google/wiki40b huggingface dataset:
Osea Kolinisau

Biografija

2008 m. pakviestas į Fidžio nacionalinę rinktinę. Nacionalinės rinktinės kapitonas.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Fidžio nacionaline regbio-7 komanda pasiekė finalą, kuriame rezultatu 43-7 nugalėjo Jungtinę Karalystę ir tapo olimpiniais čempionais. Tai pirmasis Fidžio olimpinis medalis.
FK Pardubice

Istorija

Klubas įkurtas 2008 m., kai Tesla susijungė su kitais klubais.
Björn Cederberg

Bjornas Kederbergas (šved. Björn Cederberg; 1937 m. birželio 23 d.), pravarde „Kapten“ – buvo žymus Švedijos automobilių ralio šturmanas. Jo geriausia ir sėkmingiausia partnerystė buvo su pilotu Stigu Blūmkvistu su Saab 99 Turbo, kuriuo jie sėkmingai važiavo daugybėje tarptautinių ralių nuo 1979 m. iki 1982 m. Vėliau, 1982 m. ekipažas persėdo į Audi Quattro automobilį, su kuriuo taip pat sėkmingai lenktyniavo iki 1985 m.
Toma Birmontienė

Biografija

1974 m. baigė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1989 m. Maskvos M. Lomonosovo universitete apgynė daktaro disertaciją tema „Tarybinės milicijos sukūrimas Lietuvoje”, socialinių mokslų daktarė. Nuo 1979 m. iki 2004 m. LTA, LTA, Mykolo Romerio universiteto (buvusios Minsko aukštosios milicijos mokyklos Vilniaus filialas) dėstytoja, vyr. dėstytoja, docentė, profesorė, Valstybinio valdymo fakulteto dekanė (1998–2000 m.), Teisės fakulteto Konstitucinės teisės katedros vedėja (1998–2004 m.).
Nuo 1990 iki 1996 m. LR sveikatos apsaugos ministerijos konsultantė, nuo 1995 iki 2004 m. Lietuvos žmogaus teisių centro direktorė, nuo 2004 m. liepos mėn. LR Prezidento patarėja, Teisės departamento vadovė, nuo 2005 m. kovo mėn. iki 2014 m. LR Konstitucinio Teismo teisėja.
Vincas Palukaitis

Vincas Palukaitis (1855 m. gruodžio 14 d. Skindeliškės kaime, Antanavo valsčius, Marijampolės apskritis – 1932 m. rugsėjo 10 d. Kaune) – Lietuvos pedagogas, knygnešys ir lietuvybės žadintojas.

Biografija

Gimė ūkininkų šeimoje, mokyklą lankyti pradėjo jau būdamas šešiolikos metų. 1877 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją ir pradėjo mokytojauti Kapčiamiesčio pradinėje mokykloje. 1891–1899 m. dirbo mokytoju Vilkaviškio pradinėje mokykloje, šioje švietimo įstaigoje pirmasis pradėjo dėstyti lietuvių kalbą. Mokinių tarpe platino nelegalią „Aušrą“, buvo šio laikraščio leidybos komiteto nariu. Priklausė Sietyno knygnešių organizacijai, dalyvavo varpininkų suvažiavimuose. Įskųstas pogrindinio leidinio „Varpas“ platinimo, buvo suimtas ir kalinamas Marijampolės kalėjime.
Po arešto neteko darbo Vilkaviškio mokykloje, kurį laiką vertėsi privačiomis pamokomis. Vėliau įsikūrė Kėdainiuose, dalyvavo Lietuvių mokytojų sąjungos veikloje, bendradarbiavo mėnraštyje „Mokykla“. Tapo Lietuvių mokslo draugijos nariu. Pajutęs, kad yra valdžios organų sekamas, pervažiavo gyventi į Varšuvą ir iki 1915 m. dirbo buhalteriu vienoje iš A.Nobelio įkurtų firmų.
V.Palukaitis Varšuvoje įsteigė lietuvių kalbos kursus, buvo vienas iš Lietuvių savišalpos draugijos organizatorių. Prie draugijos veikė choras, kuriam vadovavo Mikalojus Konstantinas Čiurlionis. Vincas Palukaitis kartu su M. K. Čiurlioniu 1909 m. išleido dainų rinkinį liaudies mokykloms „Vieversys“. Šio rinkinio kūrinai: V. Kudirkos „Tautiška giesmė“ ir kitos dainos: „Pulkim ant kelių“, „Aš padainuosiu dainų dainelę“, „Šaltyšius“ išpopuliarėjo visoje Lietuvoje. Iš kunigaikštienės Marijos Radvilienės laikraščiams leisti ir neturtingiems moksleiviams šelpti buvo gavęs 20 000 rublių. Lenkijos sostinėje organizavo lietuviškas pamaldas, subūrė 450 tikinčiųjų varšuviečių lietuvių parapiją. Kai Pirmojo pasaulinio karo metais Varšuvą užėmė vokiečių kariuomenė, V.Palukaitis išvyko į Vilnių, kur įsidarbino Karo pabėgėlių šelpimo komitete. 1918–1920 m. gyveno Smolenske, dirbo ltautiečių valdomame „Vilijos“ fabrike.
1920 m. grįžo į Nepriklausomą Lietuvą, darbavosi pradinių mokyklų inspektoriumi. Dalyvavo visuomeniniame darbe – buvo Šaulių sąjungos Kauno skyriaus kontrolės komisijos narys.
La Libertado departamentas (Peru)

Istorija

Departamento teritorija nuo žilos senovės apgyvendinta žmonių. Nuo I a. pr. m. e. šiame regione iškilo Močės kultūra, žymi savo aukšto lygio keramika. Močikai kūrė monumentaliosios architektūros statinius, rengė sudėtingas irigacines sistemas. Nuo VII a. kraštą užkariavo iš Ajakučo kilusi Vario kultūra. XII a. La Libertado departamente iškilo Čimu kultūra, kuri pastatė Čan Čano miestą – didžiausią plaušplyčių miestą visoje Lotynų Amerikoje. XV a. Čimu valstybę ėmė atakuoti besiplečianti Inkų imperija, tačiau tą padaryti pavyko tik XV a. pab. valdovui Tupakui Jupankiui. La Libertadas buvo priskirtas Činčaisujaus žemei. 1535 m. Diegas de Almagras įkūrė Truchiljo miestą ir netrukus kraštas tapo pavaldus ispanams.

Geografija

Vakarinė departamento dalis yra Peru Kostoje – dykumų ruože, drėkinamame nuo kalnų tekančių upių, kurių slėniai sudaro oazes. Rytuose paviršius kyla į Andų kalnus, departamento teritorijoje siekiančius iki 4696 m aukščio. Pačiuose rytuose paviršius leidžiasi žemyn į Maranjono slėnį, kuris sudaro ribą su San Martino departamentu.
Rytinis departamento pakraštys priklauso Amazonės baseinui, o vakarine dalimi į Ramųjį vandenyną teka Santa, Čikama ir dar keletas upių.
Klimatas pakrantėje sausringas, gan karštas, būdinga vidutinė temperatūra 20-21 °C. Vasarą temperatūra įkaista virš 30 °C, būdingi giedri ir saulėti orai. Žiemą kartais kyla dulksna, kiek sudrėkinanti šį kraštą. Truchiljuje rūkas ir dulksna laikosi didžiąją metų dalį. Anduose būdingi sausi orai su karštomis dienomis ir šaltomis naktimis, žiemą tęsiasi liūčių laikotarpis. Rytiniame pakraštyje vyrauja šilti ir drėgni orai.
Svarbiausios saugomos teritorijos – Kalipujo nacionalinis draustinis, Kalipujo nacionalinis rezervatas, Pukijo Santa Rosos saugomas miškas.

Ekonomika

La Libertado departamentas yra vienas svarbiausių Peru ekonominių regionų. Vykdoma naudingų iškasenų gavyba (auksas, sidabras, cinkas, varis, švinas), pramoninė žvejyba. Cemento, maisto (alaus, romo, žuvies, cukraus, mineralinio vandens ir kt.), tekstilės pramonė. Drėkinamuose slėniuose verčiamasi žemės ūkiu, auginami šparagai, cukranendrės, ryžiai, ananasai, vynuogės, pomidorai, paprikos, artišokai ir kt.
Svarbiausias turistinis La Libertado objektas – į pasaulio paveldo sąrašą įtrauktas Čan Čanas. Taip pat poilsiautojų lankomi vandenyno paplūdimiai, marineros festivaliais žymus Truchiljo miestas, Otusko miestelis, žymus savo stebuklinga Mergele Marija, močikų statiniai Saulės Huaka ir Mėnulio Huaka, Vario kultūros vietovė Virakočiapampa.
Lilija Raudeliūnaitė

Biografija

1976 m. baigė Ukmergės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą ir įgijo gydytojo specialybę. 1986 m. pagal paskyrimą atvyko dirbti į Anykščius. Iki 1994 m. Anykščių rajono ligoninės Infekcinių ligų skyriaus vedėja, nuo 1994 m. Anykščių Pirminės sveikatos priežiūros centro gydytoja terapeutė, Anykščių rajono savivaldybės ligoninės konsultacinio punkto infektologė.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narė.
Nuo 2003 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė.
Lietuvos gydytojų sąjungos narė, Anykščių pirminės sveikatos priežiūros centro poskyrio pirmininkė.
Vincas Sudeikis

Biografija

1999–2000 m. VĮ Klaipėdos regiono keliai meistras. 2000–2003 m. Pagėgių savivaldybės mero pavaduotojas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pagėgių skyriaus narys, skyriaus pirmininko pavaduotojas.
2000-2003 m., 2003-2007 m. Pagėgių savivaldybės taryba ir nuo 2007 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys.
Barkeliškiai I

Istorija

1744 m. Bartkeliškių kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai. Kaimas taip pat užrašytas 1859 m. Joniškio bažnyčios brolijos išlaidų knygoje.
Viktoras Fiodorovas

Biografija

2005 m. baigė Kėdainių „Atžalyno“ vidurinę mokyklą, studijuoja Mykolo Riomerio universitete. Organizuoja įvairius pramoginius renginius Kėdainių mieste.
Darbo partijos Kėdainių rajono skyriaus narys, buvęs Jaunimo organizacijos DARBAS pirmininkas (2007–2009 m.) bei dabartinis garbės pirmininkas. 2011–2012 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys, jaunimo reikalų tarybos pirmininkas.
2009–2012 m. Europos parlamento nario Viktoro Uspaskich akredituotas asistentas, Darbo partijos centrinės būstinės vadovas.
2012–2016 m. kadencijoje tapo LR Seimo nariu bei Lietuvos rekordų knygoje užfiksuotas kaip jauniausias LR Seimo narys istorijoje. Darbo partijos frakcijos Seime seniūnio pavaduotojas. 
2018 m. Darbo partijos centrinės būstinės ir rinkimų štabo vadovas.
Paežerių šv. Antano koplyčia

Istorija

1911 m. Kazimieras Kriščiukaitis (rašytojo Antano Kriščiukaičio–Aišbės brolis), turėjęs Vilniuje bažnytinių daiktų dirbtuvę, padovanojo koplyčiai altorių ir sakyklą.
Kraštiečio skulptoriaus Petro Rimšos sukurta paminklinė lenta ant koplyčios sienos liudija jos pastatymo ir 100-ųjų metinių minėjimo datą (1828–1928). Sovietmečiu 1964 m. koplyčia buvo uždaryta, nyko. Vietos religinės bendruomenės narių ir rėmėjų pastangomis 1988 m. maldos namai buvo atstatyti, čia vėl pradėtos vykdyti įvairios religinės apeigos.

Padavimas

Apie koplyčios atsiradimą yra likęs pasakojimas. Kažkada smuklėje susiginčiję girininkas Petrukauskas ir eigulys Rutkauskas. Girininkas teigęs, kad perjosiąs per ežerą raitas, nors ledas tebuvęs plonas – vienos nakties šalimo. Petrukauskui pavyko nujoti ligi ežero vidurio, kur ledas įlūžęs ir raitelis pradėjęs skęsti. Nelaimingasis jį ištikusio pavojaus metu greitai padaręs įžadą pastatyti koplyčią, jei tik pavyktų išsigelbėti. Kažkokiu būdu Petrukauskui pavykę išsigelbėti. Pasiekęs krantą, jis puolęs ant kelių ir patvirtinęs pasižadėjimą pastatyti koplyčią. Rutkauskas patvirtino duosiąs kapinėms bei koplyčiai reikalingą žemės sklypą, kuriame koplyčia ir buvusi pastatyta.
Suvalkėliai

Istorija

XX a. pradžioje dvaras vadinosi Aukštutiniai Suvalkėliai, o kaimas – Žemutiniai Suvalkėliai. Sovietmečiu abi gyvenvietės sujungtos.
Pavadinimas „Aukštutiniai Suvalkėliai“ buvo ilgiausias sudurtinis vietovardis Lietuvoje.
Andy Kaufman

Ankstyvieji darbai

Pirmą sykį publikos dėmesį Endis Kaufmanas patraukė dar 1970-aisiais su veikėju, pavadintu „Užsienietis“ (A Foreign Man) – asmuo iš Kaspiaro (išgalvota sala Kaspijos jūroje). Jis vaidindavo komedijų klubuose, dažnai šaipydavosi iš žinomų personažų – Niksono ir kitų. Dirbtinu akcentu sakydavo, pavyzdžiui: „Aš norėčiau imituoti misterį Karterį, Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentą“. Tada, tuo pačiu balsu: „Sveiki, aš esu Džimas Karteris, Jungtinių Valstijų prezidentas. Labai jums ačiū.“ (I would like to imitate Meester Carter, de President of de United States. Hello, I am Meester Carter, de President of de United States. Thenk you veddy much).

Po tokios apgailėtinos vaidybos žmonėms mažiausiai norėdavosi juoktis. Tačiau iškart po to jis persirengdavo Elviu Presliu ir jį vaidindavo taip gerai, kad pats Preslis vėliau pripažino, kaip savo mėgstamiausią „antrininką“. Žiūrovai suprasdavo, kad ankstesnė prasta vaidyba buvo tyčinis išsidirbinėjimas. Tokie išsidirbinėjimai netruko tapti Kaufmano prekiniu ženklu.
1975 m. Endis Kaufmanas, kaip kviestinis svečias, pradėjo dalyvauti NBC televizijos laidoje Saturday Night Live. Ten taip pat išdarinėdavo keistus ir ne visiems juokingus dalykus bei vaidindavo savo Užsienietį.

Latka

Latka Gravas buvo kitas Endžio Kaufmano personažas situacijų komedijoje „Taxi“ 1978 metais. Pats Kaufmanas situacijų komedijų nemėgo, su juo dažnai būdavo sunku susitarti dėl vaidinimo.
Kartais jo pasirodymuose audiencija reikalaudavo pamatyti Latką. Atsakydamas į vieną tokį reikalavimą, jis paskelbė, kad dabar ketina perskaityti visą Skoto Ficdžeraldo knygą „Didysis Gatsbis“. Žiūrovai prapliupo juokais, manydami, kad čia pokštas. Tačiau tai nebuvo pokštas – Kaufmanas iš tiesų prieš salę garsiai perskaitė visą knygą nuo pradžios iki galo. Publika liko šokiruota.

Tonis Kliftonas

Tonis Kliftonas (Tony Clifton) – užgaulus ir grubus dainininkas – buvo garsiausias Endžio Kaufmano įsikūnijimas. Iš pradžių jis tik „apšildydavo“ publiką ir pristatydavo Kaufmaną prieš šio pasirodymus, vėliau pradėjo rengti savo koncertus. Kliftoną vaidindavo ne tik pats Kaufmanas – kartais tai būdavo jo brolis Maiklas (Michael), kartais – draugas Bobas Zmuda. Labai ilgą laiką beveik nieks nežinojo, kad Tonis Kliftonas nėra realus asmuo. Žinių ir kitos laidos imdavo iš jo interviu kaip iš Kaufmano padėjėjo. Prabilus apie Kaufmaną, Kliftonas kalbėdavo įžeidžiančiai ir užgauliai, kaltindavo Endį, kad yra jo išnaudojamas.
Endžio Kaufmano iniciatyva Tonis Kliftonas gavo kviestinio svečio rolę komedijoje Taxi. Tačiau pademonstravęs ten nesugyvendinamą charakterį ir beveik sukėlęs muštynes, Kliftonas apsaugos darbuotojų buvo išmestas iš ABC studijos. Šis incidentas buvo plačiai aprašytas vietos laikraščiuose.
Polistirenas

Polistirenas  (pasenęs terminas polistirolas), sinonimas poli(1-feniletilenas) – aromatinis polimeras, sudarytas iš stireno (stirolo) monomerų. Polistirenas gali būti kietas arba išpūstas dujomis.

Putų polistirenas

Putų polistirenas (polistirolas) arba polistireno (polistirolo) putplastis – medžiaga, pagaminta iš dujomis išpūsto polistireno. Tokiu būdu medžiaga tampa daug lengvesnė ir pasižymi mažesniu šiluminiu laidumu.
Putų polistirenas naudojamas kaip pakavimo medžiaga, patalpų apšiltinimui ir kt.
Gandro diena

Gandro diena (arba Gandrinės, Blovieščiai) – lietuvių šventė, švenčiama kovo 25 dieną, skirta paminėti baltųjų gandrų sugrįžtuves. Sakydavo, kad gandras grįždamas ant uodegos parneša kielę, kuri išspardo paskutinius žiemos ledus.
Užusienis (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

Parovėja – 6,6 km
BIRŽAI – 11 km
Būginiai – 0,8 km
Mastorava

Mastorava – mordvių epas, sudarytas remiantis mordvių mitologija ir Aleksandro Šaronovo folkloru, išleistu 1994 m. erzių kalba, kartu su paskelbta mokšų kalbos versija.
Epą sudaro penkios dalys: „Visata“, „Senovė“, „Karaliaus Tiuštijos amžius“, „Herojiškas amžius“ ir „Naujasis amžius“. Mastorava yra mordvių mitologijos žemės deivė. Pavadinimas mastor-ava reiškia „žemės moterį“.
Mastoravos epe gyventojai išrenka Tiuštiją būti jų karaliumi ir sąjungininkų kariuomenės vadu. Jam valdant Mordvija išsiplečia nuo Volgos iki Dniepro ir nuo Okos iki Juodosios jūros.
Mordvių mitologijoje Tiuštija yra mėnulio dievybė, perkūno dievo sūnus ir mirtingoji mergina Litova. Jis keičia savo amžių kiekvieną mėnesį pagal Mėnulio fazes.
Mokobodų valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Balė, Dombrova, Jeruzalė, Kapušciakai, Kiselani Kucė, Kiselani Žmichai, Ksenžpole Jalmužnai, Ksenžpole Smolakai, Menčinas, Menčin Kolonija, Mokobodai, Mokobodi Kolonija, Niviskai, Osini Dolnė, Osini Gurnė, Penkai, Skupiai, Šviniarai, Vesola, Vulka Proševska, Vulka Žukovska, Vilazai, Zalive Bžozuvka, Zalive Pegavkai, Zalive Špinkai, Zemlai, Ziomakai, Žukuvas.
Tomas Petras Gorskis

Valdos

Šaukėnų dvaro savininkas.
Vytautas Marcinkus

Vytautas Marcinkus (g. 1961 m. balandžio 11 d. Šiauliuose) – Lietuvos architektas.

Biografija

1984 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. Nuo 1984 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Šiaulių skyriaus, nuo 1991 m. „Šiaulių komprojektas“ architektas, nuo 1996 m. UAB „Šiaulių komprojektas“ vyr. architektas, projektų vadovas, nuo 2006 m. direktorius. Suprojektavo individualių gyvenamųjų namų, parduotuvių interjerų. 1992-1996 m. Lietuvos architektų sąjungos valdybos narys.
Gėlavandenė hidra

Aprašas

Šios hidros turi nuo 4 iki 12 čiuopiklių, išsidėsčiusių apie burną.
Maistą gaudo išskėtusios čiuopiklius ir laukdamos, kol maistas palies juos. Tuomet sugriebia jį ir pritraukia prie burnos, praryja ir virškina. Nesuvirškintas daleles pašalina pro tą pačią burnos angą.
Kaip ir kitos hidros gėlavandenės hidros prie substrato tvirtinasi savo „padu“, kuris būna disko pavidalo. Juda „sprindžiuodama“ – susilenkia, prisitvirtina čiuopikliais prie substrato, tada atpalaiduoja iki tol prisitvirtinusį prie substrato padą, daro kūlverstį ir vėl prisitvirtina padu.

H. vulgaris kaip modelinis organizmas

H. vulgaris dažnai, kaip ir kitos hidros, naudojamos tyrimuose kaip modeliniai organizmai tiriant morfalaksinę regeneraciją, kadangi jos gana sparčiai dauginasi, jas lengva auginti. Yra duomenų, kad jos nesensta, tad yra biologiškai nemirtingos, nors tai aptarinėjama.

Dauginimasis

H. vulgaris dauginasi keliais būdais – lytiškai ir nelytiškai (pumpuravimusi bei po sužalojimų regeneruodamos iš kūno dalių).
Kai hidros dauginasi lytiškai, jų kūnuose susidaro sėklidės ar kiaušidės arba abejos viename individe. Iš sėklidžių išleisti spermatozoidai apvaisina kiaušidėse susidariusius kiaušinėlius. Kiaušinėliai apsitraukia chitininiu dangalu ir laukia kol susidarys tinkamos sąlygos.
Pumpuravimasis vyksta palankiomis sąlygomis, t. y., kai tinkama vandens temperatūra ir pakanka maisto. Miniatiūrinė hidro išauga iš stambios motininės hidros kūno sienelės. Pakankamai išsivysčiusi dukterinė hidra atsiskiria nuo motininės ir toliau jau gyvena savarankiškai. Šis hidrų dauginimosi būdas yra dažniausias, kadangi taip susidaro daugiausia palikuonių ir jis lengviausias.
Trečiasis būdas yra daugiau išgyvenimo, o ne dauginimosi būdas. Jei hidra supjaustoma į kelias dalis, kiekviena pakankamai stambi dalis transformuojasi į tokio pat dydžio atskirą hidrą. Panašiai gali pasidauginti, pvz., jūrų žvaigždės.
Cardiff Corinthians FC

Istorija

Klubas įkurtas 1897 m. Žaidė žemesniuose divizionuose. Buvo iškopę į Antros pakopos pirmenybes.
Kalėtai

Aplinkinės gyvenvietės

Krūtė 3 km
Paplaka 8,1 km
Priekulė (Latvija) 12 km 
Purmsatai 5,2 km
Barta (Gruobinia) 11 km
Gramzda 10 km
Skuodas 13 km
Uozuolai 6 km

Lietuviai

1979 m. Kalėtų apylinkėje buvo apie 1800 gyventojų, 37% jų – lietuviai, po Antrojo pasaulinio karo atsikėlę iš Lietuvos arba grįžę iš tremties ir negavę leidimo apsigyventi Lietuvoje. Kalėtų apylinkės Uozuolų kaime 1979 m. buvo 126 gyventojai, 70% jų lietuviai. 2004 m. valsčiuje gyveno 65,8% latvių, 32% lietuvių.
Kauno kamerinis teatras

Kauno kamerinis teatras – savivaldybės įvairaus žanro teatras Kaune, Kęstučio g. 74A.

Istorija

Kauno kamerinis teatras veiklą pradėjo 1976 m. kaip Stanislovo Rubinovo Jaunimo muzikinė studija. Pirmasis spektaklis – Giedriaus Kuprevičiaus opera „Ten, viduje“ suvaidinta 1977 metais. 1986 m. studijai suteiktas profesionalaus teatro statusas. Studija pavadinta Kauno jaunimo kameriniu teatru. 1987 m. teatras Kaune surengė tarptautinį festivalį „Jaunasis teatras 87“. 1991 m. teatrui suteiktos nuolatinės patalpos.  Nuo 2005 m. Kauno kamerinis teatras. Nuo 2009 m. Kauno kamerinio teatro iniciatyva Kaune vyksta tarptautinis monospektaklių festivalis „MonoBaltija“.
Nuo 1986 m. Kauno kamerinis teatras dalyvauja Lietuvos ir tarptautiniuose teatrų festivaliuose, yra ne kartą juose apdovanotas. Teatras gastroliavo Rusijoje, Čekijoje, Suomijoje, kitose šalyse. Kiekvieną sezoną Kauno kamerinis teatras parengia tris premjeras, viena jų skiriama vaikams. Teatro spektakliai skirtingi žanrais ir forma. Teatro pjeses kuria poetė, aktorė, dramaturgė Daiva Čepauskaitė.

Aktoriai

Pirmoji studija:

Rimas Čiurlionis, Gintarė Jautakaitė, Liongina Juodžiukynaitė, Aurelija Kairytė, Genovaitė Karaliūnaitė, Arūnas Navalinskas, Saulius Mackevičius, Audronė Paškonytė, Linas Pečiūra, Romas Poliūnas, Audra Stasiukonytė, Ramunė Širbinskaitė, Arūnas Vaičiūnas, Artūras Vasiljevas, Julius Vilnonis, Ričardas Žekevičius
Vėliau teatre vaidmenis kūrė:

Mindaugas Ancevičius, Gabrielė Aničaitė, Rita Atraškevičiūtė, Saulius Bakanas, Gintautas Bejeris, Eugenija Bendoriūtė, Margarita Beresnevaitė, Jonas Čepulis, Dana Dičkutė, Kęstutis Eiva, Artūras Galusevičius, Paulius Jaruševičius, Romas Kaulinis, Raimonda Kimbaraitė, Antanas Kišūnas, Donatas Kizinis, Jūratė Kluoniūtė, Kęstutis Krasauskas, Liubomiras Laucevičius, Audrius Miečius, Viktoras Mutkaris, Daiva Narušytė, Liuda Nikonova, Sonata Paliulytė, Lina Petrauskaitė, Leila Pikk, Goda Piktytė, Nomeda Pilėnaitė, Saulius Pirinauskas, Giedra Purlytė, Petras Venslovas, Gintaras Ramonas, Algimantas Slėnys, Mira Solovej, Gintaras Šileika, Saulius Urbonas, Irena Viplentaitė, Saulius Zakaras, Marcelė Zikaraitė, Darius Žiūra
Kameriniame teatre karjerą pradėjo:

Valdis Aleksaitis, Rolandas Atkočiūnas, Neringa Bulotaitė, Algirdas Dainavičius, Redita Dominaitytė, Dainius Gavenonis, Vesta Grabštaitė, Jurga Kalvaitytė, Arvydas Lebeliūnas, Birutė Mar, Birutė Prekevičiūtė, Virginijus Pupšys, Ieva Zelionkaitė, Aleksandras Rubinovas, Daiva Škelevaitė, Egidijus Tamošiūnas, Violeta Steponkutė.
Dabartinė teatro trupė:

Jonas Baranauskas, Simona Bladženauskaitė, Vytautas Gasiliūnas, Kristina Kazakevičiūtė, Alma Masiulionytė, Edita Niciūtė.
Ana Duševskaja

Ana Duševskaja (brus. Ганна Душэўская, 1893 m. gruodžio 1 (13) d. Glubokas, Dysnos apskritis, Vilniaus gubernija – ?) – kalbininkė ir muzikė; žinomo Lietuvos architekto Klaudijaus Dušausko-Duž sesuo.

Biografija

Gimė nuskurdusio bajoro šeimoje, kurioje be Anos augo dar keturios seserys ir brolis. Ana mokėsi Vilniaus mergaičių gimnazijoje, vėliau įstojo studijuoti Sankt Peterburgo universiteto Istorijos-filologijos fakultetan. Šioje aukštojoje mokykloje jos studijos tęsėsi dvejus metus. 
Pirmajo pasaulinio karo metu Vilniuje dalyvavo sudarant Septynkalbį vokiečių-lenkų-rusų-baltarusių-lietuvių-lotynų-jidiš kalbų žodyną. Šis žodynas („Sieben-Sprachen-Wörterbuch: Deutsch, Polnisch, Russisch, Weissruthenisch, Litauisch, Lettisch, Jiddisch“ – Lepzig: Presseabteilung des Oberbefehlshabers Ost, 1918) buvo ruošiamas Oberosto administracijos įsaku ir turėjo tenkinti vokiečių okupacinės valdžios poreikius. Įžangoje minima sunkumai rašant jo lietuviškąjį skyrių: skirtumai tarp Prūsų Lietuvoje ir rusiškose gubernijose vartotų reikšmių, norminės kalbos nebuvimo ir kt.
Vilniuje A.Duševskaja kurį laiką dėstė lenkų kalbą Baltarusių gimnazijoje, vaidino Baltarusių dramos būrelio spektakliuose. Vėliau persikėlė gyventi į Kauną, pas savo brolį Klaudijų. Tuometinėje „Lietuvos laikinojoje sostinėje“ dalyvavo baltarusiškų organizacijų veikloje, buvo viena iš iniciatorių kuriant tautiečių moterų ratelį.
Po kiek laiko išvyko į Vokietiją ir Berlyno konservatorijoje studijavo vokalą. Į baltarusių kalbą vertė populiarias dainas ir operų tekstus, planavo suburti tautiečių chorus Vilniuje ir Minske, bet tuometinių Lenkijos ir Baltarusijos TSR valdžia tam leidimų duoti nesiruošė. 1925–1927 m. Ana Duševskaja gyveno Taline pas savo sesrį Jadvygą, vėliau grįžo į Kauną ir dirbo muzikos mokytoja. 
Tolimesnis likimas nežinomas.
Klibiai (Klaipėda)

Istorija

1944–1953 m. kaimo apylinkės miškuose veikė Lietuvos partizanai. 1953 m. kovo 17 d. MVD Rietavo rajono skyriaus stribai ir enkavedistai, padedami MVD kariuomenės kareivių tarp Klibių ir Kapstatų aptiko partizanų bunkerį. Susišaudymo metu žuvo jame buvę Kęstučio apygardos Butigeidžio rinktinės Dariaus tėvūnijos Pilies būrio partizanai Albinas Balandis–Gumnagis, Kostas Gailius–Klajūnas su žmona Veronika Venckute-Gailiene, Juozas Ruigys–Šarūnas, broliai Domas Striauka–Žvainys ir Kazys Striauka–Žalgiris.