google/wiki40b huggingface dataset:
Chang'e 4

Misija

Chang’e 4 yra Kinijos Mėnulio tyrimų programos dalis, tęsianti „Chang'e 3“ misijos veiklą, kurios metu 2013 m. pabaigoje į Žemės palydovą buvo nugabentas mėnuleigis „Yutu“. Jis dvejus metus bei septynis mėnesius – gerokai ilgiau nei planuota – tyrinėjo Mėnulio paviršių. Po „Chang’e 4“ misijos Kinija  planuoja nusiųsti mėnuleigį „Chang'e 5“, kuris paimtų ir pargabentų į Žemę grunto mėginių.
Kinų zondas „Chang’e 4“ buvo paleistas 2018 m. gruodžio 7 d. su „Long March 3B“ raketa iš Kinijos pietvakariuose esančio Sičuano palydovų leidimo centro. Zondas nusileido Von Kármán krateryje Pietų ašigalio-Eitkeno baseino rytiniame pakraštyje, iš kur atsiuntė apylinkių nuotrauką. Ryšiui su valdymo centru Žemėje palaikyti naudojamas orbitinis palydovas „Queqiao“, kuris iš anksto, gegužės 21 d., buvo pristaytas į Lagranžo tašką L2. Priešingai, nei į Žemę nuolat atgręžtoje pusėje, kur esama daug nusileidimui tinkamų lygumų, zondas nutūpė regione, pasižyminčiame itin kalnuotu ir raižytu paviršiumi. Be to, čia jis patyrė -190 °C aplinkos temperatūros poveikį. 
Per šią misiją suplanuota atlikti įvairius eksperimentus. Tarp jų – žemo dažnio radijo bangų astronominiai tyrimai, kuriuos patogu atlikti iš Mėnulio nematomosios pusės, nes joje nepasireiškia iš Žemės sklindantys trikdžiai. Taip pat atliekama nusileidimo rajono topografija, tiriami vietos mineralai, matuojama spinduliuotė. Numatyta nejudraus zondo konteineryje sudaiginti augalų sėklų ir atlikti fotosintezės bandymus bei išauginti iš kiaušinėlių šilkverpių lervų.
Ārāmbāg Krīṛā Saṃgha

Istorija

Klubas įkurtas 1958 m.
Jurgis Gediminas Bėčius

Biografija

Nuo 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narys.
1995–1997 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Čekijos masyvas

Čekijos masyvas (ček. Český masiv, Česká vysočina) arba Bohemijos masyvas (vok. Böhmische Masse) – neaukštų, sudūlėjusių kalnų masyvas daugiausia šiaurės vakarų Čekijoje, dalis – Vokietijoje ir Lenkijoje. Sudarytas iš keleto mažesnių masyvų: Rūdinių kalnų, Šumavos, Sudetų, Čekijos Miško, Čekijos-Moravijos aukštumos, atskirų kalnagūbrių bei tektoninės įdubos, kur plyti Palabio žemuma. Aukštis iki 1602 m (Snežka).
Masyvas susidaręs hercininės ir alpinės kalnodarų metu iš suraukšlėtų prekambro kristalinių ir metamorfinių uolienų sluoksnių, perkirstų paleozojaus granitoidų intruzijų. Paviršius smarkiai denuduotas. Yra akmens ir rusvosios anglių, geležies, cinko, švino, urano rūdų, grafito, kaolino telkinių. Trykšta mineralinės versmės (Marianske Laznių, Karlovy Varų, Teplicės kurortai).
Čekijos masyvas patenka daugiausia į Elbės baseiną (kerta Vltava, Ohržė). Per rytinę dalį teka Morava (Dunojaus intakas) ir jos intakai, per šiaurės rytų pakraštį – Oderio intakai. Daug tvenkinių ir hidroelektrinių. Lygumose auga ąžuolynai, ąžuolų ir skroblų miškai, kalnuose – mišrieji bukų, eglių, pušų miškai, aukščiau – eglynai. Slėniuose auginami javai, cukriniai runkeliai.
Čekijos masyve įsikūrę daug svarbių Čekijos miestų – Praha, Pilzenas, Česke Budejovicai, Pardubicės, Liberecas.
Mokslininkų sąjungos institutas

Konsultacijos

Mokslininkų sąjungos institute suformuotas konsultacijų centras, kuriame individualūs mokslininkai ar verslininkai gali gauti pagalbą ieškodami mokslinių kolektyvų ar verslo partnerių savo projektų įgyvendinimui. Mokslininkų sąjungos institutas teikia konsultacijas ir yra pajėgus padėti paruošti mokslinių tyrimų ar inovacinius projektus Lietuvos ir tarptautiniams fondams, programoms.
Kumamoto prefektūra

Istorija

Seniau ši prefektūra buvo žinoma kaip Higo žemė.

Geografija

Kumamoto prefektūra įsikūrusi Kiūšiū salos centre. Prefektūra šiaurėje ribojasi su Fukuokos ir Oitos prefektūromis, rytuose – su Mijadzakio prefektūra ir pietuose – su Kagošimos prefektūra.
Prefektūros rytuose stovi aukščiausias Japonijoje veikiantis ugnikalnis – Aso ugnikalnis (1592 m).

Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai

Nuo 2003 m. balandžio įvykdyta 16 sujungimų. Paskutinis įvykdytas 2006 m. kovo 27 d., kuomet Hondo ir Ušibukos miestai bei Amakusos apskrityje buvę Amakusos, Arijakės, Gošiouros, Icuvos, Kavauros, Kuratakės, Šinvos ir Sumoto miesteliai sujungti į vieną naują Amakusos miestą.

Ekonomika

Kumamote įsikūrusi „Honda“ įmonė.

Sportas

Kumamoto prefektūroje esti viena futbolo komanda, pavadinimu „Rosso Kumamoto“, įsikūrusi (Kumamoto mieste).
Progerija

Progerija arba Hačinsono–Gilfordo sindromas – liga, dėl kurios kūnas sensta aštuonis kartus greičiau, nei įprasta – sergantys vaikai vidutiniškai gyvena 13 metų. Liga yra nepaprastai reta, ja suserga maždaug 1 vaikas iš 8 milijonų, tai reiškia, kad šiuo metu pasaulyje gyvena maždaug 200 vaikų, sergančių šia liga.
Vaikai, sergantys šia liga, paprastai atrodo normalūs gimimo metu, maždaug po 12 mėnesių atsiranda požymiai ir simptomai, pavyzdžiui, lėtas augimas ir plaukų slinkimas. Vidutinė gyvenimo trukmė vaikui sergančiam progerija yra apie 13 metų, bet dažnai vaikai miršta jaunesni, o kartais gyvena 20 metų ar ilgiau. Širdies kraujagyslių problemos ar insultas yra galimos mirties priežastys daugeliu atvejų. Nuo šios ligos vaisto nėra, tačiau mokslininkai yra ypač ja susidomėję, tikisi sužinoti daugiau ir apie įprastą senėjimą, jo stabdymą, vykdo tyrimus.
Pirmą kartą progerija įvardinta buvo 1886 metais daktaro Jonathano Hutchinsono. Dar kartą ji buvo įvardinta 1897 metais mediko Hastingso Gilfordo. Sutrikimas vėliau pavadintas Hačinsono–Gilfordo progerijos sindromu.

Diagnozės nustatymas

Patartina kreiptis į gydytoją, jei atrodo, kad vaikas auga, vystosi nenormaliai, jei pastebima tokių problemų kaip plaukų slinkimas, odos pokyčiai arba sulėtėjęs augimas. Liga nustatoma būtent atsižvelgiant į šiuos simptomus.

Priežastys

Mokslininkai atrado vieną genų mutaciją, atsakingą už Hačinsono–Gilfordo progerijos sindromą. Genas yra žinomas kaip Lamin A (LMNA). Skirtingai nuo daugelio genetinių mutacijų, progerija nėra perduodama kartomis.
Vincentas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Henrikas Jurgis Vincentas Tiškevičius. Motina Eufrozina Šolaiska. Broliai Stanislovas Tiškevičius Logoiskis, Henrikas Tiškevičius Logoiskis II, Mikalojus Tiškevičius Logoiskis II, Mykolas Tiškevičius Logoiskis II.
Rusijos imperijos kariuomenės karininkas.
Hengamas

Hengamas (pers. جزیره هنگام) - Irano sala Persų įlankoje, piečiau Kešmo salos.
Hengamo sala yra 9 km ilgio ir 5 km pločio. Reljefas žemas, sala sudaryta iš kalkingų uolienų. Aukščiausias taškas yra Nakaso kalnas (106 m). Hengamą nuo Kešmo skiria 2 km pločio sąsiauris.
Pagrindinis verslas saloje yra žvejyba, nors saloje šiek tiek uždirbama ir iš turizmo. Pagrindinis turistų traukos centras yra anglų uosto pastatai ir anglies sandėliai. Salos pakrantėje matomi nuskendusių portugalų laivų likučiai. Paplūdimiuose galima stebėti jūrinius vėžlius, delfinus, ryklius ir koralus.
Mano ūkis

Mano ūkis – mėnesinis žemės ūkio žurnalas, einantis nuo 1995 m. Kaune, Gedimino g. 47–415. ISSN 1822-4350

Istorija

Įsteigė ir leidžia Lietuvos žemės ūkio konsultavimo tarnyba. Spausdino Adomo Jakšto spaustuvė Kaišiadoryse, nuo 2011 m. spausdina UAB „Standartų spaustuvė“Tiražas 1995 m. – 8000 egz., 1997 m. – 6000 egz. 2014 m. – 5700 egz. Nuo 2011 m. leidžia žurnalus „VETinfo“, „Mano gyvenimas“, specialiuosius priedus. 2003 m. redakcija atvėrė naują informavimo kanalą – įsteigė agroverslo naujienų tinklalapį „manoūkis.lt“. Per 2014 metus jį aplankė apie 1 mln. skaitytojų.
Vincas Jakubauskas

Vincas Jakubauskas (1921 m. rugpjūčio 28 d. Krosnėnai, Lazdijų valsčius – 1994 m. balandžio 22 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1952 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1961 m. technikos mokslų kandidatas.
Nuo 1952 m. Mechanizacijos instituto bendradarbis, 1961–1986 m. Tręšimo sektoriaus vedėjas. 1983 m. ir 1988 m. 2 išradimų autorius.
Urano palydovai

Uranas (planeta) turi 27 gamtinius palydovus. Pirmuosius du – Titaniją ir Oberoną – 1787 m. kovo 13 d. atrado vokiečių astronomas William Herschel. Kiti du – Arielis ir Umbrielis – buvo atrasti 1851 m. britų astronomo William Lassell. 1948 m. Gerard Kuiper atrado Mirandą.
Dar 10 palydovų atrado 1986 m. sausį šalia Urano praskriejęs kosminis zondas Voyager 2, o dar vienas (Perdita) buvo atrastas kiek vėliau, išstudijavus senas Voyager 2 nuotraukas. Likę palydovai atrasti daug vėliau.
Urano palydovai pavadinti Viljamo Šekspyro ir Alexander Pope kūrinių veikėjų vardais.

Pastabos apie pavadinimus

Kai kurie asteroidai yra pavadinti tokiais pačiais vardais, kaip ir Urano palydovai: 171 Ofelija, 218 Bianka, 593 Titanija, 666 Desdemona, 763 Kupidas ir 2758 Kordelija.
Pontonas

Pontonas (pranc. ponton iš lot. ponto – tiltas ant valčių) – plūduriuojanti priemonė, skirta ant vandens laikyti įvairiems įrenginiams. Pontonas daromas iš medžio, plastiko, plieno arba lengvojo lydinio, gumbuoto audinio (pripučiamasis pontonas), gelžbetonio.
Pontonai būna standieji arba pripučiamieji, atvirieji arba uždarieji (su deniu), savaeigiai arba buksyruojami.
Pontonai naudojami kaip tiltų, pontoninių kranų, laikinų prieplaukų atramos. Taip pat naudojami kaip savarankiškos persikėlimo per vandens kliūtis priemonės. Nuskendusiems laivams iškelti, didelės grimzlės laivams perplukdyti per seklų farvaterį naudojami specialūs pripučiamieji pontonai.
Projekciniai testai

Projekciniai testai - psichologijoje naudojama metodika, dažniausiai skirta asmenybės savybėms ištirti, bet ne tiesiogiai, kaip būna tiriant klausimynų ar kitų metodikų pagalba, o perkėlimo metodu, t. y., bandant išprovokuoti žmogaus pasąmoningą elgesį, jam pačiam to nesuvokiant.
Projekcinių testų metodai paremti projekcijos idėja, t. y. priskyrimu kitiems idėjų, minčių, nuomonių, norų, motyvų, ribojančių veiksnių, kurių žmogus nemano esant savais ir nuo kurių nesąmoningai atsiriboja. Projekciniai metodai leidžia išvysti sąmoningus ir nesąmoningus asmenybės kompleksus, kurie slepiasi už pseudoracionalių samprotavimų. Lietuvoje plačiai naudojami: Namas, žmogus, medis; Rorsacho rašalo dėmių testas.
Kobrinskiai

Giminė

Giminės ištakos siekia Algirdą (žinoma, kad 1366 m. jis tiesiogiai valdė Kobriną ir gretimas žemes) ir jo stačiatikį sūnų Teodorą. Šio sūnus Romanas Teodoraitis Kobrinskis (m. 1431) minimas nuo 1387 m. Dalyvavo Vytauto žygiuose į Maskvos didžiojo kunigaikščio Vasilijaus valdomas žemes (1393) ir į Pskovo žemę (1394). 1404 m. privilegija Vytautas patvirtino Romanui Kobrino ir gretimų žemių valdą. Ši privilegija laikoma Kobrino kunigaikštystės (1404–1519) įkūrimo data, o Romanas – Kobrinskių giminės pradininku. 1411 m. jis gyveno dėdės – Lenkijos karaliaus Jogailos – dvare. Jam mirus kunigaikštystę paveldėjo sūnus Simonas Romanaitis Kobrinskis (m. po 1460). Jis susigiminiavo su Alšėnų kunigaikščiais – vedė Simono Alšėniškio dukrą Julijoną. 1431 m. talkino Švitrigailai, ginančiam Lucką nuo pasiųsto Lenkijos karinio dalinio. Sūnus Jonas Simonaitis Kobrinskis (m. ~ 1490) – paskutinis Kobrinų giminės vyras. Po jo mirties Lenkijos karalius ir Kazimieras kaip išmarą jam atitekusią Kobrino kunigaikštystę iki gyvos galvos paliko našlei Teodorai (m. 1512), kuri 1500 m. perėjo į katalikybę ir krikštijosi Sofijos vardu. Jono sesuo Marija (m. ~ 1510) buvo Maskvos kunigaikščio Ivano Vasiljevičiaus Gražiojo žmona. Kita Jono sesuo Ona (m. 1519) 1481 m. ištekėjo už kunigaikščio Teodoro (Fiodoro) Bielskio, kuris tais pačiais metais kaip nesėkmingo sąmokslo prieš valdovą Kazimierą dalyvis pabėgo į Maskvą. Ona prieš 1502 m. ištekėjo už didiko Vaclovo Stanislovaičio Kostevičiaus. Mirus motibnai Teodorai Onai atiteko Kobrino kunigaikštystė; po jos mirties valdovas Žygimantas Senasis pakeitė valdos statusą iš kunigaikštystės į valstybės seniuniją, iki gyvos galvos paliko ją valdyti Onos vyrui.
Raguviškių II kapinynas

Kapinynas

Įrengtas šiaurės-pietų kryptimi pailgoje Minijos slėnio terasos pakilumoje, esančioje apie 450 m į vakarus nuo upės vagos ir iškylančioje iki 2,63 m aukščio virš slėnio. Teritorija 1,1 ha dydžio, iškasinėta bulviarūsių duobių, apaugusi spygliuočių mišku, palei kurio vakarinį pakraštį praeina lauko kelias (N. Dariūtės gatvė). Kapinyno pietinėje dalyje įrengtos Raguviškių kaimo senosios kapinės, vadinamos Maro kapeliais, Markapiais. Jos stačiakampio plano, pailgos šiaurės-pietų kryptimi, 55 x 20 m dydžio, apjuostos griovio ir žemių pylimo. Kapinių šiaurės rytinėje dalyje stovi koplytėlė. Kapinyno pietinis galas nukastas statant čia kolūkio sandėlį. Kultūros vertybės anotacinio ženklo nėra.
0,2 km į pietus yra Raguviškių kapinynas, o 1,7 km į šiaurės rytus kitame Minijos krante stūkso Mišučių piliakalnis. Šiaurėje kapinynas ribojasi su Mišučių (Raguviškių) evangelikų liuteronų kapinių tvora.

Istorija

Laidojant kaimo kapinėse mirusiuosius, o vėliau kasant pakilumoje duobes bulvių rūsiams, buvo randama archeologinių dirbinių. Dalis jų apie 1930 m. pateko į kunigo Konstantino Kuprio-Kuprevičiaus kolekciją. Radiniai būdingi IX-XII a. kuršių kapams. Manoma, kad kapinynas priklausė Mišučių piliakalnio bendruomenei. XVII-XVIII a. pietinėje kapinyno dalyje pradėti laidoti nuo maro, šiltinės ir kitų ligų mirę Raguviškių kaimo gyventojai.
1972 m. kapinynas drauge su jame esančiomis kaimo kapinėmis buvo paskelbtas vietinės reikšmės archeologijos paminklu (AV549), o 1996 m. įrašytas į Lietuvos Respublikos nekilnojamų kultūros vertybių registrą (A65).

Tyrimai

1948 m. žvalgė Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas (tyrimų vadovas Pranas Kulikauskas), 1956 m. – kraštotyrininkas Vladas Šaulys, 1974-1976 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas. 1982 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), kartografavo Aerofotogeodezinių tyrinėjimų institutas. 1991 m. žvalgė Julius Kanarskas, 1992 m. teritorijos ribas nustatė Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro ir Valstybinio žemėtvarkos instituto ekspedicija (vadovas Vilnius Morkūnas).
Dziaji apskritis

Geografija

Vakaruose apskritis ribojasi su Taivano sąsiauriu. Vakarinėje apskrities dalyje pliti Čianano lyguma, kuri yra didžiausia šalyje. Rytuose driekiasi Ališano kalnai, kurių prieškalnių miškais eina Ališano miškų geležinkelis, populiarus turistinis objektas. Ryčiausias apskrities smaigalys įsiterpia į Jušaną, aukščiausią Taivano kalną, kurio aukštis siekia 3952 m. Taip pat rytinis apskrities kampas patenka į Jušano nacionalinio parko teritoriją.
Metodas (filmas)

Turinys

Rebeka, populiari aktorė, grįžta filmuotis po trejų metų pertraukos. Jos partneris naujame filme – Džeikas Fyldsas, su kuriuo ji anksčiau yra turėjusi romaną. Juosta kuriama Rumunijoje, kur Džeikas atvyksta su savo žmona Betane, o Rebeka – su motina, nuo kurios yra psichologiškai priklausoma. Būsimas filmas – apie XX amžiaus pradžioje Indianoje vykusias žudynes, kurias, siekdama praturtėti, vykdė našlė Belle Gunners ir jos meilužis.
Pamažu aistra tarp Rebekos ir Džeiko sugrįžta ir šio žmona jį palieka, tačiau Rebekos, nuolat vartojančios vaistus, elgesys darosi neprognozuojamas, o greta filmavimo aikštelės, kaip ir filme, prasideda paslaptingos žmogžudystės.
Chojane Pavlovienta

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 19 namų ir 105 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 19 namų ir 107 gyventojai.
Pincetas

Pincetas (pranc. pincette – žnyplelės) – nedidelės spyruokliuojančios žnyplelės, vartojamos surenkant ir ardant tikslius mechanizmus. Medicinoje dažniausiai naudojamas chirurginis pincetas (aštriais dantytais galais) ir anatominis (bukais galais). Operacijos metu pincetu paimami ir prilaikomi audiniai, tvarstomoji medžiaga, smulkūs instrumentai.
Šautuvo ir tarno paradoksas

Šautuvo ir tarno paradoksas – Davido Humo suformuluotas paradoksas, reiškiantis, kad chronologinis įvykių sutapimas nebūtinai reiškia tiesioginį jų priežastingumą. Žmogus yra linkęs ieškoti įvykių priežasčių naudodamasis taisykle post hoc ergo propter hoc (po to, reiškia, dėl to). Tačiau net patikrinta įvykių koreliacija, kurios negalima laikyti atsitiktinumu, dar nebūtinai reiškia, kad vienas įvykis yra kito priežastis.

Pavyzdys

Paspaudus šautuvo nuleistuką pasigirsta garsas, matomas blyksnis - pagal tai daroma išvada, kad nuleistuko paspaudimas sukėlė šūvį. Tačiau gali būti taip, kad, pvz., tarnas išėmė dėtuvę, atsistojo už nugaros ir iššovė tuo momentu, kai buvo nuspaustas nuleistukas.
Opava

Istorija

Įkurta 1224 metais. Viduramžiais buvo kunigaikštystės centras.
Panočių vidurinė mokykla

Istorija

1922–1951 m. buvo Slučajaus pradinė mokykla, 1951–1956 m. septynmetė, 1956–1982 m. Slučajaus vidurinė mokykla, nuo 1982 m. – Panočių vidurinė mokykla.
Pezaras

Istorija

Romėnai įkūrę miestą 184 m. pr. m. e. kaip Pisaurum picentų teritorijoje. Į picentų teritoriją buvo įsiveržę etruskai, paskui galai senonai IV a. pr. m. e., tad jų žemyje buvo tautų kratinys. Bet galai nebuvo susimaišę, nes romėnai juos atskyrė ir išvijo iš regiono.
Romėnų laikais Pezaras tapo svarbiu prekybos centru Via Flaminia kelyje. Po Vakarų Romos imperijos žlugimo miestą užėmė ostgotai, o jų karalius Vitigis jį sugriovė 539 m. per Gotų karus. Pezaras buvo skubiai atstatytas per penkerius metus, kai grįžo bizantiečiai. Po lombardų ir frankų užkariavimų miestas tapo popiežiaus valstybės dalimi.
Renesanso laikais miestą valdė Malatestų (1285–1445 m.), Sforcų (1445–1512 m.) ir Dela Rovere (1513–1631 m.) šeimos. Valdant Dela Rovere šeimai, Pezaras tapo jų kunigaikštystės sostine ir labai klestėjo. Buvo statomi vieši ir privatūs rūmai, buvo pastatytos naujos sienos (Mura Roveresche).
1860 m. rugsėjo 11 d. Pjemonto kariai įžengė į miestą ir Pezaras buvo prijungtas prie Italijos karalystės.
Anjuta

Anjuta 2

Anjuta 2.0 versijoje atsirado Glade vartotojo sąsajos dizaineris, kuris yra labai sparčiai tobulinamas.
Klitikai

Klitikai – bekirčiai žodžiai (pavyzdžiui, įvardžiai arba dalelytės), gramatiškai savarankiški, bet fonologiškai priklausomi. Pagal apibrėžimą klitikai yra visi žodžiai, nesudarantys skiemens (pavyzdžiui, rusų kalbos prielinksniai v 'į', k 'prie, pas', s 'su'). Klitikai gali šlietis prie kurios nors vienos kirčiuotos kalbos dalies formos (pavyzdžiui, romanų kalbų netiesioginių linksnių įvardžiai – tik prie veiksmažodžių) arba prie bet kokių kalbos dalių (kaip lietuvių kalbos dalelytės tik, gi); pastarieji klitikai vadinami transkategoriniais.
Bekirtės formos, fonetiškai priklausančios kirčiuotajam žodžiui, gali eiti tiek prieš kirčiuotąjį žodį (proklitikai), tiek ir po jo (enklitikai). Kai kada kirčiuotasis žodis gali būti apsuptas klitikų, pavyzdžiui, kad bū́tum gi.
Ypatingą klitikų rūšį sudaro vienetai, galintys skaldyti žodį, įsisprausti tarp šaknies ir afikso arba į šaknį (jie vadinami intraklitikais, mezoklitikais, endoklitikais).
Senovinėse indoeuropiečių kalbose klitikų vietą sakinyje lemdavo tam tikros taisyklės; žr. straipsnį Vakernagelio dėsnis.
Davao Aguilas FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2017 m. įkurtas kaip Davao Aguilas FC.
Nuo 2018 m. dėl rėmimo sutarčių su „Bellmare“, klubo pavadinime atsirado ir rėmėjo pavadinimas. 
Taip pat nežymiai pakito ir klubo emblema. Joje atsirado užrašas „Bellmare“.
Skirgailė Žalimienė

Skirgailė Žaltauskaitė-Žalimienė (g. 1972 m. Vilniuje) – Lietuvos teisininkė, teisėtyrininkė europeistė, Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto (TF) docentė, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (LVAT) teisėja, buvusi viešojo administravimo teisininkė, Europos teisės departamento vadovo pavaduotoja.

Išsilavinimas, pedagoginė ir mokslinė veikla

1991–1996 m. studijavo VU Teisės fakultete, įgijo teisininkės kvalifikaciją. Baltijos šalių ES teisės studijų centro (angl. Baltic Centre of EU Law Studies) tyrinėtoja, Vokietijos M. Planck instituto stažuotoja. 2001 m. balandžio 12 d. VU apgynė disertaciją „Įsisteigimo teisė pagal Europos Bendrijos teisę“ (darbo vadovas prof. Vilenas Vadapalas), socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė. Tai buvo viena iš pirmųjų disertacijų, parašytų ir apgintų Lietuvoje ES teisės tema.
Nuo 1998 m. vasario mėn. VU Teisės fakulteto asistentė, nuo 2002 m. rugsėjo mėn. lektorė, nuo 2002 m. lapkričio mėn. docentė.
Monografijos autorė, 2 monografijų ir 1 vadovėlio bendraautorė (sritys – ES teisė ir tarptautinė viešoji teisė).
Moka vokiečių, anglų, rusų, prancūzų kalbas.

Teisinė karjera

Nuo 1997 m. gegužės mėn. Teisės biuro prie LR Europos reikalų ministerijos, vėliau – Europos teisės departamento prie LR Vyriausybės, po to – Europos teisės departamento prie LR teisingumo ministerijos (ETD) vyr. specialistė, nuo 2002 m. birželio mėn. ETD Europos Sąjungos materialinės teisės skyriaus vedėja, nuo 2004 m. rugsėjo mėn. ETD generalinio direktoriaus pavaduotoja.
2008 m. kandidatė į Aukščiausiojo Teismo (t. y. bendrosios kompetencijos teismo) teisėjas, nors prieš tai visiškai nebuvo dirbusi nei privatinės (civilinės) teisės srityje, nei teismų sistemoje. Žiniasklaidai paskelbus, jog į Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas viešosios teisės srities teisininkė mokslininkė neturi atitinkamos darbo patirties, Lietuvos Prezidentas Valdas Adamkus Skirgailės Žalimienės į LAT teisėjos pareigas neskyrė. 2008 m. vasaros pabaigoje Valdas Adamkus ją paskyrė teisėja į Lietuvos vyriausiojo administracinio teismą (t. y. atsižvelgdamas į teisininkės patirtį, įgytą viešojo administravimo įstaigose, dėl ko tokios pareigos buvo daug artimesnės institucijoje, nagrinėjančioje viešosios (administracinės), o ne privatinės-civilinės teisės klausimus).
2009-2014 m. Teisėjų garbės teismo narė. Nuo 2014 m. spalio 3 d. Teisėjų atrankos komisijos narė (viena iš 3 teisėjų atstovų komisijoje).

Šeima

Išsiskyrusi. Buvęs vyras - Dainius Žalimas (g. 1973 m.), teisėtyrininkas tarptautininkas, Lietuvos Konstitucinio Teismo pirmininkas, VU Teisės f. profesorius. Pora turi sūnų.
Druskininkų valsčius

Druskininkų valsčius buvo pietų Lietuvoje. Centras – Druskininkai.
Kajetonas Nezabitauskis

Kajetonas Nezabitauskis (Kajetonas Rokas Nezabitauskis-Zabitis, 1800 m. liepos 17 d. – 1876 m. balandžio 11 d.) – žemaičių lietuviškojo sąjūdžio veikėjas, bibliografas.

Biografija

Gimė Baidotuose, mokėsi Žemaičių Kalvarijos ir Kauno gimnazijose. 1821–1824 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisių fakultete. Palaikė artimus santykius su Dionizu Poška, Varšuvoje išleido pastarojo knygelę „Kaimiečio artojo mąstymai“. Studijų metais gana artimai bendravo su Simonu Stanevičiumi.
Remiamas Vilniaus universiteto profesoriaus J. Lobojkos 1823 m. surengė kraštotyrinę ekspediciją po Žemaitiją, su pastarojo pagalba tikėjosi leisti žurnalą lietuvių kalba. 1824 m. išspausdino populiarų lietuvių kalbos elementorių, kurio priedas buvo pirmoji lietuviškų knygų bibliografija.
1825 m. dėl filomatų ir filaretų bylų turėjo persikelti į Varšuvą. Ten parašė „Žemaitijos ir Lietuvos istoriją“ lenkų kalba, kuri nebuvo spausdinta ir kurios rankraščio likimas šiuo metu nežinomas.
Hidos kalnai

Hidos kalnai (jap. 飛騨山脈 = Hida Sanmyaku) arba Šiaurinės Alpės (北アルプス, Kita Arupusu) – kalnagūbris Japonijoje, Honšiū saloje, Nagano, Tojamos ir Gifu prefektūrose. Ilgis 140 km. Aukščiausia viršukalnė – Okuhotaka (3190 m). Kalnai sudaryti iš granito, skalūnų, smiltainio. Landšaftas alpinis, su karomis. Gausu ugnikalnių (Ontakė, Norikura ir kt.). Šlaitų papėdėse auga plačialapių miškai, aukščiau – kalnų taiga.
Denverio Nuggets

Istorija

Komanda buvo įkurta 1967 m. Denverio „Rockets“ pavadinimu ir pradėjo žaisti American Basketball Association (ABA) lygoje. 1974 m. lyga iširo ir komanda buvo perkelta į NBA. Kadangi lygoje jau buvo komanda su tokiu pat pavadinimu (Houston "Rockets") komanda, buvo surengtas konkursas naujam vardui išrinkti ir pavadinimas „Nuggets“ jį laimėjo.