google/wiki40b huggingface dataset:
Rytų Baltijos mažoji rasė

Rytų Baltijos mažoji rasė – viena iš europidų didžiosios rasės mažųjų rasių (antropologinis tipas), išskiriama kai kurių XX a. I pusės antropologų.

Sąvokos atsiradimas ir naudojimas

„Rytų Baltijos rasės“ terminą XX a. trečiajame dešimtmetyje įvedė suomių-švedų antropologas Rolfas Nordenstrengas. Vėliau šį terminą naudojo vokiečių antropologas Hansas Giunteris, švedų antropologas Bertilas Lundmanas, taip pat amerikiečių antropologai K.Kunas ir R.Makalokas. Analogiškas antropologinis tipas, pavadintas „Rytų Europos“, buvo išskirtas I.Denikerio ir E.F fon Eikštedto. Vėliau ši sąvoka naudota sovietų antropologų, kurie laikėsi populiacinės rasės koncepcijos: V.P.Eleksejevo klasifikacijoje (1974 m.) išskiriama „Rytų Baltijos populiacijų grupė“, M.G. Abdušelišvilio klasifikacijoje (1990 m.) – „Rytų Baltijos tipas“.

Arealas

Pagrindinis arealas sutampa su Atlanto-Baltijos mažosios rasės arealu – Skandinavija, Britanijos salos, Vakarų ir Rytų Europos šiauriniai rajonai, bet šio tipo žmonės dažniausiai sutinkami teritorijose tarp Baltijos bei Baltosios jūrų.
Šios mažosios rasės atstovai sudaro didelę dalį šiaurinių rusų, baltarusių, lietuvių, latvių, estų, karelų, vepsų, nemažai komių.
Yra įrodymų, kad šis tipas – tiesioginiai senųjų Vidurio ir Šiaurės Europos gyventojų palikuonys.
Aukštasis Pavilnys

Istorija

1908 m. Vilniaus geležinkelininkai, įsteigę „Geležinkeliečių kolonijos draugiją“, nupirko 80 ha žemės ir įkūrė sodą.  1911 m. geležinkelininkai pradėjo statytis namus. 1912–1915 m. Pavilnyje gyveno gudų poetas Jakubas Kolasas.
1953 m. įsteigta Lietuvos jaunųjų gamtininkų stotis.
Visagino Šv. kankinio Panteleimono cerkvė

Istorija

Parengiamieji cerkvės statybų darbai pradėti 1996 m. pavasarį. 2000 m. rugpjūčio 9 d. cerkvė pašventinta, joje pradėtos laikyti reguliarios pamaldos. Antrojo aukšto statybas remia Ignalinos AE, Visagino savivaldybė, privatūs asmenys.
Žiburėlis (Caritas)

Žiburėlis – iliustruotas žurnalas vaikams, žurnalo „Caritas“ priedas, ėjęs 1991–1994 m. Kaune.

Istorija

Leista po 2-4 numerius per metus. Tiražas 1991 m. – 30 000 egz., 1994 m. – 15 000 egz.
Redaktorės E. Briliūtė, D. Kuzmickaitė.
Antanas Danielius

Antanas Danielius (1942 m. vasario 2 d. Sakalai, Garliavos valsčius – 2002 m. spalio 17 d. Vilnius) – Lietuvos psichologas, vertėjas.

Biografija

1965 m. Vilniaus universitete baigė anglų kalbą.
Nuo 1965 m. mokytojas Žagarėje. 1970–1975 m. Vilniaus universitete dėstė psichologiją, 1977–1979 m. Respublikinės Naujosios Vilnios psichoneurologinės ligoninės psichologas. Nuo 1994 m. žurnalo „Vilnius“ (angl.) redaktorius, 1994–1998 m. dirbo savaitraštyje „Šiaurės Atėnai“. 1997 m. vienas Vilniaus budizmo studijų centro steigėjų, vadovas.
Vertė iš anglų, vokiečių, prancūzų, lenkų, rusų, tibetiečių kalbų. Tarp jo verstų autorių: Viljamas Šekspyras (Du veroniečiai, Tuščios meilės pastangos, abi 1983 m., Ričardas II, 1994 m., Karalius Lyras, Timonas Atėnietis, 1997 m., sonetai), Raineris Marija Rilkė, Johanas Volfgangas Getė, Augustas Strindbergas (Freken Julija, 1977 m.), Karson Makalers (Širdis – tai vienišas medžiotojas, 1984 m.), Henris Mileris (Ožiaragio atogrąža, 1994 m.) ir kt.
Parengė lietuvių – anglų kalbų žodyną vaikams „Mano didysis lietuvių – anglų kalbų žodynas ir 1200 linksmų paveikslėlių“ (1999 m.). Į anglų kalbą išvertė V. Bložės, S. Gedos, A. A. Jonyno, D. Kajoko ir kt. poezijos.
Vedęs, turi 2 sūnus ir dukrą.
Linkiškiai (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

Mažoji Panemunė – 2,5 km
Melėnai (Biržai) – 2,4 km
Nemunėlio Radviliškis – 10 km
Kiauliškiai – 2,6 km
Žvejotgala – 2,9 km
Aukštuoliškiai – 1 km
Drabūnai – 3,2 km
BIRŽAI – 16 km
Rindaugai – 1,6 km
Rindaugiškiai – 1,1 km
Rain Lõhmus

Rain Lõhmus (1966 m. gruodžio 30 d. Estija) – estų finansininkas, verslininkas, vienas iš investicinės bankininkystės Baltijos šalyse pradininkų.

Biografija

1988 m. baigė TPI institutą, ekonomistas. 1999 m. mokėsi Harvarde.
1988 m. dirbo konsultacijų firmoje „Mainor“, 1989 m. – „Estexpank“. 1991–1999 m. „Hansapang“
Vienas „Lõhmus, Haavel & Viisemann“ (LHV) steigėjų, vadovų ir pagrindinių akcininkų. „LHV Bank“ stebėtojų tarybos pirmininkas. Daugelio bendrovių (kaip, pvz., LHV Asset Management, Baltic Ticket Holdings, Kodumajatehas, Audentes, Tarbegaas ir UAB „Vėjų spektras“) valdybų narys.
Dukra Susanna. Sūnus Karl Johani. Partnerė Inga Kolk.
Urzičenis

Istorija

Minimas nuo 1596 m. 1716–1833 m. buvo Jalomicos apskrities centras. 1895 m. suteiktos miesto teisės.

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas kilęs nuo žodžio urzică – „dilgėlė“.
Saulė Degutytė

Saulė Degutytė-Šiekštelienė (g. 1969 m. liepos 12 d. Alytuje) – Lietuvos režisierė, scenografė ir aktorė, netradicinės menininkų grupės „Stalo teatras“ įkūrėja (2004 m.), daiktų arba objektų teatro pradininkė Lietuvoje.

Biografija

1985–1988 m. lankė Kęstučio Adomaičio pantomimos studiją Kaune. 1989 metais Kauno J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje įgijo choro dirigentės specialybę. 1995 metais baigė aktorinio meistriškumo studijas Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje (Kurso vadovas Algirdas Latėnas).
1995–2002 m. vaidino „Vaidilos“ teatre. 2002–2010 m. Lietuvos vaikų ir jaunimo centre „Nykštukų mokyklėlės“ teatro mokytoja, Dramos studijos vadovė. Nuo 2006 m. Vilniaus specialaus vaikų lopšelio-darželio „Žolynėlis“ Meninio ugdymo pedagogė.
Vaidino Valstybinio jaunimo teatro, Všį „Žalia varna“, VšĮ „Idioteatras“ spektakliuose, TV serialuose, filmuose. Rengia edukacinius projektus vaikams ir neįgaliesiems, veda seminarus bei kūrybines dirbtuves mokytojams. Pirmasis jos pastatytas spektaklis „Eglė žalčių karalienė“ tarptautiniame lėlių teatrų festivalyje (2005 metais) pelnę apdovanojimą už režisūrą ir buvo pripažintas geriausiu spektakliu. 2013 metais kaip režisierė pelnė „Auksinį scenos kryžių".
Programinis biudžetas

Programinis biudžetas – biudžeto modelis, paryškinantis susijusias veiklos sritis ir ryšį tarp išteklių ir išlaidų efektyvumo (rezultato). Biudžeto rengėjų konkrečios programos finansinės išlaidos turi būti pagrįstos siekiamais tikslais ir programos rezultatų efektyvumo vertinimo kriterijais.

Programinio biudžeto evoliucija

Eksperimentai su programiniu biudžetu pirmą kartą buvo pradėti taikyti JAV federalinės vyriausybės lygiu, 1960 m. (planavimo, programavimo ir biudžeto sudarymo sistema, PPBS). PPBS iniciatoriumi galima vadinti R. Maknamara, nes jo buvo įsakyta, kad visi turi rengti biudžetus pagal naująją praktiką. Paskutiniais XX a. dešimtmečiais daugelis pasaulio šalių perėjo prie programinio biudžeto. Pasikeitė biudžeto paskirtis ir sudarymo principai. Biudžetas tapo ne finansavimo, o strateginio planavimo instrumentu. Finansinių išteklių valdymo problemos išsivyčiuosiose valstybėse tapo viena iš pagrindinių paskatų reformuoti viešojo sektoriaus valdymą. Kalbant apie veiklos sritis, tai programinis biudžetas noriai taikomas krašto apsaugai, bet nelabai tinka socialinės politikos sričiai. Pastebima ir tai, kad minėtas metodas itin tinka esant gerai veikiančiai savivaldybės strateginio valdymo sistemai, gebančiai operatyviai reaguoti į aplinkos pasikeitimus, laiku formuoti strategines kryptis bei kontroliuoti veiklos pokyčius.

Programinis biudžetas Lietuvoje

Lietuvoje programinis biudžetas valstybės valdyme sistemiškai pradėtas diegti nuo 2000 m.
(neskaitant 2 – 3 metų prieš 2000 m., kai buvo atliekami parengiamieji darbai).
Išdaginis blizgiavabalis

Morfologija

Kūnas 7 – 13 mm ilgio, juodas, žvilgantis. Turi infraraudonųjų spindulių jutimo receptorius, kurie išsidėstę apatinėje kūno dalyje, krūtinėje šalia kojų dubenėlių.
Iš pirmo žvilgsnio gali būti supainiotas su kitais juodais blizgiavabaliais (pvz Lietuvos pamiškėse labai dažnu keturtaškiu blizgiavabaliu (Anthaxia quadripunctata)). Nuo jų atskiriamas pagal priešnugarėlės formą ir, žinoma, pagal infraraudonųjų spindulių jutiklius.

Biologija ir ekologija

Kiaušinius deda ant apdegusių spygliuočių medžių rąstų, į žievės plyšius. Išsiritusios lervos prasigraužią į medieną gylyn ir minta balana.
Miško gaisrus gali aptikti net 20 km atstumu. Tačiau skrenda kartais ne tik į miškų gaisrus, bet ir į kitas degančias medžiagas, tokias kaip nafta, šiukšlės ar kt.

Infraraudonųjų spindulių receptoriai

Infraraudonųjų spindulių jutiklių veikimo principas dar nėra iki galo išaiškintas. Šia vabalo ypatybe susidomėjo ir JAV kariuomenė.

Paplitimas

Aptinkamas Šiaurės Amerikoje, Kuboje, Europoje, Azijoje spygliuočių ir mišriuose miškuose.
Lietuvoje retas, nyksta, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Pagrindinė nykimo priežastis yra apdegusių rąstų išvežimas iš gaisravietės.
Vokietijos futbolo federacija

Istorija

Federacija įkurta 1900 m. Leipcige, kuriai atstovato 86 šalies futbolo klubai.

Regionines asociacijos

DFB yra suskirstyta į penkias regionines asociacijas, korios taip pat suskirstytos į smulkesnes asociacijas, iš viso kurių yra 21.
Sergejus Ivanovas (1953)

Biografija

1975 m. baigė Leningrado valstybinio universiteto Filologijos fakulteto vertimų skyrių, KGB aukštuosius kursus Minske (1976 m.) ir KGB institutą Maskvoje (1981 m.).
Iškart po universiteto baigimo pradėjo dirbti KGB Leningrado srities valdyboje, kur susipažino su ten dirbusiu būsimuoju Rusijos prezidentu V. Putinu. Nuo 1985 m. – žvalgybos rezidentas Suomijoje ir Kenijoje.
1991–1998 m. buvo Rusijos užsienio žvalgybos tarnybos darbuotojas.
1998 m. rugpjūčio mėn. tapo Rusijos federalinės saugumo tarnybos direktoriaus V.Putino pavaduotoju – Analizės, prognozių ir strateginio planavimo departamento viršininku. 1999 m. lapkričio mėn. paskirtas Rusijos Federacijos saugumo tarybos sekretoriumi.
2001–2007 m. buvo Rusijos Gynybos ministras, nuo 2005 m. – kartu ir vicepremjeras, vadovavo vyriausybės karinės pramonės komisijai. 2007 m. vasario mėn. atleistas iš Gynybos ministro pareigų, paskirtas Rusijos vyriausybės pirmuoju vicepremjeru. Tuo metu jis bei Dmitrijus Medvedevas buvo laikomi realiausiais pretendentais tapti V. Putino įpėdiniais.
V.Putinui tapus Rusijos premjeru, 2008–2011 m. buvo vicepremjeru, kuravo karinę pramonę.
2011 m. gruodžio mėn. paskirtas Rusijos prezidento administracijos vadovu.
Sirto įlanka

Sirto įlanka (arab. خليج سرت, dar žinoma kaip Sidros įlanka) yra šiaurinėje Afrikos dalyje (ties Libija), Viduržemio jūroje. Ant kranto įsikūręs Sirto miestas.
Įlanka yra piečiausia ir šilčiausia Viduržemio jūros dalis.
Sirto įlankoje gausu tuno, jūros vėžlių, kitokių jūros gyvūnų, todėl vietiniai verčiasi žvejyba. Taip pat įlanka svarbi Libijos naftos eksportui.
Tarp Libijos ir JAV vyksta ginčai, dėl įtakos Sirto įlankoje.
Pridėtinės vertės mokestis

Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – mokestis, imamas nuo papildomai sukurtos vertės, taip pat antkainių.  
Tai netiesioginis mokestis, prekės, darbo ar paslaugos kainos dalies, susijusios su prekės, darbo ar paslaugos kaštais, nurašymas į valstybės biudžetą, kuris sukuriamas visais prekių, darbo ir paslaugų gamybos proceso etapais ir yra mokamas į biudžetą parduodant. 
Taikant PVM, galutinis prekių, darbų ar paslaugų vartotojas sumoka pardavėjui mokestį už visą jo nupirktų prekių vertę, tačiau ši suma į biudžetą pradedama skaičiuoti anksčiau nei galutinis pardavimas, nes mokestis nuo savo kainos dalies "pridėtos" prie kainos įsigytų žaliavų, darbų ir (arba) paslaugų reikalingų gamybai į biudžetą sumoka kiekvienas, dalyvaujantis įvairiuose prekės, darbų ar paslaugų kūrimo etapuose.

Istorija

PVM pirmą kartą buvo įvestas Prancūzijoje 1958 metais. Dabar jis yra įvestas 135 šalyse. Tarp išsivysčiusių kapitalistinių šalių jo nėra tik JAV. Joje yra pardavimų mokestis ir svyruoja nuo 2 % ir 11 %. Lietuvoje PVM įvestas 1994 m. gegužės 1 dieną.

Skaičiavimas

Lietuvoje kai kuriems ūkio subjektams PVM mokėti nereikia, taip pat daliai prekių PVM sumažintas ar visai jo mokėti nereikia.
Mokesčio mokėtojas padaugina valstybės nustatytu PVM dydžiu sąskaitoje-faktūroje nurodytą sumą. Apskaičiuota suma atskira eilute nurodoma sąskaitoje-faktūroje. Į PVM apskaitos registrą įrašoma ši suma ir sumokėtas ar turimas sumokėti PVM pagal kitų ūkio subjektų išrašytas sąskaitas-faktūras. Nustatytu mokestiniu periodu iš priskaičiuoto PVM atimamas kitiems ūkio subjektams turimas mokėti PVM ir skirtumas sumokamas valstybei. Jei gautose sąskaitose-faktūrose PVM nurodyta mokėti daugiau nei išrašytose PVM sąskaitose-faktūrose, tai valstybė turi skirtumą grąžinti arba įmonė grąžintinu skirtumu sumažina kitų mokestiniu laikotarpiu turimą mokėti PVM. Iš priskaičiuoto PVM atimamas tik sumokėtas ar turimas sumokėti PVM. Iš jo negalima atimti algų, prekių ar paslaugų verčių už kuriuos PVM mokėti nereikia ar tiekėjas sąskaitoje-faktūroje jo neišrašė.
Parduodant prekes į užsienį, ne į Europos Sąjungos valstybes, PVM mokėtojas gali tiesiog nepaskaičiuoti PVM mokesčio ir tada valstybė negrąžins PVM. Taip pat pardavėjui nereikės nuo parduotos į užsienį prekių sumos mokėti PVM valstybei.
Tarybų Sąjunga olimpinėse žaidynėse

Istorija

Tarybų Sąjunga politiniame žemėlapyje pasirodė 1922 m. ir ilgą laiką nedalyvavo pasauliniame olimpiniame judėjime, nežiūrint į tai, jog sportininkai demonstravo gerus pasiekimus net ir pasauliniu mastu. Dar 1920 m. Vsevobučas bandė siųsti pirmąją delegaciją į Antverpeno olimpines žaidynes, bet mėginimas nepasisekė. Iki 1933 m. Rusijos atstovu TOK buvo kunigaikštis Levas Urusovas, kuris iš Rusijos emigravo po revoliucijos.
Po Antrojo pasaulinio karo TSRS aktyviai įsiliejo į pasaulinį sporto judėjimą. Tarybų Sąjungos sportininkai sėkmingai dalyvavo didžiausiuose varžybose: Pasaulio ir Europos čempionatuose. 1951 m. balandžio 23 d. buvo įsteigtas Tarybų Sąjungos olimpinis komitetas. 1951 m. gegužės 7 d., 46-oje TOK sesijoje, Vienoje, Tarybų Sąjunga buvo priimta į Tarptautinį olimpinį komitetą. TOK nariu buvo išrinktas Konstantinas Andrianovas – TSRS olimpinio komiteto atstovas.
TSRS buvo surengtos vienerios olimpinės žaidynės – XXII vasaros olimpinės žaidynės, kurios vyko Maskvoje, 1980 m. Jos įvyko po nesėkmingo siūlymo jas surengti 1976 m. Dalis olimpinių rungčių vyko Leningrade, Kijeve, Minske, Taline, Mytiščiuose.

Boikotas

1980 m. TSRS organizavo Maskvos vasaros olimpines žaidynes, tačiau šios žaidynės buvo boikotuojamos daugumos didžiausių vakarų valstybių, įskaitant JAV, VFR ir Japoniją, todėl šių šalių sportininkai turėjo šias žaidynes praleisti. TSRS sportininkai buvo pirmi pagal iškovotų medalių skaičių, iškovoję didžiausią auksinių medalių skaičių (80 vnt.) per visą Tarybų Sąjungos istoriją.
1984 m. Tarybų Sąjungos sportininkams savo ruožtu teko praleisti Los Andželo vasaros olimpines žaidynes, kurias boikotavo didžioji dalis Rytų bloko valstybių. Pirmaujantys tarybiniai sportininkai, tokie kaip Vladimiras Salnikovas, Jurijus Sedychas, Tatjana Kazankina, Vladimiras Artiomovas, būdami lyderiais savo sporto šakose negalėjo ginti savo titulų tiesioginėje konkurencijoje. Daugumai socialistinio bloko valstybių vasaros olimpinės žaidynės buvo pakeistos varžybomis „Draugystė-84“ (rus. Дружба-84).

TSRS žlugimas

TSRS olimpinis komitetas savo veiklą nutraukė 1992 m. kovo 12 d., tuoj po TSRS žlugimo 1991 m. gruodį. 1992 m. buvusios TSRS sportininkai dalyvavo Barselonos vasaros ir Albervilio žiemos olimpinėse žaidynėse kaip NVS šalių jungtinė komanda po olimpine vėliava.

Taškų skaičiavimo sistema

TSRS buvo naudojama skaičiavimo sistema vietai, kurią užėmė komanda. Sistema buvo vadinama „Neoficiali komandinė įskaita“. Pagal šią sistemą sportininkų užimtos 1-6 vietos buvo vertinamos atitinkamu taškų skaičiumi. Už pirmą vietą buvo skiriami 7 taškai, antrą – 5, trečią – 4, ketvirtą – 3, penktą – 2, šeštą – 1. Ši sistema buvo naudojama ir kitose šalyse. Priešingai šiai sistemai yra naudojama visuotinė užimtos vietos skaičiavimo sistema, vertinanti tik medalių skaičių.

Medaliai vasaros olimpinėse žaidynėse

     Pirmaujantys sporto šakoje

Medaliai žiemos olimpinėse žaidynėse
Kauno statybininkų rengimo centras

Istorija

Kauno statybininkų rengimo centras įkurtas 1991 m. sujungus tris profesines mokyklas. Tai buvusios 36-oji, 49-oji bei 19-oji profesinės technikos mokyklos. Pagal rengiamų specialybių specifiką buvo sudaryti 4 skyriai: Transporto, Metalo, Bendrastatybinis (nuo 2004 m. – Medienos apdirbimo ir statybos), Mechanizacijos (nuo 2006 m. – Smulkaus verslo organizavimo).
Mindaugas Bilius

Biografija

Besimokydamas 11 klasėje pradėjo sportuoti lengvąją atletiką – rutulio stūmimą ir disko metimą. 2000 m. įstojo į Šiaulių universitetą. Trejus metus pasimokęs universitete kūno kultūros ir sporto pedagogikos, M. Bilius metė studijas ir išvyko į JAV, kur praleido aštuonerius metus.
Būdamas Amerikoje pateko į autoavariją Kalifornijoje. 2009 m. lapkritį M. Biliaus vairuojamą automobilį kliudė kita transporto priemonė, jis vertėsi ir trenkėsi į šalikelėje stovėjusį autobusą, patyrė daugybinius kaulų lūžius – nuo šonkaulių iki žastikaulio, į smegenis buvo išsiliejęs kraujas. Per dvi savaites trukusią komą neteko pusės kūno masės. Gydytojai jo tikimybę išgyventi iš pradžių vertino vos 10 proc. Po gydymo JAV 2010 m. pradžioje grįžo į Lietuvą, tęsė reabilitaciją Palangoje. 
Šiauliuose grįžo į lengvosios atletikos maniežą. Kairę koją ir ranką sunkiau valdantį vyrą gydytojų komisija priskyrė lengvaatlečių, turinčių cerebrinio paralyžiaus sukeltų sutrikimų, klasei. Tęsdamas studijas Šiaulių universitete, kartu ėmė dalyvauti neįgaliųjų sporte. 
Baigė Vytauto Didžiojo universiteto diplomatijos ir tarptautinių santykių magistro studijas.
Infostruktūra (valstybės įmonė)

Istorija

„Infostruktūra“ buvo įkurta 1992 m. Jai buvo pavesta spręsti valstybės ryšių ir informatikos klausimus. 1994–2002 m. buvo eksploatuojamas ir administruojamas Valstybės institucijų kompiuterių tinklas (VIKT), kurio pagrindu 2003 m. pradėtas plėtoti Saugus valstybinis duomenų perdavimo tinklas (SVDPT). Nuo 2004 m. gegužės 14 d. „Infostruktūra“ tapo SVDPT operatoriumi.
2006 m. „Infostruktūros“ eksploatuojamam SVDPT tinklui suteikta ir kasmet atnaujinama CERT (Computer emergency response team) akreditacija. 2008 m. gegužės 1 d. įkurta Informacijos saugumo incidentų tyrimų grupė SVDPT–CERT.
Įmonė pradėjusi veiklą prie LR Ryšių ir informatikos ministerijos, 1998 m. tapo pavaldi LR valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerijai, 2001 m. – LR vidaus reikalų ministerijai, 2015 m. – LR susisiekimo ministerijai, o nuo 2017 m. birželio 8 d. – LR krašto apsaugos ministerijai.

Veikla

„Infostruktūra“ užtikrina telematinių paslaugų infrastruktūros saugumą, teikia SVDPT paslaugas. Jomis naudojasi per 60 proc. valstybės institucijų, tarp kurių LR Seimas, LR Prezidento kanceliarija, LR Vyriausybė, ministerijos, jų departamentai, visos savivaldybės. SVDPT veikia TCP/IP protokolo pagrindu, yra uždaras telekomunikacinis tinklas, atskirtas nuo bendrojo naudojimo tinklų. Tokiu būdu funkcionuoja uždaras elektroninis paštas tarp valstybės institucijų, veikia atskira domenų vardų sistema.

Kritika

Prasta Lietuvos kibernetinio saugumo būklė  lėmė, kad 2016 m. pavasarį „Infostruktūra“ patyrė kibernetinę ataką, kuri, ekspertų teigimu, buvo viena didžiausių nepriklausomos Lietuvos istorijoje. Tuomet įmonės saugomam Informacinės visuomenės plėtros komiteto serveriui susidūrus su išpuoliu nukentėjo keliolikos valstybinių institucijų informacinių technologijų sistemos. Vadinamąsias DDoS atakas tuomet patyrė Seimo, prezidentūros, vyriausybės, didžiosios dalies ministerijų, įvairių valstybinių institucijų, tarp jų – Valstybinės mokesčių inspekcijos, Centrinės projektų valdymo agentūros tinklalapiai.
Diringas (2006 filmas)

Apie filmą

Žodis „Diringas“ neegzistuoja, jo nėra nei viename žodyne. Tiesiog taip pavadintas filmas. Tai komedija su absurdo elementais, kalbanti apie perdėtą įvaizdžio svarbą šiandienos žmogui. Savo komedine išraiška „diringas“ orientuotas į plačią, šiuolaikišką auditoriją ir tuo pačiu visiškai rimtai atskleidžiantis daugeliui aktualią įvaizdžio visuomenės temą. Filmas kupinas juodojo humoro ir lengvų nepretenzingų dialogų.

Siužetas

Laimonas Dildė – valdingas reklamos agentūros „Perpetuum Bella“ vadovas. Jo kompanija iš paslaptingų klientų gauna keistą užsakymą, žadantį negirdėtą pelną. Laimonui visiškai nesuprantamas reklaminės kampanijos objektas – Diringas. Dar sunkiau rasti tinkamą personažą šio neįprasto „produkto“ vaizdo reklamai. 
Konkurentų agentūros „Golden Decisions“ rengiamo vakarėlio metu visų dėmesį patraukia keistas vyrukas Jura. Laimono nuomone – tai ilgai ieškotas personažas, tačiau jį šokiruoja tai, kad pašnekovas jau žino apie paslaptingąjį Diringą. Laimonas įtaria, kad Jura kažkuo susijęs su klientais ir bando iš jo gauti daugiau informacijos apie keistąjį projektą. Jam neduoda ramybės tai, kad Jura atėjo su Diana – „Golden Decisions“ vadove, kuri nieko nenutuokia apie Diringą. Visuomet ryžtingas ir savimi pasitikintis Laimonas šį kartą visiškai pasimeta. Netrukus jis pristato Jurą klientams kaip naują Diringo personažą, taip tikėdamas pats išsiaiškinti, kas iš tikrųjų yra Diringas. Pastarieji nieko nekomentuoja ir sutinka su Laimono pasiūlymu. Jura tampa naujojo „įvaizdžio“ veidu. Laimonui nėra kur trauktis. Kitą rytą - Diringo reklaminio klipo prezentacija, kuriai pavykus laukia solidus atlygis. Diana, sužinojusi, kad Jura konkurentų rankose, netrukus iš tų pačių klientų gauna identišką užsakymą – Diringą. Dabar meilužio susigrąžinimas tampa strateginiu visos jos agentūros uždaviniu. Dianai ištikimi berniukai bando jėga pagrobti Jurą, tačiau beviltiškai susimauna. Diana pati važiuoja į konkurentų filmavimo aikštelę, kur prieš tai jau lankėsi ir patys klientai. Dianai ir Laimonui nespėjus išsiaiškinti santykių netikėtai iššauna vaidybinis pistoletas ir žūsta Jura. 
Herojaus mirtis priverčia konkurentus susivienyti. Dabar reikia pašalinti nereikalingus liudininkus, žūt būt užbaigti pradėtą darbą ir pasidalinti išsvajotąjį pelną. Laimonui ir Dianai pavyksta įgyvendinti savo planus, tačiau pasirodžius paslaptingiesiems klientams paaiškėja, kad visa dramatiška Diringo istorija – kruopščiai apgalvota ir ciniška afera. Vietoj lauktojo pelno partneriai patys turi susimokėti už tylą. Tačiau nugalėtojais netampa ir tariamieji jų klientai– kiekvienas gudrus planas turi savo spragų...
Ivanas Polozkovas

Biografija

1965 m. baigė Visasąjunginį neakivaizdinį finansų-ekonomikos institutą, 1977 m. – Aukštąją partinę mokyklą prie TSKP CK, 1980 m. – Visuomenės mokslų akademiją prie TSKP CK.
Nuo 1957 m. dirbo Kursko srities Solncevo rajone: kolūkyje, rajono kūno kultūros ir sporto komiteto pirmininkas, rajono komjaunimo komiteto antrasis sekretorius, baigęs Centrinę komjaunimo mokyklą išrinktas pirmuoju sekretoriumi. 1962 m. tapo partiniu funkcionieriumi: dirbo rajono komiteto instruktoriumi, kolūkių-tarybinių ūkių valdybos partinio komiteto skyriaus vedėjo pavaduotojas, partijos rajono komiteto sekretorius, antrasis sekretorius. 1969–1972 m. buvo partijos Kursko srities komiteto skyriaus vedėjo pavaduotojas, vėliau – Rylsko rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas.
Nuo 1973 m. iki 1985 m. dirbo TSKP CK aparate (instruktorius, vėliau – Centrinės Juodžemio zonos ir Volgos-Viatkos rajono sektoriaus vedėjas). 1985 m. tapo partijos Krasnodaro krašto komiteto pirmuoju sekretoriumi, nuo 1990 m. balandžio mėn. – kartu ir krašto liaudies deputatų tarybos pirmininkas. 1990 m. birželio mėn. tapo tik įkurtos Rusijos TFSR Komunistų partijos CK pirmuoju sekretoriumi, juo buvo iki 1991 m. liepos mėn. Šiame poste aktyviai priešinosi M.Gorbačiovo perestroikos politikai.
1989–1991 m. buvo TSRS liaudies deputatas, 1990–1993 m. – Rusijos liaudies deputatas. 1986–1991 m. buvo TSKP CK narys, 1990–1991 m. – TSKP CK Politinio biuro narys.

Papildoma informacija

Pirmajame RTSFR liaudies deputatų suvažiavime 1990 m. gegužės mėn. komunistinio flango remiamas bolotiravosi į RTSFR Aukščiausiosios Tarybos pirmininko postą (jo priešininku buvo Borisas Jelcinas). Dviejuose balsavimo turuose nei vienas iš pretendentų nesurinko pusės balsų. Komunistams atšaukus I. Polozkovo kandidatūrą ir pasiūlius A. Vlasovą, B. Jelcinas nugalėjo jau pirmame ture.
Agidelis

Istorija

Agidelis įkurtas 1980 m. kaip Baškirijos atominės elektrinės statytojų miestas. Miesto statusas suteiktas 1991 m.

Politika

Dabartinis miesto vadovas yra Valerijus Jakovlevičius Fiodorovas.
Po Černobylio nelaimės tatarstaniečiai stipriai priešinosi šios atominės elektrinės statybai netoli sienos su Tatarstanu.
RD Águeda

Istorija

Klubas įkurtas 1924 m. Yra žaidę aukščiausioje lygoje. Vėliau iškrito iš elito diviziono.