, mokykla nedirbo.
Po karo veikė vienkalbė lenkiška mokykla, kurią lankė ir kitų tautybių vaikai. Ilgainiui susidarė rusiškos klasės. 1961 m. atidaryta pirmoji lietuviška klasė su 7 mokiniais. 1964 m. Paluknio mokykla tapo vidurine, 1967 m. išleido pirmąją abiturientų laidą. 1975 m. prie mokyklos pastatytas 80 vietų bendrabutis. 1990 m. pastatyti du nauji priestatai. Iki 1995 m. Paluknio trikalbė vidurinė mokykla išleido 28 lenkų, 9 rusų ir 9 lietuvių abiturientų laidas. 1994 m. mokykla padalinta į dvi mokyklas: lenkų-rusų Paluknio vidurinę ir atskirą lietuvių „Medeinos“ vidurinę mokyklą. 2007 m. mokykla tapo XIII konkurso „Najlepsza szkoła – najlepszy nauczyciel“ laureate. 2017 metais gavo gimnazijos statusą bei buvo pavadinta Longino Komolovskio vardu.
Slyva

Augalų morfologija

Nedideli medžiai, medžiakrūmiai arba krūmai.
Lapai paprasti, kiaušiniški, su liaukutėmis. Žiedai pavieniai arba išsidėstę po 2-5 puokštes. Taurėlapių ir vainiklapių - 5. Vaisius – vienasėklis kaulavaisis su sultingu apyvaisiu.
Aldona Jodkaitė

Aldona Jodkaitė-Vrubliauskienė (g. 1928 m. liepos 26 d. Vilkijoje) – Lietuvos aktorė.

Biografija

Vyras Algirdas Vrubliauskas. Baigė Kauno 5-ąją vidurinę mokyklą. 1949 m. baigė Kauno dramos teatro studiją. 1949–1993 m. su pertrauka Kauno dramos teatro (1949–1959 m. Kauno muzikinis dramos teatras), 1952–1956 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro aktorė.
Boltenhagenas

Sportas

2012 m. mieste vyko pasaulio Laser Radial buriavimo čempionatas.
Viduklės herbas

Aprašas

Herbo skydo raudoname lauke sidabriniai vartai su kryžiumi, o vartų arkoje - auksinis šelstantis lokys.

Istorija

2003 m. balandžio 25 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 56. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.
Sigina Basevičienė

Biografija

1995 m. Krosnos agrarinės reformos tarnybos vyr. žemėtvarkininkė. 2000 m. Lazdijų rajono savivaldybės švietimo skyriaus Krosnos vaikų darželio „Eglutė“ vedėja. 2003 m. Krosnos seniūnijos seniūnė. Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Lazdijų rajono skyriaus narė.
1995–2000 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše), Etikos komiteto narė.
Rudolf Reicke

Biografija

Gimė 1825 m. vasario 5 d. Klaipėdoje, mokytojų šeimoje. 1858 m. pradėjo dirbti Karaliaučiaus karališkoje bibliotekoje, 1894 m. tapo šios bibliotekos vadovu. Taip pat prižiūrėjo Valenrodo biblioteką ir buvo vienas iš labiausiai tyrinėjusių Imanuelio Kanto kūrybą. Jis buvo vienas iš Kantianos knygos pradininkų. Nuo 1863 m. iki 1903 m. kartu su rašytoju Ernst Wichert rašė istorinius straipsnius į Altpreußische Monatsschrift apie Rytų Prūsijos istoriją. Mirė 1905 m. spalio 16 d. Karaliaučiuje. Jo sūnus Georg Reicke (1863–1923) buvo Berlyno miesto tarybos narys.
Senovė (Varėna)

Aplinkinės gyvenvietės

Piesčiai – 2 km
Šklėriai – 2,5 km
Kabeliai – 3,5 km
Aleksandras Plaksinas

Aleksandras Plaksinas (g. 1956 m. Leningrade) – TSRS žvalgybininkas, Rusijos karininkas.
Aleksandras Plaksinas – Rusijos Federacijos Gynybos ministerijos anomalių aerokosminių reiškinių mokslinis ekspertas, pulkininkas, technikos mokslų kandidatas.
1979 m. baigė F. Dzeržinskio karo akademiją, įgijo karinio geofiziko specialybę.
1979–1992 dirbo TSRS Gynybos ministerijos 22-ojo bandomojo mokslo tiriamojo instituto anomalių aerokosminių reiškinių laboratorijoje.
RF Gynybos ministerijos centrinio aparato darbuotojas.

Nuorodos, šaltiniai

Rusijos gynybos ministerijos darbuotojas – apie JAV superginklą
Lúcio Costa

Lusijus Kosta (portug. Lucio Marçal Ferreira Ribeiro Lima Costa, 1902 m. vasario 27 d. Tulonas, Prancūzija – 1998 m. birželio 13 d. Rio de Žaneiras, Brazilija) – brazilų architektas, urbanistas, architektūrologas.

Biografija

1917–1924 m. studijavo Nacionalinės dailės mokykloje Rio de Žaneire, nuo 1930 m. šios mokyklos direktorius. Reformavo mokyklos mokymo metodus. 
Vienas Brazilijos moderniosios architektūros kūrėjų, nacionalinės architektūros tradicijas derino su funkcionalizmo bruožais, naujomis statybinėmis technologijomis.
Vinsas Janušonis

Biografija

1976 m. baigė Kauno medicinos institutą.
1976–1977 m. Klaipėdos miesto ligoninės gydytojas internas, 1977–1979 m. apylinkės gydytojas terapeutas. 1979–1981 m. šios ligoninės poliklinikos vedėjas, 1982–2000 m. ir nuo 2001 m. ligoninės vyr. gydytojas. 1993 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1995 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas, nuo 2001 m. profesorius. 1994–2000 m. Lietuvos gydytojų vadovų sąjungos prezidentas. 2000–2001 m. LR sveikatos apsaugos ministras.  Nuo 2001 m. Nacionalinės sveikatos priežiūros įstaigų asociacijos prezidentas.
1996–2003 m. Kauno medicinos universiteto Psichofiziologijos ir reabilitacijos instituto mokslinės tarybos pirmininkas. Nuo 2001 m. Klaipėdos kolegijos Tarybos pirmininkas.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo kryptis – profilaktinė medicina, sveikatos apsaugos sistemos ir jos organizacijų, sveikatos priežiūros ir jos kokybės, ligų valdymas.
Pašėlęs vakarėlis

Turinys

Kažkada Grimas buvo populiarus nebyliojo kino aktorius, tačiau dabar įsigalėjęs garsinis kinas, jo žvaigždė užgesusi ir jis nuobodžiai leidžia dienas kartu su žmona Kvine. Desperatiškai mėgindamas susigrąžinti buvusią šlovę, jis pats finansuoja savo naujojo filmo kūrimą. Į premjerą savo namuose jis sukviečia svarbiausių kino kompanijų prodiuserius, tikėdamasis, kad juosta juos sudomins ir šie imsis ją platinti. 
Vakarėlis įsisiūbuoja, Grimas, nesudominęs prodiuserių, vis daugiau geria ir tampa irzlus bei priekabus. Negana to, jaunas aktorius Deilas ima aktyviai rodyti dėmesį Kvinei ir tai galiausiai išveda Grimą iš pusiausvyros. Vakarėlis baigiasi žmogžudyste...
Nyderlandų Formoza

Istorija

Nuo XVI a. II pusės Nyderlandai bandė pralaužti susidariusią portugalų ir ispanų hegemoniją Azijoje ir Afrikoje. Įsitvirtinę Batavijoje, jie siekė galimybių prekiauti su Rytų Azijos šalimis, pirmiausia Kinija, tačiau Makao įsitvirtinę portugalai jų interesus blokavo. 1622 m. olandai norėjo įsikurti Penghu salose, tačiau iš ten išvyti galiausiai įsitvirtino Taivano salos pietryčiuose. Čia jau egzistavo prekybinė gyvenvietė, kurioje vykdė prekybą kinai, japonai ir vietos gyventojai aborigenai.
Anpingo teritorijoje olandai pastatė Zelandijos tvirtovę, kuri pasižymėjo puikia strategine padėtimi, tačiau joje trūko geriamo vandens. Iš čia olandai plėtė savo įtaką saloje. Tuo metu jie susidūrė su vietinių aborigenų pasipriešinimu, kurį žiauriai malšino. Krikščionys misionieriai skleidė aborigenų tarpe krikščionybę, kai kurie jų buvo nužudyti. Nepaisant kliūčių, olandams pavyko įsitvirtinti pietinėje salos dalyje ir pavergti vietos gyventojus. 1641 ir 1642 m. jie surengė ekspedicijas prieš ispanus šiaurinėje salos dalyje. Ispanai, negavę paramos iš savo pagrindinės bazės Maniloje, buvo priversti pasitraukti.
Olandai savo naujoje kolonijoje matė didžiulį potencialą. Ji buvo patogioje strateginėje padėtyje ir dėl to galėjo turtėti iš trikampės prekybos tarp Kinijos, Japonijos ir Taivano. Svarbios prekės buvo šilkas ir sidabras. Svarbi vietinė prekė buvo dėmėtasis elnias, kurį masiškai medžiojo ir tiekė aborigenai. Jo odos turėjo paklausą tarp japonų, o mėsa ir ragai – tarp kinų. Įsitvirtinę olandai saloje ėmė vystyti ir žemdirbystę, čia masiškai pradėdami auginti ryžius ir cukranendres.
Vystant salos ekonomiką, olandams reikėjo didesnės darbo jėgos, o vietos aborigenai žemdirbystės vystymui netiko. Todėl jie ėmė skatinti masinę kinų imigraciją iš žemyno. Iki tol etninių kinų saloje buvo labai nedaug (manoma, kad apie 1000 sezoniškai atvykstančių prekybininkų), o per olandų valdymo laikotarpį jų skaičius išaugo 50–60 tūkst. Dauguma į salą vykstančių kinų buvo kilę iš Fudziano provincijos (hoklai) arba iš rytų Guangdongo (hakka). Jie buvo verčiami dirbti sunkų darbą vergovinėmis sąlygomis, todėl ne kartą sukilo.
1661 m. Fudziano didikas Zheng Chenggong (olandų vadinamas Koxinga), kuris buvo ištikimas Mingų dinastijai, pabėgo iš savo šalies, mat ten įsitvirtino Čingų dinastija. Vadovaudamas nemažam laivynui, jis išsilaipino Taivano pakrantėje, norėdamas išstumti iš čia olandus. Tais metais jo pajėgos apgulė Zelandijos tvirtovę. Po 9 mėnesių apgulties, 1662 m. vasario 1 d. olandai buvo priversti pasiduoti, pasirašyti sutartį ir atsisakyti interesų saloje. Tai buvo jų kolonijos pabaiga.
1664–1668 olandai laikinai atkovojo vieną savo tvirtovę Dzilonge (salos šiaurėje), tačiau netrukus ją savo noru apleido.
Varaderas

Istorija

Varaderas įkurtas 1887 m., ilgą laiką buvo druskos kasykla.
Klaipėdos Prano Mašioto progimnazija

Istorija

Klaipėdos Prano Mašioto vidurinė mokykla įkurta 1998 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos Klaipėdos skyriaus narių ir dekano monsinjoro Jono Gedvilo iniciatyva. Mokykla pavadinta pedagogo ir rašytojo Prano Mašioto (1863–1940) vardu, kuris 1924–1929 m. dirbo Klaipėdoje lietuviškos gimnazijos direktoriumi. Pirmuosius veiklos metus (1997 m.) mokykla pradėjo Klaipėdos Ievos Simonaitytės vidurinės mokyklos patalpose, o 1998 m. rudenį persikėlė į naują pastatą Varpų g. 3.
Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos 2008 m. birželio 26 d. sprendimu Nr. T2-236 reorganizuota į pagrindinę mokyklą, nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. mokykla savo veiklą pradėjo būdama progimnazija (Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos 2011 m. liepos 28 d. sprendimu Nr. T2-253).
Čeprečiškė

Istorija

Kaimo šiaurinėje dalyje buvusi senovės gyvenvietė ir senkapiai.

Aplinkinės gyvenvietės

Kurtuvėnai – 4,5 km 
 Sodeliukai – 2,5 km
Blužgalis – 3 km
ŠIAULIAI – 18 km 
 BUBIAI – 5 km
Zuikiškė – 2 km 
 Alksnyniškė 1 km
Padegliai – 2 km
Paširvis – 2 km
Pageluvis – 1 km
Volungiai – 1 km 
 Bazilionai – 2 km
Shotwell

Savybės

Shotwell importuoja foto ir video vaizdus tiesiai iš skaitmeninės kameros, automatiškai sugrupuoja failus pagal jų sukūrimo laiką ir EXIF duomenis, palaiko žymių priskyrimą. Vaizdo redagavimo galimybės: vaizdo padėties (posūkio kampo) pataisymas, apkarpymas, raudonosios akies efekto pašalinimas, spalvų balansas, taip pat yra automatinė fotografijos vaizdo pagerinimo funkcija (enhance). Programa leidžia publikuoti vaizdus Facebook, Flickr, Picasa Web Albums, Piwigo ir YouTube svetainėse.

Techninė informacija

„Yorba Foundation“ sukūrė Shotwell naudodama programavimo kalbą Vala. Nuotraukos importuojamos naudojantis libgphoto2 biblioteka, panašiai kaip F-Spot ir gThumb vaizdo redaktoriuose.
Gediminaičių stulpai

Gediminaičių stulpai – vienas svarbesnių Lietuvos valstybingumo simbolių, valdančiojo valdovo simbolis, naudotas Gediminaičių ir Jogailaičių valdovų. Pirmas žinomas panaudojimas – 1397 m. Vytauto antspaude, vėliau Vytautui pavaldūs pulkai žygiavo su šiuo ženklu žymėtomis vėliavomis Žalgirio mūšyje. Yra kelios Gediminaičių stulpų kilmės teorijos, viena teorija sieja ženklą su Gediminaičių kildinimu iš romėniškos columna giminės, kita versija – kad stulpai išsivystė iš slaviškų prekių plombų (panašūs ženklai rasti Drohičino plombose), arba yra šventojo aukuro atvaizdas. Gediminaičių stulpai vaizduojami Senųjų Trakų herbe.
Apeliavimas į mases

Apeliavimas į mases (lot. argumentum ad populum) dar žinomas, kaip apeliavimas į daugumą yra argumentacijos klaida. Ja dažniausiai apeliuojama į minios emocijas, todėl tai galima laikyti tam tikra argumento iš skaičių ir apeliavimo į jausmus kombinacija. Dažnai kartu įpainiojamos ir kitos argumentacijos klaidos.
Apeliavimas į mases yra plačiausiai naudojamas metodas politinėse kalbose, ypač – per įvairias demonstracijas, mitingus ir kitus masinius renginius, kai reikia į savo pusę patraukti kuo daugiau publikos. Taip pat pasitaiko ir kasdieniniame gyvenime, religiniuose bei pseudomoksliniuose debatuose.
Krambambulia

Krambambulia (baltarus. ir rus. крамбамбуля) - baltarusiškas alkoholinis gėrimas iš degtinės, medaus ir prieskonių, geriamas tiek šaltas, tiek karštas.

Istorija

Pavadinimas krambambulia atsiradęs iš vokiško likerio krambambulio pavadinimo. Krambambulį gamindavo Dancige iš brendžio ir kadagių. Likerio krambambulio pavadinimas tapo bendriniu, Europos universitetų studentai šiuo žodžiu vadindavo įvairius stiprius alkoholinius gėrimus. Pvz., vienas toks stiprus „krambambulis“ minimas Aleksandro Ostrovskio pjesėje „Vilkai ir avys“. Žodį krambambulis išpopuliarino ir to paties pavadinimo studentų daina, kurios pradinį variantą 1745 m. sukūrė Christoph Friedrich Wedekind. Į rusų kalbą šios dainos tekstą XIX a. išvertė Nikolajus Jazykovas (Николай Языков; 1803-1846).
Žinoma, kad baltarusiškas krambabulios receptas jau buvo žinomas iki Spalio revoliucijos, tačiau nebuvo paplitęs. Gėrimas išpopuliarėjo po 2000 metų, kai krambambulią ėmė laikyti nacionaliniu baltarusių alkoholiniu gėrimu. Baltarusijoje krambambulią gamina kompanija «BELPI - Baltarusiški gėrimai», kuri pasistengė atkurti Didžiosios Lietuvos Kunigaikštystės senovinius receptus. Dabar šis gėrimas įeina į daugelio Baltarusijos restoranų meniu, krambambulią gamina pramoniniu būdu.
Maskvoje yra baltarusių virtuvės restoranas „Krambambulia“, pavadintas pagal šį gėrimą.

Šio gėrimo garbei yra pavadinta ir baltarusių ironiško pop-roko grupė „Krambambulia“.
Bill Walton

NCAA karjera

Nuo 1971 iki 1974 metų žaidė už Kalifornijos Universiteto komandą, su kuria 1972 ir 1973 metais laimėjo NCAA turnyrą. Net trejus metus iš eilės (1972–1974 m.) gavo prestižinį Oscar Robertson apdovanojimą (tuo metu vadinosi USBWA College Player of the Year) bei James Naismith apdovanojimą. 1973 m. taip pat buvo apdanotas James E. Sullivan trofėjumi.

NBA karjera

1974 m. NBA naujokų biržoje buvo pakviestas pirmu šaukimu Portlando „Trail Blazers“ ekipos. Nuo 1974 iki 1979 m. žaidė šioje ekipoje bei 1977 m. padėjo laimėti NBA čempionatą ir buvo pripažintas naudingiausiu NBA finalų žaidėju. 1978 m. gavo naudingiausio reguliariojo NBA sezono žaidėjo apdovanojimą.
Antrąjį NBA čempiono žiedą Bill Walton užsidėjo 1986 m., žaisdamas Bostono „Celtics“ komandoje. Tais metais jis buvo pripažintas ir NBA šeštuoju žaidėju.
1996 m. žaidėjas išrinktas į visų laikų geriausių NBA žaidėjų 50-uką.
Eugenijus Meškauskas

Biografija

Gimė ūkininkų šeimoje. Mokėsi Raseinių gimnazijoje, trečios gimnazijos laidos absolventas. Priklausė Ateitininkų kuopai, buvo jos pirmininkas. 1927–1931 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisę. 1930–1931 m. vienas studentų marksistinės draugijos „Aurora“ organizatorių ir veikėjų. Iki 1940 m. dirbo įvairiose Kauno miesto įstaigose. 1940 m. baigė Vilniaus universitetą. 1940 m. birželio 25 d. buvo paskirtas Justo Paleckio, po Lietuvos okupacijos ėjusio Lietuvos prezidento pareigas, sekretoriumi.
1940–1941 m. VDU dėstė marksizmą-leninizmą. 1942–1944 m. laikraščio „Tarybų Lietuva“ redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1944 m. dėstė Vilniaus universitete: 1944–1947 m. Marksizmo-leninizmo katedros, nuo 1947 m. Filosofojos katedros dėstytojas. 1947–1956 m. VU Istorijos ir filologijos fakulteto dekanas, 1956–1959 m. mokymo reikalų prorektorius, 1956–1987 m. Filosofijos katedros vedėjas, nuo 1982 m. profesorius. 1955 m. filosofijos mokslų kandidatas.

Mokslinė veikla

Tyrinėjo pažinimo (erdvės, laiko, materijos, vystymosi ir kt. sąvokas, praktikos vaidmenį pažinimo procese), mokslo metodologijos, determinizmo, materializmo, dialektikos, visuomeninės sąmonės, ideologijos teorijos problemas. Yra parašęs knygų, paskelbęs straipsnių apie filosofijos metodologinį turinį, iš pažinimo teorijos, ideologijos teorijos, filosofijos istorijos.
Daugelis prof. E. Meškausko svarbiausių publikacijų išspausdinta „Problemų“ numeriuose. Savo publikacijose aiškinosi daugybę filosofinių klausimų bei sampratų: „Erdvės ir laiko problema filosofijoje“ („Problemos“, 1977, Nr. 2 (20), p. 13-15), „Dialektinė vystimosi proceso samprata“ („Problemos“, 1987, Nr. 36, p. 5-13). Rašė ne tik šiame žurnale, bet ir daugelyje kitų mokslinių žurnalų. Savo nuomonę dėstė žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ numeriuose.
Papušių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nevėžio kairiojo kranto žemutinės terasos aukštumos kyšulyje, suformuotame jo senvagės. Aikštelė keturkampė, orientuota šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 12 m ilgio, 30 m pločio. Jos pietinėje ir vakarinėje pusėse supiltas puslankio formos 48 m ilgio, 2 m aukščio, 14 m pločio pylimas, vakarinėje dalyje – tik 0,6 m aukščio, 4 m pločio, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 6 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Atrodo, kad pylimas juosė visą piliakalnio aikštelę, tačiau iš rytinės ir pietinės pusių buvo nuplautas Nevėžio. Šlaitai vidutinio statumo, vos 1,5 m aukščio. 
Pietrytinę griovio dalį apardė iškasta duobė. Piliakalnis apaugęs pušimis ir krūmais. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu paminklu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3000 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Tričių piliakalnis 44 kmKiūčių piliakalnis 11 km
Šimonių piliakalnis 37 kmLikalaukių piliakalnis 44 km
Dakšėnų piliakalnis 48 kmPakalniškių piliakalnis (Radviliškis) 24 kmStirniškio piliakalnis 38 km
Papilių piliakalnis 40 kmBaimainių piliakalnis 22 km
Diauderių piliakalnis 33 kmUpytės piliakalnis 6 km
Šukionių piliakalnis 33 kmLevaniškių piliakalnis 36 km
Marijampolio piliakalnis 48 km
Marija Cvirkienė

Biografija

Gimė Bolgrade, kur tuo metu mokytojavo jos tėvas Merkelis Račkauskas. 1921 m. visa šeima persikėlė į Panevėžį, kur jos tėvas dėstė mokytojų seminarijoje. Lankė mergaičių gimnaziją. 1927 m. Račkauskų šeima persikėlė į Kauną, Aukštąją Fredą. 1930 m. baigė „Aušros” mergaičių gimnaziją ir tais pačiais metais įstojo į Kauno meno mokyklą. Dailės mokėsi pas Petrą Kalpoką, Adomą Galdiką. Po intensyvių studijų 1935 m. pradėjo dalyvauti parodose. Kartu su savo vyru rašytoju Petru Cvirka 1937 m. keliavo po Vakarų Europą. Aplankė Berlyną, Drezdeną, Miuncheną, gyveno Paryžiuje, kur tuo metu gyveno nemaža dalis Lietuvos inteligentijos. Iki Antrojo pasaulinio karo sukūrė nemažai peizažų, iš kurių ryškiausiu meno kritikai laiko „Pavasarį prie Nemuno” (1938 m.). Kūryboje, ypač moterų portretuose, siekė atskleisti nuotaiką, būseną, nekoncentruojant dėmesio į psichologinę charakteristiką. 1938-1940 m. priklausė Lietuvos moterų dailininkių draugijai, buvo Lietuvos dailininkų sąjungos (nuo 1939 m. individualistų sekcijos) narė. 1940 m. dalyvavo „Dairos“ (dailininkų realistų-aktyvistų) grupės veikloje. Karo metu su P. Cvirka pasitraukė į Alma Atą, gyveno Maskvoje. Karo metu netapė. Prie tapymo grįžo tik 1945 m., grįžusi į Vilnių. Nuo 1946 m. LTSR dailininkų sąjungos narė. Nors tapė daug, pirmąją personalinę parodą surengė tik 1964 m. Dalyvavo parodose ir užsienyje (Vengrijoje, Italijoje, Čekoslovakijoje). 1965 m. suteiktas LTSR nusipelniusios meno veikėjos, 1972 m. – LTSR liaudies dailininkės vardas. 2000 m. buvo apdovanota 5 laipsnio Gedimino ordinu.
2018 m. Baltijos zoninės šachmatų varžybos

2018 m. Baltijos zoninės šachmatų varžybos – tai vienas iš atrankos etapų į 2020 m. pasaulio čempionato 2019 m. šachmatų taurės varžybas. Jos dar žinomos, kaip FIDE buvusio prezidento K. Ilumžinovo taurės varžybos.
Jas sudarė trys turnyrai: Taline, Palangoje ir  Liepojoje.
Susumavus turnyrų rezultatus, paaiškėjo, kad nugalėjo Latvijos didmeistris Igoris Kovalenka. Jis pateko į 2019 m. pasaulio šachmatų taurės varžybas.

Dalyviai

2018 m. Baltijos zoninėse šachmatų varžybose dalyvauja žaidėjai iš Baltijos šalių: po aštuonis iš Estijos, Latvijos ir Lietuvos. Po 4 žaidėjus parenka Estijos, Latvijos ir Lietuvos šachmatų federacijos ir dar po 4 (iš kiekvienos šalies) parenka Baltijos zonos prezidentas Aris Ozolinšas.

Varžybų formatas

Per 2018 metus rengiami trys turnyrai. Kiekvieną turnyrą sudaro 24 žaidėjai, kurie žaidžia 9 ratus šveicariška sistema. Už pirmą vietą atskirame turnyre dalyvis gauna 20 balų, už antrą – 17-ka ir t. t. Susumavus trijų turnyrų žaidėjo balus, aukštesnę bendrą vietą užima dalyvis, turintis daugiau balų. Jei du ar daugiau žaidėjų surenka vienodai balų, aukštesnę vietą užima dalyvis, per tris turnyrus, surinkęs daugiau taškų. Daugiausiai balų surinkęs dalyvis tampa Baltijos zonos varžybų nugalėtoju.

Laiko kontrolė

Kiekvienam žaidėjui iki partijos pabaigos skiriama po 90 min. Nuo pirmojo ėjimo, atlikus ėjimą, pridedama po 30 sek.

2018 metų turnyrai

Buvo sužaisti 3 turnyrai: po vieną Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje.

Talinas

Taline 2018 m. gegužės 14 – 20 dienomis vyko 1-asis šių varžybų etapas. Dalyviai šveicariškąja sistema žaidė 9 ratus. Jų eiga pagal ratus - toliau.

Palanga

Palangoje vyko 2-asis Baltijos zoninio šachmatų turnyro etapas. Jo eiga toliau.

Liepoja

Liepojoje vyko 3-iasis, baigiamasis etapas, po kurio paaiškėjo  bendros dalyvių užimtos vietos Baltijos zonos varžybose.
Aš esu

Aš esu – Lietuvos kino studijoje 1990 m. sukurtas meninis filmas, A. Markevičiaus poetinės apysakos „Požemių vaiduokliai“ motyvais. Filmo trukmė – 69 min.

Siužetas

Berniukas Jonas gyvena Vilniaus senamiestyje su senele. Mamos namie praktiškai nebūna, apie tėvą vaikas nežino nieko. Jausdamasis vienišas, turėdamas lakią vaizduotę, stebi aplinkinį gyvenimą, suaugusiųjų elgesį ir bando ieškoti išeities iš besiklostančių situacijų.
Aušra (leidinys)

Istorija

Įsteigė ir 1975–1976 m. redagavo kun. Sigitas Tamkevičius, vėliau – kun. Lionginas Kunevičius. Numerių žymėjimas buvo susietas su senosios „Aušros“ numeracija, ją pažymint skliausteliuose – 1 (41) 2 (42) ir t. t. Leidinys spausdintas rašomąja mašinėle. Kiekvienas numeris turėjo maždaug po 50 puslapių, dauguma jų pradedama kuriuo nors Lietuvos himno (tautinės giesmės) posmu.
Rašė apie tikinčiųjų persekiojimą Lietuvoje, politinį ir kultūrinį lietuvių genocidą, literatūros konfiskavimą, istorijos falsifikavimą, ragino priešintis rusinimui, nutautinimui, spausdino kalinių ir tremtinių poeziją.
Leidinys buvo perspausdintas JAV atskirais tomais-komplektais po 5 numerius: Nr. 1 (41)-5 (45); Nr. 6 (46)-10 (50).
FC MAS Táborsko

Istorija

Įkurtas 2012 m., kai susijungė du klubai. Spartak MAS (Sezimovo Ūstis) savininkas nusipirko kaimyninį klubą „Tábor“ ir juos sujungė į vieną.
Brasta (laikraštis)

Brasta – Plungės krašto laikraštis, ėjęs nuo 1992 m.

Istorija

Įsteigė Plungės verslininkų klubas. Leidėjai: Plungės verslininkų klubas ir A. Zdramio laikraščio „7 kaimynai“ redakcija, UAB „Plunbra“. Ėjo 2 kartus per savaitę. Tiražas 1993 m. – 1500 egz., 1997 m. – 3800 egz.
Atvirkščia išimtis

Atvirkščia išimtis (lot. dicto secundum quid ad dictum simpliciter) yra loginė argumentacijos klaida iš dicto simpliciter grupės, priešinga išimties klaidai. Ji daroma tada, kai kažkuri išimtis apibendrinama kaip taisyklė. Ši klaida dažnai vartojama tokia forma: „jei jam tai galima, tai bus galima ir man“.
Indukcijoje šios klaidos atitikmuo yra skubotas apibendrinimas.
Benediktas Gaižauskas

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1951–1953 m. dirbo mokytoju Klaipėdoje, 1953–1959 m. – Švėkšnos mokykloje, nuo 1959 m. Klaipėdos K. Donelaičio vidurinės mokyklos biologijos mokytojas, nuo 1994 m. mokytojas ekspertas. 1978 m. įkūrė ir vadovauja pirmajam mokyklos gamtos apsaugos muziejui. Jo mokiniai visų respublikinių biologų olimpiadų dalyviai, laimėjo 43 prizines vietas, iš jų 20 pirmųjų. 1990–1992 m. Tarptautinio Baltijos jūros projekto Lietuvos Respublikos moksl. koordinatorius. Skaitė pranešimus tarptautinėse konferencijose Suomijoje, Danijoje, Švedijoje, JAV
Vieninteliame šalyje mokyklos Gamtos apsaugos muziejuje sukaupta per 5 000 unikalių eksponatų, tiriamojo darbo aprašymų, veikia ekspozicija apie Žemę, jos sandarą, turtus ir ekologinę būklę.