google/wiki40b huggingface dataset:
Delecija

Delecija (iškrita) – chromosomos struktūrinė mutacija. Jos metu prarandama genetinė medžiaga. Delecijos gali vykti dėl sutrikimų krosingoverio, vykstančio mejozėje metu. Jos gali būti genetinių ligų priežastimi.
Delecijai atsirasti reikalingi dvigrandžiai DNR trūkiai. Iškritus chromosomos fragmentui, likusi chromosomos dalis gali būti sujungta ties trūkio taškais. Derivatinė chromosoma yra trumpesnė už normalią, iškritęs fragmentas paprastai pametamas. Chromosomų delecijos gali būti nustatomos sekvanavimo metu (arba šviesiniu, liuminescentiniu mikroskopu).
Biturigai

Biturigai (bituriges) – senovės keltų gentis, kurios sostinė buvo Avarikas {kelt. Avaricon, lot. Avaricum), dabartinis Buržas (Prancūzija).
I a. pr. m. e. pradžioje biturigai buvo viena įtakingiausių Galijos genčių, ypač savo druidais ir politine įtaka. Bet jų galia greitai sumenko, nes druidai buvo svarbus taikinys Julijui Cezariui užkariaujant Galiją. Faktas, kad Avarikas buvo vienintelis keltų miestas, kurio Vercingetoriksas nesudegino naudodamas savo išdegintos žemės taktiką artinantis Cezario legionams, rodo biturigų politinę svarbą. Tačiau miestą sunaikino romėnų legionai. 
Argentomagas (lot. Argentomagus), esantis netoli dabartinio Argenton-sur-Creuse, buvo kitas biturigų opidumas. 
Biturigai buvo viena iš kelių genčių, kurios skilo. Biturigai kubai (bituriges-cubi) gyveno netoli Avariko (Prancūzijos Beri sritis), biturigai viviskai (bituriges-vivisci) – ties Burdigala (dabartinis Bordo). 
Manoma, kad pavadinimas biturigai reiškia 'pasaulio karaliai'.
Ištrauka iš Livijaus (V, XXXIV), „summa imperii penes Biturges“ (reiškia 'visa galia biturigų rankose') tapo dabartinio Buržo miesto devizu.
Ramūnas Petravičius

Biografija

1998 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. Tarptautinės prekybos ir verslo teisės, įskaitant Europos Sąjungos teisę, Pasaulio prekybos organizacijos ir Tarptautinio komercinio arbitražo teisės studijos „Asser College Europe“, „T.M.C. Asser Instituut“ Hagoje, Nyderlanduose (1999 m.). Baltic Management Institute EMBA programa vadovams (2006-2008 m.), vykdoma kartu su HEC School of Management (Paryžius, Prancūzija), CBS (Kopenhagos verslo mokykla), NHH (Norvegijos ekonomikos ir verslo administravimo mokykla), UCL (Belgijos Louvain Katalikiškojo universiteto vadybos mokykla) ir VDU.
1999–2004 m. VU Teisės fakulteto dėstytojas. Nuo 1996 m. advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai“ teisininkas, nuo 2008 m. partneris.
Nuo 2004 m. Vilniaus komercinio arbitražo teismo arbitras. Investuotojų forumo darbo santykių grupės pirmininkas nuo 2005 m.
Lietuvos naujojo Civilinio kodekso komentaro rengimo grupės narys (2000 m.).
Praktikos sritys: darbas (darbo teisė); įmonių susiliejimai ir įsigijimai; energetika; įmonių restruktūrizavimas ir bankrotas; socialinė apsauga.
Moka anglų, rusų kalbas.
Geltonieji puslapiai

Geltonieji puslapiai - katalogas, talpinantis komercinių įmonių sąrašą su jų adresais, telefonais, kuris sugrupuotas pagal prekių, paslaugų, veiklos pobūdį. Toks katalogas paprastai spausdinamas ant geltono popieriaus, kai nekomercinių organizacijų sąrašams paprastai naudojamas baltas. Dabar Geltonaisiais puslapiais vadinamos ir tokios pačios paskirties interneto svetainės.
„Geltonųjų puslapių“ pavadinimas ir idėja atsirado 1883 m., kai Vajomingo spaudėjas pritrūko balto popieriaus ir telefonų knygai panaudojo geltoną. 1886 m. atspausdinta pirma oficiali Geltonųjų puslapių knyga (Reuben H. Donnelley).
Šiuo metu Geltonųjų puslapių terminas naudojamas visame pasaulyje, tiek anglakalbėse, tiek kitakalbėse šalyse.
Abramaučizna

Istorija

Kaimas minimas 1780 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje. 1838 m. minimas palivarkas,
1843 m. – vienkiemis.
Lietuvos vyrų regbio rinktinė

Istorija

Lietuvos regbio rinktinė pirmą kartą neoficialiai susibūrė 1963 m. draugiškoms rungtynėms su Latvijos komanda. Pirmas oficialias tarptautines rungtynes rinktinė sužaidė tik 1993 atrankoje į pasaulio čempionatą. Tąkart buvo pralaimėta Vokietijos rinktinei. Pirmąją oficialią pergalę rinktinė iškovojo tik 1996 m. rungtynėse su Liuksemburgu. Dešimtasis dešimtmetis buvo sunkus Lietuvos regbiui ir rinktinė tarptautinėse varžybose nedžiugino. Europos tautų turnyre šalies regbininkai laikėsi 3-io diviziono viduryje.
Pirmas naujo tūkstantmečio dešimtmetis Lietuvos rinktinei buvo daug sėkmingesnis. 2006–2010 m. rinktinė laimėjo 18 rungtynių iš eilės ir pagerino anksčiau Naujajai Zelandijai priklaususį rekordą. Su šiomis pergalėmis Lietuva pakilo į Europos tautų taurės 2A divizioną. 2012 m. šalies regbininkai buvo priartėję prie 1B diviziono, bet dėl nepalankaus tarpusavio rungtynių santykio vietą teko užleisti Švedijai.
2016 m. Liepos 11 d. Lietuva Tarptautinės regbio tarybos (IRB) reitinge užima 45-tą vietą tarp 102 komandų. Tarp Europos komandų ji yra 20-ta.
Visi Lietuvos regbio rinktinės žaidėjai yra mėgėjai. Šiuo metu daugumą jų sudaro Šiaulių klubų žaidėjai. Vienintelis profesionalus iš Lietuvos kilęs regbininkas Karolis Navickas, žaidžiantis Prancūzijos aukščiausios lygos Union Bordeaux-Bègles klube, dar neatstovauja rinktinei.
Suvieko valsčius

Suvieko valsčius buvo šiaurės rytų Lietuvoje, pasienyje su Latvija. Centras – Suviekas.
Operacija Kobra

Pasekmės

Operacija „Kobra“ lėmė didžiausią Vokietijos karių pralaimėjimą Normandijoje. Nors didelei daliai vokiečių pajėgų pavyko ištrūkti iš apsupties, gyvosios jėgos ir karinės technikos nuostoliai buvo didžiuliai: mūšiose už Normandiją buvo sunaikinta daugiau kaip keturiasdešimt Vokietijos divizijų, 450 000 žmonių buvo prarasti, iš kurių 240 000 buvo sužeisti arba žuvo. Sąjungininkai neteko 209 672 karių, iš kurių 36 976 žuvo. Praradę daugybę kareivių ir karininkų, karinės technikos vienetų, vokiečiai buvo priversti pradėti beveik nepertraukiamą atsitraukimą link Vokietijos sienos. Rugpjūčio 25 d. Sąjungininkai išlaisvino Paryžių, o rugpjūčio 30 d. paskutiniai vokiečių daliniai pasitraukė per Senos upę. Taigi, operacija „Overlord“, kurios dalis buvo „Kobra“, buvo sėkmingai užbaigta.
Marcinkonių Šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia

Istorija

Marcinkonyse 1770 m. pastatyta bažnyčia. 1777 m. įkurta parapija, bet dėl menko aprūpinimo klebonai Marcinkonyse neapsigyveno. Bažnyčia liko Merkinės filija. 1835 m. bažnyčia atnaujinta. 1868 m. pastatyta nauja, 1879 m. sudegė.
1880 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Klebonas Jonas Šoblickas (1871–1906 m.), (palaidotas šventoriuje, Marcinkonyse nuo 1896 m.) pamaldas pradėjo laikyti lietuvių kalba, platino draudžiamą lietuvišką spaudą, subūrė gerą chorą, apmūrijo šventorių, įrengė Kryžiaus kelio stotis, pastatė kleboniją. Kunigo A. Petrulio rūpesčiu 1910–1911 m. bažnyčia suremontuota, įsigyti J. Garalevičiaus pagaminti vargonai. A. Petrulis 1910 m. Trakuose teistas už nelegalios lietuvių mokyklos įsteigimą. Kunigas Konstantinas Stasys 1911 m. įsteigė Šv. Kazimiero draugijos skyrių.
Lenkijos kareiviai 1920 m. rugsėjo pabaigoje nukankino Marcinkonių kleboną Pranciškų Raštutį. Nuo 1920 m. klebonavęs Antanas Rūkas 1927 m. spalio 6 d. Lenkijos valdžios suimtas. 1921 m. atkurta parapija. Lenkijos policija nugriovė ir išniekino 1933 m. lietuvių pastatytą kryžių. Klebono Nikodemo Pakalkos (1893–1985) iniciatyva bažnyčia 1968 m. suremontuota.
2000–2001 m. atnaujintos koplytėlės (Kryžiaus kelio stotys, kurių yra 14), išdėstytos mūrinėje bažnyčios tvoroje.

Architektūra

Bažnyčia turi neogotikos bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė, su apside, 2 bokšteliais. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Jo tvora akmenų mūro.
Panemunės Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, koplyčia

Istorija

Šv. Pijaus X broliją, pasivadinusią modernizmo priešininko popiežiaus Pijaus X vardu, įkūrė Romos katalikų arkivyskupas Marcel Lefebvre. Jos nariai pripažįsta dar Pijaus V įvestą Tridento Šv. Mišių tvarką tik lotynų kalba, tvarką buvusią bažnyčiose 400 metų iki II-ojo Vatikano Susirinkimo (1962–1965). Brolijos reguliaraus darbo pradžia Lietuvoje 1995 m. vykusios Šv. Ignaco rekolekcijos, kuriose dalyvavo šeši tikintieji. Nuo 1995 m. leidžiamas leidinys „Pulkim ant kelių“. 2002 m. įsteigtas Šv. Kazimiero prioratas.
Kaune katalikų tradicionalistų pamaldos vyko įvairiose vietose. Edmundas Naujokaitis, pirmasis Tradicijos kunigas lietuvis, 2002 m. kelis mėnesius laikė šv. Mišias Lenartavičių koplytėlėje Žaliakalnyje. 
Lietuvos prioras belgas kun. Jozefas Verlindenas dėl nedidelio tikinčiųjų skaičiaus laikinai uždarė koplyčią Vilniuje, organizuodamas laikinojo priorato ir koplyčios įrengimą Kaune. 2003 m. balandžio 13 d. buvo nupirktas trijų aukštų namas su patalpa koplyčiai Kaune, Birutės g. Ieškodamas lėšų statybos darbams ir einamosioms išlaidoms, belgas nuolat keliavo į Belgiją, Olandiją, Prancūziją, Vokietiją, lapkritį lankėsi JAV.
Lietuvos vyskupų konferencija yra perspėjusi savo tikinčiuosius dėl Brolijos plečiamos veiklos Lietuvoje.
Liplianas

Istorija

Sen. Romos laikais miestas buvo žinomas kaip Ulpiana, iš kurio buvo pakeistas į dabartinį. Ulpiana buvo pavadinta Romos imperijos imperatoriaus Marko Ulpijaus Nervos Trajano garbei. 1018 m. pirmą kartą paminėtas graikų raštuose kaip Lypenion.
Dangirdas Mikšys

Biografija

1978 m. baigė Kupiškio Vlado Rekašiaus vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Kauno politechnikos institutą ir įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę.
1979 m. Kupiškio vaikų ir jaunių sporto mokyklos lengvosios atletikos treneris. 1986–1988 m. Panevėžio autokompresorių gamyklos inžinierius technologas, 1988–1990 m. Respublikinės standartizacijos ir metrologijos laboratorijos vyr. inžinierius metrologas, 1990–1994 m. firmos „Rinakas“ padalinio vadovas, 1994–1998 m. Panevėžio UAB „Satora“ padalinio vadovas, nuo 1998 m. individualios įmonės savininkas.
Nuo 2002 m. lapkričio mėn. Liberalų demokratų partijos narys, Kupiškio skyriaus pirmininkas, partijos Tvarka ir teisingumas Kupiškio rajono skyriaus pirmininkas. Nuo 2007 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narys.
2000–2002 m. Kupiškio L. Stuokos-Gucevičiaus gimnazijos tarybos narys. 2001–2003 m. laikraščio „Kupiškėnų žinios“ neetatinis sporto korespondentas. Nuo 2002 m. Kupiškio veteranų sporto klubo „Šaltinis“ narys. Nuo 2004 m. pilietinio judėjimo „Už teisingumą ir demokratinę Lietuvą“ Kupiškio rajono pirmininkas. Sutuoktinė Vitalija, vaikai Evelina, Virginija, Kotryna.
Paprastoji pakalnutė

Vaistinės žaliavos rinkimas

Mokslininkų išaiškinta, kad pakalnutes toje pačioje vietoje galima rinkti tik kas penkti metai, nurenkant ne daugiau kaip 75 % sąžalyno augalų. Renkant dažniau, pakalnutė pradeda skursti.
Pakalnutės renkamos esant sausam ir giedram orui masinio jų žydėjimo metu, pilnai išsiskleidus ir užaugus lapams. Augalai nupjaunami prie lapų pamato, saugant neišrauti šakniastiebių. Surinktą žolę reikia tuoj pat padžiauti, nes jose esančios veikliosios medžiagos labai nepatvarios, ilgiau palaikytoje, o ypač pradėjusioje kaisti žaliavoje jos greitai suyra ir tokia žaliava gydymui nebetinkama. Džiovinama gerai vėdinamoje patalpoje. Išdžiūsta per 10-12 dienų. Esant lietingiems vėsiems orams, džiovinama 60-70 °C temperatūroje. Iš 5 kg šviežios žolės gaunama 1 kg sausos žaliavos.
Tinkamai išdžiovinta pakalnutės žolė yra bekvapė, labai karti. Išdžiūvę lapai – žalios spalvos, žiedai – gelsvai baltos.
Life In Cartoon Motion

Singlai

Buvo išleisti singlai: „Relax (Take it Easy)“ (1-oji vieta Belgijos, Čekijos, Nyderlandų, Prancūzijos ir Rumunijos singlų topuose), „Grace Kelly“ (1-oji vieta Did. Britanijos, Čekijos, Airijos, Italijos, Norvegijos ir Ispanijos singlų topuose), „Love Today“, „Big Girl (You Are Beautiful)“, „Happy Ending“ bei „Lollipop“.

Kiti faktai

Albumas pateko į 1-ą Did. Britanijos (5 kartus platininis), Argentinos (auksinis), Belgijos (5 kartus platininis), Estijos (platininis), Prancūzijos (deimantinis), Graikijos (auksinis), Nyderlandų (auksinis), Norvegijos, Rusijos (3 kartus platininis ir auksinis), Pietų Korėjos (platininis), Šveicarijos (auksinis) albumų topo vietą (o taip ir bendros topų suvestinės „European Top 100 Albums“, kur su 4 mln. kopijų pasiekė 4 kartus platininio statusą), 2-ą - Kanadoje (2 kartus platininis) ir Airijoje (3 kartus platininis), 3-ą - N. Zelandijoje (auksinis) ir Švedijoje (platininis), Australijoje tapo 2 kartus platininiu, Vokietijoje - platininiu, Japonijoje - auksiniu, Italijoje - platininiu, Portugalijoje - platininiu, Ispanijoje - auksiniu.
Albumas pasaulyje tapo 5-uoju geriausiai perkamu albumu 2007 metais ir buvo parduota apie 5,6 milijono kopijų. Jo dėka Mika 2007 - 2008 m. taip pat laimėjo daugybę garsiausių muzikos pasaulio apdovanojimų: 2007 m. - „BBC Sound of 2007“ – „2007-ųjų skambesys“, „World Music Awards“ – Pasaulio perkamiausias debiutantas, Pasaulio perkamiausias britų atlikėjas ir Pasaulio perkamiausias pop / roko atlikėjas, „Vodafone Live Awards“ – geriausias atlikėjas, „NRJ Music Awards“ – Tarptautinis metų atradimas, 2008 m. - „ECHO Awards“ – Geriausias tarptautinis debiutantas, Geriausias britų albumas („Life In Cartoon Motion“) ir Geriausias britų atlikėjas, „Ivor Novello Awards“ – Metų dainų kūrėjas, „TMF Awards“ – Geriausias tarptautinis pop atlikėjas ir „Brit Awards“ – Geriausias britų debiutantas.
Kalebas

Kalebas – Biblijos veikėjas, minimas Penkiaknygėje bei Jozuės knygoje. Tai žvalgas, kurį Mozė pasiuntęs sužinoti visko apie Kanaano kraštą ir ten gyvenančius žmones. Iš dvylikos žvalgų, papasakojusių, ką jie matė Kanaane, tik Kalebas ir Jozuė tikėjo, kad su Dievo pagalba bus galima tą kraštą nukariauti. Todėl, anot Biblijos, Dievas tik Jozuei ir Kalebui leido įžengti į Kanaano kraštą, o kiti tos kartos izraelitai, vyresni nei 20 m., buvo pasmerkti iki mirties klajoti dykumoje.
Nedždas

Geografija

Didžiąją regiono dalį užima Nedždo plynaukštė, kurios aukštis 762-1525 m. Iš vakarų ją supa kalnai, o iš kitų trijų pusių - dykumos (Nefudo dykuma šiaurėje, Dahnos dykuma rytuose, Rub al-Chalio dykuma pietuose). Teritorijoje vystoma gyvulininkystė ir oazinė žemdirbystė.
Nedždo plotas 1,1 mln. km², gyvena apie 4 mln. gyventojų.

Istorija

XVIII a. musulmonai vahabitai įkūrė Nedždo emyratą, kuris XX a. tapo kuriamos Saudo Arabijos centru su sostine Rijadu.
Nausėdų apylinkė

Istorija

Įkurta 1940 m. pabaigoje vietoje Nausėdų seniūnijos, 1944 m. spalį atkurta. Priklausė Darbėnų valsčiui (Kretingos apskritis). 1950 m. birželio 20 d. priskirta naujai įkurtam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Darbėnų apylinkės.
Sagamihara

Istorija

1930–iais teritorijoje buvo dislokuoti Japonijos imperijos kariuomenės arsenalai ir pratybų poligonai. Čia buvę kaimai 1941 m. balandžio 29 d. buvo apjungti su gretimu Dzamos miestu (座間市 Zama-shi), įkurtas Sagamiharos miestas. Pagal plotą tuo metu jis buvo didžiausias Japonijoje. Sparčiai augo gyventojų skaičius, nes 1950-aisiais mieste jau buvo išvystyta elektrotechnikos ir automobilių gamybos, taip pat maisto ir tekstilės pramonė, kūrėsi išvystyta transporto infrastruktūra, sujungusi su Tokiju, Jokohama ir Hačiodžiu. 2003 m. suteiktas centrinio miesto statusas su didesnėmis autonomijos teisėmis, nuo 2010 m. tapo valstybinio pavaldumo miestu.
Romualdas Kriaučiūnas

Romualdas Kriaučiūnas (1936 m. sausio 21 d. Panevėžys) – psichologas, nuo 1967 m. daktaras.

Biografija

1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. į JAV. 1962 baigė Ruzvelto universitetą Čikagoje.
1961–1969 m. klinikinis psichologas Ilinojaus Psichinės sveikatos departamento Manteno, Annos ir Kankakee valstybės ligoninėse. Nuo 1969 m. Psichinės sveikatos centro Lansinge vyr. psichologas, psichologijos internatūros direktorius, nuo 1971 m. dar ir Mičigano universiteto East Lansinge profesorius. Verčiasi privačia praktika.
Svarbiausi moksliniai darbai iš atminties distrakcijos ir amžiaus santykio, vyresnio amžiaus žmonių depresijos ir savižudybių, vidutinio amžiaus krizių ir jų įveikimo galimybių ir kita.
Nuo 1956 m. ateitininkas, 1967–1970 m. Ateitininkų federacijos generalinis sekretorius. Dalyvauja JAV lietuvių įvairių organizacijų veikloje.
Gimimo liudijimas

Gimimo liudijimas – vaiko kilmę, civilinės būklės aktą patvirtinantis asmens dokumentas (LR CK 3.138 str.). Civilinės metrikacijos įstaigoje įrašytas gimimo įrašas ir gimimo įrašo pagrindu išduotas gimimo liudijimas patvirtina vaiko tėvus. Dokumente nurodomi vaiko gimimo vieta ir data, tėvų vardai ir pavardės, tėvavardžiai, tautybė ir kt.
Dokumentas reikalingas pateikti įvairioms institucijoms, pvz., dėl vaiko pašalpos, vaikpinigių gavimo, kitiems dokumentams (pvz., tokiems kaip Asmens grįžimo pažymėjimas, tapatybės kortelė) gauti.
Leibgvardijos 3-iasis Suomių šaulių batalionas

Leibgvardijos suomių šaulių batalionas (rus. Лейб-гвардии 3-й стрелковый Финский батальон) – Rusijos imperijos leibgvardijos batalionas, egzistavęs 1818–1905 m. Batalione tarnavo suomiai ir iš Suomijos kilę žmonės.

Bataliono istorija

Batalionas suformuotas 1818 m. kovo 7 d., tuo metu jis vadinosi Helsingforso mokomasis batalionas. Batalioną suformavo iš geriausių 1-ojo, 2-ojo ir 3-ojo Suomijos pulkų karininkų ir kareivių.
1826 m. vasario 22 d. batalionas pervadintas, nuo tada jo pavadinimas – Suomių mokomasis šaulių batalionas.
1829 m. birželio 16 d. batalionas ima vadintis Leibgvardijos Suomių šaulių batalionas, jis gavo Jaunosios gvardijos teises.
1831 m. batalionas dalyvavo malšinant sukilimą Lenkijoje (pvz., mūšyje prie Ostrolenkos, Varšuvos paėmime).
1849 m. batalionas dalyvavo žygyje į Vengriją. 1854–1856 m. saugojo Baltijos jūros pakrantes, bet mūšiuose nedalyvavo.
1871 m. batalionas ėmė vadintis Leibgvardijos 3-iasis Suomių šaulių batalionas, jis tapo Rusijos armijos Gvardijos šaulių brigados (Гвардейская стрелковая бригада) dalimi. Brigadai priklausė iki išformavimo.
1877–1878 m. batalionas dalyvavo Rusijos-Turkijos kare.

1878 m. balandžio 17 d. batalionas už pasižymėjimą Rusijos-Turkijos kare gavo Senosios gvardijos teises.
Po 1881 m. batalione taikos metu turėjo tarnauti 20 karininkų, 5 karo valdininkai, 529 rikiuotės ir 42 nerikiuotės kareiviai. Karo metu batalioną turėjo papildyti dar 2 jaunesnieji karininkai, 1 gydytojas, 540 rikiuotės ir 59 nerikiuotės kareiviai. Taip papildytas batalionas pagal dydį buvo artimas pulkui.
1894 m. spalio 20 d. bataliono šefu tapo imperatorius Nikolajus II.
1905 m. lapkričio 21 d. batalionas išformuotas.

Kita

Bataliono šventė buvo rugsėjo 6 d. (Arkangelo Michailo stebuklo Kolosėje paminėjimo diena pravoslavybėje).

Atskyrio ženklai

Krūtininio ženklo neturėjo.
Egzistavo sidabrinis žetonas, panašus į sidabrinį Georgijaus vėliavos antgalį. Ant erelio krūtinės esančiam skyde buvo pavaizduotas Suomijos simbolis liūtas.
Mars Pathfinder

Nusileidimo vieta

Nusileidimo vieta buvo Šiaurės pusrutulyje Arėjo slėnyje, vienoje iš labiausiai akmenuotų vietovių Marse. Ji pasirinkta manant, kad tai viena saugiausių vietų nusileidimui. Po nusileidimo ši vieta praminta „Carl Sagan Memorial Station“.

Nusileidimo procesas

„Mars Pathfinder“ naudojo naujausius tiesioginio nusileidimo į Marsą metodus: viršgarsinį parašiutą, kieto kuro reaktyvinio stabdymo sistemą bei oro pagalves.

Misija

Aparatas palaikė ryšį su marsaeigiu, leisdamas jam veikti nepriklausomai nuo zondo. Marsaeigis buvo valdomas nuotoliniu būdu, bet taip pat turėjo vidinę kamerą ir lazerinę kliūčių aptikimo sistemą, kuri leido jam lengviau judėti paviršiumi.
Savarankiškai judantis robotas leido tyrinėtojų komandai išanalizuoti daugiau Marso uolienų ir dirvos pavyzdžių. Nuo jo nusileidimo 1997 m. birželio 4 d. iki paskutinio duomenų perdavimo 1997 m. rugsėjo 27 d. „Mars Pathfinder“ padarė ~17 000 nuotraukų (iš jų apie 500 iš marsaeigio), atliko daugiau nei 15 uolienų ir dirvos cheminių analizių.

„Sojourner“

„Sojourner“ (angl. Sojourner) yra šešiaratis marsaeigis aparatas, tyręs Marso paviršių. Tai − 65 cm ilgio, 48 cm pločio ir 30 cm aukščio aparatas su ratukais. Jo masė siekia 10,6 kg. Jis gali nuvažiuoti 500 m atstumą ir važiuoti 1 cm/s maksimaliu greičiu. Aparatui reikalingą energiją tiekia 83 Saulės baterijos. Į Žemę jis išsiuntė 550 nuotraukų, taip pat analizuojama cheminė Marso grunto sudėtis.
Aparatas pavadintas Sojourner Truth, XIX a. JAV abolicionistės ir kovotojos už moterų teises, vardu.
Meta-Wiki

Meta-Wiki – puslapis, skirtas tarptautinei Vikimedijos projektų kūrimo, įgyvendinimo klausimams, koordinacijai ir aptarimui.
Kaip ir kiti Vikimedijos projektai jis grindžiamas „MediaWiki“ programine įranga ir yra kuriamas vikiprincipu. Jame gali užsiregistruoti visi norintys ir siūlyti savo idėjas dėl tolesnių bei dabartinių projektų plėtros, vystymo ir tobulinimo.
Šiame puslapyje gausu naujausios informacijos apie Vikimedijos fondo veiklą, yra statistikos, vikidalyvių esė, diskusijų įvairiomis tarptautinėmis vikitemomis. Informacija skelbiama ir naujienos publikuojamos daugiausiai anglų ir kitomis kalbomis.
Vyborgo pilis

Vyborgo pilis (rus. Выборгский замок, suom. Viipurin linna, šved. Viborgs fästning) yra Rusijoje, Sant-Peterburgo srities šiaurės vakaruose, Vyborge, Suomijos įlankos šiauriniame krante.
Pilis metraščiuose minima nuo 1293 m., kai nedidelėje saloje (170X122 m) Suomijos įlankoje iškilo, švedų statyta, aukščiausia Skandinavijoje tvirtovė. Sala, uolėta krantinė, gamtinės sąlygos, puiki strateginė padėtis ilgiems amžiams padarė pilį neprieinamą priešams. Daug kartų Novgorodo ir Maskvos kunigaikščiai Ivanas III ir Ivanas IV bandė atsikovoti šias žemes iš švedų, bet visi jų žygiai baigdavosi nesėkme.
Ši tvirtovė−miestas išliko švedų ekspansijos Karelijoje atrama iki 1710 m., kai ją, beveik visiškai sugriovęs, užėmė Petras I.
Per ilgus amžius pilis buvo ne kartą rekonstruota.
1917 metais Suomijai paskelbus nepriklausomybę, Vyborgas atiteko Suomijai ir iki 1939 m. išgarsėjo kaip kultūrinė Suomijos sostinė bei prašmatnus vasaros kurortas.
II pasaulinio karo metais pilis nukentėjo nestipriai. 1964 m. TSRS Gynybos ministerija perdavė pilį muziejaus įkūrimui. 1970 m. po ilgų archeologinių darbų muziejus buvo atidarytas. Nuo 2000 m. muziejus vadinamas Valstybiniu muziejumi „Vyborgo pilis“.