google/wiki40b huggingface dataset:
Enzys Jagomastas

Biografija

Nuo XIX a. devintojo dešimtmečio pabaigos dirbo spaustuvininku Tilžėje, Oto Mauderodės spaustuvėje. 1896–1941 m. Tilžėje turėjo savo spaustuvę (Jagomasto spaustuvė, nuo 1912 m. vadinama „Lituania 2“). Rengė ir spausdino Mažajai ir Didžiajai Lietuvai laikraščius 1896–1897 m. – „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“, 1897–1899 m. – „Aušra“, jo priedą „Lietuviškas laiškas“, 1912–1913 m. – „Lietuviškai vokiškas savaitraštis“, 1924–1940 m. – „Naujasis Tilžės keleivis“, Antano Baranausko, Viliaus Kalvaičio, Vinco Kudirkos, Maironio, Stasio Matulaičio, Vydūno knygas, vadovėlius. Taip pat 1924–1940 m. rengė ir leido kalendorius – „Jagomasto lietuviškos kalendros“, „Prūsų (Mažosios) Lietuvos kalendros“. Palaikė ryšius su knygnešiais, rėmė lietuvių spaudos platinimą Didžiojoje Lietuvoje.
Lietuvių veiklai per rinkimus į Vokietijos Reichstagą ir Prūsijos Landtagą organizuoti 1890 su kitais įsteigė „Lietuvišką konservatyvų skyrimo draugystės“ komitetą. Priklausė daugeliui lietuvių draugijų. Nuo 1894 m. „Birutės“ draugijos, 1913–1914 m. Kristijono Donelaičio paminklo statymo komiteto sekretorius. 1918–1919 m. Mažosios Lietuvos tautinės tarybos narys. 1918 m. Tilžės akto signataras.
1924–1941 m. Spaudos draugijos pirmininkas. 1931–1935 m. Lietuvių kultūros draugijos Tilžėje bibliotekininkas. Dėl lietuvių tautinių teisių gynimo Vokietijos valdžios buvo persekiojamas. Vokiečių valdžios verčiamas persikelti į Vokietiją, 1941 m. kovo mėn. apsigyveno Vilniuje. Su žmona Marta, dviem sūnumis Dovu bei Jurgiu ir dukterimi Anita/Ona bei jos vyru Emiliu Vilmantu-Meklemburgu nacių 1941 m. rugpjūčio 23 d. sušaudytas Paneriuose.
Sukaupė unikalų lietuvių spaudos rinkinį. Spaustuvės „Lituania“ archyvas, jo dienoraštis saugomi Lietuvos mokslų akademijos bibliotekoje, kiti dokumentai – Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos, Vilniaus universiteto bibliotekos fonduose ir rankraštynuose.
Gintaras Berenis

Biografija

1980 m. baigė Kauno 22-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. baigė Kauno medicinos institutą, įgijo gydytojo diplomą. 1987 m. baigė chirurgijos internatūrą Kauno III klinikinėje ligoninėje ir įgijo chirurgo kvalifikaciją.
1987 m. pagal paskyrimą atvyko į Mažeikių ligoninę, 1995–1997 m. Mažeikių ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotojas poliklinikai. 2003 m. Mažeikių ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotojas gydymui, 2003–2004 m. laikinai ėjo vyriausiojo gydytojo pareigas.
Studijų laikais aktyviai dalyvavo studentų profesinio komiteto veikloje, atvykęs į Mažeikius įsitraukė į komjaunimo veiklą, tapo ligoninės komjaunimo organizacijos vadovu. Prasidėjus Lietuvos Atgimimui buvo vienas iš Sąjūdžio įkūrėjų Mažeikiuose ir tarybos narys.
1990–1995 m. Mažeikių rajono tarybos deputatas, 2003–2004 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys Lietuvos krikščionių demokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus sąraše.
1999–2003 m. Mažeikių gydytojų sąjungos pirmininkas, Lietuvos gydytojų sąjungos tarybos narys. Lietuvos chirurgų draugijos, Lietuvos ultragarso draugijos, Lietuvos sveikatos apsaugos vadybos draugijos, Gydytojų vadovų sąjungos narys.
Sutuoktinė Virginija, sūnus Simonas.
Kruonis

Aplinkinės gyvenvietės

Anglininkai – 7 km
Surgantiškės – 6 km
Darsūniškis – 10 km
Ginteikiškės – 5 km 
 ŽIEŽMARIAI – 14 km 
 KAIŠIADORYS – 20 km
Vilūnai – 7 km 
 Kašonys – 14 km 
 JIEZNAS – 20 km

Pavadinimo kilmė

Kadangi miestelis išsidėstęs prie Kruonės upelio, todėl ir susiformavo toks jo pavadinimas. Istorikas Mykolas Balinskis miestelio pavadinimą kildino iš senovinio Nemuno upės pavadinimo Chronus, kuris minimas Vakarų raštuose, bet ši versija mažai tikėtina.
Vega (laikraštis)

Vega – valstybinės elektrotechnikos gamyklos „Velga“ laikraštis, leistas 1974–1993 m. Vilniuje.

Istorija

Leitas lietuvių ir rusų kalba. 1974–1977 m. vadinosi „Pirmūnas“, nuo 1978 m. iki 1990 m. liepos – „Spartuolis“ ir ėjo kaip Vilniaus elektros suvirinimo įrengimų gamyklos (gamybinio susivienijimo „Vilnius elektrosvar“) savaitraštis. Tiražas 1974–1993 m. – 400 egz. lietuvių kalba ir 600 egz. rusų k.
Rimontas Bukauskas

Biografija

Ūkininkas, bitininkas, Skuodo kaimo verslų, amatų ir paslaugų mokyklos mokytojas, Kredito unijos „Skuodo bankelis“ stebėtojų tarybos narys. Skuodo bitininkų draugijos pirmininkas.
1990–2000 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1993–1995 m. Skuodo tarybos deputatas, 1995–1997 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Žmona – Lamutė, vaikai – Vika, Tomas, Audrius.
Litis

Istorija

Litį 1817 m. atrado Švedijos chemikas ir mineralogas Johanas Augustas Arfvedsonas (Johan August Arfwedson). 1818 m. metalinį litį pirmą kartą elektrolizės būdu išgavo Anglijos chemikas, fizikas ir geologas Humphry Davy.

Pavadinimo kilmė

Bercelijus metalą pavadino ličiu dėl to, kad norėjo išryškinti jo skirtumą nuo natrio ir kalio, kurie tuo metu buvo randami tik druskose, tuo tarpu kai litis buvo išgaunamas ir iš akmenų (gr. lithos – akmuo).

Fizinės savybės

Litis – pats lengviausias metalas, jo tankis esant 0 °C lygus 0,539 g/cm³. Litis minkštas ir plastiškas kaip plastelinas. Ličio lydymosi ir virimo temperatūros – 180,5 °C ir 1327 °C – pačios aukščiausios tarp IA grupės metalų.

Cheminės savybės

Palyginus su natriu litis yra mažiau chemiškai aktyvus. Su vandeniu litis reaguoja silpniau nei kiti IA grupės metalai. Su deguonimi ir azotu litis reaguoja kambario temperatūroje, o esant 200 °C – užsidega. Paprastomis sąlygomis litis aktyviai reaguoja su visais halogenais.

Radimvietės

Laikoma, kad didelė dalis pasaulinių ličio atsargų arba apie 5,4 mln. tonų yra Bolivijos Ujūnio druskožemyje. Taip pat litis išgaunamas Čilėje, Argentinoje, Brazilijoje, Rusijoje, JAV, Konge, Kinijoje, Australijoje, Serbijoje.
Bronius Blažys

Bronius Blažys (1930 m. birželio 23 d. Reškutėnai, Švenčionių apskr. – 1990 m. kovo 3 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, technikos mokslų kandidatas.

Biografija

1954 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1963 m. technikos mokslų kandidatas. 1961–1990 m. dirbo Melioracijos institute, 1968–1990 m. Hidrotechnikos laboratorijos vedėjas. 1968–1990 m. dėstė LŽŪA; 1977 m. docentas.

Mokslinė veikla

Darbai iš drenažo vamzdžių hidraulikos ir sausinimo kanalų stiprinimo. 1969 m. išrado stendą hidrauliniams procesams kanaluose tirti.
Susan Sarandon

Biografija

Susan Sarandon gimė 1946 m. Niujorke anglų ir airių kilmės Phillip Leslie Tomalin ir Italijoje gimusios Lenora Marie Criscione šeimoje. Ji buvo vyriausia iš devynių vaikų šeimoje. Baigusi mokyklą, studijavo Amerikos Katalikų universitete Vašingtone. Pinigų studijoms gaudavo dirbdama sekretore, valytoja, modeliu. 1964 m. viename teatro vaidinime susipažino su aktoriumi Chris Sarandon. 1967 m. rugsėjį jie susituokė (išsiskyrė 1979 m.) Jo dėka 1970 m. Susan Sarandon vaidino pirmajame filme „Joe“ (režisierius John G. Avildsen). Ji dar atliko nemažai rolių filmuose, kol pagaliau sulaukė savo valandos. 1986 m. po „Istviko raganos“ su J. Nicholson, Cher ir M. Pfeiffer, apie Susan sužinojo visas pasaulis. 46 metų aktorė tapo žvaigžde. 1989 m. drama „Telma ir Luiza“ su Geena Davis pakerėjo pasaulį ir sulaukė kritikų pripažinimo. Abi aktorės buvo nominuotos „Oskarui“. 1992 m. aktorė nominuota „Oskarui“ už vaidmenį “Lorenzo’s oil”, 1994 m. – už vaidmenį filme „Klientas“. 1995 m. Susan Sarandon pagaliau gavo geriausios aktorės Oskaro apdovanojimą už filmą „Mirtininkas eina“.
Susan Sarandon turi tris vaikus: Eva Amurri (g. 1985), John Henry (g. 1989), Miles (g. 1992). Dabar ji susituokusi su dvylika metų jaunesniu aktoriumi ir režisieriumi Tim Robbins. Be darbo kine, Sarandon entuziastingai padeda penkioms visuomeninėms organizacijoms, kovojančioms su policininkų žiaurumu, valdininkų korupcija bei skurdu 119-oje pasaulio šalių.
Baidu

Istorija

Bendrovė veikia nuo 2000 m. Ją įkūrė JAV mokslus baigę kinai Robin Li, Eric Xu, pritraukę Amerikos investuotojų lėšas. 2004 m. tapo didžiausia kinų internetinės paieškos sistema. 2005 m. „Baidu“ pateikė pirminį viešą siūlymą NASDAQ biržoje. Po jos akcijų pateikimo buvo pasiektas dešimtmečio rekordas – prekybos sesijos pabaigoje jos pabrango daugiau kaip keturis kartus. 2007 m. gruodžio mėn. „Baidu“ tapo pirmąja Kinijos bendrove, kurios akcijos buvo įtrauktos į NASDAQ-100 indeksą.
Sigitas Šeputis

Biografija

1971 m. baigė Smalininkų žemės ūkio technikumą, 1989 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją. 
1990–1991 m. Šilutės rajono deputatas, Juknaičių apylinkės viršaitis. 1991–1995 m. Šilutės rajono Privatizavimo tarnybos viršininkas. 1995–1999 m. Šilutės rajono savivaldybės Ekonomikos ir ūkio skyriaus vyr. ekonomistas, 1999–2014 m. skyriaus vedėjas. 2014–2019 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Nuo 2019 m. Šilutės rajono mero pavaduotojas.
Nuo 2019 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šilutės rajono skyriaus narys, 1998–2001 m. skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys, nuo 2001 m. pirmininko pavaduotojas.
Stanislavas Jemelianovas

Biografija

Ėjikas karjerą stambiose tarptautinėse varžybose pradėjo 2007 m. pasaulio jaunučių čempionate. Ostravoje vykusiose varžybose 10000 m ėjimo rungtyje sportininkas pelnė aukso medalį. Po metų sportininkas pateko į pasaulio jaunimo čempionatą, kuriame ir vėl pelnė aukso medalį. po dvejų metų Stanislavas startavo saugusiųjų profesionalų lygio varžybose. Sėkmingai pradėjęs sezoną jis įveikė Europinį standartą ir pateko į 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatą. 20 km ėjimo rungtyje lengvaatletis būdamas vos 19 metų iškovojo aukso medalį.
Kelusas

Istorija

Miesto teisės nuo 1997 m. – iki tol tai buvo kaimas. Miestelio globėju laikomas šv. Petras.
Adakavo Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Istorija

Adakave 1793 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ją konsekravo vyskupas Steponas Jonas Giedraitis. 1804 m. Ariogalos seniūnas Jonas Adakauskas dovanojo bažnyčiai valaką ir 3 margus žemės, 3000 sidabrinių rublių.
1911 m. bažnyčia atnaujinta. Lietuvaičių švietimo draugija (slaptosios vienuolės) 1925 m. įkūrė dvimetę mergaičių žemės ūkio mokyklą. 1932 m. įsigytos medžio drožybos Kryžiaus kelio stotys, darytos Italijoje. 1935 m. pastatyta parapijos salė.

Architektūra

Bažnyčia savo forma primena paaukštintą tradicinį gyvenamąjį namą, stačiakampio plano, su prišlieta zakristija, bokšteliu. Joje įrengti 4 barokiniai altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė 2 tarpsnių varpinė; čia palaidotas altarista Kazimieras Viršila (1913 m.–1981 m.).
Liepynas

Liepynas – medynas, kuriame vyrauja liepos.

Lietuvoje

Lietuvos miškuose savaime auga tik mažalapės liepos. 2001 m. liepynai sudarė 0,24% (4610 ha) visų Lietuvos miškų ploto. Liepynai Lietuvos teritorijoje pasiskirstę netolygiai: pusė jų yra pietinėje, trečdalis – šiaurės rytų dalyje. Jų plotai didėja. Liepynų vidutinis amžius – 45 m., vyrauja I–Ia boniteto liepynai. Vyresnių kaip 100 m. liepynų buvo apie 80 ha, grynų – 157 ha. 
Dažniausiai liepos auga kartu su ąžuolais, baltalksniais, beržais, drebulėmis, eglėmis, juodalksniais, pušimis, uosiais sausgirio, žaliagirio ir baltmiškio tipo augavietėse.  Geriausiai auga vidutinio drėgnumo derlinguose priesmėlių ir priemolių dirvožemiuose.
Eurolygos 2018–2019 m. sezonas

Formatas

2018–2019 sezonas bus 3-asis Eurolygos naujo formato turnyras, kurio reguliariajame sezone žais 16 komandų. Iš 16-os komandų 11-a yra Eurolygos A licencijos savininkai, tarp jų ir Kauno „Žalgiris“. Reguliariajame sezone visos 16 Eurolygos komandų tarpusavyje sužais po dvejas rungtynes – namuose ir išvykoje. Po 30 reguliariojo sezono rungtynių aštuonios geriausios komandos pateks į ketvirtfinalį. Ten serija vyksta iki trijų pergalių. Lemiamos kovos vyks finalinio ketverto principu. Finalinis ketvertas vyks Vitorijoje, Ispanijoje, Bueso arenoje.
Živilė Mikėnaitė

Biografija

1988 m. baigė Šiaulių 13-ąją vidurinę mokyklą. Po studijų Šiaulių pedagoginiame institute 1993 m. tapo matematikos mokytoja. 2003 m. Vilniaus universitete įgijo teisės magistro kvalifikacinį laipsnį.
Ž. Mikėnaitė trumpai dirbo mokytoja, turėjo auklėjamąją klasę. Vėliau dirbo nepilnamečių reikalų jaunesniąja inspektore, savivaldybių policijos vyresniąja inspektore, viešosios policijos komisare inspektore.
Karjerą Ž. Mikėnaitė pradėjo Šiaulių policijoje, Gubernijos nuovadoje Nepilnamečių reikalų jaunesniąja inspektore. Vėliau perkelta į Šiaulių vyriausiąjį policijos komisariatą, kur dirbo nuovadų vadovavimo poskyryje. 2000 m. tapo Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato Viešosios policijos komisare inspektore. 2003 m. perėjo į Kalėjimų departamentą, kur 8 metus vadovavo Personalo skyriui. Nuo 2011-ųjų rugsėjo mėn. iki laikino paskyrimo Kalėjimų departamento vadove, dirbo Kauno tardymo izoliatoriaus direktore.
2015–2017 m. Ž. Mikėnaitė dirbo Kalėjimų departamento direktore.
Vidnojė

Istorija

Gyvenvietė prie kelio į Kaširą minima nuo 1651 m. 1900 m. įkurta Rastogrujevo (Расторгуево) geležinkelio stotis, pagal ją vadinta ir gyvenvietė (greta buvo poilsiaviečių rajonas Feldmaršalskij). 1949 m. pradėta kurti pramoninė gyvenvietė. 1965 m. Rastogrujevas pervadintas į Vidnoję, jam suteiktas miesto statusas.
Denonsacija

Denonsãcija, denonsãvimas (pranc. dénonciation,denoncer 'denonsúoti'; iš lot. denuntio 'paskelbiu', 'pranešu') – tarptautinės sutarties nutraukimas; pranešimas, kuriuo valstybė informuoja kitą valstybę, kad nutraukia su ja sudarytą sutartį.
Antanas Romualdas Gudonavičius

Antanas Romualdas Gudonavičius (1943 m. spalio 16 d. Čiudai, Jonavos valsčius – 2002 m. vasario 9 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius radioelektronikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1997 m. apgynė habilituoto daktaro disertaciją „Atsitiktinių signalų fazinių trajektorijų atskyrimas”, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
1966–1969 m. dirbo Jonavos azotinių trąšų gamykloje „Azotas“. 1969–2002 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas. Nuo 1979 m. Kauno politechnikos instituto Ryšių katedros asistentas, nuo 1982 m. Telekomunikacijų katedros docentas
Nuo 1997 m. KTU profesorius. 1979 m. stažavosi ir skaitė paskaitas Vienos technikos universitete, 1992 m. Graco technikos universitete Austrijoje, 1998 m. – Fuldos aukštojoje profesinėje mokykloje Vokietijoje. 14 išradimų autorius.
Iš vokiečių kalbos išvertė J. Giunther „Marketingas ir telekomunikacijos” (1996 m.), „Telemokymas” (1997 m.), A. Badach “ISDN technologijos” (1999 m.).
Palaidotas Jonavos kapinėse (Šmatai, Kulvos seniūnija, Jonavos rajonas).
Taurirtas

Istorija

Taurirtą XII a. įkūrė Marinidai.
Abolicionizmas

Abolicionizmas – Vakarų Europoje ir Amerikos žemyne vykęs judėjimas už vergų prekybos panaikinimą ir vergų išlaisvinimą. Vergijos sistema nekėlė didelio nepasitenkinimo iki XVIII amžiaus, kai Švietimo epochos mąstytojai sukritikavo vergiją dėl žmogaus teisių pažeidimo. Daugelis religinių-evangelinių grupių pasmerkė vergiją, pavadindami ją nekrikščionišku reiškiniu. Nors XVIII amžiaus antroje pusėje prieš vergiją nukreipti jausmai išplito, tačiau vergijų centruose – Vest Indijoje, Pietų Amerikoje, pietinėse JAV valstijose, šios idėjos tapo populiarios negreit. 1807 m. vergų įvežimas į Britų kolonijas buvo uždraustas. Jungtinėse Valstijose vergija uždrausta 1808 m. Britams priklausančioje Vest Indijoje vergija uždrausta 1827 m., o Prancūzijos valdose dar po 15 metų.
1787 m., suformavus Prekybos vergais uždraudimo komitetą, Britanijoje vergijos uždraudimo reikalų tvarkyti ėmėsi Viljamas Vilbeforsas. Vilbeforso vadovaujama parlamentinė kampanija už prekybos vergais (ir vergijos) uždraudimą pasiekė savo tikslą tuomet, kai buvo priimti 1807 metų vergų prekybos aktas ir 1833 metų vergijos uždraudimo aktas.
Tačiau vienuolikoje pietinių JAV valstijų vergija buvo socialinė ir ekonominė institucija. Amerikos abolicionistų darbą sunkino pietinių valstijų kaltinimai Šiaurės ir Pietų Sąjungos harmonijos griovimu. Abolicionistų judėjimui šiaurinėse JAV valstijose vadovavo socialinio gyvenimo reformatorius, Amerikos antivergovinės draugijos įkūrėjas Vijamas Loidas Garisonas, rašytojai Džonas Grinlyfas Vitieris, Harieta Byčer Stau, buvę vergai, tokie kaip Frederikas Daglasas ir kiti.
1860 m. įvykęs Abraomo Linkolno, kuris priešinosi į vakarus plintančiai vergijai, išrinkimas į JAV prezidentus buvo persilaužimas abolicionistų judėjimo istorijoje. Įsitikinusios, kad jų gyvenimo būdui gresia pavojus, pietinės valstijos atsiskyrė nuo JAV. Šis atsiskyrimas privedė prie JAV pilietinio karo. 1863 m. Linkolnas paskelbė vergų Išlaisvinimo aktą, kuriuo visi Konfederacijos vergai gavo asmens laisvę. Lotynų Amerikoje buvo uždrausta nepriklausomybės karų metu (1810–1822 m.), tačiau vergija faktiškai iki 1888 m. egzistavo Brazilijoje, Kuboje ir Puerto Rike. Tam tikrose Afrikos dalyse ir kai kuriose islamiškose valstybėse vergija buvo uždrausta tik XX a.
Šiais laikais vaikų ir suaugusiųjų žmonių vergija ir priverstinis darbas daugelyje šalių yra uždrausti, nes tai prieštarauja tarptautinei teisei. Neseniai iškilo naujas tarptautinis abolicionistų judėjimas. Šio judėjimo tikslas – kovoti su vis dar egzistuojančia vergija. Pasaulyje šiuo metu yra apie 27 milijonai pavergtų žmonių (įskaitant prostituciją, darbo vergiją ir pan.).
Lielvardės aerodromas

Istorija

Aerodromas buvo įkurtas 1970 m. Nuo 1982 m. jame buvo dislokuotas sovietų 899-as naikintuvų-bombonešių aviacijos pulkas, ginkluotas MiG-21 naikintuvais, o nuo 1989 m. MiG-27 ir MiG-23 naikintuvais. Jų 1991 m. Lielvardės aerodrome, buvo atitinkamai buvo 47 ir 11. 1994 m. pulkas buvo išvestas į Rusiją. Lielvardės aerodromas tapo pagrindine Latvijos karinių oro pajėgų baze. 2005–2008 m. laikotarpiu į Lielvardės aerodromo infrastruktūros plėtrą planuota investuoti iki 59 mln. eurų Latvijos ir NATO lėšų.
Hermann Suhrau

Biografija

Gimė 1898 m. balandžio 25 d. Klaipėdoje. 1925 m. įstojo į Klaipėdos krašto darbininkų partiją. Tais pačiais metais dalyvavo rinkimuose į miesto tarybą. 1927 m. tapo partijos pirmininku, tais pačiais metais išrinktas į miesto tarybą, perrinktas 1930, 1932 ir 1936 metais. Nors ir buvo komunistas palaikė glaudžius santykius su Vokietijos Darbo Frontu. Po Klaipėdos krašto prijungimo prie Vokietijos tapo NSDAP nariu. Dalyvavo Įsiveržimo į Lenkiją kovose, buvo sužeistas. 1940-1944 m. dirbo Klaipėdos miesto administracijoje bei muzikos mokykloje. 1944 m. spalį pabėgo į Vakarų Vokietiją ir apsistojo netoli Bairoito miesto. Mirė 1947 m. vasario 13 d. Bairoite.
Dov Levin

Biografija

Gimė 1925 m. sausio 27 d. Kaune. 1941 m. baigė Kauno žydų aukštąją mokyklą Shalom Aleichem. Naciams okupavus Lietuvą su šeima buvo uždarytas Kauno gete. Čia jis įstojo į pogrindinę organizaciją, siejusią viltis atėjus laikui pasipriešinti naciams, gelbėti žydus. 1943 m. jam pavyko pabėgti iš geto ir prisijungti prie sovietų partizanų grupuotės Mirtis okupantams Rūdninkų girioje, kuri kovojo su naciais, terorizavo vietinius gyventojus, sudegino lietuvišką Kaniūkų kaimą ir išžudė jo gyventojus, įskaitant moteris ir vaikus. Atėjus Raudonajai armijai, partizanai iš grupės Mirtis okupantams buvo perkelti į Vilnių. Dovas Levinas nutarė pasitraukti iš Lietuvos ir keliauti į Palestiną. 1945 m. sausio 17 d. iš Vilniaus išvyko pėsčiomis į Jeruzalę. Karo pabaigą sutiko Bukarešte, tik 1945 m. spalio 24 d. pasiekė Palestiną. 
1951 m. pabaigė Jeruzalės socialinių mokslų ir istorijos institutą. Kariavo Jom Kipuro (1956 m.) ir Šešių dienų (1967 m.) karuose. Parašė 10 knygų ir daugiau kaip 100 mokslinių darbų, skirtų tarpukario ir pokario Lietuvos žydų ir lietuvių santykiams.
Udželangas

Udželangas (marš. Wūjlan̄) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Raliko salų grandinės vakarinėje dalyje. Atolas yra 217 km į pietryčius nuo Enivetoko atolo ir yra labiausiai į vakarus (apie 600 km nuo pagrindinių Raliko salų) nutolusi Maršalo Salų teritorija.
Atolas netaisyklingos formos, jo žiedą sudaro 30 salelių. Bendras sausumo plotas – 1,86 km². Lagūna užima 185,94 km². Aukščiausias taškas – 3 m virš jūros lygio. Atolas negyvenamas.

Istorija

Pirmasis atolą 1529 m. rugsėjo 21 d. aptiko ispanų keliautojas Alvaras de Saavedra (likus nedaug laiko iki jo mirties), antrąkart plaukdamas iš Tidorės į Naująją Ispaniją. Vėliau atolas dar kartą rastas ispanų keliautojų Rujaus Lopeso de Viljaloboso (1543 m. sausio 6 d.) ir Migelio Lopeso de Legaspio (1565 m. sausio 15 d.) ekspedicijų metu bei maištininkų iš San Cheronimo (1566 m.). Vokietijos imperija Udželangą, kartu su likusia Maršalo Salų teritorija, 1884 m. paskelbė savo valda. Atolas buvo privati Vokietijos prekybos kompanijų nuosavybė nuo 1880 m. Jos čia kultivavo kopros plantacijas. Po Pirmojo pasaulinio karo teritorija perėjo Japonijos imperijos valdžion. 1935 m. atole gyveno apie 40 žmonių. Antrojo pasaulinio karo metu saleles buvo užėmusios JAV, kurios jas administravo iki Mašalo Salų nepriklausomybės 1986 m. 1947 m. į Uždelangą buvo atkelti gyventojai iš Enivetoko atolo (dėl branduolinių ginklų testų, vykdytų toje saloje 1948–1958 m.). Nuo 1947 iki 1973 m. gyventojų skaičius išaugo daugiau kaip dvigubai, nuo 145 iki 342. Dėl to, kad Udželangas nepajėgė sutalpinti gausėjančios žmonių bendruomenės, jiems buvo leista sugrįžti į Enivetoką 1980 m. Nuo 1989 m. Udželangas visam laikui tapo negyvenamu.
Kārlis Reisons

Biografija

Baigė Rygos realinę mokyklą ir Peterburgo civilinio instituto Architektūros fakultetą.
1921 m. grįžo į Latviją, bet, ten neradęs darbo, atvyko į Šiaulius. 1922–1930 m. architektas Šiauliuose, nuo 1925 m. sausio 24 d. Šiaulių miesto inžinierius. Parengė vadovėlius „Žemės ūkio statyba“ (1926 m.), „Molio statyba“ (1928 m.).
1930–1938 m. Kauno miesto inžinierius, statybos skyriaus vedėjas. 1938–1940 m. vertėsi privačia veikla. 1932 m. suteikta Lietuvos pilietybė.
Pirmosios sovietų okupacijos metais su šeima išvyko į Vokietiją, bet, Lietuvą okupavus vokiečiams, vėl grįžo. 1941–1944 m. Panevėžio miesto inžinierius, burmistras.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. emigravo į Australiją, dirbo Adelaidės miesto architektūros skyriuje.
Vajomingo baseinas

Vajomingo baseinas (angl. Wyoming Basin) – JAV šiaurės vakaruose, Vajomingo valstijoje esanti plynaukštė. Driekiasi Uoliniuose kalnuose, 2000–2300 m aukštyje. Plynaukštė sudaryta iš paleogeno žemyninių nuogulų, atskiri 300–600 m aukščio masyvai – iš senesnių kristalinių uolienų. Būdingas pusdykumių kraštovaizdis, krūmynų stepės.
Cilindriniai šachmatai

Istorija

Cilindriniai šachmatai minimi dar X amžiuje: 947 m. arabų istorikas al-Masudi (Abu al-Hassan Ali ibn al-Husain ibn Ali ibn Ali ibn Abdullah al-Masudi) (888–956) savo knygoje Muraj adh-dhahab aprašė 6-ias šachmatų rūšis. Viena iš jų buvo cilindriniai šachmatai.
XIX amžiaus pabaigoje jie buvo paplitę Austrijoje.
Pirmą cilindrinių šachmatų uždavinio diagramą Revista Scacchistica Italia žurnale 1907 m. atspausdino A. Piccinini. Prie šių šachmatų populiarinimo prisidėjo čekų šachmatų kompozitoriaiː Artūras Mandleris (1891–1971) ir Zdenekas Machas (1877–1954). Pastarasis savo leidinyje Chess Chimes from Prague 1933 m. atspausdino cilindrinių šachmatų uždavinių.

Užrašai

Sutrumpintas šachmatų uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, kuris užduotyje rašomas, nurodant uždavinio tipą ir ėjimų skaičių. Toliau seka sprendinių, ar dvynių skaičius.
Po užrašyto, pagal tradicinių šachmatų taisykles kirtimo ėjimo dar užrašomas laukelis į kurį pateko kertančioji figūra: pav., nukirtus juodųjų žirgui baltųjų pėstininką 1…. Žxb5
Kai uždaviniai sudaryti pagal cilindrinių šachmatų taisykles, tai apie tai pažymima naujos eilutės viduryjeː pav., Vertikalūs cilindriniai šachmatai.
Šveicarija (Suvalkai)

Šveicarija (lenk. Osiedle Szwajcaria) - gyvenvietė priklausanti Suvalkų miestui. Šalia gyvenvietės yra Jotvingių pilkapio draustinis. Gyvenvietėje gimė Lenkijos europarlamentaras Jarosław Zieliński.