google/wiki40b huggingface dataset:
Balstogės apskritis

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. visas šias žemes, išskyrus dabartinio Zavadų valsčiaus žemes, užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. vakarinė apskrities dalis priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos vakarinė apskrities dalis priklausė Palenkės vaivadijai, o rytinė Trakų vaivadijai ir Naugarduko vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. vakarinė apskrities dalis buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose, o rytinė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijos ir Naugarduko vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. vakarinė dalis priklausė Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos, Balstogės departamentui, 1807–1842 m. Rusijos imperijos, Balstogės sričiai. Rytinė dalis 1795–1796 m. Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796–1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. Gardino gubernijai. 1842 m. prie Gardino gubernijos prijungta ir Balstogės sritis. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės sričiai. 1941–1945 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. Nuo 1954 m. iki 1975 m. dalis apskrities valsčių priklausė Lapių apskričiai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 2001 m. rugsėjo 20 d. pradėtas naudoti Balstogės apskrities herbas.
Antanas Šnielevskis

Biografija

Darbininkas. 1899 m. baigė Kauno miesto mokyklą. Nuo 1900 m. dirbto Šmidto fabrike šaltkalviu. 1906-1910 m. ir 1914-1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Grįžęs į savo kraštą vėl stojo prie savo darbo.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, priklausė Lenkų frakcijai.
Marijampolio piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis yra Pienios kairiojo kranto (dabar čia tvenkinys) aukštumos kyšulyje, jos santakoje su bevardžiu upeliuku. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 37x28 m dydžio, 3 m žemiau aikštelės šlaite apjuosta pylimu, kuris geriausiai išliko rytų ir vakarų dalyse, o šiauriniame šlaite tėra 2 m pločio terasa. Šiaurės vakarų šlaite prieš pylimą dar yra iškastas 9 m pločio, 4 m gylio, 5 m pločio dugne griovys, už kurio supiltas 4 m aukščio, 14 m pločio pylimas. Pietrytinėje pusėje yra 3 m pločio griovys, už kurio supiltas 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas. Pietiniame šlaite, 1 m žemiau aikštelės yra 8 m pločio terasa, kita – esanti šiauriniame šlaite yra 2 m pločio ir maždaug 65 m ilgio. Aikštelėje yra kultūrinis sluoksnis. Šlaitai statūs, 10–16 m aukščio, šiaurinis šlaitas viršutinėje 2 m dalyje tarp terasos ir aikštelės pastatintas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.

Aplinkiniai piliakalniai

Levaniškių piliakalnis 12 kmPapilių piliakalnis (Anykščiai) 23 kmŠeimyniškėlių piliakalnis 19 km
Liudiškių piliakalnis 17 kmŠukionių piliakalnis 34 kmBijeikių piliakalnis 26 kmLokinės piliakalnis 25 kmRiklikų piliakalnis 9 km
Svirnų piliakalnis 10 kmŠovenių piliakalnis 2 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
GusGus

GusGus yra techno muzikos grupė iš Reikjaviko, Islandijos. Grupė susikūrė 1995 metais. Dabartiniai grupės nariai yra šie: President Bongo, Buckmaster de la Cruz, Biggi Veira ir Earth. Šiuo metu GusGus dirba jau prie šeštojo studijos albumo, kuris vadinsis Forever.

Istorija

Pradžioje susikūrę kaip aktorių kolektyvas, GusGus tapo įžymūs dėl savo elektroninės muzikos. Grupės sudėtis dažnai keitėsi, joje buvo (arba vis dar yra) Birgir Þórarinsson (arba Biggi Veira), Daníel Ágúst Haraldsson, Magnús Jónsson, Sigurður Kjartansson, Stefán Árni Þorgeirsson, Hafdís Huld Hákonardóttir, Emilíana Torrini, Urður Hákonardóttir (arba Earth), Magnús Guðmundsson (arba Herb Legowitz / Buckmaster DeLaCruz), Stephan Stephensen (arba Alfred More / President Bongo) ir Baldur Stefánsson.
Grupėje įvyko keletas pasikeitimų, ir dabar jos sudėtyje yra keturi nariai: President Bongo, Buckmaster De La Cruz, Earth and Biggi Veira. Iš GusGus atsiskyrusi filmų kūrėjų komanda įkūrė prodiuserių kompaniją „Celebrator“ (taip pat žinoma kaip „Arni & Kinski“). Ši kompanija yra sukūrusi keletą žymių reklamų ir filmų. Kai kurie buvę nariai, pvz., Hafdís Huld, Blake (Magnús Jónsson) ar Daníel Ágúst, pradėjo savo solo karjeras. Žymiausia solistė, buvusi GusGus sudėtyje – Emilíana Torrini, sukūrusi dainą, kuri buvo panaudota filmo „Žiedų valdovas: Dvi tvirtovės“ garso takelyje.
Tarpvietė

Tarpvietė – žmogaus kūno paviršiaus vieta tarp išangės ir išorinių lytinių organų.
Moters tarpvietė yra tarp didžiųjų lytinių lūpų sandūros ir išangės. Tai yra raumenų ir fascijų darinys, iš išorės padengtas oda. Ilgis 3–4 cm. Raumenys išsidėstę trimis sluoksniais ir sudaro dubens dugną, į kurį remiasi vidiniai lytiniai organai. Ypač svarbūs yra užpakalinės angos raukai (sfinkteriai), kurie susiaurina tiesiosios žarnos ir makšties angas.
Pažeidus tarpvietę ir dubens dugno raumenis, nusmunka ir net gali iškristi lyties organai, kartu gali nusmukti šlapimo pūslė ir tiesioji žarna. Tokiu atveju reikalinga operacija.
Vyro tarpvietė yra tarp varpos su sėklidžių kapšeliu ir išangės. Tyrimai parodė, kad vyrų tarpvietė dvigubai ilgesnė nei moterų.
Dainius Minelga

Biografija

Žaidžia tiek šachmatais prie stalo, tiek ir susirašinėjant. Lietuvos korespondencinių šachmatų rinktinės narys. Vilniaus šachmatų ir bridžo klubo narys.
Stemplės vėžys

Stemplės vėžys – piktybinis iš stemplės gleivinės kilęs navikas. Pirmą kartą stemplės vėžys aprašytas dar XIX amžiaus pradžioje, o pirmoji chirurginė auglio pašalinimo operacija atlikta 1913 m.
Yra du pagrindiniai stemplės vėžio histologiniai tipai: plokščiųjų ląstelių karcinoma ir adenokarcinoma. Pagrindinės ligos priežastys yra rūkymas, alkoholio vartojimas, blogas dietos režimas, genetiniai faktoriai.
Nauplijus

Nauplijus (pl. Nauplii) yra vėžiagyvių vystymosi ankstyvoji stadija (lerva). Tai fundamentali stadija, kurią turi beveik visos vėžiagyvių rūšys ir pagal kurią jie ir buvo sujungti į savo taksoną. Vienintelė iš tiesų šios stadijos neturinti grupė (prijungta pagal kitus kriterijus) yra Pentastomida poklasio parazitai.
Kai kurios rūšys nauplijaus stadiją turi, tačiau užbaigia ją dar prieš išsirisdamos iš kiaušinio. Pavyzdžiui, įprastinė krabų ankstyvoji lerva yra nauplijaus vėlesnė stadija (Zoea), o kai kuriose grupėse iš kiaušinių jau iškart ritasi į suaugėlius panašūs individai. Rūšims kurios ją turi, tai būna pirmoji vystymosi stadija po kiaušinėlio. Šių lervų paprastai gausu planktone. Skirtingų rūšių nauplijai paprastai yra gana panašūs ir gali tiek skirtis nuo suaugusios stadijos, kad kai kada vis dar nežinoma, į ką išauga viena ar kita aprašyta lerva.

Istorija

Nors skirtumus tarp suaugusių vėžiagyvių ir jų lervų pastebėjo dar Antonie van Leeuwenhoek 1699 m., ginčas ar vėžiagyviams būdinga metamorfozė tęsėsi dar daug metų po to, įvairiems mokslininkams pateikiant prieštaringus rezultatus. Pats nauplijus taip buvo pavadintas maždaug 1785 m., ir dar nesuprantant vėžiagyvių vystymosi ciklo, iš pradžių aprašytas kaip atskira, nepriklausoma rūšis.

Sandara

Nauplijus turi tris poras galūnių – priekines antenas, užpakalines antenas ir mandibules. Skirtingai nuo nuo vėlesnių stadijų nauplijus plaukia (jei plaukia) tam naudodamas antenas (galvos priedėlius).
Nauplijus turi vieną, neporinę, paprastą akį. Šia akimi lerva mato daugiausia vien tik šviesos buvimą ir kryptį. Vėlesnėse stadijose nauplijinę akį pakeičia ar papildo dvi sudėtinės akys. Jei nauplijinė akis neišnyksta, suaugę vėžiagyviai būna triakiai.
Nauplijaus kūnas dar nėra segmentuotas, segmentai susidaro vėlesnėse stadijose.
Po lyguma

Po lyguma (it. Pianura Padana arba Val Padana) yra vienas svarbiausių Italijos geografinių regionų. Ši lyguma tęsiasi šiaurės Italijoje iš rytų į vakarus apie 650 km. Po lyguma prasideda vakarinėse Alpėse ir baigiasi ties Adrijos jūra. Šios lygumos vardas duotas nuo per ją tekančios didžiausios Italijos upės Po.
Po lygumos aukščio skirtumai yra labai dideli - nuo 4 m žemiau jūros lygio šalie Po ištakų ties Adrijos jūra iki 2100 m virš jūros lygio Pjemonto regione Alpėse. Po lyguma teka labai daug upių, kurios įteką į Po.

Istorija

Po lygumos miestai yra naujesni, nei pietinėje Italijoje. Pirmieji žinomi šio miškingo regiono gyventojai buvo Ligūrai. Po didelės keltų, geriau žinomų kaip insubrai, imigracijos VII amžiuje prieš mūsų erą šiame regione buvo įkurta Etruskų tauta. Jų palikimu galima vadinti tokius miestus kaip Parma, Ravena ar Felsina (istorinis Bolonijos vardas). Etruskai darė didelę įtaką šiam regionui, tačiau gyvavo neilgai. V a. prieš mūsų erą gana lengvai šias žemes užvaldė keltai. Jie valdė visą Po lygumą, išskyrus Venecijos regioną, kuriame jau karaliavo etruskai ir graikai.
Nuo 286 iki 403 m. Po lygumoje buvo įkurta Vakarų Romos imperijos sostinė Mediolanumas (dabartinis Milanas). O iki imperijos žlugimo sostinė buvo įkurta Ravenoje.
Vėliau šį regioną užvaldė viena germanų genčių langobardai. Jie čia įkūrė langobardų karalystę, kuri gyvavo iki 774 m. Po to šias žemes užgrobė langobardų karaliaus Karoliaus Didžiojo ir frankų kariuomenės.
962 m. Po regionas buvo prijungtas prie Šventosios Romos Imperijos. Veneto regione, jūrų sostinėje Venecijoje, tuo metu buvo pradėti stiprūs ryšiai su Bizantijos imperija.
1866 m. visas regionas buvo prijungtas prie suvienytos Italijos ir nuo to laiko šis regionas pradėjo klestėti.
Bulgarijos geografija

Bulgarija yra pietryčių Europoje. Ribojasi su Rumunija, Serbija, Makedonija, Graikija, Turkija ir su Juodąja jūrą. Siena su Rumunija eina Dunojumi.
Bulgarijos plotas – 110 550 kvadratiniai kilometrai.

Šalies sienos

Sienos perimetras: 1 808 km
Sienos: su Graikija 494 km, Makedonija 148 km, Rumunija 608 km, Serbija 318 km, Turkija 240 km.
Paplūdimio ilgis: 354 km

Aukščiausias ir žemiausias taškas

Žemiausias taškas: Juodoji jūra 0 m.
Aukščiausias taškas: Musala 2 925 m

Bioįvairovė

Dėl sudėtingų klimatinių, hidrologinių, geologinių ir topografinių reiškinių sąveikos Bulgarija yra viena iš labiausiai pasižyminčių bioįvairove Europos šalių. Daugiau kaip trečdalis Bulgarijos žemių yra miškai, daugumoje jų auga seniausi pasaulyje medžiai, pvz., Baikuševo pušis ir Granito ažuolas. Bulgarijoje auga nuo 3800 iki 4200 induočių augalų rūšių, 170 iš jų yra endeminės, o 150 laikomos nykstančiomis.
Keturvėjininkai

Keturvėjininkai − XX a. 3 dešimtmečio Lietuvos rašytojų avangardistų grupė.
Keturvėjininkams priklausė iniciatorius K. Binkis, S. Šemerys, J. Tysliava, A. Rimvydis, T. Tilvytis, A. Šimėnas, J. Žlabys, P. Tarulis, J. Švaistas, A. Gricius, P. Janeliūnas.

Keturvėjininkų idėjos

Keturvėjininkai save laikė moderniojo meno atstovais, daugiausia rėmėsi futurizmo ir ekspresionizmo estetikos principais.
Keturvėjininkai kritikavo tradicinius literatūros kanonus, tautinį romantizmą, simbolistų bei estetų kūrybą, maištavo prieš savo meto vyresniąją rašytojų kartą. Piktinosi turtingąja miesčionija, išorine prabanga. Keturvėjininkai įvedė į lietuvių poeziją miesto temą, aukštino techniką, didmiesčių buities dinamiką ir gyvenimo tempą. Keturvėjininkams būdingas deromantizuotas, fiziologinis žmogaus traktavimas, sentimentalumo neigimas.
1921 m. keturvėjininkai pradėjo skelbti kūrinius periodinėje spaudoje. 1922 m. jie išleido leidinį „Keturių vėjų pranašas“, 1924−1928 m. leido žurnalą „Keturi vėjai“.
Keturvėjininkų sąjūdis davė stimulą trečiafrontininkų grupės susidarymui.
Zuzana Arlauskaitė-Mikšienė

Biografija

Brolis Juozas Orlauskis, sūnus Žibuntas Mikšys. Baigė Šiaulių gimnaziją. 1908–1912 m. Rygos „Žvaigždės“ draugijos lietuvių mokyklos mokytoja, 1912–1919 m. Peterburgo ir Carskoje Selo lietuviškos mokyklos vedėja ir mokytoja. 1912–1916 m. Peterburgo lietuvių savitarpinės pagalbos draugijos veikėja, kultūrinio darbo ir teatro organizatorė.

Teatrinė veikla

1920–1931 m. Lietuvių meno kūrėjų draugijos Dramos vaidyklos (su pertrauka) aktorė, 1926–1928 m. „Mūsų teatro“, 1931–1932 m. „Žvaigždikio“ teatro, 1941–1944 m. Jaunojo žiūrovo teatro aktorė.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. Austrijos Ingolštato miesto lietuvių vaidintojų trupės įkūrėja ir režisierė. Persikėlusi į JAV, 1949–1970 m. Detroito lietuvių mėgėjų teatro būrelio režisierė ir pedagogė.
Virginijus Ražukas

Biografija

1986 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas. 1986–1988 m. Lazdijų rajono K. Požėlos kolūkio agronomas. 1988–1993 m. Lazdijų rajono Kučiūnų devynmetės mokyklos mokytojas. 1990–1995 m. Lazdijų rajono Tarybos deputatas. 1993–1996 m. Seimo narys. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2004 m. balandžio 23 d. nutarimu Nr. 462 Vyriausybės atstovas Marijampolės apskrityje.
1989 m. Lietuvos Demokratinės darbo partijos narys. Žmona Jolanta, dukros Gabrielė ir Evelina.
Agyrtidae

Išvaizda

Agyrtidae yra mažo arba vidutinio vabalo dydžio (ilgis 4-14 mm). Dažniausiai jų kūnas yra ovalus, bet pterolomatinai yra labai panašūs į žygius. Pilvas yra su penkiais matomais pilvo skilveliais, nariuotakojo kojos tusčiavidurės. Užpakaliniai sparnai turi Nydhemo sistemą, bet neturi radialinio lanksto.
Maksimas Černiakas

Biografija

Bajoras. 1856 m. Kijevo universitete baigė fiziką ir matematiką, 1862 m. baigė Sankt Peterburgo Generalinio štabo karo akademiją. Priklausė slaptai karinei organizacijai, buvo organizacijos „Zemlia i volia“ narys. 1863 m. pradžioje su kitais suorganizavo vadinamąjį Kazanės sąmokslą, kuriuo siekta padėti Lenkijoje ir Lietuvoje prasidėjusiam sukilimui. 1863 m. balandžio mėn. atvyko į Vilnių, paskirtas Trakų apskrities karo viršininku. Su sukilėlių 600 pėstininkų ir 40 raitelių rinktine gegužės 19 d. kovėsi prie Strėvininkų, gegužės 20 d. – prie Stakliškių, gegužės 31 d. – prie Rūdninkų. Žuvus H. Dmochovskiui, nuo 1863 m. birželio mėn. vadovavo jo būriui. Negalėdamas išsilaikyti liepos 19 d. būrį paleido. Slapstėsi Vitebsko gubernijoje. 1864 m. liepos mėn. suimtas Daugpilyje. Sušaudytas.
Itusaingo (Buenos Airės)

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1872 m. ir pavadinta Santa Rosa. Vėliau gyvenvietė pervadinta pagal Itusaingo krioklį pietų Brazilijoje, prie kurio 1827 m. argentiniečiai nugalėjo brazilus (Itusaingo mūšis). 1994 m. atsiskyrė nuo Morono partido ir tapo Itusaingo partido centru.

Sportas

Mieste veikia futbolo klubas „Club Atlético Ituzaingó“.
Finansinė priemonė

Finansinės priemonės (akcijos, obligacijos, investicinių fondų vienetai, depozitoriumo pakvitavimai ir kitos teisės bei įsipareigojamai, kuriais prekiaujama finansinių priemonių rinkose) paprastai užtikrina teigiamą investicijų grąžą, kai už akcijas išmokami dividendai arba palūkanos už obligacijas. Be to, finansinių priemonių kaina (rinkos vertė) gali didėti ir mažėti palyginus su jų kaina arba rinkos verte investavimo metu.
Bendra investicijų grąža – tai išmokėtų dividendų arba palūkanų ir finansinės priemonės bet kokio rinkos vertės pokyčio suma. Išvestinės priemonės, tokios kaip pasirinkimo, išankstiniai, ateities ir kt. sandoriai gali būti sudaromi dėl įvairios rūšies turto – akcijų, obligacijų, tauriųjų metalų, valiutos ir t. t. Išvestinės priemonės gali būti naudojamos norint sumažinti investicijų riziką arba užtikrinti didesnę grąžą.
Halal

Halal (arab.  حلال, ḥalāl, halaal | „leistinas“) – arabų kalboje apibrėžia viską, kas tinka islamo religijai. Taip pat šis terminas, vartojamas musulmonų leistinai mitybai. Pasaulinė Halal maisto produktų apyvarta siekia apie 580 milijardų JAV dolerių. 
Korane yra pasakyta: 
Halal  t. y. leistinus dalykus islame yra sunku išvardinti dėl jų esamos gausos, todėl dažniau analizuojami ir minimi yra haram (draudžiami) dalykai, kurių yra žymiai mažiau, juos galima greičiau įsiminti ir tokiu būdu jų vengti. Haram yra žodžio halal antonimas.
Halal terminas labai panašus į judaizme vartojamą terminą כָּשֵׁר kašer.
Cepaea nemoralis

Išvaizda

Kiautas beveik rutuliškas, storokas ir suplotas, nevienodai smulkiai ruožuotas, truputį blizgantis ir būdingai geltonas su išilgai einančiomis 1-5 tamsesnėmis juostomis, kartais jų nebūna. Kriauklė labai varijuoja, vienoje populiacijoje būna skirtingų spalvų ir skirtingo juostų skaičiaus. Matmenys: 15,0-22,0 x 18,0-25,0 mm. Sudaryta iš 5 vijų. Paskutinė vija pabaigoje kampu nulinkusi žemyn. Žiotys plačios, įstrižos. Jų kraštai sustorėję, šiek tiek atversti. Vidinis ir išorinis pakraštys tamsiai rudos spalvos, retais atvejais būna ir baltos spalvos. Suaugusio individo stulpelinė ertmė uždara. Kūnas metališkai pilkas, su gelvu atspindžiu, mantija šviesiai geltona. Gleivių liauka turi po tris plonas vienodo storumo šakutes.

Dauginimasis

Kopuliacinio organo strėlė tiesi, 7-8 mm ilgio ir panaši į Helix aspera, su keturiais paprastais ašmenimis. Jos skersinis pjūvis rombiškas. Kiaušiniai 2,3-3,0 mm dydžio. Poruotis pradeda pavasarį, iškart po žiemojimo. 30-80 kiaušinių padedama birželį – rugpjūtį, jaunikliai išsirita po 15-20 dienų, suauga per vienerius metus. Gyvenimo trukmė 7-8 metai, išgyvenimo reitingas apie 50%.

Gyvenama aplinka

Randama soduose, parkuose, kapuose, ant samanotų sienų, akmenų, gyvatvorėse, pamiškiais, retai miško viduryje. Kalnuose randama iki 1800 m virš jūros lygio.

Paplitimas

Vakarų Europos rūšis, dabar paplitusi ir Šiaurės Amerikoje.
Arakažu

Istorija

Miesto pavadinimas kilo nuo tupių-gvaranių žodžių ará acaiú, reiškiančių „papūgų anakardžiai“. Gyvenvietė pradėjo kurtis 1855 m. Arakažu tapo vyskupijos centru 1910 m.
Aukštoji partinė mokykla

Aukštoji partinė mokykla – SSRS aukštojo mokslo įstaiga 1946-1991 m., ruošusi vadovaujančius politinius SSRS darbuotojus bei oficialių SSRS visuomenės informavimo priemonių vadovus.

Struktūra

Aukštosios partinės mokyklos buvo akivaizdinės ir neakivaizdinės. Jos buvo kuriamos stambiausiuose SSRS administraciniuose vienetuose - respublikose, srityse ir kraštuose, ir buvo pavaldžios aukščiausiam atitinkamo administracinio vieneto komunistų partijos organui - respublikiniam centro komitetui, srities obkomui ar krašto kraikomui. Visų aukštųjų partinių mokyklų mokymo programas sudarinėjo ir jų vykdymą kontroliavo SSKP CK Aukštoji partinė mokykla Maskvoje bei SSKP CK Neakivaizdinė aukštoji partinė mokykla.
Studijuoti aukštosiose partinėse mokyklose buvo priimami tik asmenys su aukštuoju išsilavinimu, ne vyresni kaip 40 metų, ne mažiau penkerių metų esantys SSKP nariais ir tik su centro komiteto, obkomo ar kraikomo rekomendacija. Taip pat būdavo reikalaujama, kad priimami asmenys jau turėtų darbo komunistų partijoje, komjaunime ar žiniasklaidoje patirtį arba būtų pasireiškę kaip geri komunistų partijos ir sovietų valdžios organų darbo organizatoriai.
Pavyzdžiui, Lietuvos TSR veikusi Vilniaus aukštoji partinė mokykla buvo įkurta 1945 m.; ji veikė iki 1990 m.
Didžioji Australijos įlanka

Didžioji Australijos įlanka (angl. Great Australian Bight) yra didžiulė įlanka palei centrinę ir vakarinę Australijos pietų pakrantės dalį. Įlanka yra Indijos vandenyno dalis. Pagal Tarptautinės hidrografijos organizacijos apibrėžimą įlanka yra tarp West Cape Howe Vakarų Australijoje ir South West Cape Tasmanijoje. Pagal siauresnį apibrėžimą šios įlankos riba (1160 km) yra nuo Peislio iškyšulio iki Karno iškyšulio.
Didžioji Australijos įlanka pirmąkart aptikta olandų jūreivio, kapitono Thyssen'o 1627 metais. Tiksliau apibrėžta 1802 metais anglo kapitono Matthew Flinders'o kelione jūra. Vėliau žeme palei įlanką keliavo Edward John Eyre.
Pakrantei būdinga aukštos (iki 60 m aukščio) stačios uolos, nuolaidūs paplūdimiai ir akmeninės platformos – tinkančios banginių stebėjimui. Pakrantės vandenyse, nepaisant nedidelio gylio, nėra labai daug gyvybės. Išskirtina būtų rykliai, migruojantys tarp regionų.
Pakrantė labai audringa žiemos periodu.
Ekonomiškai, įlanka išnaudojama žvejybai, banginių medžioklei, kiautinių vėžiagyvių gaudymui. Taip pat gaudomi Mėlynapelekiai tunai
Pakrantėje yra keletas gyvenviečių (pvz., Ceduna).
Įlankoje įsikūrusi Eirio paukščių observatorija.
Žanras

Žanras (iš sen.pranc. genre, gendre 'giminė', iš lot. gener-, genus 'gimimas, giminė, gentis') – meninės veiklos (dailės, muzikos ir kt.) sritis, apibūdinama tam tikrais kriterijais, taip pat tokios veiklos sukurtų meno kūrinių kategorija. Žanro sąvoka naudojama ir kompiuterinių žaidimų apibūdinimui.
Žanrai yra kategorijos su neryškiomis skiriamosiomis ribomis. Skirstymas į žanrus yra tradicinis, bet yra daug kūrinių, kurie papuola išsyk į kelis žanrus.
Literatūros, kino kūrinių, žaidimų skirstymas į žanrus gana įtakingai lemia, ar žmogus juos pirks, skaitys, žais. Kūrinio priskyrimas tam tikram žanrui apibrėžia ratą žmonių, kuriuos jis sudomins, nes jie mėgsta tą žanrą. Paprastai egzistuoja specializuoti žurnalai, internetinės svetainės, reklamuojančios vienų ar kitų žanrų kūrinius. Tuo tarpu knygos, filmai ir kiti kūriniai, nepriskirti klasikiniams žanrams, būna mažiau sėkmingi komerciškai.

Požanriai

Žanrai paprastai skirstomi į požanrius. Grožinė literatūra paprastai skirstoma į tris klasikinius žanrus, būdingus dar senovės Graikijos literatūrai – poeziją, dramą ir prozą. Poeziją dažniausiai skirsto į epinę, lyrinę ir dramatinę. Dramą skirsto į komediją, paprastą dramą ir tragediją. Komediją skirsto į tokius požanrius, kaip farsas, papročių komedija, burleskas, satyra ir kt.

Paprastai bet kuris požanris vadinamas žanru, jei jis skirstomas į atskirus atvejus (smulkesnius požanrius).

Hibridiniai žanrai

Labai dažnai egzistuoja kūriniai, pasižymintys išsyk dviejų ar kartais daugiau žanrų požymiais. Tokie kūriniai priskiriami hibridiniams žanrams, pvz., tragikomedija.
Benediktas Kalnačas

Biografija

1988 m. baigė Latvijos universiteto Filologijos fakultetą. 1999 m. habilituotas daktaras. 2001 m. Latvijos mokslų akademijos narys korespondentas.
Nuo 1988 m. Latvijos universiteto Kalbos ir literatūros instituto (nuo 1999 m. Latvijos mokslų akademijos literatūros, folkloro ir meno institutas) mokslo darbuotojas, nuo 1999 m. jo direktorius. Nuo 2004 m. Liepojos pedagoginės akademijos dėstytojas, nuo 2004 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Parašė monografijų apie latvių dramą ir teatrą, moderniąją Europos dramą ir jos įtaką latvių dramaturgijai. Paskelbė latvių literatūros kritikos straipsnių.
Šokoladas

Faktai ir skaičiai apie šokoladą

Kakavos augintojų (ūkių) visame pasaulyje – 5-6 milijonai.
Žmonių, kurių pragyvenimas ir išgyvenimas priklauso nuo kakavos, visame pasaulyje – 40-50 milijonų.
Kasmet visame pasaulyje surenkama 3 milijonai tonų kakavos pupelių.
Kasmetinis kakavos paklausos augimas – 3% visus pastaruosius 100 metų.
Laikas, kurio reikia, kad kakavmedis subrandintų pirmuosius vaisus (pupeles) – 5 metai.
Derlingiausias kakavmedžio periodas trunka vidutiniškai 10 metų.
Kasmet kakavmedis subrandina 20-30 vaisių, itin derlingais metais – iki 50.
Viename vaisiuje būna 25-50 kakavos pupelių.
Kilogramui šokolado reikia 300–600 kakavos pupelių.
Ledamušiai

Istorija

1838 m. Giedraičių bažnyčios Status animarum knygoje minimas Ledamušių vienkiemis.
Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija

Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija – LSSR žurnalistų sąjungos valdybos kasmetinė premija, skirta 1964–1989 m. žurnalistams už laikraščiuose ir žurnaluose išspausdintus rašinius, už radijo ir televizijos laidas, už išleistus žurnalistikos kūrinius, straipsnių ir apybraižų rinkinius.

Premija

Buvo premijuojami atskirų asmenų arba autorių grupės kūriniai. Laureatai skelbti balandžio 7-ąją – Vinco Mickevičiaus-Kapsuko (1880–1935) gimimo dieną. Kiekvienam laureatui buvo įteikiamas specialus medalis, atitinkamas raštas ir piniginė premija.  1990–1991 m. premijos neteiktos, nuo 1992 m. žurnalistams teikiama Vinco Kudirkos premija.
Mary Christy

Marie Ruggeri, geriau žinoma kaip Mary Christy – italų aktorė ir dainininkė, gimusi Liuksemburge.
Būdama 7 metų amžiaus Marie Ruggeri jau buvo žinoma Vokietijoje ir Liuksemburge, kur su slapyvardžiais Marie Tina ir Marie Cristina įrašė keletą dainų. XX a. 8-ojo dešimtmečio pradžioje persikėlė į Prancūziją. 1976 metais atstovavo Monakui Eurovizijoje, kur su daina „Toi, la musique et moi“ užėmė 3 vietą.