google/wiki40b huggingface dataset:
Indas

Panaudojimas buityje

Maistui gaminti nepatartina naudoti aliuminių indų. Gaminant juose, iš produktuose esančių nitratų susidaro nitritai, kurie yra žalingi sveikatai.
Elena Glinskaja

Biografija

Mykolo Glinskio dukterėčia. Po vyro mirties kaip regentė valdė už mažametį sūnų Ivaną IV. Stiprino centrinę valdžią, įkalino du Vasilijaus III brolius (1534 ir 1537 m.). 1535 m. įvedė bendrą pinigų sistemą. Pastatydino tvirtovių (LDK pasienyje – Sebeže ir Zavoločėje). 1534–1537 karą su LDK baigė paliaubomis nepraradusi žemių, nors pralaimėjo prie Starodubo. Spėjama, nunuodyta bojarinų.
Kolpingo kolegijos Teisės katedra

Kolpingo kolegijos Teisės katedra (KK TK) - Kolpingo kolegijos (KK) struktūrinis padalinys; Teisės katedra. Veiklos sritys - teisinis švietimas (teisės dėstymas), teisės mokslinė veikla (tyrimai, straipsnių publikavimas ir kt.). Pagrindinė studijų programa - Teisė.
Adresas: Raguvos g. 7 (29 kabinetas), Kaunas, LT-44275.
Aidai – dienos informacija

Aidai – dienos informacija – radijo žinių ir vietos kronikos biuletenis, leistas rotatoriumi 1945–1947 m. Miunchene.
Redaktoriai: Vytautas Juozas Bieliauskas, Jonas Pauperas, B. Vyliaudas. Išėjo apie 300 numerių.
Papiškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 53x30 m dydžio, kiek iškiliu viršumi. Joje rasta molinio svorelio dalis, lygios ir brūkšniuotos keramikos. Pietvakarių šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 16 m ilgio ir 30 m pločio šiaurės vakarų dalyje terasa. Šlaitai statūs, 3-10 m aukščio, viršuje 2-3 m aukštyje pastatinti.
Piliakalnis labai apardytas arimų, pietinėje pašlaitėje 1971 m. pradėtas kasti karjeras, šiaurės vakarų aikštelės dalyje buldozeriu išstumtas 18x5 m dydžio plotas (užpilta 1987 m.). Piliakalnis dirvonuoja, šiaurės vakarų aikštelės dalyje ir šiaurės vakarų šlaite auga beržai.
Į pietus – pietvakarius nuo piliakalnio, 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Aplinkiniai piliakalniai

Neravų piliakalnis 18 km
Bekešo kalnas 10 kmPūčkorių piliakalnis 10 km
Rokantiškių piliakalnis 9 kmUosininkų III piliakalnis 17 kmSenųjų Trakų piliakalnis 26 kmLeoniškių piliakalnis 16 km
Mūrininkų piliakalnis 10 km
Didžiosios Kuosinės piliakalnis 16 kmTetervinų piliakalnis 37 kmSangėliškių piliakalnis 24 kmTurgelių piliakalnis 17 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Gustavo enciklopedija

Gustavo enciklopedija – Lietuvos televizijos laidų vaikams „Gustavo enciklopedija“ pagrindu sudarytas pažintinis žinynas, išleistas skaitmeninio disko (DVD) forma; pažintinė LRT laida vaikams. Pirmoji „Gustavo enciklopedijos” laida išėjo 1999-aisiais.
DVD diskas išleistas 2006 m. gegužės 24 d.
2010 m. išleista knyga „Gustavo receptai“.

Turinys

Pagrindinis laidų personažas – specialusis korespondentas Gustavas – mėgina išsiaiškinti pasaulio, gamtos prigimtį (kodėl lyja? Kas yra žaibas? Kodėl ežys pupsi? Kas vyksta ir vyko kitose pasaulio šalyse?), iš kur kilo vienas ar kitas (daikto, vietovės, reiškinio) pavadinimas.
Be žurnalisto Gustavo laidoje yra daug personažų: tai profesorius Velykis Kalėdauskas-Kučys, nykštukas Benas, Gustavsonas iš Švedijos, Vandenų valdovas Neptūnas ir Debesų žmogus. Šių personažų vaidmenis atlieka Audrius Rakauskas. Kiti dalyviai – piešti (IT grafikos pagalba).

Publika

Laidos žiūrovai – vaikai iki dvylikos metų, taip pat vyresnio amžiaus jaunuoliai, kuriems per septyniolika metų. Gustavo enciklopedija taip pat sutraukia akademinio jaunimo (dėl pažintinių temų).
Norint sudominti mažąjį LRT žiūrovą, vengiama didaktikos, o rimti dalykai atsveriami linksmais vaidybiniais etiudais, animacinių filmų ištraukomis, laidos vedėjo dainomis ir vaizdo klipais (kompiuterinės grafikos efektais).
Laidelėse gausu humoro, pristatomi Gustavo kulinariniai receptai, atliekami linksmai interpretuojami muzikos kūriniai.
„Gustavo enciklopedijos“ reitingai, pagal „TNS Gallup“ rinkos tyrimų bendrovės duomenis, 2005 metais siekė apie 2 procentus: tai 17,7 proc. visos auditorijos, tuo metu žiūrėjusios Lietuvos TV programas.

Specialusis korespondentas Gustavas

Specialusis korespondentas Gustavas – LRT televizijos laidos „Gustavo enciklopedija“ veikėjas. Jis mėgina išsiaiškinti pasaulio, gamtos prigimtį, domisi įvairiais reiškiniais. Kelionių bei tyrinėjimų atranda daug įdomių dalykų, kalbina pašnekovus ir kartais patenka į kuriozines situacijas.
Vaidmens atlikėjas, laidų autorius ir režisierius – žurnalistas Audrius Rakauskas. Jis ir vaidina, ir piešia, rašo tekstus, harmonizuoja muzikos kūrinius ir juos interpretuoja.
„Gustavo enciklopedija“ laikoma supaprastinta „National Geography“, „Discovery“ ir „Animal Channel“ versija.

Apdovanojimai

Gustavo enciklopedija Geriausių laidų konkurse „Pragiedruliai“, kurį organizavo Lietuvos radijo ir televizijos komisija (LRTK) buvo pripažinta Geriausia 2005 metų televizijos laida vaikams, (LTV). Laidos kūrėjai – Audrius Rakauskas, Vaidas Lekavičius, Stasys Vitkus.
2012 metais „Gustavo enciklopedija” vedėjui bei kūrėjui Audriui Rakauskui įteikta Gailių klano premija ir sidabro medalis.
Karlovacas

Istorija

Karlovacas įkurtas XVI a. pabaigoje kaip tvirtovė prie Koranos ir Kupos upių. Tvirtovės griuvėsiai yra išlikę iki mūsų dienų. Tvirtovės statyba buvo pradėta Austrijos erchercogo Karlo II įsaku 1579 m. Jo vardu ir buvo pavadinta tvirtovė.
Miesto geografinė padėtis leido Karlovacui labai greitai vystytis ir klestėti.
Šalia miesto yra XIII a. Dubovaco pilis.
Leibokulistas

Leibokulistas (rus. лейб-окулист) – Rusijos imperatoriaus rūmų akių gydytojo pareigybė ir jas einantis asmuo.
Pareigybė egzistavo 1801–1917 m.
Pagal 1801 m. dvaro etatus buvo pavaldus III klasę rangų lentelėje užimančiam leibmedikui, kuris vadovavo visiems rūmų medikams – leibchirurgui, leibakušeriui, leibpediatrui, leibokulistui, leibotiatrui ir kt.
Leibokulistai buvo tikrieji valstybės patarėjai ir slaptieji patarėjai G. fon Lerchė, K.A. fon Tilmanas, I.I. Kabatas, I.Ch. Mogavlinas, N.I. Tichomirovas.
Leibokulisto vardas panaikintas 1917 m. Vasario revoliucijos metu.
Linas Balčiauskas

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultetą, 1988 m. Kvalifikacijos kėlimo fakultete – programavimą. 1988 m. biologijos mokslų kandidatas.
Nuo 1979 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto (nuo 1989 m. Ekologijos institutas) mokslo darbuotojas, nuo 2003 m. Žinduolių ekologijos laboratorijos vedėjas ir nuo 2008 m. direktoriaus pavaduotojas. 1997–2008 m. Vilniaus universiteto, nuo 2001 m. Šiaulių universiteto dėstytojas, nuo 2008 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Vienas žinduolių ekologijos ir socioekologijos tyrimų pradininkų Lietuvoje. Mokslinio darbo pagrindinė sritis – žinduolių ekologija, biologijos ir ekologijos įvairovė, socioekologija. Paskelbė daugiau kaip 120 mokslinių straipsnių, padarė daugiau kaip 70 pranešimų tarptautinėse konferencijose. Iš anglų kalbos išvertė daugiau kaip 30 biomedicinos ir informatikos srities knygų.
Aloyzas Čižas

Aloyzas Čižas (1923 m. gruodžio 8 d. Kuktiškėse, Utenos raj. – 1976 m. rugsėjo 21 d. Kaune) – choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija

Muzikos mokėsi pas vietos vargonininką V. Kriaunevičių. 1934–1941 m. lankė Panevėžio berniukų gimnaziją, kur muzikos žinių gavo iš mokytojo Mykolo Karkos.
1941 m. įstojęs į Kauno konservatoriją, studijavo vargonavimą, specialiąją harmoniją ir choro dirigavimą (dėst. Jonas Žukas, Juozas Gruodis, Antanas Budriūnas). 1967 m. neakivaizdiniu būdu įgijo choro dirigento specialybę Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. Povilo Bekerio klasė).
Nuo 1945 m. pradėjo aktyvų muzikinį darbą: dirbo koncertmeisteriu Kauno valstybiniame dramos teatre, 1945–1948 m. – Kauno valstybinio universiteto choro chormeisteris, talkino „Darbo rezervų“ chorams. 1950–1960 m. vadovavo Kauno politechnikos instituto studentų dainų ir šokių liaudies ansambliui „Nemunas“, su kuriuo daug koncertavo ne tik Lietuvoje, bet ir užsienyje. 1950 m. subūrė Kauno gumos gamyklos kombinato „Inkaras“ mišrųjį chorą ir vokalinius ansamblius, o 1957 m. ten suorganizavo dainų ir šokių liaudies ansamblį.
1967–1973 m. buvo Kauno respublikinės klinikinės ligoninės moterų choro „Kanklės“ meno vadovas ir dirigentas. Choras turėjo parengęs didelį ir turiningą repertuarą, nemažai koncertavo, dalyvavo dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. 1975 m. respublikinės dainų šventės Dainų dienai parengė Kauno rajono Vilkijos kaimo mišrųjį chorą, kurį laiką vadovavo Kauno aukštųjų mokyklų absolventų mišriajam chorui.
Nuo 1964 m. dėstė choro dirigavimo ir kitas disciplinas Kauno J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. Buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas, Kauno miesto ir nuo 1960 m. respublikinių dainų švenčių dirigentas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Makaronai su sūriu

Makaronai su sūriu (angl. mac and cheese) – angliškos kilmės makaronų patiekalas su sūrio padažu, dažniausiai čederio ar grujero, gaudos, parmezano. Taip pat gali būti pridedama kitų ingredientų – mėsos, daržovių, grybų, duonos trupinių. 
Pirmieji šiuolaikinių makaronų ir sūrio patiekalų receptai pasirodė XIX a. pradžioje. Amerikos kompanijos „Kraft Macaroni & Cheese“ pagamintų mišinių pakuočių pasirodymas prekyboje 1937 m. išpopuliarino patiekalą.

Gaminimas

Tradicinis makaronų ir sūrio patiekalas yra orkaitėje ar mikrobangų krosnelėje ruošiamas apkepas. Makaronai išverdami sūdytame vandenyje prikaistuvyje ant plytos. Sūris į makaronus dažniausiai patenka padažo forma. Sutarkuotas čederis naudojamas pagaminti baltam bešamelio padažui, su kuriuo iškepami įvairių makaronų apkepai su kumpiu, daržovėmis, grybais. Bešamelis gaminamas keptuvėje į išlydytą sviestą įbėrus kvietinių miltų, praskiedimui įpylus pieno ir maišant ant lėtos ugnies. Gauta skystos tešlos konsistencijos masė pagardinama druska ir prieskoniais, pritarkuojama sūrio. Padažas gerai sumaišomas su makaronais, sudedamas į karščiui atsparų indą. Prieš pašaunant į orkaitę, makaronų masė dar pabarstoma likusiu sūriu, šefo nuožiūra pridedama kitų ingredientų. 
Paplitęs patiekalo gamybos būdas naudojant iš anksto paruoštus makaronų ir sūrio mišinius, parduodamus prekybos centruose.
Linaresas

Istorija

Devyniolikto amžiaus viduryje, dėka šalia esančių švino kasyklų, tapo svarbiu kalnų pramonės centru: čia buvo lydomas švinas, gaminamos švininės plokštės ir vamzdžiai. Be to, kaip šalutinis produktas, iš švino rūdos buvo išgaunamas sidabras. To pasėkoje gyventojų skaičius išaugo nuo 6000 gyv. (1849 m.) iki 36000 gyv. (1877 m.). Atsižvelgiant į pramonės ir prekybos augimą, Linaresui 1875 m. buvo suteiktos miesto teisės.

Pramonė

Dar neseniai Linarese vietinė ekonomika buvo stipriai susijusi su kalnakasyba, švino lydimu, parako ir dinamito gamyba. Nuo 1991 m. kasyklos uždarytos, bet Linarese veikia kelios svarbios gamyklos: „Santa Motors“, gaminanti Ispanijos armijai visureigius automobilius Anibal, priemiestinių traukinių (CAF), vėjo turbinų („Grupo Daniel Alonso y Gamesa“) ir cukraus iš cukrinių runkelių („Azucareras Reunidas de Jaen S.A.“) (dabar gaminanti iš rapsų, palmių, sojų ir saulėgrąžų aliejaus biodizeliną) įmonės.

Švietimas

Iš mokslo įstaigų Linarese yra Technikos kolegija, nuo 1993 m. priklausanti Chaeno universitetui.

Kultūra

Mieste yra paminklas įžymiajam Ispanijos toreadorui Manolete (Manuel Rodríguez Sánchez), kuris žuvo Linareso koridoje.
Linarese yra gimęs gitaristas Andrés Segovia, dainininkas ir aktorius Rafaelis (Miguel Rafael Martos Sánchez), čia gyveno džiazo vokalistė Virginia Maestro.

Sportas

Nuo 1978 m. Linarese rengiamas prestižinis kasmetinis tarptautinis Linareso šachmatų turnyras, kuriame dalyvauja stipriausi pasaulio didmeistriai.
Eduardas Juchnevičius

Biografija

1959 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą. 1968 m. baigė Lietuvos dailės institutą ir dirbo Šiaulių vaikų dailės mokykloje.

Kūryba

Nutapė paveikslų, sukūrė lakštinės grafikos kūrinių, daugiausia linoraižinių, ofortų, ekslibrisų (Vincas Kisarauskas, Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, abu 1975 m.), iliustravo knygų.
Svarbesni kūriniai: ciklai „Prūsų nukryžiavimas“, „Marių kronikos“, „Dykūnų puota“, „Žvėries maldymas“ (8-9 dešimtmetis). Kūriniai meistriškai atlikti, ekspresyvūs. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus. Nuo 1970 m. dalyvauja parodose (Lenkija, Vengrija, JAV, Italija, Austrija, Australija). Surengė 20 personalinių ir dalyvavo daugiau nei 50 grupinių parodų.
Išleido eilėraščių rinkinių.
Tarptautinis meistras

Platesnis vartojimas

Atskiras tarptautinio meistro titulas suteikiamas ir   korespondencinių šachmatų žaidėjams, šachmatų kompozicijų kūrėjams bei sprendėjams,  o taip pat, ir šaškių žaidėjams.
Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija suteikia tarptautinio korespondencinių šachmatų meistro titulą.
WFCC  nuo 2010 m. - atskirus  šachmatų kompozicijų sprendimo ir kompozicijų kūrybos tarptautinio meistro titulus. Iki tol juos suteikdavo FIDE. 
Tarptautinė šaškių federacija (FMDJ), šaškininkams, taip pat, suteikia  tarptautinio meistro titulą.
Namtoksamlano nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 44,57 km² ir apima Kaengkhojo (Kaeng Khoi), Nongkhe (Nong Khae), Vihandaengo (Wihan Daeng) ir Mueango (Mueang) apylinkes, 15 km į pietus nuo provincijos centro Saraburio.

Flora ir fauna

Namtoksamlano nacionaliniame parke vyrauja drėgni atogrąžų ir lapuočių miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus), rudoji šorėja (Shorea obtusa), Shorea siamensis, kvapioji hopėja (Hopea odorata), Afzelia xylocarpa, didysis tikmedis (Tectona grandis), krausva (Lagerstroemia calyculata) ir daug bambukų.
Parke gyvena: šernai (Sus scrofa), Indijos muntjakai (Muntiacus muntjak), Malajiniai lokiai (Helarctos malayanus), Javiniai elniukai (Tragulus javanicus), šiaurinės kiauliauodegės makakos (Macaca leonina), ausytieji skujuočiai, Tupaia belangeri ir kt., sutinkama daug paukščių: Blanfordo bulbiuliai (Pycnonotus blanfordi), didžiosios krūmyninės gegutės (Phaenicophaeus tristis), rytinės šamos (Copsychus saularis), paprastosios pentinuotosios gegutės (Centropus sinensis), bankivinės vištos (Gallus gallus), rudosios medšarkės (Lanius cristatus), ilgauodegės medšarkės (Lanius schach), baltasturplės šamos (Copsychus malabaricus), javiniai kūdriniai garniai (Ardeola speciosa), rusvakepurės dirvinės timalijos (Pellorneum ruficeps) ir kt.
2010 m. Formulės 2 sezonas

Taisyklių pasikeitimai

2010 m. Formulės 2 čempionatas praplėstas nuo 8 dvigubų etapų iki 9, o kiekvienos iš abiejų lenktynių trukmė padidinta iki 40 minučių. Taip pat nuo 26 iki 30 buvo padidintas didžiausias galimas automobilių skaičius starto metu, tačiau vėliau sumažintas iki 24, tačiau galiausiai čempionate startavo 22.
Siekiant čempionatą kuo labiau priartinti prie Formulės 1, naujame sezone įvesta pastarojo taškų skaičiavimo sistema – 25-18-15-12-10-8-6-4-2-1.

Automobilio pasikeitimai

Kodinio JPH1B pavadinimo automobilių galia nuo 400 stabdžio arklio galių padidinta iki 425 SAG, o laikinas galios padidinimas – nuo 50 iki 55 SAG. 25 kg palengvintas automobilis pasižymi 15 % efektyvesne aerodinamika ir 20 % stipresne prispaudimo jėga. Taip pat padidintas priekinių padangų diametras ir suminkštinta jų sudėtis. Patobulinimai įvesti siekiant padidinti artimos kovos ir lenkimų galimybę.
Vitas Leonavičius

Biografija

Baigė Simno vidurinę mokyklą. Mokydamasis mokykloje buvo aktyvus sportininkas. 1964 m. pašauktas į armiją tarnavo Šiaurės laivyne. Grįžęs įsidarbino Alytaus medvilnės kombinate, kuriame dirba iki šiol, AB „Alytaus tekstilė“ profsąjungos pirmininkas.
Prasidėjus Atgimimui įsitraukė į Lietuvos darbininkų sąjungos atkuriamąjį darbą. 1989 m. išrinktas Alytaus darbininkų sąjungos pirmininku, Lietuvos darbininkų sąjungos Koordinacinės tarybos narys.
1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m. (pagal krikščionių demokratų sąrašą), 1997–2000 m. (pagal Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) sąrašą), 2000–2003 m. (pagal Lietuvių nacionaldemokratų partijos sąrašą), 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. (pagal partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) sąrašą) Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2000 m. pagal Lietuvių tautininkų sąjungos sąrašą kandidatavo į Seimą.
Sutuoktinė Albina, vaikas Lukas.
Julijonas Čiudovskis

Biografija

Iki sukilimo – Rusijos imperijos kariuomenės karininkas, rotmistras. Per sukilimą vadovavo raitelių būriui Trakų ir Lydos apskrityse. Veikė su L, Narbuto, A. Poradovskio ir A. Linkevičiaus būriais. 1863 m. balandžio mėn. kovėsi prie Staniuncų netoli Lydos, gegužės 19 – prie Strėvininkų netoli Trakų, liepos 1 d. – prie Ščiutino netoli Lydos, rugpjūčio 10 d. – prie Dumblio netoli Lazdijų, rugpjūčio 25 d. – prie Kurdimakščių. Žuvo kautynėse.
Port Kaituma

Istorija

Ilgą laiką Kaituma tebuvo mažas indėnų kaimelis. Pradėjo vystytis netoliese esančiame Metjuz Ridže (Matthew’s Ridge) atradus mangano. Iš ten į Port Kaitumą nutiestas geležinkelis ir pradėtas mangano eksportas Kaitumos upe. Valdant Forbes Burnham Port Kaitumai sutelktas papildomas dėmesys siekiant įsitvirtinti džiungles. Įsteigta vidurinė mokykla. Netoliese įsikūrus Džonstauno gyvenvietei Kaitumos lėktuvų tūpimo takas tapo svarbia susisiekimo arterija. Tačiau vėliau mangano gavybos pramonė sustojo, Džonstouno gyvenvietėje įvyko masinė savižudybė todėl Port Kaituma labai nuskurdo. Dabar verčiamasi daugiausia aukso gavyba.
Trolhetano kanalas

Trolhetano kanalas (šved. Trollhätte kanal) – laivybinis kanalas Švedijoje. Skirtas apeiti hidroelektrinės užtvanką, esančią ant Jotos upės, netoli Trolhetano miesto. Patenka į Jotos kanalo sudėtį. Skirtumas tarp aukštutinio ir žemutinio bjefų – 32 m. Kanalo ilgis 88 m, didžiausias plotis – 13,2 m, dižiausias gylis – 5,4 m.
Pēteris Šmidre

Pėteris Šmidrė (latv. Pēteris Šmidre; g. 1958 m. balandžio 7 d. Lyvanuose) – Latvijos verslininkas, šachmatų sporto veikėjas.

Biografija

Mokėsi Rygos politechnikos institute, Ryšių ir radiotechnikos fakultete.
1978-1982 m. Konstruktorių biuro „Orbīta” inžinierius-konstruktorius.
1989-1991 m. Latvijos valstybinio radijo ir TV centro inžinierius.
Nuo 1991 metų „Baltcom TV“ generalinis direktorius, SIA „Baltcom Plus” prezidentas.
Nuo 1999 metų Latvijos telekomunikacijų asociacijos prezidentas.
Nuo 2011 metų rugpjūčio mėnesio Latvijos šachmatų federacijos prezidentas.
2005 metų žurnalo "Pastaiga" vertinimu, Šmidrės valdomo turto vertė siekė 45 milijonus latų.
Darbininkų balsas (Tilžė)

Istorija

1896 m. įsikūrusi Lietuvos socialdemokratų partija pradėjo leisti nelegalius laikraščius ir žurnalus. Dėl spaudos draudimo Lietuvoje, jie buvo spausdinami užsienyje, daugiausiai Mažojoje Lietuvoje. Vienas iš tokių leidinių buvo žurnalas „Darbininkų balsas“. Iš pradžių žurnalas buvo leidžiamas nereguliariai, nuo 1902 m. gegužės – kas du mėnesiai, nuo 1905 m. – mėnesinis. Išėjo 40 numerių. Tiražas 600-3000 egz.
Skelbė LSDP idėjas, rašė apie darbininkų socialines, ekonomines, politines problemas.

Redaktoriai

Pirmus tris numerius redagavo Vladas Sirutavičius. Techniniu redaktorium buvo Juozas Bagdonas, kuris, nenorėdamas, kad DB sudarytų konkurenciją jo redaguojamiems „Varpui“ ir „Ūkininkui“, išimdavo visą politinę medžiagą, palikdamas vien darbininkų buities vaizdelius. Dėl L. Vaineikio bylos į Mažąją Lietuvą pabėgęs Augustinas Janulaitis laikraštį redagavo vietoje, kol 1906 m. Vilniuje pradėjo legaliai eiti „Naujoji Gadynė“.

Bendradarbiai

Laikraščio administratore dirbo Morta Zauniūtė, bendradarbiavo Petras Avižonis, Andrius, Antanas ir Juozas Baltrušaičiai, Jonas Basanavičius, Kipras Bielinis, Jonas Biliūnas, Mykolas Biržiška, Ansas Bruožis, Vanda Didžiulytė, Jonas Grinius, Stefanija Gruzdytė, Konstantinas Jasiukaitis, Steponas Kairys, V. Kisielius, Jonas Krikščiūnas, Juozas Lozoraitis, Petras Martinkaitis, Jonas Matulaitis, Stasys Matulaitis, Vincas Kapsukas, Vladas Mongirdas, Alfonsas Moravskis, Pranas Paršaitis, Vladas Požela, Sofija Pšibiliauskienė, Vladas Putvinskis, Jeronimas Ralys, Petras Raudonikis, Antanas Rucevičius, Vladas Sirutavičius, Kostas Stiklius, Jurgis Šaulys, Jonas Vanagaitis, Povilas Višinskis, Žemaitė.
Alabama 3

Istorija

Grupė pradėjo formuoti viename vakarėlyje susipažinę Jake Black ir Rob Spragg, nusprendę, jog country ir acid house muzikos mišinys skambėtų labai įdomiai. Kiti A3 nariai pamažu atsirado per ilgą laiko tarpą. Tik susikūrus, grupės pavadinimas buvo The First Presleyterian Church Of Elvis The Divine (UK), bet gana greitai jį pakeitė į Alabama 3. Nors grupė dėl savo naujoviško skambesio buvo negreit pripažinta, bet 1997 m. pasirašė kontraktą su One Little Indian įrašų kompanija ir išleido savo debiutinį albumą Exile on Coldharbour Lane.
Vidžajavada

Istorija

Vidžajavada išaugo britų valdymo metais.
Dóxa Dráma

Istorija

Klubas įkurtas 1918 m. Tuo metu vadinosi „Pileas“. 1919 pervadintas ir gavo dabartinį pavadinimą.
Baltarusijos socialdemokratų partija Narodnaja Hramada

Baltarusijos socialdemokratų partija Narodnaja Hramada (BSDP, Belaruskaja sacyjaldemakratyčnaja partyja – Narodnaja Hramada) – Baltarusijos kairioji opozicinė partija.

Istorija

Įkurta 1902 m. Petrapilyje, Vilniuje, Gardine ir Minske veikusių jaunimo kultūros švietimo būrelių pagrindu. 1902–1903 m. vadinosi Revoliucionaja Hramada. 1906 m. programa papildyta, numatė Baltarusijos autonomiją su seimu Vilniuje, žemės municipalizavimą, demokratines laisves.
Po 1905–1907 m. įvykių tapo legalia organizacija, leido laikraštį „Naša niva“ (Mūsų ežia), žadino tautinę savimonę. Po 1917 m. Vasario revoliucijos rėmė Laikinąją vyriausybę, vadovavo 1917 m. liepos mėn. įkurtai Baltarusijos Radai. 1917 m. liepos mėn. turėjo 5000, 1917 m. spalio mėn. – 10 000 narių.
1918 m. kovo 25 d. BSDP paskelbė Baltarusijos nepriklausomybę, bet pačioje partijoje iškilo bolševikų inicijuoti nesutarimai ir 1918 m. gegužės mėn. ji skilo į Baltarusijos socialdemokratų partiją, centristinę Baltarusijos socialistų federaciją ir Baltarusijos socialistų revoliucionierių partiją. Žymiausi BSDP lyderiai buvo A. Luckievičius, I. Luckievičius, V. Ivanovskis, J. Varonka, Z. Žylunovičius.
Po skilimo pagrindinę BSDP liniją išlaikė socialistų revoliucionierių partija, 1920 m. turėjusi 20 000 narių ir vadovavusi Baltarusijos mokytojų sąjungai (15 000 narių), Valstiečių sąjungai (20 000 narių) ir Jaunimo Hramadai (10 000 narių). Leido laikraščius „Belaruskaja dumka“ (Baltarusiška mintis) Gardine ir „Hramadzijanin“ (Sambūrietis) Vilniuje. Siekė Baltarusijos nepriklausomybės, priešinosi Rados dešiniųjų bendradarbiavimui su vokiečių ir lenkų okupacine valdžia, nepritarė 1921 m. Rygos taikos sutarčiai, nepripažino BTSR. Tačiau bolševikai 1924 m. suvažiavime Minske privertė BSDP paleisti.
1921–1927 m. Hramados CK biuras veikė Kaune. Žymiausi to meto veikėjai buvo P. Badunova, T. Grybas, A. Cvikevičius, V. Lastauskis.

Atkūrimas

Baltarusijos socialdemokratų partijos – Narodnaja Hramada veikla atnaujinta Baltarusijoje 1989 m. Liaudies fronto sudėtyje, 1991 m. kovo mėn. tapo savarankiška. 1992 m. BSDP, Liaudies santarvės partija ir Baltarusijos vienybės ir santarvės partijos sudarė Socialdemokratų sąjungą ir jos frakciją AT. Šios partijos 1996 m. birželio 29 d. susijungė į BSDP.
2004 m. parlamento rinkimuose BSDP dalyvavo Demokratų centro koalicijoje, bet vietų negavo. 2006 m. prezidento rinkimuose BSDP kandidatu buvo iškėlusi Aleksandrą Kozuliną.
Socialistų Internacionalo narė stebėtoja nuo 1999 m. lapkričio 8 d., konsultacinė narė nuo 2003 m. spalio 27 d.
Narain Karthikeyan

Karjera

Indas savo sportininko karjerą pradėjo 1992 m. Iki 2004 m. Narain lenktyniavo tokiuose čempionatuose kaip Formula Asia, Formulės 3 pirmenybėse, Formula Nippon, Formula Nissan pasaulio serijos lenktynėse. 2005 m. jis debiutavo Formulėje 1 – visą sezoną lenktyniavo Jordan Grand Prix komandoje. Kitus du sezonus indas praleido Williams F1 komandos lenktynininko bandytojo vietoje.
Nuo 2007 iki 2009 m. Narain dalyvavo A1 Grand Prix čempionate. 2009 m. startavo 24 val. Le Mano lenktynėse, o 2010 m. – Superleague Formula pirmenybėse.
2011 m. sezone jis vėl grįžo į Formulę 1 – Hispania Racing F1 Team ekipą.