google/wiki40b huggingface dataset:
Molėtų herbas

Aprašas

Sidabriniame skydo lauke trys į viršų skrendantys mėlyni kirai, raudonoje skydo galvoje auksinis raktas galvute atgal, barzdele priekin ir žemyn.

Istorija

Nors Molėtai ir sena gyvenvietė, tačiau miesto teisės jai suteiktos tik 1950 m. 1970 m. buvo sukurtas herbas. Menotyrininkui Stasiui Pinkui pasiūlius buvo panaudotas rakto simbolis.
Tais pačiais metais herbas panaikintas. Pagal 1970 m. atkurtą piešinį Molėtų herbas (dail. M. Jonaitienė - Urmanavičiūtė) buvo patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 1997 m. birželio 27 d.
Varlamas Šalamovas

Varlamas Šalamovas (rus. Варла́м Ти́хонович Шала́мов, 1907 m. birželio 18 d. – 1982 m. sausio 17 d.) – Rusijos rašytojas, politinis kalinys, „Kolymos apsakymų“ autorius.
Augustavo Naujosios žydų kapinės

Augustavo Naujosios žydų kapinės (lenk. Nowy cmentarz żydowski w Augustowie) – žydų kapinės Augustavo mieste, ul. Zarzecze gatvėje. Kapinės įkurtos 1820 metais. Pirmieji antkapiai atsirado 1826 metais, pirmoji koplyčia 1830 metais. Kapinės užima 3 ha plotą. Po II pasaulinio karo liko tik 8 antkapiai. 1981 metais žydai kilę iš Augustavo pastatė paminklą savo tautiečiams gyvenusiems tarpukario Augustave.
George Berkeley

Biografija

Gimė 1685 metų kovo 12 dieną Pietų Airijoje, Kilkenio mieste, smulkaus bajoro Viljamo Berkeley šeimoje, kurioje buvo vyriausias iš 7 vaikų. Vienuolikos metų pradėjo mokytis Kilkenio mieste, o būdamas penkiolikos įstojo į Trinity koledžą, Dubline, kuriame sukakus devyniolikai G. Berkeley įgyja „menų bakalauro“ laipsnį ir pasilieka jame dėstytojauti. Suėjus dvidešimt ketveriems jis įšventinamas į kunigus.
Iki 43 metų daug rašo, dirba bei keliauja. Sulaukus 45 metų su žmona ir draugais išsinuomoja laivą ir išvyksta misionieriaus darbui į naujas žemes. Ten jis imasi iniciatyvos realizuoti projektą, pagal kurį reikėjo pagerinti krikščionybės ir bažnyčios būklę Bermudų salose, bet galiausiai praleidęs ten 3 metus ir negavęs pinigų iš valstybės grįžo į Londoną. Nuo 1734 m. Kloinske tarnauja vyskupu. 1752 m. persikelia į Oksfordą kur ir praleidžia pasutines savo gyvenimo dienas iki pat 1753 m. sausio 14 d., kai jį ištinka staigus insultas.
Jis buvo vidutinio ūgio, turėjęs malonią, imponuojančią išvaizdą. Vėliau Amerikoje jo vardu buvo pavadintas Kalifornijos pakrantės miestas.

Geriausiai žinomi rašytiniai darbai

Geriausias jo kūrinys – „Trys dialogai“ (1713), kuriame personažus Hylas ir Philonous atstovauja pats Berkeley ir jo amžininkas anglų filosofas John Locke. Tai – literatūros ir filosofijos šedevras, sako H. Robinsonas: „Stilius tobulai aiškus, o debatų dinamika taip priartėja prie tikro ginčo tarp dviejų inteligentiškų pokalbių“. Plačiausiai jo skaitomi kūriniai – „Esė apie naująją regos teoriją“ (1709), „Traktatas apie žmogiškojo pažinimo principus“ (1710), „Seirė“ (1744).
Globo d'oro

Globo d‘oro, dar žinomas kaip „Italijos Auksinis gaublys“ – Italijos kino apdovanojimas, įsteigtas 1960 m. Kandidatus ir nugalėtojus nustato Romoje akredituoti užsienio žurnalistai. Kartu su David di Donatello ir Italijos nacionalinio kino žurnalistų sindikato skiriama „Sidabrine juosta“ tai svarbiausi šalyje kino kūrėjams skiriami apdovanojimai.
Tachometras

Tachometras (iš gr. Ταχος 'greitis' ir metron 'matuoti') – prietaisas, rodantis apsukas, dažniausiai esantis šalia spidometro.
Pirmi mechaniški tachometrai buvo skirti išcentrinei jėgai matuoti. Pirmojo tachometro išradėju laikomas vokiečių inžinierius Diedrich Uhlhorn. Nuo 1840 m. tachometras naudotas lokomotyvų greičiui matuoti.
Violeta Tamkiūtė-Pranskienė

Violeta Tamkiūtė-Pranskienė (1913 m. balandžio 22 d. Chesteryje, PA – JAV), dainininkė (mecosopranas) ir chorvedė.

Biografija

1920–1928 muzikos teorijos ir skambinti fortepijonu mokėsi pas A. Hauką Brooklyne, NY. Baigusi vidurinę mokyklą, 1929–1936 dainuoti mokėsi pas Ethelę Szanto Niujorke. Kaip solistė, aktorė ir koncertmeisterė daug nuveikė K. Strumskio vadovaujamame Brooklyno operetės chore. Vadovavo 30 dalyvių vaikų chorui, kuris dainavo V. Matusevičiaus radijo laidose. 1931 pabaigoje solistui J. Byrai atvykus į Brooklyną ir pradėjus organizuoti klasikinių operų ištraukų pastatymus, V. Tamkiūtė atliko mecosoprano vaidmenis. J. Byrai subūrus 16 dalyvių vokalinį ansamblį „Lietuvos daina“, dalyvavo kaip solistė ir koncertmeisterė, koncertavo daugelyje JAV lietuvių kolonijų. Kai J. Byra išvyko Lietuvon, V. Tamkiutė perėmė ansamblio „Lietuvos daina“ vadovavimą. Žymiai pakėlė asamblio meninį lygį ir surengė daug koncertų. 1935 Summer Music Festival at the Polo Grounds New Yorko dienraščio Journal American 18 mišriųjų chorų konkurse su ansambliu laimėjo pirmąją vietą ir sidabro taurę. 1939 Pasaulinėje parodoje Niujorke Daily Mirror laikraščio konkurse irgi laimėjo pirmąją vietą ir sidabro taurę. Kurį laiką anglų ir lietuvių kalbomis dainavo didžiosiose New Yorko radijo stotyse. 1936–1947 su pertrauka vadovavo Brooklyno Operetės chorui – 1940 m. gegužės 5 d. pastatė R. Herberto operetę „Silvija“. 1944 subūrė Brooklyno merginų vokalinį ansamblį „Harmonija" ir iki 1951 jam kūrybingai vadovavo. Į plokšteles yra įdainavusi duetų su P. Stankūnu, A. Liutkute ir N. Česnavičiūte. Be muzikinės veiklos, V. Tamkiūtė Antrojo pasaulinio karo metais dirbo JAV teisingumo ministerijos cenzūros skyriuje lietuvių kalbos vertėja.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Vincas Maciūnas

Vincas Maciūnas (1909 m. liepos 18 d. Papilė – 2003 m. liepos 20 d. Filadelfija) – Lietuvos literatūrologas, filologijos mokslų daktaras.

Biografija

1932 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą, 1932–1933 m. studijavo Bonos ir Miuncheno universitetuose. 1939 m. filologijos mokslų daktaras.
Nuo 1935 m. Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto, nuo 1940 m. – Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1942 m. Vilniaus universiteto bibliotekos direktorius. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, nuo 1946 m. Pabaltijo universitete Hamburge dėstė lietuvių literatūrą, 1948–1949 m. Filologijos fakulteto dekanas. Nuo 1949 m. gyveno Filadelfijoje, iki 1978 m. dirbo Pensilvanijos universiteto bibliotekoje.

Mokslinė veikla

Daugiausia nagrinėjo XIX a. literatūros reiškinius, kurie žadino tautos istorinę atmintį, ugdė jos pilietinę ir kultūros sąmonę; tyrinėjimai faktografiški, analitiški, įtaigaus stiliaus. Leidiniuose „Aidai“, „Akademikas“, „Archivum philologicum“, „Dienovidis“, „Lietuvos aidas“, „Lituanistikos darbai“, „Metmenys“, „Mūsų senovė“, „Naujoji Romuva“, „Vairas“, „Židinys“ ir kt. išspausdino daugiau kaip 180 studijų, straipsnių, recenzijų. Paskelbė straipsnių apie lietuvių rašytojus anglų kalba leidžiamuose žurnaluose „Lituanus“, „Library Chronicle“, enciklopedijoje „Lietuviška enciklopedija“ (Encyclopedia Lituanica 1973 m.), enciklopediniame žodyne „Naujojo šimtmečio vardų enciklopedija“ (The New Century Cyclopedia of Names 1954 m.). 1968 m. suredagavo „Lietuvių enciklopedijos“ 15 tomą, skirtą Lietuvai. Parengė Vinco Krėvės „Raštus“ (6 t. 1956–1961 m.).
SketchUp

„SketchUp Make“ – paprasta kurti namuose

„SketchUp“ siūlo dvi pagrindines licencijuotas programos rūšis. Nemokama „SketchUp Make“ versija yra skirta nekomercinei veiklai: individualiems vartotojams – namų ūkiams, 3D  modeliavimą naudojantiems asmeninėms reikmėms. „SketchUp Make“ funkcijomis labai patogu ir paprasta naudotis net nepatyrusiam modeliuotojui. Tuo pačiu galima kurti pakankamai sudėtingos geometrinės formos objektus ir integruoti juos į projektus. Pavyzdžiui, vartotojas, norintis atnaujinti namų interjerą, turi galimybę naudodamas programinės įrangos sukurtas baldų ar kitų modelių internetines bazes, dinaminius „blokus“, sparčiai susikurti  įvairius interjero sprendimus ir išsirinkti tinkamiausią.
Instaliavus šią „naminę“ „SketchUp Make“ versiją, įgyjate galimybę 30 dienų išmėginti ir profesionalams skirtos versijos „SketchUp Pro“ privalumus.
„SketchUp Make“ versiją draudžiama naudoti komercinei veiklai, bet ją galima naudoti su finansine nauda nesusijusiems 3D projektams namuose bei mokymo tikslais vidurinėse mokyklose.

„SketchUp Pro“ – 3D modeliavimo įrankis profesionalams

Išskirtinai verslui, profesionalams sukurta ypač funkcionali 3D modeliavimo mokama versija „SketchUp Pro“. „SketchUp Pro“ nuo paprastosios „Make“ versijos skiriasi galimybėmis importuoti/eksportuoti į daugumą 2D ir 3D formatų, sukurti dinaminius komponentus ir automatiškai sugeneruoti projekto sudėties ataskaitas. Dinaminiai komponentai skirti kurti „protingus“ duomenų bazės grafinius elementus. Pavyzdžiui, jei braižant baldo modelį pakeičiamas vienas matmuo – programa iš karto pagal pakitusius gabaritus, nepažeisdama konstrukcijos, perbraižo visas detales. Čia įtrauktas modulis „LayOut“ (dokumentacijos paruošimas spausdinimui), integracija su debesimi „Connect“ ir t. t.
Verta žinoti, kad aukštosios mokyklos, kolegijos gali už minimalų metinį mokestį įsigyti „SketchUp Pro“ licenciją, tuomet dėstytojai turi galimybę programą mokymo tikslais naudoti nemokamai. Pastaruoju metu daugėja mokslo institucijų, kurios vietoje įprastos CAD programos renkasi draugiškesnę „SketchUp Pro“ versiją.

Svarbu: naudoti tik pagal licencijos sąlygas

„SketchUp“ vartotojų bendruomenė yra sukūrusi ir patalpinusi parsisiuntimui virš 3 milijonų įvairių 3D modelių (3dwarehouse.sketchup.com). Modelius kuria ir pavieniai asmenys, ir įmonės. Svetainė sulaukia daugiau nei 21 mln. lankytojų per metus, joje per mėnesį parsisiunčiama virš 18 mln. modelių.
Puslapyje extensions.sketchup.com programuotojų bendruomenė kuria įvairius priedus „SketchUp“ programai. Šiandien yra bent 3 lietuviškos įmonės, sukūrusios priedus ir parduodančios juos pasaulinėje rinkoje
Užupiai

Istorija

1930–1970 veikė pradinė mokykla. Nuo XXI a. pr. auga kaip priemiesčio nausėdijų gyvenvietė.
Raketlonas

Raketlonas – kombinuota rakečių sporto daugiakovė, kurią sudaro stalo tenisas, badmintonas, tenisas ir skvošas. Sportininkai varžosi keturiose rakečių rungtyse ir už pasirodymą kiekvienoje rungtyje renka taškus. Daugiausiai taškų surinkę sportininkas laimi. Daugiakovė kildinama iš Suomijos, kurioje 1986 m. įvyko pirmosios raketlono varžybos, ir yra viena greičiausiai augančių sporto šakų pasaulyje. 2002 m. įkurta tarptautinė raketlono federacija.

Lietuvoje

2014 m. Lietuvos skvošo federacija SEB arenoje surengė pirmąjį Lietuvos raketlono čempionatą. Profesionalų grupėje pirmuoju nugalėtoju tapo Giedrius Vėželis, mėgėjų – Darius Čerka. Lietuva neturi oficialios raketlono federacijos, kuri būtu pripažinta tarptautiniu mastu.
Petras Grecevičius

Petras Grecevičius (g. 1945 m. birželio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija

1974 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982 m. architektūros mokslų kandidatas.
1974–1976 m. Vilniaus konstravimo biuro vyr. architektas ir Kooperatyvų sąjungos projektavimo instituto vyresnysis architektas, 1976–1988 m. – Architektūros ir statybos instituto Kaune, 1988–1991 m. – Lietuvos mokslų akademijos architektas. 1991–2002 m. Klaipėdos universiteto Rekreacijos, 2002–2004 m. Rekreacinės architektūros ir kraštotvarkos katedros vedėjas, nuo 2004 m. Gamtos mokslų ir matematikos fakulteto dekanas; nuo 1996 m. docentas. Nuo 1997 m. ir Regioninio planavimo centro prie Klaipėdos universiteto direktorius. Suprojektavo pastatų ir interjerų Vilniuje, Kaune, Juknaičiuose, Pervalkoje.
Michael Harrington

Biografija

Baigė St. Luiso universiteto aukštąją mokyklą, Holy Kroso koledžą, Čikagos universitetą ir Jeilio teisės mokyklą, dėstė universitetuose ir koledžuose.
Jaunystėje buvo įsijungęs į katalikų darbininkų jaunimo organizacijų veiklą. Vėliau susižavėjo troskistine Socialistų lyga. Nuo 1953 m. JAV socialistų partijos narys.
1962 m. – knygos „Kita Amerika“, kurioje kritikuojamas Džonas Kenedis ir Lindonas Džonsonas bei jų jėgos politika, autorius.
1964 m. Industrinės demokratijos lygos – kairiųjų darbininkų judėjimo švietimo centro pirmininkas, 1973 m. JAV demokratinių socialistų partijos organizacinio komiteto, o 1982 m. Demokratinių socialistų respublikos liaudies partijos organizatorius.
Socialistų Internacionalo „Principų deklaracijos“ rengimo komisijos narys, demokratinio socializmo teoretikas. 1989 m. SI Garbės pirmininkas.
Katė ir šuo

Turinys

Tonis Roma – profesionalus žigolo, tačiau tuo pačiu jis nevengia ir „apšvarinti“ savo suvedžiotų moterų. Keblumų kyla tuomet, kai, suviliojęs senatoriaus Andersono žmoną, jis nugvelbia šio žiedą, dovanotą mafijos vadeivos Salvatorės Likuti.
Gaudyti Tonio Romos pasiunčiamas leitenantas Parkeris. Pastarasis dirba po priedanga apsimesdamas buitinės technikos prekybos agentu ir net jo gausi šeimyna nežino, kad Alanas iš tiesų yra policininkas.
Parkeris sučiumpa Tonį ir perduoda jį savo kolegoms, tačiau šis vėl pasprunka. Radęs naują auką, Tonis Roma viešbučio kambaryje tampa susidorojimo liudininku, kai Salvatorė Likuti nušauna žmogų. Dabar Toniui tenka bėgti ne tik nuo Parkerio ir policijos, bet ir saugotis mafijos, kuri turi savo informatorius policijoje. Besislėpdamas jis, pats to nežinodamas, atostogauti susiruošusio Parkerio mašinos priekaboje ir atsiduria užmiestyje, kur jį atseka mafijos smogikai.
Parkeriui, vis dar apsimetančiam prekybos agentu, tenka pristatyti namiškiams Romą kaip savo kolegą, kurį persekioja konkurentai. Dabar jam reikia ne tik saugiai nugabenti Romą į policiją, bet ir rasti būdą priversti jį liudyti prieš Likutį.
Dauginčių II piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Įpilties piliakalnis 28 km 
 Sauserių piliakalnis 0,4 km
Imbarės piliakalnis 9 km
Gintališkės piliakalnis 16 km
Martynaičių piliakalnis 3 km 
 Kurmaičių piliakalnis 17 km
Nagarbos piliakalnis 21 km
Surblių piliakalnis 18 km
Dauginčių piliakalnis 0,5 km 
 Gintarų piliakalnis 4 km 
 Kartenos piliakalnis 5 km
Gaudučių piliakalnis 5 km 
Žvaginių piliakalnis 29 km
Gandingos piliakalnis 16 km
Pakutuvėnų piliakalnis 10 km

Istorija

Ketera yra gamtinės kilmės, nuo seno vadinama Pilale. Jos pietrytinėje dalyje stūksantis kauburys dėl apvalios formos pavadintas Mėnulio kalnu. 
1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR499),

Tyrimai

1966 m. žvalgė Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas (tyrimų vadovas Adolfas Tautavičius), 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 2013 m. – Julius Kanarskas.
Piliakalniui būdingų gynybinių įtvirtinimų ir kultūrinio sluoksnio nepastebėta.
2013 m. kalvos rytinėje papėdėje ištirtas 14 m² plotas, apie 25–40 m į šiaurės rytus nuo piliakalnio teritorijos aptiktas gruntinis pylimas, supiltas XVI–XVII a. ir iki XX a. 3-čio dešimtmečio žymėjęs ribą tarp Grabšyčių (dab. Sauserių) ir Dauginčių kaimų.
Protėvių kultas

Protėvių kultas – mirusių žymių genties, giminės žmonių, tokių kaip vadai, žyniai, patriarchai, garbinimas. Manoma, kad tai viena seniausių religinio kulto formų, būdinga daugeliui religijų. Protėvių kultas siejasi su tikėjimu pomirtiniu gyvenimu, tuo, kad mirusiųjų vėlės gali veikti gyvųjų gyvenimą. Protėvių kultas yra susipynęs su mirusiųjų kultu, laikomas viena iš jo apraiškų.
Protėvių kultas dar pirmojoje XX a. pusėje gyvavo šintoizme – tuomet valstybinėje Japonijos religijoje.
Llanfairpwll FC

Istorija

Klubas įkurtas 1899 m. Tuo metu vadinosi Llanfair Rovers FC. Yra dalyvavę Cymru Alliance pirmenybėse, bet jose neįsitvirtino.
Amūro sritis

Geografija

Srities plotas yra 363 700 km² ir yra 14 pagal dydį sritis Rusijoje. Šiauriniu pakraščiu driekiasi Stano kalnynas (aukštis iki 2312 m), pietuose – Zėjos-Burėjos lyguma ir Amūro-Zėjos plynaukštė. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -24 °C iki -33 °C, liepos mėnesio +18-21 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis ~850 mm. Pietiniu pakraščiu teka Amūras, o per sritį jo intakai – Zėja, Burėja, Selemdža. Šiaurės vakarinį pakraštį siekia Lenos baseinas (Oliokma). Paviršių dengia mandžiūrinio tipo spygliuočių ir mišrieji miškai.
Papiernia (Suvalkai)

Papiernia, Popieriaus gamyklos gyvenvietė (lenk. Osiedle Papiernia) - gyvenvietė priklausanti Suvalkų miestui. Gyvenvietėje yra daug parmonės įmonių, kurios įsikūrusios Suvalkų laisvojoje ekonominėje zonoje. Taip pat gyvenvietėje yra Suvalkų geležinkelio stotis ir Papiernios geležinkelio stotelė.

Pavadinimo kilmė

Tikėtina, kad gyvenvietės pavadinimas kilęs nuo lenkų kalbos žodžio Papiernia, kas išvertus reiškia - popieriaus gamykla.
Lamermjūro kalvos

Lamermjūro kalvos (angl. Lammermuir Hills, Lammermuirs, Lammermoors; škot. gėl. An Lomair Mòr) – kalvos pietų Škotijoje, sudarančios gamtinę ribą tarp Lodiano ir Borderso.
Valterio Skoto istorinio romano „The Bride of Lammermoor“ ('Nuotaka iš Lamermjūro') ir Gaetano Donicečio operos „Liučija di Lamermur“ veiksmas vyksta šiame regione.
Lamermjūro kalvos užima dabartinių Rytų Lodiano ir Borderso sričių teritorijas, driekiasi nuo Gala Water upės iki St. Abb’s Head kyšulio. Žemės tradiciškai naudojamos kaip avių ganyklos.
Kalvos nėra labai aukštos, aukščiausi taškai yra Meikle Says Law (535 m) ir Lammer Law (528 m), tačiau gana stačiais šlaitais. Neturi natūralių perėjų, todėl sudaro rimtą barjerą tarp Edinburgo ir Borderso.
Kalvas kerta vienintelis didelis kelias (A68), kuris driekiasi Soutra Hill kalvos šlaitu tarp Lauder miesto ir Pathhead kaimo ir kuris žiemą neretai būna nepravažiuojamas dėl sniego. Pagrindinis kelias (A1), jungiantis Edinburgą su Anglija, vengia kalvų ir apeina jas jūros pakrante.
Pavadinimas angl. Lammermuir reiškia 'avinėlių viržynai' senąja anglų kalba. kur s. angl. lambra 'avinėlių' + s. angl. mor 'viržynas, pelkė, dykynė'. Ankstyvosios formos buvo Lombormore, Lambremore, Lambermora ir Lambirmor.
Geležies amžiaus White Castle piliakalnis Rytų Lodiane buvo įrengtas votadinių genties protėvių.
Du kalvynai Naujojoje Zelandijoje (Lammermoor Range ir Lammerlaw Range) yra pavadinti pagal Lamermjūro kalvas bei jų antrą pagal aukštį jų viršūnę.
Knišinas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Gyvenvietė iš pradžių priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Maršalkai Mykolui Glinskiui. Vėliau šios žemės iš jo buvo atimtos ir jas 1507 m. perėmė LDK kancleriui Mikalojui Radvilai II. 1520 m. įkurta Knišino Šv. Jono Krikštytojo ir Evangelistų parapija. 1560 m. karalių rūmuose buvo įrengtos arklidės, kuriose galėjo tilpti apie 3000 arklių, tarp kurių buvo laikomi ir arabų arkliai. 1568 m. gyvenvietė gavo miesto teises iš karaliaus Žygimanto Augusto. Šio karaliaus valdymo laikai vadinami miesto aukso amžiumi, nes tuo laikotarpiu buvo pastatyta rotušė, turgus, pirtys, grįstos gatvės ir kiti įvairūs pastatai. Šis karalaius 1533-1572 m. mieste lankėsi 19 kartų. Vieną kartą praleidęs šiame mieste net 500 dienų. 1572 m. liepos 7 d. Knišino karalių rūmuose ir baigė savo gyvenimą Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos karalystės karalius Žygimantas Augustas. XVIII a. pastatyta pirmoji Knišino miesto sinagoga. Apie 1750 m. įkurtos Knišino miesto žydų kapinės. 1895 m. atidaryta Knišino miesto geležinkelio stotis. 1898-1900 m. pastatyta Knišino Oracho Chaimo sinagoga. XX a. pradžioje pastatyta Knišino Beisos Jašuro sinagoga. 1981 m. pradėtas naudoti Knišino miesto herbas.
Kvala Belaitas

Istorija

Iki XX a. pr. Kvala Belaitas buvo mažas žvejų kaimas, bet išaugo pradėjus naftos ir dujų gavybą.
Viktoras Zubkovas

Biografija

1965 m. baigęs Leningrado žemės ūkio instituto ekonomikos fakultetą, buvo kelių kolūkių vadovas, dirbo valdžios struktūrose Leningrado srityje. 1992 m. paskirtas Sankt Peterburgo merijos užsienio ryšių komiteto viršininko pavaduotoju (viršininku tuo metu buvo Vladimiras Putinas).
1993 m. pradėjo vadovauti valstybinės mokesčių inspekcijos Sankt Peterburgo padaliniui, nuo 1999 m. buvo Rusijos iždo ir mokesčių ministro pavaduotojas ir šios ministerijos Sankt Peterburgo padalinio vadovas.
2001 m. paskirtas Rusijos finansų ministro pirmuoju pavaduotoju – finansinės priežiūros komiteto pirmininku, nuo 2004 m. Federalinės finansinės priežiūros tarnybos vadovas.
2007 m. rugsėjo 14 d. paskirtas Rusijos ministru pirmininku. Nuo 2008 m. gegužės mėn. Rusijos ministru pirmininku paskyrus V.Putiną, dirbo pirmuoju jo pavaduotoju.
2012 m. gegužės mėn. paskirtas Rusijos prezidento V.Putino specialiuoju atstovu santykiams su dujas eksportuojančiomis šalimis.
Rodezijos Respublika

Ekonomika

Rodezijos ekonomika rėmėsi baltųjų ūkininkų plėtojamu latifundiniu žemės ūkiu bei smulkiąja pramone, sutelkta didžiuosiuose miestuose. Ekonomika labai nukentėjo dėl JTO sankcijų, bet nuolatos augo. Lyginant su Afrikos standartais, Rodezija buvo viena iš turtingiausių valstybių ir buvo vadinama Afrikos aruodu. Atėjus juodųjų daugumos valdymui, ekonomika dėl baltųjų specialistų emigracijos ir korupcijos smuko ir šiuo metu buvusi Rodezija yra viena skurdžiausių valstybių pasaulyje.
Kaligrafija

Kaligrafija (gr. kallos – grožis + grapho – rašau) – dailyraštis, gražaus ir raiškaus rašymo menas.
Puošia tekstą, daro jį emocingesnį, vaizdingesnį. Svarbiausias kaligrafijos elementas – ranka rašytas arba pieštas šriftas. Kaligrafinis raštas puošiamas ornamentais, inicialais, spalvinamas.
Populiarus rankraštinėse knygose, taikomosios grafikos kūriniuose, laiškuose, senųjų Rytų šalių, islamo mene (kufiškasis raštas); ypač buvo paplitęs viduramžiais. Kaligrafijos raida susijusi su šrifto istorija bei stilistine dailės evoliucija.
Horodokas (Lvovo sritis)

Istorija

Įkurtas Kijevo Rusios laikais. Minimas nuo 1213 m. XIII–XIV a. buvo Galičo-Voluinės kunigaikštystės politinis ir ekonominis centras.
Horodoke mirė Lietuvos didysis kunigaikštis Jogaila (1348–1434).
Ausuotasis kragas

Paplitimas

Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Arealas šiaurėje siekia Suomiją, Kamos aukštupį, Obės vidurupį, Primorę, pietuose – Kiniją, Iraną, Turkiją, Viduržemio jūrą. Gyvena Afrikoje, Australijoje.
Žiemoja Afrikoje, Australijoje, Pietų Azijoje.
Ausuotasis kragas – vienas labiausiai paplitusių Lietuvos vandens paukščių. Gyvena tvenkiniuose, ežeruose, ramiuose upių užutakiuose.
Didelės ausuotųjų kragų sankaupos stebimos Metelių regioninio parko ežeruose (Dusios, Metelio, Obelijos ež.) rudeninės migracijos metu. Kitos gamtosaugos požiūriu populiacijai vertingos vietos – Kuršių marių Kniaupo įlanka, Kauno marios, Drūkšių ežeras.

Išvaizda

Kaklo užpakalinė dalis ir nugara rusvai juodos. Ant galvos 2 juodi kuodukai ir iš ilgų plunksnų rudai balta apykaklė.

Elgsena

Gyvena vidaus vandenyse, kur būdinga vešli augalija, dideli vandens plotai, meldų, nendrių, švendrų salelės. Atskrenda kovo pabaigoje ar balandžio pradžioje. Tuoktuvių metu labai triukšmingi, džerškančiai karksi. Dėl savo sandaros ausuotasis kragas negali vaikščioti sausuma ir nuo jos pakilti, todėl visą laiką praleidžia ant vandens ir pakrančių sąžalynuose.
Lizdą krauna švendryne, tarp meldų, lūgnių, vandens lelijų iš vandens augalų liekanų. Deda 3-5 elipsiškus, baltus kiaušinius. Peri patinas ir patelė 25-26 dienas. Jaunikliai išsirita gegužės gale ar birželio pradžioje.

Mityba

Minta žuvimis, varlėmis, moliuskais, vabzdžiais ir jų lervomis. Vandenyje vikriai nardo ir nesunkiai pagauna nedideles žuvis (aukšles, kuojas, raudes, plakius, saulažuves).
Jonas Dagys (1906)

Biografija

1925 m. baigė Biržų gimnaziją, 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetą. 1930–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas. 1933–1935 m. specializavosi Graco universitete (Austrija), 1938–1939 m. Utrechto universitete (Olandija) ir Kopennhagoje (Danija).
Nuo 1940 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1940–1975 m. Augalų anatomijos ir fiziologijos katedros vedėjas, nuo 1945 m. profesorius. 1946 m. biologijos mokslų daktaras. 1952–1982 m. Lietuvos botanikų draugijos pirmininkas. Nuo 1956 m. LSSR mokslų akademijos narys korespondentas.

Mokslinė veikla

Tyrė vitaminų, mikroelementų, augimo reguliatorių poveikį augalų augimui ir derliui, fotosintezės produktyvumui, fermentų aktyvumui, fitoncidus, osmosą, Baltijos pajūrio augalų ekologiją, pievas. Redagavo „Lietuvišką botanikos žodyną“ (d. 1, 1938 m.), „Botanikos terminų žodyną“ (1965 m.), Lietuvos TSR florą (1959–1980 m.).