Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija

Radijas

Lietuvos radijas atsirado panašiu metu, kaip ir daugelio kitų Europos šalių nacionaliniai transliuotojai.
1926 m. birželio 12 d. vakare reguliarias transliacijas pradėjo Kauno radijo stotis. Studija buvo įrengta stoties pastate, iš jos buvo skaitomi pranešimai, naujienos bei orų prognozės iš laikraščių, grojama muzika iš plokštelių. Studijos veiklą prižiūrėjo specialiai šiam reikalui sukurta Radijo taryba. 1926 m. pabaigoje radijo studiją sujungus telefono laidais su Valstybės teatru, imtos transliuoti operos. Tuomet Lietuvoje buvo 323 radijo imtuvai.
1929 m. įkurta Švietimo ministrui pavaldi įstaiga „Valstybės radiofonas“.
1939 m. Lietuvai grąžintas Vilnius su miesto radijo stotimi, kurią 1927 m. pastatė lenkai. Ji nuo 1939 m. lapkričio pradėjo veikti kaip Valstybės radiofono Vilniaus skyrius.
1940 m. birželio 15 d. Valstybės radiofoną užėmė Raudonoji armija. 1940 m. spalio 26 d. jis pertvarkytas į Radiofikacijos ir radiofonijos komitetą prie Lietuvos SSR Liaudies komisarų tarybos ir įjungtas į SSRS Visasąjunginio radiofikacijos ir radiofonijos komiteto sudėtį. Įkurtos naujos redakcijos, pradėtos transliuoti rusų kalbos pamokėlės, marksizmo ir leninizmo paskaitos, raudonarmiečių koncertai. Nutraukti ryšiai su Vakarų Europos šalimis, radijas tapo stalinistinės propagandos tribūna.
1941 m. birželį, prasidėjus SSRS-Vokietijos karui, trumpam (maždaug 2 savaitėms) atkurtas Valstybės radiofonas, po to jo pagrindu sukurtos dvi įstaigos – „Landessender Kauen“ ir „Landessender Wilna“ Vokietijos radijo kompanijos „Reichsrundfunk GmbH“ sudėtyje.
1944 m. bolševikams besiveržiant į Lietuvą, Kauno, Vilniaus ir Klaipėdos radijo stočių įrengimus vokiečiai išsivežė į Vokietiją, o Kauno radijo stotį susprogdino. Tų pačių metų liepą, Raudonajai armijai įžengus į Vilnių, atkurtas Lietuvos SSR LKT Radiofikacijos ir radiofonijos komitetas (vėl visasąjunginio komiteto sudėtyje), pradėtas tiesti laidinio radijo tinklas. 1945 m. pirmiausia atstatyta Kauno, paskui ir Vilniaus radijo stotis.
1953 m. birželį vietoj jo įkuriama Kultūros ministerijos Vyriausioji radijo informacijos valdyba, pavaldi SSRS Kultūros ministerijos Vyriausiajai radijo informacijos valdybai.
1956 m. pradėta transliuoti antroji radijo programa.

Radijas ir televizija

1957 m. vasario 25 d. LSSR Kultūros ministerijos įsakymu Nr. 71 įkurta Vilniaus televizijos studija, pradėjusi reguliarias televizijos transliacijas tų pačių metų balandžio 30 d. Jos direktore paskirta Stanislava Borisienė, iki tol buvusi Vyriausiosios radijo informacijos valdybos viršininko pavaduotoja. 1957 m. balandžio 30 d. transliuota pirmoji Vilniaus televizijos studijos laida. Ši data laikoma Lietuvos televizijos gimtadieniu. 1957 m. birželį Vyriausioji radijo informacijos valdyba ir Vilniaus televizijos studija sujungtos į vieną įstaigą – Radijo ir televizijos komitetą prie Lietuvos SSR Ministrų tarybos (nuo 1970 m. rugsėjo – Valstybinis televizijos ir radijo komitetas). Vilniaus televizijos studiją Komiteto raštvedyboje imta vadinti „Televizijos studija“, o atsakingu už jos veiklą 1957 m. gruodžio 9 d. paskirtas Radijo ir televizijos komiteto pirmininko pavaduotojas Leonas Mykolaitis.
1965 m. pradėtos radijo transliacijos užsieniui anglų kalba. 1965 m. kovo 16 d. televizijos studijos direktoriumi paskirtas Vladas Leipus.
1975 m. vasario 26 d. transliuota pirmoji spalvota Lietuvos televizijos laida.
1990 m. kovą Valstybinis televizijos ir radijo komitetas atskirtas nuo SSRS Valstybinio televizijos ir radijo komiteto ir pertvarkytas, įkuriant Lietuvos Respublikos Seimui pavaldžią įstaigą „Lietuvos radijas ir televizija“ (LRT).
1993 m. sausio 1 d. LRT tapo Europos transliuotojų sąjungos (EBU) nariu.
1996 m. spalio 8 d. priimtas Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos įstatymas, kuriuo įkuriama valstybei nuosavybės teise priklausanti viešoji įstaiga „Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija“, perėmusi visas Lietuvos radijo ir televizijos teises ir pareigas. Nežiūrint pasikeitusio pavadinimo, palikta galioti santrumpa „LRT“. Tačiau žiniasklaidoje taip pat imta plačiai naudoti neoficialias santrumpas „LNRT“ ir „NRTV“.
1999 m. sausio 1 d. Lietuvos Radijo antroji programa, o liepos 1 d. – ir Pirmoji programa nustota transliuoti OIRT UTB bangų ruožu (66–74 MHz, vad. „senuoju UTB“).
2003 m. rugsėjo 29 d. Lietuvos radijo antroji programa pavadinta „Klasika“ (nuo 2012 m. liepos 27 d. – „LRT Klasika“) ir paskirta klasikinei muzikai. Tais pačiais metais vasario 16 d. pradėta televizijos programos „LTV2“ (nuo 2012 m. liepos 27 d. – „LRT Kultūra“) transliacija. 2006 m. rugsėjo 1 d. pradėta transliuoti radijo programa jaunimui „Opus 3“ (nuo 2012 m. liepos 27 d. – „LRT Opus“). 2007 m. rugsėjį per palydovus pradėta transliuoti televizijos programa užsieniui „LTV World“ (nuo 2012 m. liepos 27 d. – „LRT Lituanica“).
2012 m. liepos 27 d. LRT pakeitė logotipus ir visų transliuojamų radijo ir TV programų pavadinimus – kiekvienas jų dabar prasideda santrumpa „LRT“.
2014 m. sausio 20 d. transliacijas pradėjo pirmasis nacionalinis raiškiosios televizijos kanalas Lietuvoje – „LRT HD“.
2015 m. LRT kanaluose neliko komercinės reklamos.

Cenzūra

Griežta cenzūra Lietuvos eteryje buvo vokiečių ir sovietų okupacijos metais – nuo 1940 m. iki maždaug 1989 m.
1948 m. iš Maskvos atsiuntus įrašymo aparatūrą, visą radijo programą imta transliuoti tik iš įrašų. Ši cenzūra tęsėsi iki 1950 m. Nuo 1956 m. atmosfera ėmė švelnėti. Informacinių ir visuomeninių laidų cenzūra liko tokia pati, bet kitos laidos gavo daugiau laisvės. Tais metais radijas ėmė sparčiai populiarėti. Dėl savo masiškumo radijas buvo laikomas svarbia ideologine priemone, todėl nuolat plečiamas.
1987 m. grįžta prie gyvo eterio – pradėta transliuoti pirmoji tiesioginė radijo laida „Klausiate – atsakome“. Atgimimo laikais panaikinta tiesioginė Valstybinio televizijos ir radijo komiteto priklausomybė nuo valdžios.

Valdymas ir finansavimas

LRT Taryba yra aukščiausioji LRT valdymo institucija, atstovaujanti visuomenės interesams. Ji sudaroma 6 metams iš 12 asmenų – visuomenės, mokslo ir kultūros veikėjų.  Nors LRT finansuojamas iš valstybės biudžeto, papildomų pajamų užsidirba ir iš reklamos. 1996 m. priimtas LRT įstatymas numatė galimybę LRT įvesti abonentinį mokestį, bet 2005 m. Seimas įstatymo redakcija tokią galimybę panaikino.

Istorija

Oficiali LRT interneto svetainė ir naujienų portalas – lrt.lt paleistas 2000 m. Tiesa, šios svetainės pirmtakas adresu lrtv.lt veikė nuo 1998 m. sausio 21 d. iki 2001 m. antros pusės. Svetainė buvo atnaujinta 2002, 2004 m. 2006 m. tapo naujienų portalu. Dar po metų buvo atnaujintas internetinis radijo ir televizijos laidų archyvas bei pradėtos transliuoti garso ir vaizdo naujienos. Informacija pateikiama lietuvių, anglų ir rusų kalbomis. 2012 m. vasarą, keičiant LRT prekės ženklą, pakeistas tinklavietės logotipas, o pati svetainė radikaliai atnaujinta.

Mediateka

LRT yra pirmoji žiniasklaidos priemonė Lietuvoje, nuo 2007 m. teikianti nemokamą radijo ir televizijos laidų prenumeratos (angl. podcast) paslaugą. Apie pusę metų naujausias LRT sukurtas radijo ir TV laidas galima žiūrėti archyve atsisiųsti.  2008 m. vasarą Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšomis internete paviešinti pirmieji suskaitmeninti LRT aukso fondai. 2012 m. birželio mėnesį LRT.lt portalas atnaujintas. 2013 m. balandžio 19 d. laimėjo LOGIN 2013 apdovanojimą geriausio tinklalapio kategorijoje. LRT mediatekoje yra sukaupta virš 30 000 nemokamai prieinamų garso ir vaizdo įrašų, galima tiesiogiai stebėti ir klausyti visų LRT transliuojamų programų, skaičius auga.