google/wiki40b huggingface dataset:
Stanislovas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis. Motina Eufrozina Šolaiska. Broliai Mykolas Tiškevičius Logoiskis II, Henrikas Tiškevičius Logoiskis II, Mikalojus Tiškevičius Logoiskis II, Vincentas Tiškevičius Logoiskis

Šeima

1842 m. vedė, žmona Helena Kolyško, sūnūs Henrikas Tiškevičius Logoiskis, Benediktas Tiškevičius Logoiskis, Mykolas Tiškevičius Logoiskis III
Humano pavieto bajorų maršalka.
Martynas Butkevičius

Biografija

1981 m. baigė Aukštadvario žemės ūkio technikumą, zootechnikas, 1988 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
Ūkininkas, Lietuvos pieno gamintojų asociacijos pirmininkas, Prienų raj. ŽŪK „Pienas LT“ valdybos narys.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Prienų rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Vida, vaikai Darius, Aušra.
Panūdžių ąžuolas

Panūdžių ąžuolas – valstybinis botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Panūdžių kaime, Kelmės apylinkių sen., Kelmės raj. Medis paskelbtas saugomu 1968 m.
Ąžuolas pasiekiamas iš kelio  2103  Verpena–Šalteniai–Ramučiai , ties Šalteniais pasukus į Palendrius. Objektas nuorodomis nepažymėtas. Privažiavus senąją Palendrių bažnyčią, sukti į dešinę žvyrkeliu, toliau – apie 1,8 km į vakarus. Medis auga pakelėje, šalia dirbamo lauko, dviejų sodybų kaimynystėje, pusiaukelėje tarp Nūdžio ir Medinio ežerų. Po ąžuolo laja stiebiasi pušis su nupjauta viršūne. Šalia įrengta medinė informacinė lenta (neįskaitoma). 
Medžio aukštis – 22 m, kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 5,1 m.
Irena Laurinaitienė

Biografija

1959 m. baigė 8 klases Kuršėnų 1–oje vidurinėje mokykloje, 1962 m. baigė Šiaulių politechnikumą, zootechnikė. 1982 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistė organizatorė. 2001 m. išlaikė auditoriaus egzaminą.
1962–1964 m. Ringuvos tarybinio ūkio brigadininkė, 1964–1969 m. Šiaulių melioracijos statybos valdybos normuotoja, 1969 m. Lietkoopsąjungos Gelžbetonio konstrukcijų gamyklos normuotoja, 1970–1976 m. Žemės ūkio paruošų darbininkų ir tarnautojų profsąjungos rajono komiteto planuotoja, 1976–1985 m. Šiaulių rajono „Didžiojo spalio“ kolūkio vyr. ekonomistė. 1985–1990 m. Kairių apylinkės Vykdomojo komiteto pirmininkė, 1990–1995 m. Kairių apylinkės viršaitė. 1995–1997 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Žemės ūkio departamento žemės ūkio gamybos skyriaus viršininkė. 1997–1998 m. Vėgelių žemės ūkio bendrovės darbuotoja, 1998–2000 m. Lietuvos metrologijos inspekcijos Šiaulių apskrities sektoriaus vyr. inspektorė, 2000–2007 m. Šiaulių rajono savivaldybės kontrolierė, Lietuvos savivaldybių kontrolierių asociacijos Šiaulių apskrities koordinatorė. 2007 m. Šiaulių rajono savivaldybės Socialinių paslaugų centro direktorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių rajono skyriaus narė, LSDP tarybos narė, Šiaulių rajono skyriaus pirmininkė.
1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatė, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003 m. (atsisakė mandato), 2007–2009 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narė. 
Rajono moterų klubo „Atgaiva“ tarybos narė, Šiaulių miesto Nevyriausybinių organizacijų konfederacijos tarybos narė.
Sutuoktinis Romualdas, vaikai Loreta Jurgutavičienė, Gintaras.
FK Lampėdžiai

Istorija

Klubas 2009 m. debiutavo III lygoje, tačiau po to sezono dalyvauja tik neoficialiuose turnyruose.
Bekupė

Istorija

1656 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje. Gyveno Motiejus Bekupis. 1838 m. Giedraičių bažnyčios Status animarum knygoje minimas Bekupės palivarkas.
Martynas Levickis

Biografija

Groti pradėjo būdamas vos trejų, tačiau rimtai mokytis muzikos ėmėsi būdamas aštuonerių. Baigė Šiaulių Sauliaus Sondeckio konservatoriją, kur akordeono žinių ir įgūdžių jį mokė Marytė Markevičienė. Studijuoja Londono Karališkojoje muzikos akademijoje, profesoriaus Oveno Murėjaus (Owen Murray) klasėje.
Būdamas dvylikos, Martynas pradėjo dalyvauti respublikiniuose ir tarptautiniuose konkursuose bei festivaliuose Lietuvoje, Italijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Baltarusijoje, Estijoje. 2006 m. Šiaulių miesto savivaldybės taryba Martynui suteikė galimybę groti nauju instrumentu. 2009–2010 m. vasaromis surengė koncertinius turus Jungtinėse Amerikos Valstijose. Groja keliuose kameriniuose ansambliuose, kurių vienas naujausių sėkmingiausių „Tango-Factory“ (Martynas Levickis – akordeonas, Lauren Carter – vokalas, Rimantas Vingras – fortepijonas).
Nicolas Winding Refn

Nicolas Winding Refn (g. 1970 m. rugsėjo 29 d. Kopenhagoje) – Danijos kino režisierius, scenaristas ir prodiuseris. 1981 m., būdamas aštuonerių, Winding Refn su tėvais išvyko į Jungtines Valstijas. Nebaigęs Amerikos dramos akademijos grižo į Daniją. Tapo žinomas po filmo „Pusher“ (1996 m.). Filmas „Drive“ dalyvavo 2011 m. Kanų kino festivalyje, kuriame laimėjo geriausio režisieriaus apdovanojimą.

Asmeninis gyvenimas

Winding Refn vedęs aktorę Liv Corfixen. Turi sūnų. Danų dainininkas ir prodiuseris Kasper Winding yra jo pusbrolis.
Daumantiškių koplyčia

Istorija

Kaime yra buvusio Daumantiškių dvaro pastatai. Apie šį dvarą žinoma labai mažai, nors senųjų šeimininkų palikuonys gyvena iki šiol. Dvaras minimas nuo 1654 m. Žinoma, kad tuo metu ten gyvenęs dvarininkas Gružauskas vedė Daumantaitę. Yra išlikęs Gružauskų giminės herbas. Apie dvaro koplyčią pasakojamos įvairios istorijos ir padavimai.
Nuo XVIII a. mirę dvarininkų šeimos nariai pradėti laidoti nuosavose dvaro kapinaitėse, po mūrine koplyčia įrengtame rūsyje.
Gentas

Istorija

Gentas minimas nuo VII amžiaus.
1913 m. čia vyko Pasaulinė paroda.
Dvarčių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, pelkės rytiniame krante. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 23x10 m dydžio, 1,5 m aukštesniu pietrytiniu galu. Šlaitai vidutinio statumo, 7-9 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis, pietinis šlaitas dirvonuoja.

Aplinkiniai piliakalniai

Pociūniškių piliakalnis 8 kmDaugų piliakalnis 14 kmVoniškių piliakalnis 19 kmMikniūnų piliakalnis 7 kmKrūminių piliakalnis 28 kmMerkinės piliakalnis 17 kmGirežerio piliakalnis 11 km
Dubičių piliakalnis 34 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Mordechai Barkiachu

Biografija

Gimė 1882 m. Maišiagaloje, rabino šeimoje, kaip Mordechajus Boruchovas. Mokėsi Telšių ješivoje. Studijavo mediciną Berno, Bazelio ir Ciuricho universitetuose, 1910 m. gavo gydytojo diplomą. 1912 m. emigravo į Palestiną. 1912-1919 m. dirbo gydytoju Tel Avivo Gerclijos gimnazijoje. I pasaulinio karo metu savanoriškai tarnavo Turkijos kariuomenėje. 1919 m. apsigyveno Jeruzalėje, kur dirbo Chabaso ligoninės higienos skyriuje. Rašė straipsnius į įvairius laikraščius, redagavo žurnalą Dvasios higiena. Mirė 1959 m. gruodžio 8 d. Jeruzalėje.
Trakų rajono savivaldybė

Savivalda

Atstovaujamoji valdžia – Trakų rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Trakų rajono savivaldybės administracija.
Anciškis

Istorija

Kaimas minimas nuo XVI a., kai Anciškio dvaras (esantis Pauslajyje) priklausė dvarininkams Ancevičiams, nuo kurių pavardės ir kilo gyvenvietės vardas.

Kapinynas

Anciškio kapyne 1925–1939 m. buvo randama žmonių kaulų, III-VI a. papuošalų, kurių dalis pateko į muziejus. Kapyno pietinėje ir pietvakarinėje dalyje, prie Žiemojaus, buvo XV–XVII a. kapų. 1939 m. rasta žalvarinė šaukštinė antkaklė.
Vytautas Klemka

Vytautas Klemka (1924 m. rugsėjo 8 d. Rudikiškis, Panemunėlio valsčius, Rokiškio apskr. – 1991 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas) – Lietuvos skulptorius, grafikas, tapytojas.

Biografija

Žmona Jadvyga Mozūraitė-Klemkienė. 1946–1948 m. mokėsi Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute. 1949–1961 m. Kaune dirbo Požėlos spaustuvėje. 1961–1977 m. dėstė Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume.

Kūryba

Sukūrė grafikos (estampai linoraižinio, oforto, akvatintos, sausosios adatos technika), tapybos (aliejinės tapybos, akvarelių, pastelių), skulptūros kūrinių. Kūrybos pagrindinės temos – žmogus, gamta, ypač daug sukūrė pajūrio vaizdų. Šeštajame dešimtmetyje daugiausia kūrė skulptūras („Mergaitė su pėdu“ 1951 m., „Valstiečiai“ 1952 m.). Grafikos kūriniai išsiskiria poetiškumu, precizišku štrichu, subtiliais tonais, ankstyvuosiuose vyravo tikroviškas, šiek tiek stilizuotas piešinys („Pirčiupio tragedija“ 1959–1960 m., „Tinklus taiso“ 1965 m.). Aštuntojo dešimtmečio kūriniai romantizuoti, poetiški („Kopų paukštis“ 1976 m., „Vėjas kopose“ 1984 m.). Grafikos technikomis sukūrė portretų (Vinco Mykolaičio-Putino portretas 1979 m., Dailininko Kajetono Sklėriaus portretas, Jono Šileikos portretas, abu 1983 m.). Akvarelės sukurtos panašia į K. Sklėriaus maniera, būdingi skaidrūs tonai, laisvas potėpis („Natiurmortas su kriaušėmis“ 1986 m., „Langas į sodą“ 1987 m.).
Nuo 1953 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos surengtos Kaune 1962 m., 1974 m., 1976 m., 1987 m., Vilniuje 1977 m., pomirtinė Rokiškyje 2004 m. Kūrinių turi Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus, Rokiškio krašto muziejus.
Pemza

Pemza – poringas vulkaninis stiklas, uoliena, susidaranti, kai rūgšti ar vidutiniškai rūgšti lava staigiai kietėja išskirdama dujas. Spalva skiriasi priklausomai nuo geležies kiekio ir būna balta, melsva iki rudos ar net juodos. Uolienos poringumas – iki 0,6. Kietumas pagal Moso skalę apie 6, tankis – 2-2,5 kg/m³.
Neskęsta vandenyje.
Pemza naudojama betono užpildams. Geras abrazyvas.
Iš pemzos daromi filtrai, katalizatoriai ir kt.
Regina Koženiauskienė

Biografija

1962 m. aukso medaliu baigė Panevėžio VI vidurinę mokyklą. 1967 m. baigė klasikinę filologiją Vilniaus universitete. 2001 m. habilituota humanitarinių mokslų daktarė.
Nuo 1967 m. Vilniaus universite iš pradžių dirbo administracinį, pedagoginį darbą, 1996-2006 m. lietuvių kalbos katedros vedėja, nuo 2002 m. profesorė.
Daugiausia tyrinėja retoriką, senovės lietuvių kalba raštiją. Su kitais parašė lietuvių kalbos vadovėlių ir kitų mokomųjų knygų vidurinėms mokykloms.
Griūčio lobis

Griūčio lobis – Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Griūčio kaime 1931 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.

Atradimas

1931 m. Rapolas Sirgedas išarė puodą su apie 600 varinių Jono Kazimiero šilingų. Daugumą monetų išsidalijo vietos gyventojai.
Chlopkuvo Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia

Istorija

Bažnyčia buvo pastatyta 1890 m. ir tuo metu buvo naudojama kaip stačiatikių cerkvė. 1918 m. šventovę perėmė katalikai. 1966 m. bažnyčią nusiaubė gaisras, po kurio ji buvo restauruota. 2001 m. bažnyčia įtraukta į Mazovijos vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Šėtos herbas

Aprašas

Herbo skydo mėlyname lauke sidabrinė išrauta obelis su trimis auksiniais obuoliais.

Istorija

2002 m. gegužės 9 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1760. Herbo etalono autorius – dailininkas Vaidas Ramoška.
Azerbaidžano istorija

Nepriklausomybė

Pagilėjus TSRS ekonominei ir politinei krizei, apie 1988 m. Azerbaidžane prasidėjo pirmieji judėjimai. Viena stipriausių opozicinių partijų buvo Azerbaidžano liaudies frontas, siekęs šalies nepriklausomybės. Nors 1991 rugpjūčio 30 d. Azerbaidžanas tapo nepriklausoma respublika, valdžioje liko senieji lyderiai, vadovaujami prezidento Ajazo Mutalibovo.
Jau pirmuosius nepriklausomybės metus lydėjo etninis konfliktas, kadangi Kalnų Karabacho armėnams panorus prisijungimo prie Armėnijos, prasidėjo Kalnų Karabacho karas. Jis formavo ankstyvąją šalies politiką. Kalnų Karabachui paskelbus nepriklausomybę, Azerbaidžanas nesugebėjo tinkamai suorganizuoti armijos ir labai sparčiai neteko savo teritorijų.
Šie įvykiai skatino nepasitenkinimą valdžia, dėl ko Mutalibovas buvo priverstas atsistatydinti. Antruoju prezidentu išrinktas Ebulfazas Elčibėjus iš Liaudies fronto, kuris priešinosi Azerbaidžano stojimui į NVS ir siekė tampresnių ryšių su Turkija ir Irano azerbaidžaniečiais. Tačiau jis susidūrė su tomis pačiomis problemomis, kaip ir jo pirmtakas. Nesibaigiantis karas skatino opozicijos judėjimus, kas vedė į prezidento atsistatydinimą 1993 m. Jį pakeitė buvęs komunistas Heidaras Alijevas.
Šiam atėjus į valdžią, buvo sudarytos neoficialios paliaubos su Kalnų Karabachu, po kurių ši Azerbaidžano sritis tapo de facto nepriklausoma. Tai bent laikinai pabaigė karą, galėjo kilti šalies ekonomika, kuri gyvena daugiausia iš naftos. Teigiami pokyčiai lėmė Alijevo perrinkimą 1998 m. Jam mirus, 2003 m. prezidentu tapo jo sūnus Ilhamas Alijevas.
XXI a. Azerbaidžanas vysto ekonomiką daugiausia remdamasis naftos ir dujų verslu. Naujai atrasti šaltiniai, taip pat naujai tiesiami naftotiekiai tampa šalies varomąja jėga.
Vytautas Jarutis

Biografija

Vytautas gimė 1936 metais Žagarėje, Joniškio rajone. Bet jo tėvai greit persikėlė į Žemaitiją, ten ir užaugo. Mokėsi pradinėje Užvenčio mokykloje. Jos nebaigė. Tėvas slapstėsi nuo sovietų, bet 1946 m. buvo sugautas ir ištremtas į lagerį.
1955 m. Vytautas tarnavo sovietinėje kariuomenėje. Pradžioje Vilniuje, vėliau Latvijoje. Čia įsigijo staliaus dailidės specialybę. 1960 m. sukūrė šeimą. Dirbo Zoknių kariniame aerodrome staliumi modelistu.

Kūryba

Nuo 1967 m. dalyvauja visose Lietuvoje organizuojamose krašto, respublikinėse bei užsienio parodose.
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1968 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m.
2005 m. Vytautui suteiktas Meno kūrėjo statusas. Nuo 2006 m. Asociacijos Lietuvos kalvių sąjunga Garbės narys. 2007 m. Tarptautinio kalvystės plenero „Keturi vėjai“ dalyvis.
Kūrinius eksponavo JAV, Italijoje, Skandinavijos šalyse, Čekijoje, Vengrijoje, Bulgarijoje. Kūrinių įsigijo Lietuvos nacionalinis dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus, nacionalinis M. K. Čiurlionio dailės muziejus, Šiaulių „Aušros" muziejus, Alytaus kraštotyros muziejus.
Jaručio kūryba plati: medžio dirbiniai, juvelyrika, kalvystės darbai: žvakidės, stovai gėlėms, žibintai, šviestuvai, grotelės, įrankiai židiniui, prizai, memorialiniai paminklai ir jų viršūnės – kryžiai ir saulutės, dekoratyvinės skulptūros.
Faktai apie Čaką Norisą

Faktai apie Čaką Norisą – žmonių sukurti fiktyvūs, satyriniai „faktai“ apie aktorių Čaką Norisą, perdėtai pabrėžiantys tam tikras jo savybes.
Pavyzdžiui: Visata egzistuoja tik todėl, kad bijo būti vienoje planetoje su Čaku Norisu.
Taip pat egzistuoja tokie satyriniai išgalvojimai ir apie kitus garsius žmones.

Atsiradimas

Pirmieji faktai apie Čaką Norisą 2005 m. pradžioje atsirado IRC ir tokiose svetainėse, kaip „Something Awful forums“. Konano O’Brajano juokeliai pokalbių laidoje „Late Night su Conan O’Brien“, kuriems pagrindą davė serialas „Volkeris, Teksaso reindžeris“, tapo faktų pradžia.

Čako Noriso atsakymas

Čakas Norisas į faktus apie save savo internetinėje svetainėje atsakė:
Aš žinau apie įvairius išgalvotus pasisakymus apie mane, pavadintus „Faktai apie Čaką Norisą“, kurie neseniai pradėjo plisti internete ir elektroniniuose laiškuose. Kai kuriuos iš jų mačiau. Kai kurie jų juokingi, kiti labai keisti. Augęs ne „laukiniame Interneto pasauly“, o Laukinių Vakarų įtakoje, aš nelabai žinau, ką man apie juos manyti. Mane tai nustebino. Žinau, kad berniukai – bus berniukais, todėl nei įsižeidžiau, nei reagavau į juos rimtai. Galbūt šie išgalvoti sakiniai paskatins domėtis apie mane iš neseniai išleistos mano autobiografinės knygos „Against All Odds“?
2006 m. kovo 20 d. „Time“ žurnale buvo išspausdintas atsakymas į faktus apie jį, jis pasakė, kad jie „keisti, bet labai populiarūs“ ir pateikė vieną iš jų: „Čakas Norisas gali dalinti iš nulio“.
Potvynių ir atoslūgių energija

Potvynių ir atoslūgių energijos generavimas

Potvynių ir atoslūgių energija yra išgaunama iš Žemės vandenyninių potvynių – potvyninės jėgos yra periodiniai gravitacinės jėgos kitimai, veikiami dangaus kūnų. Šios jėgos sukuria atitinkamus judėjimus arba sroves pasaulio vandenynuose.
Potvynių ir atoslūgių jėga yra vienintelė technologija, kuri išgauna energiją, priklausančią nuo Žemės-Mėnulio ir mažesnio masto – Žemės-Saulės – sistemų orbitinių charakteristikų. Kadangi Žemėje potvyniai ir atoslūgiai yra dėl gravitacinės sąveikos su Mėnuliu ir Saule ir Žemės sukimosi, potvynių ir atoslūgių jėga yra praktiškai neišsekdinama ir klasifikuojama prie atsinaujinančių energijos šaltinių resursų.
Potvynių judėjimas įtakoja mechaninės energijos praradimą Žemės-Mėnulio sistemoje: tai yra vandens pumpavimo per natūralius gamtos išteklius rezultatas. Šis energijos praradimas sulėtino Žemės sukimąsi pirmaisiais 4,5 milijardais metų nuo Žemės susidarymo. Per paskutinius 620 miliardų metų para pailgėjo iš 21,9 iki 24 valandų, per tą laikotarpį Žemė prarado 17% sukimosi energijos.

Potvyniniai sroviniai generatoriai

Potvyniniai sroviniai generatoriai generuoja elektrą iš judančio vandens kinetinės energijos, panašiai kaip vėjo turbinos, kurios generuoja elektrą iš judančio vėjo kinetinės energijos.

Baražai

Baražai generuoja energiją iš potvynių ir atoslūgių vandenų skirtumo potencinės energijos. Baražai iš esmės yra užtvankos, einančios per visą telkinio plotį.

Dinaminė potvynių jėga

Dinaminė potvynių jėga yra teorinė elektros generavimo technologija, kuri eksploatuotų sąveiką tarp potvynių ir atoslūgių energijos potencinės ir kinetinės energijų.
Savinijus Katauskas (1960)

Savinijus Katauskas (g. 1960 m. lapkričio 15 d. Klaipėdoje) – Lietuvos teisininkas, teisėjas, buvęs Kretingos rajono apylinkės teismo pirmininkas.

Biografija

1978 m. baigė Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinę mokyklą. 1985 m. Charkovo juridiniame institute baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Nuo 1985 m. liepos mėn. Klaipėdos miesto prokuratūros stažuotojas, nuo 1985 m. rugsėjo mėn. Kretingos tarprajoninės prokuratūros stažuotojas, prokuroro padėjėjas, nuo 1991 m. Kretingos teritorinės prokuratūros prokuroras kaltintojas, nuo 1992 m. birželio mėn. iki 2007 m. liepos mėn. Kretingos rajono apylinkės teismo pirmininkas, nuo 2007 m. liepos mėn. Kretingos rajono apylinkės teismo teisėjas, nuo 2008 m. balandžio mėn. Klaipėdos apygardos teismo teisėjas.
Vladislovas Bogdanovičius

Vladislovas Bogdanovičius (g. 1943 m. rugpjūčio 20 d. Versekos k., Šalčininkų r.) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

Biografija

1961–1962 m. lankė vienų metų pučiamųjų instrumentų orkestrų vadovų kursus prie Druskininkų vaikų muzikos mokyklos (dėst. A. Gradeckas ir R. Balčiūnas). Kurį laiką choro dirigavimo privačiai mokėsi pas kompozitorių K. Kavecką, o 1963–1966 m. neakivaizdiniu būdu choro dirigavimo žinias gilino Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikume (dėst. P. Mataitis). 1971–1976 m. neakivaizdiniu būdu muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė S. Jautakis, P. Jankauskas ir R. Gudelis).
1962–1975 m. muzikos mokytojas ir vaikų choro vadovas Tetėnų aštuonmetėje mokykloje, 1965–1970 m. kartu dirbo ir Pabarės vidurinėje mokykloje (abi Šalčininkų r.). Vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams, kuriuos parengė Šalčininkų rajono, o vaikų chorą ir respublikinėms dainų šventėms.
Nuo 1976 m. Šalčininkų vaikų muzikos (nuo 1990 m. meno) mokyklos direktorius ir jaunių choro vadovas. Chorą parengė 1977, 1980, 1985, 1987 m. respublikinėms dainų šventėms, 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje, su choru koncertavo Lenkijoje ir Baltarusijoje. 1976 m. V. Bogdanovičiui suteikta muzikos mokytojo metodininko kvalifikacijos kategorija.
Be pedagoginio darbo, V. Bogdanovičius 1967–1968 m. vadovavo Šalčininkų rajono mokytojų ir 1985–1986 m. Šalčininkų kultūros namų mišriesiems chorams.
Nuo 1963 m. Šalčininkų rajono dainų švenčių dirigentas, nuo 1970 m. meno vadovas ir vyr. dirigentas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Sen Deni (Reunjonas)

Istorija

Sen Deni buvo įkurtas 1669 m. Etjeno Renjo (Étienne Régnault). Reunjono sostine tapo 1738 m, pagal valdytoją Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais.
Sen Pjeras (Martinika)

Istorija

Sen Pjerą 1635 m. įkūrė prancūzų keliautojas Pierre Belain d’Esnambuc. Tai buvo pirmoji nuolatinė prancūzų kolonija Martinikoje. 1763 m. netolimame Le Trua Ile miestelyje gimė būsimoji Napoleono žmona Žozefina Bogarnje. 1780 m. uragano metu beveik 8 m aukščio bangos miestą sunaikino. Vėliau jis atkurtas, suklestėjo kaip svarbus uostas, pro kurį gabentas cukrus. Atidaryta pirmoji saloje romo varykla. Veikė botanikos sodas, teatras, įrengta daug vilų. Sen Pjeras buvo Martinikos administracinis centras, dar vadintas „Karibų Paryžiumi“.
1902 m. gegužės 8 d. Sen Pjeras buvo sunaikintas Pelė ugnikalnio išsiveržimo (piroklastų srauto). Žuvo ~30 tūkst. žmonių, žinomi tik 2 išsigelbėję asmenys (batsiuvys ir nusikaltėlis). Sen Pjeras po išsiveržimo neatsigavo, Martinikoje iškilo For de Fransas.
Jonas Bareišis

Jonas Bareišis (g. 1942 m. spalio 1 d. Puodžiuose, Utenos valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1956 m. baigė Biliakiemio septynmetę, 1960 m. – Utenos antrąją vidurinę mokyklas. 1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1995 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1969 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas. 1993–2001 m. KTU Panevėžio filialo (nuo 2002 m. KTU Panevėžio institutas) Mechanikos inžinerijos katedros vedėjas, nuo 1999 m. direktoriaus pavaduotojas akademiniams reikalams, nuo 2001 m. Technologijos fakulteto dekanas. Nuo 1996 m. profesorius. Nuo 1998 m. dar ir Šiaulių universiteto Technologijos fakulteto Mechanikos inžinerijos katedros profesorius.

Mokslinė veikla

Aptiko ir išaiškino plastikų ciklinio stiprėjimo mechanizmą ir priežastis, nustatė veiksnius, lemiančius medžiagų ciklinį stiprėjimą. Sukūrė daugiasluoksnių konstrukcinių elementų projektavimo teoriją. 12 išradimų autorius. Tarp jų varginimo mašina ir plastikų bei kompozicinių medžiagų ciklinio stiprumo bandymų metodika.
Magic Mouse

Magic Mouse ('stebuklinga pelė') – bevielė išmani kompiuterio pelė su lietimui jautriu paviršiumi, neturinti jokių mygtukų ar slinkties ratukų kombinacijos. Atlieka skirtingas komandas, liečiant ją vienu ar keliais pirštais.
Kompanija „Apple Inc.“ prietaisą išleido 2009 m. spalio 20 d. Jai sukurti „pasiskolino“ technologijas iš „iPhone“, „iPod Touch“ bei „MacBook Pro“. Bevielės pelės veikimas paremtas „bluetooth“ technologija. Mygtuką pelėje pakeičia įdėtas daugiajutiminis manipuliatorius, kuris supranta daugiau nei vieną prisilietimą Galima išjungti multi-touch funkcijas ir naudoti „Magic Mouse“ kaip įprastą prietaisą.

Naudojimo ypatybės

Belaidė, pažeminto korpuso ir vientiso paviršiaus „Magic Mouse“ yra pirmoji pasaulyje multi-touch pelė, ant kurios paviršiaus atliekami judesiai – slinkimas, stumtelėjimas vienu ar keliais pirštais – atkartojami kompiuterio ekrane. Veikia kaip daugialietiminė jutiklinė aikštelė: galima spausti bet kur, sukti įsivaizduojamą ratuką į bet kurią pusę. Multi-touch sritis dengia visą prietaiso paviršių, o pati pelė yra vienas didelis mygtukas. Galima slinkti, stumtelėti vienu ar dviem pirštais, naršyti interneto puslapius ar nuotraukas, taip pat spustelėti, vieną ar du kartus bet kurioje pelės paviršiaus vietoje. Lazerinio valdymo technologija leidžia naudotis ja ant bet kurio lygaus paviršiaus netgi be pelės kilimėlio.
Norint nuspausti dešinį pelės mygtuką arba suaktyvinti meniu, būtina spausti dešinį viršutinį pelės kampą. Kairioji pusė atlieka tą patį, ką kairiojo pelės mygtuko paspaudimas. „Magic Mouse“ slankioja panašiai kaip „iPhone“. Norint slinkti per interneto puslapį ar dokumentą, reikia pirštu perbraukti vertikaliai aukštyn arba žemyn per pelės paviršių. Norint slinkti į šonus, reikia judinti pirštą horizontaliai – į kairę arba dešinę. Slinkimas 360 laipsnių kampu gaunamas judinant pirštą sukamuoju judesiu. Tai yra patogu žiūrint ar redaguojant dideles nuotraukas.