Seksizmas

Seksizmas, nukreiptas į moteris

Kraštutinė seksizmo prieš moteris forma vadinama mizoginija. Pats terminas „seksizmas“ paprastai siejamas su seksizmu prieš moteris, nes ši forma buvo pirmiausiai apibūdinta kaip seksizmas. Taip pat šnekamojoje kalboje vadinama ir šovinizmu, kuris iš tiesų yra žymiai platesnė sąvoka. Gali būti siejama su ginofobija – moterų ir/ar moteriškumo baime.
Daugumoje patriarchalinių visuomenių moterys buvo laikomos „silpnąja lytimi“. Priešiško ir tuo pačiu palankaus požiūrio į moterį priežastimi laikomas faktas, kad nors moterys turi žemesnę padėtį visuomenėje, heteroseksualus vyras taip pat yra priklausomas nuo moters kaip motinos, žmonos ar mylimosios. Teisės istorijos raidoje taip pat yra pavyzdžių, kai moterys nebuvo pripažįstamos teisės subjektais (pvz., paveldėjimo teisėje, žemės teisėje).
Feminizmo judėjimas nukreiptas prieš seksizmą, siekiant teisinės lyčių lygybės, moterų politinio atstovavimo, išsilavinimo ir profesinių galimybių; iškeliant smurto šeimose, pornografijos, moters kūno nuosavybės problemas.

Seksizmas, nukreiptas į vyrus

Kraštutinė seksizmo prieš vyrus forma vadinama mizandrija. Susijęs terminas yra androfobija, reiškianti vyrų ir/ar vyriškumo baimę. Nors požiūris, kad moteris yra viršesnė už vyrą, irgi yra seksizmas, šiame kontekste seksizmo terminas pradėtas taikyti palyginus neseniai.

Seksizmas, nukreiptas į interseksualus

Ši seksizmo forma buvo išskirta neseniai ir nėra plačiai žinoma kaip sąvoka. Su keliomis išimtimis, daugumoje visuomenių vyrai ir moterys traktuojami kaip atskiri ir apibrėžti skirtingos lyties vienetai. Jeigu gimsta abiejų lyčių arba neaiškius lytinius požymius turintis kūdikis (žmonės su X0, XXX, XXY, XY-vyro, XX-moters lytinių chromosomų kombinacijomis), priklausomai nuo visuomenės, jis arba nužudomas, arba atliekamos reikalingos operacijos palikti tik vieną lytį. Šiuolaikinės medicinos siekis „ištaisyti“ lytį yra kritikuojamas žmonių, laikančių interseksualumą lygiaverčiai natūraliu dalyku.
Su šia seksizmo forma siekia kovoti seksualinių mažumų organizacijos. Nuo mažens interseksualai nepapuola į įprastas „vyro“ ir „moters“ kategorijas, tačiau daugelyje valstybinių sistemų taikoma būtent tokia piliečių klasifikacija juos apeina.

Seksizmas, nukreiptas į transseksualus

Kaip ir interseksualumo atveju, seksizmas prieš transseksualus kaip sąvoka atsirado neseniai. Transseksualūs žmonės gali būti atstumiami bendruomenių grupių, tiek vyrų, tiek moterų, taip pat dažnai tampa neapykantos nusikaltimų aukomis. Tradiciškai, transseksualumas siejamas su psichologinėmis problemomis dėl lyties tapatumo sutrikimų, nors kai kurie dabartiniai judėjimai siekia įrodyti, kad tai susiję su žmogaus smegenų sandara, o ne smegenų funkcijų sutrikimu.
Su šia seksizmo forma kovoja seksualinių mažumų organizacijos.

Seksizmas ir lytiškumas

Lytiškumo reiškimas yra žmogaus prigimties neatsiejama dalis, tačiau manoma, kad kai kurie seksualumo aspektai turėjo įtakos seksizmui.
Seksualinės revoliucijos metu buvo siekiama seksualinių normų pokyčio, ir feminisčių požiūriu – seksualinio išsilaisvinimo, turėjusio atvesti prie seksualinio pasirinkimo galimybių moterims bei sustabdyti dichotominę „nekaltos mergelės arba ištvirkėlės“ sampratą apie moterį.
Vienas iš šiuolaikinių požiūrių yra, kad seksualumo sukomercinimas Vakarų kultūroje sukūrė „sekso kultūrą“, kuri kritikuojama kaip apribojanti tiek vyrus, tiek moteris. Egzistuoja nuomonės, kad „moteriškumo“ sąvoka yra supaprastinta iki „seksualumo“, ir skatinamas moterų supriešinimas, nes dalis moterų stiprina sekso kultūrą tapdamos paslaugų teikėjomis.
Maskulinizmo šalininkai teigia, kad iki seksualinės revoliucijos vyriškumas buvo tapatinamas su ryžtingumu, stiprumu, moteriškumas su kuklumu, švelnumu, bet po jos moterys įgijo teises reikšti savybes, anksčiau sietas su vyriškumu, tuo tarpu vyrai neįgijo teisės reikšti savybių, siejamų su moteriškumu. Maskulinistai traktuoja tai kaip lyčių nelygybę, nes pasak jų, tik moteriai duodama teisė būti dvejopa lytiniu požiūriu.