La Paso departamentas (Bolivija)

Pavadinimo kilmė

La Pasas anksčiau buvo vadintas Señora de la Paz (liet. mūsų taikos ponia), siekiant paskatinti konkistadorus baigti tarpusavio vaidus.

Istorija

La Paso departamentas buvo įkurtas 1826 m. sausio 23 d. Antonio José de Sucre įsakymu. Apie 1924 m. nuo departamento buvo atskirta Madre de Dios teritorija.
1899 m. spalio 10 d. į La Paso miestą buvo perkelta Bolivijos vyriausybės rezidencija.

Hidrografija

La Paso departamentas priklauso dviem šalies baseinams: Titikakos ežero ir Amazonės upės baseinams. Titikakos ežeras yra aukščiausias (3 810 m aukštyje) ežeras Pietų Amerikoje ir aukščiausias pasaulyje ežeras, naudojamas laivybai. Pagrindinės upės, įtekančios į Titikakos ežerą: Sučes (isp. Suches), Kaka ir Čarchoko (isp. Chiarjoko). Desaguadero upė jungia Titikakos ir Poopo (isp. Poopó) ežerus.
Amazonės baseinui priklausančios Beni ir Madre de Dios upės sudaro natūralias sienas atitinkamai tarp La Paso ir Beni, La Paso ir Pando departamentų. Beni upė prasideda Čakaltaja (isp. Chacaltaya) kalnuose pavadinimu Čokejapu (isp. Choqueyapu), vėliau žinoma kaip La Paso, Bopi ir galiausiai Beni upės. Pagrindiniai Beni intakai: Koroiko Songo (isp. Coroico Zongo), Čaljana (isp. Challana), Mapiri, Tipuani, Tuiči (isp. Tuichi), Madidi.
Madre de Dios upė prasideda Peru teritorijoje. Pagrindiniai jos intakai: Heath, Asunta, Manuripi, Manurime and Huipa Esada. Upė Heath skiria Bolivijos ir Peru valstybes.

Klimatas

Departamento klimatas skiriasi priklausomai nuo aukščio: Altiplanui būdingas šaltas aukštikalnių klimatas, regionai, kurių aukštis viršija 5000 m, pasižymi nuolatiniu sniegu ir poliariniu šalčiu. Teritorijose 2000-3400 m aukštyje vyrauja vidutinis klimatas, teritorijose 500–2000 m aukštyje – šiltas, o departamento šiaurėje Amazonės lygumose – tropinis.
Kalnuotose vietovėse vidutinė temperatūra svyruoja nuo -5 iki 18 °C, o Los Jungas dalyje nuo 20 iki 25 °C.

Demografija

Potosi departamento gyventojų skaičius sudaro 28,65 % visų Bolivijos gyventojų. Didžioji gyventojų dalis (66,04 %) gyvena miestuose ir apie 33,96 % gyvena kaimuose.

Ekonomika

Gamtinių resursų įvairovė lėmė skirtingų ekonomikos šakų vystymąsi. Kultivuojamos žemės ūkio kultūros priklauso nuo ekologinės zonos: Altiplano plokščiakalnyje auginamos bulvės, bolivinės balandos, miežiai, avižos, slėniuose – vynuogės, persikai, slyvos, taip pat įvairių rūšių daržovės, Jungas regione – citrinmedžiai, kavamedžiai, žemės riešutai, kukurūzai, koka, cukranendrės.
Departamente taip pat plėtojama gyvulininkystė. Kalnuose ir Altiplane mėsai ir vilnai dideliais kiekiais auginami kupranugarinių šeimos atstovai: lamos, alpakos, vikunijos. Plokščiakalnyje taip pat ganomos ir didelės bandos avių. Švelnesnio klimato regionuose yra natūralios ganyklos, kuriose veisiami ir auginami galvijai, avys ir arkliai.
Taip pat reikšminga žvejyba. Titikakos ežere daugiausia gaudomi upėtakiai. Daug skirtingų rūšių žuvų veisiasi ir La Paso, bei Beni upėse.
Departamente kasami ir įvairūs mineralai: auksas, alavas, volframas, švinas, cinkas, sidabras.
Vystomos skirtingos pramonės šakos. Gaminami verpalai, vilna, dirbtiniai pluoštai, alus, pramoninės dujos, vamzdžiai, plastikas, aliumininiai indai, kartonas, metalinės važiuoklės autobusams ir sunkvežimiams, įvairūs chemikalai, dažai, vaistai, cigaretės, degtukai, batai, odiniai gaminiai, kompaktiniai diskai, baldai, cementas, juvelyriniai dirbiniai ir kt. Amatininkų gaminiai paprastai atspindi vietinę kultūrą.
La Paso departamentas sukuria 25,04% Bolivijos BVP.