Jungtinės Amerikos Valstijos

Šalies pavadinimo kilmė

1507 m. vokiečių kartografas Martinas Valdzemiuleris sudarė pasaulio žemėlapį, kuriame Vakarų pusrutulio žemės buvo pavadintos Amerika (italų keliautojo ir kartografo Amerigo Vespučio vardu).  Buvusios trylika Britanijos kolonijų Nepriklausomybės deklaracijoje pirmosios pavartojo dabartinį šalies pavadinimą – „vieninga 13-os jungtinių Amerikos Valstijų deklaracija“, 1776 m. liepos 4 d. priimta „jungtinių Amerikos Valstijų atstovų“ (žodis „jungtinės“ deklaracijoje vienareikšmiškai parašytas mažąja raide).  Dabartinis pavadinimas oficialiai buvo priimtas 1777 m. lapkričio 15 d., kai antrasis kontinentinis Kongresas priėmė Konfederacijos straipsnius, kurių pirmajame rašoma, kad „Konfederacijos pavadinimas turi būti Jungtinės Amerikos Valstijos“. Sutrumpintos formos – Jungtinės Valstijos, JAV arba Amerika – laikomos norminėmis.

Pirmasis pasaulinis karas, Didžioji ekonominė krizė, Antrasis pasaulinis karas

1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, Jungtinės Amerikos Valstijos išliko neutralia valstybe. Nors daug amerikiečių palaikė britus ir prancūzus, daugelis jų prieštaravo JAV įsitraukimui į karą.  1917 m. JAV vis dėlto prisijungė prie sąjungininkių ir taip nulėmė karo baigtį centrinių jėgų (Vokietijos, Austro-Vengrijos ir Osmanų imperijų) nenaudai. Po karo Jungtinių Valstijų Senatas neratifikavo Versalio sutarties, pagal kurią buvo įkurta Tautų Sąjunga. Šalis vykdė vienašališko nusiginklavimo politiką, beveik prilygusią izoliacionizmui.  1920 m. judėjimas už moterų teises išsikovojo, kad būtų išleistos  moterų balsavimo teises garantuojančios konstitucijos pataisos. XX amžiaus 3 dešimtmečio klestėjimas baigėsi 1929 m. Volstrito krachu, kuris lėmė Didžiosios ekonominės krizės (Didžiosios depresijos) pradžią. 1932 m. JAV prezidentu išrinktas Franklinas Ruzveltas krizei sutramdyti pradėjo vykdyti Naujojo kurso politiką, pagal kurią buvo didinamas valdžios vaidmuo ekonomikoje. Ketvirto dešimtmečio viduryje įvykusi dulkių audra nuskurdino daugelį žemdirbių bendruomenių ir paskatino naują migracijos bangą šalies viduje.
Antrojo pasaulinio karo pradžioje, kai 1939 m. nacių Vokietija ir Sovietų Sąjunga okupavo Lenkiją, Jungtinės Valstijos iš esmės išlaikė savo neutralitetą. 1941 m. kovą JAV savo sąjungininkėms, su Vokietija kariavusioms šalims, pagal Lendlizo programą pradėjo tiekti karinius techninius įrenginius, rėmė šias šalis pinigais. 1941 m. gruodžio 7 d., po netikėtos Japonijos atakos Perl Harbore, Jungtinės Valstijos įsitraukė į karą prieš Ašies valstybes. Dalyvavimas kare paspartino turto investicijas ir pagerino pramonės pajėgumą. Iš visų didžiųjų karo dalyvių, Jungtinės Valstijos buvo vienintelė valstybė, dėl karo tik tapusi turtingesnė, o kitos šalys dėl karo finansiškai labai nukentėjo.  Sąjungininkų konferencijos Breton Vudse ir Jaltoje nubrėžė naujus tarptautinių organizacijų sistemos kontūrus, pagal kuriuos Jungtinės Valstijos ir Sovietų Sąjunga atsidūrė pačiame pasaulio reikalų centre. Laimėjus karą Europoje, 1945 m. San Franciske buvo surengta tarptautinė konferencija, kurioje buvo pasirašyta Jungtinių Tautų chartija, įsigaliojusi po karo.  Jungtinės Valstijos, sukūrusios pirmuosius branduolinius ginklus, 1945 m. rugpjūčio mėnesį panaudojo juos Japonijos miestams Hirošimai ir Nagasakiui bombarduoti. Japonija pasidavė 1945 m. rugsėjo 2 d., ir taip baigėsi Antrasis pasaulinis karas.

Šaltasis karas ir protesto politika

Jungtinės Amerikos Valstijos ir Sovietų Sąjunga kovojo dėl įtakos sferų pasaulyje, dominuodamos Europos kariniuose reikaluose ir priklausydamos dviem skirtingiems kariniams blokams – NATO (JAV) ir Varšuvos sutarties organizacijai (SSRS). JAV propagavo liberalią demokratiją ir kapitalizmą, Sovietų Sąjunga – komunizmą ir centrinės valdžios kontroliuojamą planinę ekonomiką. Abi šalys palaikė diktatorių režimus ir dalyvavo vietiniuose karuose. 1950–1953 m. Amerikos pajėgos dalyvavo Korėjos kare prieš komunistines kinų jėgas.
Po 1961 m. Sovietų Sąjungos surengto pirmojo žmogaus pilotuojamo kosminio laivo paleidimo į kosmosą, Jungtinės Valstijos pasiryžo išlaipinti žmogų Mėnulyje. Šį tikslą amerikiečiai įgyvendino 1969 metais. Kilus tikram branduolinio karo su Sovietų Sąjungos pajėgomis Kuboje pavojui, JAV prezidentas Džonas Kenedis sugebėjo taikiai sureguliuoti įtemptą situaciją. Tuo metu prasidėjo ilgalaikis JAV ekonomikos augimas. Stiprėjantis pilietinių teisių judėjimas, kuriam vadovavo tokie afroamerikiečiai, kaip Roza Parks ir Martinas Liuteris Kingas, kovojo su segregacija ir diskriminacija. Po Kenedžio nužudymo 1963 m., Lyndono Džonsono valdymo laikotarpiu, 1964 m. buvo išleisti pilietinių teisių ir 1965 m. balsavimo teisių aktai. Džonsonas ir jo įpėdinis Ričardas Niksonas išplėtė JAV dalyvavimą vietiniuose karuose pietryčių Azijoje, tai yra pradėjo nesėkmingą Vietnamo karą. Suaktyvėjo didelio masto kontrkultūrinis judėjimas, sukėlęs pasipriešinimą karui, juodaodžių nacionalizmą ir seksualinę revoliuciją. Betė Friedan, Gloria Steinem ir kitos moterys vadovavo naujai feminizmo bangai. Moterys siekė politinės, socialinės ir ekonominės lygybės.
Dėl Votergeito skandalo, 1974 m. Ričardas Niksonas tapo pirmuoju JAV prezidentu, atsistatydinusiu iš prezidento posto. Niksonas buvo kaltinamas trukdymu teisingumui ir piktnaudžiavimu prezidento galiomis. Už tai jam grėsė apkalta. Po prezidento atsistatydinimo, prezidento pareigas perėmė viceprezidentas Džeraldas Fordas. Prezidento Džimio Katerio administracija, dirbusi 8-ojo dešimtmečio pabaigoje, pasižymėjo stagfliacija ir įkaitų krize Irane. Ronaldo Reigano išrinkimas prezidentu 1980 m. skelbė apie pasikeitimus JAV politikoje. Dėl Reigano politikos labai pasikeitė šalies mokesčių ir išlaidų prioritetai. Reigano antroji kadencija žinoma dėl Irano-Kontros skandalo ir diplomatinių santykių su Sovietų Sąjunga pagerėjimo. Vėlesnis Sovietų Sąjungos žlugimas baigė šaltąjį karą.

Šiuolaikinė era

Lyderių vaidmuo, priimtas Jungtinių Valstijų ir jų sąjungininkių Jungtinių Tautų sankcionuotuose Persijos įlankos kare, valdant Džordžui Bušui vyresniajam, ir Jugoslavijos karuose, valdant Bilui Klintonui, leido išsaugoti supervalstybės statusą. Ilgiausias ekonominis pakilimas šiuolaikinėje JAV istorijoje truko nuo 1991 m. kovo iki 2001 m. kovo. Šiuo laikotarpiu valdė Klintono administracija.   1998 m. civilinė byla ir sekso skandalas Klintoną privedė prie apkaltos, vis dėlto jis išsilaikė poste. 2000 metų prezidento rinkimų rezultatas buvo vienas iš pačių lygiausių JAV istorijoje. Sprendimą dėl pergalės priėmė JAV Aukščiausiasis teismas – Džordžas Bušas jaunesnysis tapo naujuoju JAV prezidentu.
2001 m. rugsėjo 11 d. Al-Qaeda teroristų pilotuojami užgrobti civilinių skrydžių lėktuvai rėžėsi į Pasaulio prekybos centro pastatus Niujorke ir Pentagono pastatą Vašingtone. Teroro išpuolių metu žuvo beveik trys tūkstančiai žmonių. Kaip atsaką į teroristų išpuolius, Bušo administracija pradėjo karą su terorizmu. 2001 m. pabaigoje Jungtinės Valstijos pradėjo invaziją į Afganistaną, nuvertė Talibų režimą ir sunaikino Al-Qaeda‘os treniruočių stovyklas. Talibų sukilėliai ir toliau kovoja partizaniniame kare. 2002 m. prezidento Bušo administracija, remdamasi prieštaringomis priežastimis, tarptautinę bendruomenę pradėjo raginti Irake nuversti Sadamo Huseino režimą.  Neturėdamas NATO paramos ar aiškaus JTO mandato karinei intervencijai, prezidentas Bušas suorganizavo sąjungininkų koaliciją, kurios pajėgos 2003 metais į Iraką įvedė savo pajėgas. Koalicija nuvertė diktatorių ir buvusį JAV sąjungininką Sadamą Huseiną. Tarptautinės amnestijos organizacija (angl. Amnesty International) apkaltino Jungtines Valstijas žmogaus teisių pažeidimais, įvykdytais kovoje su terorizmu, įskaitant ir pažeidimus Irako kare.  2005 metais uraganas Katrina padarė daug nuostolių JAV teritorijoms, skalaujamoms ir Meksikos įlankos, ir nusiaubė Naująjį Orleaną. 2008 metų lapkričio 4 dieną pasaulinės ekonominės recesijos metu JAV prezidentu buvo išrinktas Barakas Obama. Jis yra pirmasis juodaodis JAV prezidentas.

Partijos, ideologija ir politika

Beveik visą Jungtinių Valstijų egzistavimo laikotarpį šalyje veikė dvipartinė sistema. Visų lygių renkamiems (neskiriamiems) pareigūnams išrinkti atskirose valstijose rengiami pirminiai rinkimai, juose iš didžiųjų partijų išrenkami visuotinių rinkimų kandidatai. Nuo 1856 m. visuotinių rinkimų šalyje dominavo dvi didžiosios partijos: JAV demokratų partija, įkurta 1824 m., ir JAV respublikonų partija, įkurta 1854 metais. Po pilietinio karo, nuo 1912 m., vienintelis kitos – Progresinės partijos – kandidatas į prezidentus Teodoras Ruzveltas surinko 20 % rinkėjų balsų.
Jungtinių Valstijų politinėje kultūroje Respublikonų partija laikoma centro dešiniosios arba konservatyviosios pakraipos, o demokratų partija laikoma centro kairiosios arba liberalios pakraipos partija. Šiaurės rytų, vakarų pakrantės ir prie Didžiųjų ežerų esančios valstijos vadinamos „Mėlynosiomis valstijomis“. Dauguma šiose teritorijose gyvenančių žmonių yra gan liberalių pažiūrų, todėl demokratai čia turi didžiausią palaikymą. „Raudonosiomis valstijomis“ vadinamos pietinės valstijos ir teritorijos, esančios Didžiosiose lygumose ir netoli Uolinių kalnų. Šių teritorijų gyventojai laikosi gan konservatyvių pažiūrų ir dažniau balsuoja už respublikonus.
2008 m. prezidento rinkimų nugalėtojas demokratas Barakas Obama yra 44-asis JAV prezidentas. Jis taip pat yra pirmasis į šį postą išrinktas afroamerikietis. Visi prieš Obamą dirbę prezidentai buvo europinės kilmės vyrai. 2008 m. rinkimai taip pat sustiprino JAV demokratų partijos pozicijas tiek Jungtinių Valstijų Atstovų Rūmuose, tie Jungtinių Valstijų Senate. 111-ajame Kongrese Senatą sudaro 58 demokratai, 2 nepriklausomi senatoriai, bendradarbiaujantys su demokratais ir 40 respublikonų. Atstovų Rūmus sudaro 256 demokratai ir 178 respublikonai (viena vieta yra laisva).

Užsienio politika

Jungtinės Amerikos Valstijos yra įtakinga ekonominiu, politiniu ir kariniu atžvilgiais pasaulio valstybė. Šalis yra nuolatinė Jungtinių Tautų Saugumo tarybos narė. Pagrindinė Jungtinių Tautų organizacijos būstinė įsikūrusi Niujorke. Beveik visos pasaulio valstybės turi savo ambasadas Vašingtone ir daugybę konsulatų visoje šalies teritorijoje. Taip pat beveik visose pasaulio valstybėse įsikūrusios JAV diplomatinės atstovybės. Tačiau Iranas, Šiaurės Korėja, Butanas, Sudanas ir Kinijos Respublika (Taivanas) nėra užmezgę jokių oficialių diplomatinių santykių su Jungtinėmis Valstijomis.
JAV turi ypatingus santykius su Jungtine Karalyste ir stiprius ryšius su Kanada, Australija, Naująja Zelandija, Japonija, Izraeliu ir karinio bloko NATO narėmis. Šalis artimai bendradarbiauja su savo kaimynėmis. JAV aktyviai dalyvauja Amerikos Valstybių organizacijos veikloje. Šalis su kitomis valstybėmis sudariusi daug laisvosios prekybos sutarčių, pavyzdžiui, trišalę Šiaurės Amerikos laisvos prekybos sutartį su Kanada ir Meksika. 2005 m. oficialiai plėtros pagalbai finansuoti Jungtinės Valstijos išleido daugiausia pasaulyje – 25 milijardus JAV dolerių. Tačiau tais pačiais metais JAV vyriausybė prie bendrųjų nacionalinių pajamų dydžio augimo prisidėjo vos 0,22 procento, tad pagal šį rodiklį šalis užėmė 20-ąją vietą tarp 22-iejų valstybių. Nevyriausybiniai šaltiniai, pavyzdžiui, privatūs fondai, korporacijos, švietimo ir religinės institucijos prie nacionalinio pajamų augimo prisidėjo 96 milijardais JAV dolerių. Iš viso Jungtinių Valstijų bendrosios nacionalinės pajamos sudaro 123 milijardus JAV dolerių (daugiausia pasaulyje). Pagal procentinį bendrųjų nacionalinių pajamų rodiklį valstybė užima 7-ąją vietą pasaulyje.

Administracinis suskirstymas

Jungtinės Valstijos yra federacinė penkiasdešimties valstijų sąjunga. Trylika dabartinių valstijų yra trylikos kolonijų, sukilusių prieš Britanijos valdymą, įpėdinės. Daugelis kitų valstijų buvo sudarytos iš teritorijų, gautų po karo arba įsigytų JAV vyriausybės. Vermontas, Teksasas ir Havajai yra išimtys – prieš jų prijungimą kiekviena šių teritorijų buvo nepriklausomos respublikos. Kitos išimtys – valstijos, susidariusios iš pirmųjų trylikos kolonijų teritorijų. Ankstyvajame JAV istorijos etape tokiu būdu susidarė 3 valstijos: Kentukis (iš Virdžinijos), Tenesis (iš Šiaurės Karolinos) ir Meinas (iš Masačiusetso). JAV pilietinio karo metu nuo Virdžinijos atsiskyrė Vakarų Virdžinija. Vėliausiai, 1959 metų rugpjūčio 21 dieną, valstijos statusą gavo Havajai. Valstijos neturi teisės pasitraukti iš sąjungos.
Valstijos sudaro didžiąją Jungtinių Amerikos Valstijų teritorijos dalį. Dvi kitos teritorijos – Kolumbijos apygarda (federalinė apygarda, kurioje yra šalies sostinė Vašingtonas) ir Palmyros atolas (negyvenama, bet JAV priklausanti teritorija Ramiajame vandenyne), yra laikomos neatskiriamomis šalies dalimis. Jungtinėms Valstijoms taip pat priklauso penkios pagrindinės užjūrio teritorijos: Puerto Rikas ir Mergelių salos (Karibų jūroje), Amerikos Samoa, Guamas, Šiaurės Marianų salos (Ramiajame vandenyne). Gimusieji minėtose teritorijose (išskyrus Amerikos Samoa) turi JAV pilietybę.

Geografija

JAV turi sausumos sieną su Kanada (8 895 km, iš kurių 2 477 km yra siena tarp Aliaskos ir Kanados) ir Meksika (3 326 km). Valstybę skalauja du vandenynai – Atlanto ir Ramusis. Bendras pakrantės ilgis sudaro 19 924 km.
Bendras JAV plotas yra 9 826 630 km². Aliaska, Kanados atskirta nuo vientisosios JAV, yra didžiausia JAV valstija (jos plotą sudaro 1,717 milijono km²). Havajai, kuriuos sudaro salynas centriniame Ramiojo vandenyno regione, yra šiek tiek daugiau nei 29 311 km² ploto. Po Rusijos ir Kanados, Jungtinės Valstijos, nedaug lenkiančios Kiniją, yra 3 didžiausia pagal plotą pasaulio valstybė.

Reljefas

Atlanto vandenyno pakrantės lyguma tęsiasi tolyn į žemyno gilumą iki lapuočių miškų ir Pjemonto aukštumų. Apalačių kalnai atskiria rytų pakrantę nuo Didžiųjų ežerų ir Didžiųjų ir Centrinių lygumų. Misisipės ir Misūrio upės, sudarančios ketvirtą pagal ilgį upių sistemą pasaulyje, teka iš šiaurės į pietus per šalies centrinę dalį. Lygios ir derlingos Didžiųjų lygumų prerijos driekiasi į vakarus iki pietryčių aukštumų regiono. Uoliniai kalnai, esantys Didžiųjų lygumų vakariniame pakraštyje, driekiasi iš šiaurės į pietus ir Kolorado valstijoje pasiekia didesnį nei 4 300 metrų aukštį. Toliau į vakarus driekiasi uolingas Didysis Baseinas ir dykumos, pavyzdžiui, Mohavė. Siera Nevados ir Kaskadinių kalnų grandinės tęsiasi netoli Ramiojo vandenyno pakrantės. Aliaskoje esantis aukščiausias šalyje Makinlio kalnas yra 6194 metrų aukščio. Aktyvūs ugnikalniai būdingi Aliaskos Aleksandro ir Aleutų saloms. Havajai sudaryti iš vulkaninės kilmės salų.

Klimatas

Jungtinėse Valstijose, išsiskiriančiomis savo dydžiu ir geografine įvairove, yra keletas klimato juostų. Į rytus nuo 100-ajame meridiane esančių šiaurinių teritorijų vyrauja drėgnas žemyninis klimatas. Pietinei Floridos valstijos daliai bei Havajams būdingas tropinis klimatas. Didžiosios lygumos, besidriekiančios į vakarus nuo 100-ojo meridiano, pasižymi pusiau sausu klimatu. Daugumai kalnų, esančių šalies vakaruose, būdingas alpinis klimatas. Didžiajame Baseine klimatas sausas. Kalifornijos pakrantei būdingas subtropinis Viduržemio tipo klimatas, o Oregonui, Vašingtonui ir pietų Aliaskai – jūrinis klimatas. Pastarajai valstijai būdingesnis subarktinis ir arktinis klimatas. Ekstremalios oro sąlygos šalyje pasitaiko gan dažnai. Valstijose, kurias skalauja Meksikos įlanka, dažnai pasitaiko uraganų. Daugiausia tornadų pasaulyje pasitaiko būtent JAV, dažniausiai vidurio vakaruose esančioje Tornadų alėjoje.

Flora ir fauna

JAV ekologija yra labai įvairi: vientisoje šalies dalyje ir Aliaskoje užfiksuota apie 17 000 induočių augalų rūšių, Havajuose atrasta per 1 800 gaubtasėklių augalų rūšių, kurių iš jų galima rasti ir žemyninėje šalies dalyje.  Jungtinėse Valstijose gyvena daugiau nei 400 žinduolių, 750 paukščių ir 500 roplių bei amfibijų rūšių. Yra aprašyta 91 000 šalyje gyvenančių vabzdžių rūšių.  1973 metų Nykstančių rūšių aktas saugo nykstančius gyvūnus ir jų gyvenamąsias vietas. Saugojimu rūpinasi Jungtinių Valstijų Žuvų ir Laukinės gamtos tarnyba. Šalyje yra 58 nacionaliniai parkai ir šimtai kitų federalinės valdžios prižiūrimų parkų, miškų ir dykumų teritorijų.  Iš viso šalies valdžiai priklauso 28,8 % šalies žemių.  Dauguma šių žemių saugomos, o dalis naudojamos naftos ir gamtinių dujų išgavimui, naudingųjų iškasenų kasybai, miško ruošai, galvijų auginimui; 2,4 % žemių naudojamos kariniams tikslams.

Pajamos ir žmogaus socialinė raida

Pagal Jungtinių Valstijų gyventojų surašymo biuro duomenis, 2007 metais vieno JAV namų ūkio pajamų mediana (neatskaičius mokesčių) siekė 50 233 JAV dolerius. Mediana svyravo 68 080 JAV dolerių Merilendo valstijoje iki 36 338 JAV dolerių Misisipėje.  Remiantis perkamosios galios pariteto valiutų kursų rodikliais, Jungtinių Valstijų bendroji mediana iš visų išsivysčiusių šalių yra aukščiausia. Po to, kai XX amžiaus viduryje JAV ekonomika smarkiai smuko, skurdo rodikliai pradėjo stabilizuotis tik nuo aštuntojo dešimtmečio pradžios. Nuo to laiko kasmet žemiau skurdo ribos atsiduria 11-15 % amerikiečių. Apskaičiuota, kad 58,5 % 25-75 metų amžiaus amerikiečių nors metus gyvena skurde.  2007 metais skurde gyveno 37,3 milijono amerikiečių. Gerovės padėtis Jungtinėse Valstijoje iš visų išsivysčiusių pasaulio šalių yra pati prasčiausia, mat Jungtinių Valstijų valdžia vargšais rūpinasi mažiau nei kitos Vakarų šalys. Jungtinėse Valstijose daug daroma, norint sumažinti skurstančių senų žmonių skaičių, tačiau jaunimas gauna palyginti mažai pagalbos.  2007 m. UNICEF vaikų gerovės tyrimo ataskaitoje industrializuotų valstybių sąraše Jungtinės Valstijos užėmė 20-ąją vietą (iš 21 šalies). 
Nepaisant aukšto produktyvumo lygio, mažo nedarbingumo ir žemos infliacijos, pajamų augimas nuo 1980-ųjų metų buvo žymiai lėtesnis nei praeituose dešimtmečiuose. Toks sulėtėjimas dažnai lydimas padidėjusio ekonominio nesaugumo. 1947–1979 m. grynųjų pajamų mediana išaugo beveik 80 % visoms visuomenės grupėms. Vargingiau gyvenančių amerikiečių pajamos augo greičiau nei turtingųjų.  Namų ūkio pajamų mediana visoms visuomenės klasėms augo nuo 1980 metų. Daugiausia tai vyko dėl namų ūkių, kuriuose uždirba du žmonės, dėl lyčių atotrūkio išnykimo ir ilgesnių darbo valandų, tačiau ekonomikos augimas buvo lėtesnis.  Turtas, toks kaip pajamos, yra labai sutelktas – 10 % šalies gyventojų sudarantiems turtingiems žmonėms priklauso 69,8 % šalies namų ūkių pajamų. Tarp išsivysčiusių šalių tai antra pagal dydį dalis.

Mokslas ir technologijos

Nuo XIX amžiaus antrosios pusės Jungtinės Valstijos pasaulyje pirmauja mokslinių tyrimų ir technologinių naujovių srityse. 1876 m. Aleksandrui Grahamui Belui buvo suteiktas pirmasis Jungtinėse Valstijose patentas telefonui. Tomo Edisono laboratorijoje buvo sukurtas gramofonas, pirmoji ilgalaikė elektros lemputė ir pirmoji perspektyvi filmavimo kamera. Nikola Tesla buvo pirmasis atradęs kintamąją elektros srovę. Tesla išrado radiją ir kintamosios elektros srovės energijos varomą variklį. XX-ojo amžiaus pradžioje Ransomo Oldso ir Henrio Fordo automobilių kompanijos išpopuliarino konvejerių liniją. 1903 m. broliai Raitai įvykdė pirmąją ilgalaikį sunkesnio už orą pilotuojamo motorinio lėktuvo skrydį.  XX amžiaus ketvirtajame dešimtmetyje į Vokietijos valdžią iškilus naciams, daugelis Europos mokslininkų, tarp jų ir Albertas Einšteinas ir Enrikas Fermis, emigravo į Jungtines Amerikos Valstijas. Antrojo pasaulinio karo metu pagal Manheteno projektą buvo sukurti branduoliniai ginklai, pradėję branduolinę erą. Kosminės lenktynės su Sovietų Sąjunga paspartino progresą raketinės technikos, medžiagotyros ir kompiuterių srityse. Jungtinės Valstijos daugiausia prisidėjo prie Arpanet‘o ir jo įpėdinio – interneto – tobulinimo. Šiandien privatus sektorius finansuoja daugumą mokslinių tyrimų ir plėtros programų.  Jungtinės Valstijos pirmauja pasaulyje pagal mokslinių tyrimų pranešimų ir žurnalų skaičių. Amerikiečiai turi daugiausia pasaulyje plataus vartojimo technologinių prekių.  Beveik pusė JAV namų ūkių turi prieigą prie greitaeigio interneto.  Jungtinės Valstijos yra pagrindinė genetiškai modifikuoto maisto gamintoja. Daugiau nei pusė pasaulio laukų, kuriuose auginamas biotechnologinis derlius, yra Jungtinėse Valstijose.

Transportas

2003 m. Jungtinėse Valstijose buvo 759 automobiliai tūkstančiui amerikiečių, o Europos Sąjungoje 2004 metais tūkstančiui gyventojų teko 472 automobiliai.  40 procentų asmeninių transporto priemonių sudaro furgonai, universaliosios mašinos ir lengvieji sunkvežimiai.  Apskaičiuota, kad vienas suaugęs amerikietis per dieną vidutiniškai kelyje praleidžia 55 minutes ir nuvažiuoja 47 kilometrus (29 mylias).  JAV tarpmiestinė geležinkelių sistema palyginti nepopuliari. Tik 9 procentai amerikiečių darbo kelionėms naudojasi viešuoju transportu (Europoje – 38,8 %).  Dviračių naudojimas šalyje minimalus, žymiai atsilieka nuo Europos lygio.  Civilinių oro linijų pramonė yra visiškai privatizuota, nors dauguma didžiųjų oro uostų yra viešo naudojimo. Keturios pagal keleivių skaičių didžiausios oro linijos, o iš jų populiariausios  – Pietvakarių oro linijos, yra Jungtinėse Valstijose.  Šešiolika iš trisdešimties užimčiausių keleivinių oro uostų yra Jungtinėse Valstijose.

Energija

Jungtinių Valstijų energijos rinka sunaudoja 29 000 teravatvalandžių energijos per metus. Naudojant energiją, kiekvienam žmogui tenka 7,8 tonos naftos per metus (Vokietijoje 4,2 tonos, Kanadoje 8,3 tonos). 2005 metais 40 % šalies energijos buvo išgauta iš naftos, 23 % iš anglies, 22 % iš gamtinių dujų. Likusi energijos dalis buvo gaunama iš branduolinės energijos ir atsinaujinančių energijos šaltinių.  Jungtinėse Valstijose sunaudojama daugiausia naftos.  Šalyje ištisus dešimtmečius branduolinė energija, palyginti su kitomis išsivysčiusiomis šalimis, nevaidino didelio vaidmens. 2007 m. buvo įregistruoti keletas prašymų naujoms branduolinės energijos jėgainėms statyti.

Religija

Jungtinės Amerikos Valstijos oficialiai yra pasaulietinė valstybė. Pirmoji Jungtinių Valstijų konstitucijos pataisa garantuoja laisvą religijos išpažinimą ir draudžia religinės valdžios šalyje įvedimą. Pagal 2002 m. tyrimą, 59 % amerikiečių teigė, kad religija jų gyvenime vaidina svarbų vaidmenį. Tai daug aukštesnis skaičius nei bet kurioje kitoje turtingoje šalyje.  Pagal 2007 metais vykdytą apklausą, 78,4 procento suaugusiųjų amerikiečių laiko save krikščionimis (1990 m. – 86,4 %).  51,3 procento (iš 78,4 %) krikščionių yra protestantai, o 23,9 % priklauso Romos Katalikų Bažnyčiai. Taigi šalyje dominuoja protestantų religinė bendruomenė. 2007 m. nekrikščioniškąsias religijas šalyje išpažino 4,7 % gyventojų (1990 m. – 3,3 %).  – 1,7 % gyventojų išpažino judaizmą, 0,7 % – budizmą, 0,6 % – islamą, 0,4 % – hinduizmą, 0,3 % įvardijo kitas religijas. 2007 metais 16,1 % gyventojų (1990 m. – 8,2 %) teigė esantys agnostikai, ateistai arba neturintys jokios religijos.

Švietimas

Jungtinių Valstijų švietimo sektorių valdo valstijų ir vietinės valdžios, kurių darbą reguliuoja Jungtinių Valstijų Švietimo departamentas. Šis departamentas atsakingas už federalinių lėšų, skirtų švietimui, paskirstymą valstijoms. Daugumoje valstijų šešerių ar septynerių metų amžiaus vaikams privaloma lankyti mokyklą (paprastai nuo pirmosios klasės arba vaikų darželio), kol jiems sukaks 18 metų (paprastai vidurinėje mokykloje baigus 12 klasių). Kai kuriose valstijose 16-17 metų amžiaus moksleiviams taip pat yra leidžiama baigti mokyklą.  Apie 12 % vaikų lanko parapines arba privačias pasaulietines mokyklas. Kiek daugiau nei 2 % vaikų mokomi namuose. Jungtinėse Valstijose yra daug tarpusavyje konkuruojančių privačiųjų ir viešųjų aukštojo mokslo institucijų, įskaitant ir dvimečius koledžus (kolegijas), kur vykdoma atviro stojimo politika. 84,6 procentai 25-erių ar vyresnio amžiaus amerikiečių yra baigę vidurinę mokyklą. 52,6 % to paties amžiaus amerikiečių lankė tam tikrą koledžą, 27,2 % yra gavę bakalauro laipsnį, 9,6 % turi magistro arba daktaro mokslinius laipsnius. Pradinis JAV raštingumo rodiklis siekia maždaug 99 %. Jungtinių Tautų nustatytas JAV švietimo indeksas siekia 0,97. Pagal šį rodiklį Jungtinės Valstijos užima dvyliktą vietą pasaulyje.

Sveikata

Jungtinėse Valstijose vidutinė gyvenimo trukmė siekia 77,8 metus, o tai vieneriais metais trumpiau, palyginti su bendruoju Vakarų Europos vidutiniu gyvenimo trukmės rodikliu. Pagal šiuos rodiklius, JAV taip pat 3-4 metais atsilieka nuo Norvegijos, Šveicarijos ir Kanados. Per pastaruosius du dešimtmečius šalis, pagal vidutinės gyvenimo trukmės rodiklį, krito iš 11-os į 42-ą vietą pasaulyje. Naujagimių mirtingumas Jungtinėse Valstijose siekia 6,37 iš tūkstančio. Pagal šį rodiklį, iš 221-os šalies JAV užima 42-ąją vietą ir atsilieka nuo visų Vakarų Europos šalių. JAV mirtingumo nuo vėžio rodikliai yra žemiausi visame pasaulyje. Apie trečdalį JAV gyventojų yra nutukę, o dar vienas trečdalis turi problemų su antsvoriu. Jungtinių Valstijų gyventojų nutukimo rodikliai yra aukščiausi visame pramoniniame pasaulyje. Šie rodikliai per paskutinį amžiaus ketvirtį padidėjo daugiau nei dvigubai. Daugelis sveikatos apsaugos specialistų su nutukimu susijusį antrojo tipo diabetą laiko pasiekusiu epideminį lygį. JAV paauglių nėštumo rodiklis siekia 79,8 paaugles tūkstančiui moterų. Tai beveik keturis kartus daugiau nei Prancūzijoje ir penkis kartus daugiau nei Vokietijoje. Abortai, kuriuos pageidaujant darytis legalu, yra gan ptieštaringa tema. Daug valstijų draudžia viešą dirbtinio nėštumo nutraukimo procedūros finansavimą ir riboja abortus vėlesnėse nėštumo stadijose. Norint atlikti abortą nepilnamečiams, apie tai būtina pranešti paauglio tėvams. Nors abortų dažnio rodikliai ir krenta, tačiau šie rodikliai (241 abortas tūkstančiui gimimų; 15 iš 1000 moterų, kurių amžius svyruoja nuo 15-os iki 44-erių metų) išlieka aukštesni už daugelį kitų Vakarų pasaulio tautų.
JAV sveikatos apsaugos sistema gerokai lenkia kitas šalis, tiek pagal išlaidas vienam asmeniui, tiek ir pagal procentinį BVP rodiklį. Pasaulio sveikatos organizacijos reitinge JAV sveikatos priežiūros sistema 2000 metais užėmė pirmą vietą pagal reagavimą, tačiau pagal bendruosius rodiklius užėmė tik 37-ią. Jungtinės Valstijos pirmauja medicinos naujovių srityje. 2004 metais JAV nepramoninis sektorius išleido triskart daugiau lėšų nei Europa išleido biomedicininiams tyrimams.
Kitaip nei kitose išsivysčiusiose šalyse, sveikatos priežiūros draudimas Jungtinėse Valstijose nėra universalus. 2004 metais privatūs sveikatos draudimo fondai apmokėjo 36 % gyventojų sveikatos priežiūros išlaidų, 15 % išlaidų privatūs asmenys turėjo sumokėti grynaisiais pinigais, o federalinė, valstijų ir vietinė valdžios padengė 44 % asmens išlaidų sveikatos apsaugai. 2005 metais 46,6 milijono amerikiečių, kas sudaro 15,9 % visų JAV gyventojų, buvo neapsidraudę, o tai buvo 5,4 milijono daugiau nei 2001 metais. Pagrindinė tokio padidėjimo priežastis – amerikiečių, kuriems sveikatos draudimą apmoka darbdaviai, skaičiaus sumažėjimas. Neapsidraudusių arba nepilnai apsidraudusių amerikiečių, kurių skaičius nuolat keičiasi, problema yra viena iš pagrindinių politinių vidaus problemų. Harvarde atliktas tyrimas parodė, kad JAV per metus beveik 45 000 mirčių yra susiję su sveikatos draudimo trūkumu. 2006 metais Masačiusetsas tapo pirmąja JAV valstija, garantavusia universalų sveikatos draudimą.

Nusikalstamumas ir įstatymų priežiūra

Už įstatymų priežiūrą Jungtinėse Valstijose tiesiogiai atsakinga vietinė policija ir šerifo departamentai, jiems talkininkauja valstijos policija, kuri atlieka daugiau funkcijų. Federalinės agentūros, tokios kaip Federalinis tyrimų biuras ir JAV maršalų tarnyba turi savo specifines pareigas. Federaliniame lygmenyje ir beveik kiekvienoje valstijoje jurisprudencija yra valdoma pagal bendrąją įstatymų sistemą. Valstijų teismai nagrinėja daugumą baudžiamųjų bylų. Federaliniai teismai nagrinėja tik pagal tam tikrus nusikaltimus iškeltas baudžiamąsias bylas ir apeliacinius skundus.
Tarp išsivysčiusių šalių Jungtinės Valstijos išsiskiria aukštesniais nei vidutinio lygio smurtinių nusikaltimų rodikliais, o ypač aukštais smurto, įvykdyto naudojant šaunamąjį ginklą, ir žmogžudysčių rodikliais. 2007 metais JAV tūkstančiui žmonių teko 5,6 žmogžudysčių, o tai tris kartus viršija kaimyninės Kanados rodiklius. Žmogžudysčių skaičius, kuris intervale nuo 1991 iki 1999 metų sumažėjo 42 procentais, pastaruoju metu vėl sparčiai auga. Ginklų nuosavybės teisė yra tapusi viena iš dažniausiai ginčytinų politinių temų.
Jungtinės Valstijos pasaulyje pirmauja pagal faktinių (nelygtinių) įkalinimų skaičių ir pagal bendrą kalėjimuose kalinčių žmonių skaičių. 2008 metų pradžioje JAV kalėjo daugiau nei 2,3 milijono žmonių. . Dabartinis rodiklis yra septyniskart aukštesnis už 1980 metų rodiklius. Afroamerikiečiai vyrai yra įkalinami šešiskart dažniau nei baltieji ir triskart dažniau nei ispanų kilmės vyrai. 2006 metais JAV įkalinimo rodikliai buvo triskart aukštesni už Tarptautinės ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos šalies narės – Lenkijos, turinčios aukščiausią įkalinimo dažnį iš visų šios organizacijos narių, rodiklius. Pagrindinė tokių aukštų įkalinimo rodiklių priežastis – bausmių ir nusikaltimų, susijusių su narkotikais, politika. Nepaisant to, kad mirties bausmė daugumoje Vakarų šalių yra panaikinta, 36 JAV valstijose už tam tikrus federalinius ir karinius nusikaltimus vis dar taikoma mirties bausmė. Nuo 1976 metų, kai JAV Aukščiausiasis teismas po ketverių metų moratoriumo atnaujino mirties bausmės vykdymus, Jungtinėse Valstijose buvo įvykdytos daugiau nei 1000 egzekucijų. 2006 metais šalis užėmė 6 vietą pagal daugiausiai įvykdytų mirties bausmių skaičių, nusileisdama Kinijai, Iranui, Pakistanui, Irakui ir Sudanui. 2007 metais Naujasis Džersis tapo pirmąja valstija po 1976 metų aukščiausiojo teismo sprendimo įstatymiškai panaikinusia mirties bausmę. Šios valstijos pavyzdžiu 2009 metais pasekė Naujoji Meksika.

Kultūra

Jungtinės Amerikos Valstijos – daugiakultūrė šalis. Šalyje gyvena labai daug įvairių etninių grupių, vyrauja tų tautų tradicijos ir vertybės. Išskyrus dabar jau gan mažą JAV gyventojų skaičių sudarančių vietinių indėnų ir havajiečių, beveik vis amerikiečiai ir jų protėviai atvyko arba imigravo į dabartinę šalies teritoriją per pastaruosius penkis šimtmečius. Kultūra, kurios laikosi dauguma amerikiečių – vadinamoji, vyraujanti Amerikos kultūra (angl. mainstream American culture) – yra laikoma Vakarų kultūra, kuri didžiąja dalimi kilo iš Europos imigrantų ir Afrikos vergų atsivežtų tradicijų. Vėliausiai įvykusi masinė imigracija iš Azijos ir ypač iš Lotynų Amerikos prisidėjo prie kultūrinio susimaišymo, kuris dažnai vadinamas įvairiarūšiu „tautų katilu”, kuriame imigrantai ir jų palikuonys išsaugo charakteringus kultūrinius bruožus.
Pasak Gerto Hofstedės kultūrinių dimensijų analizės, Jungtinių Amerikos Valstijų gyventojų individualizmas yra aukščiausias iš visų šalių dalyvavusių tyrime. Nors pagal vyraujančią kultūrą Jungtinėse Valstijose yra beklasė visuomenė , mokslininkai nustatė, kad skirtumas tarp šalyje esančių socialinių klasių yra gan didelis, o tai daro įtaką socializacijai, kalbai ir vertybėms.
JAV vidurinė ir profesinė klasės davė pradžią daugeliui šiuolaikinių socialinių srovių, tokių kaip modernusis feminizmas, gamtosauga ir daugiakultūriškumas. Amerikiečių įvaizdis, socialiniai požiūriai ir kultūriniai lūkesčiai yra neįprastai artimai yra susiję su jų profesija, užsiėmimais. Tuo tarpu kai amerikiečiai yra labai linkę vertinti socialinius-ekonominius pasiekimus, žmogaus buvimas eiliniu (neišsiskiriančiu iš kitų) dažniausiai yra laikomas teigiamu bruožu. Nors „amerikietiška svajonė”, tai yra suvokimas, kad Jungtinėse Valstijose egzistuoja itin aukšto lygio socialinis mobilumas, turi didelės reikšmės pritraukiant imigrantus, keletas analitikų nustatė, kad Jungtinėse Valstijose socialinis mobilumas (gyvumas) yra žemesnis už Vakarų Europos ar Kanados rodiklius.
Šiais laikais moterys dažniausiai dirba ne namuose ir gauna didžiąją daugumą bakalauro laipsnių. 2005 metais 28 % namų ūkių sudarė susituokusios, tačiau vaikų neturinčios, poros. Tos pačios lyties asmenų santuoka Jungtinėse Valstijose yra ginčytina tema. Keleto valstijų įstatymai vietoje santuokos leidžia vienodų arba skirtingų lyčių asmenims pasirašyti civilinės sąjungos sutartį. Nuo 2003 metų, keturių valstijų aukščiausieji teismai priėmė nutarimus, kad tos pačios lyties santuokų draudimas prieštarauja konstitucijai. Tuo tarpu daugiau nei dvylikos valstijų rinkėjai pritarė, kad tos pačios lyties santuokos būtų draudžiamos. 2009 metais Vermontas, Meinas ir Naujasis Hempšyras tapo pirmosiomis valstijomis, įstatymiškai leidusiomis tos pačios lyties asmenų santuoką. 2015 m. visoje JAV įteisinta tos pačios lyties asmenų santuoka.

Populiarioji kultūra

Pirmasis pasaulyje komercinis filmo pristatymas vyko Niujorke 1894 metais, naudojantis Tomo Edisono sukurtu kinetoskopu. Kitais metais įvyko taip pat Niujorke ir pirmasis komercinis projektinio filmo demonstravimas. Per ateinančius kelis dešimtmečius Jungtinėse Valstijose buvo sukurtas ir garsinis kinas. Nuo XX amžiaus, didžioji dalis JAV kino industrijos buvo sukoncentruota Holivude ir jo apylinkėse. Režisierius Deividas Grafitas buvo centrinė figūra, kuriant kino kūrybos techniką. Orsono Velso filmas „Pilietis Keinas” (1941) yra dažnai minimas kaip geriausiais visų laikų filmas. JAV kino aktoriai Džonas Veinas ir Merlin Monro tapo įsimintinomis figūromis. Prodiuseris ir verslininkas Voltas Disnėjus lyderiavo tiek animacinio kino, tiek ir filmų pardavimo srityse. Per visą istoriją didžiosios Holivudo kino studijos pagamino daugiausiai komerciškai sėkmingų filmų, tokių kaip „Žvaigždžių karai” (1977) ir „Titanikas” (1997). Holivudo filmai šiandien dominuoja pasaulinėje kino industrijos rinkoje.
Amerikiečiai yra daugiausiai televiziją žiūrintys žmonės pasaulyje.  Televizijos žiūrėjimo laikas nuolat auga, o 2006 metais šis rodiklis pasiekė 5 valandas per dieną. Keturi didieji transliuotojų tinklai yra komercinio tipo privačios įmonės. Šiek tiek daugiau nei dvi su puse valandos per dieną (vidurkis) amerikiečiai klausosi komercinių radijo stočių. Be internetinių portalų ir interneto paieškos sistemų, Jungtinėse Valstijose populiariausi internetiniai puslapiai yra Facebook, Youtube, MySpace, Wikipedia ir eBay. 
Ritminiai ir lyriniai Afrikos amerikiečių muzikos stiliai iš esmės labai smarkiai paveikė JAV muziką, kuri skyrėsi nuo europinių tradicijų. Ypatingi atskyrų tautų kultūros elementai, tokie kaip bliuzas ir tai kad yra žinoma, kaip senųjų laikų muzika, buvo perimti ir paversti populiariąja muzika, susilaukusią pripažinimo visoje planetoje. XX amžiaus pradžioje novatoriai Luisas Armstrongas ir Djukas Elingtonas išvystė džiazo stilių. Kantri muzika, ritmenbliuzas (R&B) ir rokenrolas iškilo 1920–1960 metais. XX amžiaus septintajame dešimtmetyje, kantri muzikos atgimimo laikotarpiu, Bobas Dylanas iškilo ir tapo vienu iš geriausių JAV dainų autorių. Džeimsas Braunas prisidėjo prie fank stiliaus išvystimo. Hip hopas ir House – tai vėliausi Jungtinėse Valstijose sukurti muzikos stiliai. JAV pop žvaigždės, tokios kaip Elvis Preslis, Maiklas Džeksonas ir Madona, tapo pasaulinio garso įžymybėmis.

Literatūra, filosofija ir menai

XVIII amžiuje ir XIX amžiaus pradžioje Amerikos menas ir literatūra sekė Europos pavyzdžiu. Tokie rašytojai kaip Natanielis Hotornas, Edgaras Alanas Po, Henris Deividas Toro iki XIX amžiaus vidurio sukūrė savitą Jungtinių Valstijų literatūrinį balsą. XIX amžiaus antroje pusėje pagrindinės JAV literatūros asmenybės buvo Markas Tvenas ir poetas Voltas Vitmanas. Savo gyvenimo metais iš esmės nežinoma Emily Dickinson dabar yra laikoma svarbia Amerikos poete. Literatūrinis darbas, kuriame įžvelgiami esminiai nacionaliniai patyrimai ir amerikietiškas charakteris, gali būti vadinamas „Didžiuoju amerikietišku romanu”. Hermano Melvilio „Mobis Dikas” (1851 m.), Tveno „Heklberio Fino nuotykiai” (1885 m.) ir Frencio Skoto Fidžeraldo „Didysis Getsbis” (1925 m.) yra laikomi būtent tokio romano pavyzdžiais.
Vienuolika Jungtinių Valstijų piliečių yra laimėję Nobelio literatūros premiją. Toni Morison, laimėjusi Nobelio literatūros premiją 1993 metais, yra kol kas paskutinė amerikietė Nobelio literatūros premijos laureatė. 1954 metų Nobelio literatūros premijos laureatas Ernestas Hemingvėjus yra dažnai vadinamas vienu iš įtakingiausių XX amžiaus rašytojų. Populiariosios literatūros žanrai, tokie kaip vesternas ir atvirojo tipo detektyvas, išsivystė būtent Jungtinėse Valstijose. Bytnikų kartos rašytojai, kaip ir postmodernistinių knygų autoriai, tokie kaip Džonas Bartas, Tomas Pinčonas ir Donas Delilo, atvėrė naujus literatūrinius kelius.
Transcendentalistai, vadovaujami Ralfo Emersono ir Henrio Toro, pradėjo pirmąjį Jungtinėse Valstijose didesnį filosofinį judėjimą. Po pilietinio karo Čarlzas Pyrsas, o vėliau ir Viljamas Džeimsas kartu su Džonu Diuei ženkliai prisidėjo prie pragmatizmo vystymosi. XX-ajame amžiuje Vilardo Van Ormano Kvino ir Ričardo Rorčio darbas iškėlė analitinę filosofiją į JAV akademinio gyvenimo priekį
Hadsono upės mokyklos vaizduojamojo meno srovė buvo XIX amžiaus vidurio judėjimas, kuris tęsė Europos natūralizmo tradiciją.
1913 m. Niujorke surengta tarptautinė moderniojo meno paroda, kurios metu buvo demonstruojami Europos moderniojo meno atstovų kūriniai, šokiravo visuomenę ir pakeitė Jungtinių Valstijų meno vystimosi raidą. Džordžija O‘Kif, Marsden Hartley ir kiti menininkai eksperimentavo kurdami naujus stilius, vaizduojančius asmeninius jausmus. Didieji meno judėjimai, tokie kaip Džeksono Poloko ir Vilemo de Kuningo abstraktusis ekspresionizmas ir Endžio Varholo bei Rojaus Lichtenštaino pop art menas plačiausiai išsivystė Jungtinėse Valstijose. Modernizmo ir tuometinio postmodernizmo banga padėjo išgarsėti amerikiečių architektams, tokiems kaip Frenkas Loidas Raitas, Filipas Džonsonas ir Frenkas Geris.
Vienas iš pirmųjų pagrindinių amerikietiškojo teatro populiarintojų buvo impresarijus F. T. Barnumas, kuris 1841 metais pradėjo dirbti žemajame Manhetene esančiame pramogų komplekse. Edvardo Harigano komanda Niujorke nuo XIX amžiaus 8 dešimtmečio pabaigos pastatė eilę populiarių muzikinių komedijų. XX-ajame amžiuje moderniojo miuziklo forma iškilo Brodvėjuje. Miuzikluose atliktos, tokių kompozitorių, kaip Irvingas Berlinas, Koulas Porteris ir Styvenas Sodhaimas, sukurtos dainos tapo populiariosios muzikos etalonais. Dramaturgas Judžinas O‘Nylas 1936 metais laimėjo Nobelio literatūros premiją. Kiti pripažinti amerikiečių dramaturgai – Pulicerio premijos laimėtojai Tenesis Viljamsas, Edvardas Olbis ir Ogastas Vilsonas.
Ilgą laiką nepastebėta Čarlzo Aivzo XX amžiaus 2-ajame dešimtmetyje vykdyta veikla leido jam tapti pirmuoju iš pagrindinių Jungtinių Valstijų klasikinės tradicijos kompozitorių. Kiti novatoriai, tokie kaip Henris Kauelas ir Džonas Keidžas, sukūrė savitą Amerikos požiūrį į klasikinę kompoziciją. Aronas Koplandas ir Džordžas Geršvinas išvystė unikalią populiariosios ir klasikinės muzikos sintezę. Choreografės Izadora Dankan ir Marta Greham daug prisidėjo kuriant modernųjį šokį. Džordžas Balančinas ir Džeromas Robinsas lyderiavo XX-ojo amžiaus balete. Amerikiečiai gan ilgai buvo svarbūs vystant moderniąją meninę fotografiją. Žymiausi amerikiečių fotografai – Alfredas Styglicas, Edvardas Steichenas ir Anselas Adamsas. Komiksai yra JAV išradimas. Supermenas, svarbiausias komiksų knygų superherojus, tapo Amerikos ikona.

Maistas

Jungtinėse Valstijose vyraujančios kulinarinės tradicijos panašios į kitų Vakarų šalių tradicijas. Kviečiai yra pagrindinė JAV grūdinė kultūra. Tradicinėje amerikietiškoje virtuvėje naudojama kalakutiena, baltauodegių elnių mėsa, bulvės, batatai, kukurūzai, moliūgai, klevo sirupas. Amerikietišką virtuvę taip pat sudaro indėnų ir ankstyvųjų europiečių naujakurių virtuvė. Ant barbekiu lėtai kepama kiauliena ir jautiena, krabų paplotėliai, bulvių traškučiai ir sausainiai su šokolado gabaliukais yra charakteringi Jungtinių Valstijų maisto kultūros pavyzdžiai. Vadinamasis sielos maistas (angl. soul food) – Afrikos vergų sukurta virtuvė, šiuo metu populiari tarp afroamerikiečių, ypač JAV pietuose. Sinkretinės virtuvės, tokios kaip Luizianos kreolų virtuvė, akadų virtuvė, Teks-Meks virtuvė, yra svarbios regioniniu atžvilgiu. Būdingi Jungtinėms Valstijoms valgiai, tokie kaip obuolių pyragas, keptas viščiukas, pica, mėsainiai ir dešrainiai, kilo iš kitų tautų imigrantų receptų. Prancūziškos bulvytės, meksikietiški patiekalai, tokie kaip buritos ir takos, ir makaronų patiekalai, lengvai perimti iš italų virtuvės, šalyje yra labai populiarūs. Dažniausiai amerikiečiai vietoje arbatos renkasi gerti kavą. Jungtinių Valstijų pramonės rinkodaros dėka, apelsinų sultys ir pienas tapo dažnais pusryčių gėrimais. XX amžiaus 9 ir 10 dešimtmečiuose amerikiečių kalorijų suvartojimas išaugo 24 procentais. Dažnas pietavimas greito maisto restoranuose yra susijęs su tuo, ką sveikatos apsaugos pareigūnai vadina amerikiečių „nutukimo epidemija”. Smarkiai saldinti gaivieji gėrimai yra taip pat labai populiarūs. Tokie gėrimai sudaro 9 procentus vidutinio amerikiečių kalorijų suvartojimo.

Sportas

Nuo XIX amžiaus antrosios pusės Jungtinių Valstijų nacionaliniu sportu yra laikomas beisbolas. Amerikietiškasis futbolas, krepšinis ir ledo ritulys yra kiti trys vyraujantys profesionalaus komandinio sporto žaidimai. Amerikietiškasis futbolas ir krepšinis pritraukia didžiulį žiūrovų dėmesį. Amerikietiškasis futbolas išlieka populiariausiu žiūrovų sportu.  Kadaise daugiausiai žiūrovų pritraukdavę boksas ir žirgų lenktynės buvo išstumti golfo ir automobilių lenktynių, ypač NASCAR. Futbolą dažnai žaidžia jaunimas arba mėgėjiško lygio žaidėjai. Tenisas, kaip ir daugelis lauko sportų, yra taip pat gan populiarus.
Nors daugelis pagrindinių JAV sporto žaidimų išsivystė remiantis Europos tradicijomis, krepšinis, tinklinis, riedlenčių, snieglenčių sportai yra Išrasti Jungtinėse Valstijose. Lakrosas ir banglenčių sportas kilo iš Amerikos indėnų ir vietinių havajiečių žaidimų, atsiradusių dar prieš kontaktą su Vakarų kultūra. Aštuonerios Olimpinės žaidynės vyko Jungtinių Amerikos Valstijų teritorijoje. Vasaros olimpinių žaidinių metu Jungtinėms Valstijoms atstovavę sportininkai laimėjo 2 301 medalį, daugiausiai nei bet kuri kita šalis,  o Žiemos olimpinių žaidynėse – 216 medalių ir pagal šį skaičių užima pirmąją vietą. 1994 m. JAV vyko XV pasaulio futbolo čempionatas.