Joseph Pulitzer

Biografija

J. Puliceris gimė Mako mieste Vengrijoje, iš pradžių siekė karininko karjeros, tačiau dėl silpnos sveikatos ir prasto regėjimo buvo nepriimtas į Austrijos armiją. 1864 m jis emigravo į JAV, dalyvavo pilietiniame kare.

Karjera

Po karo J. Puliceris išvyko į Sent Luiso miestą Misūrio valstijoje, kur 1968 m. pradėjo dirbti vokiškame leidinyje „Westliche Post“. Įstojęs į Respublikonų partiją, 1869 m. buvo išrinktas į Misūrio valstijos Asamblėją. Tačiau po nepavykusių prezidento rinkimų ši partija subyrėjo, o J. Puliceris perėjo į demokratų pusę.
1872 m. J. Puliceris už tris tūkstančius JAV dolerių tapo leidinio „Post“ vienu iš savininkų, tačiau po metų savo dalį sėkmingai pardavė. 1879 m. jis įsigijo du leidinius – „St. Louis Dispatch“ ir „St. Louis Post“ – ir, juos sujungęs, pradėjo leisti „St. Louis Post-Dispatch“, kuris iki šiol yra vienas didžiausių Sent Luiso dienraščių. Būtent per šį laikraštį J. Puliceris pagarsėjo kaip žmogus, viešai demaskavęs politinę korupciją ir kritikavęs populistinį požiūrį.
1882 m. J. Puliceris už beveik 350 tūkst. dolerių įsigijo Niujorko laikraštį „New York World“, kuris kasmet patirdavo apie 40 tūkst. dolerių nuostolių. J. Puliceris savo dėmesį pradėjo kreipti į viešąjį interesą, skandalus ir sensacingumą. 1885 m. jis išrinktas į JAV Atstovų rūmus, tačiau po kelių mėnesių atsistatydino. 1887 m. į darbą Puliceris priėmė žinomą žurnalistinio tyrimo specialistę Neli Blai. 1885 m. „New York World“ pradėjo leisti pirmąjį spalvotą komiksą „Geltonasis vaikis“ (autorius Ričardas F. Autkoltas). Netrukus šio leidinio tiražas nuo 15 tūkst. šoktelėjo iki 600 tūkst.
Tačiau Puliceris neišvengė konkurentų atakų – leidinio „New York Sun“ redaktorius pavadino jį „žydu, kuris išsižadėjo savo religijos“. Tuo buvo siekiama iš Pulicerio perimti žydų tautybės auditoriją. Tačiau blogėjanti žurnalisto sveikata privertė jį pasitraukti iš aktyvios veiklos, vis dėlto jis nenustojo domėjęsis leidinio reikalais ir atostogaudamas Bar Harbore Meino valstijoje, ir savo rūmuose Niujorke.
1985 m. žiniasklaidos magnatas Viljamas Randolfas Herstas įsigijo „New York World“ konkurentą „New York Journal“, tai stipriai lėmė šių leidinių kovą dėl tiražų. Šis varžymasis, ypatingai nušviečiant 1898 m. Ispanijos-Amerikos karą, lėmė geltonosios žurnalistikos termino atsiradimą.
Kai „New York World“ paskelbė apie neteisėtą JAV valdžios poelgį sumokant 40 mln. dolerių Prancūzijos Panamos kanalo kompanijai, 1909 m. J. Puliceris buvo apkaltintas JAV prezidento Teodoro Ruzvelto ir finansininko Džono Pierponto Morgano šmeižtu. Tačiau teismas priėmė laisvai spaudai palankų sprendimą.

Kolumbijos universitetas

1892 m. J. Puliceris Kolumbijos universiteto (JAV) vadovui Setui Lau (Seth Low) pasiūlė įkurti pirmąją žurnalistikos mokyklą ir skyrė tam pinigų. Tačiau universitetas, nesužavėtas tokiu pasiūlymu, paramos atsisakė. 1902 m. naujasis vadovas Nikolas Murai Bulteris (Nicolas Murray Bulter) buvo palankesnis žurnalistikos mokyklos ir apdovanojimų idėjai, tačiau Pulicerio svajonė išsipildė tik po jo mirties. Iš žurnalisto skirtų 2 mln. dolerių 1912 m. buvo įkurta Kolumbijos universiteto magistrantūros studijų žurnalistikos mokykla (angl. Columbia University Graduate School of Journalism). Tačiau tuomet jau gyvavo Pulicerio reikalavimu įsteigta Misūrio žurnalistikos mokykla prie Misūrio universiteto. Šiandien Kolumbijos universiteto magistrantūros žurnalistikos mokykla yra laikoma viena prestižiškiausių pasaulyje.

Palikimas

1917 m. pagal žurnalisto ir leidėjo norus buvo įteiktos pirmosios Pulicerio premijos. Nuo tada jos tapo kasmetinėmis. Vėliau pradėtos teikti premijos prozos, muzikos, fotografijos ir poezijos srityse.
J. Puliceris šiandienei žurnalistikai paliko komiksus, sporto, drabužių madų apžvalgas, taip sujungdamas informatyvumą su pramoga.