google/wiki40b huggingface dataset:
Vytautas Mošinskis

Biografija

Kilęs iš bajorų Mošinskių giminės. Sūnūs Algirdas Mošinskis, Vytautas Mošinskis. 1896 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją. 1906 m. baigęs Sankt Peterburgo technologijos institutą, dirbo Peterburgo ir Charkovo gamyklose, kartu dėstė įvairiuose šių miestų institutuose ir įgijo gamybinės bei pedagoginės patirties.
Grįžęs į Lietuvą 1921–1929 m. dirbo Amerikos lietuvių prekybos akcinėje bendrovėje „Amlit“. Jo iniciatyva 1923 m. prie Šiaulių pastatyta Bačiūnų elektrinė, aprūpinusi elektros energija Šiaulius, Radviliškį ir Panevėžį, pirmasis elektrinės direktorius. 1924 m. Lietuvos atstovybės TSRS patarėjas. Vienas iš Linkaičių ginklų gamyklos statybos iniciatorių, parinko jai įrengimus.
1922 m. Kaune atidarytas Lietuvos universitetas, kurio Technikos fakultete numatyta įsteigti ir Mechaninės technologijos (vėliau Metalų technologijos) katedrą. Tačiau katedros veikla prasidėjo tik nuo 1924 m. vasario 1 d., kai jos vedėju buvo paskirtas Vytautas Mošinskis. 1924–1941 m. Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas, nuo 1944 m. Kauno universitetas, nuo 1951 m. Kauno politechnikos institutas) dėstytojas, nuo 1944 m. Metalų technologijos katedros (nuo 1993 m. Medžiagų inžinerijos katedra) vedėjas. Vokietijos okupacijos metais iš universiteto buvo pašalintas. 1944–1945 m. universiteto prorektorius ūkio reikalams; nuo 1950 m. profesorius. 1932–1944 m. dar dėstė Kauno aukštesniojoje technikos mokykloje.
Bendradarbiavo visuomeninėje ir techninėje spaudoje, 1924–1941 ir 1944 m. žurnalo „Technika“ redaktorius. Parašė metalų technologijos vadovėlių aukštosioms mokykloms.
BlueGene

BlueGene, dar: Blue Gene (Mėlynasis genas) yra IBM kompiuterių architektūros projektas, skirtas sukurti naujos kartos superkompiuterius, pasieksiančius operacijų greitį iki 1 peta - flops.
BlueGene yra skirtas teoriniams moksliniams tyrimams, reikalaujantiems didelių kompiuterinių resursų, tokiems, kaip baltymų konformacijų tyrimas (angl. protein folding), cheminių ir branduolinių reakcijų modeliavimas, atmosferos modeliavimas.
Yra vystomi keturi projektai: BlueGene/L, BlueGene/C, BlueGene/P ir BlueGene/Q.
Mažeikių Merkelio Račkausko gimnazija

Istorija

Pirmąją Mažeikių rajone gimnaziją 1925 m. rugpjūčio 25 d. įsteigė Merkelis Račkauskas, klasikinių kalbų specialistas, Kauno Vytauto Didžiojo ir Vilniaus universitetų profesorius, vertėjas iš graikų ir lotynų kalbų.
1945 m. sovietų valdžios metais, gimnazija buvo uždaryta, paliekant vidurinės mokyklos statusą. 1996 m. rugsėjo 1 d., direktorės Mirdzos Žiaurienės iniciatyva, gimnazija buvo atkurta. 2009 m. mokykla paminėjo 90 m. sukaktį.
Gaigalai (Molėtai)

Istorija

1664 m. Alantos metrikų knygoje užrašyta kaimo vardo forma Gaigališkės. 1665 m. minima Ieva Gaigalaičia ir Jurgis Gaigalas iš Gaigališkių.
Trasa Varano

Istorija

Trasa pastatyta 1969 m. Trasa pasižymi staigiais posūkiais. Pavadinta Riccardo Paletti vardu po šio lenktynininko žūties 1982 m. Kanados Grand Prix. Joje įrengta drėkinimo įranga. Dėl šių priežasčių labai tinkama bandyti automobilius bei treniruotis lenktynininkams.
Rokėnai

Istorija

Rokėnai paminėti 1688 m. Antalieptės bažnyčios metrikų knygoje.

Pavadinimo kilmė

Kaimas kilęs iš asmenvardžio Rokėnas. Iki 1972 m. buvo Rakėnai, sovietinių kalbininkų, naikinant tarmes pakeisti į Rokėnus.
Švėkšnos sinagoga

Švėkšnos sinagoga – buvusi sinagoga Švėkšnoje.
Giršas Gelmanas

Giršas Gelmanas (1947 m. sausio 6 d. Kaune – 2000 m. sausio 14 d. ten pat) – Lietuvos biofizikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

Baigė Kauno medicinos institutą. 1992 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
1970–1972 m. dirbo Širdies ir kraujagyslių fiziologijos ir patologijos mokslo tyrimų instituto medicinos kibernetikos laboratorijoje, 1972–2000 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologinių tyrimų automatizacijos laboratorijoje.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritys: multidipolinio miokardo modelio kūrimas ir elektrokardiografijos (diagnostikos) uždavinio sprendimas. Sukūrė supaprastintą multidipolinį miokardo modelį ir originalų derivacijų vektoriaus skaičiavimo algoritmą, naują metodą širdies vainikinių kraujagyslių nepralaidumo laipsniui ir išplitimui įvertinti pagal elektrokardiogramos biofizinės analizės duomenis, išradimo autorius.
Mūsų kalba (Kaunas)

Mūsų kalba – žurnalo „Lietuvos mokykla“ mėnesinis priedas lietuvių kalbai ugdyti, ėjęs 1925–1927 m. Kaune.

Istorija

Leido Lietuvos katalikų mokytojų sąjunga. Išėjo 27 numeriai.
Bendradarbiavo Petras Būtėnas, Leonas Kuodys ir kt.
Redagavo redakcinė komisija: Juozas Balčikonis, Pranas Dovydaitis, Adomas Dambrauskas-Jakštas bei K. Vireliūnas.
Rimkai (Jonava)

Gatvės

Mikrorajono pagrindinės gatvės – Petro Vaičiūno, Chemikų, Abraomo Kulviečio, Žemaitės ir dalis Vasario 16-osios.

Transportas

Kursuoja „Jonavos autobusai“ (Jonavos autobusų parkas): Nr. 1 (Lietava – Rimkai – AB Jonavos Grūdai. Autobusų Stotis), Nr. 3 (Autobusų stotis – Senelių Pensionatas – Rimkai), Nr. 5 (Biblioteka – Rimkai – AB Jonavos Grūdai), Nr. 8A (Centras – Rimkai – Rasa – AB Achema).

Istorija

1775 m. žinomas kaip „Berže alias Rymki“ (Tarifa Podymn.). 1784 m. vardyne kaimas minimas kaip „Rynki alias Borže“. 1843 m. žemėlapyje žymimas kaip „Rimki“. 1883 m. – kaip „Rymki“ (RTž). 1900 m. – „Rimkiai“. 1915 m. – „Rymki“ (WR). Nuo 1933 m. – Rimkai.
Hiustono Rockets

Istorija

Lygoje pradėjo žaisti 1967 m. kaip San Diego „Rockets“ ir patyrė net 67 pralaimėjimus (tuometinis rekordas). Dėl prastų komandos rezultatų komandos savininkas Robert Breitbard ieškojo galimų komandos pirkėjų. 1971 m. ją nupirko du investuotojai ir perkėlė komandą į Hiustoną, Teksasą.
NBA čempionais yra tapę 1994 ir 1995 m.
Muskusinė braškė

Išvaizda

Braškių kereliai užauga iki 30-35 cm aukščio, lapai trišaki, dideli bei padengti baltais plaukeliais, o jų krašteliai dantyti. žiedai yra vienalyčiai baltos spalvos, turintys 5 taurėlapius. Vaisiai riešutėlio pavidalo, kurie išsidėstę ant mėsingo žiedsosčio. Prinokusios uogos gali turėti visus raudonos spalvos atspalvius, o prieš saulę sunokusios būna net violetinio atspalvio ir yra labai aromatingos. Dauginasi šliaužiančiais ūsais. Šių braškių ląstelės turi heksaploidinį chromosomų rinkinį (2n=6x=42).
Gamtoje tai daugiausiai dvinamis augalas, vyriški ir moteriški žiedai būna ant atskirų kerų, o vaisiai uždera tik ant moteriškų. Dažniausiai kultivuojama braškių veislė.
Gintautas Jurgis Babonas

Gintautas Jurgis Babonas (g. 1941 m. spalio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1963 m. baigė Vilniaus universitetą. 1967–1970 m. studijavo Lietuvos mokslų akademijos Puslaidininkių fizikos instituto aspirantūroje, 1970 m. apgynė fizikos mokslų kandidato disertaciją. 1991 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Nuo 1963 m. Fizikos ir matematikos instituto laborantas, inžinierius, jaunesnysis mokslinis bendradarbis. Nuo 1970 m. Puslaidininkių fizikos instituto mokslinis bendradarbis, sektoriaus vadovas, laboratorijos vadovas, vyriausiasis mokslo darbuotojas. Nuo 1993 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, nuo 1995 m. profesorius.
Optinės inžinerijos tarptautinės draugijos narys.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo svarbiausios kryptys – kietųjų kūnų optinių savybių tyrimai, medžiagotyra. Paskelbė per 250 mokslinių straipsnių.
Robert Pattinson

Biografija

Robert Thom Pattinson užaugo priemiestyje su savo tėvais Clare ir Robert Pattinson bei dviem vyresniosiomis seserimis – Lizzy ir Victoria. Jo motina dirbo modelių agentūroje, o tėvas importavo senoviškus automobilius iš JAV. Būdamas paauglys, Robert’as įstojo į prestižinį „Barnes“ teatro klubą, kuriame jis įgijo klasikinės dramos vaidybos išsimokslinimą taip pat baigė privačią mokyklą Londone.
Muzika Prieš pradėdamas vaidinti Robert’as troško tapti muzikantu, taigi išmoko groti pianinu ir gitara, pats rašo muziką. Filmui „Twilight“ kartu su Sam Bradley parašė vieną iš garso takelių „Never Think“ ir atlieka Marcus Foster ir Bobby Long dainą „Let me Sign“.

Modelis

„Kai pradėjau suktis modelių versle buvau aukštas ir lieknas, tad atrodžiau kaip mergiotė. Tuo metu tai buvo populiarus įvaizdis, todėl gaudavau daug pasiūlymų – pasakoja Pattinson’as. Iki man sukako 12 metų, seserys žaisdamos rengdavo mane kaip mergaitę ir vadindavo Klaudia. Vėliau įvyko persilaužimas – pradėjau mokytis kitoje mokykloje, suvyriškėjau, ėmiau daugiau dėmesio skirti savo išvaizdai, bet tada tapau nebeįdomus savo darbdaviams – teko pasitraukti iš modelių pasaulio. Tai buvo nesėkmingiausia modelio karjera“ – šypsosi Robert’as.

Filmai

Pirmasis jauno aktoriaus pasirodymas buvo 2004 m. filme pagrįstame skandinavų legenda „The dragon king“ (Drakonų karalius). Po kelerių metų jis pasirodė filme „Haris Poteris ir Ugnies Taurė“, kurio dėka užkariavo daugelio jaunų fantazijos aistruolių širdis. 2008 metais jis buvo pasamdytas vaidinti svajingą ir romantišką vampyrą, publikos numylėtinį – Edward’ą filme „Saulėlydis“ (Twilight).
Varnikų botaninis zoologinis draustinis

Gamta

Šiaurinės draustinio dalies reljefą sudaro dvi rytų-vakarų kryptimi orientuotos Baltijos stadijos Rytų Lietuvos (Pomeranijos) fazės metu susidariusios moreninių kalvų grandinės. Šiaurinę dalį apaugęs XIX a. pabaigos – XX a. pradžios dygimo natūraliai susiformavęs miškas (205 ha), daugiausiai ąžuoliniai pušynai ir ąžuoliniai eglynai. Miško pakraščiuose auga XX a. vidurio-pabaigos sodinimo pušų ir eglių jaunuolynai. Beveik visas draustinio miškas yra valstybės nuosavybė.
Pietinė draustinio dalis – termokarstinėje dauboje susidariusi Ilgelio pelkė (207 ha). 70 % pelkės yra žemapelkė, likusi – tarpinio tipo pelkių plotų supama aukštapelkė. Didžiausias organinės kilmės klodo storis yra apie 10 m, vidutinis organinės kilmės nuosėdų (durpės ir sapropelis) storis – apie 2-4 m. Pelkėje telkšo Baluoša, Bevardis, Ilgelis ir Piliškių ežeras, seniau sudarę vieną ežerą. Šiauriau Ilgelio telkšo užpelkėjęs Dumblės ežeras. Kadangi pelkė yra apie 1 m aukščiau už Lukos vandens lygį, vandens perteklius iš pelkės melioraciniais grioviais nuteka į šį ežerą, todėl žemapelkės pakraščiai yra nusausėję ir apaugę krūmais, o aukštapelkė apaugusi pušimis ir beržais.
Draustinyje aptikta 600 rūšių aukštesniųjų augalų, iš jų 16 įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą, 118 samanų rūšių (4 saugomos, dar 3 Lietuvoje rastos pirmą kartą), 204 kerpių rūšys (4 saugomos). Draustinio ežeruose nustatytas 441 planktoninių dumblių taksonas. Aptikta retų vabzdžių ir paukščių, nors gyvūnija plačiai netyrinėta.
Pelkės ir miško pakraščiai ribotai šienaujami bei ganomi, ūkinė veikla miške minimali. Draustinyje renkami grybai ir uogos, aukštapelkė gausi spanguolių, miškas – mėlynių ir žemuogių. Neigiamą poveikį draustinio išsaugojimui daro intensyvus lankymas, poilsinis Skaisčio pakrantės naudojimas bei su šia žmogaus veikla susijęs sunkiai valdomas adventyvinių augalų rūšių plitimas. Dėl bendrų klimato kaitos tendencijų, ypač požeminių vandenų sekimo Lietuvoje, sausėja Ilgelio pelkė.

Pažintinis takas

Draustinyje įrengtas 3,5 km ilgio pažintinis takas su 10 informacinių stotelių, poilsio vietomis su suoleliais ir pavėsinėmis. Dalis tako yra medinis.
Skaitymo teatras

Skaitymo teatras – teatro rūšis, kurioje aktoriai istoriją ne vaidina, o skaito. Šiame teatre beveik nenaudojama scenografija, aktoriai dažniausiai nepersirengia savo veikėjais, nesimoko mintinai savo tekstų, nejuda po sceną, siužetą perteikia tik balso intonacija.
Skaitymo teatras egzistavo nuo antikos laikų, tačiau tapo populiarus maždaug Antrojo pasaulinio karo metu ir po jo, labiausiai – dėl įprastesnėms teatro rūšims reikalingų resursų trūkumo. Pati sąvoka pirmą kartą panaudota 1945 m., kuomet teatro grupė, pasivadinusi „Readers Theatre, Inc.“ pastatė spektaklį „Oedipus Rex“ Pirmieji skaitymo teatrai tebuvo suolai scenoje, ant kurių aktoriai skaitydavo savo tekstus. Juose dažniausiai būdavo atliekamos pjesės, dramos, proza. Retais atvejais būdavo naudojami kostiumai, tačiau dažniau aktoriai apsirengdavo tiesiog juodai, kad jų išvaizda neatitrauktų klausytojų dėmesio nuo skaitymo. Aktoriai skaitydami niekaip nebendraudavo, pavyzdžiui, dialogo metu net nežiūrėdavo vienas į kitą.
Vėliau išsivystė šiek tiek kitokia skaitymo teatro forma, šiuo metu vadinama „laisvuoju skaitymo teatru“. Ji vis dar buvo labai paprasta, tačiau pradėta naudoti daugiau scenos elementų. Pavyzdžiui, jei du veikėjai vienas kito nekenčia, tai būdavo perteikiama pasodinant jų aktorius priešinguose scenos kraštuose, ir kylant įtampai jie pamažu artėdavo vienas prie kito. Be įprastinės juodos aprangos, atsirado ir papildomų elementų, skirtų išryškinti veikėją, pavyzdžiui, aktorius galėjo dėvėti skrybėlę, jei tai buvo svarbi ir įsimintina veikėjo aprangos dalis. Nepaisant pavadinimo, skaitoma buvo ne visada – aktoriai kartais išmokdavo savo tekstą, kaip ir įprastiniame teatre.
Iš laisvojo skaitymo teatro vėliau išsivystė „salės teatras“ (angl. chamber theatre), jis dar labiau priartėjo prie įprastinio teatro. Tekstai beveik visada būdavo įsimenami, aktoriai daugiau judėdavo ir naudodavo judesius istorijos perteikimui. Pradėta naudoti dar daugiau ir sudėtingesnių kostiumų. Salės teatre būdavo atliekama tik pasakojamoji proza.
Šiuolaikinis skaitymo teatras pradėjo naudoti improvizaciją, aktoriai nebeprivalo atkartoti tekstų paraidžiui, jei mano, kad konkrečioje situacijoje konkrečiai auditorijai rašytojo mintis bus geriau perteikta kažką tekste pakeitus. Šiuolaikiniam skaitymo teatrui didelę įtaką padarė brazilų teatro režisierius Augusto Boal.
Suvestinis Europos aktas

Suvestinis Europos aktas (angl. Single European Act) – Europos Bendrijų valstybių narių sutartis, pasirašyta 1986 m. vasario 17 d. Liuksemburge. Akte iškeltas tikslas sukurti bendrą rinką iki 1993 m. sausio 1 d. ir sukurti Europos politinio bendradarbiavimo sistemą (BUSP pradininkę).
Suvestiniu aktu šis dokumentas pavadintas todėl, kad iš pradžių tarpvyriausybinė konferencija rengė du dokumentus: Europos Bendrijų steigimo (Paryžiaus ir Romos) sutarčių pataisas ir EB valstybių bendradarbiavimo užsienio politikos srityje nuostatus. Komisijos siūlymu buvo nuspręsta abu dokumentus sujungti į vientisą tekstą.

Priešistorė

SEA poreikis atsirado kylant nepasitenkinimui tarp Europos Bendrijų narių dėl nepakankamai laisvos prekybos tarp šių šalių. Verslo ir politikos lyderiai norėjo suderinti įstatymus tarp šalių ir išspręsti politinius skirtumus.
Sutartimi buvo siekiama sukurti bendrą rinką iki 1993 metų, todėl įstatymų leidimo procesas pakoreguotas taip, kad skatintų didesnį bendradarbiavimą tarp institucijų. Tokiu būdu Europos Parlamentas pirmą kartą įgavo „svorį“ įstatymų leidyboje, o ES Taryboje įvestas dar platesnis daugumos balsavimas. Pagal šią procedūrą, ES Taryba galėjo ne tik kvalifikuota dauguma priimti teisės akto pasiūlymą, veikdama su Parlamento parama ir pagal Komisijos siūlymą, bet ir panaikinti pasiūlyto teisės akto atmetimą Parlamente vienbalsiai jį priimdama.

Reikšmė

Suvestinis Europos aktas buvo pirmą kartą atliktos nuoseklios Europos Bendrijų steigimo sutarčių peržiūros rezultatas. Akte iškeltas tikslas sukurti bendrą rinką iki 1993 m. sausio 1 d. ir sukurti Europos politinio bendradarbiavimo sistemą (BUSP pradininkę).
Pagrindiniai pakeitimai: siekiant sėkmingai sukurti Bendrą rinką iki 1993 m., sprendimai Taryboje pradėti dažniau priimti kvalifikuota balsų dauguma (taip vienai valstybei tapo sunkiau vetuoti siūlomą teisės aktą), sukurtos bendradarbiavimo ir pritarimo procedūros, kuriomis Parlamentui suteikiama daugiau įtakos.
Dracena

Paplitimas

Dauguma genties rūšių išplitę Afrikos žemyne, kiek mažiau Azijos žemyno pietuose bei viena rūšis Centrinėje Amerikoje.
Atsarginis teisėjas

Atsarginis teisėjas – teisėjas, skiriamas ilgai trunkančioje byloje teismo proceso metu.

Civilinis procesas

Civiliniame procese gali būti skiriamas atsarginis teisėjas, jeigu civilinei bylai nagrinėti reikia daug laiko. Atsarginis teisėjas būna teismo posėdžio salėje nuo bylos nagrinėjimo pradžios ir, jeigu pasitraukia iš teismo sudėties teisėjas, jį pakeičia. Atsarginiam teisėjui stojus į pasitraukusiojo vietą, byla nagrinėjama toliau (LR CPK  16 straipsnio 3 dalis „Bylos nagrinėjimo nepertraukiamumas ir teisėjų sudėties nekintamumas“).
Daugpilio 13-oji vidurinė mokykla

Daugpilio 13-oji vidurinė mokykla (latv. Daugavpils 13. vidusskola) – vidurinė mokykla su muzikos profiliniu mokymu Latvijoje (Daugpilis). 636 mokiniai (2010).
1973 m. Mokykloje buvo pradėtas  muzikos mokymas.
1994 m. gegužę su DPU Muzikos fakultetu ir pasirašė Bendradarbiavimo susitarimą dėl akademinio darbo ir mokymo turinio kūrimo.
FC Suðuroy

Istorija

1994 m. VB susijungė su SÍ Sumba, tačiau jau kitais metais partneriai vėl išsiskyrė. 2006 m. abu klubai vėl susijungė, o 2010 m. klubas reformuotas į „Suðuroy“.
2017 m. elito diviziono kovose dalyvavo jungtinė trijų klubų komanda, kuri taip ir vadinosi: TB/FC Suðuroy/Royn. Tai buvo trijų klubų jungtinė komanda TB Tvøroyri/FC Suðuroy/BF Royn. 
2019 m. šis bendradarbiavimas baigėsi, ir TB Tvøroyri išsaugojo vietą elito divizione, o kitų klubų komandos ruošiasi dalyvauti žemesniųjų divizionų kovose.
Molinė vinis

Molinė vinis - vinies pavidalo objektas su dantiraščio įrašu, kuris įsmeigiamas į šventyklos ar statinio sieną ir liudija, kad statinys yra pašvęstas tam tikram dievui ir yra jo nuosavybė. Tokios molinės vinys būdingos šumerų ir kai kurioms kitoms Mesopotamijos kultūroms pradedant III tūkstantmečiu pr. m. e.
Panašiais moliniais kūgiais, irgi smeigiamais į sienas, šumerai puošdavo statinių sienas. Lauke kyšančios dalys būdavo nudažomos tam tikromis spalvomis, o kūgiai, susmeigti tam tikra tvarka, sudarydavo iškilas spalvotas mozaikas.
Duonkalnis

Tyrimai

1981–1983 m. Lietuvos nacionalinis muziejus (vadovas Adomas Butrimas) gyvenvietėje ištyrė 1024 m² plotą. Jos rytinėje dalyje rasta alkavietė (II tūkstantmetis iki m.e. – pirmieji m.e. amžiai), šiaurinėje dalyje aptikta vietų, manoma, apeiginių, su raudona ochra, smulkiais gyvulių kaulais, puodų šukėmis, vakararinėje dalyje – ochra apiberto vyro (20–25 m. amžiaus, manoma, žynio) dvigubas kapas (kartu palaidota greičiausiai specialiai nužudyta moteris) su simboliniu židiniu iš akmenų, datuojamas mezolito laikotarpiu. Žynio kūnas ir galva papuošti kabučiais, pragręžtais briedžio, šerno ir tauro priekiniais dantimis. Be žynio kapo, rasta 14 nedegintų mirusiųjų kapų (iš jų 6 apardyti) su amuletais, raudona ochra ir titnaginiais strėlių antgaliais.
Įkapių gausa parodo, jog šie žmonės skyrėsi nuo kitų savo statusu. Net 57 žvėries dantų amuletais papuošta vyro kaukolė rodo jo ypatingą padėtį visuomenėje. Moteris šalia – palydintis artimas žmogus. Židinys turėjo gyvajam mirusiajam suteikti šilumos, o ochra židinyje simbolizavo ugnį. Palaikų gausų apibarstymą ochra galima traktuoti, kaip norą mirusįjį konservuoti, išlaikyti jį panašų į gyvą žmogų. Amuletais užkimšti visi organai, kuriais mirusysis gali jausti pasaulį – akys, nosis, ausys, burna, jais papuoštas visas kūnas. Šermenų duobės su maisto atsargomis turėjo padėti pasiekti kitą pasaulį sočiam.
Archeologiniame komplekse rasta daugiau, kaip 1000 mezolito ir vėlyvojo neolito dirbinių – trikampiai, lancetiniai ir trapeciniai strėlių antgaliai, gremžtukai, grandukai, ornamentuotos keramikos – taurės pavidalo indai, amfora, įvairaus dydžio puodynių, arklių, kiaulių, avių, šunų, lokių, stirnų, kiškių kaulų. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Al-Duhail SC

Istorija

Klubas įkurtas 2009 m. Lekhwiya SC pavadinimu.
2017 m. balandžio mėn. prisijungė El Jaish SC ir tapo Al-Duhail SC. Turtingiausiu šalies klubu, kuris iškovojo pirmą vietą.
Kašučių kapinynas

Kapinynas

Įrengtas tarp ežero ir Akmenos upės esančioje aukštumos viršūnėje. Teritorija dirvonuoja, vietomis apaugusi spygliuočių ir lapuočių medžių grupėmis. Centrinėje dalyje stovi archeologijos paminklo anotacinis ženklas, pietinėje dalyje išlikusi buvusio karjero duobė, o pietrytinė dalis iškasinėta 2009 m. „juodųjų archeologų“. Šiaurės rytinę dalį apima Kašučių (Dubašių) senosios kapinės.
Nuo 1972 m. respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR489). 1992 m. įrašytas į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 1997 m. registruotas kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A435), 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu (A435P), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.
Teritorijos plotas – 2,2 ha.

Tyrimai

Kapinyną 1966 m. išaiškino Ignas Jablonskis. 1967 m. jo teritorijoje pradėjus kasti smėlį, į Kretingos kraštotyros muziejų pateko 33 II–XIII a. kapams būdingi radiniai. 1969 m. tyrė Kretingos kraštotyros muziejus (tyrimų vadovė Efrosinija Radzvilovaitė, Lietuvos istorijos institutas), 1975 m. – Ignas Jablonskis. 1982 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1991 m. – Julius Kanarskas ir Donatas Butkus, 1992 ir 2009 m. – Kultūros paveldo centras.
Ištirti 7 II–IV a. ir 22 VIII–IX a. griautiniai kapai. II–IV a. kapai apjuosti akmenų vainikais. Visuose kapuose rasta įvairių įkapių: geležinių įmovinių kirvių, dalgių, peilių, ietigalių, kaltų, vedegų, žalvarinių antkaklių kūginiais ir ramentiniais galais, akinių, profiliuotų, laiptelinių ir žieduotųjų segių, vienašmenių kalavijų, kryžinių ir trikampėmis galvutėmis smeigtukų, trikampio pjūvio apyrankių. 1991 m. pietinėje - pietvakarinėje kapinyno dalyje surinkta IX–XIII a. degintiniams kapams būdingų radinių. Kapinynas priskiriamas kuršiams ir jų protėviams.
Radinius saugo Kretingos muziejus.
Arūnas Matelis

Studijos

1979–1983 m. Matelis studijavo Vilniaus universiteto Matematikos fakultete (MIF), 1984–1989 m. baigė Lietuvos Muzikos akademijos Teatro ir TV fakultetą, įgijo režisieriaus specialybę. 1992 m. įkūrė vieną pirmųjų Lietuvoje kino studiją Nominum.
Arūnas Matelis yra režisavęs 8, o prodiusavęs per 20 kino filmų.
Patatuliečiai (Pabiržė)

Aplinkinės gyvenvietės

Kirdonys – 2,2 km
Gerkiškiai (Biržai) – 2,9 km
BIRŽAI – 10 km 
 Pabiržė – 3,7 km
Čepukai (Biržai) – 4,8 km
Gulbinai (Biržai) – 1,3 km
Paringužiai – 2,4 km
Ba atolas

Ba atolas (mald. މާޅޮސްމަޑުލު ދެކުނުބުރި) arba Pietų Malhosmadulu atolas – koralinių atolų grupė Indijos vandenyne, Maldyvų salyno centrinėje dalyje, vakarinėje pusėje. Plotas – 7,29 km². Atolas yra 95–125 km nuo Malės. Žiedo ilgis 42 km, plotis iki 32 km. Atolas sudarytas iš 3 mažesnių atolų – Malhosmadulu, Fasdūtherės ir Goifulhafehendhū. Gausu žiedinių rifų, jie pasižymi turtinga bioįvairove. 2011 m. Ba atolas paskelbtas UNESCO biosferos rezervatu.
Ba atolą sudaro 75 salos iš kurių 13 – gyvenamos: Goidhū (1,1 km²), Dharvandhū (0,45 km²), Hithadhū (0,4 km²), Fulhadhū (0,3 km²), Ejdhafušis (0,2 km²), Fehendhū (0,2 km²), Malhosas (0,2 km²), Kamadhū (0,16 km²), Kudarikilu (0,1 km²), Dhonfanu (0,1 km²), Thulhadhū (0,04 km²).
Atole gyvena 11,9 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Ejdhafušis (4,1 tūkst. gyv.). Vystomas turizmas.
Vėduoklė

Vėduoklė – daiktas, skirtas rankos judesio pagalba atsivėsinti, sukelti gaivesnio oro srautą. Vėduoklę sudaro keletas apačioje sujungtų tvirtos medžiagos (medžio, plastmasės, kaulo ir kt.) juostelių, pagaliukų, prie kurių viršutinės dalies pritvirtinta minkšto audinio juosta arba plunksnos. Dauguma vėduoklių yra susilankstančios ir patogios nešiotis drauge. Nuolatinis vėduoklės judinimas kūno (paprastai veido) link sukelia vėsesnį oro srautą ir skatina greitesnį prakaito lašų garavimą.
Vėduoklės kilusios iš Tolimųjų Rytų. Kinijoje rastos II a. pr. m. e. bambukinės vėduoklės. Pirmosios vėduoklės buvo nelankstomos. Sulankstomas vėduokles VI–VIII a. sukūrė japonai. Vėliau korėjiečių pagalba tokios vėduoklės pateko į Kiniją ir ten greit išpopuliarėjo. Tolimųjų Rytų šalyse, ypač Japonijoje, vėduoklės nuo seno yra svarbi kultūros dalis. Susiformavusios vėduoklių dekoravimo, jų panaudojimo tradicijos. Ten taip pat buvo išvystytos ir kovinės vėduoklės.
Senovės Graikijoje vėduoklės taip pat buvo naudojamos, bet viduramžiais jų naudojimo tradicija išnyko. Vėliau Kryžiaus žygių metu kryžininkų atvežtos į Europą, bet plačiai paplito XVII–XVIII a. europiečiams įsiskverbus į Tolimųjų Rytų šalis. Vėduoklės buvo svarbus aukštuomenės ponių atributas, o vėduoklių gamyba ir dekoravimu rūpinosi aukščiausios klasės meistrai.