google/wiki40b huggingface dataset:
Lapių valsčius (Balstogės apskritis)

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės, Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos, Lenkijos karalystės, Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lapių rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. Nuo 1954 m. iki 1975 m. priklausė Lapių apskričiai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Bokinai, Danilovo Duže, Danilovo Male, Gonsuvka Oleksinas, Gonsuvka Ose, Gonsuvka Skvarkai, Gonsuvka Somachai, Lapiai, Lapi Dembovina, Lapi Kolpakai, Lapi Korčakai, Lapi Linkai, Lapi Plušniakai, Lapi Šolaidai, Nova Lupianka, Plonka Košcelna, Plonka Kozlai, Plonka Matiskai, Plonka Strumianka, Roški Vlodkai, Roški Vodžkai, Stara Gonsuvka, Stara Lupianka, Uhovas ir Vulka Vanevska.
Kulikoro regionas

Geografija

Būdingos lygumos, kuriose vyrauja Sahelio ir Sudano gamtinės sritys. Pietine dalimi teka Nigerio upė su intakais (Sankaranis, Banis, Bafingas, Baulė, Bagoė). Yra dalis Baulės kilpos nacionalinio parko.

Gyventojai

Svarbiausios etninės grupės yra mandingai ir bambarai.
Steponas Staškevičius

Biografija

1981 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.
Biržų rajono savivaldybės administracijos Žemės ūkio skyriaus vedėjas.
Nuo 1995 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2010 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 1997 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Biržų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Kirdonių kaimo bendruomenės pirmininkas, Biržų vietos veiklos grupės narys, Biržų kredito unijos stebėtojų tarybos pirmininkas. Sutuoktinė Bronė, vaikai Egidija, Martynas.
Balceriškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, 22 m skersmens, įskaitant nuskleistus pylimus, buvusi apjuosta pylimu, kuris visiškai nuskleistas. Aiškiausios jo liekanos išliko vakarų pusėje, kur yra 8 m pločio, 0,3 m aukščio. Šlaitai vidutinio statumo, 4,5–8 m aukščio. Piliakalnis smarkiai apardytas XX a. pradžioje jame įrengiant kapines. Šlaitai apaugę paskirais beržais bei krūmais, aikštelėje esančios veikiančios kapinės aptvertos, vakariniame piliakalnio šlaite įrengti betoniniai laiptai.

Aplinkiniai piliakalniai

Bijautonių piliakalnis 13 kmMūro Strėvininkų piliakalnis 4 kmKalninių Mijaugonių piliakalnis 8,5 kmBuivydonių piliakalnis 6 kmElniakampio piliakalnis 31 km
Naujosios Rėvos piliakalnis 33 kmRokiškių piliakalnis 12 kmBeižionių piliakalnis 7 kmŽuvyčių piliakalnis 9 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Rūgštinis akumuliatorius

Rūgštinis akumuliatorius arba švino akumuliatorius – antrinis elementas, kurį galima įkrauti prijungus prie kito elektros šaltinio. Rūgštinio akumuliatoriaus požymiai – jo elektrolitas yra skiesta sieros rūgštis, o plokštelės pagamintos iš švino ir jo junginių. Kadangi jo vidinė varža labai maža, tai juo galima sukurti labai stiprią elektros srovę. Labiausiai paplitusi automobilio akumuliatorių baterija. Automobilio akumuliatorių baterija (12V) sudaryta iš šešių nuosekliai sujungtų rūgštinių akumuliatorių.

Konstrukcija ir veikimas

Pagrindinė rūgštinio akumuliatoriaus sudedamoji dalis – sieros rūgštis (25 – 30 %). Akumuliatoriui išsikraunant, jos koncentracija mažėja. Jeigu į sieros rūgštį panardintos plokštelės būtų iš švino ir švino oksido, tai akumuliatoriui išsikraunant, jos pamažu virstų švino sulfatu. Didelio paviršiaus plokštelės leidžia pasiekti stiprią srovę.
Automobiliams užvesti skirti rūgštiniai akumuliatoriai turi daug plonų plokštelių, kurių didelis paviršiaus plotas gali trumpą laiką teikti didelę srovę. Tačiau tokia baterija neskirta nuolat ir pakartotinai ją visiškai iškrauti (plokštelės gali būti pažeidžiamos). Gilaus ciklo akumuliatoriai, kurie tinka kaip pagrindinis energijos šaltinis (elektrokarams ir pan) turi mažiau, tačiau storesnių plokštelių. Tokio akumuliatoriaus talpa svorio vienetui mažesnė tačiau jis atlaiko daug daugiau visiško iškrovimo bei po to sekančio pakrovimo ciklų.
Rūgštinio akumuliatoriaus talpa nėra pastovi ir priklauso nuo to, kaip greitai jis įkraunamas ar iškraunamas (lėtai įkraunant bei iškraunant talpa didesnė). Labai greitai iškrauta (tarkim, nesėkmingai bandant užvesti variklį) baterija per kurį laiką gali pati atsistatyti, įgalindama pabandyti dar kartą. Tuo tarpu lėtai iškrauta baterija pati, be pakrovimo, neatsistato.

Reakcijos

Akumuliatoriuje vykstantys procesai užrašomi tokiomis cheminėmis reakcijomis:
Anodas (oksidacija):
Katodas (redukcija):
Rimbas (JAV)

Istorija

Leistas Bostone, 1934 m. perkeltas į Čikagą. Ėjo kas mėnesį, nuo 1934 m. – nereguliariai.
Leidėjai ir redaktoriai Rokas Židžiūnas ir K. J. Paulauskas, vėliau tik K. J. Paulauskas.
Ziva

Aprašas

Zivoje išlikę pėdsakai žmonių veiklos visais archeologiniais tarpsniais, identifikuotais Zimbabvėje. Jie prasideda medžiotojų rankiotojų laikais akmens amžiuje ir baigiasi istoriniais laikais. 3337 hektarų teritorijoje aptikta akmens amžiaus liekanų klodai, vietos su uolų menu, ankstyvojo žemės ūkio bendruomenių gyvenvietės, vėlesniojo žemės ūkio kraštovaizdžiai su terasomis ir laukų sistemomis, įtvirtintos kalvos, akmeniniai aptvarai, geležies lydymo ir kalvystės žaizdrai, gausūs plūkto molinių statinių likučiai.
Rucavos savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies.
Markas Emilijus Lepidas

Biografija

Iškilo Cezario laikais, vienas iš patikimiausių Cezario žmonių ir pasekėjų. Kol Cezaris 49 m. pr. m. e. kovojo prieš Pompėjų Ispanijoje, Lepidas, tuo metu – pretorius, buvo paliktas Romoje kaip jo patikėtinis, pasiekė, kad Cezaris būtų paskirtas diktatoriumi. 46 m. pr. m. e. pretorius tapo konsulu. 44 m. pr. m. e. Cezarį paskelbus diktatoriumi iki gyvos galvos, Lepidas tapo jo dešiniaja ranka – raitelių viršininku.
Po Cezario nužudymo 44 m. kovo 15 d. Lepidas įtikino senatą savo ištikimybe, tačiau iškart susivienijo su Antonijumi. Vėliau kartu su Oktavianu jie sudarė antrąjį triumviratą. 43 m. pr. m. e. šis triumviratas buvo legalizuotas įstatymu Lex Titia, leidusiu triumvirams valdyti Romą penkerius metus – tad skirtingai nuo pirmojo Pompėjaus, Cezario ir Kraso triumvirato, šis buvo oficialus ir juridiškai teisėtas. Tais pačiais metais Lepidas perėmė anksčiau Cezario turėtą didžiojo pontifiko Pontifex Maximus titulą iki gyvos galvos. 42 m. vėl tapo konsulu. 38 m. pr. m. e. Tarentumo sutartimi triumvirato valdžia pratęsta dar penkerių metų laikotarpiui.
Įveikus Cezario žudikus Brutą ir Kasijų, triumvirai pasidalijo Romos imperijos žemes. Lepidui atiteko vakarinės provincijos, iš kurių pagrindinės – Ispanija ir vakarų Afrika. Kurį laiką jis sugebėjo išlikti nuošaliai nuo Antonijaus ir Oktaviano vaidų, tačiau 36 m. pr. m. e. kovojant prieš Pompėjaus sūnų, Lepidas pabandė perimti valdžią Oktaviano legionams. Tai tapo priežastimi Oktavianui apkaltinti Lepidą bandžius uzurpuoti valdžią Sicilijoje bei organizuoti maištą. Lepidui buvo atimti visi rangai ir titulai, išskyrus Pontifex Maximus, o jis pats ištremtas. 
Markas Emilijus Lepidas mirė sava mirtimi 13 m. pr. m. e.
Vidmantas Šulčius

Biografija

1982 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, mokytojas.
1995–1997 m. , 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Šiaulių rajono savivaldybės administratorius, administracijos direktorius, nuo 2004 m. AB bankas „Snoras“ Šiaulių filialo direktorius.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai), 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2010 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis Šiaulių rajono skyriaus narys.
1995 m., 1997 m., 2000 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Saulės Rotary klubo narys. Vaikai Artūras, Karolis.
Raimondas Šukys

Biografija

1984 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą. Tais pačiais metais įstojo į Vilniaus valstybinio universiteto Teisės fakultetą, jame 1992 m. su pagyrimu baigė teisės studijas ir įgijo teisininko kvalifikaciją. 1996 m. baigė VU doktorantūros studijas, parengė socialinių mokslų teisės krypties disertaciją (kol kas dar negynė).
1992–2004 m. VU Teisės fakulteto Civilinės teisės ir civilinio proceso katedros (dab. Privatinės teisės katedra) asistentas. Skaitė paskaitas vartotojų teisių gynimo ir konkurencijos teisės temomis, vedė civilinės teisės seminarus, vadovavo kursiniams ir baigiamiesiems darbams.
1991–1992 m. laikraščio „Šiaulių kraštas“ teisininkas. 1992–1994 m. dirbo konsultacinėje bendrovėje „Verslo raktas“. 1993–1994 m. LDDP frakcijos referentas. 1994–1997 m. LR Seimo Ekonominių nusikaltimų tyrimų komisijos patarėjas. 1998–1999 m. UAB „BNA grupė“ juriskonsultantas. 1999–2000 m. LR Vyriausybės kanceliarijos Teisės ir teisėtvarkos departamento patarėjas civilinės teisės klausimais.
2000–2012 m. Seimo narys. Nuo 2006 m. liepos 12 d. iki 2007 m. gruodžio 10 d. LR vidaus reikalų ministras. 2000–2004 m. dirbo VIII Seimo Teisės ir teisėtvarkos komitete. 2000–2001 m. LRS TTK pirmininkas. 2001–2004 m. TTK pirmininko pavaduotojas.
Nuo 2009 m. rugsėjo 22 d. iki 2010 m. kovo 10 d. LR Seimo Pirmininko pirmasis pavaduotojas , 2010–2012 m. LR sveikatos apsaugos ministras. 
2012–2013 m. teisingumo ministro patarėjas. Nuo 2013 m. Seimo kontrolierius.
Sigrid Undset

Biografija

Gimė Kalundborge (Danijoje), būdama dešimties metų su tėvais persikėlė į Norvegiją. Tėvas buvo archeologas. Mokėsi prekybos mokykloje, dirbo kontoroje.
Nuo 1930 m. kritikavo nacių režimą, todėl kilus Antrajam pasauliniam karui buvo priversta bėgti į JAV. JAV išbuvo iki karo pabaigos. Grįžusi į Norvegiją vertė savo JAV parašytas knygas anglų kalba į norvegų. 1949 metų liepos 10 d. mirė savo namuose Lilenhameryje.
Medija

Istorija

Medijos regionas senovėje apėmė šiaurės vakarų Iraną ir dabartinį Azerbaidžaną. Tai buvo kalvotas kraštas su nedidelėmis derlingomis lygumomis.
IX a. pr. m. e. medai yra minimi Asirijos metraščiuose kaip viena vasalinė tauta. Tuo metu visas regionas buvo padalintas tarp atskirų kunigaikštukų. Spėjama, kad tuo metu medai jau išpažino zoroastrizmą.

Persijos satrapija

553 m. pr. m. e. sukilo viena Medijos imperijos provincija – Persija, kurią valdė Astjago anūkas Kyras. Persai, vadovaujami Kyro, įvykdė perversmą imperijoje ir įkūrė Achemenidų dinastiją, stipriai praplėsdami imperijos teritorijas. Medai joje užėmė gana aukštas pareigas.
Medija Achemenidų imperijoje buvo padalinta į dvi satrapijas. Pietinė Medija su centru Ekbatanoje, buvo vadinama Didžiąja Medija (XI satrapija), o šiaurinė dalis buvo sujungta su Asirija bei Armėnija.
Persų imperijoje medai susimaišė su kitomis Irano tautomis, ypač persais. Dėl to daugelis šiandieninio Irano gyventojų yra medų palikuonys, nors medų palikuonimis save laiko ir kitos vakarų Irano plokščiakalnio tautos – kurdai, lurai, isfahanai ir azeriai.
Luis Váez de Torres

Luisas Vaesas de Toresas (Luis Váez de Torres; g. ~1565 m. – m. po 1607 m.) – Ispanijos keliautojas, pirmasis atradęs sąsiaurį, skiriantį Australiją nuo Naujosios Gvinėjos.
Nėra žinoma nei tiksli keliautojo gimimo data nei vieta. Nors Toresas dažnai įvardijamas kaip portugalų keliautojas, nėra jokių tai patvirtinančių duomenų, visai tikėtina, kad jis buvo galisas. Tapo jūrininku, pateko į Pietų Ameriką. Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1606 m., kaip vienas iš Pedro Fernandeso de Kiroso ekspedicijos laivo kapitonų.
Toresas, valdydamas laivą San Pedro 1605 m. gruodžio 21 d. išvyko iš Kaljao uosto. Ekspedicijos tikslas buvo atrasti Terra Australis. 1606 m. gegužę keliautojai pasiekė Vanuatu salyną. Ten Kirosas atsiskyrė nuo kitų laivų ir vėliau grįžo į Meksiką. Luisas Vaesas de Toresas tuo tarpu tęsė kelionę į vakarus. Jis pasuko ekspediciją link Manilos, bet stiprūs priešiniai vėjai ją nubloškė šalia Naujosios Gvinėjos. Keliautojai praplaukė Luiziadų salyną, ten ne kartą konfliktavo su vietiniais gyventojais, paėmė keletą belaisvių. Toliau jie pasiekė pačią Naująją Gvinėją, plaukė Papua įlankos pakrante. Toresas praplaukė sąsiauriu, kuris dabar pavadintas jo vardu, tačiau nėra žinoma, matė jis Australiją ar ne. Kelionės užrašuose tik paminėta, kad „toliau pietuose taip pat yra salų“. Keliautojas apiplaukė visą Naujosios Gvinėjos pietinę pakrantę, ją paskelbė Ispanijos Karūnos valda, toliau pro Seramą, Misolį 1607 m. sausį pasiekė Prieskonių salas (Ternatę). Gegužės 22 d. Luisas Vaesas de Toresas atplaukė į Manilą. Iš ten jis norėjo plaukti į Ispaniją, bet Filipinų valdytojas to neleido. Po to, apie Toresą daugiau nieko nėra žinoma.
Simonas Konarskis

Biografija

Gimė evangelikų reformatų šeimoje. Seirijų reformatų bažnyčios kunigas
karininko Jurgio Simono Konarskio sūnų pakrikštijo keturiais vardais: Simonas Konstantinas Juzefas
Ignacas. Mokėsi Seirijuose, Seinuose, Lomžos karo mokykloje. Nuo 1825 m. tarnavo Lenkijos karalystės kariuomenėje, 1831 m. kapitonas.
1831 m. dalyvavo generolo D. A. Chlapovskio žygyje padėti Lietuvos sukilėliams. Dalyvavo Panerių kautynėse prie Vilniaus, kurias po atkaklių mūšių sukilėliai pralaimėjo ir pasitraukė į Lietuvos gilumą. Gavęs kapitono laipsnį ir teisę vadovauti batalionui, dalyvavo kautynėse prie Panevėžio ir Šiaulių, buvo apdovanotas kryžiumi už narsą. Sukilimui pralaimėjus internuotas Prūsijoje. Paleistas išvyko į Prancūziją, Bezansone studijavo prancūzų politinės minties teorijas.
1833 m. dalyvavo vadinamajame J. Zalivskio žygyje. Buvo paskirtas Marijampolės ir Kalvarijos apygardų karo viršininku. 1833 m. įsitraukė į J. Lelevelio vadovaujamos Lenkijos emigrantų politinės srovės veiklą. 1834 m. pr. dalyvavo Dž. Mazinio surengtame žygyje į Savoją, Prancūzijoje su kitais įkūrė 1830–1831 m. Lenkijos ir Lietuvos sukilimo dalyvių Jaunosios Lenkijos organizaciją. Jos tikslas buvo atkurti Abiejų Tautų respubliką – demokratinę respubliką 1772 m. sienomis. Paryžiuje su J. Čynskiu leido radikalios krypties dvisavaitinį laikraštį „Pólnoc“. Kaip slaptas radikaliųjų emigrantų emisaras 1835 m. išvyko į buvusią Abiejų Tautų respubliką organizuoti naujo sukilimo. Užmezgė ryšius su nelegaliomis grupuotėmis Ukrainoje, Baltarusijoje ir Lietuvoje, vienas Lenkų tautos sandraugos (Stowarzyszenie Ludu Polskiego) organizacijos kūrėjų. Jam pasisekė į ją įtraukti Vilniaus medicinos – chirurgijos akademijos, Tartu, Kijevo universitetų studentus bei vidurinių mokyklų moksleivius ir užmegzti ryšius su Rusijos karinių įgulų Vilniuje, Breste, Babruiske nariais. 1838 m. birželio 8 d. Rusijos policijos suimtas Rukainiuose. Tardomas kaltinimą siekimu atkurti Abiejų Tautų respubliką kaip demokratinę respubliką, prisiėmė sau. Nuteistas mirti, sušaudytas. Byloje Vilniuje nuteista apie 80 žmonių, Kijeve ir Odesoje – apie 117 žmonių.
Padvarėliai (Mažeikiai)

Padvarėliai – išnykęs kaimas Mažeikių raj., Viekšnių seniūnijoje, į šiaurę nuo Mažeikių-Šiaulių plento. Į pietus nuo minėto plento yra Padvarių kaimas.
Memfio Grizzlies

Istorija

Vankuverio „Grizzlies“ buvo įkurta 1995 m. ir kartu su Toronto „Raptors“ buvo priimti į NBA. 2001 m. kovo 26 d. Vankuverio komanda, kartu su Šarlotės „Hornets“ pateikė prašymą persikelti į Memfį, tačiau tik Vankuverio komados paršymas buvo patenkintas.

Šlovės muziejaus nariai

Nėra

Įamžinti marškinėliai

Nėra
Petras Bartkus

Petras Bartkus (kovos vardas Žadgaila; slapyvardis Alkupėnas; 1925 m. gegužės 30 d., Pakapurnis, Raseinių apskritis – 1949 m. rugpjūčio 13 d., Užpelkių miškas, Grinkiškio valsčius, Radviliškio apskritis) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio deklaracijos signataras.

Biografija

Į rezistencinę kovą įsitraukė 1941 m., buvo aktyvus Lietuvos laisvės armijos narys. Studijavo Aukštesniojoje technikos mokykloje. Prasidėjus antrajai sovietinei okupacijai, subūrė Raseinių apskrities partizanus, buvo Kęstučio apygardos štabo organizacinio skyriaus viršininkas. 1947 m. gegužės 28 d. Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio prezidiumo pirmininko nutarimu suteiktas laisvės kovotojo partizanų majoro laipsnis. 1947 m. lapkričio mėn. Kęstučio apygardos vado Jono Žemaičio-Vytauto pavedimu jis organizavo Prisikėlimo apygardą, kuri buvo įkurta 1948 m. vasarą. Rašė eilėraščius, skelbė partizanų spaudoje Alkupėno slapyvardžiu. Dalyvavo 1949 m. vasario mėn. visos Lietuvos partizanų vadų suvažiavime, buvo paskirtas Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio (LLKS) Tarybos prezidiumo sekretoriumi. Žuvo 1949 m. rugpjūčio 13 d. Radviliškio apskrities Užpelkių miške įrengtoje partizanų stovykloje per kautynes su MGB kariuomenės kareiviais. Kartu žuvo Bronislovas Liesis, Vytautas Šniuolis-Svajūnas (Prisikėlimo apygardos štabo viršininkas) ir du neatpažinti partizanai.
Azerbaidžano transportas

Šis straipsnis skirtas įvairių rūšių Azerbaidžano transportui aprašyti.

Uostai

Uostus turi 3 šalies miestai: Baku, Lenkoranė, Dijubendė. Jūrų linijos į Astrachanę (Rusija), Turkmenbašy (Turkmėnija), Bandari Anzali ir Bandari Novšaros. Keltų linijos į Aktau (Kazachija), Bekdašą, Turkmenbašy (Turkmėnija). Su Azerbaidžano vėliava plaukia 89 laivai.
Henrikas Bukelis

Biografija

1969 m. baigė Žagarės vidurinę mokyklą, 1975 m. baigė Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą.
1975 m. Vilniaus 1 – osios tarybinės ligoninės gydytojas internas, 1976–1980 m. Molėtų centrinės ligoninės gydytojas akušeris ginekologas. 1980–1986 m. Varėnos centrinės ligoninės ligoninės vyr. gydytojo pav, nuo 1986 m. vyr. gydytojas.
1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1995–1997 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Pasaulio BMX čempionatas

Pasaulio BMX čempionatas – kasmetinis geriausių BMX dviračių lenktynių atstovų varžybos, kurias organizuoja Tarptautinė dviračių sporto sąjunga (UCI).
Prime Investment

“Prime Investment“ – Lietuvos investicinės bankininkystės įmonė, patarinėjanti įgyvendinant susijungimų - įsigijimų, kapitalo pritraukimo sandorių bei padedanti bendrovėms joms priimant strategiškai svarbius sprendimus.
Kapitalo ir finansų rinkų žurnalas „Euromoney“ 2003 m. Prime Investment išrinko geriausia šiais metais finansų konsultacine bendrove Lietuvoje, įmonių susijungimų ir įsigijimų srityje.
Vadovas – Rimvydas Baranauskas. Bendrovėje dirba kiti Lietuvos investicinės bankininkystės žinovai kaip Darius Saikevičius, Vygandas Jūras, Artūras Feiferas bei kiti.
Eduardas II

Biografija

Eduardo I sūnus. Eduardo III tėvas. 1301 m. tėvo paskelbtas Velso princu (nuo tada šį titulą gauna kiekvienas Anglijos sosto įpėdinis).

Valdymas

1314 m. pralaimėjo škotams Bannockburno mūšį. Kovojo su baronų opozicija (iš pradžių vadovaujama Lankasterių giminės, nuo 1322 m. – žmonos Izabelės ir jos favorito R. Mortimerio), kuriai pralaimėjo, buvo parlamento nušalintas nuo sosto, įkalintas ir R. Mortimerio nužudytas.
Keturiolika žodžių

Keturiolika žodžių (angl. Fourteen Words) arba 14 žodžių (angl. 14 Words) yra baltųjų nacionalistų frazė, sukurta Deivido Leino. Ji reiškia: Mes privalome užtikrinti mūsų žmonių egzistenciją ir Baltųjų vaikų ateitį (angl. We must secure the existence of our people and a future for White children).  It can be used to refer to a different 14-word slogan: "Because the beauty of the White Aryan woman must not perish from the earth." Frazė taip pavadinta, nes originalo (angl.) kalba ją sudaro būtent 14 žodžių, o verčiant juos į kitas kalbas iškyla sunkumų, norint perteikti lygiai tą pačią prasmę ir panaudoti taip pat lygiai 14 žodžių. Dėl šios priežasties šiame lietuviškame vertime yra tik 10 žodžių.
Vėlyvoji Džao

Istorija

Prielaidos atsirasti Vėlyvajai Džao susidarė 318 m., kuomet Šiaurinę Kiniją valdžiuosioje Han Džao kilo neramumai. Tais metais imperatorius Indi buvo nužudytas savo uošvio, kuris įvykdė rūmų perversmą ir siekė išžudyti visą Liu giminę. Prieš uzurpatorių sukilo keli įtakingi karo vadai, kurie siekė pasinaudoti suirute ir užimti sostą. Tarp jų buvo buvusio imperatoriaus giminaitis Liu Jao, ir dzie kilmės generolas Ši Le. Galutinę pergalę šventė Liu Jao, kuris titulavosi nauju imperatoriumi. Tačiau rytinėje imperijos dalyje įsitvirtinęs Ši Le turėjo savo ambicijų. Nesugebėjęs susitarti su Liu Jao, jis sukūrė savo valstybę - Vėlyvąją Džao su sostine Siangguo ir titulavosi Didžiuoju šanju bei Džao karaliumi. Jam pakluso istorinės Jan, Jou, Čing provincijos, tuo tarpu Han Džao išlaikė istorines Kinijos sostines Luojangą ir Čanganą.
Šiaurinės Kinijos susiskaldymas tarp dviejų Džao tęsėsi dar dešimt metų, kol galiausiai 329 m. Han Džao armija patyrė triuškinantį pralaimėjimą, o pats imperatorius paimtas į nelaisvę ir vėliau nužudytas. Ši Le įsakymu nužudžius ir jo įpėdinį, Šiaurės Kinija buvo vėl suvienyta. 330 m. Ši Le pasiskelbė imperatoriumi ir tapo parindiniu hegemonu šiaurėje, kuriam ištikimybę prisiekė kaimyninės valstybės, kaip Ankstyvoji Liao, uveniai, Kogurio.
Po Ši Le mirties 333 m. sostą paveldėjo Ši Hu (imperatorius Vudi), kuris perkėlė sostinę į Ječengą. Jis bandė nukariauti aplinkines valstybes, suvienydamas visą Šiaurės Kiniją, tačiau didesnių pokyčių nepasiekė. Vietoj to stiprėjo sianbų klanai duanai ir murongai, kurie siaubė Vėlyvosios Džao teritorijas. Nuolatiniai karai silpnino valstybę, o dėl chaoso imperatoriaus rūmuose kildavo daug vidaus neramumų.
Dėl to 349 m. Vudi mirus, atsirado keli pretendentai į sostą. Įpėdinis Ši Ši tevaldė vos 33 dienas, nes jį nušalino Ši Dzunas, kurį po kelių mėnesių nušalino Ši Dzianas. Šis kitais metais buvo nušalintas Ši Dži. Ši nuolatinė valdovų kaita neleido susidaryti centrinei valdžiai, todėl karalystės šiaurę teriojo murongų Ankstyvoji Jan valstybė, vakaruose atskilo di genties Ankstyvoji Čin.
Neramumų metu iškilo kinų kilmės asmenybė Žan Minas, kuris skatino etninių kinų revanšistines nuotaikas ir 350 m. išžudė apie 200 000 "barbarams" priskiriamų gyventojų. Vėliau jis išžudė beveik visą Ši giminę ir sukūrė savo karalystę Žan Vei. 351 m. balandį jo įsakymu nužudžius paskutinįjį Ši giminės valdovą, Vėlyvoji Džao nustojo egzistuoti.

Administraciniai vienetai

Valstybė buvo dalinama į provincijas džou, kurių sistemą paveldėjo iš Vakarų Dzin imperijos. Didžiausio išsiplėtimo laikais valstybei priklausė 15 provincijų: Sidžou, Jongdžou, Joudžou, Dzidžou, Čingdžou, Jandžou, Siužou, Ingdžou, Judžou, Dzingdžou, Bingdžou, Čindžou, Jangdžou, Šuodžou, Idžou.
Absoliutus blogis: apokalipsė

Siužetas

Mirtinas virusas pasklido po Rakūno miestą ir užkrėtė didžiąją dalį jo gyventojų. Filmo „Absoliutus blogis 2“ veiksmas prasideda ten, kur baigėsi pirmasis serijos filmas „Absoliutus blogis“ – Alisa atsibunda ligoninėje nusiaubtame, zombių ir mutavusių monstrų Rakūno mieste. Galinga „UMBRELLA“ korporacija privertė ją dalyvauti biogenetiniuose eksperimentuose, po kurių Alisos genetika buvo pakeista, ji įgijo antžmogiškos jėgos ir galių. Šių galių jai prireiks, jei nors vienas žmogus išliks gyvas mieste. Prie Alisos prisijungia buvusi policijos elitinio padalinio S.T.A.R.S. kovotoja Džil Valentain ir kiti veikėjai: Terri Morales, Karlos Oliveira, L.J. ir Nikolai. Visi jie privalo išgyventi ir laiku pasišalinti iš Rakūno, kuris labai greitai taps Mirusiųjų miestu. Kad pasiektų savo tikslą, herojai turi narsiai kautis ne tik su nuolatiniais alkanų likusių gyvųjų-zombių antpuoliais, bet ir su „UMBRELLA“ pajėgomis bei jų gąsdinančiais bioninžineriniais ginklais, kurių baisiausias – milžiniškas sunkiąja ginkluote aprūpintas žudikas−monstras Nemezidė.