google/wiki40b huggingface dataset:
Matilda Kluonienė

Biografija

1999 m. Zarasų rajono Salako vidurinės mokyklos matematikos mokytoja.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Zarasų rajono skyriaus narė.
1995–1997 m. (LDDP sąraše) ir nuo 2006 m. (LSDP) Zarasų rajono savivaldybės tarybos narė .
Etnografinio ansamblio narė. Sutuoktinis Jonas, vaikai Dalia, Aušra, Šarūnas.
Brendan Murray

Biografija

2014 m. Murray tapo Louis Walsh suburtos vaikinų grupės „Hometown“ nariu. Sėkmingiausiais grupės singlais tapo „Where I Belong“ (2014 m.) ir „Cry for Help“ (2015 m.), užėmusios pirmąsias vietas Airijos singlų tope. 2015 m. lapkritį išleido debiutinį albumą „HomeTown“, užėmęs ketvirtą vietą Airijos albumų tope. 2016 m. gruodžio pradžioje grupė paskelbė apie savo muzikinės veiklos sustabdymą.
2016 m. gruodžio 16 d. Murray tapo Airijos atstovu 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 2017 m. kovo 10 d. paviešinta jo konkursinė daina „Dying to Try“.
Prienų rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Antanas Gustaitis.
Judėjas

Judėjas (hebr. yehudi 'žydas') – judaizmą išpažįstantis asmuo. Klaidingai manoma, kad sąvokos žydas ir judėjas reiškia tą patį, nes karaimai irgi yra judėjai (jie irgi išpažįsta judaizmą (žr. karaimų judaizmas)), bet karaimai nėra žydai, tai visiškai kita tauta su kitokiais papročiais ir žodinėmis tradicijomis. Tam tikrą judaizmo formą išpažįsta ir samariečiai.

Etimologija

Žodis judėjas yra kilęs iš hebr. yehudi 'žydas'. Pavadinimas hebrajiškos (žydiškos) kilmės, nes judaizmas yra prigimtinė žydų religija, o karaimai šią religiją priėmė tik VIII–X a.

Kitose kalbose

Kai kuriose kalbose yra vienas žodis skirtas ir judėjui, ir žydui įvardinti, pavyzdžiui, – angl. jew reiškia ir 'judėjas', ir 'žydas'.
Anthony Burgess

Gyvenimas ir kūryba

Džonas Antonis Berdžesas Vilsonas gimė daininkės, šokėjos ir užeigos pianisto šeimoje. Vaikystė prabėgo Mančesteryje. 1919 m. per gripo epidemija mirė motina. Tėvas, užeigos pianistas, vedė antrą kartą. Ryškiausias vaikystės, prabėgusios konservatyviame ir katalikiškame Mančesteryje, įspūdis – vargas ir monotonija. Tik gauta stipendija leidžia studijuoti anglų literatūrą ir muziką gimtojo miesto universitete, kurį jis baigė 1940 m. 1942 m. vedė Levą Aišervud Džouns. Baigęs tarnybą Britų armijoje dėstė anglų literatūrą, fonetiką, ispanų kalbą ir muziką. Tuomet sukurtus jo muzikinius kūrinius BBC radijo stotis atsisakė transliuoti. 1959 m. klaidingai diagnuozuojamas smegenų auglys. Norėdamas užtikrinti žmonos finansinę nepriklausomybę per metus parašė penkis romanus. Po pirmosios žmonos mirties jis 1968 m. veda antrą kartą. Antroji žmona Liana Makelar dirbo vertėja ir docente su ja susilaukė sūnaus.
Viatkos žemė

Viatkos žemė – XII-XVIII a. istorinė sritis dabartinėje Rusijoje, Viatkos aukštupio bei dalies vidurupio baseine. Nuo VI a. joje apsigyveno permiai (komių ir udmurtų protėviai), X a. – mariai. Nuo XII a. kraštą pradėjo išnaudoti Naugardo kunigaikštystė. XIV a. antroje pusėje prie Viatkos upės ėmė kurtis rusų gyvenvietės. XIV a. susiklostė feodalinė santvarka. 1489 m. Viatkos žemė prijungta prie Rusų valstybės.
Grigalius I

Biografija

Gimė Anicijų senatorių šeimoje, tėvas senatorius Gordianas, motina – Silvija. Mirus tėvui 572 m. išrinktas Romos prefektu. Nuo 575 m. benediktinas. 575 m. savo dvaruose įkūrė 6 vienuolynus Sicilijoje, vieną – Romoje. Nuo 585 m. abatas. 579–585 m. popiežiaus Pelagijaus II nuncijus Konstantinopolyje, nuo 586 m. jo patarėjas.
Per savo pontifikatą sutvarkė bažnytinių žemių valdymą (Patrimonium S. Petri) – pagrindė būsimą Popiežiaus valstybę. Didino popiežiaus valdas, dalį pajamų skyrė karitatyvinei veiklai – steigė prieglaudas ir ligonines, maitino varguomenę, išpirkinėjo belaisvius. Romos bažnytinę valdžią padarė nepriklausomą nuo Bizantijos imperatoriaus, organizavo vidurio Italijos gynybą nuo langobardų, diplomatiniais būdais siekė Bizantijos ir langobardų taikos.
Sureguliavo Romos ir Ispanijos, Gaujos, Ilyrijos, Afrikos bažnyčių santykius. Kovojo su erezijomis (Eutichu, donatininkais, arijonais). Gynė popiežiaus primatą Bažnyčioje. Kaip atsvarą Konstantinopolio patriarchui prisiėmė titulą „Dievo tarnų tarnas“ (servus servorum Dei), kuris iki šiol priskiriamas popiežiui. Jo pastangomis Šventasis Sostas tapo aukščiausiu Katalikų bažnyčios autoritetu.
Reformavo Bažnyčios liturgiją (Sacramentarium Gregorianum), Mišias (Ordus Gregorianus) ir bažnytinį giedojimą (Cantus Gregorianus). Įvedė privalomą visuotinį dvasininkų celibatą. Rūpinosi kunigų švietimu. Šv. Augustino teologiją pritaikė dvasininkams ugdyti, rūpinosi jų drausme ir morale, skatino vienuolinį gyvenimo būdą, teikė privilegijų vienuoliams. Steigė misijas anglosaksų ir germanų šalyse. Apkrikštijo langobardus, skatino žmonių pamaldumą.
Kūrė liturginius himnus, sudarė sakramentų apeigyną ir antifonų rinkinį. Sekė Bažnyčios tėvų mokymu, jį interpretavo, populiarino. Jo veikalai turėjo įtakos viduramžių teologinei literatūrai.
Vaizduojamas aukšto ūgio, tamsiaplaukis, popiežiaus drabužiais, su pastoralu, patarnaujantis vargšams. Atributai – balandis, tiara, knyga. Bažnytinio mokslo, mokslininkų ir besimokančiųjų, chorinio ir choralinio giedojimo (Grigališkasis giedojimas), kasybos, mūrininkų globėjas. Paskelbtas šventuoju. Tikima, kad saugo nuo maro ir podagros.
Kalnujų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas dominuojančios aukštumos šiaurės vakarų krašte. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 27 m ilgio, 13 m pločio pietryčių gale, kur nuo aukštumos supiltas 2 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Jo išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 6 m pločio, 1,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 1 m aukščio, 6 m pločio pylimas 2 m aukščio išoriniu šlaitu. Šis pylimas juosia piliakalnį aplink 3-5 m žemiau aikštelės, šlaite esančios 3 m pločio terasos pakraščiu. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Antro pylimo šiaurės vakarų papėdėje yra 13 m ilgio, 20 m pločio pietryčiuose trikampė terasa, nuolaidėjanti į išorę per 1,5 m. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Ant piliakalnio augę medžiai išretinti. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,1 ha. 300 m į šiaurės vakarus buvo senkapis (sunaikintas).

Aplinkiniai piliakalniai

Galkaičių piliakalnis 10 km
Lyduvėnų II piliakalnis 18 km
Raseinių piliakalnis 5 km 
 Padubysio piliakalnis 12 km
Batakių piliakalnis 35 km
Betygalos piliakalniai 18 km
Jurbarko piliakalnis 33 km
 Eržvilko piliakalnis 25 km
Kartupėnų piliakalnis 26 km
Kejėnų piliakalnis 14 km 
 Gabrieliškių piliakalnis 8 km
Mindaugas Venslauskas

Biografija

1956 m. baigė Leningrado A.Ždanovo valstybinį universitetą, kuriame 1964 m. apgynė biologijos mokslų kandidato disertaciją „Jutimo sistemų jaudinimo adekvatiškumo efekto paaiškinimas matematiniu modeliu“. 1993 m. Lietuvos mokslo taryba disertaciją nostrifikavo suteikdama gamtos mokslų daktaro laipsnį.
1956-1989 m. dirbo Kauno medicinos akademijos Biologijos katedroje asistentu, docentu, katedros vedėju. 1963 m. su rektoriaus prof. Z. Januškevičiaus pritarimu įkūrė medicininės biofizikos skyrių.
1989–1995 m. iniciatyviai dalyvavo atkuriant Vytauto Didžiojo universitetą (VDU). 1989–1991 m. atkūrimo tarybos narys, 1991–1995 atkuriamojo senato narys. VDU Gamtos mokslų fakulteto atkūrimo pradininkas. 1990–1994 m. Biologijos fakulteto dekanas, 1996–1997 m. Aplinkotyros fakulteto dekanas. 1990–2000 m. – Biologijos katedros vedėjas. 1998 įkūrė Lietuvos biofizikų asociaciją. 2000 m. ikūrė Biofizikinių tyrimų grupę, parengė 6 biomedicininių mokslų daktarus. 2000-2017 profesorius, vyr. mokslo darbuotojas. Dėstė bendrąją biologiją, biofiziką, neurofiziologiją, ekosistemų analizę.

Mokslinė veikla

Membranų biofizikos ir ląstelės biofizikos klausimai. Kartu su bendradarbiais tiria impulsinių elektrinių ir ultragarsinių laukų poveikio ląstelių membranoms mechanizmą ir šių metodų taikymą, įstumiant priešvėžinius vaistus į ląsteles bei navikus. Be to, tyrė netiesinius autosvyravimus jūros hidroidų kolonijose bei informacijos kodavimo mechanizmą neuronų tinkluose. Aukščiau minėtoje problematikoje paskelbė virš 40 mokslinių publikacijų anglų, rusų ir lietuvių kalbomis. Parašė du vadovėlius.
Šiaulių miesto savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Šiaulių miesto savivaldybės taryba – Šiaulių miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. LR Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Buvo panaikintos savivaldybių pakopos, iki 31 sumažintas savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Rinkimai

Miesto tarybos rinkimuose dalyvavo 37 310, arba 38,1 proc. visų rinkėjų. Už TSLK sąrašą balsus atidavė 41,4 proc., už socialdemokratų, centristų ir liberalų, suinteresuotų Laisvosios ekonominės zonos kūrimu mieste, koaliciją „Mūsų miestas – mūsų namai“ – 22,1 proc.

Veikla

Meru išrinktas Alfredas Lankauskas, jo pavaduotoju Algimantas Sėjūnas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Jaronimas Ulianskas, kontrolieriumi Jonas Zolubas. Įsteigti keturi departamentai, tačiau jų vadovais paskyrus skyrių vedėjus, nauja valdymo sistema praktiškai neveikė, nes vadovai labiausiai rūpinosi savo skyrių darbu ir neatliko nepriklausomo koordinatoriaus funkcijų.
Australijos lietuvių kultūros fondas

Australijos lietuvių kultūros fondas (angl. Australian Lithuanian Culture Foundation) – Australijos lietuvių finansinės paramos fondas, veikęs 1948–1973 m. Australijoje. Fondo centras – Melburne.

Istorija

Australijos lietuvių kultūros fondą 1948 m. gruodžio 6 d. įkūrė organizacinis komitetas: Gabrielius Žemkalnis-Landsbergis, Romas Maziliauskas, Andrius Bajorūnas ir Jurgis Glušauskas. 1949 m. rugpjūčio 21 d. išrinkta pirmoji valdyba, kurios pirmininkas – Antanas Rūkštelė. 1950 m. gegužės 21 d. Melburne įvyko I Fondo suvažiavimas; 1950-1952 m. pirmininkas Pranas Viktoras Raulinaitis.  Australijos lietuvių kultūros fondo skyriai veikė Adelaidėje, Melburne, Džilonge ir Sidnėjuje.
Australijos lietuvių kultūros fondas steigė ir rėmė lituanistines savaitgalio mokyklas, jaunimo kursus, rėmė Vasario 16-osios gimnaziją Vokietijoje, propagavo lietuvių tautinius šokius, chorus, sportą. 1950 m. rugpjūčio 6 d. LKF įsteigė Karaliaus Mindaugo aukštųjų mokslų institutą, kurio tikslas – šviesti ir auklėti akademinį jaunimą ir visuomenę. Institutas veikė Melburne ir rengė viešas paskaitas lietuvių bendruomenei, jo personalas pagal išgales dirbo mokslinį darbą. Daugiausia dėmesio buvo kreipiama į kultūrą ir teisę, istoriją, literatūrą, meną, religiją ir socialinius mokslus. Apie Instituto uždavinius, organizaciją ir veiklą buvo skelbiama Australijos lietuviškuose laikraščiuose.
Melburne tebeveikia Australijos lietuvių kultūros fondo įkurta lietuvių biblioteka (vedėjas Juozas Mikštas). 1973 m., kai Australijos lietuvių bendruomenė įsteigė Australijos lietuvių kultūros tarybą, Australijos lietuvių kultūros fondas likviduotas, turtas perduotas bendruomenei. Australijos lietuvių kultūros fondo veiklą pratęsė Australijos lietuvių fondas.
Raguvos herbas

Aprašas

Raudoname skydo lauke auksinis šv. Florijonas, kairėje rankoje laikantis vėliavėlę su raudonu graikiškuoju (lygių galų) kryželiu, dešinėje - kibirą, iš kurio pila sidabrinį vandenį.

Istorija

Tankiai užstatytas medinis Raguvos miestelio centras daug kartų degė. Siekiant jį apsaugoti nuo gaisrų, centrinėje miestelio dalyje ant mūrinės kolonos, išlikusios nuo XIX a., buvo iškelta šv. Florijono skulptūra. Manoma, kad šventasis apsaugos gyventojus nuo gaisrų. Pamažu šv. Florijonas tapo neatsiejama miestelio istorijos dalimi, jo simboliu, kuris perkeltas į šiuolaikinį miestelio herbą.
Herbo etaloną sukūrė Juozas Galkus. Raguvos herbą LR Prezidentas patvirtino 2001 m. liepos 4 d.
Lenkijos Seimas

Seimas Lenkijoje – Lenkijos parlamento žemieji rūmai. Kartu su Senatu sudaro Nacionalinę asamblėją (lenk. Zgromadzenie Narodowe). 460 vietų nariai renkami visuotiniu balsavimu pagal proporcinių rinkimų sistemą, 4 metų kadencijai.
Statusą nustato 1997 m. Lenkijos Konstitucija.
Rockstar Games

Filmai

„Rockstar Games“ prodiusavo filmus „The Football Factory“ (2004 m.) ir „Sunday Driver“ (2005 m.).
Andrius Petrovas

Biografija

Dalyvauja tarptautinėse žirginio sporto varžybose nuo 1990 m. Lietuvos rinktinės narys nuo 1998 m.
2014 m. Vidurio Europos lygoje užėmė antrąją vietą ir iškovojo kelialapį į Pasaulio taurės finalines varžybas. Pasaulio taurės finale raitelis užėmė paskutinę 40-ą vietą.
2014 m. balandį raitelis buvo pakilęs į 155 vietą pasaulio reitinge. 2014 m. gruodį Poznanėje pagerino Lietuvos šuolio su žirgu rekordą pasiekęs 215 cm rezultatą.
2015 m. birželio 25 d. FEI paskelbė diskvalifikuojanti Petrovą 10-iai mėnesių, kadangi raitelio žirgo organizme rasta dopingo pėdsakų.
Dėdė, Rokas ir Nida

Siužetas

Filmas žiūrovus nukels į nuostabią, šiltą ir šviesią vasarą Nidoje. Šiame nepaprasto grožio Lietuvos miestelyje gyvena Gintaras (vaidina Arūnas Storpirštis). Ne taip seniai jis buvo vienas geriausių buriuotojų Baltijos šalyse, bet po nelaimingo atsitikimo atsiribojo ne tik nuo jūros ir buriavimo, bet ir nuo paties savęs. Tačiau nusistovėjęs ir ramus Gintaro gyvenimas netrunka apsiversti aukštyn kojom. Gintaro brolis paprašo vasarai priimti sūnėną Roką (akordeonistas Martynas Levickis) – tėvas tikisi, kad atostogos Nidoje pas seniai matytą dėdę sugrąžins maištaujantį jaunuolį į doros kelią. Dar keliaudamas į Nidą Rokas sutinka savo gyvenimo meilę (Justė Zinkevičiūtė), o atvykęs pamilsta dar kartą – jachtas. Dabar didžiausia jo svajonė – dalyvauti regatoje.
Albertas Juozapas Talačka

Albertas Juozapas Talačka (1921 m. lapkričio 19 d. Papyvesiuose – 1999 m. gruodžio 12 d. Anykščiuose) – katalikų kunigas monsinjoras, švietėjas, mecenatas, kolekcininkas.

Biografija

1929–1933 m. mokėsi Krinčino pradžios mokykloje. 1933–1941 m. baigė Pasvalio gimnaziją. Dalyvavo angelaičių ir ateitininkų veikloje. 1941 m. baigė Panevėžio mokytojų seminarijos kursus. 1941–1942 m. Kalneliškių (Pasvalio r.) pradinės mokyklos mokytojas. 1942–1946 m. studijavo Kauno kunigų seminarijoje.
1946 m. spalio 12 d. Kaišiadorių vyskupas Teofilius Matulionis įšventino subdiakonu, spalio 13 d. diakonu. Nuo 1969 m. gegužės 7 d. iki gyvenimo pabaigos gyveno ir tarnavo Anykščiuose. 1969–1995 m. Anykščių Šv. Mato bažnyčios klebonas, 1974–1979 m. ir Anykščių dekanato vicedekanas, 1979–1995 m. dekanas. Rėmė perspektyvius jaunus dailininkus, dievdirbius.

Kolekcija

Sukaupė dailės kūrinių kolekciją. Ją paliko Anykščių parapijai. Anykščių rajono savivaldybės Liudvikos ir Stanislovo Didžiulių viešajai bibliotekai perdavė asmeninę biblioteką (per 4000 knygų, 400 rankraščių; XIX a. leidiniai, vertingi albumai, knygos vokiečių, anglų, rusų bei kitomis kalbomis).
Bilevičiai

Istorija

Giminės pradininkas XV a. šaltiniuose minimas Daugirdas Bilevičius. Dar XVI a. pradžioje giminė suskilo į dvi šakas: Bilevičius Stankevičius ir Bilevičius. Prasidėjus reformacijai Bilevičiai Stankevičiai tapo evangelikais liuteronais. Kita šaka, Bilevičiai, XVI a. viduryje perėjo į evangelikų reformatų tikėjimą. Vėliau dalis Bilevičių tapo katalikais. XVIII a. Bilevičių moteriškoji linija liko protestantiška. Kataliko Alberto Bilevičiaus vadovaujami bajorai 1724 m. nugriovė Raseinių evangelikų reformatų bažnyčią. XIX a. dalis Bilevičių sulenkėjo, XX a. išsikėlė gyventi į Lenkiją, kiti įsitraukė į lietuvių kultūrinę veiklą.
Garsiajame lenkų rašytojo H. Senkevičiaus istoriniame romane „Tvanas“ minimi net keturi Bilevičiai – išmintingi, nenuilstantys patriotai. Du broliai (Albrechtas ir Steponas) Bilevičiai dalyvavo 1655 m. Kėdainių suvažiavime ir pasirašė uniją su švedais. Į vieną iš Varšuvos seimų susirinko net šeši Bilevičiai: Aleksandras, Chrizostomas, Chvalibogas, Jonas Karolis, Teodoras ir Jonas Merkelis. 1733 m. Stanislovo Leščinskio rinkimuose taip pat dalyvavo šie žemaičiai Bilevičiai: Aleksandras, Antanas, Petras, Steponas, Tadas ir Viktoras.

Bilevičiai Stankevičiai

Žymiausias giminės atstovas Jonas Bilevičius, XVI a. Žemaitijos vietininkas, Dirvėnų ir Beržų tijūnas. Globojo pirmuosius spaudos lietuvių kalba rengėjus. Jam Prūsijos kunigaikštis Albrechtas Brandenburgietis 1543 m. spalio 7 d. raštu pavedė globoti iš Karaliaučiaus į Lietuvą grįžtantį Abraomą Kulvietį, prašė parinkti lietuvių jaunuolių, kandidatų į evangelikų liuteronų kunigus. Bilevičių Stankevičių giminės palikuoniai XVII a. viduryje jau buvo katalikai.
Slidi nuokalnė

Slidi nuokalnė yra loginė argumentacijos klaida, kai sakoma, kad jei įvyks vienas įvykis, tai būtinai seks ar turėtų sekti ir kiti, tačiau neparodoma, kaip pirmasis įvykis sukels tolimesnius.
Slidi nuokalnė ypač dažnai naudojama politiniuose debatuose, kadangi duoda reikiamą efektą klausytojų akyse, ypač – jei pateikiama sąmojingai.
Karių kapinės (Jonava)

Jonavos karių kapinės - tarybinių karių kapinės Jonavos miesto centre, Jono Basanavičiaus gatvėje. Palaidoti II Pasauliniame kare žuvę kariai. Sovietų okupacijos metais Karių kapinėse kasmet vykdavo iškilminga karių pagerbimo ceremonija (šaudomi saliutai ir t. t.). Nepriklausomybės metais TSRS armijos švenčių dienomis karius pagerbia Rusijos ambasados Lietuvoje atstovai.
Kastiljo de Aras

Istorija

Vietovė apgyvendinta III tūkstm. pr. m. e.
Valstybės užgrobimas

Valstybės užgrobimas (angl. state capture) – tai viena iš korupcijos formų, kai individai, institucijos, kompanijos ar grupės valstybėje arba už jos ribų korumpuotais būdais formuoja valstybės politiką, teisinę aplinką ir ekonomiką, kad galėtų patenkinti savo privačius interesus. Tokiu ateveju valstybiniame sektoriuje dirbantys asmenys gina ne viešąjį interesą, o asmeninę naudą, o šiam tikslui pasiekti veikiama ne pagal demokratinėje valstybėje priimtus teisės aktus ar taisykles.
Valstybės užvaldymo sąvoka atsirado 1999 metais, kai Pasaulio bankas bei Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas pokomunistinėse šalyse vykdė tyrimą apie verslo aplinką.

Valstybės užgrobimo subjektai

Valstybes užvaldyti gali verslo įmonės, individualūs asmenys ar jų grupės, kiti subjektai (partijos, etninės grupės, įstatymų leidžiamosios, vykdomosios ar teisinės institucijos).
„Užvaldytoju“ gali būti ir viešojo sektoriaus atstovas, jei jis, pasinaudodamas savo padėtimi, siekia paveikti sprendimų priėmimus asmeninei naudai gauti.

Valstybės užvaldymo „matavimas“

Valstybės užvaldymą matuojančius tyrimus atlieka Pasaulio bankas, kuris 2000 m. pristatė pirmą Valstybės užvaldymo indeksą. Jis sudaromas pagal verslo atstovų apklausų duomenis ir matuoja tik verslo atstovų vykdomą valstybės užvaldymą. Valstybės užvaldymo laipsnis rodo įmonių, dalyvaujančių šioje veikloje, skaičių ar šiai veiklai išleidžiamas pinigų sumas. Susumavus gautus rezultatus paaiškėjo, kad tarp tirtų šalių (posovietinės ir satelitinės šalys) aukščiausi valstybės užgrobimo indeksai paskirti Azerbaidžanui, Moldovai, Rusijai, Ukrainai, o žemiausi - Uzbekistanui, Armėnijai, Slovėnijai, Vengrijai.
Šiaulių Salduvės progimnazija

Istorija

Buvusi Šiaulių miesto 8-oji vidurinė mokykla išaugo iš Šiaulių miesto 2-osios septynmetės mokyklos (dabar Centro policijos nuovados pastatas). Iškilmingas mokyklos atidarymas įvyko 1958 m. lapkričio 1 d. Pirmuoju direktoriumi buvo paskirtas Stasys Lukšas. Mokykla buvo pirmas didelis pastatas Šimšės rajone. Tik vėliau čia lyg grybai po lietaus pradėjo dygti nauji privatūs namai.
1959–1966 m. mokyklai vadovavo Algirdas Taraškevičius. Mokyklą garsino turistai, sportininkai, dramos būrelio nariai, estradinis ansamblis. Mokyklos rajonas sparčiai augo, didėjo mokinių skaičius, teko dirbti dviem ir net trimis pamainomis. Be to, mokykloje mokėsi ir kaimyninio internato mokiniai.
1995 m. rugsėjo 1 d. Šiaulių 8-oji vidurinė mokykla pavadinta Salduvės vidurine mokykla.
2001 m. rugsėjo 1 d. Šiaulių Salduvės mokykla tapo pagrindine.
2011 m.  rugsėjo 1 d.Šiaulių Salduvės pagrindinė mokykla tapo progimnazija.
2012 m.  rugsėjo 1 d.prie Šiaulių Salduvės progimnazijos prijungta Šiaulių Dubijos pagrindinė mokykla.
Mitkėnai

Istorija

1554 m. – XVII a. pradžioje priklausė Skudutiškio dvarui. 1611 m. šio dvaro savininkė Šunkova buvo paduota į teismą dėl 4 karčemų laikymo Mitkėnuose. XVII a. pabaigoje – XIX a. priklausė Noliškio dvarui.
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa/4 grupė

XIX Pasaulio futbolo čempionato atrankos Europos zonos 4 grupės rezultatai.
MTV Europos muzikos apdovanojimai 2007

Nominacijos

Laimėtojai yra paryškinti.
Mireille Mathieu

Mireille Mathieu (g. 1946 m. liepos 22 d. Avignon, Prancūzija) – legendinė prancūzų dainininkė, vadinama demoiselle d'Avignon, pirmoji Vakarų atlikėja, gavusi leidimą koncertuoti komunistinėje Kinijoje. Mireille įrašė daugiau nei 1200 dainų (9 kalbomis). Bendradarbiavo su Placido Domingo, Tomu Jonesu, Franku Sinatra ir daugeliu kitų. Išleido per 70 albumų, pardavė daugiau nei 150 mln. įrašų.

Lietuvoje

2010 m. lapkričio 26 d. surengė savo koncertą „Pramogų arenoje“ Vilniuje. Atlikėja atvyko į Vilnių iš Rygos, kur koncertavo lapkričio 25 dieną. Viešėjo pasaulinių gastrolių „Mirelle Mathieu En Concert“ metu. Mireille Mathieu į Vilnių atvyko kartu su savo orkestru, kuriame groja 14 profesionalių muzikantų. Koncertuodama garsioji dainininkė atliko ne tik ją išgarsinusius kūrinius, bet ir auksine estrados klasika tapusias dainas.
2011-10-28 d. koncertavo „Žalgirio“ arenoje (Kaunas).
Bakalas

Istorija

Bakalas įkurtas 1757 m., o miesto statusą įgijo 1951 m.
Edvardas Strončikas

Biografija

Tėvas Statys Strončikas, 1943–1945 m. išvežtas priverstiniams darbams į hitlerinę Vokietiją, kalėjo Freiburgo kalėjime, 1947 m. jis, Vertimų pradinės mokyklos mokytojas, suimtas už antisovietinę veiklą ir iki 1956 m. kalėjo Sibiro kalėjimuose. Mama Marytė Strončikienė, už antisovietinę veiklą 1946 m. kalėjusi Raseinių kalėjime, kartu su jos tėveliais Miku ir Elžbieta, ir dešimties mėnesių kūdikiu Edvardu 1949 m. kovo 25 d. ištremta į Sibirą, Krasnojarsko krašto Abakano srities Askizo rajoną.
1955 m. tremtyje pradėjo lankyti mokyklą rusų kalba. 1956 m. šeimai grįžus į Lietuvą, mokėsi Jurbarko vidurinėje mokykloje (dabar Jurbarko Antano Giedraičio-Giedriaus gimnazija), ir ją baigė 1966 m. 1972 m. baigė Kauno politechnikos institutą ir įgijo chemijos ir maisto pramonės mašinų ir aparatų specialybę ir inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją.
1972–1974 m. Jurbarko tarpkolūkinės statybos organizacijos vyresnysis inžinierius, 1974–1990 m. operatyvinio dispečerinio skyriaus viršininkas. 1990–1992 m. Lietuvos Respublikos valstybės kontrolės departamento kontrolierius, 1992–1994 m. Tauragės apygardos vyresnysis kontrolierius. 1994–2000 m. Lietuvos Respublikos valstybės kontrolės Klaipėdos kontrolės skyriaus vyresnysis kontrolierius. 2000–2001 m. laikinai ėjo Jurbarko rajono savivaldybės kontrolieriaus pavaduotojo pareigas. 2001–2003 m. Smalininkų aukštesniosios žemės ūkio mokyklos vidaus auditorius, nuo 2003 m. Smalininkų technologijos ir verslo mokyklos vyriausias vidaus auditorius, Seimo nario padėjėjas, 2011–2012 m. Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos ministrės patarėjas.
1989 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos, nuo 2004 m. Tėvynės sąjungos narys, Jurbarko skyriaus pirmininkas. 1990–1995 m. Jurbarko rajono tarybos deputatas, 2003–2007 m. ir 2007 m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys. 2003–2007 m. Kontrolės komiteto pirmininkas.
Nuo 1989 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narys, nuo 2002 m. šios Sąjungos tarybos pirmininko pavaduotojas, 2005 m. sąjungos tarybos pirmininkas,2012 m. valdybos pirmininkas, 2018 m. valdybos pirmininkės pavaduotojas. Lietuvos samariečių bendrijos narys.  Vaikai Marijus, Rūta.