google/wiki40b huggingface dataset:
Janas Jaščaninas

Janas Jaščaninas (g. 1940 m. sausio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos biologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, lengvaatletis.

Biografija

1964 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1983 m. biologijos mokslų daktaras.
1957–1967 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės narys, 10 kartų Lietuvos kūjo metimo čempionas ir daugkartinis rekordininkas, 1957 m. ir 1958 m. – TSRS kūjo metimo jaunių čempionas ir rekordininkas.
1968–1981 m. dėstė Vilniaus inžineriniame statybos institute. Nuo 1981 m. Lietuvos kūno kultūros instituto (nuo 1999 m. Lietuvos kūno kultūros akademija) dėstytojas, 1981–1986 m. Kūno kultūros teorijos ir metodikos, 1986–1991 m. Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėjas. Nuo 1991 m. profesorius. 1985 m. įkūrė Žmogaus motorikos laboratoriją. Nuo 1991 m. dar ir Ščecino universiteto (Lenkija) profesorius.

Mokslinė veikla

Paskelbė daugiau kaip 200 mokslo darbų apie žmogaus motorikos neurofiziologinius ypatumus, griaučių raumenų bioelektrinį aktyvumą, sportininkų raumenų funkcijos adaptacinius kitimus, specializuotų treniruotės krūvių bioenergetikos ypatumus ir involiucinius žmogaus organizmo senėjimo pokyčius. 4 išradimų autorius.
Viačeslavas Ragozinas

Viačeslavas Ragozinas (rus. Вячеслав Васильевич Рагозин; g. 1908 m. spalio 8 d. Sankt Peterburgas – 1962 m. kovo 11 d. Maskva) – rusų šachmatininkas, didmeistris (1950 m.), Tarptautinis korespondencinių šachmatų didmeistris (ICCGM, 1959 m.), tarptautinis arbitras (1951 m.), Pasaulio korespondencinių šachmatų čempionas (1958–1962 m.).

Biografija

SSRS sporto meistras (1930 m.). FIDE Viceprezidentas nuo 1950 iki 1961 m. Michailo Botviniko sekundantas. Nuo 1946 iki 1962 metų žurnalų „Šachmatai SSRS“ ir „Šachmatų biuletenis“ vyriausiasis redaktorius.
Beržų kompleksas

UAB Beržų kompleksas – kiaulininkystės ir mėsos perdirbimo įmonė Jonavos rajone. 200 darbuotojų (2009 m.). Didžiausia pasiekta apyvarta – 27 mln. (1997 m. ir 1998 m.), pelnas 2,6 mln. Lt (1997 m.).
Adresas – Šilų kaimas, Šilų seniūnija, Jonavos rajonas, LT-55463.

Istorija

1976 m. įkurta Beržų tarpūkinė gyvulininkystės įmonė. Veiklos pradžioje buvo auginamos tik kiaulės.
1991 m. perregistruota ir pavadinta Beržų gyvulininkystės įmone.
1993 m. privatizuota, įkurta AB „Beržų kompleksas“.
1995 m. pastatyta skerdykla, pradėjo veikti mėsos perdirbimo cechas (gamybiniai pajėgumai leidžia visas komplekse užaugintas kiaules skersti vietoje ir gaminti mėsos gaminius). Nuo 1995 m. vasaros auginama 12 000 kiaulių. Įsigijo pagalbinės gamybos padalinius, kurie padeda mažinti gamybos savikainą. Ne visiškai pasiteisino 1995 m. liepos mėn. nupirkta tuomet sunkiai egzistavusi AB „Jonavos pienas„ (pieninėje ketinta gaminti pieno miltus, o dėl kitos pieno produkcijos tikslingumo abejota), kartu su įmone buvo perimta ir beveik 1 mln. Lt skolų.
1997 m. pastatytas kombinuotųjų pašarų gamybos cechas (padėjo sutaupyti po 80-100 Lt/t). Jame 30 žmonių gamino 60 rūšių virtus ir rūkytus mėsos gaminius. Juos realizuoja 2 nuosavose parduotuvėse Jonavoje, taip pat prekybos centruose Vilniuje, Marijampolėje, Utenoje, Panevėžyje.
1998 m. investuota 1,2 mln. Lt, o įmonės pelnas – 522 000 Lt.
1999-2000 m. į įmonės automatizavimą investavo beveik po 0,5 mln. Lt. 1999 m. kompiuterizavo kiaulių šėrimą – įrengė vokiečių gamybos „Raifeisen“ šėrimo liniją (kaina 427.000 Lt). Kompiuteris pakeitė 5 šėrikus. Taupiau naudojami pašarai. 1999 m. įsirengė ir suomišką katilinę (372 000 Lt). 2000 m. įsigijo modernią pakavimo, etikečių klijavimo ir mėsos pjaustymo įrangą. 1999 m. apyvarta sumažėjo nuo 16 mln. Lt iki 12 mln. Lt (nors produkcijos parduota tiek pat, kaip ir 1998 m. – 1 945 tonų).
2002 m. bendrovė perregistruota į UAB „Beržų kompleksas“. Įdiegė kompiuterizuotą šėrimo liniją, turi modernų malūną, kuriame gamina pašarus. Apie 70 % produkcijos sudarė skerdiena, likusi dalis – perdirbimo ceche apdorota mėsa. Didžioji dalis skerdienos parduodama „VP Market“, o produkcija daugiausia platinama per smulkiuosius prekybininkus. Įgyvendino ES SAPARD programos finansuojamą 3,2 mln. Lt vertės investicinį projektą. 2002 m. buvo auginama 17 500 kiaulių. Pagal atskirus gamybos pastatų ir technologijų statybos ir atnaujinimo etapus, pastatyta moderni 2 400 vietų kiaulidė.
2004-2005 m. modernizavo kiaulių skerdyklą ir mėsos perdirbimo cechą. Atlikus bendrovės rekonstrukciją buvo gautas ES veterinarijos priežiūros numeris (sertifikatas), suteikiantis teisę parduoti produkciją ES šalyse. Modernizuota įmonė pilnai atitinka nacionalinius ir Europos Sąjungos keliamus higienos, veterinarijos, sanitarijos, maisto kokybės, gyvulių gerovės ir aplinkosaugos reikalavimus bei standartus.
2007 m. apyvarta – 22,238 mln. Lt. Ikimokestinis pelnas 0,224 mln. Lt. Darbuotojų skaičius – 180.
2011 m. Beržų komplekso kiaulių fermą nusiaubė kiaulių maras. Įmonė buvo priversta uždaryti vardinę parduotuvę. 2012 m. atnaujinta įmonės veikla.
Fiorentinas

Istorija

Vietovė apgyvendinta dar iki romėnų laikų.
Imbiero vakarai

Imbiero vakarai („Užėjau pas draugą, arba Imbiero vakarai“) – trumposios prozos festivalis, nuo 2004 m. kas antrais metais rengiamas Alytuje. Festivalis skirtas rašytojo ir vertėjo Jurgio Kunčino atminimui. Festivalio metu vyksta literatūriniai skaitymai bei koncertai, teikiama Jurgio Kunčino vardo premija bei kelios kitos premijos.
Tiesioginiai veiklos metodai

Tiesioginiai veiklos metodai – politinių jėgų naudojami veiklos metodai, tiesiogiai siekiantys įvairių partijos programą atitinkančių tikslų. Jie skiriasi nuo netiesioginių veiklos metodų, kuriais pirmiausia siekiama įsitvirtinti parlamente ir kitose panašiose valdžios struktūrose.
Įvairių socialinių grupių taikomų metodų pavyzdžiai gali būti streikas, boikotas, piketas, bauginimai, sabotažas ir panašiai. Juos gali taikyti ne vien darbininkai prieš darbdavius, bet ir darbdaviai prieš darbininkus (lokautas, masiniai atleidimai ar bauginimas jais). Kai kurie šių metodų dažnai būna susiję su visuomenėje galiojančios tvarkos pažeidimais ir teisiniu požiūriu nėra legalūs. Tačiau patyrę visuomenės veikėjai sugeba rasti bei taikyti ir legalius tokios kovos metodus.
Net ir šalies valdžios neteisėtais laikomi veiksmai kai kada nėra tokie moraliniu požiūriu. Daugumą kovos už nepriklausomybę metodų, Lietuvai atsiskiriant nuo Sovietų Sąjungos, greičiausiai galima priskirti būtent šiai kategorijai. Stabiliose valstybėse šie metodai dažniausiai taikomi įvairių su darbo santykiais susijusių konfliktų metu.
Kiratardžunyja

„Kiratardžunyja“ (skr. किरातार्जुनीय = Kirātārjunīya – 'Kiratas ir Ardžuna') – indų poeto Bharavio epinė poema, datuojama ~VI a., laikoma vienu iškiliausių klasikinės sanskrito literatūros veikalų. Šis kūrinys pasižymi ne tik išraiškingais aprašymais, metaforų, palyginimų gausa, bet ir itin grakščia sanskrito vartosena, eilėdaros galimybių atskleidimu. „Kiratardžunyja“ kūrinio pavadinimas reiškia „Kirata ir Ardžuna“; poemoje aprašomas vieno pagrindinių „Mahabharatos“ veikėjų, Pandavų atstovo Ardžunos, dvikova su kiratu (kalniečiu), apsimetusiu Šiva. Siužetas tiesiogiai remiasi „Mahabharatos“ „Miško knygoje“ (Vana parva) pasakojamais įvykiais apie tai, kaip karalystę pralošę Pandavai priversti klajoti miške ir kaip, Vjasos paragintas, Ardžuna imasi askezės, kad įgautų dieviškuosius ginklus.

Siužetas

Kūrinio pradžioje vaizduojamas pas Pandavų vyriausiąjį brolį Judhišthirą sugrįžęs žvalgas, kuris turėjęs sekti įvykius Kauravų užvaldytoje karalystėje. Išgirdę žvalgo pasakojimą, Judhišthiros brolis Bhyma bei žmona Draupadė ragina kilti į karą, tačiau Judhišthira laikosi nuosaikiai. Vėliau pasirodo išminčius Vjasa ir pataria Ardžunai imtis askezės, kad gautų dangiškuosius ginklus, kurie leistų laimėti karą. Ardžuna, pasinaudojęs patarimu, iškeliauja į kalnus ir atsideda askezei, skirtai dievui Indrai. Tačiau Indra nenori, kad mirtingasis pasiektų tokią šlovę kaip jis, ir siunčia Ardžunai dangiškųjų Gandharvų ir Apsarsų pulką, kad šiam išblaškytų askezę. Tačiau Ardžuna atsispiria dangaus muzikantų ir gražuolių gundymams, todėl Indra nusileidžia pas išmėginimą išlaikiusį Pandavą ir pataria jam paskirti askezę Šivai. Tada Aržuna atlieka askezę Šivai, kol pasirodo kalnietis medžiotojas (kiratas) su būriu moterų ir palydovų. Tuomet Ardžuna susigrumia su juo dėl nušauto šerno. Galiausiai paaiškėja, kad kalnietis – tai Šiva. Dievas, patenkintas Ardžunos ryžtu ir didvyriškumu, jam suteikia trokštus dangiškuosius ginklus.
Kapirotas

Kapirotas (isp. Capirote) – smailiaviršūnė kūgiška aukšta kepurė, kurias dėvi Ispanijoje Velykų apeigų persirengėliai Sevilijoje ir kai kuriose kitose Ispanijos vietovėse.
Džindža

Istorija

Nedidelio kaimo vietoje britai įkūrė Džindžą 1907 m., kaip Busogos provincijos sostinę. Miestas išaugo nutiesus geležinkelį ir įrengus uostą.
Sofena

Geografija

Sofena buvo kalnuotas kraštas, per kurį ėjo rytiniai Tauro kalnai. Ji apėmė Tigro upės aukštupį ir dalį Aracanio upės baseino. Regione taip pat buvo didelis Hazaro ežeras. Į šiaurę nuo jos buvo Aukštutinė Armėnija, į rytus – Aldznikas, į šiaurės rytus – Turuberanas, į šiaurės vakarus – Mažoji Armėnija, į pietvakarius – Komagena.
Sofenoje išskiriami ir smulkesni regionai: Ancitenė, Chorzanas, Belabitenė, Ingilenė, Sofanena.
Socialinė žiniasklaida

Socialinė žiniasklaida – internetinis turinys, kurį interneto naudotojai kuria naudodamiesi lengvai prieinamomis technologijomis, leidžiančiomis paprastai sukurti, patalpinti ir paskleisti informaciją. „Vikipedija“, „Wikia“ (kt. viki projektai), tinklaraščiai, mikrotinklaraščiai, socialiniai tinklai, diskusijų forumai priskiriami prie tokio pobūdžio turinio.

Socialiniai tinklai ir programėlės

Didesni socialiniai tinklai bei pokalbių ir žinučių programėlės pateikia bent kartą per mėnesį prisijungiančių vartotojų (angl. monthly active users) skaičių, tačiau vis dažniau skelbiamas bent kartą per dieną prisijungiančių vartotojų (angl. daily active users) skaičius. Kiti nišiniai tinklai bei programėlės pateikia tik unikalių lankytojų arba prisiregistravusių naudotojų skaičių, nes paprasčiausia jų daug ir neturi.
VILBRA Verslo centras

VILBRA Verslo centras (dar kitaip Naujamiesčio verslo centras) yra 2004 metų vasarį įrengtas verslo centras, esantis Vilniuje. Stiklo fasado komerciniai pastatai išsidėstę prie pagrindinio kelio iš Vilniaus oro uosto į Gedimino prospektą ir Senamiestį. Verslo centras yra Naujamiestyje, Švitrigailos gatvėje. 
Biurų pastatuose yra 12 500 m² nuomojamo ploto. Patalpų apdaila atitinka "A" klasės biurų reikalavimus. Pastatė Bendrovė „Vilbra“ (direktorius Vygantas Brajis).
Sostinės žodis

Sostinės žodis – Vilniaus miesto savivaldybės savaitraštis, ėjęs 1994 m.

Istorija

Rašė sostinės ūkinio ir visuomeninio gyvenimo klausimais, skelbė miesto savivaldybės oficialius dokumentus, jų komentarus. Tiražas 1500 egz. Išėjo 26 numeriai.
Redagavo redakcinė kolegija: A. Lisauskas ir kt.
Balimena

Istorija

Miestas buvo pradėtas statyti karaliaus Karolio I leidimu 1626 metais.
Saulius Gintautas

Biografija

1981–1990 m. mokėsi Rokiškio 3-iojoje vidurinėje mokykloje (dab. Rokiškio Romuvos gimnazija), sekėsi tikslieji mokslai, dalyvavo matematikų olimpiadose, lankė šaudymo būrelį, žaidė rajono krepšinio komandoje. 1990–1995 m. mokėsi Vilniaus aukštesniojoje elektronikos mokykloje, įgijo radiotechniko kvalifikaciją. 1997 m. įstojo ir 2002 m. baigė verslo ekonomiką Lvovo Ivano Franko nacionaliniame universitete. 2003 m. įstojo į Lietuvos teisės universiteto viešojo sektoriaus ekonomikos magistrantūrą.
1992 m. radijo ir televizijos laboratorijos laborantas, 1994 m. Rokiškyje įsteigė gamybinę komercinę kabelinės televizijos įmonę, kuri teikia kabelinės televizijos ir interneto paslaugas Rokiškio mieste, UAB „Zirzilė“ direktorius. 1996 m. Ukrainoje įsteigė televizijos ir radijo kompaniją „Buzany“.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys.
Nuo 2007 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.
2001 m. Lietuvos kabelinės televizijos asociacijos prezidiumo narys.
Sutuoktinė Ina, vaikas Ugnius.
Švaininkai

Istorija

Švaininkai (Swanike), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių.
Julius Malelė

Julius Malelė (g. 1932 m. rugsėjo 17 d. Rokiškio raj., Obelinės kaime) – imtynininkas, imtynių treneris.

Biografija

Gimė 1932 m. rugsėjo 17 d. Rokiškio raj., Obelinės kaime. 1956 m. baigė KKI ir buvo paskirtas dirbti į Anykščius – Kūno kultūros ir Sporto klubo pirmininku. 1957 m. subūrė imtynių sekciją. Iki 1961 m. dirbo visuomeniniais pagrindais. 1965 m. pradėjo dirbti etatiniu treneriu sporto mokykloje. 1971 m persikėlė į Klaipėdą ir dirbo Vaikų jaunimo sporto mokyklos imtynių treneriu. 1975 m. buvo išrinktas miesto tarybos pirmininku. 1982–1985 m. dirbo SD "Žalgiris" kompleksinės VJSM direktoriumi. 1985–1996 m. specializuotos olimpinio rezervo VJSM direktorius. 1985–2000 m. Klaipėdos imtynių sporto mokyklos direktorius (dabar dvikovinių sporto šakų centras "Heraklis"). Vieną kadenciją turėjo Lietuvos imtynių federacijos teisėjų kolegijos pirmininko.

Pasiekimai

Pasiekimai, dirbant trenerio darbą: M. Slavenskas – SSRS moksleivių čempionato 3-ios vietos laimėtojas; Baltijos šalių moksleivių pirmenybėse 4 vieta. Ne kartą ruošė moksleivių rinktinę sąjunginėms varžyboms, jaunimo komandą SSRS Tautų spartakiadai. Rajono komanda tapo daugkartine respublikos moksleivių, jaunių pirmenybių nugalėtoja. Jo pavyzdžiu kūrėsi imtynių mokyklos ir kituose rajonuose, treniravo šalies moksleivių, jaunių, jaunimo rinktines. Nuo 1992 m. Lietuvos Respublikos sambo federacijos viceprezidentas.
Apdovanotas medaliu "Už nuopelnus sportui".
Viešvėnų herbas

Aprašas

Herbo skydo žaliame lauke du auksiniai medžioklės sakalai, vienas nuo kito atskirti banguotu sidabriniu dešiniuoju kaspinėliu.

Istorija

2003 m. liepos 23 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 168. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.
Dvidža

Dvidža (skr. Dvija - 'du-kart-gimęs') – terminas, kuris hinduizme apibūdina vyriškos lyties trijų aukščiausių varnų (brahmanai, kšatrijai, vaišijai) asmenis, kurie (dažniausia vaikystėje 8-12 metų amžiaus) praėjo Upanayanam ritualinį įšventinimą.
Senovinė Asvalayana sutra teigia, kad ne-dvidža vaikas irgi gali patapt dvidža, jeigu jis trokšta laikytis prievolių, kurios priklauso toms varnoms.
Pranciškus Cetneris

Biografija

Lenkijos bajorų Cetnerių giminės atstovas, herbo „Przerowa“ savininkas. Lvovo seniūno Jono Cetnerio (m. 1680) ir Sofijos Anos Danilovič, Karūnos didžiojo pataurininkio Mikalojaus Danilovičiaus (m. apie. 1676) dukters sūnus. Kasperas Naseckis klaidingai tapatina jį Terebovlės ir Ščirovicko seniūno vyresnio brolio Aleksandro Cetnerio tėvu.
Aktyviai dalyvavo Lvovo žemės (Rusios vaivadija) visuomeniniame-politiniame gyvenime. 1712 metais jis buvo išrinktas deputatu (pasiuntiniu) į seimą nuo Lvovo žemės. 1714 metais Pranciškus Cetneris buvo paskirtas Smolensko vaivada, bet ir toliau dalyvavo Lvovo gyvenime.
Nuo 1702 metų Bugo Kamiankos seniūnas, 1727 metais gavo valdyti Verbelsko seniūniją. 1702–1703 metais gavo iš karaliaus leidimą rinkti savanorius į šarvuotą įgulą.
Antanas Janonis

Biografija

1946 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1955 m. biologijos mokslų kandidatas.
1948–1981 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1948–1951 m. ir 1953–1955 m. šio instituto direktoriaus pavaduotojas, 1952–1981 m. Botanikos katedros vedėjas; nuo 1971 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Biologijos mokymo eksperimentinės metodikos pradininkas Lietuvoje. Sukūrė grupinio ir diferencijuoto biologijos mokymo modelių, biologijos dėstymo vidurinėse ir aukštosiose mokyklose metodų. Tyrė vėdryninių šeimos augalų nuodingąsias medžiagas.
Jaguar Racing

Istorija

Pirmam savo sezonui ekipa pasirinko du pilotus iš Didžiosios Britanijos – Eddie Irvineą ir Johny Herbertą, taip sudarydami pilnai anglišką komandą. Deja, tik Monake ekipa finišavo 4 vietoje, o sezoną baigė vos su 4 taškais ir užėmė tik 9 vietą galutinėje įskaitoje. Visus taškus surinko I. Irvine’as.
2001 m. sezonas neparodė jokių tobulėjimo ženklų, net ir padedant tris kartus Formulės 1 čempionui Niki Lauda kaip vienam iš ekipos patarėjų, komanda sugebėjo tik vieną kartą užlipti ant podiumo (šį kartą vėl Monake) – 3 vieta. Naujasis pilotas Pedro de la Rosa sėkmingiau lenktyniavo nei J. Herbertas ir du kartus finišavo, laimėdamas taškų.
2002 m. pradžioje Ford kompanija nepatenkinta ekipos rezultatais davė dar dvejus metus gerų rezultatų pasiekimui. Šiais metais pakartotas geriausias rezultatas – trečia vieta, šį sykį Italijos GP.
Nuo 2003 m. įsigaliojo nauja taškų skyrimo taisyklė, pagal kurią, taškai duodami pirmiems 8 finišavusiems. Tai šiek tiek padėjo Jaguar ekipai, mat ji dažnai finišuodavo pirmajame aštuntuke. Surinkta 18 taškų, tačiau vieta galutinėje įskaitoje nepakilo aukščiau 7 vietos.
2004 m. pabaigoje Ford kompanija nusprendė parduoti Jaguar ekipą, mat ši nedavė tikėtų rezultatų. Šiuo pasiūlymu susigundė Red Bull energetinių gėrimų kompanija, o savo ekipą pavadino Red Bull Racing, kuri debiutavo 2005 m. sezone.
Jaguar ekipai galutinėje įskaitoje tris kartus pavyko būti 7 vietoje, po vieną kartą 8 ir 9 vietose. Per penkerius metus ji du kartus buvo užlipusi ant podiumo.
Dragon Ball Z: Battle of Gods

Siužetas

Filmo veiksmas vyksta praėjus keleriems metams po kovos su Bū.
Bilsas – sunaikinimo Dievas, kuriam buvo pavesta išlaikyti tvarką visatoje, pabunda iš ilgo miego. Išgirdęs gandus, kad kažkoks sajanas įveikė Fryzą, nukeliauja pas tą sajaną (Son Goką) ir meta jam iššūkį kautis. Gokas visiškai neišsigandęs puola Bilsą, tačiau skaudžiai pralaimi ir krenta be sąmonės.
Tuo metu žemėje vyksta Bulmos gimtadienio vakarėlis. Bilsas įveikęs Goką ieško stipresnių priešininkų, todėl nuvyksta ten. Vedžitas pamatęs Bilsą ir supratęs, kad jis piktadarys ir lengvai susitvarkė su Goku, stoja į kovą su naujuoju priešininku. Deja, Vedžitas taip pat skaudžiai pralaimi. Tai pamatę Krilinas, Pikolas, Kiborgė-18 ir Tenšinhanas taip pat pabando pasipriešinti Bilsui, tačiau nesėkmingai. Galiausiai Gokas, sužinojęs, kad yra dieviškojo sajano forma, surenka Drakono rutulius ir paklausia Šenlongo, kaip įgauti tokią formą. Šenlongas atsako, kad pirmiausia jam reikėtų surasti šešis sajanus. Gokas, pamatęs, jog visų pažįstamų sajanų yra tik penki, pasikviečia Vedžito brolį Tarblą.
Vėliau Gokas finalinėje kovoje virš Žemės dar kartą susigrumia su Bilsu. Kovos įkarštyje Gokas virsta dieviškuoju sajanu, tačiau vis dėlto Bilsas laimi. Po kovos Bilsas pasikėsina sunaikinti Žemę, nes buvo pažadėjęs, kad jei niekas jo neįveiks, jis sunaikins ją. Tačiau išsekus jėgoms po alinančios kovos su Goku, jam tepavyksta sunaikinti vos kelias uolas. Viskas baigiasi tuo, kad Bilsas iškeliauja į savo namus ir ten užmiega trejiems metams.
Latvijos ryšiai

Laikraščiai

Didžiausi Latvijos laikraščiai yra „Diena“, „Nepriklausomas Ryto laikraštis“ ir „Latvijos Laikraštis“.

Radijas

Reguliarios radijo transliacijos Latvijoje prasidėjo 1925 m. lapkričio 1 d. – treji metai po pirmos radijo transliacijos Europoje, Londone. Pirmoji privati radijo stotis – Radio SWH – Latvijoje pradėjo dirbti tik 1993 m. Šiuo metu Latvijoje veikia 9 radijo stotys, tik Rygoje – 22 ir 18 regioninių stočių.

Televizija

Latvijoje pirmojoje iš Baltijos valstybių pradėjo veikti televizija. Iki to laiko Tarybų Sąjungoje televizija veikė tik Maskvoje, Leningrade (dabar Sankt Peterburgas) ir Kijeve. Latvijos Televizija pirmąsias reguliarias radijo transliacijas pradėjo 1954 m. lapkričio 6 d. 1968 m. pradėjo veikti spalvota televizija. 1991 m. įkurta pirma privati latviška televizija.
1998 m. vasario 2 d. Latvijos Televizija, LNT, 31 kanalas (dabar TV3 Latvija) ir „TV Rīga“ (dabar TV5) pradėjo naudoti naują spalvų kodavimo standartą PAL (angl. Phase Alternating Line). 2002 m. gegužę prasidėjo skaitmeninės televizijos bandymai.

Internetas

Internetu Latvijoje pradėta naudotis 1990 m. viduryje. 1999 m. lapkričio 26 d. sujungus kelias interneto svetaines buvo įkurtas portalas Delfi. Šiuo metu Latvijoje populiariausi portalai yra socialiniai tinklai Draugiem.lv ir one.lv. Taip pat yra populiarūs naujienų portalai tvnet.lv ir diena.lv, skelbimų portalas – ss.lv, bei daugelis interneto parduotuvių.
Charabakoa

Istorija

Dar prieš Espanjolos saloje išsilaipinus Kristupui Kolumbui miesto teritorijoje gyveno tainai. Manoma, kad miesto pavadinimas kilo nuo žodžių Jaraba ir Coa, reiškiančių „Vandenų žemė“. Miesto apylinkėse lankėsi ispanų konkistadorai, ieškodami aukso.
1854 m. buvo įsteigtas karinis postas ir oficialiai įkurtas Charabakoos miestelis. 1858 m. rugsėjo 27 d. miestelis įgavo savivaldybės statusą.
Pašėlusi širdis

Siužetas

Kantri muzikos dainų kūrėjo ir atlikėjo Bado Bleiko gyvenimas prabėgo kelyje. Visą laiką vienas, daug alkoholio ir moterų, daug važiavimo iš vienos vietos į kitą... Paskutinė proga pakeisti savo likimą – jauna žurnalistė Džeinė. Bet koks sunkus gali būti gyvenimas „Pašėlusios širdies“ vyrui...
Stephen Christopher Rowell

Stephen Christopher Rowell (g. 1964 m. gegužės 9 d.) – medievistas, istorijos mokslų daktaras, Lietuvos istorijos instituto vyr. mokslo darbuotojas, vertėjas.

Biografija

Kembridžo universitete 1991 m. įgijo filosofijos mokslų daktaro (Ph. D. (Cantab)) laipsnį už studiją „Krikščionybės vaidmuo paskutinėje Europos pagoniškoje valstybėje: Lietuva 1315–1342“ (The role of Christianity in the last pagan state in Europe: Lithuania, 1315-1342). Iki atvykimo į Lietuvą dirbo Kembridžo universiteto padaliniuose: Šv. Marijos Magdalietės koledže (Magdalene College) ir Klaros koledže (Clare College). Tyrinėjo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ankstyvąją istoriją, dirbo Vokietijos, Lenkijos, Lietuvos, Latvijos, Estijos, Rusijos, Vatikano ir kt. valstybių archyvuose. Surinktos medžiagos pagrindu parengė studiją Lithuanian Ascending, kurią 1994 m. išleido Cambridge University Press leidykla (iki 2000 m. išleistos trys papildomos knygos laidos). 1993 m. Alvydo Nikžentaičio kvietimu atvyko dirbti į Klaipėdos universitete įsteigtą Vakarų Lietuvos ir Prūsijos istorijos centrą. Dėstė Klaipėdos universitete profesoriaus pareigose, 1998–1999 m. buvo minėto centro direktorius. Nuo 1999 m. rudens dirba Lietuvos istorijos instituto Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės istorijos skyriuje vyr. mokslo darbuotoju, yra šio instituto leidžiamo mokslinių darbų anglų kalba leidinio Lithuanian Historical Studies vyr. redaktorius. 2004 m. Vilniaus miesto savivaldybės už nuopelnus mokslui apdovanotas Šv. Kristoforo statulėle.
Počkūnai

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui.  1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Podhalė

Podhalė – Lenkijos pietinis regionas, esantis Tatrų papėdėje.

Vietinis folkloras

Regionas yra garsus savo folkloro tradicijomis, kurias atnešė Lenkijos ir Transilvanijos gyventojai XIV–XVII a. vykstant migracijai. Podhalė yra istorinė Mažosios Lenkijos dalis, kurios sostinė yra Krokuva.

Lankytini objektai

Regiono populiariausios lankytinos vietos yra Zakopanės kalnų kurortas ir Morske Oko ežeras, kuris, pasak vietinės lefendos, požeminiais koridoriais yra sujungtas su Adrijos jūra. Naujasis Targas, esantis prie Dunajeco upės, yra regiono centras.
Aleksandras Konstantinas Mykolas Pliateris

Biografija

Paveldėjo Vilkėno dvarą, kuriame nuolat gyveno, pats užsiėmė jo tvarkymu. 1897 m. pastatė rūmus, sutvarkė parką. Kartu su pusbrolio Adomo Broel Pliaterio šeima Švėkšnos Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčios statyboms paaukojo 50 tūkst. rublių, visą reikiamą statybinę medžiagą bei padovanojo Austrijos Purgerio dirbtuvėse pagamintą centrinį altorių ir sakyklą. Mokėjo žemaičių kalbą, bendravo su valstiečiais.
Bartonas prie Hamberio

Istorija

Bartonas prie Hamberio įkurtas anglosaksų. XX a. ištirtos senosios anglosaksų kapinės, kurios datuojamos nuo V a.
1086 m. Paskutiniojo teismo knygoje minimas miestas ir jame stovinti bažnyčia, du malūnai, turgus, prieplauka ir beveik 1000 gyventojų.