google/wiki40b huggingface dataset:
Natalis (Brazilija)

Istorija

Europiečiai dabartinio miesto pakrantes pasiekė XVI a. pr., tačiau gyvenviečių įkurta nebuvo. XVI a. pab. portugalai pradėjo kovas su prancūzų piratais ir 1598 m. pradėjo Trijų Karalių forto statybą, o kitais metais įkurta Natalio gyvenvietė (pavadinta pagal portugališką Kalėdų pavadinimą). 1633–1654 m. fortą buvo užvaldę olandai (pervadino Fort Ceulen). Vėliau pradėta verstis gyvulininkyste, suklestėjo Natalio uostas (arčiausiai Europos esantis Brazilijos uostas). Vaizdingi kraštovaizdžiai ir tvarkingas miesto planavimas pavertė Natalį svarbiu turistiniu centru.
Daugėlaičių apylinkės seniūnija

Daugėlaičių apylinkės seniūnija buvo Radviliškio rajono savivaldybės šiaurės vakaruose. Centras – Daugėlaičiai.
Acetonas

Savybės

Acetonas 20°C temperatūroje normaliomis sąlygomis yra lakus, specifinio kvapo bespalvis degus skystis.
Lydosi -95,4°C, verda +56,5 °C temperatūroje. Tankis 819 kg/m³.
Lengvai maišosi su vandeniu, etanoliu ir eteriais. Chemijos pramonėje jis naudojamas kaip tirpiklis.
Molekulinė formulė C₃H₆O
Sutrumpinta struktūrinė formulė CH₃-CO-CH₃

Panaudojimas

Buityje acetonas dažniausiai naudojamas dažams, klijams ir nagų lakui skiesti ar valyti.
Acetonas yra kai kurių plastikų, pluoštų, vaistų ir kitų chemikalų gamybos proceso dalis. Viena svarbiausių acetono panaudojimo sričių yra jo reakcija su fenoliu, kurios metu gaunamas bisfenolis A - viena svarbiausių medžiagų gaminant polikarbonatus, poliuretanus ir epoksidines dervas.
Acetonas naudojamas ir acetilenui pervežti. Cisternos užpildomos acetonu, į kurį po to leidžiamas acetilenas. Tokiu būdu viename litre acetono sutalpinama (ištirpinama) iki 250 litrų acetileno.

Poveikis žmogaus sveikatai

Maži acetono kiekiai yra gaminami žmogaus organizme natūraliai, daugiausiai perdirbant riebalus. Acetono kiekis gali padidėti, jei žmogus serga diabetu. Taip pat acetonas, dėl savo tirpumo ir lakumo, gali nesunkiai patekti į organizmą per geriamus skysčius ar įkvepiamą orą. Yra aprašyti apsinuodijimo acetonu atvejai,kai atsiranda priepuoliniai sindromai. Tačiau, acetonas nėra labai nuodingas. Tik santykinai didelis į organizmą patekusio acetono kiekis gali sukelti sąmonės praradimą arba mirtį. Kita vertus, patekęs ant odos, jis sukelia suerzinimą ir perštėjimą bei gali pažeisti liaukas.
Eksperimentai su gyvūnais, kurie ilgą laiką buvo laikomi aplinkoje, kurioje nuolat kontaktuodavo su acetonu, parodė, jog inkstų, kepenų, nervų pažeidimų skaičius smarkiai išaugdavo, taip pat padidėdavo apsigimimų tikimybė, o vyriškos lyties individai dalinai arba visiškai prarasdavo reprodukcinius sugebėjimus. Nėra duomenų, ar ilgalaikis acetono poveikis žmogui yra toks pats, kaip ir gyvūnams.
Įdomu, kad acetonas, vartojamas itin mažomis dozėmis, veikia kaip antikonvulsantas gydant gyvūnų ligas, panašias į epilepsiją. Spėjama, kad daug riebalų ir mažai angliavandenių turinti ketogenetinė dieta, naudojama kontroliuoti vaistams atsparią vaikų epilepsiją, veikia dėl to, kad vienas iš jos rezultatų yra acetono koncentracijos smegenyse padidėjimas.
Kijevo vaivadija

Istorija

Iki vaivadijos sukūrimo teritorija priklausė Kijevo Rusiai, vėliau jos palikuonei Kijevo kunigaikštystei. Nuo XIV a. kunigaikštystę nukariavo LDK ir įjungė į savo sudėtį. Tuometinei kunigaikštystei dar priklausė ir dalis Ponto stepės iki pat Juodosios jūros.
Iš pradžių į kunigaikštystę buvo skiriami Gediminaičių dinastijos atstovai, tačiau jie ne visada norėjo tvirtinti ištikimybę LDK. Kuomet Kijevo kunigaikštis Vladimiras Algirdaitis (valdė 1377 - 1395) nepakluso Vytautui, šis į sostą pasodino Skirgailą, o 1397 m. kunigaikštystę panaikino, įkurdamas vietininkiją. Joje įsigalėjo Alšėniškių giminė, tapdama savotiška dinastija. 1440 m. kunigaikštystė buvo atkurta ir sugrąžinta Vladimiro sūnui Aleksandrui Olelkai. 1471 m. po šio sūnaus Simono mirties, kunigaikštystė buvo galutinai panaikinta ir paversta vaivadija, ir Olelkaičiai nebeteko šios valdos.
Vaivadija buvo didžiausia visoje LDK. 1569 m. Liublino unijos metu vaivadija buvo atplėšta nuo LDK ir prijungta prie Lenkijos. Ji integruota į Mažosios Lenkijos provinciją.
Tačiau įvykus karui su Maskva, 1667 m. Andrusovo paliaubų sutartimi didžioji vaivadijos dalis, įskaitant Kijevą, atiteko pastarajai, ir sostinė perkelta į Žytomyrą. Likučiai Lenkijos jos sudėtyje išbuvo iki 1795 m., kol atiteko Rusijos imperijai.
Dviratis

Dviračių tipai

Dviračių įvairovė didelė, jie būna skirti įvairioms trasoms, skirtingiems važinėjimo stiliams.

Plento dviratis

Plento dviračiai (angl. road bike) skirti važiavimui daugiausiai kietos lygios dangos keliais. Pagrindiniai jų bruožai – mažas svoris, geros aerodinaminės savybės, siauros padangos bei riestas vairas, kuris suteikia dviratininkui galimybę važiuoti aerodinamiškoje sėdėsenoje. Įprasti šiuolaikiniai plento dviračiai sveria 7–9 kg, aukščiausios klasės gali sverti ir mažiau nei 7 kg. Lengvi dviračiai gaminami iš brangesnių metalo lydinių ar anglies pluošto. Oficialiose plento dviračių varžybose tarptautinė dviračių federacija UCI apribojo dviračių svorį – minimalus leidžiamas yra 6,8 kg.

Pusiau gulom minami dviračiai

Pusiau gulomis minami dviračiai (angl. recumbent bicycle), Lietuvoje dažnai vadinami velomobiliais. Tokiame dviratyje žmogus sėdi patogiai (dažniausiai šiek tiek atsilošęs) ir pedalus mina ištiesęs kojas į priekį. Velomobiliai ypač tinkami miestuose bei tolimose kelionėse – jais važiuoti komfortiškiau nei su tradiciniais dviračiais, mažesnė tikimybė nukentėti avarinėje situacijoje, nes priekyje yra žmogaus kojos, o ne galva.

Kalnų dviratis

Kalnų dviratis (angl. mountain terrain bike) – dviratis, pagal konstrukciją numatytas važinėti kalnuotomis ar kitokiomis sudėtingo reljefo vietovėmis. Kalnų kroso dviračiai skirti važiavimui raižyta vietove. Šiuo metu populiariausi kalnų kroso dviračiai su priekiniu amortizatoriumi, tačiau daug mėgėjų ir sportininkų renkasi ir pilnos amortizacijos kalnų kroso dviratį. Tai ypač pagerina sukibimą greitai važiuojant sudėtingu reljefu. Toks dviratis paprastai sveria 9–12 kg.
Didelis pavarų skaičius užtikrina platų perdavimo santykio pasirinkimą – tai leidžia pasirinkti optimalų sukimo momento perdavimą įvairiomis sąlygomis. Dviračio rėmas su visa komplektacija suprojektuoti įvairioms galimoms sąlygoms: akmenuotai vietovei, minkštam gruntui, balynams, smėliui, purvui. Didesnis atstumas tarp žemės ir centrinės ašies (29–33 cm) padidina dviračio pravažumą. Vairas būna platus (55–67 cm), tiesus – tai palengvina manevravimą ant minkštos dangos. Patogi stabdžių ir bėgių perjungimo sistema leidžia stabdyti bei perjunginėti pavaras tvirtai laikant vairą. Ratai stiprinti, 26-29 colių skersmens, padangos plačios, grubios.
Esant poreikiui kalnų dviratį galima pritaikyti ir kasdienei eksploatacijai arba užmiesčio turizmui: panaudojamos siauresnės ir smulkesnio rašto padangos, purvasaugiai, mažiau pavarų. Kalnų dviratis yra ypač patvarios konstrukcijos ir mėgstamas miestuose ar kitur, kur sudėtingesnės važiavimo sąlygos ar prastesnė kelių infrastruktūra. Kalnų dviratis netinka greičio lenktynėms plentu ar ilgai turistinei kelionei dėl sportiškos sėdėsenos, t. y. kūnas būna gerokai pasviręs į priekį ir daug krūvio tenka rankoms.
Molekulinė mašina

Molekulinė mašina arba nanomašina  yra visuma molekulinių komponentų, kurie gali atlikti kvazi-mechaninius judesius, atsakydama į stimulą. Molekulinės mašinos būna dviejų rūšių: sintetinės ir biologinės.

Biologinės

Pačios sudėtingiausios molekulinės mašinos yra randamos ląstelėse. Tai motoriniai baltymai, tokie kaip miozinas, kuris yra atsakingas už raumens susitraukimą ir kinezinas, kuris gabena krovinius ląstelėse nuo branduolio per mikrovamzdelius ir dineinas, kuris
Mozambiko sąsiauris

Mozambiko sąsiauris yra Indijos vandenyno dalis tarp Madagaskaro salos ir pietryčių Afrikos, tiksliau Mozambiko. Siauriausoje vietoje sąsiauris yra apie 460 km pločio tarp Angochės Mozambike ir Tambohorano Madagaskare.
Sąsiauris pasiekia 3 292 m. gylį 230 km atstumu nuo Mozambiko kranto. Sąsiauriu į pietus teka šilta srovė, įtekanti į Agulhaso srovę rytiniame PAR krante. Sąsiauris yra 1600 km ilgio ir plačiausiose vietose iki 950 km pločio.
Klominas

Demografija

Iki 1992 m. karinio miestelio teritorijoje vienu metu galėjo pragyventi iki 5 000 žmonių. Šiuo metu Klomine pastoviai gyvena dvi miškininkų šeimos, taip pat keletas benamių, besiglaudžiančių buvusiose kareivinėse.

Istorija

XX a. ketvirtajame dešimtmetyje, netoli dabartinio Klomino, tuometinės Vokietijos teritorijoje buvo įkurtas tankų poligonas, o jo šiauriniame ir pietiniame pakraščiuose buvo pastatytos karinės įgulos, atitinkamai – Gros Bornas (dabartinis Borne Sulinovas) ir Vestvalenhofas. Prasidėjus karui netoli Vestvalenhofo buvo įkurta lenkų karo belaisvių stovykla. 1939 m. lapkritį į šią stovyklą buvo uždaryti 6 000 lenkų karių ir 2 300 civilių. 1940 m. birželio 1 d. stovyklos vietoje buvo įkurta koncentracijos stovykla „II D Gros Bornas“ (vok. Oflag II D Groß Born), skirta sąjungininkų armijos pareigūnams. 1945 m. besitraukianti vokiečių kariuomenė paliko stovyklą, išsiveždama dalį belaisvių į Vokietijos gilumą.
Vermachtą pakeitė tarybinė kariuomenė, čia įkurdama vokiečių karių belaisvių stovyklą. Pasibaigus karui, poligoną ir buvusias vokiečių įgulas užėmė tarybinė armija, dislokuodama Lenkijoje savo karius. Vestvalenhofo vietoje buvo pastatytas tarybinis karinis miestelis, kuriame įsikūrė dalis motorizuoto pėstininkų pulko divizijos, kurios štabas įsikūręs Borne Sulinove. Statant buvo išsaugota išlikusi infrastruktūra ir statiniai, bet didžioji dalis statinių (apie 50) buvo nugriauti. Buvo pastatytos kareivinės, karinės technikos garažai, ūkio ir gyvenamieji pastatai, parduotuvės, mokykla ir kino teatras. Kariniame miestelyje galėjo gyventi daugiau kaip 6 000 žmonių – kareivių, karininkų ir jų šeimos narių. Tarybiniuose kariniuose žemėlapiuose ši gyvenvietė buvo vadinama Grubekas arba Grobekas, o miestelio gyventojai jį vadino Sipnevu, kuris kilo nuo netoliese esančio lenkiško kaimo pavadinimo. Poligonas ir aplink jį esančios įgulos buvo įslaptintos, todėl lenkiškuose žemėlapiuose nebuvo pažymėtas.
Tarybinė įgula egzistavo iki 1992 m., kai iš Lenkijos buvo išvesta tarybinė kariuomenė. Nuo tada vietovė buvo apleista, o namai ir kiti statiniai ištuštinti marodierių. Borne Sulinovo valdžia (miesto statusą gavusi 1993 m.) pardavinėjo buvusio karinio miestelio teritoriją už sumą, kuri siekė 2 mln. zlotų, bet didelio investuotojų dėmesio nesusilaukė.
Lydija

Arcava

II tūkstantmečio pr. m. e. viduryje Lydija priklausė didelei luvių kilmės Arcavos valstybei, užėmusiai visą Mažosios Azijos vakarinę dalį. Šios valstybės sostinė buvo Apasa, tapatinama su vėlesniu Efesu.
Arcava, klestėjusi XV-XIV a. pr. m. e., nuolat kariavo su Hetitų imperija rytuose, sudarydama sąjungas su jos priešais – Egiptu. Tačiau valstybę valdant karaliui Uhazidi, Hetitai, vadovaujami Muršilio II, užėmė Arcavą, ją suskaidė ir pavertė savo vasale. Trys vasalinės valstybės, žinomos po Arcavos, buvo Mira, Seha ir Hanbala.
Arcavai susiskaidžius ir vėliau Hetitų imperijai žlugus, susidarė galimybės susiformuoti naujiems regionams – valstybėms Mažojoje Azijoje: Likijai, Karijai, Lydijai. Visose jose, taip pat ir Lydijoje, buvo išsaugotos senovinės anatolijos kalbos, giminingos luvių, bet turinčios daug savitų bruožų.
Paskutiniaisiais II tūkst. pr. m. e. amžiais istorinės Arcavos (ir Lydijos) sritys patyrė vadinamųjų jūros tautų invazijas. Daugiausia jūros tautos apgyvendino vakarines pajūrio sritis. Taip susiformavo Jonijos regionas, savo tautine sudėtimi graikiškas. Kiti to laikmečio Arcavos užkariautojai buvo frygai, kurie kėlėsi iš Makedonijos Graikijoje ir apgyvendino rytines buvusios Arcavos sritis Mažosios Azijos centre. Taip formavosi Frygijos regionas.

Lydijos karalystė

Graikų šaltiniai teigia, kad 1185 m. pr. m. e., jau po Hetitų imperijos subyrėjimo, į valdžią Lydijoje atėjo iš Heraklio (Tylono) kilusi Heraklidų dinastija, kuri valdė iki 687 m. pr. m. e. Žinomi 22 valdovai, kurie valdė iš sostinės Sardų (tuo metu žinomi kaip Hyde). Paskutinis heraklidų valdovas buvo Kandaulis, kurį nužudė Gygo. Šiam užėmus sostą 687 m. pr. m. e., įsitvirtino Mermnadų dinastija.
Mermnadų valdymo pradžia buvo susijusi su kimerų invazija ir kitomis nelaimėmis, tačiau lydai pamažėle konsolidavo valdžią vakarinėje Mažojoje Azijoje, susigrąžindami į savo valdžią Jonijos miestus, nugalėdami Frygiją rytuose. Jų laikais Lydija sukūrė galingą imperiją, kuri kovojo su Medija. Jų valdovai garsėjo pasakiškais turtais. Čia pirmą kartą pasaulyje nukaltos monetos.
Krezas (560-546 m. pr. m. e.) buvo paskutinis Lydijos valdovas. Jis pralaimėjo mūšį augančiai Achemenidų imperijai, ir Lydijos valstybė žlugo.
Pagiriai

Aplinkinės gyvenvietės

VADOKLIAI – 17 km
Paežeriai – 7 km
Vaivadiškiai – 3 km
ŠĖTA – 13 km
Paobelys - 2,5 km 
 Tulpiakiemis – 3 km 
 SIESIKAI – 12 km
Referendumas

Referendumas – visuotinis šalies, regiono ar valstybės piliečių apklausos būdas balsuojant dėl tam tikro klausimo patvirtinimo ar atmetimo. Referendumas gali būti rengiamas dėl konstitucijos pakeitimo ar patvirtinimo, išrinktojo atstovo atšaukimo, ar dėl kitų vidaus politikos klausimų. Referendumas dėl teritorinio apsisprendimo vadinamas plebiscitu.
Įvairiose šalyse referendumai rengiami nevienodai dažnai. Labiausiai referendumai paplitę Šveicarijoje, kur jais sprendžiama palyginus labai daug įvairių klausimų, taip pat Australijoje. Kitur jie rengiami retai, pavyzdžiui Airijoje referendumu vien keičiama konstitucija; kitokie referedumai gali būti rengiami tik išimtinėmis aplinkybėmis ir tokių dar nė karto nėra pasitaikę.
Šeimyna (laikraštis)

Šeimyna – nemokamas mėnesinis „Tėvynės sargo“ priedas, leistas 1923–1926 m. Kaune.

Istorija

Skirtas šeimos problemoms. Išėjo 39 numeriai.
It's a Man's World

Albumo informacija

Albumui „It’s a Man’s World“ Cher įrašė dainas, kurių stilius labiau panašus į Deep South, nei į jai artimus pop, roką ir disko. Albumas išsiskiria ir Cher dainavimu falcetu tokiose dainose kaip „One by One“ ir „The Gunman“.
Cher įrašė „It’s a Man’s World“ Londone 1995 metais. Tais pačiais metais albumas buvo išleistas Europoje, o jo pirmasis singlas buvo „Walking in Memphis“. Albumą sudarė 14 dainų, tačiau amerikietiškame leidime 1996 m. jų buvo tik 11. Trys dainos, „I Wouldn’t Treat a Dog (The Way You Treated Me)“, „Don’t Come Around Tonight“ ir „The Shape of Things to Come“ buvo pašalintos iš amerikietiško leidimo. Amerikietiškas leidimas kritikų buvo recenzuotas kaip 'mid-'90s R&B/pop phenomenon' dėl kelių pop/rock dainų pašalinimo ir 5 dainų remiksų, kurie buvo stipriai paveikti R&B. „Not Enough Love in the World“, „Paradise Is Here“, „Angels Running“, „What About the Moonlight“ ir „One by One“ buvo remiksuotos ir pažymėtos kaip albumo versijos JAV. Jų naujieji žanrai buvo pop ir R&B, o originalios versijos – pop/rock.
Dėl pasikeitimo amerikietiškas leidimas buvo lyginamas su Madonna'os „Bedtime Stories“, kuris tuo metu rodė pokytį Madonna’os muzikoje. Albumas taip pat buvo lyginamas su Boyz II Men stiliumi. Kritikas Jose F. Promis iš Allmusic apibūdino albumą „vienu iš dainininkės geriausių“, kuris patvirtina Cher tikra dainininke, ne vien tik paprasta pramogininke.
Spitrėnų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė buvo ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, apie 50 m ilgio ir 20 m pločio. Ją XX a. pirmojoje pusėje - 1968 m. smarkiai apgadino karjeras. Išliko tik 40x23 m dydžio jos centrinė ir vakarinė dalis, kurios trikampio formos 17 m ilgio rytinė dalis nepaliesta, o išlikusios aikštelės centras ir vakarinė pusė nelygiai nukasta per 1,5 m. Šlaitai statūs, 9-10 m aukščio.
Eksploatuojant karjerą nukastas apie 10 m pločio aikštelės pietrytinis kraštas ir 7 m pločio pietvakarinis kraštas. Piliakalnis dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs lapuočiais.
Šiaurinėje ir vakarinėje papėdėse, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Aplinkiniai piliakalniai

Vaikutėnų piliakalnis 5 kmNoliškio piliakalnis 2,5 kmKubilių piliakalnis 4 kmJaurelio piliakalnis 4,5 kmRukšėnų piliakalnis 4 kmNemeikščių piliakalnis 11 kmKlykių piliakalnis 4 kmKalvių piliakalnis 3 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Filipas Aridajas

Filipas III Aridajas (Γ' ὁ Ἀρριδαῖος}}; 359 m. pr. m. e. – 317 m. pr. m. e. gruodžio 25 d.) – antrasis makedoniečių kilmės valdovas Egipte.

Gyvenimas

Šis makedonietis karalius buvo karaliaus Filipo II Makedoniečio bei Filinos Larisos sūnus bei Aleksandro Didžiojo įbrolis. Pavadintas Arhidaeus gimimo metu, jis priėmė vardą Filipas, kai užėmė sostą. Plutarcho pranešime teigiama, kad jis buvo fiziškai ir protiškai suluošintas po to, kai jį bandė nunuodyti Filipo II žmona, karalienė Olimpija, kuri norėjo pašalinti galimą konkurentą jos sūnui Aleksandrui. Tačiau, tai gali būti tik piktos paskalos nes nėra jokio įrodymo, kad Olimpija iš tikrųjų sukėlė jos posūnio ligas. Aleksandras labai mėgo jį, ėmė į savo kampanijas. Po Aleksandro pirmalaikės mirties Babilone, Aridajų paskelbė karaliumi Makedonijos kariuomenė Azijoje. Tačiau, jis buvo tik nominalus vadovas, priklausomas nuo galingų generolų. Jo viešpatavimas ir jo gyvenimas truko neilgai.
Jo vardu yra pavadintas Aridajaus krateris Mėnulyje.

Filipas Aridajas populiariojoje kultūroje

Aleksandro tragiškasis įbrolis trumpai pasirodo Mary Renault knygoje „Persijos berniukas“ ir tampa vienu iš pagrindinių charakterių. O taip pat knygos tęsinyje „Laidotuvių žaidimuose“. Jos įvykių versijoje, Kasandras sustabdo jo maršą į Makedoniją, kad leistų Olimpijai pakankamai laiko užmušti Aridają ir Euridikę.
Florijonas Neviera

Florijonas Neviera (lenk. Florian Niewiero, 1896 m. gegužės 4 d. Lydos apskrityje, Žirmūnų valsčiaus Magūnų kaime – 1976 m. birželio 16 d. Kentšyne (?)) – Romos katalikų kunigas ir pedagogas Lenkijos bei Lietuvos, Katalikų bažnyčios istorikas.

Biografija

Baigė Vilniaus kunigų seminariją, kunigu įšventintas 1920 m. gegužės 30 d. Trumpai kunigavo Kalesninkuose, vėliau tarnavo vikaru Eišiškėse ir Švenčionyse. Pastarajame mieste dirbo ir Lietuvių gimnazijos direktoriumi. 1924 m. perkeltas vikaru į Dolginavą (Vileikos apskritis), po to vėl grąžintas toms pačioms pareigoms į Švenčionis.
1924 m. rudenį išvyko į Fribūro universitetą Šveicarijoje studijuoti teologijos ir filosofijos. Dėl lėšų trūkumo šių studijų nebaigė, toliau mokėsi Vilniaus universitete. Už prolietuviškų nuotaikų skleidimą per pamokslą Kaltanėnų bažnyčioje jam buvo paskirta speciali policijos priežiūra. Dirbo Ašmenos pradinių mokyklų katechetu, 1933 m. paskirtas Miežėnų Angeliškos Švč. Mergelės Marijos bažnyčios klebonu. 1935–1936 m. Vidiškių Švč. Trejybės bažnyčios klebonas, nuo 1936 m. Riešės Švč. Mergelės Marijos Vardo, vėliau Parudaminio Kristaus Atsimainymo bažnyčių klebonas. 1937 m. už lietuviškų pavardžių rašymą metrikų knygose Vilniaus apygardos teismas jį nubaudė. 1943 m. perkeltas į Trakus, paskirtas bažnyčios klebonu ir dekanu.
Kaip prieškarinės Lenkijos pilietis nusprendė persikelti į Lenkijos Liaudies Respubliką, norėjo vykti į JAV gydytis. 1947–1948 m. tarnavo klebonu Šv. Jono Marijos Vianney’aus parapijoje Polichne, 1948–1958 m. – Dievo Motinos Škaplierinės parapijoje Ostrove prie Gnievkovo. Paskutiniaisiais gyvenimo metais – kunigas emeritas prie Šv. Jurgio bažnyčios Kentšyne, šiame mieste mirė ir buvo palaidotas.
Laisvą laiką nuo ganytojiškos veiklos F.Neviera skyrė bažnyčios istorijos tyrimams. Priklausė Vilniaus lietuvių švietimo draugijai „Rytas“, buvo išrinktas į Lietuvių mokslo draugijos valdybą. Be kitų darbų parengė spaudai vysk. Antano Domininko Tiškevičiaus veikalą „Žemaičių vyskupija“, Lietuvos pranciškonų observantų ir kt. dokumentus.
Ivanovas (Rusija)

Istorija

Miestas įkurtas 1881 m. sujungus Ivanovo kaimą (žinomas nuo 1561 m. kaip didelis prekybinis kaimas) ir Voznesenskij Posado (nuo 1853 metų) kaip Ivanovo Voznesenskas. XX a. pradžioje čia jau buvo daug gamyklų. 1932 m. pervadintas Ivanovu.
Pajūrio Klaktonas

Istorija

Pagal apylinkėse rastus paleolito (prieš 400 tūkst. m.) radinius pavadinta Klaktono kultūra. I tūkstantmetyje pr. m. e. čia buvo keltų gyvenvietė Catuvellauni. XVII–XIX a. buvo svarbus kontrabandos centras. 1871 m. įkurtas Pajūrio Klaktono kurortas.
Aleksas Garunkštis

Aleksas Garunkštis (1928 m. gegužės 26 d. Kaniūkai, Užpalių valsčius – 1992 m. spalio 21 d. Vilnius) – Lietuvos geografas ir geologas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1952 m. baigė Vilniaus universitetą. 1958 m. geografijos mokslų kandidatas.
1952–1964 m. Lietuvos mokslų akademijos Geologijos ir geografijos instituto mokslinis bendradarbis, 1959–1963 m. Sapropelio laboratorijos vadovas. 1964–1968 m. Geologijos instituto Kvartero geologijos sektoriaus vadovas. 1968–1992 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, nuo 1990 m. profesorius.
Mokslinės veiklos kryptys – ežerų raidos, vidaus vandenų ir kraštovaizdžio apsaugos tyrimai.
Monmouth Town FC

Istorija

Klubas įsikūrė 1930 m. Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Pastaruoju metu iškopė į antros pakopos pirmenybes.
Rimantas Sakalauskas

Biografija

1977 m. baigė Vilniaus dailės institutą. Gyvena ir kuria Vilniuje.  Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba

Pagrindinės kūrybos sritys: skulptūra, keramika, mozaika. Sukūrė altorius Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčiai, Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčiai, Šiaulių raj. Kryžių kalno Šv. Pranciškaus vienuolyno koplyčiai ir kt. Antkapiniai paminklai: J.Kazlauskui, D.Sprindžiūnienei, A. Tutavičiui ir kt. Lietuvos partizanų generolo J.Žemaičio paminklo konkurso pirmajame ture laimėjo 1-jąją vietą. Surengė aštuonias personalines parodas, dalyvavo dvylikoje grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje (Izraelis, Estija, Latvija, Švedija).
Investicinė kintamojo kapitalo bendrovė

Investicinės kintamojo kapitalo bendrovė – akcinė bendrovė, kurios akcininkai turi teisę bet kada pareikalauti išpirkti jų akcijas, o investicinės kintamojo kapitalo bendrovės kapitalo dydis kinta priklausomai nuo akcijų išleidimo ir išpirkimo. Verstis investicinių kintamojo kapitalo bendrovių valdymu turi teisę tik tam tikros formos (Lietuvoje – uždaroji akcinė bendrovė arba akcinė) bendrovė, turinti (Lietuvoje – Vertybinių popierių komisijos) išduotą valdymo įmonės veiklos licenciją. Tokią licenciją turinti bendrovė vadinama valdymo įmone.
Termodinaminė sistema

Termodinaminė sistema yra tiksliai apibrėžtas makroskopinis regionas visatoje, dažnai dar vadinamas fizikine sistema, kuris yra tyrinėjamas remiantis termodinamikos principais.
Visa erdvė aplink termodinaminę sistemą vadinama aplinka. Sistemą nuo aplinkos atskiria ribos, kurios gali būti tariamos arba realios, bet jos apsprendžia baigtinį tūrį. Darbo, šilumos ar medžiagos mainai sistemoje vyksta tarp ribų. Termodiminės sistemos yra dažnai klasifikuojamos pagal tai, kas yra praleidžiama per jos ribas.
Termodinaminę sistemą apibūdina ir apsprendžia termodinaminiai parametrai, susieti su sistema. Parametrai yra matuojami makroskopiniai dydžiai, tokie kaip tūris, slėgis, temperatūra, elektrinis laukas ir t. t.
Termodinaminių parametrų rinkinys, kuris unikaliai apibrėžia sistemą yra vadinamas sistemos termodinamine būsena. Sistemos būsena yra išreiškiama funkcine priklausomybe, būsenos lygtimi, tarp jos parametrų. Sistema yra termodinaminėje pusiausvyroje, kai sistemos būsena nesikeičia bėgant laikui.
Eduardas I Avisas

Biografija

Jono I sūnus.

Valdymas

1434 m. paskelbė karaliaus žemes nedalomas ir neparduodamas (įstatymas palengvino karaliaus dovanotų žemių susigrąžinimą, jis galiojo iki 1832 m.). Dvaro istoriku paskyrė F. Lopesą, kurio kronikos yra vienas svarbiausių vid. amžių Portugalijos ist. šaltinių. Rėmė savo brolį Henriką Jūrininką, kuris suplanavo užjūrio užkariavimus ir padėjo pagrindus Portugalijos imperijai. 1437 m. surengė nesėkmingą karo žygį prieš maurus į Maroką. Mirė nuo maro.