google/wiki40b huggingface dataset:
Pranas Šatkus

Biografija

Baigęs Kauno dvasinę seminariją, 1931 m. gegužės 30 d. buvo įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Rietavo bažnyčią. 1931–1932 m. dirbo vikaru Šilutėje, 1932–1933 m. – Kartenoje, 1933 m. – Tirkšliuose, 1933–1935 m. – Luokėje. 1935 m. paskirtas Degučių parapijos, 1936 m. – Pajūrio, 1938 m. – Didkiemio, 1941 m. – Stulgių, 1943 m. – Kaunatavos parapijos klebonu.
1945 m. birželio 9 d. enkavedistų Kaunatavoje suimtas, kalintas Telšiuose, nuo 1945 m. lapkričio 22 d. – Šiauliuose. LSSR NKVD kariuomenės karinio tribunolo 1946 m. liepos 31 d. nuteistas 10 metų lagerio ir 5 metams tremties, 1946 m. rugpjūčio 31 d. išvežtas į Ustvymlagą, Komija, Rusijos TFSR. Paleistas 1954 m. rugsėjo 22 d.
Grįžęs į Lietuvą, buvo paskirtas Salantų bažnyčios altarista. Nuo 1956 m. dirbo Vaičaičių, nuo 1959 m. – Ylakių, nuo 1961 m. – Darbėnų, nuo 1963 m. – Salantų, nuo 1973 m. – Šateikių parapijos klebonu. 1982 m. vėl tapo Salantų bažnyčios altarista. Klebonaudamas Salantuose naujai išdažė bažnyčią.
Dalyvavo disidentinėje veikloje: pasirašė Telšių vyskupijos kunigų protesto pareiškimus SSKP generaliniams sekretoriams Leonidui Brežnevui ir Jurijui Andropovui.
Mirė Salantuose, palaidotas bažnyčios šventoriuje.
Kaltanėnų valsčius

Kaltanėnų valsčius buvo dabartinėje šiaurės Lietuvoje. Centras – Kaltanėnai.
Gubernijos parkas

Gubernijos parkas – apie 1 ha ploto parkas Šiauliuose, Gubernijos rajone, šalia alaus daryklos „Gubernija“. Tai buvusio Šiaulių ekonomijos Gubernijos dvaro parko netaisyklingos formos likučiai. Parko įžymybė – trikamienė liepa.

Istorija

Patikimų žinių, kaip atrodė pirmasis Gubernijos dvaras ant buvusio Vinkšnos ežero kranto, išlikę mažai; tik užsimena apie jį ir Šiaulių ekonomijos istorijos autorius Mauricijus Griškevičius. Ekonomijos rūmuose Gubernijoje buvo įsikūrusi dvarų administracija, čia lankydavosi ekonomijos valdytojai ir nuomotojai.
1657 m. švedai rūmus sudegino, bet jau 1680 m. dvare vėl stovėjo du gyvenamieji namai, kuriuose gyveno aukštieji ir žemieji Ekonomijos pareigūnai, keli ūkiniai pastatai ir kalėjimas. Dvarą supo daržai ir vyšnių sodas. Netoliese buvo palivarko pastatai. 1736 m. dvaro rūmai vėl sudegė, 1738 m. naujų mūrinių rūmų statyba buvo pradėta, bet nepabaigta pritrūkus lėšų, kai dėl karaliaus karūnos kovojo Augustas III ir Stanislovas Leščinskis.
Vėliau ekonomijos būstinė perkelta į Šiaulius, į Didždvarį, kur buvo pastatyti nauji mediniai rūmai prie dabartinės Vilniaus gatvės ir vasaros rezidencija (dabar Šiaulių universiteto Menų fakultetas), o Gubernijos parke buvusiuose pastatuose Šiaulių ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas įkūrė alaus daryklą, manufaktūrą, pastatytas vandens malūnas.
Paulikionai

Paulikionai (gr. Παυλικιανοί) – iš Armėnijos kilęs eretišku paskelbtas krikščioniškos prigimties mokymas. Teigiama jį esant dualistiniu arba adopcionistiniu, savyje turinčiu daug gnosticizmo ir manicheizmo bruožų.
Paulikionų mokymas kilo VII a. tuo metu Bizantijai pavaldžioje Armėnijoje. Mokymo pradininku laikomas Konstantinas-Silvanas iš Mananalio (prie Samosatos) (mirė 684 m.). Paulikonai dėstydami savo doktriną remdavosi apaštalo Pauliaus ir Pauliaus iš Samosatos (III a.) idėjomis, laikė save jų mokymo tęsėjais (todėl ir gavo paulikionų pavadinimą).
Paulikionai pripažino tik evangelijas ir apaštalo Pauliaus laiškus, atmetė visas religines apeigas, šventų paveikslų, relikvijų gerbimą, bažnytinę hierarchiją, kryžių kaip krikščionybės simbolį (jį laikė kankinimo ir mirties ženklu). Regimojo pasaulio sutverėją (demiurgą) vadino Piktąja Dvasia, o Gerąja Dvasia – ateities pasaulio valdovą.
Paulikionai neigė hierarchiją, pasisakė už visų lygybę, palaikė varguomenę. Paulikionų vadovai save vadino mokytojais (didaskaloi). Nuo pat pradžių paulikionai buvo laikomi eretikais, manichėjais, persekioti ir naikinti. 775 m. įvyko skilimas, kuriame laimėjo paskutinio vadovo Sergijaus atšaka. Jo laikais (IX a. pr.) paulikionų mokymas itin paplito, iš pacifistinio tapo karingu,. 835 m. mirus Sergijui, paulikionai nebebuvo vieningi, juos ėmė naikinti bizantiečiai (išžudyta ~100 tūkst. paulikionų). Kita dalis, vadovaujama Karbėjaus, pasitraukė į arabų žemes (Divrihį), kur prisidėjo prie Bizantijos puolimo. IX a. pab. paulikionų pajėgos nusilpo. Imperatorius Konstantinas V daug jų iš Armėnijos perkėlė į Trakiją, kiti atsivertė į ortodoksiją. 1204 m. IV-ojo kryžiaus žygio dalyviai dar rado negausių paulikonų bendruomenių.
Paulikionų mokymo tąsa laikomi vėliau kilę bogomilų, katarų mokymai.
Zenonas Kuzavas

Zenonas Kuzavas - „Farmacijos žinių“ redaktorius (1924–1925), Lietuvos vaistininkų draugijos vadovas (1925–1928).

Veikla

Provizorius Zenonas Kuzavas talkino organizuojant savanorius, materialiai rėmė kariuomenę, daug prisidėjo prie Lietuvos vaistininkų draugijos (LVD) tarptautinės veiklos. J. Kašinsko iniciatyva 1911 m. sausio mėn. Maskvoje lietuviai farmacininkai sukvietė susirinkimą ir išrinko organizacinį suvažiavimo komitetą. Didžiausia iškilusi problema buvo nuspręsti suvažiavimo vietą, tačiau suvažiavimo komiteto narys Z. Kuzavas nepritarė, kad farmacininkų suvažiavimas būtų rengiamas Maskvoje. Jis siūlė lietuviams farmacininkams vykti į Lietuvių mokslo draugijos suvažiavimą, rengiamą 1912 m. vasarą Vilniuje, jungtis prie gydytojų, leisti bendrą laikraštį. Pirmaisiais LVD veiklos metais tarptautinių santykių formavimui ir plėtojimui buvo skiriama mažai dėmesio, tačiau ketvirtajame dešimtmetyje įsitraukė į tarptautinę veiklą bei parodė aktyvumą ne tik dalyvaujant, bet ir organizuojant tarptautinius renginius Lietuvoje.

Užsienio ryšiai

Pirmiausia profesiniai santykiai buvo užmegzti su kaimynine Latvija. Bendradarbiavimo iniciatoriai buvo Latvijos farmacijos specialistai. 1924 m. Lietuvos farmacininkai buvo pakviesti į tarptautinį suvažiavimą Rygoje, kur sutiko dalyvauti Estijos ir Suomijos Farmacininkai. LVD valdybos narys Z. Kuzavas išvyko susipažinti su Latvijos farmacijos administravimu, mokslu ir kitomis farmacijos sritimis. Kaimynų modelis Z. Kuzavui pasirodė pažangesnis ir sektinas. „Pabaltijo valstybių farmaceutų delegatų kongresas“ įvyko 1925 m. birželio 5–7 d. Rygoje. Jame jau dalyvavo ir atstovai iš Lietuvos. Vėliau nuolat LVD nariai dalyvavo Latvijos kolegų suvažiavimuose, taip pat iš kaimyninių šalių Latvijos ir Estijos atvykdavo atstovai į LVD suvažiavimus.
Licėjus (mokykla)

Licėjus (gr. λύκειο, lýkeion) – bendrojo lavinimo mokykla.

Istorija

Pavadinimas kilęs iš Himeto kalno papėdėje, į šiaurės rytų nuo Atėnų buvusio Likėjo miškelio, skirto dievui Apolonui. Miškelis buvo poilsio vieta, prie jo buvo pastatytas portikas pasislėpti nuo lietaus ir gimnasijas jaunimui. Apie 335 m. pr. m. e. Aristotelis ten įsteigė Likėjų – aukštąją peripatetikų mokyklą, čia dėstė filosofijos kursą.
Prancūzijoje XVIII a. terminas licėjus (pranc. lycée) tapo intelektinės veiklos sinonimu. 1802 m. licėjumi pradėtos vadinti vietos valdžios išlaikomos septynmetės vidurinės mokyklos. XX a. antroje pusėje Prancūzijoje, prancūzakalbiuose Šveicarijos kantonuose ir buvusiose Prancūzijos kolonijose licėjumi vadinta trimetė arba keturmetė vidurinės mokyklos aukštesnioji pakopa 15–18 metų mokiniams, Italijoje – penkiametė vidurinės mokyklos aukštesnioji pakopa 14–19 metų mokiniams.
Rusijos imperijoje nuo XIX a. pradžios iki 1917 m. veikė privilegijuotos vidurinio ir aukštojo mokslo įstaigos bajorų vaikams. Jos rengė aukštuosius valstybės tarnautojus. Žymiausi: Jaroslavlio licėjus, įkurtas 1803 m., Carskoje Selo imperatoriškasis licėjus įkurtas 1811 m., dab. Puškinas, Rišelje licėjus, įkurtas 1817 m. Odesoje, 1865 m. pertvarkytas į Odesos universitetą, Nižyno licėjus, įkurtas 1820 m. Dab. Rusijoje nuo 1999 m. prie universitetų pradėti steigti licėjai, suteikiantys pradinį ir vidurinį išsilavinimą.
Austrijoje–Vengrijoje ir Vokietijoje XIX amžiuje – XX a. pradžioje licėjumi vadinta mergaičių bendrojo lavinimo vidurinė mokykla.
Lenkijoje 1932–1948 m. licėjumi vadintos šešiametės vidurinės mokyklos paskutinės dvi klasės, nuo 1990 m. licėjumi vadinama trimetė aukštesniosios pakopos vidurinė mokykla 16–19 metų mokiniams.
Lietuvoje 1990 m. įkurtas Vilniaus licėjus 9–11 klasių mokiniams; 1992 m. jam suteiktas gimnazijos statusas. 1993 m. įkurtas Telšių vyskupijos licėjus – Telšių vyskupijos mažoji kunigų seminarija berniukams, baigusiems pagrindinę mokyklą. 3. Nuo 2012 m. Klaipėdoje „Universa Via“ pervadintas į Klaipėdos licėjų.
Malkolmo Baldridžo nacionalinis kokybės apdovanojimas

Malkolmo Baldridžo Nacionalinis kokybės apdovanojimas (angl. Malcolm Baldrige National Quality Award, MBNQA) – paprastas dviejų lygmenų kokybės valdymo modelis, sukurtas 1987 m. siekiant išpopuliarinti kokybės sistemas Jungtinėse Valstijose. Pavadintas garsaus kokybės specialisto Malkolmo Balridžo vardu. Rengiami kasmetiniai Malkolmo Balridžo konkursai, kuriuose apdovanojamos geriausiai savo procesus tvarkančios įmonės.
Malkolmo Balridžo modelis yra labai bendras, mažiau detalizuotas nei ISO 9000. Jame nenagrinėjami ne tik kokybės diegimo metodai, bet ir kontrolės (ar audito) priemonės. Visą modelį sudaro 7 dalys: Valdymas (angl. Leadership), Ilgalaikis planavimas (angl. Strategic planning), Orientacija į klientus (angl. Customer and Market focus), Orientacija į personalą (angl. Human resource focus), Procesų valdymas (angl. Process management), Verslo rezultatai (angl. Business Results). Juos vienija Duomenys ir analizė (angl. Information and analysis).
Malkolmo Balridžo modelis yra labai paprastas, orientuotas daugiausiai į kliento patenkinimą, bet neanalizuojantis įmonės vidinių procesų sąveikos, todėl netinka jokiai gilesnei darbo optimizacijai. Tačiau būtent dėl jo paprastumo, įvairios firmos jį gali lengvai įdiegti. Šis modelis davė pradžią keliems sudėtingesniems kokybės valdymo modeliams, pvz., Europoje paplitusiam EFQM verslo tobulinimo modeliui.
Sen Nazeras

Istorija

Miestas pavadintas katalikų šventojo Nazero garbei. Viduramžiais buvo nedidelis miestelis. Pradėjo augti XIX a. kaip žvejybos ir laivybinis uostas. Sen Nazero uostas buvo svarbi karinė bazė pasaulinių karų metais.
Dykumos lakas

Dykumos lakas (angl. desert varnish; rock varnish) – tamsi danga, aptinkama ant atvirų akmenų paviršių sausringame klimate.

Susidarymas

Dykumų lakas susidaro tik ant fiziškai stabilių akmenų paviršių, kurių nelyja ir kurių nebrūžina vėjo nešamos smiltys. Laką daugiausia sudaro molio dalelės bei geležies ir mangano oksidai. Jame būna ir daugelio kitų elementų žymių, taip pat praktiškai visada šiek tiek organinių junginių. Lako spalva kinta nuo rudos iki juodos.

Sudėtis

Pradžioje buvo manoma, kad laką sudaro medžiagos, išeinančios iš akmens, kurį lakas dengia, gilumos. Mikroskopiniai ir mikrocheminiai tyrimai parodė, kad didžiąją dalį lako sudaro molis, kuris gali atkeliauti tik nešamas vėjo. Nusėdusios molio dalelės toliau veikia kaip substratas, gaudantis kitas medžiagas, su kuriomis chemiškai reaguoja, kai akmenys vidurdienį kaitinami dykumos saulės smarkiai įkaista. Lako formavimąsi veikia ir susidaranti rasa.
Kita svarbi dykumos lako savybė yra neįprastai didelis kiekis mangano. Žemės plutoje manganas yra santykinai retas, sudaro tik 0,12 % jos masės. O dykumos lake jo būna 50-60 kartų daugiau. Šis ryškus mangano kiekio gausėjimas, manoma, sukeliamas biocheminių procesų, nes nemažai bakterijų naudoja manganą.
Nors dykumos lake yra didelė geležies ir mangano koncentracija, panaudoti šių junginių nėra kaip. Indėnai anksčiau ant tokių paviršių, nugramdydami dykumų laką ir atidengdami šviesesnę uolieną, piešdavo petroglifus.
Dykumos lakas dažnai apsunkina akmenį sudarančių uolienų identifikaciją. Skirtingos uolienos nevienodai efektyviai pasidengia dykumos laku. Kalkakmeniai, pvz., paprastai lako neturi, nes jie pernelyg tirpūs vandenyje, tad jų paviršius nepakankamai ilgaamžis. O blizgus juodas lakas ant bazalto, kvarcitų ir metamorfuotų skalūnų susidaro dėl šių uolienų atsparumo dūlėjimui.
Al-Salam SC

Istorija

Klubas užsiima ne tik futbolu, bet ir kitomis sporto šakomis.
Atis Kronvalds

Veikla „Jaunuosiuose latviuose“

Sugrįžęs į Latviją įstojo į latvių tautinį judėjimą „Jaunieji latviai“ ir tapo aistringu kovotoju už latvių teises, kalbą ir kultūrą. 1865 m. persikėlė į Tartu, kur universitete studijavo pedagogiką. 1868 m. vietinėje mokytojų seminarijoje tapo mokytoju.
Jis dalyvaudavo vietinių latvių visuomeninėje veikloje, svarbiausia – atnaujino Krišjanio Valdemaro pradėtą „latvių vakarų“ tradiciją. Taip pat parašė mokymo teorijos veikalų, kelis straipsnius apie švietimą ir kalbotyrą. 1872 m. parašė „Nationale Bestrebungen“, „Jaunųjų latvių“ manifestą.
1873 m. persikėlė gyventi į Vecpiebalgą, kur mokytojavo vietinėje mokykloje. Jis taip pat pasakė dvi kalbas pirmajame Latvių dainų ir šokių festivalyje tais pačiais metais. Kronvalds neretai laikomas žymiausiu visų laikų latvių rašytoju. Kaip ir Jonas Jablonskis lietuvių kalboje, latvių kalboje Atis Kronvalds įvedė nemažai naujadarų.
Deep house

Deep house (lietuviškai gilus house) yra house muzikos subžanras, kuriam būdinga Chicago house, džiazo, funk bei soul muzikos motyvai. Pradžioje šiai muzikai didžiausią įtaką darė būtent džiazo įrašai, iš kurių buvo perimti sudėtingi akordai ir kurie muzikai suteikė švelnų disonansinį skambesį.
Kitaip nei kituose house subžanruose, deep house muzikoje dažniau naudojamos vokalinės partijos. Šios vokalinės partijos pasižymi jausmingumu, švelnumu, disonansiniu melodingumu ir stilingumu. Nors deep house muzika nepasiekia didžiausios palaimos taško, tačiau ji vis dėlto atpalaiduojanti, su ar be vokalo.
Ronnie Carroll

Ronnie Carroll (tikrasis vardas Ronald Cleghorn; 1934 m. rugpjūčio 18 d. Belfastas, Šiaurės Airija – 2015 m. balandžio 13 d. Hampstedas, Londonas) buvo Šiaurės Airijos dainininkas ir komikas.
1956 metais išleido pirmąjį singlą „Walk Hand in Hand“, kuris šalyje tapo hitu. 1962 m. atstovavo Jungtinei Karalystei „Eurovizijos“ dainų konkurse, su daina „Ring-A-Ding Girl“ užėmė 4 vietą. Po metų dar kartą dalyvavo tame pačiame konkurse, kur su kūriniu „Say Wonderful Things“ liko ketvirtas. Vėlesni singlai nebuvo tokie sėkmingi.
Kęstutis Traškevičius

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus universitetą, matematikas. 2005 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė profesinio mokymo vadybos magistrantūrą.
1992–1997 m. Marijampolės pedagogikos mokyklos matematikos dėstytojas, be to, 1992–1993 m. Marijampolės 6-os vidurinės mokyklos matematikos mokytojas. 1994–1995 m. Informatikos ir prognozavimo centro Švietimo problemų skyriaus specialistas. 1996–1997 m. Marijampolės aukštesniosios žemės ūkio mokyklos matematikos dėstytojas. 1997–1998 m. Marijampolės teritorinės muitinės Procedūrų kontrolės skyriaus inspektorius, 1998–2001 m. Marijampolės aukštesniosios pedagogikos mokyklos direktorius, nuo 2001 m. Marijampolės kolegijos Edukologijos ir socialinio darbo fakulteto dekanas.
Nuo 1994 m. Tėvynės sąjungos Marijampolės skyriaus narys, skyriaus tarybos narys.
1997–2000 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Edita, sūnus Vytautas.
Aurida (laikraštis)

Aurida – Panevėžio akcinės bendrovės „Aurida“ (dab. „Panevėžio Aurida“) laikraštis, leistas 1980–1994 m.

Istorija

Iki 1988 m. Nr. 36 vadinosi „Kompresorietis“ ir ėjo kaip Panevėžio autokompresorių gamyklos savaitraštis. Tiražas 1980 m. – 2000 egz., 1994 m. – 500 egz.
Stardust (grupė)

Istorija

1998 m. trys nariai sukūrė garsiąją „Music sound better with you“. Kaip ir daugelis french house atlikėjų perkuria ar naudoja senesnių laikų dainų ritmą ar pačią melodiją, tai ir Stardurt panaudojo amerikiečių dainininkės Chaka Khan dainą „Fate“. Stardust įrašė šį singlą, vieno jos nario Thomo Bangalter paskatinti, o pristatė jį garsiajame Paryžiaus klube „Rex club“, kur jie leisdavo savo setus. Thomas su Alan sukūrė melodiją su instrumentais, tuo tarpu Benjamin atliko vokalo partiją. Kitą dieną jie ir įrašė šią dainą vienoje studijoje. Grupė toliau nebe kūrė ir išėjo kas savo keliais.

Music sounds better with you

Išleistas 1998 m. jis greitai tapo hitu visame pasaulyje ir buvo nuolat leidžiamas tai radio stotyse, tai kitų atlikėjų setouose. Dainos trukmė 6:50 min. Ši daina buvo labai perkama, jau pirmą savaitę Didžiosios Britanijos pardavimų topuose užėmė 2-ąją vietą ir joje išsilaikė kelias savaites. Daina buvo remixuota, o 2007 m. Daft Punk savo garsiojo Alive 2007 pasirodo metu, pabaigai paleido ir Stardust dainą „Music sounds better with you“, kuri buvo sujungta su dar keliomis grupės dainomis.

Video klipas

Video klipą sukūrė Michel Gondry. Paties klipo istorija yra tokia: berniukas gamina modelinį lėktuvą kelias dienas. Kol gamina, jis nuolat žiūri televizorių, per kurį rodomas „Top 5“ muzikos klipų topas. Stardust su savo daina „Music sound better with you“ kyla kasdien viena vietą aukštyn, aplenkdami kitus atlikėjus. Visi trys grupės nariai dėvi metalinius kostiumus klipo metu, mat Thomas Bangalter būdamas grupėje Daft Punk taip pat nerodo veido. Kai berniukas pagamina tą lėktuvą, jis išbėga laukan ir meta jį tolyn. Šis skrieja aukštai ir staiga užstringa už vieno debesies, to paties, ant kurio grupės Stardust nariai atliko dainą „Top 5“ topų rinkimuose. Jie atmeta vaikui atgal lėktuvą ir ima jam mojuoti. Vaikas jiems atsako tuo pačiu ir nubėga.
Nacionalinė pažangos premija

Nacionalinė pažangos premija (trumpiau NPP) – nuo 2006 m. kovo 2 d. iki 2009 m. teikti apdovanojimai ypatingai prisidedantiems prie Lietuvos pažangos skatinimo. Premiją inicijavo Lietuvos mokslo ir verslo institucijos.
Voverė skraiduolė

Paplitimas

Gyvena šiaurinės Eurazijos miškuose.

Paplitimas Lietuvoje

Anksčiau jos gyveno Lietuvos miškuose, tačiau dabar neaptinkamos, tad manoma jau išnykusios. XIX a. voverės skraiduolės buvo stebėtos Kurše. O Latvijos Latgalos Balvų rajone dar 2001 m. gyvenusi negausi populiacija, kaip manoma galbūt taip pat jau išnyko.
XXI a. antrame dešimtmetyje artimiausi nuo Lietuvos jų gyvenami arealai dabar yra šiaurės rytų Estijoje ir šiaurės rytų Baltarusijoje.
Kadangi Rytų Baltijos regionas yra vakarinis voverių skraiduolių paplitimo arealo pakraštys, čia jos nuo seno nebuvo dažnos.

Išvaizda

Patelės nežymiai stambesnės už patinėlius. Kūnas 13,5–20,5 cm ilgio, su 9–14 cm ilgio uodega. Svoris 95–170 g. Kailis pilkas, papilvėje šviesesnis. Akys didelės, juodos. Tarp priekinių ir užpakalinių galūnių yra odos klostė, kurios pagalba gyvūnas gali nusklęsti apie 100 metrų.
Panašios į ją formos gyvena šiaurėje ir tropikuose.

Mityba

Minta lapais, sėklomis, kankorėžiais, pumpurais, ūgliais, riešutais, uogomis, retkarčiais paukščių kiaušiniais ir jaunikliais. Kai yra gausu alksnių ir beržo žirginių, voverės skraiduolės kaupia juos žiemai genių iškaltuose uoksuose, medžių drevėse ir panašiose slėptuvėse.
Voveres skraiduoles medžioja kiaunės, pelėdos, katės.

Dauginimasis

Poruojasi anksti pavasarį. Nėštumas trunka 5 savaites. Vadoje 2–3 jaunikliai. Voverės skraiduolės lizdus įsirengia dažniausiai genių drevėse, bet gali gyventi ir inkiluose, jei tinkamas angos dydis. Lizdą daro iš minkštų medžiagų, dažniausiai samanų. Gyvenimo trukmė maždaug 5 metai.
Algirdas Čiučelis

Biografija

Baigė Armonių pradinę mokyklą, Juodupės progimnaziją, nuo 14 metų pradėjo dirbti. Baigęs buhalterių kursus Vilniuje 16 metų pradėjo dirbti Obelių rajono ryšių kontoros vyr. buhalteriu. Kartu mokėsi Obelių darbo jaunimo vidurinėje mokykloje. 1955–1960 m. mokėsi ir baigė Vilniaus valstybinį universitetą.
1959–1967 m. Vilniaus lengvosios pramonės technikumo laborantas, dėstytojas. Nuo 1967 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (dab. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) doktorantas, 1973 m. apgynęs technikos mokslų kandidato disertaciją – asistentas, docentas, Teorinės mechanikos katedros vedėjas. Nuo 1992 m. – Bendrųjų mokslų centro, o nuo 1993 m. – Fundamentinių mokslų fakulteto dekanas. Paskelbė daugiau, kaip 50 mokslinių darbų tarptautiniuose mokslo žurnaluose ir daugiau kaip 100 – kituose leidiniuose.
1995–2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. Taryboje buvo valdybos narys, Miesto plėtros komiteto pirmininkas. 1997 m. Vilniaus miesto meras, 1999–2000 m. pirmasis mero pavaduotojas.
Dalyvavo visuomeninėje veikloje, 1988 m. instituto Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio tarybos pirmininkas, buvo Vilniaus rokiškėnų klubo pirmininkas. Nuo 1992 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, partijos Žirmūnų skyriaus tarybos narys, Vilniaus miesto koordinacinės tarybos pirmininkas. Nuo 2005 m. Liberalų ir centro sąjungos narys.
Žmona Pranutė, vaikai – Gintarė ir Mantas.
Lvovo kronika

Lvovo kronika (ukr. Львівський літопис) – istorinis pirmosios XVII a. pusės metraštis, įtrauktas į rankraštinę Michailo Gunaševskio knygą. Pavadinimas sąlyginis. Lvovo metraštyje atsispindi 1498–1649 m. laikotarpio Rusios istorijos įvykiai. Šiuo metu metraštis saugomas Kijeve, Ukrainos Mokslų akademijos centrinėje bibliotekoje.
Panašiai vadinamas kitas XVI a. surašytas metraštis, pavadintas rusų Švietimo amžiaus menininko Nikolajaus Lvovo (rus. Николай Александрович Львов) garbei.
Lvovo kronikos tekstą surado XIX a. pabaigoje Galicijos istorikas etnografas Denisas Zubrickis (ukr. Денис Іванович Зубрицький). Kronikos rankraštis buvo saugomas Lvovo Stavropigijos instituto (ukr. Ставропігійський інститут) archyve. Metraščio tekstą pirmą kartą išspausdino 1839 m. Maskvoje rusų istorikas Michailas Pogodinas (rus. Михаил Петрович Погодин) „Rusijos istorijos rinkinyje“, vėliau – Lvove 1870-aisiais metais.

Turinys

Kronikoje pateikiami vertingi duomenys apie užsienio politiką ir ekonominę padėtį pietinėse Rusios žemėse. Didelis dėmesys skirtas Krymo totorių antpuoliams, katalikų dvasininkijos ir šlėktų skleidžiamai unijos politikai, kazokų sukilimams 1630-aisiais metais, Bogdano Chmelnickio vadovaujamam 1648–1654 m. sukilimui. Metraštyje aprašyti ir įvykiai, kurie nėra paminėti kituose istorijos šaltiniuose.