google/wiki40b huggingface dataset:
Pranas Penkaitis

Biografija

1889 m. baigė Kybartų dviklasę mokyklą. 1893 m. išvyko į Rusiją, kur trumpai dirbo geležinkelių dirbtuvėse, o vėliau apie 20 metų – raštinėse. 1906 m. grįžo į Lietuvą. Savarankiškai mokydamasis 1908 m. Petrograde išlaikė brandos egzaminus, įstojo į Petrogrado universiteto teisės fakultetą.
Pirmojo pasaulinio karo metu lankė įvairias Lietuvos vietoves ir steigė Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti skyrius. Talkino draugijos reikalų vedėjui J. Tumui-Vaižgantui. Vėliau pasitraukė į Rusiją, 1916 m. išėjo iš draugijos.
1918 m. grįžo į Lietuvą. Tarnavo Lietuvos geležinkelių valdyboje, vėliau Lietuvos atstovybės sekretorius Berlyne, Švietimo ministerijos juriskonsultas. 1922-1923 m. išleido tris raštų tomus. Nuo 1924 m. Kauno apygardos teismo narys. Vėliau vertėsi advokatūra. 1927 m. išrinktas Lietuvių kalbos draugijos pirmininku. 1927 m. vienas iš lietuvių-estų draugijos steigėjų.

Kūryba

Rašė iš pradžių lenkų kalba. Nuo 1905 m. pradėjo bendradarbiauti „Vilniaus žiniose“, vėliau leidiniuose „Šaltinis“, „Vienybė“, „Viltis“, „Lietuvos žinios“, „Draugija“, „Vairas“, „Vaivorykštė“ ir kt. pasirašinėdamas slapyvardžiais Peregrinus, Pen-tis ir kt. Parašė ir literatūrinių kūrinių.
NGC 3982

NGC 3982 - spiralinė galaktika, nutolusi apie 68 mln. šviesmečių nuo Žemės. Ji yra Didžiuosiuose Grįžulo Ratuose. Objektą atrado Viljamas Heršelis 1789 m. balandžio 14 d. NGC 3982 galaktikoje yra matoma A tipo supernova.
Mitėniškiai

Istorija

Seniau Mitėniškiuose, prie Šėtos–Žeimių kelio, būta Montviloms priklausiusio dvaro (jo vieta likusi dab. Mitėniškiuose Jonavos rajone). Jam priklausė 80 valakų žemės, Šėtos, Pakščių ir Pauliukų palivarkai. Mitėniškiuose 1919 m. vasario 11 d. įvyko kautynės tarp Lietuvos kariuomenės ir bolševikų.

Žymūs žmonės

1850 m. Mitėniškių dvare gimė žinomas filantropas Juozapas Montvila.
Juozas Budzeika

Juozas Budzeika (1908 m. vasario 14 d. Šlynakiemio kaime, Punsko valsčius, dab. Lenkija – 1983 m. sausio 4 d. Čikagoje, JAV) – MIC, Romos katalikų kunigas, vienuolis marijonas, rašytojas, ateitininkas.

Biografija

Mokėsi Lazdijų „Žiburio“ gimnazijoje, buvo įstojęs į Vilkaviškio kunigų seminariją. Vėliau tarnavo Lietuvos kariuomenėje, studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakultete. Antrojo pasaulinio karo metais dirbo administracinį darbą Gardine. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, studijavo teologiją Eichštate. 1946 m. įšventintas kunigu. 1950 m. emigravo į JAV, kur įstojo į marijonų vienuoliją. Nuo 1950 m. tarnavo Marianapolio mokyklos Thompsone, CT; mokytoju ir kapelionu. 1958–1960 m. gilino žinias Romos Angelicum universitete, po to dirbo pastoracinį darbą JAV. 1963–1969 m. – Londono Šv. Kazimiero lietuviškos parapijos klebonas. Grįžęs į Ameriką dirbo sielovados darbą lietuvių parapijose. Nuo 1981 m. emeritas Čikagos Marijonų vienuolyne.
Saut Bendas

Istorija

Vietovėje nuo seno gyveno indėnai (majamiai, vėliau – potavatomiai). Baltieji pradėjo keltis nuo 1820 m., įkurta prekybos stotis. Saut Bendas oficialiai įkurtas 1865 m. Nuo XIX a. pab. tapo svarbiu ekonomikos ir švietimo centru.
Nuo XX a. pr. į Saut Bendą kėlėsi lietuviai. Veikė darbininkų draugija, socialistų kuopa.
Romualdas Giedraitis (1750)

Biografija

Kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Giedraičių giminės. Tarnybą pradėjo 1765 m. Lietuvos antrajame pėstininkų pulke. 1771 m. Baro konfederacijos metu tarnavo dalinyje, kuriam vadovavo Mykolas Kazimieras Oginskis. 1794 m. sukilimo Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje vienas organizatorių. Šiauliuose balandžio 16 d. su kitais paskelbė pirmąjį LDK gyventojų sukilimo aktą. Nuo balandžio 24 d. Lietuvos tautinės aukščiausiosios tarybos narys, generolas leitenantas. Birželio – rugpjūčio mėn. Žemaičių divizijos dešiniojo sparno vadas. Liepos 29 d. laimėjo Saločių kautynes. Sukilimui pralaimint 1794 m. rugpjūčio pabaigoje su savo daliniais pasitraukė į Lenkiją ir dalyvavo ginant Varšuvą. Sukilimą numalšinus emigravo į Prancūziją.
Per prancūzmetį, 1812 m. – Lietuvos laikinosios vyriausybės komisijos Karinio komiteto pirmininkas. Lietuvos bajorų pulkų, formuojamų Napoleono I armijai, generalinis inspektorius. 1812 m. rugpjūčio 31 d. Napoleono generolo Van Hogendorpo pavedimu paskirtas besiformuojančių lietuviškų dalinių vadu. 1813 m. sausio 30 d. jo vadovaujama Lietuvių raitelių divizija rusų kazokų sumušta Rytų Prūsijoje, prie Sierakovo, generolas ir daug jo karių pateko į nelaisvę. Iki 1815 m. kalėjo Archangelske, ir tik kai buvo įkurta Lenkijos Kongreso karalystė, jam leista grįžti į Varšuvą.
Uris

Geografija

Kantonas yra šalies centre, šiaurinėje Šveicarijos Alpių dalyje. Kantono teritoriją sudaro Roiso ir jo intakų slėniai. Kantono plotas 1,077 km². Didelę ploto dalį užima miškai, o ledynai sudaro 20 % nedirbamos žemės. Aukščiausias taškas kantone ir Urnerio Alpėse yra Dammastock 3630 m į šiaurę nuo Furkos perėjos.

Istorija

Uris pirmąkart paminėtas 732 m. kaip Reichenau abato nuosavybė. 853 m. Liudvikas Vokietis Urį atidavė Ciuricho moterų vienuolynui.
Manoma, kad pavadinimas Uris kilo iš senovės vokiečių žodžio Aurochs, reiškiančio laukinį jautį. Šią nuomonę remia tai, kad kantono simbolis yra jaučio galva.
1243 m. regionas gavo bendrą antspaudą. 1274 m. Rudolfas Habsburgas pripažino šią privilegiją. Uris buvo vienas iš trijų kantonų pasirašiusių Sąjungos laišką (Bundesbrief) 1291 m.,o 1386 m. Uris prisidėjo prie pergalės prieš autrus Senpache, po kurio Uris užėmė Urseren žemes 1410 m.
Urio kantonas priešinosi reformacijai ir išliko katalikiškas. Helvetijos respublikos laikais Uris buvo Waldstätten kantono dalis. 1803 m. Uris atgavo nepriklausomybę. Kantonas priešinosi visoms religinėms ir konstitucinėms reformoms, tad Uris 1815 m. prisidėjo prie Sarneno lygos. Vėliau Uris kovėsi katalikų pusėje Zonderbundo kare, kuris buvo pralaimėtas.

Politika

Konstitucija galioja nuo 1888 m., bet buvo peržiūrėta 1929 m.
Juozas Vitkus-Kazimieraitis

Pripažinimas

1997 m. lapkričio 20 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu J. Vitkus apdovanotas Vyčio Kryžiaus I laipsnio ordinu, 1998 m. sausio 26 d. jam suteiktas pulkininko laipsnis, jo vardu pavadintas Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų inžinerijos batalionas, dislokuotas Kaune, gatvės Vilniuje ir Kaune.
Alvydas Jasevičius

Biografija

1968–1979 m. mokėsi Telšių 4–oje vidurinėje mokykloje, 1979–1984 m. studijavo Kauno politechnikos institute, inžinierius, 1987–1989 m. Vilniaus inžineriniame statybos institute.
1984–1986 m. Telšių teritorinės vandentiekio ir kanalizacijos valdybos vandentiekio stoties viršininkas. 1986–1987 m. LLKJS Telšių rajono komiteto organizacijų skyriaus vedėjo pavaduotojas, 1987–1988 m. antrasis sekretorius. 1988–1995 m. Specialios paskirties akcinės bendrovės „Telšių vandenys“ kanalizacijos cecho viršininkas, 1995–2001 m. nuotekų cecho viršininkas, valdybos pirmininkas, nuo 2001 m. generalinis direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 1995–2003 m. Telšių skyriaus pirmininkas, nuo 2003 m. pirmininko pavaduotojas. Nuo 1995 m. LSDP tarybos narys, 1997–1999 m. Prezidiumo narys, Telšių apskrities koordinatorius.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. valdybos narys, nuo 2003 m. komiteto pirmininko pavaduotojas.
1995–1999 m. „Telšių vandenys“ profsąjungos pirmininkas, Lietuvos visuomeninių paslaugų profsąjungų federacijos tarybos narys. Žemaičių draugijos, Atžalyno vidurinės mokyklos tarybos narys.
Sutuoktinė Virginija, Vaikas Haroldas, Elizabeta-Liepa
Sekondis-Takoradis

Istorija

Sekondis įkurtas 1903 m. kaip geležinkelio punktas. Takoradžio uostas pastatytas 1928 m. Miestai susijungė 1946 m.
Wielka Encyklopedia Powszechna PWN

Apimtis

82 000 straipsnių, 12 000 iliustracijų, 200 spalvotų ir 650 nespalvotų iliustracijų, 120 spalvotų žemėlapių. Straipsnius rašė apie 2 000 autorių, dirbo 100 redaktorių. Leidybą koordinavo Lenkijos mokslų akademija (Polska Akademia Nauk) ir Švietimo ministerija, prof. Tadeušas Kotarbinskis (Tadeusz Kotarbiński).

Istorija

Iniciatyva leisti visuotinę enciklopediją kilo 1957 m.: tada buvo nutarta išleisti 8 tomus. Vėliau tomų skaičius išaugo iki 12.
1959 balandžio mėn. Buvo pradėti rašyti straipsniai. Teminių lemų bei dalykinių rodyklių sudarymas truko 14 mėnesių, o pirmajam tomui išleisti reikėjo apie 16 mėnesių.
1962 pasirodė pirmasis tomas. Tolesni tomai buvo leidžiami kas 9 mėnesius.
1970 išleistas papildomas – 13 – tomas; jame apie 5 000 (naujų, paredaguotų, papildytų) straipsnių.
Wielka encyklopedia powszechna kurta racionalizmo bei materializmo dvasia, atspindint socialistines laikmečio nuotaikas šalies bei Rytų bloko valstybių gyvenime.
Kumpiai (Panevėžys)

Istorija

Minimi nuo 1587 m.
Imbarės II akmuo su dubeniu

Akmuo

Guli Salanto kairiojo kranto šlaito papėdėje, Skaudalių alkos ir ąžuolynu apaugusios griovos vakarinėje dalyje, 30 m į vakarus nuo akivaro. Akmuo tamsiai pilko, sluoksniuoto granito, pailgas šiaurės - pietų kryptimi, 1,20 m ilgio, 1,18 m pločio ir 45–65 cm aukščio. Akmens vakarinėje pusėje yra 44–43 cm skersmens ir 12 cm gylio dubuo. Aplinka apaugusi mišku. Anotacinio ženklo nėra.
Teritorijos plotas – 4 m².
28 m į rytus yra Imbarės (Skaudalių) akmuo su dubeniu, 0,4 km į šiaurės rytus – Imbarės kapinynas, 0,73 km į šiaurę – Imbarės piliakalnis.

Tyrimai

Akmenį 1999 m. aptiko architektas Algimantas Mockus. Aplinką 1999 ir 2013 m. žvalgė Julius Kanarskas.
Akmuo įrašytas į Salantų regioninio parko kultūros paveldo objektų sąrašą.
Ipolitas Jundzilas

Biografija

Anksti neteko tėvų ir 1858 m. buvo atiduotas auklėti į Bajorų institutą Vilniuje, nuo 1863 m. mokėsi Vilniaus gimnazijoje ir 1865 m. ją sėkmingai baigė. Dorpato universitete 1870 m. įgijo gydytojo diplomą, studijų metais priklausė korporacijai Konvent Polonia. Dvejus metus tobulinosi Berlyne pas žymius to meto klinicistus. Gimtajame universitete parašė ir sėkmingai apgynė disertaciją, 1873 m. suteiktas daktaro laipsnis. Nuo 1874 dirbo gydytoju Vilniuje, 1875–1887 m. Šv. Jokūbo ligoninėje. Pirmasis Vilniuje atliko laparotomiją, paskelbė naują pūlingo pleurito gydymo būdą, Bazedovo ligą pradėjo gydyti chirurginiu būdu, atliko įvairių plastinių operacijų. Nuo 1887 m. Savičiaus ligoninės vyr. gydytojas. 1879 m. Vilniaus gubernijos medicinos administracijos narys patarėjas, 1897–1898 m. Vilniaus medicinos draugijos pirmininkas.
I. Jundzilo iniciatyva išleistas Vilniaus medicinos draugijos istorinis albumas (Album Historicum Cesareae Societas Medicinae Vilnensis).
Mykolas Lasinskas

Mykolas Lasinskas (g. 1916 m. gruodžio 1 d. Maskvoje) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1948 m. baigė Kauno universitetą. 1972 m. geografijos mokslų daktaras, 1980 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas.
1948–1957 m. dėstė Kauno universitete ir Kauno politechnikos institute, 1950–1955 m. ir 1974–1984 m. dar ir Lietuvos žemės ūkio akademijoje, nuo 1976 m. profesorius. 1957–1994 m. dirbo Lietuvos energetikos institute (iki 1967 m. Energetikos ir elektrotechnikos institutas, iki 1992 m. Fizikinių ir techninių energetikos problemų institutas). 1957 m. institute jo iniciatyva įkurta Hidroenergetikos, 1961 m. – Hidrologijos laboratorija; iki 1987 m. jai vadovavo.

Mokslinė veikla

Tyrė Lietuvos paviršinių vandenų formavimosi dėsningumus, hidroenergetinius išteklius ir jų panaudojimą, energetinių objektų įtaką vandens telkiniams.
Fabijoniškių seniūnija

Dalys

Seniūnijoje yra šios miesto dalys:
Bajorai ·  Fabijoniškės ·  Pavilionys
Tawny Roberts

Biografija

Tavnė Roberts gimė Solt Leik Sityje, Jutos valstijoje,  labai religingoje šeimoje. Jos tėvas buvo mormonų dvasininkas. 
Vėliau šeima persikėlė į Dalasą, Teksaso valstijoje, kur Tavnė baigė mokyklą. Čia ji buvo golfo, krepšinio ir tinklinio komandų narė.  Įstojusi į koledžą Jutoje ji 2 metus studijavo mažmeninės prekybą , o po to persikėlė į Kaliforniją, kur įsidarbino mažmeninės prekybos vadybininke universalinėje parduotuvėje. 
Greta šio darbo Tavnė tapo foto modeliu, o į pornografiją ją pastūmėjo aktorė Dayton Rain.
Jos susipažino Holivudo „Key“ klube, kuriame dažnai lankydavosi pornografinių filmų aktorės. Dayton tuo metu dirbo kompanijoje „Vivid Entertainment“ ir pakvietė Tavnę į susitikimą su šios atstovu. Tačiau tuo metu vyko derybos tarp „Vivid“ ir „Hustler Entertainment“ ir kompanijos atstovai naujoke nesusidomėjo 
Tada Dayton supažindino ją su atstovais iš „Metro Interactive“. 2000–2001 metų sandūroje Tavnė nusifilmavo 3 juostose, tačiau buvo nepatenkinta rezultatu ir darbo sąlygomis, todėl beveik apsisprendė atsisakyti karjeros pornografijoje.
Nuo šio žingsnio ją sulaikė pažintis su jau išgarsėjusia aktore Jill Kelly, kuri kaip tik buvo įsteigusi savo kompaniją ir ieškojo naujų talentų. Pirmasis filmas buvo „Immorta“ ir jame kartu su Tavne vaidino ką tik iš „Vivid“ kompanijos išėjusi aktorė Devon, su kuria užsimezgė artimi santykiai. Netrukus prie jų prisijungė kita pornografinių filmų žvaigždė Asia Carrera.
Po „Jill Kelly Entertainment“ Tavnė filmavosi „Odyssey“, „Evil Angel“ ir „Digital Sin“ kompanijų filmuose. 2002 metais pasirašė 2 metų sutartį su „VCA Pictures“, tačiau nepatenkinta bendradarbiavimu nutraukė sutartį, vėl pasirinkdama „Vivid“. Kiek vėliau ji vėl susitarė su „VCA“.
Viso per savo aktorės karjerą 2000–2011 metais Tavnė suvaidino apie 80 juostų, o jos nuotraukos buvo spausdinamos žurnluose „Playboy“, „FHM“ ir „Revolver“.
2003 metais sukūrė epizodinį vaidmenį trileryje „Shade“ bei dalyvavo keliose „Joe Schmo Show“ laidose.
2005 metais išleido knygą „Private Access: A Vivid Girls Book“.

Asmeninis gyvenimas

Tavnė daug metų draugavo su aktoriumi Rick Patrick, kartu filmavosi ne viename filme, tačiau vėliau Rickas ją paliko ir vedė kitą aktorę Jesse Jane.
Asmeniniame gyvenime Tavnė palaikė artimus ryšius su Mary Carey  ir kai kuriomis kitomis aktorėmis.
2006 metais ištekėjo už David O‘Conner ir gruodį susilaukė dukters, tačiau vėliau jie išsiskyrė.
Hidžazas

Geografija

Regiono plotas yra apie 300 000 km² ir apima šiaurės vakarinę Arabijos pusiasalio dalį iki Jemeno kalnų, o naujesniais laikais dažnai ir iki Asiro.
Hidžazas - kalnuota teritorija, kurios didžiumą užima Saravato kalnai.

Istorija

Hidžazas yra pats svarbiausias istoriškai Arabijos regionas. VII a. čia susiformavo islamas, Mahometas padėjo pamatus Kalifatui.
Nuo 1517 m. priklausė Osmanų imperijai. 1916 m. formaliai tampa nepriklausoma Hidžazo karalyste, kol 1925 m. Abdul Azizas ibn Saudas iš Nedžo užkariavo, ir Hidžazas 1932 m. tapo Saudo Arabijos dalimi su sostine Meka.

Kultūra ir identitetas

Vietiniai žmonės yra arabai, kurie puoselėja gana savitą identitetą bei kultūrą. Jų dialektas vadinamas hidžazi, jie dėvi nacionalinius rūbus.
Bertaučių palivarkas

Istorija

Palivarką 1845 m. įsteigė Julijus fon Frankas (1800-1877). Iš tėvo Julijaus Daunoravos dvarą, kartu su Bertaučių (Бартовце) palivarku, malūnu, plytine, karčema, 1876 m. paveldėjo viengungis sūnus Dietrich Alexander Rudolph von Pfeilizer-Franck (1843-1904). 1877 m. inventoriuje Bertaučių palivarke surašyta 15 pastatų. Apie 1908 m. palivarkas išdalintas tarp valstiečių.

Architektūra

š XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje statytų palivarko sodybos pastatų išliko vos keletas. Tai apie 1900 m. statytas gyvenamasis namas (Beržų g. 33) – medinis, tašytų rąstų, stačiakampio formos, pusvalminiu stogu, buvęs dengtas gontais, palėpė apkalta vertikaliomis lentomis, su 6 ir 9 įstiklintų dalių dvivėriais langais su langinėmis (šiai dienai langai su 6 dalimis fiksuoti pietiniame – 3, rytiniame – 2, vakariniame – 1, o šiauriniame – 2 devynių dalių ir 1 šešių, taip pat vertikalus siauras 3 dalių langelis kamaroje), su atviru prieangiu dvišlaičiu stogeliu, su išpjaustyta tvorele ir puslankio formos ažūrinėmis arkomis – panašiai kaip kiti dundurniekų gyvenamieji namai. Jame 1949–2003 m. veikė Bertaučių pradžios mokykla su mokytojų butais (išliko 1961 m. mokyklos pastato planas, su 8 patalpomis, 139,78 m² bendro ploto[6]). Taip pat išliko tvartas molio sienomis (rekonstruotas) (Beržų g. 35), akmenų mūro svirnas dvišlaičiu stogu.
Davor Šuker

Karjera

D. Šukeris žaidė puolėju daugelyje Europos klubų ir Kroatijos rinktinėje. Vienas rezultatyviausių rinktinės narių – pelnė 45 įvarčius tarptautinėse varžybose. 1998 m. pasaulio čempionate Prancūzijoje Šukeris tapo rezultatyviausiu čempionato žaidėju ir pelnė Auksinį batelį, įmušęs 6 įvarčius per 7 rungtynes ir taip pat laimėjo sidabrinį kamuolį kaip antras geriausias turnyro žaidėjas (po Ronaldo). 2003 m. UEFA jubiliejaus ceremonijoje išrinktas Kroatijos auksiniu žaidėju. 1998 m. FIFA Pasaulio metų žaidėjo rinkimuose finišavo trečias.
Velso katedra

Velso Šv. Andriaus katedra (angl. Cathedral Church of St. Andrew) – anglikonų bažnyčios katedra Anglijoje, Velso mieste (Somersetas), pašvęsta Šv. Andriui.
Seniausia bažnyčia Velse pastatyta 705 m. Nuo X a. miestas tapo vyskupystės centru, o tarp 1175 ir 1490 m. pastatytas dabartinis statinys. Pastatas gotikinės architektūros stiliaus, sudaro nava, transeptas ir vakarinis fasadas, papuoštas ~300 statulų. Yra ~1345 m. įrengtas choras, XIII–XV a. sumontuoti 3 bokštai, XV a. kluaras. Statinio ilgis 126,5 m, plotis 20 m (ties transeptais 47 m), aukštis iki 55 m.
Katedra gausiai papuošta, yra vitražai, vargonai, astronominis laikrodis.
Aplink įveisti sodai, pastatyti Vyskupų rūmai.
Balgos pilis

Balgos pilis – pilis Varmėje (Prūsija, dab. Kaliningrado sr.), Aismarių rytinės pakrantės stačiame kyšulyje, į pietus nuo Karaliaučiaus, netoli Šventapilės.

Istorija

Ankstesnis ten stovėjusios varmių pilies vardas – Undenava, arba Vundenava. Toje vietoje 1239 m. minima prūsų pilis (vok. Honeda). 1239 m. Vokiečių ordino kariuomenė, padedama į jos pusę perėjusio pilies viršininko Kodrūno, užėmė pilį. Jos vietoje kryžiuočiai pastatydino mūrinę savo pilį, šalia jos, rytinėje pusėje įrengė didelį papilį.
Pilis tapo Notangos komtūro rezidencija, svarbiu atsparos punktu užkariaujant notangus ir sembus. Varmių vadas Pijopas 1240 m. apsiautė pilį, bet žuvo jos neužėmęs. Varmių didžiūnai Gobotiniai puldinėjo Balgą iš netoliese esančios Partigalos pilies ir Skrando kuoro. Per 1242–1249 m. ir 1260–1274 m. prūsų sukilimus Balgą puolė varmiai su notangais ir bartais, bet t. p. neužėmė. Iš Balgos kryžiuočiai puolė Notangą, Sembą.
1258 m. jau minima Balga (Ballge, Balige, Balyge). Balgoje buvo stipri įgula ir kariuomenė puolimams. Patogi geografinė padėtis kryžiuočiams leido jau nuo 1290 m. ruošti plėšikiškus žygius iš Balgos į Žemaitiją. 1382 m. komtūratui priklausė 1395 arkliai ir šauliai.
1525 m. Balgą Prūsijos kunigaikštis Albrechtas Brandenburgietis iki gyvos galvos davė valdyti Sembos vyskupui Georgui Polenzui (m. 1550 m.). Vėliau pilis sunyko. Karo su švedais metu 1620 m. Gustavas Adolfas Balgą naudojo kaip savo bazę. Vėliau vienoje iš pilies patalpų atidaryta smuklė, o bokštas naudotas kaip švyturys.
1701 m. Frydrichas I įsakė Balgos akmenį naudoti tvirtovės Pilau statybai ir pilis faktiškai tapo akmens skaldykla.
Giladas Cukermanas

"Revivalistics"

Zuckermann įkūrė naują tarpdisciplininę, taip vadinamąją atgaivinimo (angl. "revivalistics") tyrimų sritį, analizuojančią įvairiakryptį kalbos atkūrimą, atgaivinimą ir atgimimą (Zuckermann ir Amery 2015). 2012 m. jis kartu su Barngarla čiabuviais iš Eyre pusiasalio, esančio pietų Australijoje, pradėjo naikinamos kalbos (lingvicidas; angl. linguicide) atstatymo iniciatyvą, pavadindamas ją Barngarla („miegančioji gražuolė“) iniciatyva. Zuckermann (2009) demonstruoja, kad sėkmingai atgaivinus kalbą, turėtų atsirasti hibridinė kalba. Zuckermann ir Walsh (2011) pasiūlo taikyti atgimstančios hebrajų kalbos pamokas Australijos čiabuvių kalbų ir kultūrų atgaivinimui ir įteisinimui. Zuckermann ir kiti (2014) siūlo teisinę kompensaciją už kalbos praradimą dėl „lingvicido“. Zuckermann ir Walsh (2014) teigia, kad kalbos atgimimas gerina savijautą ir psichinę sveikatą.
San Luisas (Argentina)

Istorija

Nors San Luiso įkūrimo aktas dingęs, tačiau iš kitų šaltinių žinoma, kad miestas įkurtas Luis Jufré de Loaysa y Meneses 1594 m. rugpjūčio 25 d. ir pavadintas Nueva Medina de Río Seco. Tačiau netrukus dėl indėnų antpuolių buvo apleistas ir iš naujo atkurtas 1632 m. San Luis de Loyola Nueva Medina de Río Seco pavadinimu. XIX a. pab. turėjo tik apie 7000 gyventojų. Išaugo kai tapo svarbiu transporto mazgu (1875 m. nutiestas geležinkelis) ir pramonės centru.
Kadangi miestą supantys Sierras Grandes kalnagūbriai dar vadinami Punta de los Venados, todėl San Luiso gyventojai vadinami puntanos.

Ūkis ir transportas

San Luisas – svarbus transporto mazgas. Keliai veda į Kordobą, Mendosą, San Rafaelį, San Chuaną, La Riochą. Geležinkelis į Kordobą ir Mendosą. Iš San Luiso oro uosto vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires. Tekstlės, plastmasės, keramikos, popieriaus, maisto pramonė. Yra universitetas.

Geografija

Aplinkiniai kalnagūbriai San Luise (o ypač į šiaurę nuo miesto) suformuoja malonų kurortinį klimatą. Vyrauja pakankamai aukštos temperatūros (metinis vidurkis 17 °C), o vėjai nuo vandenyno atneša drėgmę. San Luisas drėkinimo ir polisinėms reikmėms naudoja Potrero de los Funes tvenkinį.
Prudentis

UAB Prudentis yra 2005 metais įkurta Lietuvos Respublikoje registruota nepriklausoma licencijuota valdymo įmonė su būstine Vilniuje.
Prudentis teikia privačios bankininkystės paslaugas ir valdo atvirąjį investicinį fondą Prudentis Baltic Fund.
Kęstutis (vardas)

Kęstutis – vyriškas lietuviškas vardas. Kilęs iš liet. kęsti.
Žinomiausias vardo turėtojas – Lietuvos didysis kunigaikštis Kęstutis.
Rusiška vardo forma – rus. Кейстут, lenkiška – lenk. Kiejstut,
FK Auska Alytus

Istorija

Įkurtas kaip jaunimo futbolo klubas. 2008 m. klubas viešėjo Lenkijoje. 2010 m. debiutavo III lygos Alytaus zonos pirmenybėse. 2016 metais pervadintas ir vadinasi Dzūkijos futbolo klubas "Dainava". Sutrumpintai DFK Dainava.
Kalvarijos kalėjimas

Kalvarijos kalėjimas – Rusijos imperijos žandarmerijos kalėjimas Kalvarijoje, veikęs iki Pirmojo pasaulinio karo.

Istorija

Kalvarijos kalėjimas įsteigtas apie 1867 m., įkūrus Kalvarijos apskritį. Jame spaudos draudimo laikotarpiu buvo kalinami knygnešiai, Suvalkijos revoliucinių organizacijų nariai. 1895 m. jame kalėjo 1108 kaliniai.

Kaliniai

Kalvarijos kalėjime kalėjo: Juozapas Ambrozevičius, Zigmas Angarietis, Juozas Bagdonas, Antanas Baltrušaitis-Antanėlis, Motiejus Baltūsis, Jonas Čėsna, Antanas Pranas Daniliauskas, Antanas Garmus, Vincas Jokubynas, Juozas Kačergius, Juozas Kalvaitis, Juozas Kancleris, Pranas Lingys, Jonas Luobikis, Andrius Matulaitis, Pranas Matulaitis, Vincas Mickevičius-Kapsukas, Leonas Prūseika, Juozas Rimša, Antanas Verbyla, Juozas Šmulkštys ir kiti Suvalkijos krašto žmonės.
Platmena

Platmena (rus. елмань; iš turk. jälman 'viršutinė kardo geležtės dalis ties smaigaliu') – kardo geležtės praplatėjimas ties smaigaliu, būdingas daliai Azijos ir Rytų Europos kardų. Praplatėjimas padidina geležtės viršūninės dalies inerciją, kas didina kertamąją gebą. Tokiu kardu kertant ir mažesnė jėga užtikrina tokį patį efektyvumą.
Platmena gali būti aiškiai išreikšta arba susidaranti geležtei tolydžiai platėjant. Vienuose karduose ašmenis turi tik priekyje, kituose – turi ašmenis ir nugarėlės pusėje.
Fetučine

Fettuccine (it. fettuccine, nuo fettuccia, 'juostelė') – itališkoje virtuvėje naudojamas makaronų tipas, ypač Romoje, Toskanoje. Tai plokšti, iki 7 mm pločio juostelių formos, stori makaronai, tradiciškai pagaminti iš kiaušinių ir miltų (paprastai vienas kiaušinis kiekvienam 100 g miltų). Jie panašūs į Bolonijai būdingus makaronus tagliatelle, kurie yra platesni. Fettuccine tradiciškai gaminami švieži (namuose arba komerciniu būdu), tačiau džiovintus fettuccine taip pat galima įsigyti parduotuvėse.
Klasikiniai fettucine dažnai valgomi su jautienos ar vištienos ragu padažais. Makaronai spinach fettuccine yra gaminami iš špinatų, miltų ir kiaušinių. Vieni žinomiausių makaronų patiekalų su fettuccine yra fettuccine Alfredo, kurie išpopuliarėjo XX a. viduryje. Juos pradėjo gaminti restorano Romoje savininkas  Alfredo di Lelio, makaronus maišęs su sviestu ir smulkintu parmezano sūriu.