google/wiki40b huggingface dataset:
Gytis Norvilas

Biografija

1999 m. Gytis Norvilas Vilniaus universitete baigė istorijos teorijos ir kultūros istorijos studijas. Nuo 2011 m. dirba kultūros savaitraštyje „Literatūra ir menas“, nuo 2014 m. – vyriausiasis redaktorius. Dirba Lietuvos Respublikos ypatingajame archyve.

Kūryba

Gyčio Norvilo kūrybai būdingi konkrečiosios poezijos bruožai, verbalinės prasmės praplečiamos vizualia eilėraščio grafika. Siurrealizmo poetikai artimuose eilėraščiuose vaizdas kuriamas pasitelkiant konkrečias buities detales, fotografiškai užfiksuojančias kasdienybės fragmentus, natūralistines žmogaus kūno metaforas. Eilėraščių rinkinius iliustravo savo piešiniais. Pasak Gyčio Norvilo, „eilėraštis turi atimti paskutinę viltį tam, kad žmogus išsigrynintų ir nebeturėtų iliuzijų“. Lietuvos kultūrinėje spaudoje paskelbė esė, fotografijų, piešinių. Išvertė folklorinių senovės indėnų, šamanistinių, tuvių tekstų, verčia moderniąją vokiečių poeziją (Hugo Ball, Kurt Schwitters, Oswald Wiener).
Gyčio Norvilo poezija išversta į anglų, gudų, bulgarų, gruzinų, kroatų, latvių, lenkų, rusų, ukrainiečių, vokiečių kalbas.
Irminas

Irminas (Irmin) – senovės germanų mitologijos dievas. Minimas X a. istoriko Vidukindo „Saksų istorijoje“. Veikalo autorius sieja Irminą su saksų Irminsulio stulpu, kuris, matyt, atitikęs skandinavų pasaulio medį Igdrasilį. Tikėtina, kad Irminas buvo laikomas vienos iš trijų Tacito minimų germanų genčių – herminonų protėviu.
Žodis irmin saksų kalboje reiškęs „didis, galingas“. Šis žodis buvęs kitų dievų epitetu, senovės germanų vardų sandu.
XX a. pr. Irmino kultą sukūrė vokiečių ariosofas Karlas Marija Viligutas.
Donkey Kong

Donkey Kong (liet. Donki Kongas) – kompiuterinių žaidimų serija, kurią 1981 m. pradėjo Japonijos „Nintendo“ kompanija. Pagrindiniai serijos žaidimai yra nuotykių platformerio žanro. 
Žaidimų metu valdomi gorilos pavidalo personažai „kongai“: Donki Kongas (daugiausiai), Diksi Kong, Didi Kongas ir kt. Įprasti kiti serijos atributai: tropikų salų gamta, laužomos dėžės ir statinės, trofėjai − bananai. 1994 m. pradėta subserija Donkey Kong Country.

„Donkey Kong“ žaidimai

Išskyrus pirmuosius žaidimus, skirtus žaidimų automatams, „Donkey Kong“ žaidimai leidžiami išskirtinai „Nintendo“ žaidimų konsolėms. Ankstyvuosius žaidimus galima žaisti vėliau išleistomis žaidimų konsolėmis, išleista atnaujintų adaptacijų.
Kubilnyčia

Upelio melioravimo darbai

1952 m. buvo parengtas Kubilnicos upelio nusausinimo projektas. 1964 m. sudarytas upelio kapitalinio remonto projektas, pagal kurį buvo pagilintas ir paplatintas iki 1,6-2,0 m, keli grioviai taip pat prailginti ir pagilinti. Atskiri plotai upelio prieigose sausinti ir vėliau (1965, 1972 m.), buvo iškasti papildomi grioviai. Darbus vykdė Lazdijų Melioracijos statybos valdyba. Prie upelio prisijungia apie 12 šoninių griovių, kurių ilgis labai įvairus – nuo 200 m iki 3,4 km.
2007 m. duomenimis, kartu su Kubilnica šių vandenų vagos ilgis buvo virš 14 km (tame skaičiuje 6,2 km melioruoto Kubilnicos ruožo). Jų šlaitai daugelyje vietų buvo apaugę įvairaus tankumo krūmais (40 % šlaitų), griovių dugnai uždumblėję (65 %), pažeistos drenažo žiotys bei vandens pralaidos (vamzdžiai). Kritinėje būklėje buvo atsidūrusios kai kurios Kubilnicos upelio ir griovių atkarpos, kurias patvenkė bebrų pastatytos užtvankos.

Upėvardis

Upėvardis yra slaviškos kilmės, su slaviška priesaga -nica. Jo šaknis tikriausiai yra kobil- (dėl sąskambio su lietuvių kubilas galėjo pakisti) ir susijusi su žodžiais lenk. kobyła, kobylica, kobylenic („šakotas medis, užtvara iš medžio, prikalto aštrių kuolų“).
Alepas

Geografija

Miestas yra šiaurinėje Sirijos dalyje, tarp Oronto ir Eufrato, prie stepių upės Kueikės, šiaurės vakarinėje nederlingos aukštumos papėdėje. To paties pavadinimo prefektūra aplink miestą užima 16 000 km² teritoriją, kurioje gyvena 3,7 mln. gyventojų.
Alepas yra 120 km nuo Viduržemio jūros, 380 m aukštyje virš jūros lygio, 45 km į rytus nuo Sirijos-Turkijos sienos. Miestas yra supamas žemės ūkio naudmenų iš šiaurinės ir vakarinės pusės. Ten auginamos pistacijos ir alyvmedžiai. Rytuose nuo Alepo yra Sirijos dykuma.

Klimatas

Alepo klimatas artimas Viduržemio jūros klimatui. Tuo pačiu plokščiakalnis, ant kurio išsidėstęs miestas gerokai sumažina šildantį Viduržemio jūros poveikį žiemos mėnesiais, dėl to Alepo žiemos yra ženkliai šaltesnės nei kituose Viduržemio jūros regiono miestuose. Kai kuriais metais temperatūra gali nukristi iki -5 °C, retkarčiais iki -10 °C.

Ekonomika

Mieste išvystyta tekstilės, odos, maisto pramonė.

Turizmas

Yra universitetas, miesto muziejus. Išlikę miesto citadelė (XII–XIII a.), miesto sienų ir vartų fragmentai (XIV–XVI a.), Didžioji mečetė (apie X amžių), XII–XIII a. medresės, XVI–XVII a. turgūs (prekybos kiemai) ir kt.
Albi

Istorija

Pirmieji gyventojai teritorijoje atsirado jau bronzos amžiuje. Itin sparčiai miestas pradėjo plėstis 1040 m. prasidėjus Pont Vieux tilto statybai. Augimą lėmė prekybos mainai ir rinkliavos už naudojimąsi tiltu. 1282 m. mieste pradėta statyti Abi katedra. Itin svarbi prekė komercijai tapo dažinė mėlžolė (Isatis tinctoria). Šiuolaikiniame Albi mieste yra išlikę daug įvairių laikotarpių architektūrinių paminklų.

Sportas

Mieste įkurti du regbio klubai. 2007 m. gyvenvietėje vyko tryliktas Tour de France etapas. Yra automobilių motorsporto trasa, naudojama nacionalinėms varžyboms.
Didžiojo sprogimo chronologija

Didžiojo sprogimo chronologija pateikia Didžiojo sprogimo teorijos įvykių eigą.
Iš šiandieninių tyrimų galima daryti prielaidą, jog Visata susiformavo prieš 13,73±0,12 milijardo metų. Jos plotis siekia mažiausiai 93 milijardus šviesmečių arba 880×10²⁴ metrų. Ankstyvoji visata, kuri šiuo metu tebėra mažai suprasta, buvo akimirka, kuomet ji buvo toki karšta, kad dalelė turėjo energijas, aukštesnes už šiuo metu pasiekiamas dalelių greitintuvuose. Dauguma šios epochos ypatybių ir detalių paremta moksliniais spėjimais.
Po ankstyvosios visatos periodo evoliucija tęsėsi pagal žinomą aukštos energijos fiziką. Tai laikas, kuomet susiformavo pirmieji elektronai, protonai ir neutronai, o po jų branduoliai ir galiausiai atomai. Sulig neutralaus vandenilio susiformavimu buvo išspinduliuotas kosminė mikrobanginis fonas.
Vėliau materija ėmė jungtis į pirmąsias žvaigždes, o iš jų ėmė formuotis kvazarai, galaktikos, galaktikų spiečiai ir superspiečiai.
O apie visatos pabaigą yra kelios teorijos.

Labai ankstyva visata

Idėjos apie labai ankstyvą visatą (žr. kosmogonija) laikomos spekuliatyviomis, kadangi šiuo metu jokie greitinimo eksperimentai nepasiekia energijų, pakankamų pažvelgti į šį periodą. Visos siūlomos teorijos iš esmės skiriasi viena nuo kitos, pvz., Hartlio-Hokingo būsena, stygų teorijos peizažas (angl. String theory landscape), kosminis išsipūtimas (angl. cosmic inflation) ar ekpirotinė visata (angl. ekpyrotic universe).

Pašildymas

Pašildymo metu, eksponentinis plėtimas, atsiradęs per išsipūtimą, liaujasi ir infliatonų (angl. inflaton) lauko potencinė energija skyla į karštą, reliatyvistinę dalelių plazmą. Jei didysis suvienijimas yra mūsų visatos požymis, tuomet kosminis išsipūtimas turėjo prasidėti per arba po didžiojo suvienijimo simetrijos nutraukimo, kitu atveju magnetiniai monopoliai būtų sutinkami matomoje visatoje. Taip pat šiame periode visatoje vyrauja spinduliavimas, formuojasi kvarkai, elektronai ir neutronai.

Ankstyva visata

Kai baigiasi kosminis išsipūtimas, visata užsipildo kvarkų-gliuonų plazma. Nuo šio momento ankstyvos visatos fizika žymiai geriau suprasta ir mažiau teorinė.

Grupių, spiečių ir superspiečių formavimasis

Gravitacija traukia galaktikas viena prie kitos ir formuojasi grupės, spiečiai ir superspiečiai.
Anna Piwkowska

Biografija

Ana Pivkovska baigė lenkų filologijos studijas Varšuvos universitete. Specializuojasi akmeizmo laikotarpio poezijoje, yra parašiusi dvi studijas apie Anos Achmatovos kūrybą.
1989 m. pasirodė pirmoji Pivkovskos poezijos knyga. Iš viso išleista maždaug dešimt šios autorės poezijos knygų. Kaip prozininkė debiutavo 2007 m.
Kūryba versta į rusų, vokiečių, slovėnų ir kitas kalbas.
Lietuvoje Pivkovska žinoma kaip paauglių rašytoja – į lietuvių kalbą išversta autorės apysaka „Frančeska“ apie trylikametę paauglę.
Šereitlaukio I piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiojo kranto aukštutinės terasos aukštumos kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 39x24 m dydžio. Jos šiaurės rytų pakraštyje supiltas 2,5 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio išorinis 7 m aukščio šlaitas leidžiasi į 14 m pločio, 3,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 10-15 m aukščio.
Aikštelę ir pylimą apardė apkasas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.
Į šiaurę – šiaurės rytus nuo piliakalnio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos ir žiestos keramikos. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.: 612. Paminklo teritorijos plotas 21000 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Rambynas 8 kmŠereitlaukio II piliakalnis 1,1 kmPaskalvių piliakalnis 8 km
Balgardų piliakalnis 12 kmBurgaičių piliakalniai 36 kmŠiupinių piliakalnis 9 km
Ragainės piliakalnis 4,5 kmEisulių piliakalnis 2 kmUžprūdžių piliakalnis 22 km
Jukšteino piliakalnis 9 km
1993 m. Vilniaus zoninis turnyras

1993 m. Vilniaus zoninis turnyras – tai FIDE atrankos varžybos į Pasaulio šachmatų čempionato tarpzoninį turnyrą.  Geriausiai varžybose pasirodęs dalyvis įgyja teisę žaisti tolesniame varžybų etape - 1993 m. Bylio tarpzoniniame šachmatų turnyre.

Dalyvių atranka

Turnyre dalyvavo šachmatininkai iš Baltijos šalių: keturi Estijos, penki Latvijos bei penki Lietuvos žaidėjai.

Rezultatai

Turnyrui pasibaigus, lentelės priekyje  buvo du dalyviai: V. Mališauskas ir L. Olis. surinkę po 9 taškus iš 13 galimų. Nugalėtoju, dėl aukštesnių papildomų rodiklių, buvo pripažintas lietuvis, Vidmantas Mališauskas, kuris ir pateko į Bylio tarpzoninį turnyrą. o estui - Lembitui Oliui atiteko antroji vieta.
Jonas Spudulis

Biografija

1881 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją. Studijavo Maskvos universitete, Peterburgo karo medicinos akademijoje. Mokydamasis Šiaulių gimnazijoje lietuvių kalbos klausimais susirašinėjo su Kauno kunigų seminarijos klierikais.
1885 m. kartu su Povilu Matulioniu parašė aritmetikos vadovėlį.
Studijuodamas Peterburge padėjo išleisti Antano Juškos žodyną, per atostogas tyrinėjo savo gimtąją tarmę. 1889 m. ją aprašė Peterburgo geografų draugijai ir gavo sidabro medalį. Rinko vietovardžių ir pavardžių medžiagą, deja, rinkiniai sudegė Šiauliuose per Pirmąjį pasaulinį karą. Rašybos ir kitais klausimais rašė žurnale „Draugija“. Bendravo su Filipu Fortunatovu.
Pantalasas

Pantalasas (gr. pan + thalassa 'jūra'] – hipotetinis milžiniškas pasaulinis vandenynas, kurio užuomazga siejama su neoproterozojumi. Nuo silūro periodo sėmė pusę Žemės rutulio, o vėliau iš visų pusių skalavo Pangėjos žemyną.
Volčinas

Geografija

Apylinkės centras Volčinas išsistatęs prie Pulvos upės, 55 km į pietvakarius nuo rajono centro Kamianeco. Gyvena 508 žmonės (2009 m. duomenys). Veikia vidurinė mokykla, ambulatorija su ligonine, kultūros namai su biblioteka, pašto skyrius. Išlikusios senosios katalikų ir judėjų kapinės.

Istorija

Sena didikų Gosevskių, Poniatovskių ir Čartoriskių valda. Pastarieji 1750 m. pasistatė didingus rūmus, pasodino parką. Rūmuose 1732 m. gimė būsimasis Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Stanislovas Augustas Poniatovskis. 1729–1733 m. Krokuvos kaštelionas Stanislavas Poniatovskis fundavo Švč. Trejybės bažnyčią. 1761 m. lapkričio 19 d. Poznanės vyskupas Teodoras Kazimieras Čartoriskis Voločine sutuokė kunigaikštį Adomą Kazimierą Čartoriskį su Izabele Fleming.   
Nuo 1828 m. dvarą valdė Puslovskiai, vėliau – Marčevskiai. XIX a. sodyba buvo apleista, rezidencija 1844 m. nugriauta. 1938 m. iš Šv. Kotrynos Aleksandrietės bažnyčios Sankt Peterburge į Volčino Švč. Trejybės bažnyčios kriptą slapčia perkelti ATR valdovo Stanislovo Augusto Poniatovskio palaikai. Vėliau kaimas, kaip ir visa Vakarų Baltarusija įėjo į Baltarusijos TSR sudėtį. 1988 m. TSRS vadovybė perdavė apiplėštus valdovo palaikus Lenkijos Liaudies Respublikai, jie paskutinį prieglobstį rado Varšuvos Šv. Jono Krikštytojo arkikatedroje bazilikoje.
Barzdžių Medsėdžių paminklas partizanams

Paminklas

Atminimo ženklas tipinis, trikampės stačiasienės Laisvės kolonos su Jogailaičių dvigubo kryžiaus siluetu viršūnėje pavidalo, pilkšvo, stambaus grūdėtumo granito, suklijuotas iš dviejų statmenų šlifuotų plokščių, įtvirtintas į apskritą betoninį postamentą ir įbetonuotas žemėje.
Priekinėje (vakarų) pusėje akmenyje iškaltas tekstas: „BARZDŽIŲ MEDSĖDŽIŲ / KAIME / 1948 08 14 / ŽUVO / ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / KARDO RINKTINĖS / SKIRMANTO KUOPOS / PARTIZANAI“, pietų pusėje – teksto tęsinys: „KUOPOS VADAS / ADOMAS ŽEMELIS / GIRULIS JONAS / G. 1922 M. / JONAS VIBRYS / BANGA / G. 1918 M. / RYŠININKĖ / VALERIJA JOCKIENĖ / G. 1909 M.“ Užrašas paryškintas bronzos pudra. 
Paminklo aukštis – 1,70 m, sienelių plotis – 32,5–33 cm.

Istorija

Gavusi slapto informatoriaus Žaibo pranešimą apie Kretingos apskrities Salantų valsčiaus Barzdžių Medsėdžių kaime pasirodžiusius partizanus, MGB Salantų valsčiaus poskyrio viršininko leitenanto Paulausko vadovaujama karinė grupė, susidedanti iš penkių MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareivių ir vieno stribo, naktį į 1948 m. rugpjūčio 14-ąją atvyko į kaimą. Sutartu laiku informatorius išbėgo iš sodybos ir pranešė, kad jo name apsistojo 4 partizanai, tarp kurių yra moteris. 
Kareiviams apsupus namą, prasidėjo susišaudymas. Partizanai turėjo rankinį kulkosvaidį ir du automatus, o operatyvinė grupė buvo ginkluota 4 automatais ir 3 karabinais. Per kautynes salantiškis stribas Stasys Preibys keletą kartų siūlė partizanams pasiduoti, bet šie, sukoncentravę ugnį į jį, stribą nukovė.
Per 20 minučių trukusias kautynes žuvo partizanai, Kardo rinktinės Skirmanto (Skuodo) kuopos vadas Adomas Žemelis–Girulis Jonas (g. 1922 m.) ir būrio vadas Jonas Vibrys–Banga (g. 1918 m.). Širvydo (Kretingos) kuopos vadas Pranas Gricius–Albinas Kopūstas (g. 1920 m.) buvo sužeistas ir suimtas. Kartu buvusi partizanų ryšininkė, Benaičių kaimo valstietė Valerija Jockienė (g. 1909 m.) vienais duomenimis žuvo per susišaudymą, o kitais duomenimis po susišaudymo buvo suimta ir tą pačią dieną tardymo metu MGB Kretingos apskrities skyriaus būstinėje nužudyta.
Žuvusiems partizanams atminti Lietuvos gyventojų ir rezistencijos tyrimo centro ir Kretingos rajono savivaldybės administracijos iniciatyva kaimo pietvakariniame pakraštyje, prie pagrindinio kelio 2018 m. pastatytas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas).  Mūšio ir žuvimo vieta yra 890 m į šiaurės rytus nuo atminimo vietos, už laukuose stūksančio miškelio.
NKL 2010–2011 m. sezonas

NKL 2010–2011 metų sezonas – 6-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 15 klubų. Lygoje triumfavo Pasvalio „Pieno žvaigždės“.
Vilniaus lietuvių sporto klubas

Vilniaus lietuvių sporto klubas – tarpukaryje Vilniuje veikusi sporto organizacija. Jos tikslas – žadinti susidomėjimą sportu ir fizine kultūra Vilniaus krašto lietuvių visuomenės tarpe, sudaryti galimybę sportuoti savo nariams.

Istorija

Iniciatyva suburti neabejingus sportui tautiečius kilo Vilniaus lietuvių studentų sąjungos sporto sekcijos nariams. Buvo sudaryta iniciatyvinė grupė įstatams paruošti, 1935 m. jie buvo patvirtinti. Vytauto Didžiojo gimnazijos salėje 1935 m. lapkričio 20 d. įvyko steigiamasis susirinkimas. Valdybos pirmininku išrinktas Bronius Untulis, vicepirmininku – Leonardas Palevičius; į valdybą dar pateko Augustinas Mačionis, J.Pivorius ir St.Micius (ūkvedys).
Veikė stalo teniso, slidinėjimo, baidarių, gimnastikos, lengvosios atletikos ir žaidimų sekcijos. Pastarosiose dvejose dalyvavo ir sportininkės merginos. Buvo įsigyta nemaža sporto inventoriaus. 1937 m. į valdybą vietoj A.Mačionio ir J.Pivoriaus išrinkti Jadvyga Kazlauskaitė ir Vladas Blažys.
Klubui augo graži pamaina – Vilniaus moksleivių tarpe sportas buvo populiarus, miesto gimnazistų pagrindu sudaryta komanda laimėjo 1938 m. Tautinės lietuvių olimpiados tinklinio varžybas. Vytauto Didžiojo gimnazijoje fizinio lavinimo mokytoju dirbo Varšuvos centrinio fizinės kultūros instituto ir Vilniaus universiteto auklėtinis Pranas Žižmaras. Grąžinus miestą Lietuvai, šio Klubo pagrindu buvo suformuota Vilniaus sporto apygarda (pirmininkas Pr.Žižmaras), o 1940 m. birželio 16 d. surengtos pirmosios futbolo ir lengvosios atletikos varžybos Vilnius–Kaunas.
Prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas sportinę veiklą mieste paralyžiavo ir klubo veikla nutrūko.
Kolumbija

Literatūra

Garsiausias ne tik Kolumbijos, bet ir vienas garsiausių visos Lotynų Amerikos rašytojų, Nobelio literatūros premijos laureatas – Gabriel García Márquez, išgarėjęs savo kūriniu Cien años de soledad („Šimtas metų vienatvės“).

Muzika

Kolumbijos muzikoje be įprastų Lotynų Amerikos bruožų, labai ryški afrokaribietiška įtaka. Šalies nacionaliniu šokiu laikoma kumbija (cumbia). XX a. Kolumbijoje buvo populiari bambuco, vallenato, porro muzika. Išplitus valsui susiformavo vietinis variantas pasillo. Šiuo metu populiariausia yra latina pop ir salsa muzika. Paplitęs regis. Šalį garsina tokie atlikėjai kaip Shakira, Juanes, Charlie Zaa, Joe Arroyo, Boogaloo, Carlos Vives.

Virtuvė

Pagrindinis valgymo laikas Kolumbijoje – almuerzo (pietūs), valgomi apie 13–14 val. Sudaro 3 patiekalai: sriuba, pagrindinis patiekalas ir desertas bei gėrimai. Kolumbijos virtuvėje naudojama daug vaisių, nežinomų kitose šalyse. Labai skirtingi valgiai valgomi skirtinguose regionuose. Tradicinis Kolumbijos valgis – Bandeja paisa, kurį sudaro ryžiai, pupos, jautiena, dešra, avokadas ir įvairūs kiti priedai. Plačiai gaminama Ajiaco – vištienos sriuba.
Siudad Vjecha

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1527 m. konkistadoro Chorchės de Alvarado ir pavadinta Gvatemalos Santjagu (Santiago de Guatemala). Miestas tapo Gvatemalos generalkapitonijos sostine, bet 1541 m. rugsėjo 11 d. buvo sunaikintas Agvos ugnikalnio laharo. Nauja sostinė įkurta dabartinėje Antigvoje, o atsikūręs miestas imtas vadinti Siudad Vjecha.
XIV Europos futbolo čempionatas

Muzika

Oficialia čempionato daina paskelbta Vokietijos dainininkės Oceana kūrinys „Endless Summer“. Komandoms įžengiant į stadioną leidžiamas orkestrinis Two Steps from Hell kūrinys „Heart of Courage“.

Kritika dėl rasizmo, antisemitizmo ir chuliganizmo

2012 m. gegužės 28 d. BBC laidoje „Panorama“ žurnalistai išreiškė susirūpinimą dėl didelio sirgalių rasizmo, antisemitizmo ir chuliganizmo pasireiškimo Ukrainos ir Lenkijos futbolo stadionuose.
Laidos rengėjai lankėsi vietinėse futbolo rungtynėse ir tapo liudininkais tokių įvykių, kai sirgaliai skanduoja nacių šūkius „Sieg Heil“, įvairius antisemitinius išsireiškimus ir beždžionių garsus skirtus juodaodžiams žaidėjams. Pakalbintas buvęs Anglijos rinktinės juodaodis žaidėjas Sol Campbell išreiškė susirūpinimą tokia situacija ir patarė sirgaliams „likti namuose ir čempionatą žiūrėti per televizorių“.
Birželio 8 dieną per komandos treniruotę Olandijos rinktinė sulaukė rasistinių šūkių iš žiūrovų tribūnose, tačiau UEFA nesureikšmino šios situacijos ir jokių veiksmų nesiėmė.
Dėl rusų sirgalių chuliganiško elgesio ir sukeltų muštynių per ir po rungtynių su Lenkijos ekipa, Rusijos futbolo sąjunga birželio 13 dieną buvo nubausta 120 000 eurų bauda ir lygtine -6 taškų bausme 2016 m. Europos futbolo čempionato atrankos rungtynėms.
Fluoritas

Fluoritas – halogenidų klasės mineralas, kalcio fluoridas, CaF₂.
Pagal Moso skalę fluorito kietumas yra 4. Kristalinė struktūra – kubinė, rečiau oktaedras ar dodekaedras.
Fluoritas pasižymi fluorescentinėmis savybėmis, kai kurie fluorito pavyzdžiai pasižymi termofluorescentinėmis savybėmis.
Jis būna pačių įvairiausių spalvų: permatomas, baltos, geltonos, raudonos, mėlynos, žalios. Žinomas nuo Antikos laikų.
Randamas dažniausiai žematemperatūriniuose hidroterminiuose plyšiuose. Taip pat granituose, marmuruose ir kitose metamorfinėse uolienose.
Naudojamas plieno, aliuminio, fluoro vandenilio rūgšties gamyboje ir kt.
Petras Viesiolovskis

Biografija

Jaunystėje studijavo reformatiškame universitete Vokietijoje. Prieš santuoka su žmona 1579 m. atsivertė į katalikybę. Buvo Balstogės rūmų statybų pradininkas. Finansavo Balstogės Marijos Dangun Žengimo arkikatedros bazilikos ir Stara Kamenos Šv. Onos bažnyčios statybas.

Šeima

Tėvas: Petras Viesiolovskis, motina – Kotryna Valavičiūtė. 1579 m. susituokė su Sofija Lubomirskaite ir susilaukė Kristupo Viesiolovskio.
Rimantas Zizas

Biografija

Mokėsi Zapyškio septynmetėje mokykloje. 1967 m. baigė Kačerginės vidurinę mokyklą, 1975 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1988 m. humanitarinių mokslų daktaras, disertacija „Lietuvos KP(b) veikla 1944–1948 m. likviduojant vokiečių fašistinės okupacijos padarinius respublikoje“. 
Iki 1990 m. buvo Partijos istorijos instituto prie LKP CK vyr. bendradarbiu. Nuo 1990 m. dirba Lietuvos istorijos institute.
Nanzhao

Susikūrimas

VIII a. prie Erhai ežero bajų tauta sukūrė daug smulkių valstybėlių, kiniškai vadinamų zhao. Šaltiniai mini tokias zhao, kaip Mengshe, Mengsui, Langqiong, Dengtan, Shilang ir Yuexi. 728 m. pietinės zhao (Mengshe) valdovas Piluoke užėmė kitas valstybes ir susikūrė Nanzhao (kin. pietinė zhao). Jos sostine tapo Taihe (netoli nuo Dali miesto).

Žlugimas

IX a II pusėje Nanzhao ėmė silpti. 873 m. jos armijos atsitraukė iš Čengdu. 878 m. valstybė buvo pervardinta Dafengmin (大封民 Dafengmin).
902 m. šalis nugrimzdo į suirutę: iki tol valdžiusi dinastija buvo nuversta, ir į valdžią atėjo Dženg (郑 Zheng) giminė, o valstybė pakeitė pavadinimą į Dačanghe (大长和 Dachanghe). 928 m. įsigalėjus Jang (杨 Yang) giminei, vėl pakeistas pavadinimas, – iš pradžių į Datiansing (大天兴 Datianxing), o nuo 829 m. – į Daining (大义宁 Dayining).
Galiausiai 937 m. į valdžią atėjo nauja, – Duan, – dinastija, ir valstybė pakeitė pavadinimą į Dali. Taip prasidėjo naujas valstybės klestėjimas.
Vincas Kemežys

Biografija

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, Pirmojo pasaulinio karo metu – Martyno Yčo gimnazijoje Voroneže. 1920 m. baigė gimnaziją Smeloje (Ukraina). 
Nuo 1922 m. dirbo Eltoje, 1930–1933 m. jos atstovas Rygoje. 1928–1929 m. redagavo savo įsteigtą bulvarinio pobūdžio laikraštį „Sekmadienis“. Studijavo Lietuvos universiteto Teisių fakultete. Nuo 1933 m. laikraščio „Lietuvos aidas“ redaktorius ir vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1934–1936 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos pirmininkas. Nuo 1938 m. dirbo LR vidaus reikalų ministerijos Visuomeninio darbo valdyboje. 1940 m. Vilniaus cenzorius. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945 m. Hasendorfe redagavo laikraštį „Lietuvis“. Po Antrojo pasaulinio karo sovietinio saugumo suimtas, nuteistas ir ištremtas į Sibirą.
Nuo 1922 m. bendradarbiavo spaudoje – į leidinius „Lietuvos aidas“, „Lietuva“, „Trimitas“, „Vairas“ ir kt. rašė straipsnius ekonomikos, politinėmis, socialinėmis temomis. Išvertė romanų (Ivanas Turgenevas. Pirmoji meilė. – Kaunas: Spaudos fondas, 1937; Aleksandras Grynas. Nameikio žiedas. – Kaunas: Spaudos fondas, 1939.).
Vladas Drebickas

Biografija

1954 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1954–1961 m. Šiaulių agrozootechnikumo, nuo 1956 m. ir Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas. Nuo 1961 m. Vilniaus pedagoginio instituto (VPI, nuo 1993 m. VPU) dėstytojas, nuo 1979 m. profesorius. 1966 m. VPI Probleminės augimo stimuliatorių laboratorijos įsteigimo iniciatorius ir iki 1984 m. vadovas. 1973 m. biologijos mokslų daktaras. 
Išradimo „Būdas pagal plauko sudėtį nustatyti mikroelementų apykaitos lygį organizme“ autorius.