google/wiki40b huggingface dataset:
Stepas Žukas

Biografija

Per Pirmąjį pasaulinį karą buvo Rusijoje. 1923 m. grįžo į Lietuvą. 1929 m. baigė Kauno meno mokyklos tapybos skyrių. Lankė M. Dobužinskio studiją.
Nuo 1930 m. dirbo Valstybės teatre. Palaikė ryšius su Lietuvos komunistų partija. Buvo vienas iš pogrindinės „Šluotos“ organizatorių ir bendradarbių, 1940–1941 m. – redaktorius. Karikatūras spausdino „Aitvaras“, „Yla“, „Vėpla“, „Kuntaplis“, „Lietuvos žinios“ ir kiti leidiniai.
1940–1942 m. LTSR dailininkų sąjungos pirmininkas. 1944–1946 m. dėstė Kauno taikomosios ir dekoratyviosios dailės institute (1959–1989 m. Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikumas). Yra sukūręs estampų, knygų viršelių ir iliustracijų, tapybos ir scenografijos darbų.
Jonas Kazys Dzirmeika

Biografija

1957–1968 m. mokėsi Kalvarijos vidurinėje mokykloje, 1978–1981 m. Alytaus politechnikume baigė pramonės įrengimų montavimą ir remontą.
1990–1992 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos deputato Gintauto Iešmanto padėjėjas, 1990–1992 m. Kalvarijos mero pavaduotojas, 1992–1997 m. UAB „Vairenis“ direktorius, 1997–2000 m. Kalvarijos seniūnijos seniūnas, 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Kalvarijos savivaldybės meras. 2007 m. UAB „Vairenis“ direktoriaus pavaduotojas.
Nuo 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1989–1991 m. Kalvarijos skyriaus pirmininkas, 1990 m. Marijampolės rajono skyriaus pirmininkas, 1989–1995 m. LSDP tarybos narys, Nuo 1997 m. Lietuvos Liberalų sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, Kalvarijos skyriaus pirmininkas.
1990-1992 m. Kalvarijos miesto tarybos deputatas, 1990–1995 m. Marijampolės rajono tarybos deputatas, 1997–2000 m. Marijampolės rajono savivaldybės tarybos narys, 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Marija, vaikai Daiva, Jonas.
Ortezas

Ortezas (angl. orthose ar orthosis, iš ortho 'tiesus'), kitaip dar įtvaras – įtaisas, kuris iš kūno išorės pritvirtinamas prie kūno dalies ir ją sutvirtina, pagerina jos funkcijas, palengvina ligos ar sužeidimo pasireiškimus padėdamas atraminei judėjimo sistemai.
Ortezų pavyzdys yra ortopediniai batų įklotai.
Sritis, užsiimanti ortezų pritaikymu ir gamyba, vadinama ortotika (angl. orthotics).
Sandži

Geografija

Sandži šiaurės vakaruose ribojasi su Taivano sąsiauriu, pietvakariuose, šiaurės rytuose ir rytuose atitinkamai su kaimyniniais Danšujaus, Šimeno ir Dzinšano rajonais bei pietuose su šalies sostine Taipėjumi.
Laivių Laumės kūlis

Akmuo

Pilkai balkšvas granitas, pailgas šiaurės - pietų kryptimi, 1,7 m ilgio, 1,2 m pločio, 1,3 m aukščio. Virš vandens kyšo apie 50 cm. Viršutinėje akmens dalyje yra nedidelis, 15 cm ilgio ir 10 cm pločio įdubimas, primenantis pėdą.
Teritorijos plotas – 10,70 m².
2,0 km į pietvakarius yra Laivių, Salantų Laumės kūlis, 0,27 km į pietryčius – Laivių kapinynas, 0,18 km į šiaurę – Laivių piliakalnis.

Istorija

Akmuo vietos gyventojų žinomas nuo seno, vadinamas Laumės kūliu (liet. Laumės akmeniu). 
1993 m. įrašytas į laikinąją istorijos ir kultūros paminklų apskaitą (l. a. 304/10), 2000 m. įregistruotas kultūros vertybių registro mitologinių objektų sąraše (M152), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Tyrimai

1993 m. žvalgė Vykintas Vaitkevičius, 1999 ir 2017 m. – Julius Kanarskas.
Mauricijus Prozoras

Biografija

Gimė 1801 m. rugsėjo 15 d. Romainiuose, paskutiniojo LDK kariuomenės stovyklos viršininko Karolio Prozoro Romainių dvare. Studijuodamas Vilniaus universitete susidraugavo su Adomu Mickevičiumi, kuris ne kartą lankėsi Romainiuose. 1831 m. M. Prozoras subūrė ir vadovavo Kauno apskrities sukilėliams, o 1831 m. balandžio 8 d. su kitų apskričių sukilėliais puolė Kauną. Dviem mėnesiams jį užėmė, tačiau išvaryti rusų kariuomenės nepavyko, pasitraukė į Jonavą. Surinkęs apie 1000 sukilėlių užėmė Karmėlavą. Pralaimėjo mūšį prie Turžėnų, Kėdainiuose gynė tiltą per Nevėžį, šis mūšis vadinamas Kėdainių mūšiu. 1831 m. gegužės 5 d. išgelbėjo sukilėlio K. Zaluskio korpusą, prie Baisogalos sulaikęs caro kariuomenės ulonus. Persikėlęs per Nemuną, traukėsi į Gardiną, bet grįžo į Kėdainius ir susijungė su generolo Antano Gelgaudo vadovaujamais lenkų daliniais. Su raitelių eskadronu kovėsi dėl Kauno.
Pralaimėjęs pasitraukė į Panevėžį ir 1831 m. liepos 5 d. susijungė su generolo H. Dembinskio daliniais. Gavo majoro laipsnį, vadovavo ulonų pulko eskadronui. Nuslopinus sukilimą, išvyko į Prancūziją, kur aktyviai dalyvavo lietuvių ir lenkų emigrantų veikloje. Parašė prisiminimus apie sukilimą Kauno paviete, kuriuos 1833 m. išleido Lietuvos draugijos sekretorius F. Vrotnovskis. Prašė carinės valdžios leidimo grįžti į tėvynę, kuris buvo patenkintas tik 1858 metais. Mirė 1886 m. Vilniuje.
Lenkų klasikas Henrikas Senkevičius istoriniame romane „Tvanas“ M. Prozorą pavaizdavo Andrejaus Kmitos asmenyje. Vytauto Didžiojo karo muziejus parengė iliustruotą leidinuką „Kauno pavieto 1831 m. sukilėlių vadas mjr. grafas Mauricijus Prozoras“ (Vilnius, 2007). 1994 m. nauja Vaišvydavos gatvė pavadinta M. Prozoro vardu.
Stepas Dokšus

Biografija

SPUAB „Palangos komunalinis ūkis“ direktorius.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys.
1995–1997 ir 1997–2000 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys. 1995–1997 m. Skuodo rajono savivaldybės meras.
Žmona Regina, vaikai – Darius, Arūnas, Paulius.
Skydinė gijabudė

Išvaizda

Kepurėlė 4 -10 cm skersmens, gana mėsinga ruda, iš pradžių varpeliška vėliau iškili paplokščia, su nežymiu gūbreliu, kraštai dažnai banguoti arba skiltėti. Luobelė lygi, dažnai blizganti kaip šilkas. Kotas 6 -12 cm ilgio, tvirtas, prie pagrindo dažnai kreivas. Lakšteliai reti, nežymiai dantytais kraštais, priaugtiniai. Trama minkšta rusva, yra malonaus miltų skonio ir kvapo. Sporos yra rausvos, dydis: 8-12 x 7-10 μm.
Spalvos ir formos kaita: kepurėlė šviesiai arba tamsiai ruda. Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau įgauna gražų rausvą atspalvį. Jaunų vaisiakūnių kotas pilnaviduris, senų tuščiaviduris.

Augavietė

Šis grybas mėgsta augti po slyvomis, obelimis ir kriaušėmis, taip pat parkuose po ąžuolais ir bukais, dažnai sutinkamas grupėmis.
Sezonas: balandis – birželis.
Panašios rūšys: Skydinę gijabudę kartais galima supainioti su bekvape gijabude (Entoloma rhodopolium) bei pavasarine gijabude (Entoloma vernum), kurios abi yra nuodingos ir sukelia silpnumą bei vėmimą.
Zygmunt Smogorzewski

Biografija

Gimė 1884 m. spalio 12 d. Panevėžyje. Nuo 1912 m. Rusijos imperijos diplomatas, 1919-1924 m. Lenkijos diplomatas. Lvovo universiteto profesorius, orientalistikos katedros vadovas. 1922 m. gegužės 28 d. kartu su Jan Czekanowski ir Andrzej Gawroński įkūrė Lenkijos orientalistų draugiją. Nuo 1913 m. dalyvavo ekspedicijose Magribe. Lenkijos-sovietų karo metu buvo diplomatijos misijos narys Kaukaze. Mirė 1931 m. lapkričio 9 d. Lvove.
Versnupis

Geografija

Ištakos yra į pietvakarius nuo Ylakių, tarp Kriaunų ir Kadžių kaimų. Teka šiaurės vakarų kryptimi. Į Guntiną įteka Gonaičių kaimo šiaurės vakariniame pakraštyje, 15,0 km nuo jo žiočių (santakos su Luoba).
Gonaičių kaime įrengtas tvenkinys.
Gyvenvietės: Kriaunai, Gonaičiai.

Pavadinimas

Upėvardis siejamas su šaknimi verd- (plg., versmė).
Suaugtinė dirvapintė

Išvaizda

Kepurėlė iki 40 cm skersmens, minkšta, sultinga, plika, lygi arba sutrūkinėjusi, gelsva, gelsvai rusva, gelsvai ruda. Kotas šakotas, netaisyklingas, dažnai pereinantis į kepurėlę, baltas, gelsvas. Vamzdeliai balti, išdžiūvę gelsvi, trumpi, kotu nuaugę žemyn. Poros mažos, apskritos, baltos. Trama sultinga, trapi ir mėsinga, malonaus kvapo, kartaus skonio. Sporos beveik rutuliškos, su vienu dideliu riebaliniu lašu, 4-5x3-3,5 μm.

Augavietė

šis retas grybas, dažniausiai sutinkamas spygliuočių miškuose ant žemės, rečiau ant pūvančių kelmų. Lietuvoje reta. Žinoma iš Vilniaus ir Zarasų raj. Sezonas: rugpjūtis – spalis.
Jauni vaisiakūniai, nulupus luobelę, vartojami maistui (švieži tinka miltų gamybai).
Suaugtinės dirvapintės nuotraukų galerija:
Ruiso ugnikalnis

Išsiveržimai

1595 m. laharai nuslinko Gvalio ir Laguniljaso upių slėniais. Žuvo 636 žmonės.
1845 m. laharai apie 70 km slinko Laguniljaso upės slėniu. Žuvo apie 1000 žmonių. Šioje vietoje buvo pastatytas Armero miestelis.
1985 m. lapkričio 13 d. įvyko didelis išsiveržimas. Piroklastiniai srautai ištirpdė sniegą ir ledą. Susidarę laharai su milžiniška griaunamąja jėga pradėjo tekėti į upių slėnius. Laharai buvo iki 50 m storio ir apie 100 km ilgio. Armero miestas buvo visiškai sugriautas, žuvo apie 25 tūkst. žmonių. Paskutinį kartą ugnikalnis išsiveržė 1991 m.
Pirmasis įkopė M. Rapas su komanda, 1936 m.
Urugvajaus aidas

Urugvajaus aidas – Urugvajaus lietuvių dvisavaitis katalikiškas laikraštis, ėjęs nuo 1933 m. vasario mėn. iki 1939 m. Montevidėjyje.

Istorija

Leido Urugvajaus lietuvių klubas. Redaktorius kunigas Radžius.
Skaitmeninė palydovinė televizija

Skaitmeninė palydovinė televizija – skaitmeninė televizija, kurios signalai perduodami per TV palydovus. Perdavimo standartai: DVB-S ir DVB-S2 (angl. Digital Video Broadcast Satellite). Sukurtas 1993–1997 m. laikotarpyje ir pirmą kartą viešai prieinamas tapo 1996 m. Prancūzijos kanalo Canal+ vartotojams.
Norint žiūrėti palydovinę skaitmeninę televiziją reikalingas palydovinės TV komplektas, į kurį įeina antena, signalo priėmimo galvutės ir skaitmeninis DVB-S imtuvas. Norint žiūrėti koduotus kanalus, reikia įsigyti iškodavimo kortelę iš transliuotojo arba jo atstovo. Lietuvoje galima matyti iki 1000 nemokamų TV kanalų, mokamos palydovinės skaitmeninės televizijos paslaugas teikia VIASAT. Signalai iš palydovų „Astra“, „Eutelsat“ ir „Sirius“ aprėpia visą Lietuvą.
Rietavo savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Rietavo savivaldybės taryba – Rietavo savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

Veikla

Rietavo savivaldybės meru išrinktas Antanas Černeckis.
Sikstas Riauka

Biografija

Mokėsi Kretingos pradinėje mokykloje ir Palangos progimnazijoje, tarnavo ūkvedžiu pas generolą Liucijų Bronišą Mikoliškių dvare. Mokėsi Kauno komercijos mokykloje. 1906 m. pavasarį suimtas už revoliucinę veiklą, tačiau netrukus paleistas. 1907–1909 m. Voroneže (Rusija) atliko karinę prievolę, po kurios gyveno Kaune.
1913 m. persikėlė į Kretingą, dirbo Kretingos vartotojų bendrovės parduotuvės vedėju, tačiau 1914 m. mobilizuotas į Rusijos armiją. Kautynėse su vokiečiais prie Gumbinės (Rytų Prūsija) buvo sunkiai sužeistas į dešiniąją koją, neteko dešinės rankos. Ilgą laiką gydėsi Maskvoje, 1915 m. pavasarį įsidarbino Maskvos avalynės fabrike raštinės tarnautoju. Po 1917 m. revoliucijos dalyvavo Maskvos visuomeniniame ir politiniame gyvenime, padėjo organizuoti Lietuvių batalioną.
1918 m. rugsėjo 3 d. grįžo į Būdviečius pas motiną, dalyvavo Kretingoje rengiamuose mitinguose, ragindamas greičiau kurti savivaldybes Kretingos valsčiuje ir apskrityje, palaikančias Laikinąją Lietuvos vyriausybę. 1918 m. lapkričio 8 d. vokiečių žandarų suimtas, kaltintas prieš Vokietiją nukreipta veikla.
1919 m. vasarą persikėlė į Kauną, įsidarbino Saliamono tabako fabrike, kuriame iki pat pensijos išdirbo raštinės tarnautoju.
Dalyvavo Lietuvos krikščionių demokratų partijos veikloje. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.  Lankydamasis Kretingoje skaitė visuomenei pranešimus apie Seimo veiklą, katalikiškų visuomeninių organizacijų ir politinių partijų organizavimo problemas. Buvo uolus katalikas, bažnytinių organizacijų narys, Kauno Vytauto Didžiojo bažnyčios tretininkų kongregacijos vyrų sekcijos iždininkas.
Gameta

Gametos (gr. gamete 'žmona, sutuoktinė') – subrendusios lytinės ląstelės, galinčios dalyvauti apvaisinime. Susiliejus vyriškai ir moteriškai gametoms susidaro zigota – naujojo organizmo užuomazga.

Žmogaus gametos

Vyrų organizme nuo lytinės brandos iki pat mirties susidaro daugybė gametų (spermatozoidų), kuriose yra po 22 autosomas (nelytines chromosomas) ir po 1 lytinę chromosomą – X arba Y. Vyriškoji gameta su Y chromosoma apvaisinimo metu užmezga berniuką, o su X chromosoma – mergaitę.
Moters organizme visos lytinės ląstelės susiformuoja dar vaisiaus stadijoje, o vėliau, sulaukus lytinės brandos, maždaug kas mėnesį susiformuoja viena (retai 2 ar 3) kiaušialąstė, kuri išsiskiria ovuliacijos metu. Joje yra taip pat 22 autosomos, bet lytinė chromosoma yra tik X, tad apvaisinimo akimirką moteriškoji gameta būsimojo individo lyties nelemia.
Kadangi moters lytinės ląstelės yra jau nuo pat gimimo, o gyvenimo eigoje jos tik yra „išnaudojamos“, bet negaminamos naujos, todėl bet koks mutageninis poveikis moters organizmui gali sąlygoti jos palikuonims genetines anomalijas. Pas vyrą spermatozoidų kartos gana dažnai keičiasi, todėl jeigu vyras ir turėjo kokį nors mutageninį poveikį (pvz., dirbo atominiame laive), tai spermijai, kurie susidaro po vienerių - pusantrų metų nuo to laiko, kai žalingas veiksnys nustojo veikęs, jau nebeturi mutacijų, kurios gali būti susijusios su radiacija.
Kauravai

Kauravai (skr. कौरवाः = kauravāḥ) – Mahabharatoje minima giminė, Kuru palikuonys. Plačiąja prasme Kauravai yra visi Kuru palikuonys, įskaitant ir Pandavus, tačiau ypač tolimesniuose Mahabharatos tekstuose yra aiški takoskyra tarp Pandaus sūnų Pandavų ir Dhritaraštros sūnų Kauravų.
Siaurąja prasme Kauravai yra aklo karaliaus Dhritaraštros ir jo žmonos Gandhari sūnūs. Jų yra 100, taip pat yra 1 dukra – Duhsala. Žymiausi iš Kauravų yra Durjodhana, Dušasana, Džalagandha, Sama.
Kauravai susirėmė su Pandavais Kurukšetros mūšyje ir visi, išskyrus Jujutsu, jame žuvo.
Šermukšnynas

Pavadinimo kilmė

Dabartinis ežero pavadinimas yra klaidingo perrašymo pasekmė: 1939 m. ežeras minimas kaip Šerniukšnynas, t. y. siejamas su šerniukais, pagal analogiją su greta esančio ežeru Barsukynas (nuo barsukų). Tačiau vėliau jis buvo netiksliai perrašytas ir tapo Šermukšnynu, nors ežero aplinka supelkėjusi.
Oksibijai

Oksibijai (Oxybii; gr. Ὀξύβιοι) – ligūrų gentis, gyvenusi Viduržemio jūros pakrantėje netoli Masilijos (dabartinis Marselis). Siena su ligūrais deciatais buvo į vakarus nuo Antibo ir į rytus nuo Julijaus Forumo (Forum Julii]].
155 m. pr. m. e. oksibijai atakavo Masiliją, todėl jų sąjungininkai romėnai pasiuntė komisiją, sudarytą iš Flaminius, Popilius Laenas ir Lucius Pupius. Kai šie buvo užpulti oksibijų pakrantės mieste Egitnoje (Aegitna), romėnai pasiuntė konsulo Kvinto Opimijaus (Quintus Opimius) vadovaujamą kariuomenę, kuri sutriuškino oksibijus ir deciatus Egitnos mūšyje, už trijų kilometrų į šiaurę nuo Antibo.
Jonas Karolis Kopecas

Biografija

Bajorų Kopecų giminės atstovas, herbo „Kroe“ savininkas. Tėvas – Naugarduko kaštelionas Bazilis Kopecas.
Švietimą gavo pirmoje Lenkijos vidutinėje pasaulietinėje mokykloje – Novodvorsko kolegiume. 1636 metais tęsė mokslą Jogailos universitete Krokuvoje, 1641 metais lankė užsiėmimus Padujos universitete.
1648 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą nuo Bresto vaivadijos, kuriame vyko Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio rinkimai. Be to, 1650 ir 1653 metais buvo pasiuntiniu į įprastinius seimus.
Magnatų Pacų šeimos šalininkas, palaikė juos seimuose.
Snieglenčių sporto olimpinės rungtys

Snieglenčių sportas žiemos olimpinėse žaidynėse debiutavo 1998 m. Debiutinėse olimpinėse žaidynėse buvo surengtos dvi snieglenčių rungtys vyrams ir moterims – pusvamzdžio ir didžiojo slalomo. 2002 m. didysis slalomas buvo pakeistas paraleliniu didžiuoju slalomu, o 2006 m. programoje debiutavo snieglenčių krosas.
Žemaičių Kalvarijos piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Varduvos dešiniajame krante, santakoje su Pagardeniu (Cedronas). Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 40x35 m dydžio, 2,5 m žemesniu rytiniu šonu. Jos pietiniame krašte supiltas 35 m ilgio, 2 m aukščio, 28 m pločio pylimas, už kurio iškastas dabar jau užslinkęs griovys. Šlaitai statūs, 12 m aukščio. 
Piliakalnis apardytas 1637–1639 m. jame įrengiant kalvarijas: aikštelės šiauriniame gale stovi mūrinė 4 stoties koplyčia „Viešpats Jėzus suimamas“, ant pietinio pylimo – medinė 5 stoties koplyčia „Jėzus meldžiasi Alyvų sode“ ir mūrinė Kristaus suėmimo skulptūra. Šiaurinis šlaitas apardytas kelio į koplyčias. Piliakalnis dirvonuoja, vakariniame šlaite auga keli medžiai.
Į šiaurės rytus nuo piliakalnio, kitapus Varduvos, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos. 250 m į šiaurę yra IX a. – XIII a. kapinynas, tyrinėtas 2002 m.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1903 m. atliko Liudvikas Kšivickis, 1964 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a. 2004 m. Bronius Dakanis ties pietiniais koplyčios laiptais ištyrė 4 m² dydžio plotą, rado žiestos keramikos šukę su horizontaliomis linijomis. 2008 m. rasti pavieniai archeologiniai radiniai.

Istorija

Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima kuršių pilis Gardai.

Aplinkiniai piliakalniai

Šarnelės piliakalnis 4,5 kmRenavo piliakalnis 23 km
Rimolių piliakalnis 7 kmSedos piliakalnis 7 kmPūčkorių I piliakalnis 7 km
Gegrėnų piliakalnis 6 kmŽernių piliakalnis 4 km
Girkantų piliakalnis 3 kmRotinėnų piliakalnis 3 km
Alsėdžių piliakalnis 9 kmBuožėnų piliakalnis 11 km
Leta Kalinauskaitė

Biografija

1973 m. su tėvais atvyko į Ignaliną, baigė Ignalinos 1-ąją vidurinę mokyklą. 1987 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą ir įgijo lietuvių kalbos ir literatūros mokytojos specialybę.
1987–1992 m. Ignalinos 1-os vidurinės mokyklos mokytoja. 1992 m. Ignalinos rajono savivaldybės kalbos tvarkytoja. 1996 m. VĮ „Ignalinos atominė elektrinė“ vertėja, nuo 2002 m. vėl mokytojavo Ignalinos rajono mokyklose. Nuo 2008 m. laikinai einanti pareigas Visagino paramos vaikui centro direktorė, Visagino kultūros centro meno mėgėjų kolektyvo vadovė.
Liberalų demokratų partijos narė. , 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sūnus Justinas.
LFF I lyga

Varžybų formatas

Lygos nugalėtojams suteikiama galimybė dalyvauti sekančio sezono A lygoje, o antrą vietą užėmusi komanda kovoja su A lygos 7-ą vietą užėmusia komanda dėl galimybės dalyvauti sekančio sezono A lygoje. 15-ą ir 16-ą vietą užėmusios komandos iškrenta į II lygą. Galutinį dalyvių skaičių lemia licencijavimo procesas. Komandos norinčios dalyvauti I lygoje, privalo patenkinti lygos sportinius, finansinius bei teisinius kriterijus.

Istorija

Iki 2006 m. Pirmoje lygoje žaidė ir A lygos dublerių komandos.
2007 metais pirmenybės vyko dviejų su puse ratų sistema. Pirmus du ratus komandos tarpusavyje žaidė po dvejas rungtynes (namuose ir išvykoje). Vėliau komandos, po antrojo rato užėmusios 1-6 vietas, žaidė vieno rato sistema dėl 1-6 vietų, o komandos, po antrojo rato užėmusios 7-12 vietas, žaidė vieno rato sistema dėl 7-12 vietų.
Komanda, sezono pabaigoje užėmusi pirmąją vietą lygoje, iškovojo I lygos pirmenybių nugalėtojo taurę, įteikti diplomai ir 30 aukso medalių. Ši komanda patenka į A lygą, taip pat iškovoja teisę atstovauti Lietuvą UEFA Regionų taurėje. Nugalėtojais tapo „Alyčio“ klubas, tačiau į A lygą nepakilo, kadangi neatitinka lygos keliamų infrastruktūrinių reikalavimų (visų pirma stadiono ir jo prieigų).
Antrąją ir trečiąją vietas užėmusioms komandoms įteikti diplomai ir, atitinkamai, sidabro bei bronzos medalių komplektai. Antrąją vietą užėmusi komanda žaidžia dvejas pereinamąsias rungtynes dėl patekimo į A lygą su A lygoje priešpaskutinę vietą užėmusia komanda.
Po 2006 metų sezono į žemesnę lygą neiškrito nė viena LFF I lygos komanda.
2017 m. pirmenybėse žaidė 15 komandų. Sezono pabaigoje trys komandos pasitraukė iš dalyvavimo sekančiame sezone.
2018 m. pirmenybėse dalyvavo 14 komandų, bet sezoną baigė 13. (FK Koralas pasitraukė sužaidęs kiek daugiau nei pusę rungtynių.) Kitos dvi komandos nusprendė pasitraukti iš dalyvavimo sekančiame sezone.
2019 m. sezone dalyvauja 16 komandų, o Pirmos lygos varžybas nuo šiol rodo INIT televizija.
Negras (Argentina)

Slėniai

Upės vaga dalijama į tris slėnius: Alto Valle (Aukštutinis slėnis) aukštupyje, Valle Medio (Vidurinis slėnis) ties Choele Choel miestu ir Valle Inferior (Žemutinis slėnis) upės žemupyje. Šiuose slėniuose vystoma intensyvi augalininkystė ir sodininkystė.

Vardo kilmė

Ispanų kalboje žodis negro reiškia juodą spalvą. Ši reikšmė kilo iš indėnų mapučių upės pavadinimo Curú Leuvú. Tačiau upės vanduo yra daugiau žalsvas nei juodas. Upė dažnai vadinama Río de los Sauces („Gluosnių upė“) dėl gausiai pakrantėse augančių gluosnių.

Rekreacija

Negro upėje vyksta ilgiausia pasaulyje kajakų regata. Distancijos ilgis 653 km ir vyksta 8 dienas.
Ferrero SpA

Produktai

Kremo „Nutella“ gamybai sunaudojama ketvirtis pasaulinės lazdyno riešutų gavybos. 2014 m. „Ferrero“ įsigijo „Oltan Group“ iš Turkijos, didžiausią šių riešutų tiekėją pasaulyje.
„Ferrero“ gamina ir kitus pasaulyje populiarius saldumynus – „Raffaello“, „Kinder Surprise“, „Kinder Chocolate“, „Kinder Bueno“, „Ferrero Rocher“ ir kt. Nuo 1969 m. kompanija gamina čiulpiamas pastiles „Tic Tac“.
2018 m. „Ferrero“ įsigijo JAV saldumynus gaminantį „Nestlé“ padalinį.
Pulsas (laikraštis)

Pulsas – Vilniaus universitetinės Santariškių ligoninės laikraštis, leistas 1991–1993 m. Vilniuje.

Istorija

Išėjo 12 numerių. Tiražas 1991 m. ir 1993 m. – 500 egz.
Juozas Šiupšinskas (1933)

Biografija

1958–1964 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, 1964–1969 m. žurnalo „Švyturys“ vyresnysis redaktorius. 1967–1970 m. studijavo žurnalistiką Vilniaus universitete.  1969–1977 m. ir 1979–1991 m. žurnalo „Darbas ir poilsis“ vyriausiasis redaktorius, 1992–1993 m. žurnalo „Gyvenimo šaltiniai“ vyriausiasis redaktorius.
Nuo 1959 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Nuo 1971 m. buvo renkamas į šios sąjungos valdybą. 1971–1990 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos turizmo temomis rašančių žurnalistų sekcijos pirmininkas, 1991–1997 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos kontrolės komisijos pirmininkas.
Stratfordas (Princo Edvardo sala)

Istorija

Absoliuti gyventojų dauguma yra europiečių kilmės.
Apeliacinis skundas

Apeliacinis skundas – teisinė priemonė (apeliacija); skundas, prašymas dėl neįsiteisėjusio teismo sprendimo ar nutarimo.

Turinys

Apeliaciniame skunde be bendrų skundams keliamų reikalavimų taip pat reikia nurodyti skundžiamą pirmosios instancijos teismo sprendimą, įstatymus ir bylos aplinkybes, kuriomis grindžiamas sprendimo ar jo dalies neteisėtumas ar nepagrįstumas, apelianto prašymas.

Administracinis procesas

Apygardos administracinio teismo sprendimai, priimti išnagrinėjus administracines ginčo bylas, per 14 dienų nuo sprendimo paskelbimo gali būti skundžiami Lietuvos vyriausiajam administraciniam teismui.
Apeliaciniai skundai gali būti paduodami per apygardos administracinį teismą arba tiesiogiai Lietuvos vyriausiajam administraciniam teismui (Žygimantų g. 2, Vilnius).
Dėl teismo nutarties, priimtos dėl kokio nors procesinio veiksmo (dėl skundo priėmimo, termino neatnaujinimo, reikalavimo užtikrinimo priemonių taikymo ir kt.), proceso šalys gali paduoti atskirąjį skundą Lietuvos vyriausiajam administraciniam teismui per apygardos administracinį teismą per 7 dienas nuo nutarties paskelbimo, o jei skundžiama nutartis priimta šalims nedalyvaujant – per 7 dienas nuo nutarties nuorašo įteikimo dienos.
Jei asmuo praleido terminą apeliaciniam ar atskirajam skundui paduoti, jis gali prašyti apeliacinio teismo praleistą terminą atnaujinti. Prašyme, kuris turi būti pridedamas prie apeliacinio ar atskirojo skundo, jis turi nurodyti termino praleidimo priežastis ir pridėti tas priežastis patvirtinančius įrodymus (pvz., dokumentus, patvirtinančius, kad asmuo sirgo, buvo išvykęs ar pan.).