Nasrėnų senosios kapinės

Vieta

Įrengtos pakilumoje, žemėjančioje į vakarus, link upelio slėnio. Kapinės stačiakampio pavidalo plano, pailgos rytų – vakarų kryptimi, apaugusios aukštais lapuočiais medžiais, buvusios apjuostos stambių lauko akmenų pylimo, kurio išliko tik pagrindo akmenys. Ant paskleistų pylimo rytinės dalies akmenų stovi statinių tvorelės apjuosta koplytėlė, priešais kurią įrengta pora suolų. Kapinių šiaurės rytiniame pakraštyje stovi ornamentuotas koplytstulpis.
Archeologinį ir memorialinį vertingųjų savybių pobūdį turintis kultūros paveldo objektas. Teritorijos plotas – 0,1574 ha, perimetras – 167 metrai. Apsaugos nuo fizinio poveikio pozonis – 900 m².

Koplytėlė

Medinė, stačiakampė stačiasienė, su skardos stogeliu, mediniu bokšteliu ir kryžiumi, atsukta priekiu į rytus (link kelio). Frontono viršuje pritvirtinta skardos plokštelė su data „1936“. Koplytėlės aukštis 2,3 m. 
Interjerą puošia tinklinės užuolaidos, veidrodėliai ir karoliai. Ant galinės sienos kabo Švč. Mergelės Marijos su kūdikiu ant rankų paveikslas, priešais kurį stovi medinės, polichromuotos Švč. Mergelės Marijos su kūdikiu, Kristaus ir Nukryžiuotojo skulptūros.

Koplytstulpis

Medinis. Stulpas platėja į apačią. Viršuje sumontuota stačiakampė, į apačią siaurėjanti koplytėlė su kryžminiu skardos stogeliu. Virš koplytėlės kyšo stulpo viršūnė su metaliniu, ornamentuotu kryželiu-saulute. Koplytstulpio aukštis 2,5 m.

Istorija

Įrengtos XVI a., uždarytos – XVIII a. pabaigoje. Vadinamos Maro kapeliais, Senkapiais, Kapeliais. Pasakojama, kad jose laidoti maro ir kitų epidemijų metų mirę Nasrėnų ir Nasrėnų Medsėdžių kaimų gyventojai. XIX–XX a. pradžioje jose pakasdavo savižudžius, negyvus gimusius ir nekrikštytus mirusius kūdikius, nuo epideminių ligų mirusius vaikus ir pan. 
XVIII a. kapinės buvo aptvertos stambių lauko akmenų pylimu, kurį tarpukariu ūkininkai nuardė, o akmenis išgabeno Klaipėdos uosto molui sutvirtinti. Tarpukariu kapinėse buvo rengiami bulviarūsiai, kurių duobėse rasta žmonių kaulų. 
Kapinėse stovėjo koplytėlė ir keli aukšti ąžuoliniai kryžiai. Kryžiai XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje sunyko. Koplytėlė 1836 m. perkelta prie bajoro Riepšo sodybos, stovėjusios greta kapinių ir Kretingos-Salantų kelio. Ta proga į ją buvo įdėtas kaimui kunigo Motiejaus Valančiaus dovanotas Marijos su kūdikiu paveikslas. Vietos gyventojai Marijos su kūdikiu paveikslui ir skulptūrėlėms priskyrė gydomąją galią, rinkdavosi prie koplytėlės apsižadėti nuo ligų ir nelaimių. 
1936 m. Juozo Milašiaus, gyvenusio vyskupo M. Valančiaus gimtinės sodyboje, lėšomis liaudies meistras Juozapas Paulauskas padarė naują koplytėlę ir perdažė skulptūras. 1971 m. koplytėlė su skulptūromis paskelbta vietinės reikšmės dailės paminklu, 1990 m. iš pakelės grąžinta į kapines, aptverta tvorele. 1999 m. gruodžio 5 d. uraganas Anatolijus koplytėlę išvertė. Kūlupėnų seniūnijos lėšomis nasrėniškis meistras Kazys Paulauskas ją  restauravo ir atstatė į senąją vietą.
1995 m. kapinių šiaurės rytiniame pakraštyje pastatytas koplytstulpis, Kretingos muziejininkų 1990 m. parvežtas iš Žutautų kaimo. Koplytstulpį restauravo Kazys Paulauskas. 
1971–1984 m. kapinės (Nasrėnų senkapis) buvo vietinės reikšmės archeologijos paminklas (numeris AV517), 1997 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (registro kodas L560), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros paveldo vertybe. Koplytėlė su skulptūromis – vietinio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas (9550).

Tyrimai

1960 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1990, 1999 ir 2016 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė, 2012 m. – Kultūros paveldo departamento Klaipėdos teritorinis padalinys.