google/wiki40b huggingface dataset:
Vitalijus Kavaliauskas

Klubinė karjera

2012 m. kovo 8 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Panevėžio "Ekrano" klubu.
2015 metais sezoną pradėjo FK Utenis, bet sužaidė tik septynerias rungtynes, o paskui abipusiu susitarimu su klubu nutraukė sutartį.
Varnių herbas

Aprašas

Herbo raudoname lauke vaizduojamas sidabrinis šv. Jurgis ant tokios pat spalvos žirgo, smeigiantis auksine ietimi po žirgo kojomis šliaužiantį drakoną. Raitelio raudoname skyde - sidabrinis šventojo kryžius. Šv. Jurgio diržas, segė ir pentinas, žirgo pasagos, kamanų ir kitų odinių diržų metaliniai sutvirtinimai bei balno kilpa - auksiniai. Drakonas - žalias.

Istorija

1635 m. Varniams suteikta Magdeburgo teisė, gautas miesto herbas, nustatyta pareigūnų rinkimo tvarka. Tada Žemaitijos vyskupas Jurgis Tiškevičius Varniams išrūpino herbą su šv. Jurgiu.
1997 m. kovo 3 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1221. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.
Petras Linkevičius

Biografija

Baigė Rygos realinę mokyklą ir 1917 m. Vladimiro karo mokyklą Peterburge. 1918–1919 m. Sibiro lietuvių bataliono organizatorius ir vadas. Patekęs į bolševikų nelaisvę, 1920 m. iškeistas į bolševikų politinius kalinius Lietuvoje.
Grįžęs į Lietuvą tarnavo Lietuvos kariuomenės Generaliniame štabe. 1925 m. baigė Lietuvos universiteto Teisės fakultetą. Studijuodamas dalyvavo Lietuvos socialdemokratų partijos jaunimo organizacijų „Žiežirba“ ir „Žaizdras“ veikloje.
1926–1927 m. taikos teisėjas Šiauliuose, kaip nepatikimas, po 1926 m. valstybės perversmo atleistas. 1928–1938 m. dirbo advokatu. Nuo 1929 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. Įstojo į šią partiją patartas tuometinio Šiaulių miesto burmistro Jackaus Sondeckio ir advokato, miesto socialdemokratų vadovo Kazimiero Venclauskio, nes būtų netekęs darbo. Nuo 1938 m. rugpjūčio 18 d. iki 1940 m. liepos 1 d. ir nuo 1941 m. rugpjūčio mėn. iki 1944 m. birželio mėn. buvo Šiaulių miesto savivaldybės burmistras.
Baigiantis Antrajam pasauliniam karui, 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, nuo 1947 m. gyveno Čikagoje. 1948–1954 m. redagavo žurnalą „Margutis“. Amerikos lietuvių tautinės sąjungos steigėjas ir pirmininkas.
Betliejaus muchafaza

Administracinis suskirstymas

Muchafazos sudėtyje yra 10 savivaldybių, 58 kaimai, 3 pabėgėlių stovyklos.
Mažoji Lietuva (savaitraštis)

Mažoji Lietuva – Klaipėdos krašto savaitraštis Lietuvai, leistas 1988–1993 m. Klaipėdoje.

Istorija

Išėjo kaip atkurtas 1932 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys, kurio 1932 m. buvo išleisti 8 numeriai. 1988–1989 m. ėjo kaip Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Klaipėdos miesto (tarybos) dvisavaitis leidinys, iki 1990 m. Nr. 23 – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Klaipėdos krašto savaitraštis. Leido iš pradžių laikraščio „Tarybinė Klaipėda“ žurnalistai, vėliau UAB „Mažoji Lietuva“. Tiražas: 1988 m. – 13 000 egz., 1993 m. – 10 000 egz.  Savaitraščio pagrindu 1990 m. pradėtas leisti dienraštis „Vakarų ekspresas“.
Nagrinėjo krašto problemas, skelbė politikos, kultūros bei visuomeninio gyvenimo naujienas.
Redakcijoje dirbo: Jūratė Ašmonaitė, Linas Česnulevičius, R. Jankauskas, V. Juozapavičius, Dainius Kaminskas, Paulius Lileikis, Sigitas Poškus, Gintaras Šikšnius, Alvydas Ziabkus, Ivona Žiemytė.
Belaruskaja niva

Belaruskaja niva (liet. Baltarusių dirva) – Baltarusių valstiečių ir darbininkų hramados savaitraštis, ėjęs 1925–1926 m. Vilniuje baltarusių kalba.

Istorija

Išėjo 35 numeriai, iš jų trys buvo konfiskuoti. Tiražas – 2000-3000 egz. Uždarius „Belaruskaja niva“, vietoj jo imta leisti „Belaruskaja sprava“.
Vasara baigiasi rudenį

„Vasara baigiasi rudenį“ – 1982 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Psichologinė drama. Filmo trukmė – 90 min.

Siužetas

Vilius išaugo be tėvo, nes šis kalėjime atliko bausmę už avarijos padarinius. Atgavęs laisvę tėvas namo iškart negrįžo. Sugrįžus žmona jau buvo mirusi. Kartu su sūnumi pas jauną našlę išsinuomojo kambarį. Po vienu stogu gyveno ir dirbo trys vieniši žmonės. Dviejų vienišų žmonių meilė tiesiog neišvengiama, tačiau ją reikia slėpti…

Papildoma informacija

Filmo režisierius G. Lukšas net 8 metus laukė leidimo statyti šį filmą.
Florence and the Machine

2007 m: susikūrimas ir ankstyvoji veikla

Pavadinimas „Florence and the Machine“ atsirado iš Florence Welch paauglystės bendradarbiavimo su Isabella „Machine“ Summers. Welch ir Summers kurį laiką pasirodydavo kartu pavadinimu Florence Robot/Summers Machine. Vėliau buvo sutrumpinta iki Florence and the Machine, nes pirmasis atrodė per daug griozdiškai. Dabartiniai grupės nariai yra Robert Ackroyd (gitara ir pritariamieji vokalai), Chris Hayden (būgnai, mušamieji instrumentai ir pritariamieji vokalai), Isabella Summers (klavišiniai instrumentai ir pritariamieji vokalai), Mark Saunders (bosinė gitara ir pritariamieji vokalai) bei Tom Monger (arfa). Praeityje Florence liaupsino the Machine už jos kūrybinio proceso supratimą, tvirtindama: „Su daugeliu jų dirbau ilgą laiką ir jie pažįsta mano stilių, žino kaip kuriu žodžius, žino, ko noriu“.
2007 m. Welch įrašė dainą su grupe „Ashok“, kurie išleido albumą, pavadinimu „Plans“, per „Filthy Lucre/About“ įrašų studiją. Albume buvo ankstyvoji jos dainos „Kiss with a Fist“, kuri vėliau tapo hitu, versija. Tada ji vadinosi „Happy Slap“. Welch pasirašė kontraktą su „Ashok“ vadybininku, bet pradėjo nujausti, kad esanti „netinkamoje grupėje“ ir nutraukė tą kontraktą. „Florence and the Machine“ vadybininkas yra Mairead Nash (vienas iš „Queens of Noize“ DJ dueto). Jis nusprendė būti grupės vadybininku, kai apsvaigusi Welch sekiojo jį į tualetus viename klube ir dainavo Etos Džeims 1962 m. dainą „Something’s Got a Hold on Me“.
Menongė

Istorija

Kolonijiniais laikais miestas vadintas Serpa Pinto pagal portugalų kolonistą Alexandre de Serpa Pinto. 
Angolos pilietinio karo metais Menongėje veikė svarbi karinė bazė, kurios dėka netolimoje Kuito Konavalės gyvenvietėje suduotas smūgis sukilėlių pajėgoms.
Operacija Priboi

Operacija „Priboi“ (rus. Операция «Прибой», liet. Bangų mūša) – 1949 m. kovo pabaigoje TSRS įvykdyta Baltijos šalių gyventojų trėmimo operacija, kurios metu į atokias TSRS vietas ištremta apie 94000 žmonių.

Pasirengimas

1948 m. Latvijoje tarnavęs sovietinis prokuroras Aleksandras Mišutinas raporte Maskvai pranešė apie Baltijos šalyse vis dar gausius „priešiškai nusiteikusius elementus“ bei vietinių gyventojų remiamus partizanus. Manoma, jog šis pranešimas paskatino naujo trėmimo, skirto pašalinti trikdžius kolektyvizacijai, planavimą.
Operacijos „Priboi“ planas rengtas Maskvoje, TSRS Vidaus reikalų ministerijoje ir TSRS Valstybės saugumo ministerijoje (MGB). Tremties brigados turėjo susidėti iš dešimties asmenų: trijų MGB agentų, dviejų vietinių MGB kariškių bei vietinių komunistų. Tremčiai organizuoti į Baltijos šalis atsiųsta apie 9000 karių, 2000 MGB agentų, keli tūkstančiai sunkvežimių tremiamiesiems pervežti į geležinkelio stotis. Organizuotos papildomos telefono linijos, kuras, ginklai bei karinė technika. Siekiant išlaikyti operaciją paslaptyje pasiruošimas vaizduotas kaip mokymai, dalis sunkvežimių buvo palikta Baltarusijoje.

Trėmimas

Kitaip nei ankstesnių trėmimo operacijų metu, tremiamos šeimos nebuvo išskiriamos. Pagal MGB raportus 72 % tremiamųjų buvo moterys ir vaikai iki 16 metų, 2000 vaikų ištremta be tėvų. Tarp tremiamųjų buvo 3000 senyvo amžiaus žmonių. Tremties vietos – Krasnojarsko kraštas, Amūro, Irkutsko, Novosibirsko, Omsko ir Tomsko sritys. Tremta be leidimo sugrįžti. Po mėnesio trėmimo operacija buvo pakartota tų pačių MGB agentų siekiant surasti ir ištremti pabėgusius asmenis.

Pasekmės

Trėmimo operacijos metu iš Lietuvos išvežta 32000 gyventojų. Už trėmimo operacijos organizavimą ir įvykdymą ordinais ir garbės raštais buvo apdovanoti 75 asmenys.
Tetsubas

Tetsubas, tecubas (angl. tetsubo) – japoniškas vėzdo tipo ginklas. Tetsubas medinis (dažniausiai ąžuolinis), tačiau jo kaunamoji dalis, sudaranti pusę tetsubo ilgio, apvilkta metalu ir turi metalinius spyglius.
Tetsubai primena kanabus, tačiau kanabų kaunamoji dalis neapkaustyta metalu. Ieškant medžiagos internete apie tetsubus ir kanabus, matyti, kad jie dažnai painiojami.
Tetsubai paprastai buvo labai sunkūs, todėl kareiviai juos retai naudojo. Tetsubai labiau mitiniai ginklai, japonai manė, kad tai mėgstamas demonų onių (oni) ginklas, nes oniai dideli ir labai stiprūs, todėl masyvūs tetsubai jiems visai patogūs.
Testubus naudojo prieš šarvuotus priešininkus ir priešo žirgų kojoms laužyti. Testubo naudojimo menas tetsubo - jutsu reikalavo tiek jėgos, tiek pusiausvyros, kadangi nepataikius sunkaus ginklo inercija išvesdavo tetsubininką iš pusiauvyros.
Tetsubai buvo mėgstamas budistų vienuolių sohėjų (sohei) ir jamabušių (yamabushi) ginklas.
Šumsko valsčius

Šumsko valsčius buvo pietryčių Lietuvoje. Centras – Šumskas.
Minga Gvasu

Istorija

Miesto pavadinimas kilo iš dviejų indėnų kalbų: Minga kečujų kalba reiškia „bendras darbas“, o gvaranių kalba guasu – „didelis“. Miestas įkurtas 1958 m. iškirtus mišką ir pavadintas Colonia Presidente Stroessner.
Laila Halme

Laila Halme (g. 1934 m. kovo 4 d. Jääski) yra suomių dainininkė.
1963 m. Laila atstovavo Suomijai 1963 m. „Eurovizijoje“ su daina „Muistojeni laulu“ (liet. Mano prisiminimų daina), tačiau kartu su Nyderlandų, Švedijos ir Norvegijos atstovais užėmė paskutinę vietą, nesurinkę nei vieno taško.
1961 m. Laila pasirodė filmuose „Penkki“ ir „Tähtisumua“.
Čepcos kultūra

Čepcos kultūra (rus. Чепецкая культура) – geležies amžiaus archeologinė kultūra, IX a. – XV a. paplitusi Prieuralėje (Rusija), Viatkos kairiojo intako Čepcos upės baseine. Pakeitė Polomės kultūrą.

Kultūra

Čepcos kultūrai būdingi piliakalniai su iki 3000 m² dydžio aikštelėmis ir neįtvirtintos gyvenvietės. Žmonės gyveno rentininės konstrukcijos pastatuose (nuo 5 x 5 iki 8 x 8 m dydžio), naudojo ūkinius statinius. Vertėsi žemdirbyste, gyvulininkyste, medžiokle, lydė geležį, varį, prekiavo su Pavolgio Bulgarija. Lipdė puodus plačia anga, puoštus sukiniu arba tinkliniu ornamentu.
Mirusiuosius laidojo karstuose su gausiomis įkapėmis, eilėmis, netoli gyvenviečių esančiuose kapinynuose, kapuose yra laidotuvių apeigose naudotos ugnies žymių – anglių, pelenų. Moterų kapuose rasta įvairių papuošalų, vyrų kapuose – kirvių, peilių, strėlių antgalių, ietigalių, žąslų, balnakilpių, ritualinių varinių ir medinių indų. Čepcos kultūrai būdingiausi dirbiniai – trikampio pagrindo barškantys pakabučiai ir lietos elipsinės skardelės su perskyrimu. Gyventojai – udmurtų protėviai.
Kraujo grupių dieta

Teorijos postulatai

P. Adamas teigia, kad O kraujo grupė esanti seniausia. Ji atsiradusi dar tuomet, kai žmonės užsiiminėjo medžiokle. Būtent dėl to šios grupės žmonės turį valgyti maistą, kuriame gausu mėsos, tačiau vengti grūdinių kultūrų ir pieniško maisto, kadangi medžioklės periodu dar nebuvo žemdirbystės ir gyvulininkystės. Todėl tokie žmonės ir šiandien turi kasdien valgyti mėsą ir vengti grūdų bei pieno.
A grupė atsirado su pirmaisiais žemdirbiais. Jie turi valgyti daug daržovių ir vaisių, bet vis tiek vengti pieno, kadangi atsiradus A grupei dar nebuvo išvystyta gyvulininkystė. B grupė atsirado Azijoje tarp gyvulių augintojų (klajoklių), todėl jie pripratę prie pieniško maisto, gali valgyti mėsą ir įvairias grūdines kultūras. Ketvirtoji – AB kraujo grupė atsirado susimaišius A ir B grupėms ir atstovauja moderniausią žmonijos dalį. Jie turėtų valgyti daržoves ir vaisius.

Moksliniai pagrindai

Neigiamas lektinų poveikis yra aptiktas tik kelete (labiau egzotinių, nei kasdienių) maisto produktų – dedešvoje, pupmedyje ir kelete kitų. Tačiau pastebėta, kad kai kurios ligos dažniau pasitaiko tam tikros kraujo grupės žmonėms. To pagrindas: kai kurios atskirų kraujo grupių savybės gali sąlygoti fiziologines organizmo reakcijas, kurios lemia aktyvesnę ar pasyvesnę antikūnių veiklą. Pavyzdžiui, A grupės žmonės dažniau serga vėžinėmis ligomis ir patiria širdies infarktą, o B grupės žmonės dažniau kenčia nuo astmos. Tikslus mechanizmas nėra aiškus.

Ekspertų nuomonė

Vokietijos prekių vertinimo įstaiga „Stiftung Warentest“ teigia: Kadangi nepaisant šimtmečius trukusio taisyklių nesilaikymo žmonės vis dar išgyvena, kyla klausimas ar ši dieta apskritai reikalinga. (…) Kraujo ląstelių sulipimas dėl lektinų poveikio nėra nustatytas (Stiftung Warentest, Sonderheft Diäten, 2005).
Vokietijos mitybos draugija „Deutsche Gesellschaft für Ernährung“ teigia: Moksliškai nėra dokumentuota, kad maiste esantys lektinai sukeltų kraujo agliutinaciją (jo dalių sulipimą, krešėjimą). (…) Dadamas naudoja nesaugias, viliojančiai paprastas prielaidas ir juos pateikia kaip faktus, o maiste esančius lektinus pateikia kaip pavojų. (…) Dauguma augalinių lektinų yra nepavojingi. (…) Šildymas ir kaitinimas lektinų aktyvumą panaikina beveik visuose maisto produktuose, išskyrus žemės riešutus (…).
Stasė Lygutaitė-Bucevičienė

Biografija

1955 m. baigė Mosėdžio vidurinę mokyklą. 1956–1961 m. mokytojavo, 1961–1979 m. dirbo Skuodo rajono laikraštyje „Mūsų žodis“. 1963 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė lituanistikos studijas. Nuo 1979 m. dirbo biuletenio „Buitis“ redakcijoje.

Kūryba

Pirmuosius eilėraščius išspausdino 1967 m., nuo 1976 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė. 
Lygutaitės-Bucevičienės poezija nutolusi nuo kasdieninio gyvenimo realijų, pasaulis joje pasakiškas, paslaptingas, kartais panašus į primityvistų tapybą.
Bode Miller

Biografija

Samuelis Bodė Mileris gimė 1977 m. spalio 12 d. Ystone, Naujajame Hempšyre. Jo tėvai buvo save pasivadinę „hipiais“ ir gyveno miško sodyboje be elektros ir vandentiekio. Tėvams išsiskyrus motina persikėlė gyventi prie Patrankos kalno Baltuosiuose kalnuose. Išeidama dirbti ji dažnai palikdavo B. Milerį prižiūrėti slidinėjimo mokyklos darbuotojams. B. Mileris pradėjo varžytis slidinėjime nuo vienuolikos metų amžiaus. Jis buvo įvairiapusiškas atletas, laimėjo valstijos apdovanojimus tenise ir amerikietiškame futbole kai mokėsi. Taip pat buvo perspektyviu snieglentininku, tačiau pasirinko tapti kalnų slidininku. Jis 1998 m. buvo priimtas į JAV slidinėjimo rinktinę ir dalyvavo 1998 m. Nagano olimpiadoje. 2001 m. pasaulio čempionate jam plyšo kelio raišiai, tačiau per metus jis atsistatė ir 2002 m. Solt Leik Sičio olimpiadoje iškovojo sidabro medalius didžiajame slalome ir dvikovėje. Po Solt Leik Sičio olimpiados B. Mileris tapo vienu iš dominuojančių kalnų slidininkų. 2003 m. jis laimėjo du pasaulio čempiono titulus, 2004 m. laimėjo didžiojo slalomo Pasaulio taurę. 2005 m. laimėjo dar du pasaulio čempiono titulus ir tapo bendrosios įskaitos Pasaulio taurės laimėtoju bei antruoju kalnų slidininku istorijoje, nugalėjusiu visose keturiose atskirose įskaitose tais pačiais metais: slalomo, didžiojo slalomo, supermilžino ir greitojo nusileidimo.
B. Mileris buvo 2005 m. išleistos savo autobiografijos „Bode: Go Fast, Be Good, Have Fun“ bendraautoriumi. 2006 m. Turino olimpiada tapo nusivylimu B. Milerio karjeroje − jis neiškovojo nei vieno medalio. 2008 m. B. Mileris laimėjo antrąjį bendrosios įskaitos Pasaulio taurės laimėtojo titulą. Savo karjeros pergalėmis pasaulio taurės etapuose (32) jis buvo sėkmingiausias JAV kalnų slidininkas istorijoje (2010 m. jį pergalėmis aplenkė Lindsė Von). Per 2009 m. jis nelaimėjo nei vieno etapo. 2010 m. Vankuverio olimpiadoje jis iškovojo vienintelį savo olimpinį aukso medalį dvikovės rungtyje. 2011 m. jis laimėjo paskutinį savo, 33-iąjį Pasaulio taurės etapą. 2013 m. sezoną praleido dėl kelio traumos ir 2014 m. Sočyje iškovojo olimpinę bronzą slalome supermilžine tapdamas vyriausiu (36 metų) kalnų slidininku, iškovojusiu olimpinį medalį. Dalį 2014−2015 m. sezono B. Mileris praleido dėl nugaros operacijos ir griuvo pirmajame savo nusileidime 2015 m. pasaulio čempionato metu, patyrė dešinės kojos sausgyslės traumą. Tai buvo jo paskutinės varžybos, 2017 m. spalio 31 d. jis paskelbė pasitraukiantis iš sporto. 2018 m. Pjongčango žaidynių metu B. Mileris dirbo varžybų komentatoriumi NBC televizijai.
Bioritmas

Istorija

Klasikinė bioritmų teorija atsirado XIX ir XX a. sandūroje, tarp 1897 ir 1902 m., kai Vienos psichologas Swoboda ir Berlyno gydytojas Fliess bandė atrasti dėsningumus tarp gyvenimo gerų ir blogų momentų. Vėlesni jų sukurtos formulės tyrimai negalėjo atrasti jokių jos teisingumo įrodymų.

Mokslinis pagrindas

Rimto mokslinio pagrindo bioritmų teorijai nėra. Ji daugiausia remiasi numerologija, Forerio efektu ir pan.
Bioritmų teorija buvo tikrinta eksperimentais ir nepasitvirtino. Tačiau bioritmų šalininkai nenustojo tikėti, todėl buvo sugalvota daugybė ad hoc hipotezių. Viena komiškiausių – kad kai kurie žmonės neturi bioritmų, vieni periodiškai, kiti visą laiką. Taip bet kokio eksperimento nesėkmę galima paaiškinti tuo, kad subjektas buvo aritmiškas.
Vašingtono universiteto sociologijos profesoriaus W. S. Bainbridge atliktas eksperimentas paneigė mitą, kad naudojant bioritmų teoriją galima nustatyti įsčiose esančio vaiko lytį 95 % tikslumu. Eksperimentas parodė, kad lytis atspėjama maždaug 50 % tikslumu – tokį patį rezultatą gautume mėtydami monetą. Tada buvo sugalvota kita ad hoc hipotezė: kad didelė dalis eksperimento metu tikrintų kūdikių bus homoseksualai, todėl jų biolaukai rodo kitą lytį.
Teisės aiškinimas

Teisės aiškinimas, teisės interpretavimas (juridinis interpretavimas) – teisės normos prasmės nustatymas, ištyrimas; teisinių dalykų, teisinių reiškinių prasmės pateikimas.
Norint taikyti abstrakčias teisės normas, pirma būtina jas konkretizuoti, nustatyti jų turinį. Normomis yra abstrahuojamos elgesio taisyklės, konkretūs gyvenimo atvejai, naudojant atitinkamas sąvokas, apimančias įvairius terminus. Kiekvienąkart taikant teisę, ji yra interpretuojama. Teisės aiškinimo subjektai – įvairūs, tai nebūtinai teisės taikytojai (pvz., teismas), teisinių santykių dalyviai (pvz., sandorio šalys), teisėtyrininkai, bet ir kiti asmenys. Teisės aiškinimo privalomumas priklauso nuo subjekto teisinio statuso, kompetencijos ir teisinių žinių, teisinių galių. Preziumuojama, kad teisę gali aiškinti teisėkūros subjektas – asmuo, priėmęs ar kitaip sankcionavęs teisės normą (įstatymų leidėjas). Kiti autoritetingi teisės aiškinimo subjektai – aukščiausiųjų instancijų teismai, teisės mokslininkai, tačiau net ir jų interpretacijos nebūtinai turi privalomą teisinę galią, įvairiose teisinėse sistemose tų pačių subjektų teisės aiškinimo privalomumo laipsnis skiriasi.
Mark Broido

Biografija

Gimė 1877 m. spalio 4 d. Švenčionyse. Baigė Sankt Peterburgo technologijos universitetą. Nuo 1900 m. priklausė Rusijos socialdemokratų darbininkų partijai. Nuo 1903 m. priklausė menševikams. 1904 m. dalyvavo Jakutsko proteste. 1917 m. išrinktas į Sankt Peterburgo miesto tarybą. Po Spalio revoliucijos pabėgo į Lietuvą, o 1920 m. į Austriją. Mirė 1937 m. Londone.
Nemenčinės mūšis

Mūšio eiga

Vilniaus miesto sukilėlių komendantas Jokūbas Jasinskis sužinojęs apie Nemenčinėje esančius apie 450 iš Vilniaus pasitraukusius rusų karius įsakė sunaikinti priešus ir pasiuntė sukilėlių būrį, kuriam paskyrė vadovauti Stefan Grabowski. Naktį tarp balandžio 26 d. ir balandžio 27 d. prie Kirejevo būrio prisijungė apie 1000 karių, vadovaujamų Fiodoro Levizos. Sukilėliai nežinodami apie rusų karių pagausėjimą užpuolė 4 kartus stipresnę kariuomenę. Įnirtingo mūšio metu nei viena pusė nepasiekė jokios persvaros. Sukilėliai po mūšio trumpam atsitraukė ir prie jų prisijungė dar 150 karių vadovaujamų Ignaco Eidziatovičiaus. Rusų kariuomenė tuo tarpu persikėlė į Mikailiškes. Mūšio metu žuvo 134 sukilėliai ir 280 rusai.
Sibutraminas

Dopingas

2006 m. dėl sibutramino vartojimo buvo diskvalifikuota Lietuvos šokėja Edita Daniūtė. Ji taip pat prarado pasaulio sportinių šokių čempionato čempionės titulą.
Baritas

Baritas, Bolonijos akmuo – mineralas, kurio cheminė sudėtis – bario sulfatas BaSO₄. Tai pagrindinis bario šaltinis. Baritas dažnai randamas švino – cinko gyslose, susidariusiose klintyse, karštų versmų nuosėdose, taip pat hematito rūdoje. Mineralo pavadinimas kilo iš graikų kalbos žodžio barus, reiškiančio sunkus.
Pagal Moso skalę barito kietumas yra 3, lūžio rodiklis – 1,63, specifinis tankis 4,3-5.

Radimvietės

Barito telkiniai yra Vokietijoje, Gruzijoje, Turkmėnijoje. Lietuvoje randamas kaip akcesorinis mineralas nuosėdinėse uolienose.
O.K.

O.K. [ˌəʊˈkeɪ] yra pritarimo posakis anglų kalboje, kartais rašomas okay ar ilgesne forma Okey dokey, arba Okelly dokelly.
Šio posakio atsiradimo versijų yra labai daug. Manoma, kad jis anglų kalboje atsirado XIX amžiuje.
Vieni mano, jog šis sutrumpinimas kilo iš škotų kalbos „och aye“ ar iš graikų kalbos „ola kala“ („viskas gerai“), iš indėnų „Oke“ ar „Okeh“ („taip“), prancūzų kalbos „aux Cayes“ (iš Keijes uosto Haityje, kuris garsėjo geru romu).
Kiti mano, jog tai pramanas traukinių kontrolieriaus Obediah Kelly, kuris tikrindamas krovinius pasirašinėjo inicialais O.K. ant dokumentų.
Dar viena versija, kad „O.K.“ buvo Demokratų partijos šūkis per Amerikos prezidento rinkimus 1840 m. Šios partijos iškeltas kandidatas į prezidentus Martin Van Buren buvo pravardžiojamas Old Kinderhook (pagal savo gimtojo miestelio pavadinimą) ir jo rėmėjai įkūrė „O.K. klubą“. Deja, antrą kartą JAV prezidentu Martinas Van Burenas išrinktas nebuvo.
Dar manoma, kad šio sutrumpinimo „autorius“ buvo JAV prezidentas Endrius Džeksonas (1829–1837 m.) vietoj frazės „all correct“ klaidingai parašė „oll korrect“. 1839 m. kovo 23 d. tai pateko į Bostono laikraštį. O nuo tada O.K. tapo šnekamosios anglų kalbos elementu, taip pat neretai pasiskolinamas ir angliškai nekalbančių žmonių.
Kita versija, kad O.K. atsirado iš Vakarų Afrikos juodaodžių vergų šnekos. OK įvairiose Vakarų Afrikos kalbose reiškia „viskas gerai, taip, iš tikrųjų“.
Dar manoma, kad O.K. buvo vadinami kepėjo Orrin Kendall sausainiai, kuriuos valgė kareiviai JAV pilietinio karo metu. Taip pat teigiama, kad O.K. kilo iš prancūzų jūreivių frazės „au quai“ („prieplaukoje“), kai laivai saugiai parplaukdavo iš jūros.
Taip pat yra versija, kad tai reiškė „0 killed“ („0 nužudytųjų“) – iš vienos nakties pranešimo Pirmojo pasaulinio karo metu.
Šis sutrumpinimas dar kildinamas ir iš kitų įvairiausių versijų (priskaičiuojama apie 20). Kuri versija yra pati teisingiausia, įrodymų iki šiol nėra ir išsiaiškinti niekam nepavyko.
Bugulmos–Belebėjaus aukštuma

Bugulmos–Belebėjaus aukštuma (rus. Бугульминско-Белебеевская возвышенность, tot. Бөгелмә-Бәләбәй калкулыгы) – aukštuma Rytų Europos lygumos pietryčiuose, Rusijoje, Tatarstano, Baškortostano, Samaros ir Orenburgo sričių plotuose. Sudaro kairiųjų Volgos, Belajos ir Kamos vandenskyrą. Aukštis iki 418 m. Sudaryta iš atskirų skliautgūbrių, suskaidyta upių, gausūs eroziniai kraštovaizdžiai. Yra karstinių urvų, bedugnių.
Būdingos miškastepės ir stepės (daugiausia išdirbtos). Yra naftos telkinių (Volgos–Uralo naftingasis baseinas).
Kęstutis Lukošūnas

Biografija

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1995 m. kovo – lapkričio mėn. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
2003 m. Varėnos Ryto vidurinės mokyklos tarybos narys.