google/wiki40b huggingface dataset:
Žaliasis anarchizmas

Žaliasis anarchizmas – anarchistinių pažiūrų kryptis, kuri akcentuoja aplinkosaugines problemas. Kartais jis laikomas techno-pozityviu arba techno-negatyviu, atskiriant tuos, kurie pasisako už pažangias žaliąsias technologijas anarchistinėje visuomenėje ir tuos, kurie iš esmės mato civilizaciją ir modernias technologijas kaip kažką negatyvaus.
Anarcho-primityvizmas yra žaliojo anarchizmo atmaina, kuri teigia, kad žemės ūkis ir darbo jėgos pasidalinimas neišvengiamai veda į nelygybę ir yra nesuderinami su anarchizmu, dėl to turi būti sunaikinti. Anarcho-primityvistai dažnai kritikuoja tradicinį anarchizmą dėl civilizacijos ir modernios technologijos palaikymo, kurie, jų manymu, yra patys iš savęs paremti dominavimu ir išnaudojimu. Vietoj to, jie pasisako už grįžimą atgal į gamtą ir susijungimą su natūralia aplinka.
Žalieji anarchistai, kurie nėra primityvistai, kaip antropologas Brian Morris, dažnai yra paveikti Murray Bookchin'o socialinės ekologijos.
Kejo universitetas

Istorija

Įkurtas 1858 m. Tokijuje kaip Vokiečių kalbos ir literatūros studijų mokykla, steigėjas – japonų politikas, publicistas Jukitis Fukudzava, nuo 1890 m. Kejo universitetas.
Dzun Chemčiko kožunas

Geografija

Pagrindinę kožuno dalį užima Tuvos dubuma. Svarbiausia upė – Chemčikas.

Ūkis

Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste, daržovių auginimu. Miško ir medienos apdirbimo, maisto, statybinių medžiagų gamybos pramonė. Kasamos akmens anglys.
Turistinis objektas – Ustu Churė budistų vienuolynas.
Bronislovas Anužis

Biografija

2004 m. baigė Klaipėdos universitetą, muzikos mokytojas. Skuodo meno mokyklos vyr. mokytojas.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Skuodo rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Adelė, vaikai Inga, Daiva, Gediminas.
Lapuočių miškai

Lapuočių miškai – miškai, kuriuose auga lapuočiai medžiai ir krūmai, kasmet numetantys lapus. Paplitę vidutinio, subtropinio ir tropinio klimato juostose.

Charakteristika

Šio tipo miškai yra aukšti, 25–40 m, juos daugiausiai reprezentuoja du medžių ardai, krūmų ardas ir žolinių augalų danga, kurioje galima matyti dar du ar tris lygius pagal žolių aukštį. Būdingas lapuočių miško bruožas yra tai, kad žolių rūšių įvairovė vyrauja, palyginti su medžių įvairove. Lapuočių miško medžiai pasižymi dideliu šakotumu, sudarydami tankią lają. Medžių lapų lakštai paprastai būna ištisiniai, skiautėti ar iškarpyti, kartais sudėtiniai. Šie lapai palyginti ploni ir nepritaikyti atlaikyti stiprias sausras ar šalčius, todėl prasidėjus nepalankiam laikotarpiui, jie numetami.
Skiriami visžaliai lapuočiai, kurių lapai krinta ne vienu metu, keičiasi nepastebimai, ir vasaržaliai lapuočiai, numetantys lapus vienu metu. Pagal medžių lapų charakteristikas (dydį), skiriami plačialapių miškai, kuriuose viršutinio ardo medžiai turi didelius ir vidutinio dydžio lapus, jie išsiskiria dideliu atsparumu šešėliui ir reiklumu dirvožemiui, yra šviesomėgiai. Tai ąžuolas, klevas, liepa, uosis, guoba. Plačialapiai miškai labiausiai paplitę ir auga palyginti švelnaus, ne kontinentinio klimato zonoje. Plačialapiai lapuočiai ir spygliuočiai medžiai sudaro mišriuosius miškus. Mažalapiuose miškuose vyraujančios medžių rūšys turi mažus lapus. Tai beržų, drebulių ir alksnių miškai. Šie miškai yra labiau šviesomėgiai ir mažiau reiklūs dirvožemio derlingumui, jie taip pat yra atsparesni šalčiui.
Pagal lapų sandarą ir medienos savybes vidutinio klimato juostų lapuočių miškai skirstomi į kietųjų lapuočių miškus (ąžuolynai, bukynai, skroblynai, uosynai) ir minkštųjų lapuočių miškus (baltalksnynai, beržynai, drebulynai, juodalksnynai).
Austrijos transportas

Šis straipsnis yra apie transporto infrastruktūrą Austrijoje.

Geležinkeliai

Iš viso: 6 123 km (3 523 km elektrifikuoti)
Standartine vėže (1,435 m): 5639 km (3 429 km elektrifikuoti)
Siaurieji: 484 km (13 km 0,6 m vėže, 468 km 0,76 m vėže; elektrifikuoti atitinkamai 3 km ir 94 km)
Nacionalinė Austrijos geležinkelio bendrovė – Österreichische Bundesbahnen arba ÖBB.

Vandens keliai

358 km
Charles Frank

Biografija

Gimė 1865 m. Ukmergėje, 1910 m. emigravo į Glazgą, kur įsidarbino mechaniku. Po kelerių metų vedė Miriam Lipetz ir atidarė fotografijos ir laboratorijų aparatų parduotuvę bei taisyklą. Parduotuvė ir taisykla išaugo į optinių ir mokslui skirtų prietaisų kompaniją Charles Frank Ltd, kuri buvo laikoma viena geriausių Glazgo fotoaparatų parduotuvių ir taisyklų. Č. Frankas buvo optinių prietaisų kolekcionierius, o jo kolekcija tapo viena iš didžiausių istorinių mokslinių prietaisų kolekcija visoje Jungtinėje Karalystėje. Susilaukė keturių vaikų Leo, Arthur, Morris ir skulptorės Hannah Frank. Sūnus Arthur perėmė istorinių prietaisų kolekciją, kurią pardavė įvairiems Škotijos muziejams bei privatiems asmenims.
United Airlines

Istorija

„United Airlines“ yra viena seniausių oro linijų bendrovių pasaulyje. Jos veikla prasidėjo 1926 m. gegužės 16 d. kaip pašto siuntinių gabenimas. Per pirmus savo veiklos metus kompanija plėtė savo maršrutus visose JAV ir siekė daugelį valstijų krantus.
1933 m. spalio 11 d. ore Indianos valstijoje sprogo Boeing 247 lėktuvas, kuriame buvo 7 žmonės. Visi jie žuvo. Ištyrus šį įvykį išaiškėjo, kad lėktuve buvo paslėpta nitroglicerino sprogmuo. Manoma, kad tai buvo pirmasis sabotažo aktas komercinės aviacijos istorijoje.
II pasaulinio karo metu kompanijos darbuotojai ruošė lėktuvus sprogmenų, pašto ir keleivių gabenimui.
1955 m. lapkričio 1 d. Douglas DC-6 kompanijos lėktuve įvyko dar vienas sabotažo aktas – sprogus sprogmeniui žuvo visi lėktuvo keleiviai.
1961 m. birželio 1 d. United Airlines susijungė su Capital Airlines ir tapo antra pagal dydį oro linijų bendrove pasaulyje.
1981 m. gegužės mėnesį kompanija pristatė savo dažno keleivio programą Mileage Plus.
1984 m. kompanijai pavyko savo maršrutais sujungti visas 50 JAV valstijų.
1997 m. United Airlines kartu su Air Canada, Lufthansa, Scandinavian Airlines ir Thai Airways bendrovėmis įkūrė aljansą Star Alliance.
1998 m. kompanija kartu su Delta Air Lines pranešė apie bendradarbiavimo pradžią kartu sujungiant bendrovių keleivių programas SkyMiles ir Mileage Plus.
Du United Airlines lėktuvai buvo panaudoti 2001 m. rugsėjo 11 d. teroristinių atakų metu. Vienas lėktuvas Boeing 767–222 sprogo atsitrenkęs į pietinį Pasaulio prekybos centrą, kitas – Boeing 757–222 sudužo laukymėje Pensilvanijos valstijoje. Iš viso šiuose lėktuvuose žuvo 110 žmonių.
2004 m. gruodžio 9 d. kompanija dalyvavo istoriniame įvykyje, kuomet United Airlines lėktuvas nusileido Hošimino (Vietnamas) oro uoste. Tai buvo pirmas kartas, kuomet lėktuvas iš JAV nusileidžia Vietname po Vietnamo karo.
2010 m. balandžio 16 d. buvo pradėtos kalbos dėl kompanijos sujungimo su Continental Airlines. Tų pačių metų gegužės 2 d. abi bendrovės susitarė dėl susijungimo ir didžiausios pasaulyje oro linijų bendrovės sukūrimo.
2010 m. spalio 1 d. tuometinė United Airlines vakdanti bendrovė UAL Corporation susitarė su Continental Airlines ir pakeitė savo pavadinimą į United Continental Holdings, Inc.. Kol kas iki 2012 m. kompanijos yra atskirtos, tačiau po truputį jungia savo pajėgas. Abi kompanijos susitarė, kad jų bendra dažnų skrydžių programa bus United Mileage Plus.
Milvydų ąžuolas

Milvydų ąžuolas – išskirtinis ąžuolas, valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Šiaulių rajone, Kuršėnų miesto pietinėje dalyje, ties Milvydais. Ąžuolas auga netoli Ventos, sodybos kieme, Stoties g. 97. Atskiru ženklu ar kelio rodykle vietoje nepažymėtas.
Ąžuolas paskelbtas saugomu LR aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495.
Sutarto atvirkščio mato uždavinys

Užrašai

Sutrumpintas šachmatų uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, kurį sudaro uždavinio tipas ir ėjimų skaičius. Pav HS#3 reiškia trijų ėjimų sutarto atvirkščio mato uždavinys. Pato atveju – HS=3). Kai uždavinys turi iliuzinį variantą, po trumpinio rašomas ženklas „*“.
Toliau nurodoma, kiek uždavinys turi sprendinių, kokiais figūrų pakeitimais sudaromi dvyniai ir kiek jųː pav., b) …, c)… ir t. t. Diagramoje esanti pozicija priskiriama a) punktui.
Jei žaidimą pradeda juodieji, trumpinyje rašomas trupmeninis ėjimų skaičiusː pav., HS#4,5
Kai uždavinys sudaromas, panaudojant pasakiškų šachmatų taisykles, jo pavadinimas užrašomas – per vidurį sekančioje eilutėje. Jei sudaromas, panaudojus kelias pasakiškų šachmatų taisykles, tai sekančių šachmatų pavadinimas užrašomas eilute žemiau ir t. t.

Sutarto atvirkščio uždavinio istorija

Sutarto atvirkščio mato uždavinį 1922 m. pasiūlė vokiečių šachmatų kompozitorius Francas Palatcas (Franz Ferdinand Ludwig Palatz).
Jis sudarė tik keturis sutarto atvirkščio mato uždavinius. Ilgą laiką, net ir po antrojo pasaulinio karo, šiuo žanru šachmatų kompozitoriai mažai domėjosi. Jie manė, kad tai esąs nevykęs bandymas sutarto mato pabaigą pakeisti atvirkščiu matu. Tačiau idėja vis tik nebuvo pamiršta ir nuo 2000 m. tarp šachmatų kompozitorių jie išpopuliarėjo. 2012 m. visame pasaulyje jau buvo sudaryta daugiau kaip 4000 šio žanro uždavinių.

Pagal pasakiškų šachmatų taisykles

Sutarto atvirkščio mato uždaviniai sudaromi ir, panaudojant pasakiškų: Kirkės, Madraso, Eifelio, Einšteino, Superkirkės, Andernacho, Antiardenacho, ilgiausių ėjimų šachmatų kai kurias taisykles, o taip pat ir jų kombinacijas: Kirkės + Madraso ir pan. Nėra jokių apribojimų dėl  pasakiškų figūrų panaudojimo.
Sanctus

Sanctus (lot. „šventas“) – viena iš Šv. Mišių nekintamų (missa ordinarium) giesmių, atliekamų liturgijos metu, dalis. Sanctus taip pat yra žinomas ortodoksų liturgijoje bei liuteronų pamaldose. Sanctus giedama eucharistijos metu po prefacijos. Giesmę gieda visi tikintieji arba/bei choras. Visų epochų kompozitoriai yra sukomponavę įspūdingų Sanctus (kaip ir daugelį kitų giesmių (Osana etc.). Dažniausiai yra atliekami M. K. Čiurlionio, F. Schubert'o, J. S. Bach'o ir G. Verdi „Sanctus“.

Istorija

Sanctus yra angelų aklamacija, paminėta Senajame Testamente – pranašo Izaijo vizijose (Iz. 6,3). Taip pat Mesijo sveikinimo šūksnis 118 psalmėje (25 ir tolesnės eil.), siejamas su Kristumi.
Sanctus, sanctus, sanctus Dominus Deus Sabaoth. Pleni sunt coeli et terra gloria tua. Osanna in excelsis. Benedictus qui venit in nomine Domini. Osanna in excelsis.
Šventas, šventas, šventas, Viešpats Galybių Dievas. Pilnas yra Dangus ir Žemė jo garbės. Osana aukštybėse. Garbė tam, kuris ateina Viešpaties vardu. Osana aukštybėse.
Azerbaidžano futbolo taurė

Azerbaidžano futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Azerbaidžane. Įkurtas 1936 m., tačiau iki 1992 m. turnyre nedalyvaudavo stipriausi šalies klubai, t. y. tie, kurie žaisdavo TSRS sistemoje.
Barnyard (žaidimas)

Papildomas turinys

Šiame žaidime galima žaisti nuo vištų skraidymo žaidimo iki lenktynių, golfo, biliardo, dartų. Žaidimo gale atsiranda dar 20 mini - žaidimų, su galimybe įrašyti savo geriausius rezultatus.
Gavieniškiai

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1880-1902 m. išleistame Lenkijos Karalystės geografiniame žodyne nurodoma, kad Krasnavo valsčiui priklausančiame kaime yra 2 namų, kuriuose gyvena 32 suaugusieji gyventojai.  Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui.  1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
MFK Dolný Kubín

Istorija

Klubo ištakos siekia 1920 m. Namų stadionas talpina 1950 žiūrovų (iš jų 730 vietų yra sėdimos).

Pasiekimai

2015–16 2. Liga Rytų grupėje buvo dvyliktoje vietoje. Pasitraukė iš pirmenybių anksčiau laiko.
Lidija Matvejeva

Lidija Matvejeva (ar Matviejeva) (lenk. Matwiejewówna); 1901 m. kovo 3 d. Vilnius – 1985 m. lapkričio 19 d.) – geologė, geografė.

Biografija

1930 m. baigė Vilniaus universiteto Geologijos katedrą. Dar prieš karą būdama studente dalyvavo S. Malkovskio organizuotuose plataus masto petrografiniuose Vilniaus krašto tyrimuose.
Karo metais dirbo Geologijos institute, Kauno universitete jaunesniąja asistente J. Dalinkevičiaus vadovaujamoje grupėje kartu su Č. Pakucku ir kitais.
1945–1946 m. L. Matvejeva pradeda dėstyti geologiją Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute. 1952–1954 m. buvo Gamtos ir geografijos fakulteto dekanė, 1951–1955 m. Ekonominės geografijos ir geologijos katedros vedėja. L. Matvejeva skaitė geologijos, mineralogijos, kristalografijos kursus stacionarinio ir neakivaizdinio skyrių studentams. Parašė 7 mokslinius straipsnius.
Mažeikių jaunųjų gamtininkų stotis

Mažeikių jaunųjų gamtininkų stotis (JGS) – papildomojo ugdymo įstaiga Mažeikiuose, vienintelė tokio pobūdžio ugdymo įstaiga Telšių apskrityje bei Šiaurės vakarų Lietuvoje.
Pagrindinės veiklos kryptys – moksleivių ekologinis ugdymas, aplinkosauga, švietimas, aplinkotyra; ekologinės, meninės ir sveikos gyvensenos ugdymas, gamtosauginių idėjų sklaida, rajoninių gamtosauginių renginių organizavimas, kraštotyros populiarinimas.

Istorija

1985 m. lapkričio 1 d. buvo įsteigta Mažeikių jaunųjų gamtininkų stotis. Stoties pastato rekonstrukcijos projekto autorius – architektas R. Štakonas, statybos darbų vykdytojas (tuometinės) Elektrotechnikos gamyklos Kapitalinės statybos skyrius.
1986 m. birželio 1 d. oficialiai buvo baigtos JGS statybos, pasirašytas jų baigimo aktas.
1986 kovo 29 d. JGS direktore buvo paskirta Irena Varnienė, būrelių vadovai mokytojai antraeilininkai (I. Grigaliūnienė, E. Ligeikienė, E. Žemgulienė). 1986 m. 8 būrelius lankė 210 vaikų.
1986 m. rugpjūčio 25 d. metodininku pradėjo dirbti Algirdas Vilkas, 1988 m. liepos 1 d. pradėjęs eiti JGS direktoriaus pareigas; vėliau į JGS veiklą įsitraukė Jūratė Zaborienė (metodininkė).
1988 m. veikė net 26 būreliai, juos lankė net 390 mokinių, dirbo 19 vadovų.
2007 m. stotyje dirbo 7 pedagogai.

Tyrimai, projektai

JGS be aplinkotyrinės bei aplinkosauginės veiklos taip pat šviečia visuomenę. JGS palaiko ryšius su Lietuvos aplinkosauginėmis bei aplinkotyrinėmis organizacijomis, Lietuvos mokslų akademija, Zoologijos institutu (nuo 1987 m.).
1987 m. sausio mėn. buvo surengtas visuomeninė akcija - reidas „Baltasis badas“; jaunieji ornitologai netoli naftos perdirbimo gamyklos „Mažeikių nafta“ padėjo iškelti apie 1000 inkilų, tyrė aplinką.
1989 m. vasarą buvo atliekami ornitologiniai tyrimai Mažeikių rajono giriose (tyrimą vykdė ornitologų būrelio nariai), tyrimo rezultatai perduoti Vilniaus universiteto GMF Zoologijos katedrai.
JGS bendradarbiauja su LVTGO „Gelbėkit vaikus“ padalinio Vaiko dienos centru, globos namais.
Oranžinė revoliucija

Oranžinė revoliucija (ukr. Помаранчева революція) – neramumai ir masiniai protestai, kilę 2004 m. Ukrainoje po prezidento rinkimų antro turo lapkričio 21 dieną. Protestus sukėlė opozicijos lyderis Viktoras Juščenka bei jo šalininkai, po to kai centrinė rinkimų komisija paskelbė, jog nugalėtojas – Juščenkos priešininkas – Viktoras Janukovyčius.

Priežastys

2004-tųjų lapkričio mėn. Ukrainoje vyko visuotiniai prezidento rinkimai. Į antrąjį turą pateko tuometinis ministras pirmininkas, prorusiškų pažiūrų Viktoras Janukovyčius bei opozicijos lyderis, provakarietiškų pažiūrų Viktoras Juščenka.
Antrojo turo nugalėtoju buvo paskelbtas V. Janukovičius. Kitą dieną po prezidento rinkimų antrojo turo, lapkričio 22 d., kilo masiniai gyventojų protestai prieš rinkimų rezultatus – centrinė rinkimų komisija buvo apkaltinta rezultatų falsifikacija.

Revoliucija visuomenėje

Apie Oranžinę Revoliuciją sukurta daug muzikos kūrinių, filmų. Eurovizijos dainų konkurse 2005 Kijeve Ukrainą atstovavo grupė Greenjolly su Oranžinės revoliucijos himnu „Razom nas bahato“ (liet. Kartu mūsų daug).
AS Victoria București

Istorija

Klubas buvo finansuojamas iš vidaus reikalų ministerijos ir milicijos. Nors tik 1985 m. klubas pateko į Aukščiausiąją lygą, bet greitai jame ėmė užimti vyraujančias pozicijas, po FC Dinamo Bucureşti ir Steaua Bucureşti klubų. Tačiau daug pergalių buvo pasiekiama nešvariais būdais, įtakojant teisėjus, kitų komandų žaidėjus ir net oficialius asmenis. Be to, atkreiptinas dėmesys, kad kad per tuos metus prieš Steaua ir Dinamo klubus Victoria pralaimėjo visas rungtynes. Todėl po 1989 m. revoliucijos klubas iširo.
Lietuvos antidopingo agentūra

VŠĮ Lietuvos antidopingo agentūra – pagrindinė šalies instancija, kovojanti prieš dopingo vartojimą Lietuvos sporte. LAA veikia pagal pasaulinės antidopingo agentūros kodeksą.
Jonas Petruitis

Biografija

Mokėsi Radviliškio pradžios mokykloje, Liepojos gimnazijoje, Kauno „Saulės“ mokytojų kursuose, dirbo Seinų miesto vidurinėje mokykloje. 1912 m. mobilizuotas, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, 1914 m. baigė karo mokyklą Tiflise, 1915–1918 m. Kaukazo fronte kovojo su turkais, buvo tris kartus sužeistas. 1917 m. 27-ojo Kaukazo šaulių pulko žvalgų komandos viršininkas, štabskapitonas. Vadovavo kavalerijos šimtinei Vladikaukaze. Buvo lietuvių bataliono, kuris tuo metu buvo dislokuotas Batumyje, vadas.
1918 m. grįžo į Lietuvą, lapkričio 20 d. paskirtas Šiaulių apskrities milicijos vadu. Miestą užėmus bolševikams, 1919 m. vasario mėn. suimtas ir pasodintas į Šiaulių kalėjimą, iš jo paleistas paslapčiomis pasitraukė iš Šiaulių ir atvyko į Vilnių. Nuo 1919 m. kovo mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. kovo 7 d. paskirtas Antrojo pėstininkų pulko 6-osios kuopos jaunesniuoju karininku, netrukus 8-osios kuopos vadu. 1919 m. gegužės 10 d. pulkas išvyko į frontą prieš bolševikus. Jam vadovaujant kuopai, išvaduoti Panevėžys, Kupiškis, Obeliai. 1919 m. lapkričio 21-23 d. dalyvavo Radviliškio kautynėse su bermontininkais. Paskirtas bataliono vadu, suteiktas kapitono laipsnis. 1920 m. su batalionu pasiųstas į Druskininkų rajoną prieš Lenkijos kariuomenės dalinius. Žygio metu lenkai batalioną išblaškė, pulko vadas Jonas Laurinaitis pateko į lenkų nelaisvę. Majoras J. Petruitis laikinai paskirtas Antrojo pėstininkų pulko vadu. 1924 m. rugpjūčio mėn. sėkmingai baigė Aukštuosius karininkų kursus, suteiktas pulkininko laipsnis, paskirtas nuolatiniu Antrojo pėstininkų pulko vadu.
Su savo pulku aktyviai dalyvavo 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversme. Paskirtas vadovauti Antrajai karo apygardai. Tačiau, kai neribota valdžia buvo atiduota Antanui Smetonai, pradėjo rengti kontrperversmą, siekdamas į valdžią sugrąžinti krikščionis demokratus. Sąmokslas buvo susektas, J. Petruitis 1927 m. tyliai išleistas į atsargą ir ištremtas į Daugus, vėliau persikėlė į Alytų. Čia iš Kauno ten persikėlė gyventi visa jo šeima – žmona Justina, sūnus Justinas ir dukra Jonė. Alytuje jiems gimė sūnus Mykolas ir duktė Reda. J. Petruitis dirbo autobusų kompanijos įgaliotiniu. 1938 m. nuo plaučių uždegimo mirė žmona Justina. Išėjęs į atsargą, bendradarbiavo leidiniuose „Karys“, „Kardas“, „Mūsų žinynas“, „Rytas“, „XX amžius“.
Sovietams okupavus Lietuvą 1940 m. gruodžio 24 d. areštuotas ir pasodintas į Kauno sunkiųjų darbų kalėjimą. 1941 m. birželio 23 d. kartu su kitais kaliniais išvežtas į Minską, prie Červenės dauguma kalinių buvo sušaudyti. Tačiau jam pasisekė pabėgti ir grįžti į Kauną. Parašė knygą-liudijimą apie Červenėje vykdytas kalinių žudynes. Tačiau metai, praleisti kalėjime ir netikėta karštligė pakirto jo sveikatą, nuolat kankino kepenų skausmai, plaučių uždegimas. Po J. Petruičio mirties vaikai pasirūpino, kad tėvai būtų palaidoti kartu Kaune, centrinėse miesto kapinėse Vytauto prospekte. Tačiau, kai kapines buvo nutarta panaikinti, 1958 m. vaikai Justinos ir Jono Petruičių palaikus iškasė ir perlaidojo Kauno Eigulių kapinėse. 
1995 m. Aleksoto mikrorajone, Kazliškiuose, jo vardu pavadinta gatvė.
Foto mėgėjas (žurnalas)

Foto mėgėjas – iliustruotas Lietuvos foto mėgėjų sąjungos leidinys, leistas 1933–1934 m. Kaune. Tai pirmasis fotomėgėjų reikalams skirtas žurnalas.

Istorija

Pirmasis numeris išėjo 1933 m. 32 puslapių. Redakcija nenurodo leidinio periodiškumo, orientuodamasi į skaitytojų finansinę paramą. Žurnale nagrinėjama fotografijos reikšmė, supažindinama su jos pasiekimais kitose šalyse, informuojama apie Lietuvos Foto mėgėjų sąjungos veiklą, fotografijai skirtus renginius, spausdinami įvairūs patarimai fotomėgėjams, fotomėgėjų nuotraukos.
Bendradarbiavo Antanas Giedraitis-Giedrius, Ignas Končius, Steponas Kolupaila, Kazys Laucius, Peliksas Šinkūnas ir kt. Redaktorius Petras Babickas. Spausdino Vilniaus spaustuvė (Nr. 1) ir V. Atkočiūno spaustuvė (Nr. 2) Kaune.
1991 m. Kaune išleistas iliustruotas leidinys (žurnalas), kaip atkurtas 1933–1934 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys. Išleido Kauno jaunimo kūrybinis klubas „Vidi“. Rašė aktualiais fotografinio meno ir mėgėjiško fotografavimo klausiniais. Redaktorius J. Kuzminas. Tiražas 30 000 egz.
Sigita Burbienė

Biografija

1972 m. baigė Vilniaus S. Nėries vidurinę mokyklą, 1977 m. su pagyrimu – Vilniaus universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą, ekonomistė statistikė.
1977–1990 m. Statistikos komiteto gyventojų statistikos skyriaus vyresnioji ekonomistė, 1990–1992 m. Statistikos departamento prie LR vyriausybės Kultūros skyriaus viršininkės pavaduotoja, ekonominių ryšių su užsieniu statistikos skyriaus viršininkė. 1992–2004 m. Seimo narė, 1992–1996 m. Ekonomikos komiteto pirmininkė, 2003–2004 m. Lietuvos socialdemokratų partijos frakcijos pirmininko pavaduotoja, nuo 2004 m. frakcijos seniūno referentė Europos Sąjungos klausimams, frakcijos referentė. 
2011–2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. 
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1992 m. Vilniaus tarybos narė, LDDP tarybos, prezidiumo narė, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narė, LSDP tarybos narė, LSDP pirmininko pavaduotoja. Nuo 2001 m. – Lietuvos moterų socialdemokračių sąjungos narė.
Tėvas – žurnalistas Vytautas Kazakevičius. Dukra Lina, sūnus Domininkas.
Vytautas Kaušinis

Vytautas Kaušinis (1930 m. vasario 1 d. Juozapava, Alantos valsčius – 2009 m. kovo 2 d. Vilnius) – Lietuvos grafikas.

Biografija

1956 m. baigė grafiką Lietuvos dailės institute, 1961–2000 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) dėstytojas, nuo 1991 m. profesorius.

Kūryba

Pagrindinė kūrybos sritis – plakatas, jų sukūrė visuomeninėmis, teatro, muzikos, sveikatos, gamtos apsaugos temomis („Žmonės, būkite budrūs“ 1969 m., „Ilgai auga, greitai sudega“ 1974 m., Respublikinis jaunųjų atlikėjų festivalis 1975 m., „F. M. Dostojevskio Stepančikovo dvaras ir jo gyventojai“, „Sąjunginis styginių kvartetų festivalis“, abu 1976 m., „Švara – sveikata“ 1978 m., „Vytauto Kaušinio plakatų paroda“ 1979 m., „Pabaltijo plakatas“ 1981 m., „Skrydis per Atlantą“ 1983 m., „Birželio 14 d. Atmink ir neišsižadėk“ 1994 m.). Plakatams būdingas minties ir formos aiškumas, lakoniškumas, tikslingas šrifto panaudojimas. Nuo 1956 m. dalyvavo beveik 200 parodų Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos: Ryga – 1962 m., Vilnius – 1979 m., 1990 m. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.
Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso komentaras

Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso komentaras – 2000 metų Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso – pagrindinio Lietuvos baudžiamosios teisės šaltinio – komentaras. Tikslas – pateikti mokslinę teorinę kiekvieno Kodekso straipsnio analizę, jame vartojamų teisės terminų ar tam tikrų žodžių tikrosios prasmės ir reikšmės aiškinimą, atskleisti konkrečių Kodekso straipsnių ar jo struktūrinių dalių tarpusavio santykį. Komentaras taip pat parengtas siekiant išvengti įgyvendinant baudžiamosios teisės normas galinčių atsirasti neaiškumų, dviprasmybių, neteisingo Kodekso nuostatų interpretavimo. Kodekso komentaras yra Lietuvos teisės doktrinos dalis ir vienas iš Lietuvos baudžiamosios teisės šaltinių.
Išleido „Registrų centras“ nuo 2004 iki 2010 m.