google/wiki40b huggingface dataset:
Antanas Škėma

Biografija

Gimė 1910 m. (pagal gimimo liudijimą – 1911 m.) Lodzėje, Lenkijoje, kur jo tėvas buvo išsiųstas mokytojauti. Pirmojo pasaulinio karo metais su tėvais gyveno Voroneže (Rusija), vėliau – Ukrainoje.
1921 m. grįžo į Lietuvą. Mokėsi Radviliškio progimnazijoje, Kauno „Aušros“ gimnazijoje. 1929 m. įstojo į Lietuvos universiteto Medicinos fakultetą, 1931 m. perėjo į Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultetą. 1935 m. įstojo į Vlado Sipavičiaus-Fedoto vadovaujamą dramos studiją. Dar būdamas joje, buvo priimtas į Valstybės teatrą Kaune. 1936–1940 m. Valstybės teatro aktorius. 1940–1944 m. Vilniaus miesto teatro aktorius, vėliau – ir režisierius. Vaidino beveik visuose tuo metu statytuose spektakliuose. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, kur dirbo įvairiuose lietuvių meniniuose sambūriuose: Augsburgo dramos teatre, Hanau „Atžalyne“, meno ansamblyje „Sietynas“, „Dainavos“ meno ansamblyje, „Klumpės“ literatūriniame kabarete. 1949 m. atvyko į JAV. Dirbo įvairius fizinius darbus – fabriko darbininku, lifto aptarnautoju. Dalyvavo kultūriniuose sambūriuose, vaidino Čikagos teatre, Bostono dramos sambūrio pastatymuose. 1960–1961 m. dirbo „Vienybės“ redakcijoje. Skaitė daug paskaitų, rašė ir spausdino straipsnius teatro ir literatūros klausimais įvairiuose leidiniuose. Žuvo automobilio avarijoje Pensilvanijoje.

Kūryba

Debiutavo 1929 m. „Lietuvos aide“ išspausdinta novele „Baimė“. Kūryba labai autobiografinė: pagrindiniai jo kūrinių veikėjai dažnai turi paties rašytojo bruožų, neretai minimi Kaunas, Ukraina, kur A. Škėma praleido vaikystę ir jaunystę, vaizduojami miestai, kuriuose jis gyveno vėliau. „Baltos drobulės“ pagrindinis veikėjas Antanas Garšva dirbo liftininku, kaip ir pats Škėma. Stilius originalus, kupinas netikėtų metaforų, pasąmonės prasiveržimų, nuostabių grožio švystelėjimų, yra stilistinių kontrastų: greta lyrinių, estetiškai švelnių atskleidimų staiga parodomi vulgarūs, ciniški vaizdai, šiurkštūs žodžiai.
Kūrybai būdinga ironija, autoironija, groteskas, siurrealistinė poetika (iracionalūs vaizdai, alogizmas, pasąmonės srautas su praeities fragmentais, vizijom) rodo psichologinę ir filosofinę neviltį. Autorius atsisako klasikinių prozinio pasakojimo bei draminės kalbos formų – aiškios išorinio ir vidinio pasaulio srities, laiko, erdvės, vientisumo, nuoseklaus siužeto. Iš pirmo žvilgsnio gali pasirodyti, kad tai tik neapgalvotas sąmonės srautas, valdomas atsitiktinių impulsų ir subjektyvių nuotaikų. Tačiau įsigilinus pastebimas apgalvotas planas, randamos nuorodos į kultūros ženklus, į Bibliją, mitologiją, filosofinius kūrinius. Todėl norint suprasti A. Škėmos kūrybą, reikia nemenkos erudicijos.
Rašytojo kūryboje jaučiama Vakarų kultūros įtaka. Jis pats teigė, jog lietuvių meninis žodis turėtų pasiremti šiuolaikiniu Vakarų mentalitetu, kurį formuoja Zigmundo Froido ir Karlo Jungo teorijos, Igorio Stravinskio ir Bela Bartoko muzika, Pablo Pikaso ir Salvadoro Dali tapyba, Arturo Rimbaud ir Ezra Poundo poezija, Franco Kafkos ir Albero Kamiu proza.
Maya

Apžvalga

Maya yra naudojama šiandieną daugelyje filmų ir yra populiarus komercinis integruotas 3D programų paketas, išsivystęs iš Alias programos PowerAnimator. Programos pavadinimas kilęs iš Sanskrito kalbos žodžio reiškiančio iliuziją. Maya leidžiama dvejomis versijomis: Maya Complete („apkarpytas“ programos paketas) ir Maya Unlimited (pilnas programos paketas). Maya Unlimited kainuoja panašiai kaip ir kitos komercinės programos, tačiau priskiriama prie brangesniųjų programų. Maya Personal Learning Edition (PLE) yra mokymuisi skirtas Maya leidimas, kuris siūlomas nekomerciniui naudojimui nemokamai. Paveikslėliai sukurti Maya PLE paketu yra pažymėti specialiu ženklu.
Risaraldos departamentas

Geografija

Departamento teritorija driekiasi Centrinė Kordiljera, iškylanti virš 4500 m (Santa Isabelės, Kindijo ugnikalniai) ir Vakarų Kordiljera, pasiekianti 4000 m aukštį (Cerro Tamaña k.). Abi kordiljeras skiria Kaukos upės slėnis. Departamente yra Los Nevados nacionalinis parkas.

Ekonomika

Risaralda – viena svarbiausių kavos auginimo sričių Kolumbijoje. Taip pat auginamos cukranendrės, bananai, juka, kakava, bulvės, kukurūzai, ananasai, medvilnė, vaisiai. Gyvulininkystė (pieninė ir mėsinė). Maisto, tekstilės, popieriaus pramonė.
Mostyn Town FC

Istorija

Pastaraisiais dešimtmečiais yra žaidę Cymru Alliance lygoje, bet joje neįsitvirtino.
Huambo provincija

Geografija

Paviršius išraižytas kalnų ir plokščiakalnių. Huambo provincijoje yra aukščiausia šalies vieta – Moko kalnas. Gausu naudingųjų iškasenų (mangano, deimantų, volframo, geležies, aukso, sidabro, vario) telkinių. Būdingi kserofitiniai krūmynai, savanos.
Samoa istorija

Naujosios Zelandijos valdymas ir nepriklausomybė

1914 m. rugpjūčio 29 d. Naujosios Zelandijos kariai išlipo 'Upolu ir užgrobė Vokietijos Samoa, nes britai paprašė perimti ten buvusią vokiečių radijo stotį. 1919 m. pagal Versalio sutartį Vokietija atsisakė pretenzijų į Samoa. Nuo tada ši salyno dalis pradėta vadinti Vakarų Samoa.
Nuo Pirmojo Pasaulinio karo pabaigos iki 1962 m. Naujoji Zelandija valdė Samoa kaip C klasės mandatą su Tautų Sąjungos pasitikėjimu. Tuo metu salą valdė Naujosios Zelandijos pareigūnai ir jie buvo atsakingi už du didelius incidentus. Pirmasis - apie penktadalis Samoa gyventojų mirė per 1918-1919 m. gripo epidemiją. Tyrimas nustatė, kad prieš atvykstant "Tahune" iš Oklando 1918 m. lapkričio 7 d., epidemijos nebuvo (Naujosios Zelandijos pareigūnai leido laivui švartuotis nesilaikant karantino), po septynių dienų Upolu kilo epidemija ir išplito po kitas salas.
Kitas incidentas kilo Mau judėjimui taikiai protestuojant prieš blogą Naujosios Zelandijos administracijos elgesį su samoiečiais. Tuo metu Mau judėjimui vadovavo Olaf Nelson, pusiau samojietis, pusiau švedas. Nelsonas buvo ištremtas apie 1930 m., bet rėmė judėjimą financiškai ir politiškai. Naujai išrinktas Mau lyderis, didysis vadas Tupua Tamasese Lealofi, vedė taikią demostraciją į Apijos centrą 1929 m. gruodžio 28 d. Naujosios Zelandijos policija bandė suimti vieną demontracijos lyderių. Kai jis pasipriešino tarp Mau ir policijos kilo peštynės. Pareigūnai pradėjo bet kaip šaudyti į minią iš automatinio ginklo. Vadas Tamasese buvo nušautas į nugarą kai bandė nuraminti minią. Iš viso žuvo 11 žmonių, sužeista 50. Ta diena Samoa žinoma kaip Juodasis šeštadienis. Mau augo toliau ir išliko taiki. Samoiečių pastangomis 1962 m. šalis gavo nepriklausomybę ir pasirašė Draugystės sutartį su Naująja Zelandija. Samoa yra antroji-trečioji šalis Ramiojo vandenyno regione gavusi nepriklausomybę po Naujosios Zelandijos (dėl Tongos vyksta ginčai). 2002 m. Naujosios Zelandijos premjerė Helen Clark kelionėje į Samoa oficialiai atsiprašė už abu incidentus.
1997 n. liepą buvo pataisyta konstitucija ir Vakarų Samoa tapo Samoa kaip šalį vadino JTO nuo įstojimo 1976 m. Amerikos Samoa tam priešinosi, nes, jos nuomone, gali kilti nesusipratimų. Amerikos Samoa vis dar vartoja terminą Vakarų Samoa. Nors abiejų Samoa gyventojai turi bendrą kalbą ir tautybę, jų kultūra vystėsi skirtingomis kryptimis. Amerikos Samoa gyventojai emigravo į JAV ir pamėgo Amerikietišką futbolą ir beisbolą, o Samoa gyventojai emigravo į Naująją Zelandiją ir jie labiau mėgsta regbį ir kriketą. Kelionių rašytojas Paul Theroux pastebėjo, kad Samoa gyventojai labiau linkę išlaikyti savo tapatybę nei Amerikos Samoa gyventojai, kurie artimesni vakarietiškoms normoms.
2007 m. mirė 27-asis Malietoa dinastijos eilėje Malietoa Tanumafili II.
Semtex

Semtex – bendros paskirties plastiškoji sprogstamoji medžiaga, kurios pagrindinė dalis yra heksogenas arba PETN. Naudojama kaip komercinė sprogstamoji medžiaga, pvz., griovimo darbams, taip pat kariniams reikalams. Ankstesni semtekso variantai buvo mėgstami teroristų, kadangi juos yra sunku aptikti. Semteksas buvo panaudotas sprogdinant Pan Am Flight 103 reiso lėktuvą.

Istorija

Semteksą XX a. 6-ojo dešimtmečio pabaigoje išrado Stanislavas Brebera (Stanislav Brebera), VCHZ Synthesia chemikas. Mišinys pavadintas pagal Semtiną (Semtín), Pardubicės (Čekija) priemiestį, kur 1964 m. semteksą ėmė gaminti. Vėliau gamyklą pervadino, ir ji tapo Explosia s.a., Synthesia padaliniu.
Semteksas lengvai minkomas kaip ir kitos plastiškosios sprogstamosios medžiagos (SM), pvz., C-4. Nuo kitų to meto plastiškųjų SM jis skyrėsi tuo, kad tiko naudoti platesniame temperatūrų intervale. Be to, semteksas skyrėsi spalva, jis buvo dažomas plytiškai oranžine spalva, o, pvz., C-4 buvo baltas.
Naujoji sprogstamoji medžiaga buvo plačiai eksportuojama. Pvz., Šiaurės Vietnamas Vietnamo karo metu gavo 14 tonų semtekso. Labai stambus vartotojas buvo Libija, kuri 1975–1981 m. iš Omnipol nupirko apie 700 tonų semtekso.
Semteksas populiarus, pvz., Artimųjų Rytų islamo ar Šiaurės Airijos IRA ir kt. airių kovotojų tarpe.
Semtekso eksportas sumažėjo po to, kai buvo susietas su teroristų sprogdinimais. Semtekso eksportą ėmė vis labiau varžyti, ir nuo 2002 m. visus Explosia pardavimus kontroliuoja vyriausybė.

Po 2001 m. kasmet pagaminama tik apie 10 tonų semtekso, kuris daugiausia naudojamas Čekijos viduje.
Judu

Judu (kin. 幽都, pinyin: yōudū – 'tamsos sostinė') senovės kinų mitologijoje – požeminio pasaulio (Diju) sostinė, esanti pačioje šiaurėje. Buvo manoma, kad vartai, vedantys į Judu, yra Budžoušano kalno šiaurės vakaruose. Pasak „Huainanzi“ knygos, Judu tiesiog reiškė patį šiauriausią tašką.
Hermanas Jakužaitis

Biografija

Spaudoje bendradarbiavo nuo 1918 m. laikraštyje „Prūsų lietuvių balsas“. Dirbo Klaipėdoje leistų laikraščių „Lietuvos keleivis“, „Klaipėdos žinios“, „Pajūrio sargas“ ir kt. redaktorius. Kaune buvo Klaipėdos ir užsienio spaudos atstovas, prieš Antrojo pasaulinio karo pabaigą – Lietuvos spaudos atstovas Berlyne, prie Vokietijos Reicho vyriausybės. 1952 m. Vokietijoje redagavo laikraščio „Keleivis“ Nr. 1-5, nuo 1953 m. – biuletenį „ELTA–Pressedienst“. Bendradarbiavo įvairiuose lietuvių ir užsienio laikraščiuose.
Burundžio vėliava

Burundžio vėliava patvirtinta 1967 m. kovo 28 d. Žalia spalva simbolizuoja viltį, balta – tyrumą, o raudona – kovą dėl nepriklausomybės. Baltas įžambus kryžius dalija vėliavą į keturias dalis, dvi žalias ir dvi raudonas. Centre yra skritulys su trimis žvaigždėmis, vaizduojančiomis tris pagrindines Burundžio etnines grupes: Hutu, Twa ir Tutsi. Jos taip pat simbolizuoja tris valstybės šūkio elementus: vienybę, darbą ir pažangą.
Pataisiniai

Šaltiniai

LEKAVIČIUS A., 1989: Vadovas augalams pažinti. – Vilnius.
Maupihaa

Maupihaa arba Mopelia – koralinis atolas Prancūzų Polinezijoje, Draugijos salose (Pavėjinėse salose), 160 km į šiaurę nuo Maupiti. Priklauso Maupiti komunai. Plotas 3,6 km². Sala negyvenama.
Koordinatės: 16°48′0″S 153°57′0″W
Maupihaa atolas apskritimo formos. Centrinę dalį užima rifais atribota lagūna. Didžioji atolo sausumos dalis yra šiaurėje. Vakaruose yra dar dvi salelės. Saloje saugomi jūrų vėžliai. Į salą atvyksta tik kokospalmių derliaus nuėmėjai iš kitų salų.
Atolą 1767 m. atrado anglas Samuel Wallis. Vadinta Lorde Howe vardu. Randama senovės polineziečių radinių. 1997 m. ir 1998 m. smarkiai nukentėjo nuo uraganų.
Zenonas Šimkūnas

Biografija

Lietuvos krikščionių demokratų partijos Pakruojo rajono skyriaus narys, skyriaus valdybos narys.
1990–1995 m. Pakruojo rajono tarybos deputatas, 1995 m. ir 1999–2000 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Paulina Marijona, vaikai: Zenonas, Eugenija, Egidijus, Regina, Eglė.
Pieninų nacionalinis parkas (Slovakija)

Turizmas

Nacionalinis parkas garsėja gamtos grožiu, ypač Dunajeco upės tarpekliais, biologine rūšių įvairove. Tarp turistų populiarūs pėsčiųjų ir kalnų upių vandens maršrutų trasos, etnografiniai kaimai, ypač Červeny Klaštoras, kur įkurtas liaudies kutūros muziejus.
Valentina Vaičiūnienė

Biografija

Nuo 1993 m. Ukmergės Aukštesniosios žemės ūkis|žemės ūkio mokyklos dėstytoja. 1996–2000 m. Seimo nario padėjėja sekretorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ukmergės rajono skyriaus narė.
2000–2003 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše).
Mokyklos profsąjungos pirmininkė. Ukmergės rajono moterų centro „Gaja“ pirmininkė, projekto „Nedelsk“ gerosios valios ambasadorė.
Efemerinis portas

Efemerinis portas – internetinio protokolo (paprastai UDP arba TCP) portas, laikinai pakeičiantis standartinį, kad šis liktų laisvas kitoms galimoms sesijoms.
Serverio pusės porto numeriai yra standartiniai (80 – HTTP ir pan). Kliento pusės porto numeris gali būti bet koks, todėl galima, pavyzdžiui, naudotis dviem naršyklėmis vienu metu – jos viena kitai netrukdo. Sesijos pradžioje serveris paprastai iškart nurodo naudoti kitą, nestandartinį porto numerį, kad standartinis portas būtų laisvas pradėti kitoms sesijoms su vėlesniais klientais. Taigi dauguma informacijos pasikeičiama naudojant du nestandartinius portus. Šie portai, galiojantys vien tai sesijai, vadinami efemeriniais.
Efemerinių portų standartinis intervalas yra nuo 49152 iki 65535 . Linux neretai naudoja portus nuo 32768 iki 61000, FreeBSD iki v. 4.6 naudojo portus nuo 1024 iki 4999, Microsoft Windows iki Server 2003 naudojo portus nuo 1025 iki 5000. Windows Vista, Windows 7, ir Windows Server 2008 naudoja standartinį intervalą.
Sventochlovicės

Istorija

Miestas žinomas nuo XIII a. Tarp XIII-XIV a. gavo Magdeburgo teises. Iki 1920 m. priklausė Vokietijai. 1920 – 1939 m. priklausė Lenkijai, o 1939 – 1945 m. vėl okupuotas Vokietijos. 
1943 m. Švientochlovicėje atidaryta Eintrachthütte darbo stovykla. 1945 m. atėjus komunistams paversta į Zgodos koncentracijos stovyklą. Nužudyta apie 2500 lenkų. Masines žudynes iniciavo Lenkijos žydas Salomon Morel, kuris šiuo metu slapstosi Izraelyje.

Ekonomika

Akmens anglių gavyba. Juodoji ir spalvotoji metalurgija, mašinų pramonė.
Karštasis taškas

„Karštasis taškas“ – vieta Žemėje, kur ilgą laiką vyksta vulkanizmo procesai. Šį reiškinį pirmasis aprašė John Tuzo Wilson'as 1963 metais, pastebėjęs, kad kai kurių salų grandinės susidarė dėl tektoninių plokščių judėjimo virš nejudančių karštų taškų, kurie yra giliau.
Manoma, kad karštieji taškai susidaro dėl siaurų mantijos srautų, kylančių iš mantijos ir branduolio ribos. Šie srautai vadinami pliumais.
Žemėje yra suskaičiuojama apie 50 karštųjų taškų.
Augustas Vossas

Biografija

Baigė Tiumenės mokytojų institutą. 1939–1940 m. vidurinės mokyklos mokytojas. Nuo 1940 m. Raudonosios armijos politinis darbuotojas. 1945 m. atsiųstas į Latviją partiniam darbui.
Nuo 1960 m. Latvijos KP sekretorius, nuo 1966 m. I-asis sekretorius, šiame poste pakeitė į Maskvą pervestą Arvydą Pelšę.1984–1989 m. SSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių tarybos pirmininkas. 1966–1989 m. SSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas. 1971–1990 m. SSKP CK narys.
Palaidotas Maskvos Trojekurovo kapinėse. Latvijoje Augustas Vossas buvo ypač nemėgstamas, kadangi nemokėjo latvių kalbos ir buvo laikomas svetimu statytiniu.
Ratlino sala

Ratlino sala (air. Reachlainn, angl. Rathlin Island) – sala Airijos jūroje. Priklauso Antrimo grafystei. Šiauriausias Šiaurės Airijos taškas.
Ratlinas yra vienintelė apgyvendinta Šiaurės Airijos sala, kuri yra suskirstyta į 22 gyvenvietes. Populiacija – 135 žmonės. Apverstos „L“ formos sala yra 6 km ilgio, rytų-vakarų kryptimi, bei 4 km ilgio šiaurės-pietų kryptimi. Aukščiausias salos taškas yra Slieveard kalva, iškilusi 134 m virš jūros lygio. Ratlinas yra nutolęs 25 km į vakarus nuo Škotijos krantų.
Kaip ir likusios Britanijos salos, Ratlinas yra vulkaninės kilmės. Saloje peri jūriniai paukščiai, tokie kaip laibasnapiai narūnėliai, tripirščiai kirai, mormonai, alkai, bei daugelis kitų. Populiari vieta paukščių stebėjimui.
Piotras Čaikovskis

Piotras Iljičius Čaikovskis (rus. Пётр Ильич Чайковский; 1840 m. gegužės 7 d. – 1893 m. lapkričio 6 d.) – rusų romantinės eros kompozitorius, vienas produktyviausių vokalinės ir instrumentinės muzikos kūrėjų. Muzikai būdingas rusiškas charakteris, tačiau jo muzika buvo labiau vakarietiška, nei kitų tuometinių Rusijos kompozitorių, nes Čaikovskis sėkmingai derino rusiškas liaudies melodijas ir tarptautinius elementus.

Biografija

Piotras Čaikovskis gimė nedideliame Votkinsko miestelyje (Urale), metalurgijos fabriko direktoriaus šeimoje. Kai berniukui dar nebuvo suėję penkeri metai, jį ėmė mokyti prancūzė guvernantė. Būdamas šešerių metų, jis jau neblogai skaitė prancūziškai ir vokiškai. Iš kitų vaikų Piotras išsiskyrė nepaprastu švelnumu, jautrumu kito nelaimei ir bet kokiai neteisybei.
Pirmieji muzikiniai įspūdžiai, kaip pasakojo kompozitorius, susiję su neapsakomo grožio liaudies dainomis ir motinos dainuojamais romansais, arijomis. Iš visų kūrinių ypač ilgai atmintyje išliko Aliabjevo „Lakštingala“, visada primindavo motina.
Svarbi vieta muzikiniame kompozitoriau auklėjime tenka Čaikovskių namuose buvusiam muzikos instrumentui orkestrinai (mechaniniams vargonams). Ant jo velenėlių buvo įrašyti V. A. Mocarto, Dž. Rosinio, V. Belinio, G. Donicečio kūriniai. Ypač gilų įspūdį berniukui darė Mocartas, vėliau tapęs vienu mėgstamiausiu jo kompozitoriumi.
1850 m. motina nuvežė Piotrą į Peterburgo Teisės mokyklą. Vienas svarbiausių šios mokyklos privalumų buvo tas, kad čia norintiems buvo dėstoma muzika. Piotras tuoj pat įsijungė į mokyklos chorą, mokėsi skambinti fortepijonu. Kadangi jis turėjo gerą klausą ir malonų diskantą, jam dažnai tekdavo dainuoti sudėtingiausias partijas, o vienu metu net vadovauti mokyklos chorui. Laisvalaikio valandomis berniukas mėgdavo improvizuoti girdėtų operų ir savo paties sukurtomis temomis. Mokykloje jam pirmą kartą kilo mintis tapti kompozitoriumi.
1854 m. Čaikovskis pirmą kartą išgirdo Antoną Rubinšteiną. Ryški didžiojo rusų pianisto asmenybė, jo atsidavimas vien muzikai negalėjo neturėti Čaikovskiui poveikio, pasirenkant muziko kelią. Po metų Piotras, baigęs Teisės mokyklą ir pradėjęs dirbti Teisingumo ministerijoje, laisvu nuo tarnybos laiku ėmė studijuoti „generalbosą“, t. y. harmoniją. Kiek vėliau jis klausė A. Rubinšteino suorganizuotose „muzikos klasėse“ muzikos teorijos kurso, o 1862 m. įstojo i naujai atidarytą Peterburgo konservatoriją.

Kūryba

Reikšmingiausi kūriniai – 6 simfonijos, 10 operų, saviti baleto kūriniai (1876 m. „Gulbių ežeras“, 1889 m. „Miegančioji gražuolė“, 1892 m. „Spragtukas“), taip pat simfoninės poemos, koncertai fortepijonui, smuikui, serenada styginių orkestrui.
Pirmasis Petro laiškas

Pirmasis Petro laiškas – viena iš Naujojo Testamento knygų.
Apaštalas Petras kupinas džiaugsmo dėl priklausymo Jėzui Kristui, to džiaugsmo negali užtemdyti jokie kentėjimai. Petras yra tikras, kad Jėzus mirė už žmonių nuodėmes, prisikėlė ir vėl sugrįš ateityje, kad kentėjimuose grūdinamas tikėjimas. Petras taip pat moko krikščionis tobuliau tarpusavyje bendrauti.

Turinys

Laiške rašoma apie tikėjimą, viltį ir teisingą gyvenimą, teigiama, kad krikščionys yra išrinktoji tauta. Taip pat kalbama apie tai, kad Kristaus kentėjimai turi būti pavyzdys krikščionims. Rašoma ir apie žmonas bei vyrus, kentėjimus ir gerus darbus. Pateikiami patarimai Dievo žmonėms. Laiškas baigiamas linkėjimais.

Autorius ir parašymo laikas

Tradiciškai šio laiško autoriumi laikomas Petras, tvirtinama, kad jis šį laišką rašė (diktavo) Romoje, tikriausiai 64 m., kai krikščionys buvo persekiojami Nerono. Laiškas adresuotas krikščionims, kurie gyveno dabartinės Turkijos vakarinėje ir šiaurinėje dalyje.
FK Obolon-Brovar

Priešistorė

Egzistavo kitas klubas FK Obolonʹ Kiïv, kuris buvo įkurtas 1992 m. Tuo metu vadinosi pagal pagrindinio rėmėjo pavadinimą. 
2012 m. įsiplieskė konfliktas tarp vieno iš rėmėjų ir klubo vadovybės. Galiausiai komanda buvo išformuota. 
2013 m. vasario 21 d. oficialiai pranešta, kad klubas nebedalyvaus jokiose varžybose.

Klubo įkūrimas

2013 m. įkurtas naujas klubas "Obolon-Brovar" pavadinimu. 
Debiutavo 2015/2016 m. Pirmoje lygoje.
Klaipėdos miesto chorinė bendrija „Aukuras“

Veikla

Klaipėdos miesto chorinė bendrija „Aukuras“ yra savanoriška visuomeninė kūrybinė organizacija, jungianti Klaipėdos ir Vakarų Lietuvos regiono chorų vadovus, muzikos pedagogus, choristus ir kitus kūrybinius darbuotojus, vystančius ir puoselėjančius chorinį meną bei tęsiančius Vakarų Lietuvos, o ir visos Lietuvos Dainų švenčių bei tautinės chorinės kultūros tradicijas.

Apdovanojimai

Nacionaliniame bendruomenių konkurse „Tikime laisve“ Klaipėdos miesto chorinė bendrija „Aukuras“ buvo paskelbta nugalėtoja nominacijoje „Už kūrybiškumo ugdymą, kultūros tradicijų išsaugojimą ir sklaidą“ (2010 m.)
Pakistan Railways FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1950 m.
Kračkiemis

Istorija

Kaimas iškeldintas apie 1960 metus, prieš pastatant Kauno vandens jėgainę, kadangi pakilus vandens lygiui ir susidarant Kauno marioms, visas kaimas buvo užsemtas.

Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas kilęs tikriausiai nuo pavardės Kračka ir žodžio kiemas.
Svante Stockselius

Stig Svante Stockselius (g. 1955 m. gruodžio 31 d.) – švedų žurnalistas, buvęs vienas pagrindinių Eurovizijos dainų bei Vaikų Eurovizijos dainų konkursų rengimo vadovų.

Biografija

Svante Stockselius užaugo Okelbo miestelyje, centrinėje Švedijoje. 16 metų dirbo Stokholmo laikraštyje. Estijai laimėjus Eurovizijos dainų konkursą 2001 m., Stockselius buvo pakviestas estų televizijos ETV padėti rengti konkursą 2002 m.
2002 m. Stockselius tęsė veiklą švedų komercinėje televizijoje TV4, o 2003 m. tapo Eurovizijos dainų konkurso vykdomuoju direktoriumi.
Scott Putesky

Marilyn Manson

Putesky ir Brian Warner susipažino po vakarėlio klube, pavadintame The Reunion Room, vykusio Fort Loderdeile. Jie abu nusprendė įkurti grupę pavadinimu Marilyn Manson & The Spooky Kids, kurioje kiekvienas atlikėjas pasivadins serijinio žudiko ir gražios moters vardų kombinacija.
Putesky, kuris tuo metu buvo poetas, bet nerašė dainoms žodžių, pradėjo susitikinėti su Warner. Jie diskutavo apie savo pačių idėjas dėl muzikos, kūrybos ir vieną vakarą Brian užsiminė, kad jis norėtų įkurti grupę ir jam reikia jo pagalbos. Scott grojo gitara, bosine gitara ir klavišiniais, programavo Yamaha RX-8 Drum Machine ir mokė Brian dainuoti. 1990 m. sausį jie jau įrašinėjo tokias dainas, kaip „Red (in My) Head”, „White Knuckles”, „Cake and Sodomy” ir „Strange Same Dogma”. Kovą Warner prijungė du savo kurso studentus iš savo koledžio – Brian Tutunick ir Perry Pandrea. Grupės pirmasis šou buvo surengtas Churchills klube Majamyje 1990 m. balandžio 28 d., per Scott gimtadienį, vykstant „The Goods”, vietinės populiarios grupės koncerto atidarymui.
1996 m. jų abiejų kūrybingo darbo skirtumai privertė Putesky palikti grupę tik įpusėjus Antichrist Superstar albumo įrašymui. Vis dėlto šešios dainos jau buvo baigtos.

Darbas ne su Marilyn Manson

Daisy Berkowitz pradėjo įrašinėti savo dainas solo projektui, kuris buvo pavadintas Three Ton Gate. Jo trijų dainų demonstracija 3x3 buvo pirmasis jo paties darbas, nesusijęs su Marilyn Manson. Tas albumas buvo išleistas 1997 metais mažais kiekiais, greitai baigėsi jo leidyba. Tuo pačiu metu jis grojo gyvuose šou, pavadintuose The Linda Blairs, kuris sukurtas Jack Off Hill įkūrėjos.
1998 m. pabaigoje jis dirbo su Jack Off Hill ir grojo gitara 1999 m. West Coast ture. Jo pirmas įrašytas darbas su šia grupe buvo EP Covetous Creature. 1999 m. pabaigoje Scott pasitraukė iš Jack Off Hill. Jis grįžo atgal į Fort Loderdeilą ir pabandė atgaivinti Three Ton Gate veiklą, bet nesėkmingai. Jis išleido 21 neparodytą visuomenei bendrą Marilyn Manson & The Spooky Kids darbą.
2010 m. jis oficialiai prisijungė prie grupės Kill Miss Pretty po bendro darbo su jais kuriant singlą Judy Garland. Grupė pabandė atkurti Manson dainą She’s Not My Girlfriend.
Putesky pavyko atgaivinti Three Ton Gate 2011, kai jis nuvyko į Niujorką. Tuo metu jis išleido dar vieną Spooky Kids darbą Deform School.

Mirtis

2013 m. rugsėjį Putesky buvo diagnozuotas ketvirtosios stadijos gaubtinės žarnos vėžys. Jis mirė 2017 m. spalio 22 dieną.
XVIII amžiaus 1-as dešimtmetis

XVIII amžiaus pirmasis dešimtmetis prasidėjo 1701 metais ir baigėsi 1710 metais.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XVII amžius – XVIII amžius – XIX amžius
Dešimtmečiai:
6-as7-as8-as9-as10-as
- 1-as -
2-as3-as4-as5-as6-as
Metai: 1701 1702 1703 1704 1705 1706 1707 1708 1709 1710