google/wiki40b huggingface dataset:
Herbinis antspaudas

Herbinis antspaudas – antspaudas, kurio atspaude yra valstybės ar administracinio vieneto (apskrities, savivaldybės, miesto, miestelio ar kaimo), institucijos herbas. Herbiniai antspaudai skirti atitinkamų subjektų dokumentų tikrumui ir juos išdavusiam subjektui patvirtinti.
Lietuvoje herbinių antspaudų sudarymas ir naudojimas reguliuojamas įstatymų.
Laima Nagienė

Biografija

1978 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, matematikos mokytoja, 2005 m. baigė viešąjį administravimą Kauno technologijos universitete.
Valstybinio socialinio draudimo fondo valdybos Mažeikių skyriaus direktorė.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narė. 
Mažeikių raj. Raudonojo Kryžiaus komiteto pirmininkė. Sutuoktinis Stasys, vaikai Lina, Tomas, Ieva.
Paryžiaus Šv. Severino bažnyčia

Paryžiaus Švento Severino bažnyčia (pranc. Église Saint-Séverin de Paris) – vėlyvosios gotikos Romos katalikų bažnyčia Paryžiaus Lotynų kvartale. Tai viena seniausių Prancūzijos sostinės katalikų šventovių. Ji stovi kairiajame Senos upės krante, de Pratr-Sen-Severin gatvėje (pranc. rue des Prêtres-Saint-Séverin).

Istorija

Šeštame amžiuje šiose apylinkėse gyveno ir veikė katalikų vienuolis atsiskyrėlis, vėliau paskelbtas Šventuoju Severinu iš Paryžiaus (pranc. Saint Séverin de Paris). Iškilo koplyčia, kurioje Šv. Severinas buvo palaidotas. Vėliau šventovę sugriovė šalyje siautėję normanai. XI a. toje vietoje išmūryta bažnyčia, kuri, kiek pakeitusi formas, tebestovi ir mūsų dienomis.
1448 m. pastatas išdegė, todėl turėjo būti perstatytas. Dalinai išliko fasadai, trys perdengimai ir varpinė. Bažnyčioje tebeskamba 1412 m. išlietas varpas. 1487 m. iškilo bokštas, 1489–1495 m. – apsidė, o 1498–1520 m. išmūrytos šoninės koplyčios. Dar viena koplyčia (ovalinė) atsirado 1763 m., ją suprojektavo architektas Jules Hardouin-Mansart. Prancūzų revoliucijos metu pamaldos nevyko, patalpos buvo naudojamos parako ir pašarų gyvuliams sandeliavimui. Tikintiesiems durys vėl buvo atvertos 1802 m.
Abiejų Tautų Respublikoje pralaimėjus 1831 m. sukilimą, daug jo dalyvių pasitraukė į Vakarų Europą. Paryžiuje apsigyvenę lietuvių ir lenkų sukilėliai pamėgo melstis Šv. Severino bažnyčioje. Vienoje iš jos šoninių koplyčių dvarininko iš Antašventės (dab. Molėtų rajone) Andriejaus Tovianskio rūpesčiu 1841 m. gruodžio 8 d. buvo pakabinta Vilniaus Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, koplyčios paveikslo kopija. Virš paveikslo – Lietuvos vytis ir Lenkijos erelis. Tai – dailininko Valentino Vankovičiaus kūrinys.
Dabartiniu metu išdidintas pastatas yra 50 m ilgio ir 34 m pločio, tarp turistų jis išlieka itin populiariu. Lankytojai kreipia dėmesį į XV a. vitražus languose, Žano Polio Flandrinio ir kt. žinomų tapytojų darbus. Dveji vargonai, naujai sumontuoti XX a. antrojoje pusėje: didieji 1963 m. ir mažesni 1966 m. Muzikantai vargonininkai noriai koncertuoja šventovėje, čia rečitalį buvo surengęs žinomas virtuozas JAV lietuvis Albinas Prižgintas.
Nuo 1977 m. prie bažnyčios priskirta dalis gretimos Šv. Mikalojaus bendruomenės (kita pastarosios parapijos dalis pasirinko katalikiško tradicionalizmo kryptį).
Elhaida Dani

Biografija

Elhaida Dani gimė 1993 m. vasario 17 d. Škoderyje, šiaurės Albanijoje. Elhaida nuo šešerių mokėsi groti pianinu, o pirmasis svarbus pasirodymas įvyko 2008 metais, kuomet mergina dalyvavo festivalyje Kënga Magjike.
Vos po metų atlikėja tapo Albanijos „Star Academy“ nugalėtoja. 2011 metais Elhaida su kūriniu „Si asnjëherë“ dalyvavo Sunčane Skale festivalyje, vykusiame Juodkalnijoje ir pelnė prizą jaunimo kategorijoje. Tais pačiais metais Elhaida laimėjo du konkursus Bulgarijoje ir Rumunijoje, o 2011 m. pabaigoje dainininkė pirmą kartą pasirodė ir Festivali i Këngës konkurse, tačiau tuomet komisijos palaikymo nesulaukė.
Didžiausio populiarumo mergina sulaukė Italijoje, 2013 metais tapusi muzikinio projekto „The Voice Of Italy“ nugalėtoja.
2014 metų gruodį Elhaida su kūriniu „Diell“ triumfavo Festivali i Këngës konkurse ir iškovojo teisę ginti Albanijos garbę jubiliejinėje 60-oje „Eurovizijoje“. Praėjus keliems mėnesiams po nacionalinio finalo, kilo nesutarimų su atranką laimėjusio kūrinio „Diell“ kompozitoriumi, tad šalies delegacija buvo priversta keisti dainą ir dėl to Elhaida Vienoje atliko kitą konkursinę dainą – „I’m Alive“.
Skydelis (ginklo)

Skydelis – apsauginė šaunamojo ginklo (kulkosvaidžio, granatsvaidžio dalis) dalis, apsauganti nuo skeveldrų, kulkų.
Skydeliai būdingi kai kuriems sunkiesiems kulkosvaidžiams, pvz.,rusiškam kulkosvaidžiui „maksimas“. Šie skydeliai skirti apsaugoti šaudantį nuo kulkų ir skeveldrų.
Skydelius turėjo Antrojo pasaulinio karo laikų granatsvaidžiai. Amerikietiškas granatsvaidis Bazooka M1 vamzdžio priekyje turėjo skydelį, kuris turėjo apsaugoti šaudantįjį nuo reaktyvinės granatos dujų čiurkšlės (vėlesnės versijos jo nebeturėjo). Skydelį turėjo ir vokiškas Panzerschreck, tik šio skydelis (angl. blast shield) buvo gerokai didesnis, pritaisytas ties šaulio veidu ir turėjo langelį taikymui.
Vytautas Palčiauskas

Biografija

1945 m. su šeima pasitraukė į Vokietiją, netoli Augsburgo. 1949 m. persikėlė į JAV (Čikagos priemiestį). Mokėsi Ilinojaus universitete. 1969 m. gavo filosofijos daktaro laipsnį teorinės fizikos srityje. Po to keturiolika metų dirbo geofizikos profesoriumi tame pačiame universitete. 1982 m. persikėlė į Kaliforniją dirbti Chevron Research Company. 1983 m. tapo ICCF tarptautiniu didmeistriu. 1984 m. tapo dešimtuoju ICCF pasaulio čempionu.
Ironija

Ironija – paslėpta pajuoka, žodžio ar frazės vartojimas perkeltine reikšme, priešinga tiesioginei. Ji atsiranda, kai žodis ar pasakymas perkeliamas į netikėtą ar priešingų reikšmių aplinką ir kontrasto būdu apibūdina daiktą ar reiškinį. Šnekamojoje kalboje ironišką reikšmę nurodo intonacija, rašomojoje – kabutės. Ironiją galima laikyti ne tik vien tropu, kartais visą pasakojimą ar net didelės apimties kūrinį suprantame kaip ironišką žvilgsnį į pasaulį. Ironišku pasakojimu parodomas pasaulio prieštaringumas, paradoksalumas, šaipomasi iš to, kas yra nustoję vertės.
Aleksandra Briedė

Biografija

1931 m. baigė Latvijos dailės akademiją.
Sukūrė skulptūrinių portretų (Andrejis Upytis, 1950 m., Jānis Rainis, 1956 m.), dekoratyvinių kompozicijų, dažniausiai vaizduojančių žmogų („Daina“ 1939 m., Žrejelė 1963 m., „Taikos gėlė“ 1965 m.), antkapinių paminklų, statulų, paminklų projektų (J. Rainio, 1957 m.). Kūriniai apibendrintų, kompaktiškų, plastiškai, švelniai modeliuotų formų, emocingi, poetiški.
Kariologija

Kariologija (kario + gr. logos – ištirpimas) tai citologijos šaka, tirianti ląstelės branduolio ir jo struktūrų (chromosomų, branduolėlio, branduolio apvalkalo) sandarą.

Reikšmė

Daugiausia nagrinėja chromosomų morfologiją, mikroskopinę ir submikroskopinę struktūrą ir funkcijas.
Kariosistematikos tyrimų duomenys padeda diagnozuoti chromosominės ligas, nustatyti organizmų rūšis, vartojami selekcijoje.

Kryptys ir tyrimo metodai

Viena kariologijos krypčių – kariosistematika, tirianti rūšių, genčių ir kitų sistematinių organizmų grupių kariotipus, jų giminystės ryšius ir kilmę.
Kariologija naudojasi citogenetikos, vystymosi biologijos, mol. biologijos duomenimis, optinės ir elektroninės mikroskopijos, autoradiografijos, diferencinio centrifugavimo metodais.

Istorija

Kariologija atsirado XIX a. I pusėje, kai buvo aprašyta branduolio reikšmė ląstelei.
Kariologija itin vystėsi XIX a. pab., kai buvo nustatyta, kad branduolys lemia paveldimumo procesus, ištirtas ląsteles ir branduolio dalijimasis.
Haliucinacija

Haliucinacija (lot. halucinatio 'kliedesys') – nesamų dalykų jutimas. Haliucinacija gali apimti visus pojūčius, įskaitant tokius, kaip laiko suvokimą, ar tik dalį jų. Haliucinacija gali būti įtikinama, tikroviška arba atvirkščiai – žmogus gali suvokti, jog jis yra tam tikroje laikinoje kelių valandų būsenoje (tarkim, kai savo sprendimu pavartojo haliucinogeninių medžiagų). Haliucinacija gali būti maloni arba nemaloni. Žmogus gali jausti, kad su juo lytiškai santykiaujama, iš kitos pusės, jis gali patirti, kad yra žudomas, gali iškilti įvairūs įvykiai religiniais motyvais, pavyzdžiui, kelionė į pragarą.
Nemaloni arba netikėta haliucinacija gali sukelti baimės priepuolį, peraugantį į visišką paniką. Silpnos psichikos žmonėms arba žmonėms, linkusiems į psichikos sutrikimus, tai gali turėti ilgalaikių liekamųjų pasekmių.

Haliucinacijų tipai

Gali atrodyti, kad viskas vyksta galvoje ar organizmo viduje. Per regos haliucinacijas gali atsirasti neįprastų, nelogiškų sugebėjimų, pavyzdžiui, vienu metu matomas visas perimetras aplink save. Per klausos haliucinacijas gali būti girdimi šūvių, sprogimų ar bet kokie kiti garsai. Gali būti girdimi ir balsai, kurie patarinėja, įsakinėja ar tiesiog pasakoja, kas vyksta. Per uoslės ar skonio haliucinacijas galima jausti neįprastus skonius, kvapus. Nemalonių haliucinacijų atveju gali atrodyti, kad maistas užnuodytas. Per lytėjimo haliucinacijas jaučiamas lietimasis prie įvairių daiktų. Dažnai viską lydi nepaprastai sulėtėjęs laikas – sekundės trunka minutes.
Pagal stiprumą kartais išskiriami šeši tipai, kurių pirmasis – tai sutrikęs spalvų pojūtis, penktasis – kai haliucinacija tokia tikroviška, kad žmogus visiškai praranda kontaktą su realybe. Tikima, kad yra ir šeštasis stiprumas, kurio kažkodėl nepavyksta prisiminti. Šeštojo stiprumo idėją kelia haliucinogeninių medžiagų naudotojai, kurie teigia, kad jie visiškai neprisimena, kas jiems buvo per paskutines kelias valandas, jų prisiminimuose neapibrėžtai rašoma, kad „tik buvo labai smagu“.
Santa Kruso sala

Santa Kruso sala (isp. Isla Santa Cruz – „Šv. Kryžiaus sala“) – sala Ekvadorui priklausančiame Galapagų salyne, jo centrinėje dalyje. Plotas – 986 km².
Sala vulkaninės kilmės, didžiausias aukštis – 864 m (pietinėje dalyje esantis užgesęs ugnikalnio kūgis). Paviršių dengia drėgnieji miškai. Kaip ir kitose Galapagų salose, Santa Kruse yra gausu gyvūnijos (įvairių jūrinių paukščių, jūrinių iguanų, jūrų liūtų ir kt.).
Santa Krusas yra gausiausiai apgyvendinta Galapagų sala (~15 tūkst. žmonių) bei svarbiausias turistinis centras. Pagrindinė gyvenvietė – Puerto Ajora.
Gustavas Juozupaitis

Biografija

Baigė 6 gimnazijos klases, galimas dalykas, mokėsi Tilžės vidurinėje mokykloje, kuri rengdavo vidutinius valdininkus ir tarnautojus. Be to, baigė finansinius kursus, mokėjo prancūzų ir anglų kalbas. 1919 m. Tautinio lietuvių banko Klaipėdoje steigėjas ir iki 1938 m. kovo mėn. jo direktorius. Donelaičio draugijos, įkurtos 1921 m. Klaipėdoje pirmininkas (1921-1930 m.) ir kasininkas (bibliotekininkas), 1921 m. – „Santaros“ pirmininkas ir iždininkas, 1922 m. vienas „Aukuro“ draugijos steigėjų. 1924-1925 m. su Jokūbu Stikloriumi įkūrė ribotos atsakomybės bendrovę Sargas įvairiai spaudai leisti ir leido nepopuliarų, Lietuvos vyriausybės politikai artimą laikraštį „Pajūrio sargas“, 1924-1926 m. – dienraštį „Klaipėdos žinios“. 1939 m. lietuviškos krypties laikraščio „Baltischer Beobachter“ redaktorius. Nacių Vokietijai 1939 m. kovo mėn. užgrobus Klaipėdos kraštą apsigyveno Panevėžyje. Panevėžyje ir Biržuose dirbo įmonių buhalteriu, bet susirgo psichine liga, sunaikino visus asmeninius dokumentus, fotografijas ir eilėraščius sudegino ir nusižudė.
Klaipėdos krašto prijungimo prie Lietuvos Respublikos proga parašė eilėraščių, juos spausdino daugiausia Mažosios Lietuvos laikraščiuose „Prūsų Lietuvos savaitraštis“, „Prūsų lietuvių balsas“, „Rytojus“ ir „Nauja lietuviška ceitunga“, kalendoriuose.
Latvijos TSR

Valstybės santvarka

Pirmoji Latvijos TSR Konstitucija buvo priimta 1940 m. Rusijos TFSR Konstitucijos pavyzdžiu. Pagal konstituciją politinės valdžios struktūros pagrindas buvo darbo žmonių deputatų tarybos, kurios 1978 m. Konstitucijoje pervadintos Tautos deputatų tarybomis. Faktiškai politinį valdymą vykdė vienintelė (iki 1990 m.) leidžiama partija – Latvijos komunistų partija – TSKP dalis.
Vykdomąją valdžią įgyvendino Ministrų taryba, jai priklausančios įstaigos ir teritorinių tarybų vykdomieji komitetai.
Faktiškai beveik visas Latvijos TSR suverenitetas buvo atiduotas TSRS institucijoms.

Suformavimas ir inkorporacija į TSRS sudėtį

1939 m. rugpjūtį TSRS ir Vokietijai pasirašius Molotovo-Ribentropo paktą ir pasidalijus įtakos sferas Europoje, Latvija pateko į sovietų įtakos sferą. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, Didžiosios Britanijos ir Prancūzijos parama Latvijos nepriklausomybei mažėjo ir lapkritį TSRS privertė Latviją įsileisti Raudonąją armiją.
1940 m. birželį TSRS iškėlė Latvijos Respublikai ultimatumą, reikalaudama įleisti į šalį sovietų kariuomenės papildomą kontingentą ir suformuoti TSRS lojalią vyriausybę. Latvijos autoritarinis vadovas Karlis Ulmanis birželio 17 d. pakluso šiems reikalavimams.
Buvo suformuota taip vadinama Liaudies vyriausybė vadovaujama Augusto Kirchenšteino, kuri organizavo Saeimos rinkimus liepos 14-15 d. Rinkimuose buvo leidžiama dalyvauti tik vienam sąrašui kiekvienoje apygardoje – Darbo liaudies blokui, kuriam formaliai vadovavo iš pogrindžio išėjusi Latvijos Komunistų partija, o faktiškai TSRS per savo ambasadą. 1940 m. liepos 21 d. naujai išrinkta Liaudies Saeima paskelbė tarybų valdžios atkūrimą Latvijoje ir nusprendė prašyti, kad TSRS priimtų Latviją į savo sudėtį.

1940-1941 m.

1940 m. rugpjūčio 5 d. Latvijos TSR buvo priimta į TSRS sudėtį. Valstybėje vyko smarkios permainos, ypač ekonomikoje. Miestuose vyko masinė įmonių ir namų valdų nacionalizacija, kaimuose – agrarinė reforma.
1941 m. birželio viduryje apie 15 tūkstančių gyventojų buvo neteisėtai deportuoti iš Latvijos į TSRS rytines sritis.

1941-1944 m.

1941 m. birželį-liepą Vokietijos kariuomenė užėmė Latvijos teritoriją. Latvijos TSR vadovybė iki 1944 m. dirbo Rusijoje, jos šalininkai Latvijoje – pogrindyje ir partizanų gretose kovojo prieš Vokietijos valdžią. 1944 m. liepą – 1945 m. gegužę, Raudonajai armijai įsiveržus, Latvijoje buvo atkurta tarybų valdžia.

1944-1953 m.

1944 m. didelė dalis latvių tautos – apie 200 000, nenorėdami gyventi komunistinio teroro sąlygomis, emigravo į Vokietiją, o vėliau į JAV, Kanadą, Pietų Ameriką, Australiją ir kitas šalis. Daugelis vėliau tapo žinomais mokslininkais, gydytojais, menininkais ir kitų profesijų atstovais savo gyvenamose vietose. 
Latvijoje vyko masinės deportacijos. 1949 m. į Sibirą, Tolimuosius Rytus ir Šiaurę buvo deportuoti daugiau nei 40 000 nekaltų žmonių.

1953-1959 m.

„Atšilimo“ periodas, kuris prasidėjo po Stalino mirties, baigėsi 1959 m. po „nacionalkomunistų“ pralaimėjimo LKP CK plenume.
Gwynfi United FC

Istorija

Yra žaidę kelis sezonus antroje pakopoje, bet joje neįsitvirtino. Turi ir moterų futbolo komandą.
Rudi plaukai

Rudi plaukai – antri pagal paplitimą žmonių (Homo sapiens) plaukai. Lemia pigmentas eumelaninas ir feomelaninas. Rudaplaukė moteris vadinama brunete, vyras – brunetu.
Mokymasis miegant

Šaltiniai

Psichologijos žodynas (rus.)
Anankės palydovų grupė

Anankės grupė – Jupiterio palydovų, judančių orbita panašia į Anankės, grupė. Grupės nariai apie Jupiterį juda priešinga kryptimi nei sukasi pati planeta. Manoma, kad visi šie palydovai yra bendros kilmės. Grupė galėjo atsirasti smūgio metu suirus Jupiterio pagautam asteroidui. Šią teoriją pagrindžia nedidelis, pagrindinių grupės narių, orbitų parametrų išsibarstymas ir jų fotometriniai tyrimai.
Goobuntu

Goobuntu yra Linux platinamasis paketas, pagrįstas Ubuntu. Sklido gandai, kad Goobuntu netrukus išleisianti interneto gigantė Google. Google tai paneigė, nors patvirtino, jog pritaikė Ubuntu branduolį savo poreikiams. Ubuntu modifikacijos yra palyginti mažos skaičiumi ir apimtimi. Google kol kas neplanuoja išleisti savo Ubuntu modifikacijos už kompanijos ribų.
Goobuntu buvo pagrindas kai kuriems gandams, kad Google netrukus įžengs į operacinių sistemų kūrimo verslą.  Nors vidinės Ubuntu versijos egzistavimas buvo patvirtintas Google kompanijos bei Marko Šatlverfo , abu paneigė faktą, kad jie padarys Goobuntu viešu platinamuoju paketu. Markas Šatlverfas teigė, kad daugybė Google klaidų ištaisymų ir patobulinimų yra perduota Ubuntu ir tie pakeitimai integruoti ir į Ubuntu. Šatlverfas taip pat skaitytojams priminė, kad tuo tarpu kai kurie Google darbuotojai naudoja šią Ubuntu modifikuotą versiją, kiti naudoja Red Hat Linux, SuSE Linux, kitų Linux distribucijų modifikacijas ir netgi Microsoft Windows.
Pavadinimas susideda iš „Google“ ir „Ubuntu“.
Zigmas Leškevičius

Zigmas Leškevičius (1908 m. lapkričio 1 d. Vilniuje – 1990 m. kovo 11 d. Švenčionėliuose) – valtornininkas, pedagogas, chorvedys.

Biografija

Tėvas Petras Leškevičius žuvo Pirmajame pasauliniame kare. Su motina ir dviem broliais 1917 m. apsigyveno Marijampolėje. Lankė mokyklą, o ją baigęs tarnavo Lietuvos kariuomenėje.
1924–1930 m. Klaipėdos muzikos mokykloje – konservatorijoje mokėsi groti valtorna ir muzikos pedagogikos. Grojo mokyklos simfoniniame orkestre, koncertavusiame Klaipėdoje, Palangoje ir kitur.
1930–1931 m. valtorna grojo Valstybės teatro simfoniniame orkestre Kaune. 1931–1935 m. mokytojavo Eržvilke ir vadovavo chorams bei orkestrams, 1935–1942 m. – Švėkšnos gimnazijos muzikos mokytojas ir chorų vadovas, nuo 1942 m. rudens mokytojavo Šilalės gimnazijoje, 1943–1948 m. – Anykščių gimnazijos muzikos ir dainavimo mokytojas, chorų ir vokalinių ansamblių vadovas.
1948–1956 m. – Ukmergės pedagoginės mokyklos muzikos dėstytojas ir merginų choro vadovas; mieste suorganizavo pučiamųjų instrumentų orkestrą. 1956–1962 m. dirbo Ignalinoje: vadovavo kultūros namų pučiamųjų orkestrui, kultūros namų, rajkoopsąjungos ir mokytojų mišriesiems chorams. Kartu dėstė muziką Ignalinos 1-ojoje vidurinėje mokykloje, vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams, organizavo dainų šventes bei festivalius, rengė koncertus.
Nuo 1962 m. rudens – Švenčionėlių 1-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovas. Suorganizavo mokytojų mišrųjį chorą, su kuriuo koncertavo savo ir kituose rajonuose, dainavo Latvijoje ir Baltarusijoje, dalyvavo dainų šventėse. Buvo Ignalinos ir Švenčionių rajonų dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas. Anykščių gimnazijoje jo mokinėmis (dainavo chore) buvo dainininkė Stasė Repečkaitė ir pianistė Gražina Ručytė-Landsbergienė.
2003 m. A lyga

A lyga, informacija pirmenybes

Lietuvos futbolo čempionatas prasidėjo 2003 m. balandžio 4 d., baigėsi 2002 m. spalio 31 d.

Dalyviai

Pirmenybėse dalyvavo 8 komandos, kurios tarpusavyje žaidė keturių ratų sistema. Viso komandos sužaidė po 28 susitikimus.
Šalies čempionai gavo teisę varžytis Čempionų lygos atrankos ciklo varžybose.
A lygoje nebeliko FK Inkaras Kaunas, kurie nutraukė savo veiklą ir FK Geležinis Vilkas Vilnius. FK Nevėžis Kėdainiai iškrito į Pirmą lygą.
A lygoje buvo vienintelis naujokas Šviesa Vilnius.
Sakalas (2001-2003) seono metu turėjo finansinių problemų, o sezono pabaigoje nebesugebėdavo surinkti pilnos sudėties. 
Į vartus stojo pats klubo prezidentas. Po sezono paskelbta apie šio klubo bankrotą.
Žaislas

Žaislas – daiktas, naudojamas žaidimui. Žaislai daugiausia skirti pramogai ir pasilinksminimui, bet gali turėti ir kitokių tikslų. Kai kurių žaislų paskirtis – parengti vaikus suaugusiųjų gyvenimui. Pavyzdžiui, lazdelė su arklio galva padeda vaikui suprasti, kaip jojama arkliu, gerokai anksčiau, nei jis geba išsilaikyti balne. Panašiai šiuolaikinės žaislinės mašinėlės moko vairavimo įgūdžių.

Istorija

Senoviniai žaislai – degto molio arkliukai, surasti Egipte, kuriems, manoma, apie 2500 metų. Archeologai Rodo saloje (Graikija) rado dar senesnių mažų žaislinių gyvūnėlių bei raitelių.
Viduramžiais labai populiarūs žaislai buvo sukučiai ir barškynės, o vėlesniais laikais tik turtingos šeimos galėjo įsigyti madingų, įmantrių žaislų. Griežto auklėjimo šeimose vieninteliai žaislai, leidžiami žaisti sekmadieniais, buvo susiję su Biblija, pavyzdžiui, Nojaus arkos modelis.
Mūsų laikais yra kur kas daugiau žaislų nei kada nors anksčiau. Vaikai turi didžiulį masiškai gaminamų žaislų pasirinkimą, tačiau paklausūs ir paprasti, namie padaryti žaisliukai, kuriais žavėjosi dar senovės egiptiečių vaikai.
Tėvai, norintys visapusiškai lavinti vaikus, turėtų stengtis, kad vaiko žaislai aprėptų skirtingas lavinimo sritis: naudingi smulkiajai ir stambiajai motorikai, atminčiai, dėmesiui ir mąstymui, meninių gabumų lavinimui, humorui ir atsipalaidavimui, skatinantys domėtis įvairiais mokslais.
Udalrykas Kristupas Radvila

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos Dzieciolo-Berdyčevo šakos, tėvas Mikalojus Faustinas Radvila, motina Barbora Pranciška Zavišaitė-Kęsgailaitė. Broliai Albertas Radvila III, Jurgis Radvila V, Stanislovas Radvila V. Seserys Teresė Barbora del Campo-Pacienė, Ona Augustina Radvilaitė, Marija Gertrūda Radvilaitė, Brigita Petronėlė Sologub.

Šeima

Žmonos: Sofija Rei ir Eleonora Kamienska, sūnus Mateušas Radvila (Mateuzs Radziwiłł, 1768–1818).

Valstybės tarnyba

1731 m. Karūnos raštininkas, 1734 m. Lietuvos didysis žirgininkas, nuo 1747 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės generalinis regimentas, Lietuvos Didžiojo etmono pavaduotojas.
Andrešiūnų apylinkė

Istorija

Apylinkė įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. 1945 m. sausio 26 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl sudarymo vietinių valstybės valdžios organų Lietuvos TSR apskrityse, miestuose, valsčiuose, miesteliuose ir apylinkėse“ apylinkės vykdomojo komiteto veikla atkurta. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku  prijungiant prie Gasčiūnų apylinkės ir Jakiškių apylinkės.
Nebūsiu gangsteris, brangioji

„Nebūsiu gangsteris, brangioji“ – 1978 m. TSRS Centrinės televizijos užsakymu Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas O’Henrio novelių motyvais. Filmo trukmė – 74 min.

Siužetas

XX a. pradžia, Amerika, mafijos klestėjimo laikai. Filmo epicentre – Dela ir jos mylimasis Mažylis Bredis. Bredis taip myli Delą, kad dėl jos galėtų padaryti bet ką – net ir… gauti persiką ne sezono metu. Arba išduoti policijai mafijos bosą ir jo kompaniją.
Ropliaodis kukurdvelkis

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 464
Bedaliai (Kupiškis)

Istorija

Kaimas susiformavo XVII a., vadintas Vidiškiais, priklausė Upytės pavieto, Vabalninko seniūnijos Mažuknėnų vaitijai ir Vabalninko parapijai, o pirmą kartą paminėtas 1683 m. XIX a. pradžioje atiteko Vabalninko valstybiniam dvarui, o kai šį padalino – Stumbriškio valstybiniam dvarui. 1861–1915 m. priklausė Panevėžio apskrities Stumbriškio valsčiaus Daršiškių seniūnijai, 1919–1954 m. – Biržų apksrities Vabalninko valsčiui, nuo 1950 m. – Kupiškio rajonui.
Po karo priklausė „Žalgirio“ kolūkiui, nuo 1950 m. – Antašavos.
Mažasis Buda

Turinys

Tibeto vienuoliai, vadovaujai Lamos Norbu, visame pasaulyje ieško prieš keletą metų mirusio didžio budizmo mokytojo Lamos Dodžo reinkarnacijos. Visi ženklai ima rodyti, kad juo gali būti berniukas vardu Džesis Konradas, gyvenantis su tėvais Sietle, į kurį susiruošia vienuoliai.
Tėvai leidžia sūnui bendrauti su vienuoliais, tačiau netiki istorija apie galimą reinkarnaciją. Lamai Norbu pareiškus, kad yra dar keli kandidatai ir, norint viską išsiaiškinti, reikia vykti į Butaną, Džesio tėvas Dynas apsisprendžia važiuoti su sūnumi. Čia jie susitinka dar du kandidatus – Raju ir Gitą, – o vienuoliams tenka nelengva užduotis atpažinti tikrąjį Lamos Dodžo įsikūnijimą.
Nerijus Montvydas

Biografija

Mokėsi Aklųjų ir silpnaregių ugdymo centre.
N. Montvydas yra kvalifikuotas ir LR Sveikatos apsaugos ministerijos licencijuotas masažuotojas, 2007 m. baigęs klasikinio masažo studijas Šiaulių kolegijoje.

Sporto pasiekimai

Vilniaus aklųjų ir silpnaregių sporto klubo „Šaltinis“ narys. Golbolą nacionalinėje rinktinėje žaidžia nuo 2006 m. Paralimpinėse žaidynėse 2008 m. Pekine užėmė 2–ą vietą, 2012 m. Londone – 4–tą vietą, 2016 m. Rio de Žaneire iškovojo aukso medalį.