google/wiki40b huggingface dataset:
Dziangsu

Geografija

Dziansu – labai lygi, neaukštai virš jūros lygio esanti provincija. Lygumos užima 68 % teritorijos, 18 % – vanduo. Visoje Dziansu gerai išplėtota irigacinė sistema. Sudžou miestas dėl gausybės kanalų vadinamas „Rytų Venecija“. Kiaurai Dziansu eina Didysis Kinijos kanalas. Upė Jangdzė kerta provinciją pietuose ir įteka į Rytų Kinijos jūrą. Aukščiausias provincijos taškas – Juntai (Yuntai) kalnas (625 m). Didžiausias ežeras – Taihu.
Dziansu keturi metų laikai ryškūs. Sausį vidutinė temperatūra -2–4 °C, liepą 26–30 °C. Pavasarį ir vasarą gausūs lietūs, vasaros pabaigoje ir rudens pradžioje pasitaiko taifūnų. Per metus kritulių iškrinta vidutiniškai 800–1200 mm (daugiausia vasarą).

Kultūra

Dziansu kultūros įvairovė didelė. Šiaurinės teritorijos artimesnės Šandongui ir Henanui, pietinės – Džedziangui ir Šanchajui.
Dziansu kalbama dviejų pagrindinių kinų kalbos grupių – mandarinų ir u (wu) – atmainomis. Mandarinų dialektais kalbama didžiojoje dalyje šiaurinės ir centrinėje Dziansu, taip pat kai kur pietuose (pavyzdžiui, provincijos sostinėje Nankine). U dialektai vyrauja pietinėje Dziangsu dalyje (Sudžou, Usi, Čangdžou).
Vietinė kinų operos atmaina vadinama Kunčiu (Kunqu), taip pat yra atmainos Sidziu (Xiju), Huaidziu (Huaiju). Taip pat populiarus istorijų sekimas pritariant muzika, vadinamas Pingtan. Skiriamos trys Pingtan rušys: Suzhou Pingtan, Yangzhou Pingtan ir Nanjing Pingtan.
Sudžou garsina vietinis šilkas, siuviniai, jazminaičių arbata, akmeniniai tiltai, pagodos, klasikiniai sodai. Isingas žymus arbatos indais, Jangdžou – lako ir jaspio dirbiniais, Usi – persikais.
Nankinas buvo kelių Kinijos dinastijų sostinė. Čia yra įvairių istorinių vietų: Sun Jatseno mauzoliejus, Ming laikų miesto siena ir vartai, Siuan-u ežeras, Dziming šventykla, Nankino Konfucijaus šventykla ir kt.
Dominija

Dominija – autonominė valstybė, įėjusi į Britanijos imperiją ir pripažinusi jos karalių valstybės vadovu.
Dominijos statusą pirmoji gavo Kanada (1867 m.). Oficialiai dominijos terminas priimtas Imperijos konferencijoje 1926 m. Vestminsterio statutas 1931 m. įtvirtino dominijos suverenumą. Nuo 1947 m. dominijos vadinamos Jungtinės Karalystės Tautų sandraugos nariais.
Čimboraso provincija

Geografija

Provincija išsidėsčiusi Andų kalnuose. Čia iškilusi aukščiausia šalies viršukalnė – Čimboraso ugnikalnis (6267 m). Yra dalis į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtraukto Sangajaus nacionalinio parko. Taip pat yra lagūnų (Osogočės, Koltos), karštųjų versmių.
Genovaitė Repečkienė

Biografija

1996 m. AB „Šlavė“ sandėlininkė, 1999 m. AB „Rokiškio sūris“ ūkio vedėja.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narė, skyriaus tarybos narė, iždininkė. 2001 m. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos narė, Anykščių moterų klubo tarybos pirmininko pavaduotoja.
2000–2003 m. (LDDP sąraše) Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė.
Vaikai Artūras, Milda.
Kalvarijų turgus

Kalvarijų turgus – turgus, esantis Vilniuje, tarp H. Manto, Kalvarijų, Rinktinės ir Turgaus gatvių. Valdo UAB „KTVG“. Šiuo metu turguje įrengta 800 vietų. Parduodami vaisiai, uogos, daržovės, augalai, gėlės, mėsa, kumpiai ir lašiniai (dviejuose specializuotuose paviljonuose) ir kt. Dauguma maisto prekių yra geresnės kokybės, didesnės bei pigesnės nei parduotuvėse, turguje galima derėtis, todėl turgus gausiai lankomas vilniečių. Dauguma pardavėjų yra rusakalbiai, yra nemažai lietuvių, lenkų, gudų, ukrainiečių.
Į rytus nuo turgaus įsikūręs „blusų turgus“. Jame parduodami visokiausi niekučiai – stiklinės, laikrodžiai, peiliai, sovietmečio suvenyrai.
Adresas: Kalvarijų gatvė 61 / H. Manto g. 1, 09317, Vilnius.

Istorija

2010 m. naujai atidarytas žuvies paviljonas „Okeanas“ (gausus žuvies pasirinkimas). Tame pačiame paviljone įsikūrė ir ūkininkų turgus.
2013-2017 m. bendrovė „KTVG“ pagal turgavietės nuomos sutartį per 4 metus į rekonstrukciją investuos 25 mln. Lt, turgavietę valdyti galės 25 metus, kasmet už nuomą Vilniaus miesto savivaldybei mokėdama 1,2 mln. Lt. Kartu su prekybos paviljono statybomis bus rekonstruota Turgaus gatvė, įrengti pėsčiųjų takai, automobilių stovėjimo vietos, gatvės apšvietimas, dviračių stovai, žalios alėjos su poilsio zonomis. Centrinėje turgaus dalyje bus įrengta stoginė. Po rekonstrukcijos turguje bus ne mažiau nei 1350 vietų.
Kyzylordos sritis

Geografija

Sritis išsidėsčiusi Turano žemumoje, iš šiaurės prieina Aralo Karakumai, pietryčiuose – Karatau kalnagūbrio pašlaitės (aukštis iki 1419 m). Sritį kerta Syrdarjos upė, kurios slėnyje gausu senvaginių ežerėlių. Pietvakariuose yra nusekusios Aralo jūros dykynės ir likę vandens telkiniai. Šiaurėje yra laikinų upių, druskingų ežerų (pvz., Arysas). Būdinga kiečių-eraičinų stepė ir druskių dykumos.
Klimatas ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio temperatūra -12 °C, liepos temperatūra +26–28 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – ~150 mm.
Arteriolė

Arteriolės yra pačios smulkiausios arterijų šakos, kurių spindžio skersmuo siekia iki 100 μm. Joms toliau šakojantis spindis siaurėja, sienelė plonėja ir jos pereina į kapiliarus. Arteriolių sienelės storiausiame viduriniame sluoksnyje vyrauja lygiųjų raumenų skaidulos, kurių tonusą valdo vegetacinė (simpatinė ir parasimpatinė) nervų sistema. Arteriolėse labai sumažėja kraujo tėkmės greitis ir padidėja spaudimas.
Sangailų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecijos formos, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 21 m ilgio, 15 m pločio šiauriniame bei 10-12 m pietiniame gale. Ji iš visų pusių apjuosta pylimu, kuris aukščiausias išliko šiaurėje (2 m aukščio, 17 m pločio) ir pietuose (2 m aukščio, 20 m pločio) pusėse, o rytų ir vakarų šonuose tėra 5 m pločio, 0,3 m aukščio. Už šio pylimo iškastas 19 m pločio, 2,5 m gylio griovys ir supiltas antras 2,5 m aukščio, 18 m pločio pylimas. Rytinėje papėdėje, 2 m aukščiau jos yra iki 11 m pločio terasa, kuri pietiniame šlaite susiaurėja iki 5 m ir pakyla iki 4 m virš papėdės. Šlaitai statūs, 8 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, šiauriniame griovyje kastos duobės, pietiniame pylime įrengtas reperis. Piliakalnis dirvonuoja.
Šiaurinėje papėdėje 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Išmatavimai: 220 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 120 m pločio. 1 km į šiaurės vakarus buvo senkapis (sunaikintas).
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 25 000 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Vaidatonių piliakalnis 19 km
Kalnaberžės piliakalnis 17 kmŠukionių piliakalnis 11 kmLevaniškių piliakalnis 38 km
Marijampolio piliakalnis 41 kmPilsupių piliakalnis 35 kmŠinkūnų piliakalnis 20 km
Lokinės piliakalnis 17 kmStašaičių piliakalnis 7 kmŽeimių piliakalnis 14 km
Normainių piliakalnis 8 kmPiliakalnių piliakalnis (Jonava) 17 km
Sukinių piliakalnis 29 km
Kalninių Mijaugonių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Bijautonių piliakalnis 17 kmŽaslių piliakalnis 7 kmLatvių piliakalnis 15 kmMūro Strėvininkų piliakalnis 6 kmElniakampio piliakalnis 24 kmBalceriškių piliakalnis 9 kmŽuvyčių piliakalnis 12 kmPipiriškių piliakalnis 14 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Konteinerinė pakuočių ir pakuočių atliekų surinkimo sistema

Konteinerinė pakuočių ir pakuočių atliekų surinkimo sistema Lietuvoje

Lietuvoje veikianti konteinerinė pakuočių ir pakuočių atliekų surinkimo sistema iš gyventojų veikia palyginti neseniai, todėl šalyje dar nėra galutinai susiformavę rūšiavimo įpročiai. Paskaičiuota, kad Lietuvoje surūšiuojama maždaug 20–30 proc. visų pakuočių atliekų. Dėl to šalyje veikianti konteinerinė pakuočių atliekų surinkimo sistema dažnai įvardijama kaip neefektyvi, ją būtina tobulinti. Didžiausios problemos su kuriomis susiduriama: pakuočių ir pakuočių atliekų surinkimas iš gyventojų, dėl ko nevykdomos valstybinės pakuočių atliekų tvarkymo užduotys, šalyje trūksta specialių rūšiavimui skirtų konteinerių, nevykdomas pakuočių registras, todėl ne visi gamintojai ir importuotojai sąžiningai prisideda prie pakuočių ir pakuočių atliekų tvarkymo finansavimo, savivaldybės nėra suinteresuotos skatinti gyventojus rūšiuoti bei taikyti diferencijuotus mokesčius už atliekų tvarkymą ir kt.
Trauleiniai

Aplinkinės gyvenvietės

KURŠĖNAI – 16 km 
 Gilvyčiai – 4 km
ŠIAULIAI – 23 km
Pašvinės – 5 km
Valatkiai – 3 km, 
 Linartai – 6 km
FC Zaria Bălţi

Istorija

Dabartinis klubas įkurtas 1993 m. Iki 2014 m. klubas vadinosi „Olimpia“. Persivadino į Zarâ. Naujame logotipe atsirado 1984 m. data. Tada buvo įkurtas klubas, kuris dalyvavo sovietų futbolo sistemos pirmenybėse ir buvo žinomas visoje Sovietų sąjungoje. Atkūrus nepriklausomybę, pasikeitė situacija ir Zaria buvo pamiršta.
Generalinis atornėjus

Generalinis atornėjus (angl. Attorney General) – Common Law valstybėse - vyriausiasis Vyriausybės (valstybės) teisės patarėjas; atornėjus. Tam tikrais atvejais taip pat prižiūri baudžiamojo persekiojimo institucijas (prokuratūras) ir tenka atsakomybė už saugumą šalyje. Kai kuriomis galiomis veikia kaip vidaus reikalų ministras, teisingumo ministras ar generalinis prokuroras.
Vysbadenas

Žymūs žmonės

Mieste gimė žymi lietuvių kilmės orangutanų tyrinėtoja Birutė Galdikas (1946–). Mieste mirė iš Mažosios Lietuvos kilęs teisininkas Reinhard Dullien (1902–1982).
Žvynuotoji skylėtbudė

Požymiai

Vaisiakūniai labai dideli. Kepurėlė didelė - 10-30 cm (iki 60 cm) skersmens, vėduokliškai apskrita, gelsva, apaugusi tamsiai rudais, koncentriškai išsidėsčiusiais žvyneliais, kraštai ploni, dažniausiai užsilenkę žemyn. Vamzdeliai gelsvi, gelsvai rudi, iki 1,5 cm ilgio. Poros didelės kampuotos. Kotas trumpas, storas, šoninis, gelsvas, prie pagrindo juodas. Trama balta, mėsinga, sausa, kamštiška, malonaus medienos kvapo.
Sporos eliptiškos, lygios, 10-16 x 4-6 µm dydžio.

Ekologija

Auga gegužės – rugsėjo mėn. parkuose, soduose, alėjose, pakelėse ant ąžuolų, guobų ir kitų lapuočių medžių kamienų, rečiau kelmų. Lietuvoje randama dažnai, vaisiakūniai paprastai auga pavieniui.
Caldas SC

Istorija

Klubas įkurtas 1916 m. Žaidžia ir futbolą, ir tinklinį.
Aarne Saarinen

Aarne Saarinen (1913 m. gruodžio 5 d. Degerby, Siuntio – 2004 m. balandžio 13 d. Helsinkyje) – Suomijos politikas, valstybės ir profsąjungų veikėjas.
Gimė akmenskaldžio šeimoje. Žiemos karo ir Karo tęsinio metu kovojo Suomijos armijos gretose prieš Sovietų Sąjungą.
1944 m. įstojo į Suomijos komunistų partiją.
1952–1954 m. Tarptautinio statybos ir medžio apdirbimo pramonės darbuotojų susivienijimo generalinis sekretorius.
1954–1966 m. - Suomijos statybininkų profesinės sąjungos pirmininkas.
1966–1982 m. - Suomijos komunistų partijos pirmininkas. Pasmerkė 1968 m. Sovietų Sąjungos invaziją į Čekoslovakiją ir taip pasuko partiją „eurokomunistinių“ partijų keliu.
1962–1969 ir 1972–1982 m. – Suomijos parlamento narys.
Georges Braque

Biografija

Žoržas Brakas gimė 1881 m. vasario 4 d. Aržantėjuje netoli Paryžiaus, kuris buvo pamėgta impresionistų kūrybos vieta. Jo šeima buvo pasiturinti, valdė namų dažymo paslaugų firmą. 1890 m. šeima persikėlė į Havrą, kur Ž. Brakas vakarais mokėsi vietos École des Beaux-Arts tarp 1897 ir 1899 m. Po to jis išvyko į Paryžių, kur mokėsi namo interjero ir eksterjero dekoravimo, įgijo meistro kvalifikaciją. Tai jam padėjo meistriškai vėliau vaizduoti paveiksluose, pavyzdžiui, medienos faktūrą. 1902−1904 m. jis dirbo Académie Humbert Paryžiuje, kur susitiko Marie Laurencin ir Francis Picabia. Lankėsi Luvre, kur domėjosi Sen. Egipto ir archainiais Sen. Graikijos kūriniais. Ankstyvieji Ž. Brako kūriniai buvo impresionistiniai, tikriausiai jam 1905 m. didelį įspūdį paliko susipažinimas su fovistų kūryba. 1906 m. Ž. Brako stilistika jau buvo pasikeitusi iš impresionizmo į fovizmą. Jis 1907 m. 6 paveikslus eksponavo Nepriklausomųjų Salone Paryžiuje ir visus juos pardavė. Jo pirmoji personalinė paroda įvyko 1908 m. Daniel-Henri Kahnweiler galerijoje. Gijomas Apolineras supažindino Ž. Braką su P. Pikasu.
1909 m. Ž. Brakas ir Pablas Pikasas dirbo kartu išvystydami naują dailės srovę − kubizmą. Apie 1911 m. abiejų tapytojų stiliai buvo labai panašūs. Nuo 1912 m. jie pradėjo įterpti koliažo elementų į savo paveikslus. Dailininkų bendradarbiavimas tęsėsi iki 1914 m. Ž. Brakas Pirmojo pasaulinio karo metu tarnavo kariuomenėje, buvo sužeistas. 1917 m. jis susidraugavo su Chuanu Grisu. Po karo Ž. Brako stilius tapo laisvesniu. Garsas apie jį išaugo po 1922 m. Rudens Salono parodos Paryžiuje. Dešimtmečio viduryje Ž. Brakas sukūrė dekoracijas dviem S. Diagilevo baletams. Ž. Brakas tuo metu buvo pasiturinčiu dailininku, 1925 m. persikėlė į nuosavą, naujai pastatytą namą Paryžiuje. Dešimtmečio pabaigoje Ž. Brakas pradėjo grįžti prie natūralesnio objektų vaizdavimo, nors kai kurie kubistinės dailės bruožai visuomet išliko jo kūryboje. 1931 m. Ž. Brakas pirmąkart pradėjo graviruoti ir vaizduoti mitologines scenas. 1933 m. įvyko pirma kapitalinė dailininko darbų paroda Bazelio Kunsthalėje. Jis 1937 m. laimėjo Pirmąjį prizą Karnegio tarptautinėje parodoje Pitsburge.
Antrojo pasaulinio karo metu Ž. Brakas gyveno Paryžiuje. Tapė daugiausiai natiurmortus ir vidaus interjero scenas. Taip pat jis kūrė litografijas, skulptūras. 1940-ųjų pabaigoje kūrė paukščių vaizdus, studijos vaizdus, peizažus, jūrinius peizažus. 1948 m. laimėjo prizą už tapybą Venecijos bienalėje. 1954 m. jis sukūrė vitražą bažnyčiai Varanžvilyje, Normandijos pajūryje, kur turėjo kaimo sodybą nuo 1930 m. Paskutiniaisiais metais Ž. Brakas buvo prastos sveikatos, kūrė mažos skalės darbus: litografiją, juvelyriką. 1961 m. jis tapo pirmuoju gyvu menininku, kurio darbų paroda surengta Luvro muziejuje. Žoržas Brakas mirė 1963 m. rugpjūčio 31 d. Paryžiuje, palaidotas Varanžvilio kaime Normandijoje. Ž. Brako kapo antkapį puošia jo paties sukurta mozaika.
Barahona

Istorija

Barahona įkurta 1802 m. valdant haitiečiams, kaip karinis postas. Nuo XX a. pr. pradėta vystyti cukraus pramonė.
Centras (ledo ritulys)

Centras – ledo ritulio žaidėjo pozicija. Tai puolantis žaidėjas, žaidžiantis arenos centre. Šios pozicijos žaidėjų tikslas yra perduoti ritulį puolėjams, taip pat šios pozicijos žaidėjai sudaro antrą puolimo liniją ir kartais gauna galimybę smūgiuoti į vartus. Šios pozicijos žaidėjai turi turėti gerą aikštės matymą. Jie tai pat turi būti labai stiprūs ir greiti, kad esant reikalui galėtų greitai sugrįžti į gynybą.
Edmundas Steponaitis

Biografija

Gimė neturtingų valstiečių šeimoje. 1904 m. baigė Šakių dviklasę pradžios mokyklą, vėliau lavinosi savarankiškai: studijavo knygas apie astronomiją, skaitė rusų rašytojų ir filosofų knygas, moralės, religijos, kultūros temomis susirašinėjo su Levu Tolstojum, gilinosi į Vladimiro Solovjovo krikščioniškosios meilės filosofiją, domėjosi muzika. Trumpai padirbėjęs raštininku Šakiuose, 1905 m. persikėlė į Kauną ir dirbo raidžių rinkėju Saliamono Banaičio, dar spaudos draudimo laikais gabenusio iš Rytprūsių lietuviškus leidinius, spaustuvėje. Netrukus pradėjo bendradarbiauti spaudoje, daugiausia „Viltyje“ ir „Draugijoje“, kur spausdino eilėraščius, vaizdelius, vertimus iš rusų kalbos. Buvo ne pagal metus apsiskaitęs, mąstė apie humaniškas idėjas, kilnius siekius. 1908 m. jam įkando pasiutęs šuo, vėliau susirgo šiltine bei smegenų uždegimu ir mirė tesulaukęs 16 metų. Palaidotas Šakiuose. Jo vardu pavadinta viena iš miesto gatvių.

Kūryba

Eiles rašyti pradėjo apie 1906 m. Išspausdino keliolika eilėraščių, vertimų, sekimų, paliko eilėraščių rankraščiuose. Jo eilėraščiai lyriški, bet savo turiniu artimi filosofinei poezijai. Įkvėpimo objektai – įvairūs žmogaus išgyvenimai, jausmai, gamta. Jo „dvasinė energija buvo didelė: jis jautė norą rašyti, išreikšti save, tarsi išlieti. Jis sugebėjo improvizuoti pagal įstrigusią eilutę, žodį. Tai rodo stipraus talento pradžią.“ (V. Daujotytė) Pasirašydavo pseudonimais S. T. Ponaitis, Simas Stepas, Sm. Stepas. Rašė ir proza. Į lietuvių kalbą iš rusų kalbos yra išvertęs simbolisto J. Baltrušaičio eilėraščių, A. Puškino, F. Tiutčevo, A. Kolcovo, N. Nekrasovo, N. Gogolio kūrinių. Po mirties liko E. Steponaičio rankraštinis rinkinys „Per aspera ad astra“. 1912 m. jo gyvenimą ir kūrybą aprašė poetas Liudas Gira Kaune išleistame pomirtiniame E. Steponaičio eilių ir prozos rinkinyje „E. Steponaičio raštai“. 1988 m. leidykla „Vaga“ išleido jo kūrinių „Rinktinę“.
Diržai

Aplinkinės gyvenvietės

Dulgininkai - 5 kmMizarai - 1 kmDruskininkai - 3 kmLipliūnai - 1 kmŠvendubrė - 2 km
Prūsiškos kalendros

Prūsiškos kalendros – Mažojoje Lietuvoje leisti lietuviški kalendoriai.

Istorija

Pradėjo leisti 1847 m. Tilžėje mokytojas Erdmonas Šesnakas. Spausdintos gotiškomis raidėmis. Nuo 1855 m. spausdintos Horcho spaustuvėje Klaipėdoje ir nuo 1874 m. vėl Tilžėje. Paprastai susidėjo iš 88-96 puslapių. Jas iki 1870 m. redagavo pats E. Šesnakas, 1864–1870 m. dar ir Jonas Urbonas, 1873–1876 m. – Klaipėdos mokytojas J. Meškaitis ir 1877–1880 m. Didžiųjų Kakšių mokytojas Kristijonas Kumutatis.
Kalendrose buvo spausdinama evangelikų liuteronų giesmių, vienas kitas pasakojimas, valdžios įsakymų,  pateikė nemažai astronominių žinių.
Koridalas

Istorija

Koridalas žinomas nuo VI a. pr. m. e.
Lietuvos sveikata

Lietuvos sveikata – nepriklausomas specializuotas savaitraštis, einantis nuo 1991 m. gegužės 30 d. Vilniuje, Tauro g. 12.

Istorija

Iki 1995 m. vadinosi „Medikų žinios“. Skirtas medikams, farmacininkams ir visuomenei. Tiražas 1993 m. – 10 000 egz., 1997 m. – 16 000 egz.
Vyr. redaktorė Jolanta Babiliūtė-Simaškienė.
Csákvári TK

Istorija

Klubas įkurtas 1947 m. Namų rungtynes žaidžia „Tersztyánszky Ödön Sportközpont“ stadione (Čakvaras).

Logotipas

Nuo 2017/2018 m. sezono „Aqvital“ emblema naudojama.
Buivydai (Anykščiai)

Aplinkinės gyvenvietės

Burbiškis – 6 km 
 Bijeikiai – 3 km
Gastilionių atodanga

Gastilionių atodanga – geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas saugomu 2008 m. Atodanga yra Kaišiadorių rajone, Rumšiškių seniūnijoje, Kaišiadorių miškų urėdijos Rumšiškių girininkijos teritorijoje, Rumšiškių miške, Kauno marių dešiniajame krante. Atodanga patenka į Kauno marių regioninio parko teritoriją. Atodanga dešiniąja Kauno marių pakrante tęsiasi apie 600 m su beveik stačia iki 20 m aukščio siena, kurioje aiškiai matomi dviejų ledynmečių sukloti moreninio priemolio sluoksniai, perskirti tarpledynmečio metu sukloto smėlio sluoksniais.
Lietuvių mokslo draugystė

Lietuvių mokslo draugystė, Lietuvių mokslo draugystė Amerikoje – viena pirmųjų JAV lietuvių kultūros organizacijų, veikusi 1886–1896 m. Baltimorėje.

Istorija

Steigėjai Amerikos aušrininkai. Draugija skatino JAV lietuvių švietimą ir mokslą lietuvių kalba, spausdino ir platino mokslines ir kt. knygas. 1891 m. Filadelfijoje, Pitstone, Plymute, Šenandoa ir kitur veikė draugijos kuopos. 1891–1892 m. Lietuvių mokslo draugystė turėjo apie 100–120 narių, aktyviausi Juozas Andziulaitis-Kalnėnas, Vincas Karalius, Jonas Šliūpas.
Sušaukė 3 suvažiavimus (seimus). Leido žurnalus „Apšvieta“, „Nauja gadynė“, knygas, 1891 m., 1892 m. metinius pranešimus. Steigė lietuvių mokyklas, bibliotekėles, dramos būrelius, rengė minėjimus, paskaitas apie įžymius žmones – Simoną Daukantą, Motiejų Valančių, Jurgį Zauerveiną, Volterą, organizavo visuomenines politines akcijas: 1891 m. protesto mitingus prieš Rusijos valdžios politiką Lietuvoje, 1894 m. – dėl Kražių skerdynių.
Romanas Karkauskas

Biografija

1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1972 m. technikos mokslų kandidatas, habilitacija 2004 m.
Nuo 1971 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 2004 m. profesorius. Stažavo 1975 m. Lenkijos mokslų akademijos Mechanikos institute, 1989 m. Maskvos inžineriniame statybos ir Centriniame statybinių konstrukcijų tyrimo institute.
Mokslinių darbų svarbiausia sritis – tamprių plastiškųjų konstrukcijų analizė ir optimizacija taikant matematinio programavimo metodus.
Darmštatas

Istorija

Minimas nuo XI a.
Yarden Gerbi

Biografija

2009 m. pelnė sidabro medalį Makabi žaidynėse. 2012 m. Europos čempionato vicečempionė. 2013 m. Brazilijoje vykusiame pasaulio čempionate iškovojo aukso medalį. 2016 m. pateko į pasaulio reitingo top 14 sąrašą ir pateko į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes, kuriose iškovojo bronzos medalį.
Levas Kamenevas

Biografija

Tikroji pavardė – Rozenfeldas (Ро́зенфельд). 1901 m. baigė Tifliso gimnaziją, mokėsi Maskvos universiteto Teisės fakultete. Nuo 1903 m. dalyvavo bolševikiniame judėjime, caro valdžios ne kartą areštuotas ir tremtas. Nuo 1917 m. buvo RSDDP(b) Centro komiteto narys, Petrogrado Tarybos Vykdomojo komiteto narys, vienas „Pravdos“ laikraščio redaktorių. Prieštaravo rengiamam ginkluotam Spalio perversmui.
1918–1926 m. vadovavo Maskvos Tarybai. 1919 m. tapo RKP(b) CK Politinio biuro nariu, 1922 m. – Liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotoju. Tais metais L. Kamenevui pasiūlius Stalinas tapo RKP(b) CK Generaliniu sekretoriumi. 1924–1926 m. buvo TSRS Darbo ir gynybos tarybos pirmininkas. Nuo 1923 m. taip pat vadovavo Lenino institutui. 1922–1925 m. laikotarpiu G. Zinovjevas, L. Kamenevas ir J. Stalinas buvo laikomi svarbiausiais RKP(b) vadovais.1925 m. L. Kamenevas ir G. Zinovjevas subūrė vadinamąją „Naująją opoziciją“, kurią sutriuškinus L. Kamenevas buvo pašalintas iš Politinio biuro ir visų užimamų pareigų. 1926–1927 m. buvo TSRS vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisaras, pasiuntinys Italijoje. 1927 m. pašalintas iš bolševikų partijos ir ištremtas į Minusinską Rytų Sibire.
1928 m. viešai atgailavo, grąžintas į RKP(b) narius, tačiau 1932 m. pakartotinai pašalintas. 1933 m. vėl grąžintas į partiją, vadovavo leidyklai „Academia“. 1934 m. pabaigoje areštuotas, 1935 m. nuteistas penkiems, vėliau – dešimčiai metų kalėti. 1936 m. vadinamojo „jungtinio trockistų-zinovjevininkų centro“ byloje nuteistas mirties bausme ir kitą dieną sušaudytas.
1988 m. TSRS Aukščiausiojo Teismo plenumas L. Kamenevą reabilitavo.
Rolandas Martinkus

Biografija

Komandinėse varžybose rungtyniavo su Marijampolės komanda. Marijampolės Žaidimų Sporto Mokyklos šachmatų treneris. Auklėtinis Paulius Pultinevičius. Marijampolės Šachmatų ir Šaškių Klubo „Sūduva“ vadovas.
Marko Tomić

Karjera

Karjeros pradžioje atstovavo įvairiems Serbijos klubams. 
Atvyko į Lietuvą. 2018 m. tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.
Kūdikio draugija

Kūdikio draugija – slapta lietuvių mokinių draugija, 1890–1899 m. veikusi Mintaujos gimnazijoje, dab. Latvija. Steigėjas ir vadovas – Petras Avižonis.

Veikla

Tikslas – mokytis lietuvių kalbos ir istorijos, ugdyti tėvynės meilę ir tautinę savivoką. Draugija platino draudžiamą spaudą, palaikė ryšius su kitų vietovių lietuvių moksleivija. 1896 m. organizavo pasipriešinimą privalomam stačiatikių maldų skaitymui rusų kalba, dėl to jos nariai buvo pašalinti iš gimnazijos. 1897 m. kai kurie jų priimti atgal.
Didelę įtaką draugijos nariams turėjo Jonas Jablonskis ir M. Čepas, kurie parūpindavo knygų ir laikraščių, parašė draugijos įstatus.
Arvydas Dočkus

Biografija

1968 m. baigė Palangos vidurinę mokyklą, 1975 m. – Vilniaus pedagoginis institutą, istorijos ir kūno kultūros mokytojas.
Palangos Baltijos vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas metodininkas. Krepšinio klubo „Naglis-Adakris“, nuo 2011 m. – „Palangos Naglis“ fizinio parengimo treneris, Palangos sporto centro treneris, krepšinio moterų komandos „Palangos SC“ trenerio asistentas.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Palangos skyriaus narys. Nuo 2011 m. Palangos savivaldybės tarybos narys.
Mindaugas (vardas)

Mindaugas – dvikamienis baltiškos kilmės vardas sudarytas iš šaknies Min ir Daug siejamos su liet. žodžiais minti, galvoti, manyti; mintis, mąstymas bei daug. 1990–2013 m. laikotarpiu suteikti 5606 vardai.