Vykintas Vaitkevičius

Biografija

1992 m. baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą, 1996 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė bakalauro, 1998 m. – magistro studijas. 2000 m. eksternu apgynė humanitarinių mokslų istorijos krypties daktaro disertaciją „Senosios Lietuvos šventvietės (sisteminis aspektas)“. 2001 m. stažavosi Stokholme (Švedija), 2002 m. Kylyje (Vokietija), 2003 m. Varšuvoje (Lenkija), 2004 m. Rygoje (Latvija), 2005 m. Minske (Baltarusija).
1992–1994 m. Lietuvos Respublikos kultūros paveldo inspekcijos Archeologijos skyriaus inspektorius. 1995–2005 m. Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus mokslo darbuotojas. Nuo 2006 m. Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto mokslo darbuotojas. Nuo 2010 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto projektų vadovas ir lektorius.
2001–2002 m. Valstybinės paminklosaugos komisijos Archeologijos pakomisės narys; 2004–2016 m. Lietuvos archeologijos draugijos Tarybos narys (2012–2016 m. – Tarybos pirmininkas); 2005–2009 m. Nekilnojamo kultūros paveldo vertinimo tarybos prie Kultūros paveldo departamento narys; 2011–2015 m. Valstybinės paveldosaugos komisijos narys; 2013–2016 m. Lietuvos skaitmeninimo tarybos narys. Nuo 2010 m. Kultūrinių ir dvasinių vertybių, esančių saugomose teritorijose specialistų grupės (CSVPA) narys.
Nuo 2006 m. žurnalo „Lietuvos archeologija“, nuo 2008 m. „Gimtasai kraštas“, nuo 2009 m. „Liaudies kultūra“, nuo 2015 m. „Tautosakos darbai" redkolegijos narys.
Vienas iš Prigimtinės kultūros instituto steigėjų ir seminarų rengėjų; vienas iš „Vykinto kelių“ – iš Baltų kultūros kelio iniciatyvos išaugusios mažosios bendrijos steigėjų, kelionių po Lietuvą sumanytojas ir vadovas.

Mokslinė veikla

Nuo 1991 m. archeologinių ekspedicijų dalyvis ir vadovas: 1991–1993 m. Marvelėje (plokštinis kapinynas), 1994–1995 m. – Mošoje (pilkapiai), 1996 m. – Kalniškiuose ir Žėronyse (plokštiniai kapinynai), 1997 m. – Šeimyniškėliuose (senovės kulto vieta), 1998 m. – Pakalniuose (pilkapiai), 1999 m. – Pakalniuose ir Skersabaliuose (pilkapiai), 2000 m. – Pilviškėse ir Santakoje (pilkapiai ir senovės gyvenvietė), 2001–2003 m. – Santakoje (pilkapiai), 2004 m. – Plikiškėse ir Izabelinoje (pilkapiai, dvarvietė, lobio radimvietė), 2005 m. – Plikiškėse (senovės žemdirbystės vieta), 2009 m. – Gudulinėje (senovės kulto vieta), 2010 m. – Daugėliškių miške (Lietuvos partizanų bunkeris), 2012 m. – Šliktinėje (paaukotų dirbinių lobių radimvietė), 2012 m. – Bedugnėje (plokštinis kapinynas), 2013 m. – Pagrendos miške (Lietuvos partizanų bunkeris), 2014–2016 m. Daugėlaičiuose (senovės gyvenvietė), 2006–2016, 2018 m. – Bajoruose (plokštinis kapinynas).
Nuo 1990 m. kompleksinių ekspedicijų dalyvis ir vadovas: 1990 m. Dauguose, 1991 m. Batakiuose, 1992 m. Linkmenyse, 1993 m. Kretingoje, Barstyčiuose, 1994 m. Alsėdžiuose, 1995 m. Senajame Daugėliškyje, 1996 m. Šarnelėje, Dieveniškėse, 1997 m. Vilniaus, Jonavos rajonuose, 1998–2006 m. įvairiose Rytų Lietuvos vietovėse, 2006 m. Neries aukštupyje Baltarusijoje, 2007 m. Neries pakrantėse nuo ištakų iki žiočių, 2008 m. įvairiose Vakarų Lietuvos vietovėse, 2009 m. įvairiose Šiaurės Lietuvos vietovėse, 2010–2011 m. Gervėčių krašte, Baltarusijoje, 2012–2016 m. – Balandiškyje, Radviliškio r., 2015–2018 m. įvairiose Šiaurės Lietuvos vietovėse.
Tiriamos baltų šventvietės, laidojimo paminklai, kraštovaizdis. Nuo 2011 m. dėmesys telkiamas į lietuvių prigimtinės kultūros reiškinius, atliekami lietuvių kovos už laisvę tyrimai.
1994–2018 m. mokslinėse konferencijose ir seminaruose perskaityti 109 pranešimai.