google/wiki40b huggingface dataset:
Šakutė (lošimuose)

Lažybos

Tarkime, vyksta beisbolo rungtynės Boston–NY. Už Boston pergalę siūlomas koeficientas yra 2,20, už jo priešininko pergalę – 1,90. Reikia patikrinti, ar esant tokiems koeficientams bus šakutė? Šakutės skaičiavimai atliekami naudojant formulę (2):
G= 1 / K(B) + 1 / K(N) (2)

K(B) – koeficientas, siūlomas už pirmą alternatyvą, šiuo atveju – koeficientas už Boston pergalę.

K(N) – koeficientas siūlomas už antrą alternatyvą, šiuo atveju – koeficientas už NY pergalę. G – garantija, abstraktus dydis, kuris nurodo, ar yra šakutė,

a) Jeigu G yra mažiau vieneto (1,00), tuomet šakutė yra,

b) Jeigu G yra vienetas arba daugiau, tuomet šakutės nėra.

Atlikus skaičiavimą, G= 1/2,20 + 1/1,90 matome, kad G yra 0,981

Kadangi G mažiau vieneto, tai yra šakutė.

Pinigų paskirstymas

Dabar reikia paskirstyti pinigus taip, kad bet kurios baigties atveju turėti laimėjimą.

Pradžioje nustatomas galimas laimėjimas (3):

L = B / G (3)

L – numatomas laimėjimas,

B – statoma pinigų suma,

G – garantija.

Tarkime, yra 100 Lt. Tai yra Jūsų bankas, kuris formulėje pažymėtas raide B, Tuomet Jūs, naudojant formulę (3), atliekate skaičiavimą.

L = 100 / 0,981 = 101.95 (statant vieną šimtą litų laimite 1,95 Lt šimtaprocentinio pelno, absoliučiai be jokios rizikos)

Pinigų paskirstymas už abi komandas vykdomas naudojant formules (4) ir (5) :

S (B) = L / K(B) = 101,95 / 2,20 = 46,34 Lt., ir tas pats su (4)

S (N) = L / K(N) = 101,95 / 1,90 = 53,66 Lt (5)

Taigi, statote 100 Lt., pinigai statomi už Boston pergalę 46,34 Lt, esant koeficientui 2,20 ir už NY 53,66 Lt, esant koeficientui 1,90.

Bet kuriai iš komandų laimėjus, atgaunate 101,95 litų nuo įdėtų 100 Lt.

Pavyzdys esant trims įmanomoms baigtims

Tarkime, vyksta futbolo rungtynės ir įmanomos 3 alternatyvos.

Tuomet, norint nustatyti ar yra šakutė, skaičiavimas atliekamas taip:

G = 1 / K(1) + 1 / K(lygiosios) + 1 / K(2) (6)
Jeigu G mažiau vieneto, tai yra šakutė, o pinigų paskirstymas atliekamas taip, kaip parodyta pirmajame pavyzdyje.

Šakutė su „koridoriumi“

Tai yra ta pati šakutė, tik šiuo atveju žaidėjas neturi 100 % laimėjimo garantijos. Tai yra vienos pačios nerealiausios alternatyvos atmetimas.

Pavyzdys:

Tarkime, vyksta krepšinio rungtynės ir bukmekeriai siūlo tokius koeficientus:

K(1) – 1,90 ; K (lygiosios) – 15,00 ; K(2) – 2,20

Pradžioje turim nustatyti garantiją pagal (6) formulę, nes jau yra 3 alternatyvos

Atlikus skaičiavimą garantija (G) yra 1,048, nes

G = 1 / K(1) + 1 / K(lygiosios) + 1 / K(2) = 1 / 1,90 + 1 / 15 + 1 / 2,20 = 1,048
Tai reiškia: jeigu Jūs statysite 100 Lt, galėsite laimėti tik 95,48 litų, proporcingai paskirstydami pinigus.
Žaidžiant šakutę su koridoriumi, išmetama mažiausiai tikėtina baigtis – lygiosios. Taigi atmetus lygiąsias naudojame jau (2) formulę, kur garantija yra mažiau vieneto.

Tuomet, jei rungtynės baigsis vienos iš komandų pergale, lošėjas laimi pinigus, bet jei rungtynės baigsis lygiosiomis, lošėjas praranda visus pinigus, nes nėra atlikęs statymo už lygiąsias.
AGS-17 Plamia

Aviacinis variantas

AGS-17 naudojamas ir sraigtasparniams apginkluoti. Aviacinis variantas AG-17A turi elektrinį nuleistuką, šūvių skaitiklį, šaudymo sparta padidinta iki 420–500 šūv./min. Masė – 22 kg. Ginkluotėn priimtas 1980 m. Vamzdis turi radiatorių, kuris ataušina vamzdį ir intensyviau šaudant.

Granatsvaidžiai būdavo įrengiami Mi-8 šoninėse duryse ir Mi-24 konteineriuose.

Naujesnis variantas

Už AGS-17 naujesnis ir efektyvesnis automatinio stovinio granatsvaidžio variantas yra AGS-30.
Žvaginių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas apylinkėse aukščiausios Endriejavo kalvagūbrio masyvios kalvos (altitudė = 148,3 m) viršūnėje. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 40 m ilgio, 20 m pločio vakariniame gale, 45 m - rytiniame. Jos rytiniame krašte supiltas 1,8 m aukščio, 15 m pločio pylimas, vakarinėje pusėje - 6 m pločio, 0,3 m aukščio pylimas. Šlaitai vidutinio statumo, 15 m aukščio.
Šiaurės vakarinė piliakalnio dalis apardyta kasant žvyrduobę, aikštelė apardyta kapinių, pylimas - apkasų ir duobių. Aikštelėje stovi medinė koplytėlė, pietiniame šlaite yra 1941 m. birželio 23 d. sušaudytų Ablingos gyventojų kapai, 1972 m. pietinėje papėdėje įrengtas memorialas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, dalis šlaitų dirvonuoja.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1963 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. 1972 m. M. Černiauskas piliakalnio aikštelėje ištyrė 1,25 m² dydžio šurfą, rado daugiau kaip 1,3 m storio kultūrinį sluoksnį su žiesta keramika, degėsiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

Aplinkiniai piliakalniai

Mišučių piliakalnis 23 km
Kačaičių piliakalnis 18 km
Antkalnio piliakalnis 17 kmVėlaičių piliakalnis 18 km
Pakutuvėnų piliakalnis 18 km
Gandingos piliakalnis 16 kmLekemės piliakalnis 17 km
Stalgėnų piliakalnis 16 kmGerduvėnų piliakalnis 15 km
Gargždų piliakalnis 17 km
Maciuičių piliakalnis 18 kmPauškių piliakalnis 7 km
Skroblio piliakalnis 12 kmVeiviržėnų piliakalnis 14 km
Vyskupiškių piliakalnis 14 kmNorgėlų piliakalnis 11 km
Gedikų piliakalnis 24 kmPadievaičio piliakalnis 30 km
Šiuraičių piliakalnis 32 km
Chuljan Augusto Saldivaras

Istorija

Chuljan Augusto Saldivarą įkūrė donas Leiva, kurio garbei miestas neretai yra vadinamas. Jis įkūrė turgų prie svarbios kelių sankryžos. Vėliau ten išaugo gyvenvietė.
Joniškio pagrindinė mokykla

Istorija

1924 m. Joniškio miestelyje pastatyta pradžios mokykla, vėliau išaugusi į septynmetę. Apie 1930–1933 m. miestelio šiaurinėje dalyje pastatytas tipinis medinis mokyklos pastatas. Joniškio miestelio mokiniai mokėsi lenkų ir rusų kalbomis. Tėvų prašymu, nuo 1956 m. visi mokiniai mokosi lietuvių kalba.
1957 m. Joniškio septynmetėje atidaryta aštunta klasė. Nuo 1959 m. vidurinė mokykla. Mokykla kasmet augo. 1960 m. Joniškio vidurinę mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida. 1963 m. prie senojo mokyklos pastato pristatytas mūrinis priestatas su penkiomis klasėmis ir sporto sale. Mokinių daugėjo, mokydavosi apie 250 mokinių, dėl patalpų stokos dirbta dviem pamainom, todėl direktorius Andrius Lesinskas rūpinosi naujos mokyklos statyba. Bet tik 1983–1985 m., direktoriaujant Onai Sadūnienei, Joniškyje pastatyta nauja 392 vietų individualaus projekto mokykla su vidiniu kiemeliu-amfiteatru.
1978 m. mokyklą baigė didžiausia, 30 abiturientų laida, 1993 m. mažiausia laida – 3 mokiniai. 2009 m. Joniškio vidurinė mokykla kartu su Lietuvos tūkstantmečiu atšventė savo penkiasdešimtmetį ir išleido 50-ąją laidą. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Joniškio pagrindinė mokykla.
Jūratė Morkūnienė

Biografija

Sutuoktinis Zigmantas Viktoras Morkūnas. 1963 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. 1993 m. humanitarinių mokslų daktarė.
1973–1998 m. dirbo Lietuvos filosofijos ir sociologijos institute (iki 1977 m. Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto Filosofijos, teisės ir sociologijos skyrius, 1977–1990 m. Lietuvos mokslų akademijos Filosofijos, sociologijos ir teisės institutas). Nuo 1998 m. Mykolo Romerio universiteto (1997–2000 m. Lietuvos teisės akademija, 2000–2004 m. Lietuvos teisės universitetas) dėstytoja, nuo 2007 m. profesorė. 2000–2005 m. Lietuvos teisės universiteto UNESCO Taikos kultūros ir demokratijos katedros vedėja, nuo 2000 m. UNESCO klubo Paideia: filosofinis pilietinės visuomenės ugdymas prezidentė. Stažavo 1993 m. Švedijoje, 2003 m. JAV. Skaitė pranešimus filosofijos pasauliniuose kongresuose: Bostonas 1999 m., Stambulas 2003 m., Atėnai 2013 m.

Mokslinė veikla

Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: šiuolaikinė socialinė filosofija, šiuolaikinio socialinio pažinimo metodologija, žmogaus teisių filosofija.
Kai apkabinsiu tave

Siužetas

1961-ieji. Tėvas ir dukra, išskirti per Antrąjį pasaulinį karą, bando susitikti Berlyne. Tėvas į Berlyną atvyksta iš Tarybų Lietuvos, dukra – iš JAV. Nors Berlyne dar nepastatyta siena, tačiau Šaltasis karas artėja prie savo apogėjaus. Iš pradžių atrodžiusios palankios politinės ir geografinės susitikimo aplinkybės pasirodo besančios apgaulingos. Į Berlyną atvykusį tėvą ima globoti KGB žvalgybos agentai. Jie, pasinaudodami tėvu, bando į Rytus įsivilioti dukrą. Paveikta nepasitikėjimu persmelktos miesto atmosferos ji bijo peržengti Vakarų Berlyno ribą. Gelbėdami vienas kitą nuo galimų pinklių, tėvas ir dukra pasiruošę atsižadėti taip trokštamo susitikimo…

Filmo kūrimas

Filmo scenarijus buvo pradėtas rašyti dar 1995 m. Bet tuomet debiutuojantis režisierius net nesvarstė galimybės filmuoti sudėtingą istorinį filmą. Prie šio sumanymo grįžta po gero dešimtmečio. Scenarijaus rašymas užtruko kelerius metus, buvo pasiektas dviženklis scenarijaus variantų skaičius. Buvo sulaukta pagalbos iš pripažinto kino scenarijų redaktoriaus Franco Rodenkircheno.
Pagrindinė pasakojimo linija plėtojasi Berlyne, tačiau ten buvo nufilmuota tik keletas scenų. Kiekvienai filmavimo vietai dažniausiai turėta po tris-keturias kandidatūras vienam objektui. Didžioji dalis juostos vis tik buvo nufilmuota Kaune. Šį režisieriaus sprendimą lėmė tai, jog Berlynas po sienos griūties labai pasikeitė ir tapo moderniu metropoliu, o Kaune išliko nemažai filmui reikalingą autentiką išsaugojusių pastatų bei interjerų. Informacijos ieškota archyvuose, susitikinėta su amžininkais. Istorinę filmo dalį konsultavo slaptųjų tarnybų tyrėjas istorikas Arvydas Anušauskas. Jis kūrėjams padėjo analizuoti KGB darbo metodus, kurie dukros ir tėvo susitikimui filme daro lemiamą įtaką. Buvo netgi bendrauta su sovietų užsienio žvalgybos veteranais, siekiant perprasti KGB agentų darbo metodus. Be to, filmo kūrėjai lankėsi ir buvusiose sovietų „Karlovkos“ kareivinėse Berlyne, Karlshorsto rajone. Tai buvo griežtai saugota teritorija, uždaras kvartalas, į kurį galėjo patekti tik KBG darbuotojai.
„Suradome žmonių, kurie dirbo „Karlovkoje“, ir paprašėme papasakoti mums svarbių smulkmenų, pavyzdžiui, kaip atrodė vartai ir apsauga. Tačiau jie lyg susitarę skundėsi prasta atmintimi. Šiandien „Karlovka“ paprastas individualių namų rajonas, tačiau jo paslaptys vis dar saugomos“, – dalinosi įspūdžiais filmo „Kai apkabinsiu tave“ režisierius K. Vildžiūnas.
Antanas Šleikus

Biografija

1941–1945 m. mokėsi Dabužių (Anykščių r.) pradžios mokykloje, 1953 m. baigė Kavarsko vidurinę mokyklą. 1953–1959 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, įgijo filologinį išsilavinimą.
1958–1961 m. dirbo Kavarsko rajono laikraščio „Stalino vėliava“ redakcijoje literatūriniu bendradarbiu, atsakinguoju sekretoriumi, buvo Kavarsko rajono Vykdomojo komiteto Liaudies švietimo skyriaus inspektorius. 1962–1970 m. Kavarsko vidurinės mokyklos direktorius, 1970–1986 m. Ukmergės A. Smetonos ir Ukmergės 5-osios vidurinių mokyklų direktorių pavaduotojas. 1986–1991 m. Jono Basanavičiaus vidurinės mokyklos direktorius. Jo iniciatyva pastarajai mokyklai 1989 m. buvo grąžintas Jono Basanavičiaus vardas. Išėjęs į pensiją, dar kiek laiko dirbo Dabužių Konstantino Sirvydo pagrindinėje mokykloje (Anykščių raj.) mokytoju. 
Palaidotas Kavarsko kapinėse.

Kūryba

Nuo 1995 m. Lietuvos kaimo rašytojų sąjungos narys. Sudarė, redagavo ir iliustravo Lietuvos kaimo rašytojų sąjungos Anykščių rajono skyriaus narių kūrybos almanachą „Prie Šventosios“ (1998 m.), taip pat savo poezijos rinkinius „Gimtinės vėjas“ (1995 m.), „Vidudienio saulė“ (1999 m.). A. Šleikaus kūrybos buvo publikuota Lietuvos mokytojų poezijos rinktinėje „Pabūk džiaugsmu“ (1987 m.), Lietuvos mokytojų ir kultūros darbuotojų kūrybos almanache „Lėkimas virš žemės“ (2005 m.), Anykštijos autorių lyrikos rinkinyje „Išpažįstame šį jausmą ir meile vadiname“, Ukmergės „Poezijos pavasarėlių“ laureatų kūrybos almanache „Ten, kur Šventoji melsvą juostą pina“ (2007 m.).
Laisvalaikiu tapė paveikslus, organizavo jų parodas.
Šanchajaus bokštas

Architektūra

Šanchajaus bokštą suprojektavo amerikiečių architektų firma „Gensler“, o architektų komandai vadovavo Šanchajaus architektas Jun Xia.
Dangoraižio konstrukciją sudaro devyni cilindrinės formos statiniai, sukrauti vienas ant kito. Iš viso pastatas turi 128 aukštus, kuriuos visus supa vidinis stiklo fasado sluoksnis. Tarp pastarojo ir išorinio sluoksnio, besisukančio spirale pastatui laipsniškai kylant aukštyn, įrengtos devynios vidaus zonos su viešosiomis erdvėmis lankytojams. Kiekviena iš šių devynių zonų turi po atriumą su įrengtais sodais, kavinėmis, restoranais ir prekybinėmis patalpomis bei atsiveriančia miesto panorama.
Pastato konstrukcijoje naudojamas skaidrus fasadas yra unikali dizaino savybė, mat daugumoje pastatų paprastai būna tik vienas fasadas su atspindinčiu stiklu šilumos pasisavinimui sumažinti, tačiau Šanchajaus bokšto dvigubo stiklo sluoksnis pašalina tokio poreikio būtinybę.
Juozapas Tartilas

Biografija

1957 m. baigė Utenos 1-ąją vidurinę mokyklą ir 1962 m. Kauno politechnikos institutą.
1962 m. Kauno statybos tresto Nr. l meistras, darbų vykdytojas, gamybos skyriaus viršininkas, vėliau, sujungus trestus, susivienijimo „Kauno statyba“ skyriaus viršininkas. 1982 m. Vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų tobulinimosi instituto vyr. dėstytojas, 1987 m. docentas. 1986 m. suteiktas technikos mokslų kandidato laipsnis. Nuo 1992 m. Kauno technologijos universiteto docentas, 1997 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto, Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Darbo teisės ir socialinės saugos katedros docentas, 2006 m. profesorius.
Spaudoje paskelbė per 30 mokslinių straipsnių ekologijos, darbų saugos, gamybinių procesų patikimumo prognozavimo klausimais. Su kolektyvu 2003 m. išleido vadovėlį „Profesinė sauga ir sveikata. Ergonomikos principai“.
1972–1988 m. aktyviai dalyvavo dauginant ir platinant pogrindinę literatūrą. 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio steigiamojo suvažiavimo delegatas, instituto Sąjūdžio tarybos pirmininkas, aktyviai dalyvavo atkuriant Lietuvos demokratų partiją, 1989–1998 m. šios partijos pirmininko pavaduotojas. 1992–1996 m. Seimo narys.
Apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu. Žmona Eliodija, dukros Milda, Aušra.
Safario ralis

Safario ralis – automobilių ralis, rengiamas Rytų Afrikoje. Pirmosios Rytų Afrikos Karūnacijos Safario varžybos vyko 1953 m. gegužės 27–birželio 1 d. Kenijos, Ugandos ir Tanganikos valstybėse, karalienės Elžbietos II karūnavimo garbei. 1960 m. pavadinimas buvo sutrumpintas į Rytų Afrikos Safario ralis, nuo 1974 m. tiesiog vadinamas Safario raliu.
Šio ralio varžybos daugelį metų buvo Pasaulio ralio čempionato dalis. 2002 m. ralis buvo atšauktas dėl lėšų trūkumo. Nuo 2003 m. Safario ralio varžybos yra FIA (tarptautinės automobilių federacijos) organizuojamo Afrikos ralio čempionato dalis. Šiuo metu ralis žinomas KCB Safario ralio pavadinimu, kur KCB yra pagrindinio rėmėjo – Kenijos komercinio banko – inicialai.
Daugiausiai (penkis kartus, 1973, 1979–1982 m.) šiame ralyje yra nugalėjęs Kenijos lenktynininkas Shekhar Mehta.
Jungtinių Arabų Emyratų istorija

Piratų krantas

Nuo XVI a. šis regionas tapo žinomas Piratų Kranto vardu, nes tapo piratų, puldinėjančių laivus, baze.
Portugalai siekė užimti šią strategiškai gerą vietą ir pasiuntė savo karinius laivus. Jie užgrobė Sukatrą, Muskatą, Saharą, Khor Fakkaną, Ras-Al-Khaimahą ir Hormuz sąsiaurį. Portugalai buvo priversti pasitraukti tik po 100 metų.
Tada kiti kolonistai pradėjo tarpusavyje varžytis dėl šios vietovės. Britai irgi siekė kontroliuoti jūros kelius tam, kad nuo piratų apsaugotų savo prekybą su Indija. 1819 m. jie pradėjo rengti žygius, bet Qawasimų gentis pasipriešino ir pradėjo puldinėti britų laivus. Britai atsakė tuo pačiu sudegindami pakrantės miestus. Sekančiais metais buvo pasirašyta taika, kurios laikėsi visi pagrindiniai šeichai. Bet užpuldinėjimai tęsėsi iki 1835 m., kol šeichai sutarė nebevykdyti karo veiksmų jūroje.

Sutartinis Omanas

1853 m. septyni pakrantės emyrai galiausiai pasirašė paliaubų sutartį su Britanija, po kurios teritorija tapo žinoma kaip Sutartinis krantas, arba Sutartinis Omanas. Ši amžina jūrų taikos sutartis buvo vienintelė iš tokio pobūdžio sutarčių pasaulyje. Sutartis britams leido kontroliuoti Sutartinių Valstybių tiek užsienio reikalus, tiek gynybą be jokio kišimosi į emyratų vidinius reikalus.
Tam, kad užbėgtų už akių kitų ambicingų Europos valstybių veiksmams, 1892 m. Britanija su Sutartinių Valstybių šeichais pasirašė dar vieną sutartį. Pagal šią sutartį šeichai sutiko niekam, išskyrus Didžiąją Britaniją, neperleisti jokių teritorijų ir neturėti jokių ryšių su kitomis užsienio valstybėmis, išskyrus Didžiąją Britaniją be jos sutikimo. Už tai britai pasižadėjo ginti Sutartines Valstybes nuo bet kokių užpuolikų iš jūros, taip pat padėti ir užpuolimo atveju sausumoje.

Jungtiniai Arabų Emyratai

1971 m. Didžioji Britanija nutraukė savitarpio santykių sutartį su septyniomis Sutartinėmis Valstybėmis kartu ir nuo britų priklausomais Kataru ir Bahreinu. Dvejų turtingiausių emyratų: Dubajaus ir Abu Dabio šeichai pasiūlė planą – sukurti federaciją ir pasivadinti Jungtiniais Arabų Emyratais.
Bahreinas ir Kataras panorėjo tapti nepriklausomais, o šeši emyratai sudarė federaciją. Britų tarpusavio santykių sutartis galutinai baigėsi 1971 m. gruodžio 1 d. Ir nuo tada šeichų valdos tapo visiškai nepriklausomos. 1971 m. gruodžio 2 d. šešios iš jų sudarė sąjungą ir pasivadino Jungtiniais Arabų Emyratais. Septintasis emyratas Ras al-Khaimah prisijungė 1972 m. pradžioje.
Edmundas Sapranavičius

Edmundas Sapranavičius (1936 m. sausio 2 d. Kaune), choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija

Baigęs Kauno 1-osios berniukų gimnazijos devynias klases, 1952–1955 choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. D. Vaitkutė). Dar besimokydamas pradėjo vadovauti Kauno 2-ųjų vaikų namų chorui, kurį parengė 1955 respublikinei dainų šventei. 1955–1960 choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. J. Motiekaičio klasė). Studijuodamas vadovavo Vilniaus universiteto ir Vilniaus pedagoginio instituto studentų vokaliniams ansambliams, Vilniaus žemės ūkio (1956–1959) ir prekybos (1959–1961) technikumų merginų chorams. Prekybos technikumo 80 merginų chorą parengė 1960 respublikinei dainų šventei ir konkurse pelnė antrąją vietą.
Nuo 1959 Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, nuo 1995 vyr. dėstytojas. 1964 suorganizavo pirmą Lietuvoje jaunųjų dirigentų konkursą. 1967–1974 vadovavo mokyklos neakivaizdinio skyriaus choro studijai – 1973 choras dalyvavo televizijos laidoje. 1971–1978 merginų choro studijos, o 1978–1979 mišriojo choro studijos vadovas.
Nuo 1993 konservatorijos choro dirigavimo specialybės vadovas. Išugdė arti 100 jaunųjų choro dirigentų.
1961–1963 E. Sapranavičius Vilniaus miesto vyrų choro vadovas, koncertų surengė Vilniuje ir Kaune. 1964–1965 ir 1975–1977 vyrų choro „Varpas“ chormeisteris – dirigentas. 1965–1967 Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos vyrų choro „Elektronika“ (1966) meno vadovas ir dirigentas. Gamykloje įkūrė choro studiją, organizavo susitikimus ir diskusijas su kompozitoriais ir atlikėjais, koncertavo Baltarusijoje, Estijoje, o 1967 Lenkijoje ir Čekoslovakijoje. Tų metų respublikiniame meno mėgėjų festivalyje – konkurse „Elektronika“ pelnė laureato vardą ir I laipsnio diplomą. 1978–1988 Vilniaus gamybinės dųjofikacijos valdybos moterų ir vyrų vokalinių ansamblių vadovas. 1965–1968 ir 1979–1982 Vilniaus miesto medicinos darbuotojų klubo moterų vokalinio ansamblio „Svaja" vadovas. Vadovavo ir kitiems Vilniaus miesto mokymo įstaigų bei organizacijų vokaliniams kolektyvams. 1980 jam suteikta pirma dirigento kategorija.
E. Sapranavičius – daugelio Vilniaus miesto ir respublikinių meno mėgėjų apžiūrų bei konkursų žiuri narys ir pirmininkas. Parašė mokymo priemonę „Manualinės dirigavimo technikos pagalbiniai pratimai“ (1987), muzikos žurnalas „Gama“ išspausdino (1995) probleminį straipsnį „Apie manualinės dirigavimo technikos vertinimo kriterijus“. 1998 išleido mokymo priemonę „Manualinės dirigavimo technikos programa". Chorvedys aranžavo kūrinių chorams ir vokaliniams ansambliams.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Hardcore punk

Hardcore punk yra intensyvesnė pankroko versija. Būdingi trumpi, garsūs ir dažniausiai pikti kūriniai, kurių laibai greitas tempas ir akordų pasikeitimai. Pakankamai paprasta ir agresyvi muzika. Dar greitesnis šio žanro variantas vadinamas thrashcore.

Istorija

Hardcore atsirado XX a. aštuntajame - devintajame dešimtmetyje Šiaurės Amerikoje, Los Andžele bei Vašingtone, taip pat Niujorke, Vankuveryje, Bostone ir kituose miestuose. Paties pavadinimo kilmė neaiški. Viena iš versijų yra, kad pavadinimą sugalvojo Niujorko prodiuseris ir vadybininkas Bob Sallese, reklamuodamas The Mob grupės pasirodymą 1981 m.
MG Baltic Media

MG Baltic Media – 2007 m. įsteigta žiniasklaidos bendrovė, priklausanti „MG Baltic“ Lietuvos bendrovei.

Istorija

2003 m. LNK televiziją įsigijo koncernas „MG Baltic“. Tais pačiais metais įkurtas TV1.
2006 m. koncernas įkūrė „Alfa.lt“ žiniasklaidos portalą.
2007 m. suformuota „MG Baltic Media“ sudaryta iš „Laisvas ir nepriklausomas kanalas“ bei „Alfa media“. Tais pačiais metais imta transliuoti Info TV ir Liuks!.
2012 m. BTV prijungta prie LNK grupės. 
2017 m. UAB „Naujienų centras“ parduota „Alfa media“.
Namtaras

Namtaras (arba Namtaru, Namtara) – antraeilė chtoninė dievybė Mesopotamijos mitologijoje, mirties dievas, dievų Anu, Ereškigalės ir Nergalo pasiuntinys. Vardas reiškia „lemtis“.
Namtaras buvo Enlilio ir Ereškigalės sūnus. Gimė prieš tėvui turint santykių su deive Ninlile (kartais teigiama, kad ją išprievartavęs). Laikytas atsakingu už ligas, negalavimus. Buvo manoma, kad Namtaras vadovauja šešiasdešimt demonų, atitinkančių įvairias ligas, kurias sukeldavę įsiskverbdami į vienas ar kitas žmogaus kūno vietas. Laikoma, kad šį tikėjimą asirai ir babiloniečiai perėmė iš nukariautų šumerų. Kai kada šie demonai buvo laikomi lemties dvasiomis, vykdančiomis Namtarui duotus nurodymus apie žmonių likimą. Jos turėjusios galią ir kai kuriems dievams. Kitur Namtaro demonai laikyti mirties personifikacija.
Pasakojime apie Ištarės (Inanos) nusileidimą į požemio pasaulį Namtaras, kaip deivės Ereškigalės pasiuntinys, Ištarei nusileidus į požemį, prakeikia ją 60 ligų, išvardydamas po penkias galvos, pėdų, šonų, akių, širdies ligas.
Namtaras laikytas mylimu Enlilio sūnumi, žmona – požemio pasaulio deivė Hušbišag.
Renofa Yamaguchi FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1949 m., kai buvo klubas vadintas Yamaguchi Teachers. Dideliais laimėjimais negali pasigirti. 
2006 m. buvo sukurtas naujas klubas Renofa Yamaguchi. Nuo 2016 m. žaidžia J2 lygoje.
Hoglandas

Istorija

Saloje suomiai gyveno mažiausiai nuo XVI a.
Šiaurės karo metu 1713 m. liepos 22 d. ties Hoglando sala vyko mūšis tarp Rusijos ir Švedijos laivynų.

1788 m. netoli salos įvyko Hoglando mūšis.
Krymo karo metu keturi D. Britanijos Karališkojo jūrų laivyno karo laivai („Arrogant“, „Cossack“, „Magicienne“ ir „Ruby“) nutildė rusų forto Hoglande baterijas, kol likęs anglų ir prancūzų laivynas plaukė atakuoti Sveaborgą.
Salos pakrantėje yra nuskendę keletas laivų. Tristiebio kliperio „Amerika“, nuskendusio Hoglando pakrantėje 1856 m., įgula palaidota saloje senose suomių kapinėse.
Po 1808–1809 m. Rusijos-Švedijos karo Hoglandas atiteko Rusijos imperijai, jis buvo priskirtas naujai sukurtai Suomijos didžiajai kunigaikštystei, kuri 1917 m. gavo nepriklausomybę nuo Rusijos. Daugelis salos gyventojų gyveno dviejuose žvejų kaimuose, kuriuos valdė iš Vyborgo (suom. Viipuri).
Hoglando sala yra žinoma ir kaip vieta, iš kurios buvo užmegztas vienas pirmųjų radijo ryšio seansų, prižiūrint Aleksandrui Popovui. Tai įvyko 1900 m. vasario 6 d. Tiesa, šio įvykio laikas ir detalės skirtinguose šaltiniuose aprašyti šiek tiek skirtingai.
Žiemos karo metu salos gyventojai buvo evakuoti, salą užėmė TSRS. Šiuo metu sala turi apie 50 nuolatinių gyventojų. Šiek tiek užsiimama žvejyba, daugiausia poilsine.
Didžiajam Tėvynės karui einant į pabaigą, po to, kai Suomija pasirašė paliaubas su Tarybų Sąjunga, vokiečiai pabandė užimti Hoglandą (Operacija Tanne Ost). Suomijos kariuomenė atrėmė vokiečių išsilaipinimą, apie pusė vokiečių kareivių papuolė į nelaisvę. Netrukus salą vėl užėmė TSRS.