Pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatas

Pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatas tai šachmatų varžybos tų žaidėjų, kurių reitingas vykstant čempionatui, ir metus iki jo, neviršijo 2300. Moterų ir vyrų čempionatai rengiami atskirai. Tačiau kai moterų susirenka mažiau už 10, ar tik iš vieno žemyno, jos žaidžia pagal turimą reitingą viename iš trijų atvirųjų turnyrų su atskira apskaita.  Čempionatus organizuoja pasaulio šachmatų federacija (FIDE).

Istorija

1924 m. liepos 13-24 dienomis Paryžiuje vyko pirmosios pasaulio komandinės šachmatų varžybos. Šachmatininkai buvo atvykę dalyvauti olimpinėse žaidynėse, kurios tuo metu vyko Paryžiuje. Nors jos organizatoriai šachmatus ir pripažino, kaip sporto šaką, tačiau reikalavo, kad olimpinėse žaidynėse dalyvautu tik mėgėjai ir atvykusių šachmatininkų nepriėmė dėl to, kad tuo metu nebuvo aišku, kaip nustatyti, kas profesionalas, o kas mėgėjas.
Neleidus dalyvauti, atvykusieji šachmatininkai surengė Paryžiuje savo šachmatų varžybas.
Dalyvavo 54 šachmatininkai iš 18 šalių. Varžybos buvo laikomos pirmuoju tarptautiniu šachmatų mėgėjų komandiniu turnyru.
Šių varžybų nugalėtoju tapo Hermanis Matisonas iš Latvijos, po jo liko Fricis Apšeniekas ir Edgaras Kolė.
H. Matisonas buvo paskelbtas pasaulio šachmatų mėgėjų čempionu. Sekantis pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatas vyko 1928 m. Hagoje. Po to pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatai nutrūko.
1995 m. FIDE, švenčiant Heistingso turnyrų šimtmetį, atgaivino šachmatų mėgėjų pasaulio čempionatą. Pagal nuostatus jame galėjo dalyvauti tik žaidėjai neturintįs FIDE kvalifikacinio titulo ir FIDE publikuoto reitingo didesnio nei 2000, per pastaruosius dvejus metus. Atvirojo čempionato nugalėtojui buvo suteikiamas FIDE meistro, o moterų – FIDE meistrės titulai
Pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatai Heistingse vyko nuo 1995 m. iki 2000 m.
2001 m. čempionatas persikėlė į Ispaniją ir vyko Pamplonos mieste. Sekantis čempionatas jau persikėlė į kitą žemyną: Pietų Ameriką, kur du kartus (2001 ir 2002) vyko Brazilijos mieste Bento Gonsalvyje. Po to pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatas persikėlė į Afrikos žemyną, kur 2003 m. Pretorijoje ir 2004 m. Keiptaune dėl čempiono titulo varžėsi šachmatų mėgėjai.
2005 m. čempionatas neįvyko nes neatsirado norinčių dalyvauti. Nuo 2006 m. jie vėl vyksta kasmet. 2007 m. grįžta į Europą, o 2011 m. pirmą kartą persikelia į Aziją. Bet jau sekančiais metais vėl grįžta į Europą. 2014 m. jos vėl vyko Azijoje – Singapūre.
Čempionatui atsirado konkurentų: nuo 2012 m. Pasaulio šachmatų mėgėjų sąjunga (ACO), greta FIDE vykdomo pasaulio mėgėjų čempionato, irgi kas met rengia pasaulio šachmatų mėgėjų čempionatus, kuriuose žaidžia dalyviai turintys ne aukštesnį kaip 2400 reitingą.
FIDE iki 2016 m. rengusi mėgėjų čempionatus, kuriuose dalyviai turėjo turėti ne didesnį kaip 2000 reitingą, 2016 m. aukščiausio reitingo ribą pakėlė iki 2300. Be to, čempionatą suskirstė į tris atskiras dalis, kuriose dalyvaujančių žaidėjų reitingas neturėjo viršyti: 2300, 2000 ir 1700.

Iki 2016 m.

Žaidėją atvirajame čempionate registruoja jo šalies šachmatų federacija. iki 2016 m. jo reitingas varžybų metu ir dvejus metus iki einamųjų metų sausio pirmos dienos neturi viršyti 2000. Taip pat, žaidėjas neturėjo turėti  kandidato į meistrus, ar  moterų kandidatės į meistres kvalifikacinių titulų.
Pasaulio mėgėjų moterų čempionatas organizuojamas atskirai, jei susirenka iš dviejų žemynų ne mažiau 10 dalyvių. Kai mažiau, jos žaidžia atvirajame čempionate su atskira vietų apskaita.
Šachmatų federacijos FIDE narės gali siųsti neribotą dalyvių skaičių.
Trys prizininkai iš kiekvieno žemyno šachmatų mėgėjų čempionato turi privilegijų: jiems butas ir maistas nemokami, todėl jų vietų kiti užimti negali.

Po 2016 m.

Nuo 2016 m. taisyklės buvo pakeistos ir čempionatas pirmą kartą pradėtas rengti atskirai trijose reitingų grupėse (trijuose atskiruose turnyruose): iki 2300, iki 2000 ir iki 1700. Reitingas iki čempionato pradžios neturi viršyti nustatytos ribos visoms grupėms vienerius metus. Jei dalyvių, kurių reitingas 1700-2000, čempionato metu būtų jau aukštesnis, jie turėtų žaisti aukštesnio reitingo turnyre. Dalyviai su reitingu 2300 neturi turėti FIDE meistro (moterims - FIDE meistrės titulo), o turnyruose su reitingu 1700, ar 2000 - kandidato į meistrus, ar moterų kandidatės į meistres titulų. Visose grupėse prizininkai apdovanojami pasaulio mėgėjų čempionato medaliais.

Taisyklės

Varžybos vyksta, naudojant šveicariškąją sistemą (9 ratai), bet būna išimčių: 2001 m. – 10 , o 2006 m. – 11 ratų.

Laiko kontrolė

Kiekvienam žaidėjui partijai skiriama laiko: 90 min. (2014 m. 2 val.) pirmiesiems 40 ėjimų, o likusiems ėjimams 30 min ir nuo 1-o ėjimo pridedant po 30 sek.

Nugalėtojo nustatymas

Nugalėtojas nustatomas pagal taškus: pergalė – vienas, lygiosios – pusė, pralaimėjimas – nulis taškų. Daugiausiai taškų surinkęs dalyvis tampa čempionu. Žaidėjų, po lygiai surinkusių taškų, vietų nustatymo būdai atskiruose čempionatuose keitėsi, bet visada vietos buvo nustatinėjamos pagal papildomus turnyre pasiektus rodiklius. Pirmumą turi žaidėjas, kurio rodikliai aukštesni.

Apdovanojimai

Atvirojo turnyro ir moterų varžybų prizininkai apdovanojami atskirai: pirmąsias tris vietas užėmę dalyviai apdovanojami medaliais. Atvirajame turnyre aukso medalio laimėtojui reitingas pakeliamas iki 2200 bei suteikiamas FIDE meistro tirulas. Sidabro medalininkui reitingas keliamas iki 2100, o bronzos medalių savininkui – iki 2050. Taip pat, abiem suteikiamas Kandidato į meistrus titulas.
Moterų varžybose už pirmą vietą reitingas pakeliamas iki 2050 ir suteikiamas moterų FIDE meistrės, o už antrą ir trečią vietas kandidato į meistres titulas.  Beto, už pirmasias 4-10 vietas (priklausomai nuo rengėjų parengtų nuostatų) žaidėjai gauna piniginius prizus.