google/wiki40b huggingface dataset:
Stebimieji metai

Stebimieji metai (angl. years of follow - up) – tai laikotarpių, per kuriuos buvo stebimi epidemiologinio tyrimo subjektai, suma. Pavyzdžiui, 300 tiriamųjų buvo stebima 4 metus – tuomet stebimieji metai bus iš viso 1200, arba 1 tiriamasis buvo stebimas 2 metus, o kitas 6 metus – tada stebimieji metai bus 8.
Šis rodiklis ypač naudingas skaičiuojant kohortinio tyrimo duomenis.
Vygintas Jankauskas

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, 1991 m. – aspirantūrą. 1993 m. čia apgynė fizinių mokslų daktaro disertaciją „Krūvininkų judrumo ir gyvavimo trukmių tyrimas a-Se ir Se-P-Te sistemos elektrofotografiniuose sluoksniuose“
Nuo 1982 m. – VU Fizikos fakulteto Kietojo kūno katedros mokslo darbuotojas.

Mokslinė veikla

Pagrindinė mokslinės veiklos kryptis – krūvininkų pernašos reiškiniai netvarkiuose ir organiniuose fotopuslaidininkiuose. Per 80 mokslinių straipsnių, kelių patentų autorius ir bendraautoris.
Sidnėjus

Istorija

Dabartinio Sidnėjaus teritorijoje rasti žmonių gamybos įrankiai yra 45-50 tūkstančių metų senumo. Miesto įkūrimo data laikoma 1788 m. sausio 26, kai Britų karinis laivynas atvyko į Džeksono uostą (angl. Port Jackson). Tuo metu Sidnėjaus teritorijoje gyveno 4000–8000 gyvetojų.
1879 m. čia įvyko Pasaulinė paroda.

Sportas

2000 m. mieste vyko XXVII vasaros olimpinės žaidynės.
Lidija Dauguvietytė

Biografija

Brolis Borisas Dauguvietis. 1898 m. ir 1904–1908 m. studijavo Sankt Peterburgo konservatorijoje, 1920 m. ją baigė eksternu.
1918–1922 m. vadovavo Petrogrado muzikos mokyklos fortepijono klasei, studijavo psichofiziologinį metodą, vėliau jį taikė pedagoginėje praktikoje. 1922–1933 m. dėstė Kauno muzikos mokykloje, 1933–1940 m. Kauno konservatorijoje, 1940–1945 m. Vilniaus muzikos mokykloje, 1946–1949 m. Vilniaus konservatorijoje, 1949–1955 m. Lietuvos konservatorijoje, nuo 1946 m. profesorė. Koncertavo Sankt Peterburge, Kaune.
Mokiniai: Antanas Budriūnas, Julius Gaidelis, Andrius Kuprevičius, Algis Šimkus
Mara Kimelė

Biografija

1969 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje, A. Efroso mokinė. 1969–1989 m. Valmieros dramos teatro režisierė. 1975–1993 m. dėstė aktoriaus meistriškumą ir režisūrą Latvijos Jazepo Vytolo konservatorijoje Rygoje (nuo 1991 m. Latvijos Jazepo Vytuolio muzikos akademija), nuo 1996 m. – Latvijos kultūros akademijoje Rygoje. 1990–1993 m. teatro „Kabata“ Rygoje, 1994–1996 m. ir nuo 2003 m. Naujojo Rygos teatro režisierė.
Režisūrai būdinga originali pjesės traktuotė, žanrų ir stilių įvairovė.
Būtiniausios prekės

Būtiniausios prekės arba pirmojo būtinumo prekės – prekės, būtiniausios gyvenimui.
Priskiriamos tokios prekių rūšys, kaip maistas, drabužiai, šildymas, transportas. Tokios prekių rūšis dažniausiai neturi substitutų. Augant ar krentant jų kainoms jų paklausa nesikeičia ar keičiasi mažai.
San Marino futbolo varžybos 2007–2008 m.

2007–2008 m. San Marino futbolo pirmenybės

Tai buvo 23–asis San Marino futbolo čempionatas.
Sverdlovsko sritis

Geografija

Didžioji Sverdlovsko srities dalis yra rytinėje Uralo kalnų pusėje – azijinėje Rusijos dalyje. Tik patys srities pietvakariai yra į vakarus nuo Uralo. Aukščiausia srities vieta – Konžakovo Akmens kalnas (1569 m). Rytinė srities dalis pereina į Vakarų Sibiro lygumą. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -16-20 °C, liepos 16-19 °C. Metinis kritulių kiekis siekia 500 mm.
Dauguma srities upių priklauso Obės baseinui – Tavda, Tura, Isetė, Sosva, Pelymas, o į vakarus nuo Uralo teritorija yra Volgos baseine (Ufa, Čiusovaja). Vyrauja daugiausia mišrieji miškai bei taiga.

Ekonomika

Sverdlovsko srityje yra svarbūs geležies, vario rūdų, boksito, asbesto, akmens anglių, durpių telkiniai.
Remontas (kavalerija)

Termino kilmė

Angliškas terminas remount kilęs iš vid. angl. remounten, o šis – iš re- + vid. angl. mounten 'sėsti ant arklio'. Analogiškas prancūziškas terminas kilęs iš vid.pranc. remonter 'remontuoti', o šis iš re- + vid.pranc. monter 'sėsti ant arklio'.
Sekeris

Sekeris (arba Sokaras; Sqr, Sakar, Seker, lot. Socaris) egiptiečių mitologijoje – šviesos dievas, mirusiųjų sielų globėjas einant Požemiu.
Sekeris gali būti suvokiamas kaip viso senovės Egipto valdovas, kaip viena iš Ptacho hipostazių, kadangi pastarasis tvarko ne tik kūrimo, bet ir mirties procesus.
Vaizduotas stovinčia Ozyrio pavidalo mumija su karūnuota vanago ar sakalo galva, žalia oda, kuri reiškia puvimą. Mirusiųjų knygoje jo vardas perteikiamas piešiant ant gulsčio ovalo tupintį sakalą. Sokarui priklausantis laivas, kuris plukdo laidojimo skrynią su sakalo galva, dar vadinamas hennu laivu.
Sokaras taip pat įkūnija šventojo Hapio jaučio pavidalu.
Gustavas V

Biografija

Kilęs iš Bernadotų dinastijos. Tėvas Oskaras II, sūnus Gustavas VI Adolfas.

Valdymas

Paskutinis Švedijos karalius, daręs tiesioginę įtaką valstybės reikalams, nors jo įgaliojimus smarkiai ribojo konstitucija. Jo kalba per 1914 m. ūkininkų eitynes, kai jis paragino skirti daugiau lėšų šalies gynybos reikalams, sukėlė K. Staafo antrojo kabineto krizę. 1907–1939 m. Švedijos ginkluotųjų pajėgų vyr. vadas. Provokiškų pažiūrų, tam įtakos turėjo jo žmona, Badeno didžiojo kunigaikščio duktė, bet per abu pasaulinius karus buvo Švedijos neutralumo šalininkas. 1914 m. jo iniciatyva Malmėje susirinkę trijų Skandinavijos valstybių karaliai ir ministrai pirmininkai deklaravo šių valstybių neutralumą. Antrojo pasaulinio karo išvakarėse aktyviai bendravo su nacių Vokietijos vadovybe. Per karą rėmė vyriausybės politiką, bet reikalavo padaryti nuolaidų Vokietijai.
Ventforet Kofu

Istorija

Klubo ištakos siekia 1965 m. Dideliais laimėjimais negali pasigirti. Yra žaidę aukščiausioje lygoje, bet joje neįsitvirtino.
Nuo 2018 m. žaidžia J2 lygoje.
Šakyna

Istorija

Vietovė minima nuo XVI a. 2-osios pusės, iki XVII a. pabaigos vadinta Naujamiesčiu. Ar Magdeburgo teisės gautos XVIII a. pabaigoje, neaišku. 1775 m. Šakyna buvo prie dvaro įsikūręs miestelis, dar neturėjęs turgaus ir prekymečių privilegijos. 1792 m. birželio 12 d. Stanislovas Augustas suteikė laisvojo miesto teises ir herbą.
1999 m. patvirtintas dabartinis Šakynos herbas.
Baudžiamoji teisė

Apsaugos objektas

Baudžiamosios teisės normomis ginami ne visi teisiniai gėriai. Atsižvelgiama į jų svarbą visuomenėje ir galimos žalos pobūdį, mastą. Kadangi daugelis visuomeninių gėrių ginami kitų teisės šakų (civilinės teisės, administracinės teisės) normomis, baudžiamoji teisė laikoma paskutinė priemonė (ultima ratio) padarius teisės pažeidimą, todėl naujų veikų kriminalizavimui būtina sisteminė visos teisės sistemos analizė, tiriant, ar tikrai būtina baudžiamoji teisinė apsauga. Baudžiamosios teisės normomis saugomi tik svarbiausi visuomenės gėriai.

Santykis su kitomis teisės šakomis

Baudžiamoji teisė įtvirtina veikas, numato sankcijas, baudžiamojo proceso teisė – įtvirtina taisykles dėl bausmių ir sankcijų taikymo, bausmių vykdymo teisė – nustato konkrečių sankcijų vykdymo tvarką, režimą, konkrečias sąlygas, kompetentingas institucijas ir jų pareigas (pvz., atskirų laisvės atėmimo vietų statusą ir veiklos klausimus). Šios 3 penitenciarinės sistemos teisės šakos sąlygoja viena kitą, glaudžiai susijusios, viena be kitos negali būti taikomos, kadangi sudaro vieningą visumą.
Baudžiamoji kaip civilinė teisė yra materialinė teisė, kadangi nustato bendrąsias taisykles dėl atitinkamų visuomeninių santykių reguliavimo, todėl yra reikalinga proceso teisės normų, kad galėtų būti taikoma, o teisė kaip socialinis reguliatorius būtų veiksmingas.
Aldona Kovienė-Verbickaitė

Aldona Kovienė-Verbickaitė (1958 m. sausio 15 d. Kurpikų k., Vilkaviškio r.), choro dirigentė.

Biografija

Baigusi Kybartų K. Donelaičio vidurinę mokyklą, 1976–1980 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros mokykloje (dėst. A. Petrošiūtė). 1980–1985 choro dirigavimą studijavo neakivaizdiniu būdu Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (doc. R. Varno klasė).
Nuo 1980 Prienų rajoninių kultūros namų (kultūros centro) mišriojo choro meno vadovė ir dirigentė. Jį parengė 1990 Lietuvos tautinei, 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje, 1995 ir 1997 Baltijos ir Šiaurės šalių dainų šventei Rygoje ir Gotlande (Švedija), taip pat rajoninėms dainų šventėms. Choras dalyvavo regioniniuose ir respublikiniuose konkursuose, J. Naujalio (Raudondvaryje), Č. Sasnausko (Kapčiamiestyje), J. Bendoriaus (Marijampolėje) konkursuose. 1982–1985 chorvedė vadovavo Prienų rajono kultūros darbuotojų moterų chorui, kurį parengė 1983 respublikiniam moterų ir vyrų chorų sąskrydžiui Šiauliuose.
A. Kovienė – Prienų rajono vokalinių kolektyvų konsultantė, rajoninių dainų švenčių organizatorė, dirigentė ir vyr. dirigentė.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
EE-9 Cascavel

Konstrukcija

Sukurtas XX a. 8-tą dešimtmetį. Konstruojant jo sudėtyje panaudota kuo daugiau dalių iš komercinių automobilių. Daug dalių yra naudojamo ir šarvuotajame transporteryje EE-11 Urutu. Dažniausias šarvuočio variantas Cascavel III turi Engesos bokštelį su 90 mm belgiška patranka Cockerill Mk 3, gaminta pagal licenciją.
Šarvuotyje pagal užsakovo pageidavimus galima įrengti lazerinį tolimatį, elektroninę ugnies valdymo sistemą,
Šarvuočio valdymo skyrius priekyje, kovinis – viduryje, variklio ir transmisijos – gale. Šarvuočio įguloje trys nariai: mašinos vadas, vairuotojas ir taikytojas.

Korpusas ir bokštelis

Uždaras šarvinis korpusas ir bokštelis surinkti iš suvirintų šarvinių lakštų. Šarvai sudaryti iš dviejų plieno sluoksnių: išorinis sluoksnis kietesnis, o vidinis – minkštesnis. Brazilų tyrimai parodė, kad tokia šarvo sandara didina šarvuotumą ir apsaugo mašinos vidų nuo šarvo skeveldrų, kurio rečiau susidaro nuo sviedinio ar panašaus ginklo pataikymo į šarvą. Priekinis ЕЕ-9 šarvas yra 16 mm storio ir atlaiko stambaus kalibro kulkas. Likusios korpuso ir bokšto dalys apsaugo nuo šaulių ginklų kulkų bei sviedinių skeveldrų.

Istorija

EE-9 Cascavel kompanija Engesa sukūrė pagal Brazilijos armijos techninius reikalavimus. Kuriamam EE-9 didelę įtaką padarė amerikiečių šarvuotis M8 Greyhound, kurį Brazilijoje ir pakeitė.
EE-9 eksportas buvo labai sėkmingas. Šiuos šarvuočius pirko Bolivija, Burkina Fasas, Čadas, Čilė, Kolumbija, Kipras, Ekvadoras, Gabonas, Gana, Iranas, Irakas, Libija, Nigerija, Paragvajus, Surinamas, Togas, Tunisas, Urugvajus ir Zimbabvė, taip pat ir kitos valstybės.
Kelios valstybės juos tebenaudoja. Vykdomos EE-9 modernizavimo programos, kurių dėka šie šarvuočiai bus naudojami dar mažiausiai dešimt metų.
Almerijos kultūra

Almerijos kultūra (isp. Cultura almeriense), arba El Garselio kultūra – neolito ir eneolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal Almerijos provincijos vardą Ispanijoje.

Arealas

Plito IV – III tūkstantmetyje pr. m. e. Ispanijos pietryčiuose, Viduržemio jūros pakrantėse.

Kultūra

Almerijos kultūrai būdingi megalitiniai Los Milareso tipo koridoriniai kolektyviniai kapai. Juose iš akmens blokų įrengta apskrita kamera su medžiais klotu dugnu. El Jautono kapas yra 6,8 x 5,6 m. Virš kapo supilta ir akmenų vainikais apdėta apvali kalvelė. Kapuose dažnai randama raudonų poliruotų vazų su simboline ornamentika. Žmonės gyveno gyvenvietėse, iš pradžių apvaliuose ar daugiabriauniuose akmeniniuose statiniuose, vėliau ketursieniuose namuose. Vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko augalinį maistą; pradėjo auginti grūdines kultūras bei prisijaukinti gyvulius. Naudojo paaštrintus akmeninius kirvius, įvairių geometrinių formų mikrolitus, molinius indus; rasta strėlių antgalių, amuletų, varinių papuošalų, cilindriniais kaklais ir apvaliadugnių molinių indų.
Choleros vakcina

Apibrėžtis ir medicininis naudojimas

Choleros vakcina – vakcina, skirta apsisaugoti nuo choleros. Jos veiksmingumas pirmuosius šešis mėnesius po skiepijimo siekia maždaug 85 %, o per pirmuosius metus – maždaug 50–60 %. Po dvejų metų veiksmingumas dar sumažėja ir nesiekia 50 %. Imunizavus didelę dalį populiacijos, neskiepyti asmenys gali turėti naudos dėl vadinamojo bendruomenės imuniteto. Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja didelės rizikos grupės asmenims šias vakcinas naudoti kartu su kitomis priemonėmis. Paprastai rekomenduojama skirti dvi arba tris dozes per burną vartojamo preparato pavidalu. Tam tikrose pasaulio šalyse preparatas tiekiamas ir injekcijų forma, tačiau jų prieinamumas mažesnis.

Saugumas

Abiejų tipų galimos įsigyti per burną vartojamos vakcinos iš esmės saugios. Gali pasireikšti lengvas pilvo skausmas arba viduriavimas. Šis skiepas saugus nėštumo laikotarpiu ir asmenims, kurių nusilpusi imuniteto funkcija. Vakcina registruota daugiau kaip 60 šalių. Šalyse, kuriose liga pasitaiko dažnai, jos naudojimas gali būti ekonomiškai veiksmingas.

Istorija ir kultūra

Pirmosios vakcinos prieš cholerą sukurtos XIX amžiaus pabaigoje. Tai pirmoji laboratorijoje sukurta vakcina, kuri buvo naudota plačiu mastu. Per burną vartojamos formos vakcina pirmą kartą registruota 1991 m. Ji įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. Vieno asmens imunizavimo nuo choleros kaštai siekia nuo 0,1 iki 4,0 JAV dolerių.
Kruopių paminklas partizanui V. Rutkui

Vieta

Atminimo vieta įrengta B. Sakalauskienės sodybos pietvakariniame pakraštyje stūksančioje kalvoje, pamiškėje. Ją ženklina paminklinis kryžius, kurį juosia metalinė, ažūrinė, kalvio darbo tvorelė su dvivėriais varteliais priekiniame fasade. Aptvaro išorinėje pusėje kampuose pasodinta po eglaitę, o už kryžiaus – ąžuoliukas.
Teritorijos plotas – 4 m².

Paminklinis kryžius

Kryžius padarytas iš geležinio vamzdžio.Viršūnės ir pečių galai pridėtiniai, profiliuoti, išplatinto rutulio formos. Pagrindas įtvirtintas į plokščią, aptašyto akmens postamentą, kurio priekinėje plokštumoje įbetonuota aliuminio lydinio stačiakampė lentelė su užrašu: „A. † A. / ČIA ŽUVO / VACLOVAS / RUTKUS / 1925–1949“. Įrašą viršutiniuose kampuose vainikuoja išlietos lauro lapų šakelės.
Paminklinio kryžiaus aukštis – 1,8 m.

Istorija

Vaclovas Rutkus gimė 1925 m. Šarnelėje, Žemaičių Kalvarijos vls., gyveno Rotinėnuose, mokytojavo Šarnelės pradžios mokykloje. 1944 m. pabaigoje pasitraukė į pogrindį, įstojo į Kardo rinktinės Žygimanto kuopą, veikusią Platelių valsčiuje, buvo Petravičiaus būrio partizanas. 1949 m. lapkričio 2 d. su broliais Juozu ir Vincu Žalimais Kruopiuose pateko į Barstyčių MGB poskyrio stribų pasalą, žuvo bandydamas pasitraukti į mišką. Kūnas parvežtas į Barstyčių MGB poskyrį, vėliau, manoma, užkastas Barstyčių k. senosiose kapinėse.
XX a. 7 dešimtmetyje partizano artimieji prie kelio Salantai–Barstyčiai pastatė paminklinį kryžių, kurį Barstyčių apylinkės valdžios nurodymu netrukus iš pakelės pašalino ir pastatė nuošalesnėje vietoje prie B. Sakalauskienės sodybos. Atminimas taip pat įmažintas 2008 m. pakelėje pastatytame tipiniame partizanų atminimo ženkle.
San Marino futbolo taurė

San Marino futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras San Marine. Vyksta nuo 1937 metų.
Iki 2006 metų visas taurės turnyras įvykdavo per gegužės - birželio mėnesius, vėliau pereita prie sistemos ruduo – pavasaris.
FK Spartak Semej

Istorija

Klubas įkurtas 1964 m. 
2016 m. susijungė du klubai FK Spartak Semej ir PFK Vostok Ôskemen. 
FK Spartak Semej nustojo gyvuoti kaip savarankiškas klubas.
Kęstutis Mikėnas

Biografija

1957 m. grįžęs į Lietuvą baigė Juodupės vidurinę mokyklą (Rokiškio r.). 1982 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius ekonomistas.
Dvylika metų dirbo Kauno staklių gamykloje, vėliau turėjo privatų statybos verslą, UAB „Mitnija“ generalinis direktorius, AB „Salvyda“ direktoriaus pavaduotojas.
Nuo 1999 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų), nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2014 m. Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m., 2011–2015 m. ir nuo 2015 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.  Vienas turtingiausių Kauno miesto savivaldybės tarybos narių. 
Sutuoktinė Valerija, vaikai Mindaugas, Vytautas.
Zarasų miškų urėdija

Istorija

Zarasų miškų urėdija įsteigta 1920 metais. 1945 metais buvo įsteigtas Zarasų miško pramonės ūkis, kurio miškai 1947 metais perduoti Utenos miškų ūkiui. 1957 metais Zarasų administracinio rajono ribose vėl atkurtas Zarasų miškų ūkis. 23.052 ha plotas buvo suskirstytas į 6 girininkijas. 1973 metais įkurtas Rokiškio bandomasis miškų ūkio gamybinis susivienijimas į kurį buvo apjungti Rokiškio miškų pramonės ūkis, Anykščių, Kupiškio ir Zarasų miškų ūkiai. 1990 metais Zarasų miškų ūkis buvo atkurtas ir pavadintas miškų urėdija.

Statistika

Bendras miškų plotas 51.015 ha

Valstybinių miškų plotas 13.640 ha

Privačių ir rezervuotų privatizavimui miškų plotas 37.375 ha
Zarasų rajono miškingumas 32,2 proc.

Medelynas

Zarasų miškų urėdijos Dusetų medelynas.

Šlapių k., Dusetų pšt., Zarasų raj., LT-32311
Vitalijus Žiurlys

Biografija

Panevėžio rajono savivaldybės administracijos Ekonomikos skyriaus vedėjas, 2000 m. Panevėžio rajono savivaldybės administratorius, nuo 2003 m. Panevėžio rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Lietuvos centro sąjungos Panevėžio rajono skyriaus narys, skyriaus sekretorius, tarybos narys, 2003–2006 m. Liberalų ir centro sąjungos narys.
2003 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narys, mandato atsisakė.
Sutuoktinė Albina, vaikai Odeta, Nerijus.
Mažosios Lietuvos fondas

Mažosios Lietuvos fondas, MLF – mokslo ir kultūros leidinius finansuojanti visuomeninė organizacija, nuo 1985 m. veikianti JAV ir Kanadoje. Mažosios Lietuvos fondo svarbiausi uždaviniai: skatinti domėtis ir rūpintis Mažąja Lietuva, jos istorijos ir kultūros paveldu, rengti ir leisti knygas apie Mažosios Lietuvos istoriją, etnografiją, lietuvininkų (mažlietuvių) dvasinę kultūrą, politinius siekius, žymiausius krašto veikėjus.

Istorija

Įsteigtas 1985 m. rugsėjo 1 d. per Mažosios Lietuvos rezistencinio sąjūdžio (MLRS) suvažiavimą Čikagoje. Mažosios Lietuvos fondo idėja kilo, kai Martynas Gelžinis 1983 m. liepos 3 d. per MLRS suvažiavimą Čikagoje pasiūlė parengti ir išleisti anglų kalba knygą apie Mažąją Lietuvą. Suvažiavime buvo paskelbtas lėšų kaupimo vajus. Pirmasis ir žymiausias MLF rėmėjas, Amerikos lietuvių tarybos fondo steigėjas (1980 m.) Petras Pagojus (Detroitas). Kiti žymesni: JAV lietuviai J. Kancevičius, P. Gustas, Amalija ir Mykolas Jagučiai, JAV Lietuvių fondas, Australijos lietuviai Steponas Jarembauskas, J. Normantas.

Struktūra

Pirmąją Mažosios Lietuvos fondo valdybą sudarė kanadiečiai lietuvininkai Ansas Lymantas ir Vilius Pėteraitis, čikagiškiai Ramūnas Buntinas ir Jurgis Lampsatis. Mažosios Lietuvos fondo veiklą organizuoja valdyba ir taryba. MLF kartu su MLRS kas apie 3 m. rengia suvažiavimus, jie vyko 1987 m., 1990 m., 1995 m. ir 2001 m. Čikagoje, 1992 m. ir 1998 m. Toronte.

Veikla

Per du dešimtmečius iš Mažosios Lietuvos fondo steigėjų ir rėmėjų (apie 70 mecenatų) sukaupta apie 0,5 mln. JAV dolerių. Nuo 1990 m. fondas išleido 19 knygų, kai kurias jų išleido Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. Mažosios Lietuvos fondo finansuojamas didžiausias veikalas – nuo 1996 m. pab. kartu su MELI leidžiama 4 tomų Mažosios Lietuvos enciklopedija (3 t. 2000–2006 m.); jos svarbiausias iniciatorius, vyr. organizatorius ir tvarkytojas – Vilius Pėteraitis. Mažosios Lietuvos fondas išleido lietuvininkų M. Šlažos (1995 m.), V. Gaigalaičio (1998 m.), A. Lymanto (2001 m.) atsiminimus. Fondas kasmet skiria M. L. G. Rėzos premiją Klaipėdos universiteto magistrantams, rečiau – Vydūno premiją. Ją gavo Domas Kaunas, Albertas Juška, Danutė Petrauskaitė, Marija Purvinienė ir Martynas Purvinas, Daiva Kšanienė. Mažosios Lietuvos fondas šelpia Karaliaučiaus krašto lietuvių mokyklas, parėmė I. Simonaitytės paminklo Priekulėje (1997 m., skulptorė Dalia O. Matulaitė) statymą.
Matematinė struktūra

Matematikoje struktūra dažniausiai susidaro iš aibių ir matematinių objektų, kurie tam tikru būdu prijungti prie šių aibių. Tai gali padėti vizualizuoti ir operuoti tais objektais, suteikiant jiems reikiamą prasmę. Matematinės struktūros gali būti: algebrinės struktūros, topologinės, metrinės struktūros (geometrijos) ir kitos.
Kartais su aibe gali būti susietos daugiau nei viena struktūros. Tai leidžia jas tyrinėti giliau. Pavyzdžiui, išrikiavimas (aibės elementų) gali indukuoti topologiją. Dar vienas pavyzdys - jei aibė turi topologiją ir tuo pat metu yra grupė, ši aibė tampa topologine grupe.
Matematikus ypač domina atvaizdžiai tarp aibių, kurie išsaugo aibių ir operacijų struktūras. Vienas iš pavyzdžių yra homomorfizmas, išsaugantis algebrines, homeomorfizmas, išsaugantis topologines, difeomorfizmas, išsaugojantis diferencijuojamų aibių struktūras.
2007 m. sausio audra

2007 metų sausio audra – viena stipriausių Lietuvoje siautusių audrų. Ją lėmė virš Šiaurės atlanto susiformavęs ciklonas, kuris savo pietiniu pakraščiu lietė Lietuvą. Šioje ciklono dalyje susidarė dideli slėgio gradientai, tai ir lėmė audrą. Jos metu pūtė stiprus vakarų vėjas (gūsiai iki 32 m/s), todėl daug vandens suplūdo atgal į Dangės upę, kuri išsiliejo Klaipėdos miesto centre.
Audra susiformavo 2007 m. sausio 13 d. virš Baltijos jūros ir smogė didžiausia savo grėsme Lietuvai naktį iš sausio 14 d. į sausio 15 d.

Nuostoliai

Daugiausiai nuo šio uragano nukentėjo Vakarų Lietuva, Vakarų Latvija ir Šiaurės Lenkija.
Klaipėdoje iš krantų išėjo Danės upė ir buvo užlietas Klaipėdos senamiestis.
Palangoje suniokotas paplūdimys bei Palangos tiltas.
Visoje Lietuvoje apie 70 tūkst. elektros vartotojų liko be elektros energijos. Daugiausiai be elektros liko Kretingos, Skuodo ir Klaipėdos rajonų gyventojų.
Išversta nemažai medžių, lūžo daugybės medžių šakos.

Klaipėdos uosto darbas

Nuo sausio 14 d. iki sausio 15 d. buvo nutrauktas Valstybinio Klaipėdos jūrų uosto darbas. Uostas patyrė didžiulių nuostolių, nes į uostą įplaukti ir išplaukti negalėjo laivai, nuo stipraus vėjo nukentėjo infrastruktūros objektai.
Taip pat neveikė perkėla į Smiltynę, todėl nuo likusios Lietuvos dalies buvo atkirsti Neringos ir Smiltynės gyventojai ir svečiai.
KF Vllaznia Shkodër

Istorija

Klubo ištakos siekia 1919 m. vyrų komandą eilę metų dalyvavo šalies aukščiausioje lygoje. Tik pastaruoju metu iškrito į antrą pakopą.
Tuo tarpu merginų komanda dominuoja Albanijoje pastaruoju metu ir yra daugkartinės šalies čempionės.
Gudeikiai

Istorija

Turbūt tas pats kaimas (Gudaičiai) minimas 1554 Vilniaus tijūnystės inventoriuje. 1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.
Bliūdsukiai

Istorija

Bliūdsukiai minimi 1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje. Gyveno viena Jurgio Birbilo šeima . 1695 m. – 5 drevininkų šeimos. 1820-1861 m. priklausė Vilkėno dvarui, 1861-1950 m. – Švėkšnos valsčiui, 1950-1959 m. – Būdviečių apylinkei, 1959-1995 m. – Gardamo apylinkei, nuo 1995 m. – Gardamo seniūnijai.
1880-1882 m. vyko kaimo ir dvaro žemių atribojimas, kuriuo metu būta konfliktų su matininkais. Draudžiamosios Lietuviškos spaudos metu (1864-1904 m.) kaimo šviesuoliai K. Ignotas, K. Būdvytis buvo pakliuvę carinei valdžiai, kur pastarasis tik už vieną surastą lietuvišką maldaknygę gavo net 7 dienas arešto.
Prieš II-ąjį pasaulinį karą kaime buvo pradžios mokykla (1934 m. atkelta iš Pempiškių kaimo), malūnas (vėliau perdirbtas į lentpjūvę), pora krautuvėlių, amatininkų.
Pokario laikais kaime nužudyti partizanai: Pranas Juknius–Švyturys, Šlajus Vaclovas-Svajūnas, Tarvydas Pranas-Sakalas ir kt., ištremti į Sibirą A. Akumbakas, J. Beineris, V. Rupainis, Kurmių šeima ir kt. Sovietmečiu Bliūdsukiuose buvo pradinė mokykla (1944-1959 m. – pradinė, 1959-1961 m. septynmetė, 1961-1969 m. aštuonmetė, nuo 1969 m. – vėl pradinė), Šiaudėnų meistrystė. 1959 m. mokyklai pastatytas medinis, 1963 m. – dviejų aukštų mūrinis pastatas. Bliūdsukių gyventojai daugiausia dirbo Šylių kolūkyje (vėliau tarybiniame ūkyje) ir miško ūkyje.
2004 m. Bliūdsukiuose dėl mažo mokinių skaičiaus uždaryta pradinė mokykla.