google/wiki40b huggingface dataset:
Algirdas Ališauskas (1952)

Algirdas Ališauskas (1952 m. rugsėjo 22 d. Rokiškyje) – Lietuvos surdopedagogas, surdopsichologas, socialinių mokslų daktaras.

Biografija

1975 m. baigė Leningrado pedagoginio instituto Defektologijos fakultetą. 1982 m. psichologijos mokslų kandidatas
Nuo 1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1996 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1982–1987 m. Specialiosios pedagogikos katedros vedėjas; nuo 1985 m. docentas. Nuo 1991 m. Šiaulių pedagoginės psichologijos tarnybos psichologas ekspertas.
Ilona Stulpinienė

Biografija

Lankė Šiaulių Vinco Kudirkos, vėliau Šiaulių 14-ąją vidurinę mokyklą. 1978 m. įstojo į Vilniaus Tallat-Kelpšos aukštesniąją muzikos mokyklą, kanklių specialybę, mokslus tęsė Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje. 1988 m. baigė Vilniaus konservatoriją ir įgijo pedagogės, atlikėjos, orkestro vadovės kvalifikacijas.
1985–2000 m. Šiaulių aukštesniosios muzikos mokyklos ir Šiaulių universiteto dėstytoja. 2000–2003 m. Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko sekretoriato vadovės pavaduotoja. 2003 m. Žmonių išteklių plėtros programų paramos fondo darbuotoja. 2004 m. Seimo narė.
2000–2001 m. Šiaulių m. savivaldybės tarybos narė.
2000 m. Naujosios sąjungos narė. 2004 m. Liberalų ir centro sąjungos bei frakcijos Seime narė.
Turi tris vaikus: duktė Simona, dvyniai Kotryna ir Dovydas.
Zakristija

Zakristija (viduramž. lot. Sacrista) – vakarų krikščionių šventovių patalpa, kurioje laikomi svarbūs liturginiai reikmenys, nešventintos ostijos, taurės, liturginiai drabužiai. Zakristija dažniausiai įrengiama šalia presbiterijos ir sujungta su ja.
Zakristija yra patalpa, kurioje kunigas, ministrantai rengiasi pamaldoms: persirengia, ruošiasi, susikaupia maldai.
Zakristijoje padeda patarnautojai ir zakristijonas. Rytų bažnyčiose ikonostase nuo kitų bažnytinių patalpų yra atitverta altoriaus erdvė, kurioje rengiamasi pamaldomis. Atskiros zakristijos nėra.
Boris

Istorija

Borį pirmąsyk susintetino Dubnos branduolinių tyrimų centre 1976 m. (Jurijaus Oganesiano vadovaujama grupė), bismutą-204 apšaudant  chromo-54 branduoliais. Tada buvo sukurtas boris-261, kurio skilimo pusperiodis 11,8 milisekundės
1981 m. bandymą pakartojo vokiečių mokslininkai Darmštato Sunkiųjų jonų tyrimo institute (Gesellschaft für Schwerionenforschung, Institute for Heavy Ion Research) susintetinę stabilesnį izotopą borį-262. Kai kurie šaltiniai šią vėlesniają datą nurodo kaip borio sukūrimo datą.
Vokiečiai siūlė naująjį elementą pavadinti nilsboriu danų fizikos teoretiko Nilso Boro (Niels Bohr) garbei, tačiau rusai nesutiko ir norėjo jį pavadinti dubniu (tyrimų centrui įamžinti). Tada Tarptautinė teorinės ir taikomosios chemijos sąjunga (IUPAC) naujajam elementui suteikė laikiną (unnilseptium) pavadinimą (lot. "šimtas septintasis"), sutrumpintai Uns. 1994 m. IUPAC rekomendavo elementą pavadinti boriu, o dubnio vardas buvo suteiktas 105-ajam elementui. Nežiūrint vartojimo nepatogumo (painiojamas "boras" ir "boris"), šis pavadinimas buvo visuotinai priimtas.
Rožė Sabaliauskienė

Rožė Sabaliauskienė-Tamulevičiūtė (g. 1901 m. Puvočių kaime  – m. 1987 m. sausio 20 d.) – viena žymiausių lietuvių dainuojamosios tautosakos pateikėjų.
Liaudies dainininkė, tautosakos ir etnografinės medžiagos pateikėja.

Biografija

Motinai likus neturtinga jauna našle su 4 vaikais,  Rožė piemenavo, sunkiai dirbo samdine. Anksti mirus motinai, Rožei teko visi ūkio darbai, teko išgyventi neturtą, karus. 1924 m.  ištekėjo už Sabaliausko. 
Kaime buvo pagrindinė vaidintoja, deklamuotoja klojimų vakarėliuose,   mėgo  perskaitytą knygą mintinai atpasakoti. Dainavo ir užrašinėjo lietuvių liaudies dainas. Mokėjo per 600  dainų, žinojo šimtus patarlių bei priežodžių. 
Iš lietuviškų Vilniaus krašto laikraščių  sužinojusi apie lietuvių liaudies dainų ir pasakų rinkimą, panoro pasiekti Vilnių, kurį aplankė per 1933 metų pavasarinę maldininkų kelionę į Kalvarijas. Vilniuje susirado tautosakos rinkėjus Matą Untulį, Praną Bieliauską, Juozą Aidulį. Kelionę vėliau aprašė savo atsiminimų knygoje „Prie Merkio mano kaimas“ (1972).
Vertingiausi Rožės Sabaliauskienės dainuojamosios, pasakojamosios ir smulkiosios tautosakos kūriniai, etnografiniai dzūkų šeimos, kalendorinių papročių aprašymai pateikti rinktinėje „Atbėga elnias devyniaragis“ (1986).
Dead or Alive

Dead or Alive (trumpiau − DOA, jap. デッドオアアライブ = Deddo Oa Araibu, išvertus „Mirę arba gyvi“) – muštynių kompiuterinių žaidimų serija, leidžiama Japonijos „Koei Tecmo“ kompanijos.

Apie žaidimus

„Dead or Alive“ žaidimų serijos sukūrėju laikomas Tomonobu Itagaki, dirbęs Japonijos „Tecmo“ kompiuterinių žaidimų kompanijoje. Pirmasis „Dead or Alive“ žaidimas buvo išleistas 1996 m. žaidimų automatams ir namų žaidimų konsolėms „Sony PlayStation“ ir „Sega Saturn“. Serijos žaidimus namų konsolėms kūrė specialiai tam įsteigta „Team Ninja“ studija.
„Dead or Alive“ žaidimuose lygiaverčiai kovoja tiek vyriškos, tiek moteriškos lyties kovotojai ir žaidimų serija buvo kritikuota dėl perdėto moterų seksualizavimo, kaip didesnių pardavimų veiksnio, ko kūrėjai ir neneigė. Veikėjos dažnai vaizduojamos didelėmis ir neįmanomai judančiomis krūtimis. 2009 m. žaidimas „DOA BlackJack“, kuriame žaidžiama parenkant herojei Kasumi kostiumus, buvo pašalintas iš prekybos „Apple“ mobiliesiems telefonams dėl nuogumo ir krūtų vaizdavimo. Nuo 2003 m. pradėta leisti socialinių santykių simuliacijos subserija „Xtreme“ pavadinimu, kurioje dar labiau koncentruojamasi į serijos moteriškųjų herojių vaizdavimą.
2006 m. sukurtas filmas žaidimų motyvais „DOA: Gyvos arba mirusios“.
Druskožemis

Druskožemis (isp. Salar) – plokščia lyguma, padengta druskų (chloro, nitratų, boro ir kt.) ir kitų mineralų sluoksniu. Susidaro dykumose ar kitose sausringose vietose išdžiuvus druskos ežerui. Druskožemis susidaro tik ten, kur garuojamumas viršija kritulių kiekį.
Kai kurie druskožemiai (pavyzdžiui, Bonevilio druskožemis JAV) naudojami greičio lenktynėms. Tačiau dalyje druskožemių (pavyzdžiui, Kataros) būna pavojingų purvo ar vandens sankaupų, į kurias gali įsmegti transporto priemonė.
Druskožemiai nemaišytini su žmonių sukurtais druskos garinimo tvenkiniais.
Didžiausi druskožemiai plyti centriniuose Anduose, bei JAV Didžiajame Baseine. Didžiausias pasaulyje – Bolivijoje esantis Ujūnio druskožemis, kurio plotas 10 582 km².
Elamitų mitologija

Elamitų mitologija – simbolinė pasaulio aiškinimo sistema, 4 tūkstantmetyje pr. m. e. susiklosčiusi tarp elamitų, dar daug laiko iki susidarant Elamo valstybei. Buvo ženkliai paveikta šumerų-akadų mitologijos.
Viena iš išskirtinių elamitų mitologijos savybių – gyvačių garbinimas. Jos laikytos skalsos, vaisingumo, amžinybės simboliu, dažnai vaizduotos žmogaus galvomis. Pats seniausias šaltinis, kuriame randami elamitų dievų vardai – ~2200 m. pr. m. e. sudaryta sutartis tarp Elamo karaliaus Hitojaus ir akadų valdovo Naram Sueno. Sąraše nėra griežtų hierarchinių ryšių; iš viso paminėti 37 dievai. ~639 m. pr. m. e. beveik visi tie patys dievai vėl paminėti asirų karaliaus Ašurbanipalo įraše. Kai kurie dievai (pvz., Humpanas, Šimutas) buvo garbinami elamitų bent iki V a. pr. m. e. vidurio (tą liudija įrašai, rasti Persepolyje).
Tikėta, kad visi dievai valdo magišką galią kiten. Ja yra ginama visa karalystė, jei tik vykdoma dievų valia. Pradžioje panteono viršūnėje buvo moteriškos dievybės – vaisingumo deivės: Pinenkir, „dangaus valdovė“, dievų motina, kurią Akade tapatino su Ištar, paskui, 2 tūkstm. pr. m. e. ją pakeitė Kiririša. Maždaug po 500 metų „panteono valdovu“ tapo Humpanas, o Kiririša imta laikyti jo žmona. Dėl valdžios panteonui su Humpanu kovojo Elamo sostinės Sūzų globėjas Inšušinakas. 2–1 tūkstm. pr. m. e. Humpanas, Inšušinakas ir Kiririša sudarė vyraujančią dievų trijulę. Tarp kitų žymesnių dievų minėtini Nahhuntė (saulės, teisingumo, prekybos dievas), Napiras (mėnulio dievas), Šazis (vandenų dievas), Šimutas (dievų pasiuntinys) ir jo žmona Manzat, Narundi (pergalės deivė), Partė (Anšano globėja, deivė-motina). 3–2 tūkstm. pr. m. e. taip pat buvo garbinami ir šumerų-akadų dievai – Adadas, Ea, Enkis, Ištar, Nergalas, Nusku, Ninurta, Išnikarabas. Dalis jų buvo įtraukta į valstybinį panteoną.
Paneretys

Aplinkinės gyvenvietės

Rimšiai (Biržai) – 3,2 km
Kalpokai (Biržai) – 2,7 km
Gricgalė – 5 km
Pilskalnė – 2,6 km
BIRŽAI – 24 km
Latvygala – 5,7 km
Bruzguliai – 2,5 km
PAPILYS – 11 km
Gikonys – 0,8 km
Kvetkai – 3,3 km
Vanagynė (Biržai) – 2,9 km
Petras Garnys

Biografija

1978 m. baigė Pušaloto vidurinę mokyklą, 1979 m. Kauno 23-ojoje technikos mokykloje – kino mechaniko specialybę, 1984 m. Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute – lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.
1984–1986 m. Lietuvos televizijos ir radijo komiteto Kauno vyriausiosios redakcijos radijo redaktorius, 1986–1994 m. – televizijos redaktorius, korespondentas. 1994–2007 m. Kauno TV programų direkcijos direktorius, viešosios įstaigos „Kauno radijas ir televizija“ direktorius. Rengė pažintinio kultūrinio pobūdžio laidas, informacinę publicistinę kultūrinę programą „Konrado kavinė“ ir TV žaidimą „Konrado kavinės ruletė“.
Stanikas S & P

Stanikas S & P, taip pat S & P Stanikas, SetP Stanikas (Svajonė ir Paulius Stanikai) – tarpdisciplininio meno kūrėjų šeimyninė pora: Svajonė Stanikienė (g. 1961 m.) ir Paulius Stanikas (g. 1962 m.). Kartu pradėję meninę karjerą, Svajonė ir Paulius iki šiol visuomet dirba dviese.
S. Stanikienė 1987 m. baigė Lietuvos dailės institutą, kur studijavo keramiką, P. Stanikas – diplomuotas ekonomistas (Vilniaus universitetas, 1985 m.). Nuo 2000 m. gyvena Paryžiuje.
Kiaušidžių vėžys

Kiaušidžių vėžio rizikos veiksniai

Pirmiausia, didelę įtaką daro genai, dėl kurių paveldėjimo žmonės, kurių šeimos nariai, giminės sirgo vėžiu patenka į rizikos grupę ir turi didesnę tikimybė susirgti. Paveldimas ne pats vėžys, bet polinkis juo susirgti. Antra, daug lemia aplinka, kurioje gyvename. Reprodukcinės sistemos vėžys ypač siejamas su vakarų kultūra. Žmonės patiria daug streso, prastai maitinasi, mažai juda. Modernėjančioje visuomenėje būdingas vėlyvas gimdymas, ankstyvos pirmosios mėnesinės, trumpas maitinimo krūtimi laikotarpis. Visa tai sukelia hormonų veiklos sutrikimus. Trečia, riziką susirgti taip pat padidina ir nutukimas. Statistiškai nustatyta, kad nutukę žmonės labiau linkę susirgti onkologinėmis ligomis. Dėl padidėjusio insulino kiekio yra sutrikdoma ląsteli veikla ir tai skatina vėžio atsiradimą.

Simptomai

Šis vėžys prasideda kiaušidėse, kai susidaro nenormalios ląstelės, kurios gali plisti ir į kitus audinius. Pagrindiniai simptomai: pilvo pūtimas, dubens skausmai, pilvo patinimas.

Vėžio stadijos

Kiaušidžių vėžys taip pat skirstomas į 5 stadijas: S0- tai priešvėžinė stadijas. Aptikus šioje stadijoje tikimybė išgyventi yra 100%. S1 - būna tuomet, kai vėžys yra tik kiaušidėse. Aptikus tikimybė išgyventi -73%. S2 - būna tada, kai vėžys paplinta į dubenį. Aptikus tikimybe išgyventi yra 45%. S3- būna tada, kai vėžys aptinkamas toliau už dubens ar ertminiuose pilvo limfmazgiuose. Aptikus tikimybė išgyventi - 21%. S4- tai jau reiškia metastazinį vėžį, kai šis yra aptinkamas už pilvaplėvės ribų, paplitęs į tolimesnius organus. Aptikus tikimybe išgyventi yra apie 5%.
Makoto Učida

Učida Makoto (jap. 内田 誠 = Uchida Makoto; g. 1955 m. liepos 13 d.) – japonų video žaidimų programuotojas ir kūrėjas, tuo pat metu dirbantis kompanijoje „Sega“ ir „Team Shinobi“ narys. Makoto Uchida buvo pagrindinis keleto „Sega“ žaidimų („Alien Front Online“, „Altered Beast“, „Dynamite Cop“, „Die Hard Arcade“, „Golden Axe“ ir „Wing War“) kūrėjas.
Taip pat jis buvo vienas PlayStation 2 žaidimo „Altered Beast“ kūrėjų. Deja, šis žaidimas buvo išleistas tik Japonijoje.
Antidempingo muitas

Antidempingo muitas – muitas, taikomas kaip atsakas į neįprastai mažas importuojamų prekių kainas siekiant apsaugoti kitų gamintojų interesus. Daroma prielaida ir ieškoma įrodymų, kad pardavėjas prekes parduoda pigiau, nei yra jų savikaina, ir mažomis kainomis nori išstumti kitus (dažniausiai – vietos) gamintojus ir užimti jų vietą rinkoje. Taikant šį muitą, siekiama, kad importuojamos prekės kaina būtų lygi arba didesnė už šalyje pagaminamos prekės kainą.
Europos sąjunga paukščiams žieduoti

Europos sąjunga paukščiams žieduoti (angl. European Union for Bird Ringing,  EURING) – organizacija, vienijanti visus nacionalinius žiedavimo centrus. Kaupia informaciją apie paukščių žiedavimą, metodus ir žinias, kurias suteikia paukščių žiedavimas. 
Europoje paukščiai žieduojami daugumoje valstybių.
Lietuvos paukščių žiedavimo centras yra tikrasis EURING’o narys.
Kęstutis Skamarakas

Biografija

1959–1967 m. mokėsi Ariogalos vidurinėje mokykloje, 1967–1970 m. mokėsi Kėdainių rajono Lančiūnavos tarybiniame ūkyje – technikume. 1970 m. įstojo į Tytuvėnų tarybinį ūkį – technikumą, kurį baigė 1972 m. ir įgijo zootechniko specialybę. 1972 m. buvo pašauktas į sovietinę armiją. 1975 m. įstojo į Lietuvos veterinarijos akademiją, tačiau dėl šeimyninių ir finansinių aplinkybių jos nebaigė. 1998 m. įstojo į Vilniaus Gedimino technikos universiteto Aplinkos inžinerijos fakultetą.
Iki 1990 m. dirbo žemės ūkio specialistu. 1990 m. įkūrė uždarąją akcinę bendrovę „Kirkšnovė“, vėliau K. Skamarako gamybinę komercinę firmą, bendrą Lietuvos ir Čekijos įmonę „Skava“, bendrą Lietuvos ir Lenkijos įmonę „Skawit“. 1993 m. tapo akcinių bendrovių „Mirkliai“, „Kalnujų autoservisas“ pagrindiniu akcininku. 1993–2000 m. akcinės bendrovės „Mirkliai“ generalinis direktorius.
Nuo 2000 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys. 2000 m. kovo – spalio mėn. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2004 m. Seimo narys. Nuo 2007 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys bei meras.
Imtynių sporto klubo prezidentas. Skaraitiškės dvaro savininkas. Žmona Danguolė, vaikai Žydrūnas, Aušra.
Haidarabadas (Indija)

Istorija

Miestas įkurtas 1590 metais.
Krymo totorių virtuvė

Tautos istorija

Krymo totorių tauta susiformavo XIII a. Krymo chanato laikais. Iki XVIII a. pradžios jie garsėjo dėl dažnų reidų į Ukrainą ir Rusiją. Masinė vergų prekyba su turkais ir Vidurine Azija buvo Krymo ekonomikos pagrindas. Kita vertus, į Krymo žemes verždavosi kazokai. Po jo prijungimo 1783 m. prie Rusijos ir dėl slavų kolonistų spaudimo Krymo totoriai pradėjo masiškai keltis į Osmanų imperiją. Dauguma jų palikuonių tebegyvena Bulgarijoje, Rumunijoje, Turkijoje. Per II Pasaulinį karą Krymo totoriai Stalino buvo apkaltinti lojalumu naciams ir masiškai (apie 500 000 žmonių) ištremti į Vidurinę Aziją. Po 5 dešimtmečių tremties, Perestroikos metais, apie pusė jų sugrįžo į Krymą. Pusiasalyje krymo totoriai sudaro 12 % visų gyventojų. Didelės bendruomenės pasilikę Rusijoje, Uzbekistane.

Virtuvės ištakos

Tradicinė Krymo totorių virtuvė turi tas pačias šaknis kaip ir Kazanės totorių virtuvė, nors turi ir esminių skirtumų: skirtingai nei Kazanės totoriai, Krymo totoriai nevalgo arklienos ir nevartoja kumelės pieno kumyso. Būdami musulmonai, taip pat nevartoja kiaulienos. Vietinių valgių gausą lėmė turtinga ir įvairialypė pusiasalio gamta, puikios klimatinės sąlygos. Šios virtuvės pagrindą sudaro mėsos patiekalai (ypač aviena), pieno produktai, daržovės. Tačiau daug patiekalų buvo perimta iš uzbekiškos virtuvės per jų praleistus dešimtmečius tremtyje ir jiems sugrįžus į Krymą. Uzbekų samsa, langmanas, plovas pardavinėjami daugelyje kavinių, pakelės užeigų Kryme kaip nacionaliniai totorių patiekalai. Uzbekų plokščia duona naan (rus. lepioška) – čia taip pat vienas pagrindinių maisto produktų. Praeityje totorių tauta susidūrė ir su kitomis kultūromis, tad kai kuriuos kulinarinius bruožus perėmė iš graikiškos, turkiškos, ukrainietiškos, kaukazietiškos virtuvių. Tokius patiekalus kaip katyk, bal-mal, kabartma totoriai pasiskolino iš bulgariškos virtuvės, arbatą iš kiniškos, baklavą (desertas) iš tadžikiškos virtuvės.

Stalo etiketas

Pagrindinę ir svarbiausią vietą prie stalo užima šeimos galva – tėvas, šalia jo – motina, kitos vietos išilgai stalo skirtos vaikams – nuo vyriausiojo iki jauniausiojo. Totorių kultūroje vyresni žmonės laikomi tradicijų saugotojais ir pagrindinių totorių tautos vertybių nešėjais, todėl jie ypač gerbiami. Jeigu ateina svečiai arba vyresni žmonės, svarbiausios ir garbingiausios vietos skiriamos jiems. Valgį pirmasis paliečia tėvas, prieš tai pasveikinęs Alachą. Kiti šeimos nariai negali pakilti nuo stalo tol, kol vyriausiasis šeimos narys neperskaitys trumpos maldos. Totorių tremties laikotarpiu charakteringu maldos elementu buvo prašymas visų Krymo totorių vardu, kad jie kuo greičiau galėtų grįžti į tėvynę – į Krymą: „Tegul Alachas leidžia mums susivienyti su mūsų tėvyne, Krymu, suteikia mums džiaugsmo ir leidžia pamatyti mūsų vaikų ir anūkų laimę.“
Rentgeno spinduliai

Rentgeno spinduliai (angl. X-ray) – elektromagnetinės bangos, kurių bangos ilgis yra 10–0,01 nm, dažnis nuo 30 iki 30 000 PHz (1 P Hz = 10¹⁵ hercų). Fotonų energija – 0,1–100 keV. (Šie skaičiai įvairiuose literatūros šaltiniuose gali šiek tiek skirtis, nes ribos nėra griežtai apibrėžtos). Rentgeno diapazonas dar skirstomas į minkštą (mažiausios energijos) ir kietą (didžiausios energijos) rentgeno spinduliavimą.

Rentgeno spindulių gavimas

Rentgeno spinduliai gaunami rentgeno aparatuose panaudojant įgreitintus elektronus. Dideliu greičiu atsitrenkę į anodą, jie savo judėjimo energijos nedidelę dalį (0,1–5 %) išspinduliuoja rentgeno spindulių pavidalu.
Astronomijoje rentgeno spinduliai susidaro labai aukštos temperatūros (1–100 milijonų K) plazmoje, sąveikaujant didelės energijos elektronams su magnetiniu lauku (sinchrotroninis spinduliavimas) arba didelės energijos elektronams su mažos energijos fotonais (Komptono reiškinys).
Killerpilze

Killerpilze istorija

Iš pradžių grupė Killerpilze dainavo tiek vokiečių, tiek anglų kalba. Killerpilze įtaką padarė Die Ärzte (Vokietijos pankroko grupė), Enter Shikari, Fall Out Boy, Bullet for my Valentine, Lostprophets ir Beatsteaks. Grupė surinko lėšų, kurias panaudojo mokyklų Etiopijoje statybai.
Tadas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos.  Tėvas Stanislovas Antanas Tiškevičius. Motina Ieva Ona Bialozoraitė. Broliai Jurgis Tiškevičius ir Jonas (Jonušas) Tiškevičius.

Valstybės tarnyba

1794 m. sukilimo dalyvis, generolo Jokūbo Jasinskio adjutantas. Jo vadovaujamas sukilėlių dalinys užpuolė Rusijos imperijos kariuomenės įgulą Vilniuje. Sukilimui pralaimėjus gyveno Lenkijos karalystėje, Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės pulkininkas. 1810 m. vienas lenkų brigadų organizatorius Paryžiuje. 1812 m. brigados generolas, dalyvavo Napoleono kariuomenės žygyje į Rusiją. 1812–1814 m. buvo rusų nelaisvėje. 1820 m. Lenkijos karalystės kaštelionas senatorius.
1831 m. sukilimo dalyvis, 1831 m. birželio mėn. paskirtas Laikinosios lenkų centrinės vyriausybės Lietuvoje pirmininku. 1831 m. liepos mėn. su generolų Antano Gelgaudo ir Dezidero Adomo Chlapovskio daliniais pasitraukė į Prūsiją, vėliau emigrantas Paryžiuje.
Gandinga

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas tikriausiai kuršiškas, sprendžiant iš archajiškos priesagos -ng-.

Žymūs žmonės

Gyvendamas Plungėje, Gandingoje lankytis mėgo Čiurlionis su savo žmona.
Lietuvos Fed Cup rinktinė

Lietuvos Fed Cup rinktinė atstovauja Lietuvai kasmetiniame moterų teniso Fed Cup turnyre. Komandai vadovauja Lietuvos teniso sąjunga.
2019 m. Lietuvos Fed Cup rinktinė buvo 65'a Fed Cup reitinge. Ilgiausiai rinktinėje žaidė ir daugiausiai pergalių yra pasiekusi Lina Stančiūtė. Geriausias rinktinės pasiekimas - pasirodymas I grupėje. 
Pirmą kartą rinktinė Fed Cup pasirodė 1992 m.
Ubigau rūmai

Ubigau rūmai (vok. Schloss Übigau) – vėlyvojo baroko stiliaus pastatas Vokietijos Drezdeno Ubigau priemiestyje. Stovi ant upės kranto ir įeina į Drezdeno Elbės slėnio arealą, kurį UNESCO buvo įtraukusi į Pasaulio paveldo sąrašą.
Air Berlin

Istorija

Kompanija įkurta 1978 m. kaip „Air Berlin USA“ ir skraidino keleivius tarp Berlyno ir Viduržemio jūros regiono miestų. 1991 m. kompanija buvo perpirkta iš JAV verslininkų ir pervadinta „Air Berlin GmbH & Co. Luftverkehrs KG“.
2001 m. kompanijai skraidintas Boeing 737–800 lėktuvas pasiekė rekordą – be sustojimo 9 val. ir 10 minučių skrido iš Sietlo į Berlyną.
2004 m. „Air Berlin“ pradėjo bendradarbiavimą su Austrijos bendrove „Niki“, perėmusi 24 % šios kompanijos akcijų. 2005 m. Vokietijos bendrovė pasirašė bendradarbiavimo sutartį su privačia oro bendrove „Germania“.
2006 m. „Air Berlin“ užsakė 60 Boeing 737–800 ir 15 mažesnių Boeing 737–700 lėktuvų.
2015 m. kompanija valdė 141 lėktuvą, iš kurių 43 yra Boeing, 16 – Bombardier Dash 8 ir 79 – Airbus. Didžiausias jų yra Airbus A330-200, talpinantis 298 keleivius.
2017 m. kompanija susidūrė su dideliais ekonominiais sunkumais, o spalio 27 d. nutraukė savo veiklą. Paskutinis tarpžemyninis kompanijos skrydis buvo spalio 15 d. iš Majamio į Diuseldorfą. Spalio 27 d. paskutinis kompanijos skrydis buvo iš Miuncheno į Berlyną.
Spalio 28 d. „EasyJet“ paskelbė perimantys 1000 darbuotojų ir išsinuomojantys 25 Airbus A320 lėktuvus iš „Air Berlin“.
Fredos kapinės

Istorija

Senosios Fredos kapinės įsteigtos 1880 m. Jose laidoti vietos gyventojai, pirmasis Kauno tvirtovės komendantas, generolas Oskaras Klemas, Pirmojo pasaulinio karo metais žuvusių vokiečių kariai. 1952 m. Senosios Fredos kapinės uždarytos. 1995 m. kapinės paskelbtos istorijos ir kultūros paminklu.
Peštas

Geografija

Reljefui būdinga plokščia Didžioji Vengrijos lyguma. Šiaurėje siekia Biožionio, Dobogo ir Čerhato kalnų masyvus. Pagrindinė upė – Dunojus.
Ugodovcai

Ugodovcai – Lietuvos dvarininkų politinė srovė, susiformavusi po 1863-1864 m. sukilimo ir pasižymėjusi konformistinės bei lojalistinės laikysenos carinės valdžios atžvilgiu propaganda.
Šios visuomeninės - politinės srovės pavadinimas kilo iš lenkų kalbos žodžio „ugoda“, reiškiančio „susitarimas“, „sutartis“. Srovės atstovai deklaravo laikiną kompromisą, lojalumą carinei valdžiai mainais už diskriminacinės politikos buvusios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės dvarininkų atžvilgiu panaikinimą. Buvo tikimasi diskriminacinių žemėvaldos nuostatų panaikinimo, religinės tolerancijos, visuomeninio - politinio gyvenimo liberalizacijos. Palankesnės sąlygos iškovoti tam tikrų nuolaidų demonstruojant lojalistinę poziciją susidarė Vilniaus generalgubernatoriumi paskyrus kun. P. Sviatopolk-Mirskį (1902–1904), vėliau tapusį ir Rusijos vidaus reikalų ministru. Ryškiausia Lietuvos ugodovcų lojalistine - konformistine manifestacija laikytinas dalyvavimas 1904 m. rugsėjo 10 d. paminklo LDK žemių prijungimo prie Rusijos iniciatorei Jekaterinai II atidengimo iškilmėse Vilniuje. Iškilmėse dalyvavo nuo 50 iki 60 Lietuvos dvarininkų. Konservatyvias ugodovcų pocijas išreiškė nuo 1882 m. lenkų kalba Peterburge leidžiamas laikraštis „Kraj“. Žymiausi Lietuvos ugodovcų atstovai – Hipolitas ir Ignotas Korvin-Milevskiai, Aleksandras Meištovičius, Aleksandras Tiškevičius. Dalis ugodovcų palankiai vertino lietuvių tautinį atgimimą, pasisakė už spaudos draudimo panaikinimą, nes juo valdžia ne tik nepasieks savo tikslų, o ir dar labiau nuteiks gyventojus prieš save. Lietuvių liaudies teises į spaudą lietuvių kalba lotyniškomis raidėmis bandė apginti Aleksandras Tiškevičius, rusų kalba grafo Lelivos slapyvardžiu 1896 m. išleidęs knygą „Lietuvių liaudies padėtis rusų valstybėje“. 1897 m. laiške Kauno gubernatoriui S. Suchodolskiui A. Tiškevičius įrodinėjo, jog spaudos draudimą būtina panaikinti.
Višnevo valsčius

Administracinis suskirstymas

Borki Kosiorkai, Borki Paduchai, Borki Soldai, Ciosnai, Dačbogai, Gostchožas, Helenuvas, Kačorai, Lipniakas, Lupinai, Mošcibrodai, Mošcibrodi Kolonija, Mročkai, Mircha, Nove Okninai, Oknini Podzdrujas, Plutai, Radomišlas, Šmiarai, Stare Okninai, Stok Višnevskai, Tvorkai, Višnevas, Višnev Kolonija, Vulka Višnevska, Vulka Volinecka, Zablociai.
Plaza de Oriente

Plaza de Oriente - viena iš Ispanijos aikščių. Aikštė buvo svarbi valstybinių susirinkimų vieta. Prie aikštės yra rūmai, kurių balkone liaudžiai pasirodydavo karaliai, karalienės ir diktatoriai. Ankstesnių karalių statulas buvo numatyta pastatyti ant rūmų stogo atbrailos, tačiau jos buvo per sunkios ir liko apačioje. Prieš rūmus stovi Teatro de la Opera (Operos teatras). Jį 1850 m. įkūrė karalienė Izabelė II. Italų skulptorius Pietro Tacca sukūrė R. Pilypo IV statulą pagal Velázquez piešinius.