google/wiki40b huggingface dataset:
Allianz arena

Istorija

Stadionas buvo pradėtas statyti 2002 m. spalio 21 d., atidarytas 2005 m. gegužės 30 d. Statybos kainavo 286 milijonus eurų.

Pavadinimas

„Allianz“ kompanija yra nusipirkusi teisę vadinti šį stadioną savo vardu 30-iai metų, tačiau pasaulio čempionato metu stadionas oficialiai vadintas FIFA World Cup Stadium Munich, nes rėmėjo vardas, remiantis FIFA įstatais, negali figūruoti, kaip ir UEFA Čempionų lygos rungtynių metu šis stadionas žinomas kaip „Munich Arena“ ('Miuncheno arena').
Vyriausiasis Tribunolas

Vyriausiasis Tribunolas - istorinis Lietuvos teismas. Įsteigtas Lietuvos valstybės tarybos 1918 m. lapkričio 28 d. priimtu įstatymu. Vyriausiasis Tribunolas sukurtas tik 1921 m.
Kompetencija - apeliacinė instancija bylose, išnagrinėtos taikos teismuose bei apygardos teismuose. 1918 m. - kaip ir Kauno apygardos teismas - įsikūrė Kauno teismo rūmų pastate.

Vadovybė

Pirmasis Vyriausiojo Tribunolo pirmininkas - Antanas Kriščiukaitis (1864-1933).
Alfonsas Petrauskas

Biografija

1975 m. baigė Radviliškio vidurinę mokyklą, 1986 m. baigė aukštąją vidaus reikalų ministerijos mokyklą, teisininkas.
Panevėžio valstybės garantuojamos teisinės pagalbos tarnybos direktorius.
Darbo partijos Panevėžio miesto skyriaus narys. Nuo 2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys. 
Medžiotojų klubo „Sartai“ pirmininkas. Žmona Lina, duktė Augustė.
Slucko-Kopyliaus kunigaikštystė

Istorija

Iki XII a. pabaigos kunigaikštystė vystėsi kaip Turovo-Pinsko žemės dalis. Ji pirmą kartą suformuota XII a. viduryje, kuomet Dmitrijus Dolgorukis atrėžė ją nuo Turovo ir atidavė valdyti Sviatopolkui iš Černigovo kunigaikštystės. 1160–1162, kuomet Turove viešpatavo Monomachai, kunigaikštystę valdė Vladimiras Mstislavičius, Monomacho anūkas.
Vėliau kunigaikštystę susigrąžino Turovo kunigaikštis Jurijus Jaroslavičius, kurio palikuonys suformavo vietinę dinastiją. Paskutinis Slucko kunigaikštis buvo Jurijus, minimas 1387 m.
XIII a. kunigaikštystė atiteko Haličui-Voluinei, o apie 1320 m. – LDK. Tačiau, skirtingai nei netolimame Pinske, čia išlaikyta vietinė Riurikaičių dinastija, neįsitvirtino Gediminaičiai. Tik 1395 m., kuomet Vytautas atėmė Kijevą iš Vladimiro, kaip kompensaciją jį paskyrė Slucko kunigaikščiu, taip pabaigdamas Riurikaičių valdžią.
Sulig Vladimiru kunigaikštystėje įsigalėjo jo palikuonys Olelkaičiai, dar vadinami Sluckiais. Jie valdė iki pat 1612 m., kai mirė paskutinioji Olelkaičių atstovė Sofija. Jos beveik 30 metų jaunesnis vyras buvo Janušas Radvila, kuris paveldėjo iš Olelkovičių visą kunigaikštystę, paversdamas ją dar viena Radvilų valda. Radvilos viešpatavo kunigaikštystėje iki pat ATR žlugimo XVIII a. pab.
Sluckas-Kopylius buvo paskutinioji LDK sudėtyje išlikusi dalinė kunigaikštystė, panaikinta tik 1791 m. 1507 m. ji buvo priskirta Naugarduko vaivadijai, sudarė vieną iš keturių jos dalių, tačiau nepaversta pavietu. Ji taip pat išsaugojo sudėtingą feodalinę valdymo struktūrą. 1791 m. ji buvo reformuota į Slučerecko pavietą. 1793 m. pavietas atiteko Rusijos imperijai.
FK Šauliai

Istorija

Futbolo klubas „Šauliai“ įkurtas 1997 m. Šiaulių mieste. Daugelis klubo narių - dirbantys Šiaulių miesto įmonėse, bet yra ir moksleivių bei studentų. 
Komanda žaidžia III lygoje, taip pat mažojo futbolo turnyruose.
2018 m. ŠAFF III lygos pirmenybėse užėmė trečią vietą. Net penki komandos žaidėjai pelnė po šešis įvarčius (Paulius Aukštikalnis, Dominykas Jurgaitis, Remigijus Mikočionis, Dainius Misevičius ir Tomas Staponkus).
Renee Sands

Dabar

Renee dabar įgarsino dainuojančią princesę Fioną iš filmo „Šrekas“, taip pat šio filmo trilogijoje yra dar viena „Kids Inc.“ narė Moosie Drier. Ji taip pat dalyvavo „Far Far Away Idol“ ir suvaidino Young Darlene vaidmenį „California Indian“.
Sands dainuoja dainą „Pump it Up“, kuri yra skirta Crystal Light reklamai, pasak „Kraft Foods, Inc.“. Ji taip pat atlieka „Disneyland Paris“ dainą „Just Like We Dreamed It“ su Ruben Martinez. Ji turėjo „Disney Channel“ filme „Camp Rock“ įgarsinti aktorės Jasmine Richards rolės Margaret „Peggy“ Dupree dainavimo vokalus dainoje „Here I Am“. Ji įrašė garso takelį pavadinimu „Love From Afar“ filmui „Just Friends“.
Javinė

Javinė – senovės lietuvių mitologijoje buvo deivė globojusi klojime sukrautus javus. Deivę mini J. Brodovskis. Gali būti vėlyvoji deivė, atsiradusi susiliejus javus ir jų lauką globojusių dievų įvaizdžiams.
Rozalimo Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia

Istorija

Bažnyčią 1765 m. pastatė dvarininkai Rozalija Drabišienė-Bielozaraitė ir Adomas Drabišius. 1771 m. jai dovanoti 8 valakai žemės su Gikonių ir Janonių kaimais; paskirtas kunigas. Apie 1773 m. įsteigta parapija.
1794 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Paežerių seniūnas Rozalimo altarijai 1797 m. dovanojo valaką žemės. Nuo 1819 m. su pertraukomis veikė parapinė mokykla. Klebonas Titas Gedvila (Rozalime 1885–1893 m.) suremontavo šventoriaus tvorą, įrengė vargonus. Klebonas Konstantinas Olšauskas (1900–1905 m.) išdažė bažnyčią, įsteigė senelių prieglaudą, padidino kleboniją, joje slaptai mokė lietuviško rašto, skelbė blaivybę. Vikaras Kazimieras Kazlauskas platino lietuviškas knygas, nesutiko evangelijos skaityti lenkiškai. Klebonas Kazimieras Grinkevičius (Rozalime 1906–1936 m.) bažnyčią apdengė skarda. Per miestelio gaisrą 1930 m. sudegė medinė varpinė. Išsilydė 3 varpai. Iš jų nulietas vienas. Rozalimo klebonas Petras Kuzmickas 1947 m. vasario 18 d. areštuotas, nuteistas kalėti Vorkutoje. Į Lietuvą grįžo 1953 m.

Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, kryžminio plano, dvibokštė. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Stovi medinė šventoriaus koplyčia, tarnaujanti kaip varpinė. Senoji varpinė iki 1930 m. gaisro stovėjo aikštėje, priešais bažnyčią, ant akmenų krūsnies.
Yra penki mediniai baroko formų altoriai. Baroko stiliaus didysis altorius tradiciškai stovi presbiterijos gilumoje, centrinėje bažnyčios ašyje. Jame įkomponuotas Trakų Dievo Motinos atvaizdas. Du presbiterijos šoniniai altoriai ir du koplyčių altoriai vienodos struktūros. Barokinė sakykla įrengta tradiciškai kairėje pusėje, prie zakristijos sienos. Zakristijoje kabo pirmojo Rozalimo bažnyčios klebono Antano Jurevičiaus portretas. Yra medžio drožėjo, tapytojo Jono Danausko kūrinių. 
Panašios Viekšnalių, Notėnų bažnyčios.

Vargonai

Bažnyčios vargonai pastatyti 1796 m. Buvo puošnios struktūros, dažyti ir iš dalies auksuoti, 14 balsų (čia prie 12-os registrų prisumuoti varpeliai ir būgnas). Autentiškas instrumentas neišliko, nes 1893 m. už seno prospekto meistras  Friedrich Weissenborn iš Jėkabpilio (Latvija) sumontavo naujus vieno manualo, su pedalais vargonus. Juose buvo panaudoti senieji autentiški žvaigždiniai varpeliai ir akustinis būgnas (iki mūsų dienų šie įrengimai neišliko). Vargonų prospekto apačioje, ant choro baliustrados yra kartušas su fundacijos įrašu. Vargonų prospekto struktūra atstovauja tipiniam Vilniaus mokyklos meistrų prospektų pavyzdžiui – trys į priekį išsikišę bokštai (du aukšti, poligonaliniai šoniniai bokštai ir centrinis trikampis bokštelis) ir bokštus jungiantys du laukeliai. Autentiškoji griežykla buvo vargonų dešinėje. Autentiškas instrumentas neišliko. Autentiški yra tik prospekte buvusio registro Principal 4’ vamzdžiai.
Klaipėdos krašto tautos partija

Klaipėdos krašto tautos partija (vok. Memelländische Volkspartei) – politinė partija, veikusi Klaipėdos krašte 1925–1935 metais. Atstovavo miesto verslininkus, pramonininkus. Propagavo Vokietijos nacionalistų bei revanšistų idėjas. Vienu ar kitu metu partijos pirmininkais buvo pramonininkas Joseph Kraus (1877–1939), mokyklų patarėjas Richard Meyer (1885–1970), Klaipėdos burmistras Robert Grabow (1885–1945) ir teisininkas Wilhelm Brindlinger (1890–1967).
Šviesolaidis

Šviesolaidis – labai plonos (apie 1/200 mm skersmens) stiklo gijos ar gijų kabelis. Tai cilindrinis dielektrinis bangolaidis, kuriuo dėl visiško vidaus atspindžio išilgai ašies perduodama šviesa.

Šviesolaidžių gamyba ir taikymas

Šviesolaidžiai dažniausiai gaminami iš stiklo (aukštos kokybės silicio oksido SiO₂). Kartais įmaišant nežymų kiekį priemaišų, dažniausiai B, Ti, Ge ir pan. Technikoje šviesolaidžiais perduodama informacija, tikrinamas branduolinio reaktoriaus vidus, jie naudojami sunkiai prieinamoms vietoms apšviesti ir apžiūrėti. Medicinoje jais tiriamas skrandis, plaučiai ir kiti vidaus organai.
Cechanoveco miesto herbas

Cechanoveco miesto herbas (lenk. Herb Ciechanowca) – Cechanoveco miesto herbas, kur mėlynos užsklandos skydo fromos herbe vaizduojami du sukryžiuoti auksinės spalvos raktai ir tarp jų auksinės spalvos šešiakampė žvaigždė.
Raseinių hipodromas

Raseinių hipodromas – hipodromas, esantis Dumšiškiuose, Raseinių rajone, skirtas organizuoti lygiosioms žirgų lenktynėms.
2014 m. baigtas renovuoti hipodromas yra vienintelis Baltijos šalyse, tinkantis organizuoti lygiąsias žirgų lenktynes.
Raseinių hipodrome yra du bėgimo takai (žolės ir smėlio), įstiklinta tribūna, įrengta per 1500 sėdimų vietų žiūrovams, yra starto mašina.

Istorija

Raseinių hipodromas įrengtas 1989 m. per pirmąją Lietuvoje Olimpinę dieną. Tačiau žirgų sporto renginiai Lietuvoje neišpopuliarėjo, hipodromas iki 2006 m. nebuvo naudojamas. Tais metais Raseinių hipodrome vėl pradėtos rengti žirgų lenktynės.
LR ūkio ministerijos užsakymu 2008 m. parengtoje Lietuvos hipodromų plėtros studijoje Raseinių hipodromas įvardintas kaip vienas iš nedaugelio veikiantis ir vienas perspektyviausių. 2009–2013 m. sulaukus Europos Sąjungos struktūrinės paramos hipodromas renovuotas ir pertvarkytas. Renovacijai Europos Sąjunga skyrė daugiau nei 4 mln. litų. Siekiant organizuoti tarptautines lygiąsias žirgų lenktynes buvęs žirgų bėgimo tako ilgis prieš renovaciją – 1050 m – buvo per trumpas. Projekto metu rekonstruoti ir įrengti du žirgų bėgimo takai po 1000 m, rekonstruotos tribūnos, padidinant žiūrovų skaičių iki 1534 vietų. 
Po renovacijos pirmosios lygiųjų žirgų lenktynės Raseinių hipodrome įvyko 2014 m. birželio 1 d.
Gintaras Stanulis

Biografija

1999 m. Lazdijų Motiejaus Gustaičio vidurinės mokyklos mokytojas, instruktorius.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Lazdijų rajono skyriaus narys.
2000–2003 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše), Kontrolės komiteto pirmininkas.
Duoklė

Duoklė – seniausia, nuo viduramžių iki naujausių laikų išlikusi individuali, rečiau kolektyvinė prievolinė renta valdovo ar kurio kito žemvaldžio išlaikymui.

Istorija

Atsirado yrant gimininei bendruomenei ir įsitvirtinant vadams, kai išpopuliarėjo vaišės, dovanos jiems ir jų atstovams atvykus, karo nuostolių atlyginimas laimėjusiai genčiai. Ilgainiui duoklė tapo privaloma nuolatine rinkliava, darbo prievole angarija, arba valstybiniais mokesčiais (pagalvės, žemės) ir feodaline renta valdovui, žemvaldžiams.
Vakarų Europoje XII a. – XIII a. duoklė pakeitė lažą ir turėjo daugiau reikšmės nei kitur regiono socialinei ekonominei raidai, kaip pereinamoji stadija prie piniginės laisvųjų valstiečių rentos. Nuo XIV a. Vakarų Europoje duoklę pradėjo išstumti činšas, o XVI a. – XVIII a. ji visiškai išnyko. Vidurio ir Rytų Europoje duoklės ūkinė reikšmė nuo XV a. – XVII a. mažėjo, bet kartu su lažu ji buvo mokama iki XVIII a. – XIX a., kol jos liekanas pakeitė kiti mokesčiai. Mokėta natūra – maistu, gyvuliais, pašarais, malkomis, vėliau ir pinigais. Duoklės dydį ir pobūdį nustatydavo gaunantysis.

Lietuvoje

Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstiečiai duoklę, kiek žinoma, nuo XIII a. iki XIV a. duodavo medumi, vašku, žvėrių kailiais, šienu ir grūdais. XIV a. antroje pusėje pradėta imti pastovaus dydžio javų ir šieno duoklė dėkla. Galvijų duoklę duodavo kolektyviai. Nuo XVI a. pradžios didžiojo kunigaikščio, vėliau ir kitų feodalų valdose natūrinė duoklė imta keisti pinigine. Smulkiąją duoklę sudarė verpalai, maišai, naminiai paukščiai, kiaušiniai, apyniai. Ši ir duoklė linais, sėmenimis, grūdais, ypač avižomis, šiaudų kūliais kai kur išliko iki baudžiavos panaikinimo. Lažo neinantys ir duoklę mokantys valstiečiai buvo vadinami duoklininkais.
Leonas Baltrus

Leonas Baltrus-Baltrušaitis (g. 1933 m. kovo 23 d. Klaipėdoje) – Lietuvos dainininkas, dramatinis tenoras.

Biografija

Gimė Klaipėdos prekių stoties viršininko šeimoje. 1939 m. kovo 23 d. hitlerininkams užėmus Klaipėdą, šeimą tėvas išsiuntė į Kretingą. Vėliau šeima gyveno Šiauliuose, Vilniuje.
Muzikiniai Leono Baltrušaičio gabumai pastebėti anksti, jau 1943 m. su mokyklos choru Vilniaus radiofone tiesiai į eterį prie mikrofono dainavo „Santa Liučiją“. 1944 m. šeima pasitraukė į Vokietiją, nuo 1949 m. apsigyveno JAV.
Nuo 1953 m. dainuoti mokėsi Manheteno muzikos koledže Niujorke, Ročesterio Ystmeno muzikos mokykloje, Sirakūzų universitete. Perspektyviam dainininkui įvairias stipendijas skyrė ne tik JAV institucijos. 1956–1960 m. studijavo Vienos muzikos akademijoje, koncertavo Vokietijoje ir Didžiojoje Britanijoje. 1963 m. dainavo Čikagos lietuvių operos pastatytoje R. Leonkavalio operoje „Pajacai“. 1964 m. laimėtas konkursas Don Chose vaidmeniui Žoržo Bizė operoje „Karmen“ sukurti. Tik sušlubavusi sveikata (dvi širdies operacijos) neleido dainininko svajonėms išsipildyti.
1966 m. tobulinosi Romoje, operos teatro solisto tenoro Alfredo Lataro klasėje. 1967–1969 m. dainavo Ročesterio italų operos trupės „Verdi Opera Society“ spektakliuose. Dainavo JAV, Didžiosios Britanijos, Italijos, Vokietijos teatruose, koncertų salėse, dalyvavo tarptautiniuose festivaliuose. 1993–1995 m. dėstė Lietuvos muzikos akademijoje, koncertavo Vilniuje. 
Žmona architektė Elena Brundzaitė.
Lygumų valsčius

Lygumų valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Lygumai (carmečiu Sereikiai).
Herdas ir Makdonaldas

Herdo ir Makdonaldo salos (angl. Heard Island and McDonald Islands) yra negyvenamos salos Pietų vandenyne, nuo 1947 priklauso Australijai. Šiose salose yra vieninteliai aktyvūs ugnikalniai, priklausantys Australijai. Vienas iš jų, Mausonas, yra vienas iš aukščiausių už Australijos žemyno ribų esančių Australijos kalnų. Salų plotas 372 km².

Geografija

Herdo sala 368 km² ploto, kalnuota, be augmenijos, padengta ledynų. Reljefe dominuoja Mausono viršūnė – 2745 metrų aukšio aktyvus vulkanas.
Kitas vulkanas yra Makdonaldo saloje, po 75 000 metų neveiklumo 1992 metais jis išsiveržė; paskutinis išsiveržimas užfiksuotas 2005 metais.
Makdonaldo salos yra 44 km į vakarus nuo Herdo salos, labai mažos, akmenuotos. Sudarytos iš Makdonaldo salos 230 m aukščio, Plokščiosios salos 55 m ir Mejerio akmens. Plotas maždaug 4 km². Salose gyvena didelės ruonių, bei paukščių populiacijos.

Administracija

Administruojamos iš Hobarto. Salose nėra uostų.
Silvia Colloca

Biografija

Karjerą pradėjo kaip mecosopranas muzikiniame teatre. 2003 m. ji gavo vaidmenį TV seriale „L‘avvocato“, metais vėliau – filme „Van Helsingas“, tačiau teatras liko jos pagrindine veikla. 
2004 m. ištekėjo už australų aktoriaus Richard Roxburgh ir vėliau persikėlė gyventi į Australiją, kur toliau darbuojasi teatre.
Yra išleidusi 4 kulinarijos knygas. 2014 m. pagal vienos jų pavadinimą buvo sukurta 10 dalių laida „Made in Italy with Silvia Colloca“, 2016 m. – 8 dalių šou „Silvia‘s Italian Table“.
Silvia turi du sūnus (g. 2007 ir 2010) ir dukterį (g. 2017). Šiuo metu gyvena Sidnėjuje.
Leičiai (Šiauliai)

Istorija

1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Paežerių tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Neimantiškė – 2,4 km
Pamockė – 1,7 km
KURŠĖNAI – 11 km 
Vileišiai (Šiauliai) – 3 km
Šilėnai (Raudėnai) – 0,6 km
ŠIAULIAI – 33 km
Pūšiliai – 1,5 km
Numšiai – 1,7 km
Naujikai (Raudėnai) – 1,2 km
Šilėnai II – 1,9 km
Prancūzijos kolonijinės pajėgos

Prancūzijos kolonijinės pajėgos (pranc. Troupes Coloniales) - dalis Prancūzijos ginkluotųjų pajėgų, egzistavusi nuo XVII a. pabaigos iki 1960 m. ir buvusi dislokuota Prancūzijos kolonijinėje imperijoje. Pajėgų kareiviai būdavo verbuojami žemyninėje Prancūzijoje arba Prancūzijos kolonijose iš vietinių kolonijų gyventojų. Šios pajėgos suvaidino ryškų vaidmenį formuojant Prancūzijos kolonijinę imperiją, abiejuose pasauliniuose karuose ir pirmajame Indokinijos kare.

Uniformos

Kolonijiniai pėstininkų pulkai iki 1914 m. buvo uniformuoti panašiai kaip ir metropolijos pėstininkai, tačiau jų epoletai buvo su geltonais kutais, o kelnės mėlynos (metropolijos pėstininkų epoletai buvo su raudonais kutais, o kelnės - raudonos).
Kolonijinių pajėgų kareivių baltos, tamsiai mėlynos ar šviesios chaki uniformos su kamštiniais šalmais buvo vilkimos pagal aplinkybes. 1895-1905 m. Afrikoje ir Indokinijoje kolonijiniai kareiviai vilkėdavo žydras ar pilkas uniformas (bleu mecanicien). Pirmojo pasaulinio karo metais ir po jo kolonijinių pajėgų kareiviai ėmė vilkėti chaki uniformas, kai metropolijos pajėgų kareiviai vilkėdavo mėlynas uniformas. Mėlynas uniformas 1928-1939 m. buvo leista vilkėti kariškiams prancūzams, kurie savanoriais įstojo į kolonijinius pėstininkus ar kolonijinę artileriją.
Šaulių (tirailleur) pulkai Afrikoje iki 1914 m. dėvėjo raudonus fesus ir juosmens juostas ant tamsiai mėlynų arba chaki unifromų. Indokinijos dalinių kareiviai nešiojo skrybėles salacco ir vietinio stiliaus baltas, mėlynas ar chaki uniformas. Po Pirmojo pasaulinio karo chaki spalvos uniformos tapo norma iš vietinių gyventojų suformuotuose daliniuose. Fesus ir juosmens juostas dėvėjo su paradine uniforma iki XX a. 6-to dešimtmečio.
Šiuolaikiniai Troupes de Marine nešioja tamsiai mėlynus kepius su raudonais apvadais ir bronziniais inkarais, raudonomis juosmens juostomis ir geltonkučiais epoletais. Viešų ceremonijų metu šie tradiciniai aprangos elementai dėvimi su standartinėmis šviesiai smėlinėmis ar kamufliažinėmis Prancūzijos armijos uniformomis.
AWD-Arena

Istotija

1954 m. pastatytas Žemutinės Saksonijos stadionas (Niedersachsenstadion).
Nuo 1959 m. – Hannover 96 klubo namų arena.
Nuo 2003 m. kovo iki 2004 m. gruodžio mėnesio vyko stadiono rekonstrukcijos darbai. Stoge buvo sumontuotas apšvietimas iš 150 lempų (kiekviena skleidžia 1500 liuksų šviesą). Stadione sumontuotos 2 spalvotos švieslentės, kurių kiekvienos ekranas yra 41 m² ploto.
26 400 W, 66 garsiakalbių garso sistema garantuoja puikius garso efektus. Po rekonstrukcijos stadionas gali talpinti 49 000 žiūrovų.
2006 m. stadione buvo sužaistos penkerios XVIII pasaulio futbolo čempionato rungtynes.
Romualdas Miknevičius

Romualdas Miknevičius (1958 m. lapkričio 19 d. Vilniuje) – choro dirigentas.

Biografija

1966–1974 mokėsi Vilniaus 22-ojoje vidurinėje mokykloje, 1969–1974 lankė 4-ąją vaikų muzikos mokyklą (R. Narsčius ir Z. Abromavičiūtė mokė griežti akordeonu). 1974–1978 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. V. Ūsevičius). 1978–1983 choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. V. Masevičiaus klasė). 1991–1993 lankė vargonininkų kursus prie Lietuvos muzikos akademijos ir Vilniaus konservatorijos (dėst. J. Barkauskienė ir D. Sverdiolas). 1995 Vilniaus technikos universitete įgijo verslo vadybos magistro laipsnį.
Chorvedybos darbą pradėjo 1983 su Lentvario kilimų fabriko mišriuoju choru. 1985–1988 buvo Vilniaus valstybinio universiteto (VU) vyrų choro chormeisteris, 1988–1989 metais VU studentų mišriojo choro chormeisteris, 1992–1992 Vilniaus Švč. Jėzaus Širdies bažnyčios vargonininkas ir choro vadovas. 1989–1998 metais VU dėstytojų vyrų choro meno vadovas ir dirigentas. Choro koncertų programose buvo lietuvių ir užsienio kompozitorių kūriniai, religinė muzika. Vadovas chorą parengė 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei. 1995 Baltijos studentų dainų šventei „Gaudeamus-XII" Tartu (Estija), 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje. R. Miknevičius dirigavo jungtiniam chorui Vilniaus Vingio parke popiežiaus Jono Pauliaus II aukojamų šv. Mišių metu (1993).
Lietuvos chorų sąjungos narys (nuo 1998 revizijos narys).
Irina Katinienė

Biografija

Aukštąjį išsilavinimą įgijo Rostovo sporto mokykloje (Jaroslavlio sritis), tuometinėje Sovietų Sąjungoje. Kaip sporto gimnastė dalyvavo ir laimėjo įvairiose varžybose, pelnė aukštus sporto atskyrius. Po sunkios traumos nusprendė ir ėmėsi treniruoti mažas mergaites. Po 1980 metų tuometinis Vilniaus gimnastikos mokyklos (VGM) direktorius, lankęsis Rusijoje, pakvietė Iriną į Lietuvą. Priėmusi kvietimą, ėmė dirbti VGM trenere. Gyvendama Vilniuje, išmoko lietuvių kalbą, ištekėjo ir sukūrė šeimą su VGM treneriu M. Katinu.
Vilniuje nesant jokios gimnastikos įstaigos mažiems (3-4 metų) vaikams, sumanė įkurti privačią sporto mokyklą. Idėją parėmė LRT „Bėdų turgaus“ labdaros ir paramos fondas (vadovė žurnalistė Edita Mildažytė). Pardavusi nuosavą kolektyvinį sodą, 1998 metais įkūrė Vilniaus sportinės gimnastikos klubą „SKRYDIS“ Fabijoniškėse Šleževičiaus 7 ir jam iki šiol vadovauja kaip Klubo prezidentė, dirba trenere. Nuo 2014 m. Vilniaus miesto sporto centro Gimnastikos skyriaus trenerė.
Lietuvos sportinės gimnastikos rinktinės trenerė 2008 metų Pekino vasaros olimpinėse žaidynėse.
Teisėjauja Europos ir Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatuose. 2012 metų Londono vasaros olimpinių žaidynių, RIO de žaneiro vasaros olimpinėse žaidynėse, teisėja.

Šeima

Ištekėjusi. Vyras Mindaugas Katinas (g. 1954 m.), sporto pedagogas, nacionalinės kategorijos treneris, Lietuvos Edukologijos universiteto docentas. Augina 2 sūnus: Povilas ir Petras.
Hidra (palydovas)

Atradimas

Atradimo nuotraukos buvo padarytos 2005 m. gegužės 15 ir 18 d. Nepriklausomai palydovus atrado Maksas J. Mutchleris 2005 m. birželio 15 d. ir Andriu J. Stefflas 2005 m. rugpjūčio 15 d. Atradimas buvo paskelbtas 2005 m . spalio 31 d. palydovai buvo laikinai pavadinti S/2005 P 1 (Hidra) and S/2005 P 2 (Niktė).

Fizinės charaketristikos

Palydovas skrieja apie tą patį sistemos baricentrą ir toje pačioje plokštumoje kaip Charonas ir Niktė, tik 65 tūkst. km atstumu. Kitaip nei kitų Plutono palydovų, Hidros orbita nėra visiškai apvali. Jos ekscentricitetas yra 0.005 ± 0.001. Apskriejimo laikas (38,2 dienos) yra artimas 1:6 orbitiniui rezonansui su Charonu, bet laiko nesutapimas yra 0,3 %, tad spėjama, kad nėra aktyvaus rezonanso. Teorija, paaiškinanti tokia rezonansui artimą būklę teigia, kad ji atsirado prieš Charono migraciją išorėn, dėl ko atsirado trijų mėnulių sistema ir yra palaikoma 5 % Plutono-Charono gravitacinio lauko jėgos svyravimų.
Palydovo diametras yra maždaug 45 km. Hidra yra ryškesnė ir kiek didesnė už Niktę.
Hidra bus aplankyta kartu su Plutonu New Horizons misijos metu 2015 m.
Šuoliai į vandenį 2014 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse

Kvalifikacija

Kiekvienas nacionalinis olimpinis komitetas daugiausia gali gauti 4 kvotos vietas (po vieną kiekvienai rungčiai) ir išsiųsti du sportininkus (vieną vaikiną ir vieną merginą). Kaip rengėjai, Kinijai suteikia išskirtinė teisė išsiųsti 4 sportininkus, po du kiekvienai lyčiai. 8 sportininkus, po du kiekvienai rungčiai, išrinks Trišalė komisija. Likusios 36 vietos bus nuspręstos per vieną kvalifikacinį turą 2014 m.
Tam, kad galėtų dalyvauti jaunimo olimpiadoje, sportininkai turi būti gimę tarp 1996 m. sausio 1 d. ir 1998 m. gruodžio 31 d.
Andrėjus Kraučanka

Biografija

Kraučanka stambiausio masto varžybose debiutavo 2003 m. pasaulio jaunučių čempionate. tąkart aštunkovės rungtyje jis iškovojo sidabro medalį. Po metų Grosete vykusiame pasaulio jaunimo čempionate lengvaatletis pelnė aukso apdovanojimą. 2005 m. tapo Europos jaunimo čempionu. Nuo 2007 m. baltarusis varžosi saugusiųjų daugiakovių rungtyse. Tais pačiais metais Kraučanka pelnė Europos uždarų patalpų bronzą ir Europos iki 23 m. čempionato auksą. 2007 m. pasaulio čempionato metu buvo diskvalifikuotas ir rezultato neužfiksavo. 2008 m. tapo pasaulio uždarų patalpų vicečempionu ir olimpinių Pekino žaidynių sidabro laimėtoju. 2009 m. pasaulio čempionate sportininkui vėl nepasisekė ir surinkęs vos 8281 taškus jis liko dešimtoje vietoje. 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate Kraučankai sulūžo kartis, bet Lietuvos atstovas Darius Draudvila daugiakovininkui paskolino savo kartį ir Kraučanko galutinėje įskaitoje pelnė bronzą. 2011 m. Europos uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate sportininkas surinko 6282 taškus ir pelnė savo pirmąjį aukso medalį.