google/wiki40b huggingface dataset:
Hansab

Istorija

Kompanijos istorija prasidėjo 1991 metais, kai Aigar Urva, Jüri Mägi ir Hans Tombach Taline, Estijoje, įkūrė „Hansab Estonia“. Po dvejų metų, 1993-aisiais, įmonė jau veikė ir Rygoje, Latvijoje, o nuo 1994 m. – ir Vilniuje, Lietuvoje.  2005 m. įmonių veiklai Baltijos šalyse suvienyti ir koordinuoti buvo įkurta „Hansab Group“ OÜ.
Įmonių grupės veiklos sritys nuosekliai plėtėsi.
2006 m. buvo įkurta grupei priklausanti kompanija „Baltic Operation Services“ OÜ. Ji specializuojasi pakuočių surinkimo ir pardavimo automatų srityje.
2007 m. „Hansab“ kartu su „Voicecom“ įkūrė „Ellore“ OÜ – įmonę, skirtą programinei įrangai plėtoti ir integruoti.
2009 m. įkurtas „Hansab“ filialas Ukrainoje ir „Hansab Kinnisvara“ OÜ Estijoje.
2010 m. Vilniuje, Lietuvoje, įsteigtas UAB „Hansab turtas“.
2012 m. „Hansab“ pradėjo aktyvią veiklą Baltarusijoje.
2013 m. buvo parduotas „Hansab“ filialas Ukrainoje, pasirengta pradėti veiklą Suomijoje. Šiais metais grupės įmonių apyvarta sudarė 17,4 mln. eurų, joje dirbo 192 darbuotojai.
2014 m. atidarytas filialas Helsinkyje, Suomijoje.

Struktūra ir darbuotojai

„Hansab“ įmonių grupę sudaro aštuonios kompanijos: „Hansab“ AS Estijoje, „Hansab“ SIA Latvijoje, UAB „Hansab“ Lietuvoje, „Hansab“ OY Suomijoje, „Ellore“ OÜ (programinės įrangos kūrimo kompanija), „Baltic Operation Services“ (panaudotos taros surinkimo automatų technologijos ir paslaugos) ir dvi nekilnojamo turto kompanijos – „Hansab Kinnisvara“ OÜ ir UAB „Hansab turtas“.
Visose įmonių grupės kompanijose iš viso dirba beveik 200 darbuotojų.

Paslaugos

Du trečdaliai „Hansab“ darbuotojų užsiima su paslaugomis susijusia veikla. „Hansab“ kompleksiniai sprendimai apima konsultavimą, programinės įrangos kūrimą ir integravimą, programinės ir techninės įrangos pardavimus, montavimą ir įrenginių priežiūrą po įdiegimo.
„Hansab“ yra oficialus daugiau kaip 100 paslaugų tiekėjų partneris. Kompanija prekiauja šių gamintojų produktais ir sprendimais: NCR, „Gunnebo Group“, „Q-Matic“, „Vasco“, GGS „De La Rue“, „Scan Coin“, „Ingenico“ ir daugelio kitų. Iš viso „Hansab“ prižiūri daugiau kaip 50 000 įvairiausių įrenginių.
„Hansab“ teikia paslaugas finansiniam sektoriui, mažmeninės prekybos, viešajam ir kitiems sektoriams.
Lietuvos bajorų karališkoji sąjunga

LBKS herbo autorius prof. Konstantinas Bogdanas
Lietuvos bajorų karališkoji sąjunga (toliau LBKS) yra bajorų ainių organizacija, susikūrusi 1994 m. – teisėta Lietuvos bajorystės paveldo perėmėja. Bajorų draugija gyvavo Lietuvoje 1928-1940 m. Lietuvos bajorų draugija buvo įkurta Jono Beržanskio iniciatyva 1928 m. vasario 16 d., jis jai ir vadovavo iki pat mirties (1936 m. liepos 12 d.). Draugija turėjo didelę įtaką tuometinei Lietuvos bajorijai.
LBKS savo gretose (puslapio apačioje) vienija 3887 narius iš 584 giminių (2013-04-19 duomenimis). Informacija LBKS narių duomenų bazėje nuolatos kinta, nes naujai legitimuoti nariai papildo sąjungos narių gretas.
LBKS domisi ir tyrinėja genealogija, Heraldika, bajorijos ir dvarų kultūra, organizuoja kultūrinių renginius, palaiko ryšius su giminingomis užsienio organizacijomis, užsiima leidyba (žurnalas „Lietuvos bajoras“). LBKS legitimuoja naujus narius, kai jie įrodo savo giminystės ryšius su viena ar kita bajoriška gimine, organizuoja Bajorystės pripažinimo aktų įteikimo ceremonijas, organizuoja koncertus, parodas, konferencijas, temines išvykas, pažintines ekskursijas, užsiima labdaros ir kitų renginių organizavimu, LBKS archyvo kaupimu ir priežiūra.
AS Saint-Étienne

Istorija

Klubo komanda 1957-1981 metais 10 kartų laimėjo šalies čempionatą bei 6 kartus iškovojo šalies taurę. 1976 metais komandai net pavyko pasiekti Europos taurės finalą. Tačiau po 1982 metų klubą sukrėtusio finansinio skandalo komanda susilpnėjo, kelis kartus iškrito iš aukščiausios lygos. 2004 metais komanda laimėjo antrojo diviziono Ligue 2 čempionatą, o 2005 metais užėmė 6 vietą Ligue 1 ir pirma kartą po daugiau nei dviejų dešimtmečių iškovojo teisę atstovauti Prancūziją Europiniame turnyre – Intertoto taurės varžybose.
Radomskas

Istorija

1266 m., Lešekas Juodasis suteikė Radomskui miesto teises.
Lietinimas

Lietinimas – paviršinis dirvožemio drėkinimas be laistymo, kai vanduo dirvožemio paviršiuje paskirstomas vagomis, juostomis arba paviršius visai užliejamas.

Technologija

Lietinimas vagomis: drėkinamame plote kas 0,3 – 0,7 m iškastos 50–500 m ilgio ir 0,14–0,24 m gylio vagos prileidžiamos vandens; vanduo į dirvą ir dirvožemį įsisunkia pro vagų sieneles ir dugną; taip liejant nesuardoma dirvos struktūra, jos paviršiuje nesusidaro pluta, mažesnė liejimo norma, geriau aeruojamas dirvožemis. Vagomis drėkinami kaupiamieji augalai (cukriniai runkeliai, daržovės), kartais javai, sodai, vynuogynai.
Lietinimas vagomis būna nuotakinis, kai vandens perteklius nuteka į drenažo tinklą arba į žemiau esantį lauką ir benuotakis, kai visas vanduo susigeria į dirvožemį, nes vagos uždaros, su mažu nuolydžiu arba visai be nuolydžio.
Lietinimas juostomis: laukas suskirstomas 3–30 m pločio ir 70–400 m ilgio juostomis, kurias skiria 15–20 cm aukščio žemės pylimėliai; vanduo juostas užlieja ištisai ir į dirvožemį patenka gravitaciniu būdu.
Užliejimas: laukas suskirstomas į 1–10 ha laukelius, apjuostus pylimėliu; vanduo ištisai užlieja laukelius ir į dirvožemį patenka gravitaciniu būdu. Užliejami įdruskėję dirvožemiai, ryžių, kartais ir kitų žemės ūkio augalų pasėliai. Vienas seniausių drėkinimo būdų.
Atrankiniu lietinimu dažniausiai drėkinami sodai. Apie kiekvieną medelį ar krūmą iškastas griovelis prileidžiamas vandens. Liejama prieš sėją ar daigų sodinimą, pasodinus daigus ir augalų vegetacijos laikotarpiu, norint sukaupti drėgmę dirvožemyje, sudrėkinti orą, apsaugoti augalus nuo šalnų.
Gintarė Bukauskienė-Jakelaitytė

Gintarė Bukauskienė-Jakelaitytė (g. 1965 m. sausio 5 d. Vilniuje) – choro dirigentė, vargonininkė ir dainininkė.

Biografija

Nuo 1971 m. Pradėjo mokytis skambinti Fortepijonu Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje (dėst. R. Kaminskienė). 1975 m. perėjo į choro dirigavimo skyrių (dėst. J. Svirskienė).
Baigusi mokyklą, 1982 m. įstojo į Lietuvos valstybinę konservatoriją, kur 1987 m. baigė doc. L. Abariaus choro dirigavimo klasę. Dvejus metus dirbo akompaniatore Choro dirigavimo katedroje ir Moksleivių rūmų dainų ir šokių ansamblyje „Ugnelė".
1989 m. išvyko į JAV, pradėjo dirbti Švč. Marijos Apreiškimo parapijos vargonininke ir choro vadove Brooklyne, NY. Parengė F. Schuberto Mišias G-dur ir L. Cherubini „Requiem c – moll“. Su grupe choristų dalyvavo 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje ir Kaune. Jungtiniam chorui dirigavo K. V. Banaičio harmonizuotą liaudies dainą „Oi, motinėle".
Nuo 1994 m. rudens pradėjo dirbti St. Francis of Paola parapijoje Niujorke muzikos vadove. 1993–1995 m. Niujorke studijavo The Mannes College of Music ir įgijo magistro laipsnį. Dainavo daugelyje JAV chorų, koncertavo bažnyčiose ir koncertų salėse.
Juozas Justinas Slavėnas

Juozas Justinas Slavėnas (g. 1932 m. rugpjūčio 14 d. Delnickuose, Marijampolės raj.) – lietuvių fizikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1957 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, pradėjo dirbti asistentu, nuo 1962 m. – vyr. dėstytoju.. 1964 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – fizinių mokslų daktaro) disertaciją tema „Osciliatorių stiprumų nustatymas Cu I, Ag I, Au I, Si I, Ge I, Sn I ir Pb I spektruose“. Docentas nuo 1971 m. Skaitė paskaitas Fizikos, Medicinos ir Gamtos mokslų fakultetų studentams. Stažavo Leningrado universiteto Fizikos institute.
1966–1968 m. buvo naujai sudaryto Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto dekanas.

Mokslinė veikla

Mokslinę veiklą pradėjo atomų spektroskopijoje. 1959–1964 m. naudodamas anomalios dispersijos reiškinį nustatė daugelio Cu I, Ag I, Au I, Ge I, Sn I ir Pb I spektrinių linijų osciliatorių stiprumus. Atliko Au I rezonansinio dubleto linijų osciliatorių stiprumų kvantinius mechaninius skaičiavimus, spektriniais metodais nustatė sidabro ir švino garavimo šilumos vertes. Nuo 1965 m. prisijungė prie Algio Petro Piskarsko Lietuvoje pradėtų netiesinės optikos mokslinių darbų. Nuo 1972 m. tyrinėjo stiprios lazerinės spinduliuotės sugertį organinių molekulių kompleksuose. Išaiškino netiesinių nuostolių prigimtį įsisotinančiuose lazerių moduliatoriuose.
Dirbo Kvantinės elektronikos katedroje nuo jos įkūrimo 1974 m. iki 1997 m.
Žymesnių rezultatų pasiekė dažiklių molekulių, turinčių ilgabangę sugerties juostą raudonoje bei artimojoje infraraudonoje spektro srityse, fotovyksmų tyrime.
Inžinierius

Inžinierius (pranc. ingénieur, iš lot. ingenium 'gebėjimas, išradingumas') - žmogus, profesionaliai dirbantis inžinerijos srityje. Inžinieriai ieško būdų, kaip išspręsti technologines problemas, naudodami matematikos, tiksliųjų ir gamtos mokslų žinias. Paprastai jų sprendimai yra materialios priemonės (mašinos, medžiagos, taip pat procedūros), leidžiančios tas problemas išspręsti. Idealūs sprendimai turi būti ekonomiški ir saugūs. Inžinieriai yra tarpininkai tarp visuomenės poreikių ir komercinio jų tenkinimo.
Senovėje inžinieriais vadino žmones, konstravusius, gaminusius ir naudojusius karo mašinas (balistas, katapultas, apgulties bokštus). „Civilinio inžinieriaus“ samprata atsirado tik XVI a. Nyderlanduose kaip tiltų, kelių statybos specialistų apibūdinimas. Vėliau ši sąvoka imta naudoti Anglijoje ir kitose šalyse.

Inžinierių funkcijos

Inžinieriai ne tik kuria, projektuoja ir konstruoja. Jie taip išbando jau sukurtus modelius ir gaminius, palaiko gamybą ir prižiūri eksploatuojamus sudėtingus įrenginius.
Įrenginių ir kitokios technikos priežiūros inžinierių užduotis būna aptikti gedimus, išsiaiškinti jų priežastis ir rasti pataisymo būdus, užtikrinti taisymą ar patobulinti pradinę mašinų ir kitų įrenginių konstrukciją, siekiant išvengti gedimų, padidinti naudojimo patogumą ir efektyvumą.
Gamybos priežiūros inžinieriai prižiūri gamybos įrengimus, taip pat naudojamas technologines operacijas ir procedūras, užtikrina gamybos ir gaminių kokybę, ieško būdų mažinti aplinkos taršą dėl gamybos.
Inžinieriai taip pat įvertina laiko, įrangos, medžiagų sąnaudas, reikalingas projektams įgyvendinti.
Komercijoje inžinieriai, bendraudami su pirkėjais, išsiaiškina jų technologinius poreikius, išaiškina siūlomos įrangos ar techninių paslaugų savybes ir galimybes ir t. t.
Inžinierių profesinė veikla paprastai susijusi su plačiu matematikos panaudojimu, šiais laikais - kompiuterių kaip skaičiavimo ir modeliavimo priemonės naudojimu.
Marius Pilipavičius

Biografija

2000 m. baigė Šiaulių universitetą, matematikas-ekonomistas.
Kuršėnų Stasio Anglickio pagrindinės mokyklos informatikos mokytojas, UAB „Lietuvos dujos“ Šiaulių filialo Kuršėnų skyriaus informacinių technologijų administratorius, nuo 2006 m. UAB „Agrokoncernas“ informacinių technologijų administratorius.
2004 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Šiaulių rajono skyriaus narys.
2003–2007 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.
Pagelžiai

Istorija

1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Raudėnų tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Atuoniai – 2,6 km
Gelžė – 0,6 km
Yniškės – 4 km
Judriškė – 1,2 km
KURŠĖNAI – 14 km 
Pagelžiukai – 1,5 km
Čibirikai – 1 km
Kybartiškė (Šiauliai) – 1,4 km
ŠIAULIAI – 40 km
 Paraudžiai – 3,2 km
 RAUDĖNAI – 2,7 km
BlizzCon

„BlizzCon“ – kasmetinis „Blizzard Entertainment“ organizuojamas kompiuterinių žaidimų renginys, skirtas trims pagrindinėms „Blizzard“ žaidimų serijoms: „WarCraft“, „Starcraft“ ir „Diablo“. Jame pristatomi nauji įmonės žaidimai ar jų dalys, vyksta įvairūs turnyrai – ne tik pačių žaidimų, bet ir kostiumų („cosplay“), poezijos konkursai ar panašiai. Paskutinę naktį vyksta koncertas, kuriame koncertuoja žymios grupės, pavyzdžiui, „The Offspring“, „Foo Fighters“ Ozzy Osbourne ar pačių „Blizzard“ muzikos grupė „Level 80 Elite Tauren Chieftains“. Nuo 2009 m. „BlizzCon“ tiesiogiai transliuojamas internetu.
Centrinis telkinys

Centrinis telkinys (ankstesnėje literatūroje dar plačiai naudotas terminas baldžas) – didelio tankumo žvaigždžių grupė. Paprastai šis terminas naudojamas nusakyti žvaigždžių grupei spiralinės galaktikos centre. Baldžą daugiausia sudaro senesnės II populiacijos žvaigždės, kurių orbitos atrodo atsitiktinės lyginant su galaktikos disko žvaigždžių - taip gaunama sferoidinė centrinio telkinio forma. Be to, centriniame telkinyje yra labai mažai dujų ir dulkių (lyginant su galaktikos disku), taigi jame mažai jaunų žvaigždžių (pernelyg mažai medžiagos, kad vyktų žvaigždėdara).
Baldžai pasižymi panašiomis savybėmis kaip elipsinės galaktikos, ir dauguma astronomų laiko juos vienu ir tuo pačiu - t. y. elipsinės galaktikos yra tos pačios spiralinės galaktikos, netekusios savo disko (veikiausiai sąveikų su kitomis galaktikomis metu).
Manoma, kad daugumos centrinių telkinių viduryje yra supermasyvios juodosios bedugnės. Tokios bedugnės pagal apibrėžimą negali būti stebimos, bet yra netiesioginių jų egzistavimo tiek spiralinių galaktikų baldžuose, tiek ir elipsinių galaktikų centruose įrodymų.
Kai kurių galaktikų centriniuose telkiniuose yra ir jaunų I populiacijos žvaigždžių. Nors to priežastis tiksliai nežinoma, paprastai tai laikoma sąveikos su kita galaktika (pvz., galaktikų susiliejimo) pasekmė.
Daugšigaliai

Istorija

XIX a. kaimas priklausė Pakruojo dvarui.
Mari Galantas

Geografija

Mari Galanto sala, dėl savo apvalios formos ir beveik plokštaus paviršiaus, geriau žinoma kaip la grande galette ('didelis sausainis'). Aukščiausias taškas, iškilęs 204 m, yra Morne Constant kalva.
Kriaunų valsčius

Kriaunų valsčius buvo šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Kriaunos.
Somatinė nervų sistema

Somatinė nervų sistema - periferinės nervų sistemos dalis. Ją sudaro visi nervai, inervuojantys judamąjį aparatą (griaučius ir raumenis), išorinius jutimų organus ir odoje esančius receptorius, kurie priima aplinkos dirginimus. Receptoriuose sukuriamas nervinis impulsas. Raumenų skaidulos ir liaukos yra efektoriai, kurie reaguoja į dirgiklį. Somatinės nervų sistemos veiklą žmogus gali sąmoningai reguliuoti - pvz., judinti kojų raumenis vaikštant.
Leonas Briedis

Biografija

1968–1970 m. studijavo Latvijos universitete; pašalintas už patriotinės tematikos eilėraščius. 1972–1974 m. studijavo Kišiniovo universitete. Mokėsi M. Gorkio literatūros instituto aukštuosiuose literatūros kursuose Maskvoje. 
Dirbo Latvijos periodinių leidinių redakcijose. 1992 m. įkūrė literatūrinį žurnalą „Kentaurs XXI“. Leidyklos „Minerva“ direktorius.

Kūryba

Poezija pasižymi filosofiškumu, etiniu maksimalizmu, romantine pasaulėjauta; joje gausu latvių ir kitų tautų kultūrinių archetipų, dažnas ugnies įvaizdis. Parašė literatūrinių pasakų, tautosakinių motyvų eilėraščių vaikams.  Su kompozitoriumi Raimondu Paulu sukūtė daugiau kaip 150 dainų.
Verčia iš lotynų, rusų, lenkų, anglų, rumunų, albanų, suahili kalbų.
XIII amžiaus 3-as dešimtmetis

XIII amžiaus trečiasis dešimtmetis prasidėjo 1221 m. ir baigėsi 1230 m.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XII amžius – XIII amžius – XIV amžius
Dešimtmečiai:
8-as9-as10-as1-as2-as
- 3-as -
4-as5-as6-as7-as8-as
Metai:  1221 1222 1223 1224 1225 1226 1227 1228 1229 1230
Robert Behnken

Robertas Luisas Behnkenas (angl. Robert Louis Behnken, gim. 1970 m. liepos 28 d., Kreve Kouer mieste, Misurio valstijoje, JAV) – inžinierius, karinis pilotas, NASA astronautas.
Ogis ir tarakonai

Ogis ir tarakonai (pranc. Oggy et les Cafards) yra prancūzų animacinis serialas, sukurtas 1998 m. Gaumount Multimedia ir Xilam Animation, rodytas France 1 kanalu 1998-2001 metais. Iš viso sukurti 156 epizodai, kiekvienas epizodas trunka 8 minutes.
Klaipėdos televizija

UAB „Klaipėdos televizija“ – pirmoji televizija Lietuvos uostamiestyje, Klaipėdoje.

Istorija

1989 m. kovo 19 d. per respublikinės TV kanalą visuomeninės redakcijos parengta pasirodė pirmoji laida iš Klaipėdos. Oficialiai Klaipėdos televizija įsteigta 1991 m. sausio 25 d. Klaipėdos miesto tarybos sprendimu Nr. 4 kaip Klaipėdos valstybinė municipalinės televizijos studija. 1991 m. kovo 26 d. įregistruota įmonė (steigėjas ir leidėjas – Klaipėdos miesto taryba).
Nuo 1992 m. Klaipėdos televizijai vadovaujant kūrybiniam duetui – direktoriui ir videooperatoriui Vytautui Peckui ir redaktorei Irenai Rezgevičienei nuolat pradėtos rengti „Vakaro žinios“ ir pirmosios autorinės laidos.
Dėl 1993 ir 1994 metais vienas po kito vykusių tiek viešų, tiek ir neviešų konkursų siųstuvo nuomai Klaipėdos televizijai skirtas eterio laikas trumpėjo. Trūkstant lėšų Klaipėdos miesto biudžete, 1994 m. spalio 14 d. įregistruota UAB „Klaipėdos televizija“ (steigėjai – Irena Rezgevičienė ir Vytautas Peckus). 1995 m. balandžio 30 d. municipalinės televizijos studija oficialiai likviduota, (teisių perėmėja – UAB „Klaipėdos televizija“). 2001 m. gruodžio 21 d. UAB „Klaipėdos televizija“ jai priklausiusį eterio laiką 12-ajame kanale perdavė programos ruošėjai UAB „Balticum“.
Stambulo archeologijos muziejus

Stambulo archeologijos muziejus (turk. İstanbul Arkeoloji Müzesi) – vienas pagrindinių Turkijos archeologijos muziejų. Įsikūręs Stambule, tarp Topkapi rūmų ir Giulhanės parko. Jį sudaro 3 padaliniai: archeologijos muziejus, Senovės Rytų muziejus bei Islamo meno muziejus.
Muziejų 1891 m. įkūrė osmanų dailininkas, meno ekspertas Osmanas Hamdi Bėjus. Netrukus į jį pradėti siųsti artefaktai iš visos Osmanų imperijos.
Šveicarijos Federalinė Taryba

Šveicarijos Federalinė Taryba (vok.: Schweizerischer Bundesrat; pranc.: Conseil fédéral suisse; it.: Consiglio federale svizzero; ret.: Cussegl federal svizzer) – septynių narių taryba, kuri sudaro Šveicarijos federalinę vyriausybę ir eina, kaip kolektyvas, valstybės vadovo pareigas.
Federalinės Tarybos nariai yra išrenkami ketveriems metams. Kiekvienas narys yra išrenkamas individualiai slapto balsavimo metu surinkęs taškų persvarą.
Dabartiniai Tarybos nariai: Johann Schneider-Ammann, Didier Burkhalter, Ueli Maurer, Eveline Widmer-Schlumpf, Doris Leuthard, Simonetta Sommaruga, Alain Berset.

Tarybos kilmė

Federalinė Taryba buvo įkurta Federalinės konstitucijos 1848 m. kaip "aukščiausioji, vykdomoji konfederacijos valdžia".
Kai buvo rašoma Konstitucija, liberalioji demokratija dar tik kūrėsi ir įkūrėjai neturėjo daug pavyzdžių kaip ją rašyti. Nors jie atkreipė dėmesį į JAV Konstituciją, bet pasirinko kolektyvinį, o ne prezidentinį valdymą.
Šiandien tik trys kitos šalys: Bosnija ir Hercogovina, Andora ir San Marinas turi kolektyvinę valdžią.
Niko

Istorija

Niko kaimas pradėjo kurtis po to, kai 766 metais budistų vienuolis Šiodo Šionin (jap. 勝道上人 = Shōdō Shōnin) šiose vietose įkūrė Rino-dži šventyklą, o 784 metais – Čiūzen-dži. 1617 metais buvo pastatyta Tošiogu šintoistinė šventykla kartu su mauzolieju šiogūnui Tokugava Iejasu.
Meidži laikotarpiu Nara tapo turistine vieta, iki jos 1890 metais nutiestas pirmasis geležinkelis. 1954 m., prijungtus Okorogava kaimą, įgavo miesto statusą.

Geografija

Niko yra Točigio prefektūros šiaurės vakarinėje dalyje. Užima didelę (1449,87 km²) teritoriją ir pagal plotą yra trečias didžiausias miestas Japonijoje.
Miestas iš vakarų ir šiaurės apsuptas Niko kalnų, kurie yra Niko nacionalinio parko dalis. Aukščiausia viršūnė – Nantaisan kalnas (2486 m). Kalnuose telkšo keletas didelių ežerų, iš kurių didžiausias Čiūzendži, esantis 1200 m aukštyje, o aukščiausias – Juno, 1600 m aukštyje. Iš kalnų taip pat atiteka keletas upių、yra krioklių. Vietovėje gausu karštųjų versmių.

Ekonomika

Mieste išvystytas turizmas. Dėl kalnų upių gausos veikia daug hidroelektrinių. Aplinkinėse vietovėse plėtojamas žemės ūkis, žuvininkystė, medžio apdirbimas, veikia dvi metalurgijos įmonės.
Prano Domšaičio galerija

Prano Domšaičio galerija, iki 2004 m. Klaipėdos paveikslų galerija – dailės galerija, Lietuvos dailės muziejaus padalinys Klaipėdoje, Liepų g. 33.

Istorija

Įkurta 1970 m., atidaryta 1973 m. Veikia 3 pastatuose. Pirmąją ekspoziciją sudarė senosios ir šiuolaikinės lietuvių vaizduojamosios dailės, XIX a. – XX a. pradžios Vakarų Europos, Rusijos tapybos kūriniai. 1978 m. atidaryta nauja ekspozicija, joje supažindinama su Lietuvos senąja (Vilniaus meno mokykla) ir XX a. pirmos pusės (Kauno meno mokykla) tapyba ir grafika, ekspozicijos svarbiausia dalis buvo skirta XX a. antrosios pusės lietuvių vaizduojamajai ir taikomajai dailei.
Po 1990 m. pertvarkymo didžiąją ekspozicijos dalį sudaro šiuolaikinė lietuvių tapyba, grafika, skulptūra. 2001 m. atidaryta iš Mažosios Lietuvos kilusio P. Domšaičio kūrinių ekspozicija, P. Domšaičio kultūros centras. Galerijoje vykdoma edukacinė veikla, nuo 2002 m. veikia Meno pažinimo centras.
Lai Chi

Istorija

Klubas įkurtas 1988 m.
Bisau Gvinėjos herbas

Bisau Gvinėjos herbas – Bisau Gvinėjos valstybės simbolis, priimtas gavus nepriklausomybę nuo Portugalijos 1973 m.

Herbo aprašas

Herbas socialistinės respublikos herbo tipo. Skydas apvalus, laukas raudonas. Skydo galvoje juoda penkiakampė žvaigždė. Skydo papėdės apatinę dalį dengia auksinė jūros kriauklė, kurios apatiniai du trečdaliai išsikišę už skydo ribų. Iš kriauklės simetriškai į šonus eina žalios alyvmedžio šakelės, sudarančios vainiką. Alyvmedžio šakelės eina skydo kraštais, vieni lapai užsikloja ant skydo lauko, kiti – išeina už skydo ribų.
Baltas kaspinas eina puslankiu, išlenktas aukštyn, kampai yra kriauklės apačios lygyje. Kaspine devizas portug. UNIDADE, LUTA, PROGRESSO 'Vienybė, kova, pažanga'.
Osoveco Tverdza

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. gyvenvietė priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1743-1827 m. gyvenvietė turėjo miesto teises. XV a.-XVI a. gyvenvietė priklausė Lietuvos pakancleriui Stanislavui Antanui Ščiukai. XIX a. pabaigoje pro gyvenvietę nutiestas geležinkelis Balstogė-Karaliaučius. 1882-1892 m. gyvenvietėje buvo pastatyti didžiuliai įtvirtinimai, kurie buvo viena iš didžiausių Rusijos imperijos gynybos tvirtovių šiaurės vakaruose. Prasidėjus I pasauliniam karui nuo 1915 m. sausio 29 d. iki rugpjūčio 6 d. prie šios tvirtovės vyko dideli mūšiai tarp Vokietijos imperijos ir Rusijos imperijos kariuomenių. Šiose kautynėse žuvo apie 2000 rusų kareivių. Vokiečių kariuomenė kovoje naudojo ir chlorines dujas. Po pergalės Mazūrijos ežerų mūšyje 1915 m. rugpjūčio mėnesį vokiečiai užėmė šiuos įtvirtinimus ir išsilaikė juose iki 1919 metų. 1919 m. vasario 23 d. šiuos įtvirtinimus perėmė Lenkijos kariuomenė. Tarpukariu įtvirtinimuose buvo Lenkijos kariuomenės kareivinės. Prasidėjus II pasauliniam karui šalia tvirtovės nevyko kautynės, vokiečių kariuomenė žinodama įtvirtinimų pajėgumą užpuolė Lenkiją šiauriau, kur kautynės vyko apie tris dienas. 1939 rugsėjo 13 d. vokiečiai užėmė įtvirtinimus. 1939 m. rugsėjo 25 d. vokiečiai perdavė įtvirtinimus Tarybų Sąjungai pagal Molotovo-Ribentropo pakto susitarimus. Prasidėjus karui tarp Trečiojo reicho ir Tarybų Sąjungos vokiečiai užėmė įtvirtinimus 1941 m. birželio 27 dieną. 1944 m. rugpjūčio 14 d. vokiečiai pasitraukė iš pagrindinių tvirtovės pastatų ir įsitvirtino kairiajame Bebro upės krante. Fronto linija nusistovėjo šioje vietoje iki 1945 m. sausio mėnesio kai Raudonoji armija įveikė vokiečių pasipriešinimą.
Jonavos gelžbetoninių konstrukcijų gamykla

Jonavos gelžbetoninių konstrukcijų gamykla (Jonavos GKG) – buvusi gamykla, gaminusi betono ir gelžbetonio konstrukcijas Jonavos rajone. Įkurta Lietuvos TSR metais. Viena didesnių Jonavos pramonės įmonių, darbdavių tarybiniais laikais (greta tokių kaip „Azotas“, Jonavos baldų kombinatas ir kt). Bankrutavo Nepriklausomybės metais. Pasak Juliaus Lenčiausko, sužlugo „dėl privatizavimo grimasų“. Buvo įsikūrusi šalia Skarulių (Skarulių g. 10 Jonava, Jonavos rajono savivaldybė, LT-55198).
JK Welco Tartu

Istorija

Klubas įkurtas 2008 m. dalyvaudavo žemesniųjų divizionų kovose.
Eugenijus Bandzevičius

Eugenijus Bandzevičius (g. 1907 m. gruodžio 20 d. Ostrovas, Pskovo sr.) – lietuvių baleto artistas, baletmeisteris.

Biografija

1925 m. baigė Valstybės teatro baleto mokyklą. 1925–1944 m. šio teatro baleto solistas, baletmeisteris. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV. Iki 1952 m. dirbo baleto mokytoju Lubocke (Teksasas), 1952 m. čia įsteigė baleto studiją.
Sukūrė apie 60 vaidmenų baletuose ir operose.