google/wiki40b huggingface dataset:
Antanas Siudikas

Biografija

1955–1957 m. mokėsi Vilniaus žemės ūkio mechanizavimo technikume, 1968–1974 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje.
1957–1958 m. Baltkūniškio Melioracijos technikos stoties vyr. inžinierius, 1958–1961 m. Dotnuvos rajono technikos stoties vyr. inžinierius, 1961–1963 m. Ariogalos melioracijos mašinų stoties direktorius, 1963–1990 m. Raseinių Melioracijos statybos valdybos viršininkas, nuo 1990 m. VĮ, SPAB, AB „Raseinių melioracija“ direktorius, AB „Ariogalos melioracija“ generalinis direktorius.
1995 m. Lietuvos ūkio partijos narys, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Raseinių rajono skyriaus narys.
Ariogalos parapijos pastoracinės tarybos narys. Žmona Zita, Sūnus Adakrius.

Įvertinimai

1965 m. suteiktas nusipelniusio melioratoriaus vardas.
Billboard 200

Billboard 200 yra oficialus Jungtinių Amerikos Valstijų 200 daugiausiai parduodamų muzikos albumų ir EP sąrašas. Sąrašą platina kiekvieną savaitę žurnalas „Billboard“. Šis muzikinis topas buvo pradėtas rašyti nuo 1945 m.
Podedvužės valsčius

Administracinis suskirstymas

Antopolis, Bojarai, Grabuvka, Holovnas, Kaniukai, Mostai, Necelinas, Nove Mostai, Opolė, Piechai, Podedvužė, Rusilai, Zališčė.
Justinas Razma

Biografija

Nuo 1928 m. Lietuvos universitete studijavo filosofiją ir pedagogiką. Dirbo Kaune Socialinių ir politinių mokslų instituto reikalų vedėju, nuo 1938 m. – Visuomeninio darbo vadybos viršininko pavaduotojas, nuo 1939 m. – organizacinio darbo direktorius. Buvo vienas iš Lietuvos vakarų sąjungos steigėjų, priklausė Lietuvos žurnalistų sąjungai. Pokario metais dirbo Gruzdžių valsčiaus Šiupylių pradžios mokykloje.
Visuomenės, kultūros ir filosofijos klausimais rašė leidiniuose „Vairas“, „Akademikas“, „Naujoji Romuva“.
Jonas Trinkūnas

Biografija

1957 m. baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą. 1965 m. Vilniaus universiteto Lietuvių kalbos ir literatūros fakultete baigė filologijos studijas, įgijo filologo specialybę. 1969–1973 m. VU Filologijos fakulteto filologijos katedros aspirantas ir dėstytojas. 1969 m. įkūrė kraštotyros sąjūdį „Ramuva“, pradėjo rengti senovės baltų apeigas. Vienas iš Vilniaus universiteto kraštotyrininkų ramuvos kūrėjų. 1973 m. už politinę tautinę veiklą iš universiteto pašalintas.
Kilus Sąjūdžiui vėl grįžo į universitetą, dirbo Filosofijos ir sociologijos instituto Etikos skyriaus asistentu. 1990–1993 m. LR kultūros ministerijos Etninės kultūros skyriaus vedėjas. Nuo 1994 m. Filosofijos ir sociologijos instituto Etikos ir etnosociologijos skyriaus mokslinis darbuotojas. VPU dėstė etninę kultūrą.
2002 m. išrinktas „Romuvos“ vyriausiuoju kriviu. Dalyvavo tarptautinėse senųjų tikėjimų konferencijose, renginiuose. Paskelbė staipsnių lietuvių ir prancūzų spaudoje, parašė kelias knygas. Apeiginio folkloro kolektyvo „Kūlgrinda“ narys, Etninės kultūros draugijos, Tautos namų, Mažosios Lietuvos reikalų tarybos, „Prusos“ klubo, kitų organizacijų vadovas ir narys.
2014 m. nusifilmavo dokumentiniame filme „Semme“.
Žmona Inija (g. 1951 m.), folkloristė, folkloro grupės „Kūlgrinda“ vadovė, kultūros sociologė, psichologė, Vilniaus teisės ir verslo kolegijos dėstytoja, po vyro mirties 2014 m. išrinkta vyriausia krive. Dukros Rimgailė, Vėtra, Ugnė, Indrė (iš pirmos santuokos – Žemyna).
Palaidotas Rokantiškių kapinėse.
Gamba Osaka

Istorija

Klubo ištakos siekia 1980 m.
Nacionalinė teisė

Nacionalinė teisė – konkrečios valstybės teisė, teisės sistema, sankcionuota kompetentingų valstybės institucijų, viešai paskelbtos, visuotinai privalomos teisės normos, galiojančios atitinkamoje valstybėje arba jų asmenų – piliečių ir nacionalinės priklausomybės juridinių asmenų – atžvilgiu.
Nacionalinė kaip organizacijos teisė pradėjo formuotis kuriantis valstybėms. Pradžioje konkuravo su įvairiomis teisės sistemomis (religinė teisė, miestų teisė, korporacijų teisė ir kt.). Įsivyravus pasaulietinei valdžiai, nacionalinė teisė įgavo visuotinį privalomumą, galimą ir veiksmingumą, kadangi paremta valstybine prievarta, vykdoma padedant atitinkamam valstybiniam (administraciniam) aparatui. Nacionalinė teisė pradėta studijuoti universitetuose vėliau negu romėnų arba kanonų teisė. Pirmoji aukštoji mokykla, kurioje pradėtos rengti nacionalinės valstybės teisės studijos – Upsalos universitetas (Švedija).
Linkmenų valsčius

Linkmenų valsčius buvo dabartinėje šiaurės Lietuvoje. Centras – Saldutiškis ir Linkmenys (lenkų okupuotos dalies, 1929 m. performuotos į Kaltanėnų valsčių).
Vytautas Streikauskas

Biografija

1971 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas – ekonomistas.
1988–1990 m. Kaišiadorių rajono vykdomojo komiteto pirmininkas, 1990–1995 m. Kaišiadorių rajono valdytojas. 2000 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės administracijos žemės ūkio skyriaus vedėjas, 2004 m. Ekonomikos ir ūkio plėtros departamento direktorius. 2007-2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės administracijos direktorius.
1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis, 1988 m. spalio 22 d.-23 d. LPS suvažiavimo delegatas. 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kaišiadorių rajono skyriaus narys.
1995–1997 m. (LDDP sąraše), 2003 m. iki balandžio mėn. (LSDP), 2007 m. ir nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Kaišiadorių vietos veiklos grupės steigėjas. Našlys, vaikai Giedrė, Kęstutis.
Juozas Pronskus

Biografija

Mokėsi Barstyčių pradžios mokykloje, Globojamas Žemaičių Kalvarijos bažnyčios klebono Jono Petrausko, buvo ruošiamas kunigystei, tačiau už J. Šliūpo raštų skaitymą neteko klebono globos. 1913 m. savarankiškai mokėsi farmacijos Vilniuje ir Peterburge, baigęs vaistinės mokinio kursą dirbo vaistinėse Peterburge, Plungėje. 1920 m. išlaikė provizoriaus padėjėjo egzaminą.
Į spaudą pradėjo rašyti 1912 m. Nuo 1920 m. dirbo Kauno spaudos biure, leidinių „Lietuva“, „Trimitas“, „Lietuvos žinios“ redakcijose.
1920 m. spalio 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos frakcijai, įėjusiai į LSLDP ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.
1922 m. Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos steigėjas. Nuo 1922 m. gruodžio 8 d. Klaipėdoje veikusio Mažosios Lietuvos gelbėjimo komiteto narys, Mažosios Lietuvos vadavimo sąjungos dalyvis. 1922 m. Klaipėdoje redagavo laikraščius „Prūsų lietuvių balsas“, 1924 m. – „Klaipėdos žinios“. 1925 m. grįžo į Kauną, „Lietuvos žinių“ redaktorius. Bendradarbiavo žurnale „Policija“.
1927 m. išvyko į JAV ir Bostone redagavo savaitraštį „Sandara“. 1928 m. perėjo į „Naujienų“ redakciją. Lankė Šiaurės vakarų universiteto Medilo žurnalistikos mokyklą.
1932 m. grįžo į Lietuvą, 1932–1933 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ vyriausias redaktorius, nuo 1933 m. Klaipėdoje redagavo „Lietuvos keleivį“, 1936–1939 m. – „Vakarus“, 1939–1941 m. Eltos redaktorius ir vertėjas. 1944 m. išvyko į Vokietiją, ten dirbo įvairų spaudos darbuotojo darbą. 1948–1957 m. gyveno Kanadoje, bendradarbiavo „Naujienose“ ir „Nepriklausomoje Lietuvoje“. 1957 m. persikėlė į JAV, dirbo „Naujienų“ redakcijoje. 
Išvertė R. Tagorės dramas „Auka“, „Paštas“ (1922 m.)
Marián Hossa

Karjera

1995 m. žaidė HC Dukla Trencin jaunių komandoje. Tuo metu atstovavo Slovakijos jaunių ledo ritulio rinktinę. 17 metų prisijungė prie pagrindinės HC Dukla Trencin komandos. Pirmajame sezone laimėjo Extraligos taurę. 1997 m. vasarą Otavos „Senators“ komanda jį pirmajame rate dvyliktu šaukimu pakvietė į savo komandą, bet prieš 1997–1998 m. sezoną buvo nusiųstas pasitobulinti į WHL lygą, į Portlendo „Winter Hawks“ (dukterinę Otavos „Senators“ komandą). 1998 m. pasirodė jaunių pasaulio čempionate. Po jo grįžo į Otavos „Senators“, bet negaudavo daug laiko =aisti aikštelėje. Dalį kito sezono buvo priverstas praleisti dėl kelio traumos, bet per likusias rungtynes pelnė 15 įvarčių, ir 15 perdavimų. Pateko į NHL naujokų rungtynes. Kai NHL sezonas pasibaigė, antrą kartą pasirodė Pasaulio ledo ritulio čempionate. 2001-2002 m. sugrįžo į Slovakiją ir sužaidė aštuones rungtynes „HC Dukla Trencin“ komandos sudėtyje. 2004-2005 m. prasidėjus NHL lokautui žaidė Slovakijos lygos komandoje „HC Dukla Trencin“, o likusią sezono dalį baigė Elitserien lygos komandoje Mora IK. 2004 m. prisijungė prie Slovakijos vyrų ledo ritulio rinktinės.
2005 m. rugpjūčio 23 d. pranešė, kad pasirašė naują sutartį su Detroito „Red Wings“ komanda, bet tą pačią dieną buvo iškeistas Atlantos „Thrashers“ komandai , kuriame praleido du nepilnus sezonus, nes 2008 m. vasario 26 d. jis buvo iškeistas Pitsburgo „Penguins“ komandai už žaidėjus Colby Armstrong ir Erik Christensen. 2008 m. liepos 1 d. M.
Hossa pasirašė vienerių metų 7,45 mln. JAV dolerių sutartį su Detroito „Red Wings“ klubu.
2009 m. liepos 1 d. pasirašė 12 metų kontraktą su Čikagos „Blackhawks“ komanda. Per pirmus aštuonerius metus komanda jam sumokėtų 59,3 mln. dolerių, o per likusius 3.5 mln. dolerių.
Laimantas Jonušys

Biografija

1964 m. su tėvais mokytojais iš Kupiškio persikėlė gyventi į Druskininkus, kur 1975 m. baigė I vidurinę mokyklą; 1980 m. – Vilniaus universiteto filologijos fakultetą (anglistiką). 1981-1990 m. dirbo Užsienio literatūros knygyne Vilniuje, 1990-1998 m. savaitraštyje “Šiaurės Atėnai”, 1998-2000 m. “Laisvosios Europos radijuje” Prahoje; vėliau – savarankiškai dirbantis vertėjas.

Kūryba

Į lietuvių kalbą išvertė daugiau kaip 25 grožinės literatūros, filosofijos, kultūrologijos, politologijos knygas (daugiausia iš anglų k.). Vertimų taip pat publikuota antologijose, žurnaluose, savaitraščiuose. Įvairiuose periodiniuose leidiniuose paskelbta straipsnių apie literatūrą, esė, knygų recenzijų, t. p. užsienyje. Įvairiais laikotarpiais publicistikos straipsnius reguliariai publikavo savaitraštyje „Atgimimas“, žurnale „Ekstra“, portaluose „Balsas“, „Alfa“, skelbė per LRT radiją.
Maunt Hagenas

Istorija

1933 metais keliautojo Micko Leaho, brolis Dan Leahy, ir vyriausybės pareigūnas Jim Taylor vedė oro žvalgybą virš aukštumų ir atrado didžiulį ir tirštai apgyvenditą Vaghi slėnį. 1934 metais tose aukštumose buvo įkurtas Maunt Hageno miestas.
Arbeter Zeitung

Arbeter Zeitung (liet. Darbininkų laikraštis) – sionistų darbininkų savaitraštis ėjęs 1921–1922 m. ir 1926 m.  Kaune jidiš kalba. Laikraštis buvo iš dalies komunistinis, tačiau skyrėsi nuo kitų laikraščių tuo, kad kėlė žydų identiteto klausimus.
Redaktorius buvo Moshe Erem, tačiau neoficialiu redaktoriumi buvo Tuvia Meshorer.

Istorija

Nuo 1921 m. balandžio iki 1922 m. gegužės, kai buvo uždrausta laikraščio leidyba išleista 40 publikacijų. Neoficialus laikraščio redaktorius Tuvia Meshorer buvo nuteistas 1 metų laisvės atėmimo bausme. Po 1926 m. seimo rinkimų naujoji valdžia leido spausdinti laikraštį, tačiau po 1926 m. gruodžio perversmo laikraščio leidyba uždrausta.
Ramutė Šimukauskaitė

Biografija

1969 m. baigė Jiezno vidurinę mokyklą, 1981 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
1971–1982 m. dirbo Prienų rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ redakcijoje literatūrinė darbuotoja, skyriaus vedėja. 1982–1991 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto Žurnalistikos katedros jaunesnioji mokslinė bendradarbė, asistentė. 1991 m. išrinkta Prienų rajono tarybos laikraščio „Naujas gyvenimas“ redaktore; nuo 1995 m. kovo – Prienų rajono laikraščio „Gyvenimas“ redaktorė ir UAB „Gyvenimas“ direktorė. 
Lietuvos žurnalistų sąjungos narė. Nacionalinės rajonų ir miestų laikraščių leidėjų asociacijos valdybos pirmininkė, Lietuvos žurnalistų ir leidėjų etikos komisijos narė.
Lidsas

Istorija

Pirmą kartą paminėtas VII-ame amžiuje. Viduramžiais tapo prekybos centru. XIV a. mieste flamandų buvo išplėtotas vilnos audimas. 1626 m. suteiktos miesto teisės. Nuo XVII a. pabaigos tapo vienu iš sparčiausiai augančių Anglijos pramonės centrų. Plėtra dar labiau paspartėjo XIX a., nutiesus kanalą, jungusį su Liverpuliu ir kelias geležinkelių linijas.

Architektūra

Mieste gausu įvairaus laikotarpio architektūros paminklų. Stovi XVII a. šv. Jono bažnyčia, XVIII a. pradžios Švč. Trejybės bažnyčia, 1858 m. pastatyta miesto rotušė. 2007 m. pastatytas 32 aukštų biurų ir gyvenamasis kompleksas Bridgewater Place yra aukščiausias miesto pastatas (112 m).

Sportas

Mieste 1996 m. vyko X Europos futbolo čempionatas. Žymiausias klubas yra Leeds United AFC.
Vilhelmshafenas

Istorija

Sibethsburgo pilis, pastatyta iki 1383 m., buvo sugriauta Hanzos sąjungos 1433 m. 1853 m. Prūsijos princas Adalbertas Jadės taikos sutarties metu išsireikalavo 3,13 km² ploto Oldenburgo didžiosios kunigaikštystės teritorijos prie Jadės įlankos. 1869 m. Prūsijos karalius Vilhelmas I (vėliau ir Vokietijos imperatorius) Hanoverio provincijoje įkūrė miestą-eksklavą kaip laivyno bazę besiplečiančiam šalies laivynui. Toliau nuo įlankos kranto buvusi teritorija priklausė Oldenburgo kunigaikštystei. XX a. pr. Vilhelmshafene įsteigtos laivų statyklos.
Antrojo pasaulinio karo metu miestas smarkiai nukentėjo nuo bombardavimų, buvo sugriauta apie du trečdalius pastatų. 1945 m. gegužės 5 d. lenkų pajėgos, vadovaujamos generolo Stanisław Maczek, užėmė Vilhelmshafeną ir į nelaisvę paėmė jame buvusią dislokuotą gynybos kariuomenę. Į jų rankas pateko ir apie 200 nacistinės Vokietijos laivyno Kriegsmarine laivų, kurie vėliau buvo perduoti Sąjungininkams. 1947 m. buvo priimtas naujas miesto herbas.
Jakobstadas

Istorija

Įkurtas 1652 m.
Mažionys (Utena)

Istorija

Kaimas Mažany pradedamas minėti nuo 1663 m. Užpalių dvaro valdų aprašyme. 1789 m. gyveno 10 šeimų, dvaro iždui mokėjusios nuo 43 iki 102 zlotų (auksinų). 1908 m. išskirstytas viensėdžiais. Tuomet buvo 16 žemvaldžių ir 260,65 dešimtinės žemės.
XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje veikė slapta daraktorinė mokykla, nuo 1937 m. iki 1965 m. - pradinė mokykla.
Annus horribilis

Annus horribilis – lotynų kalbos frazė, reiškianti „siaubingi metai“. Ji naudojama kaip antonimas frazei annus mirabilis, reiškiančiai „puikius metus“. Annus mirabilis yra tradicinis terminas, o annus horribilis yra sąlygiškai nauja frazė.

Frazės kilmė

Frazė annus horribilis pirmą kartą buvo panaudota 1891 m. anglikonų religinėje publikacijoje. Joje buvo aptariami 1870-ieji metai, kuriais Romos katalikų bažnyčia apibrėžė popiežiaus neklystamumo dogmą.

Kofi Annan

Tuometinis Jungtinių Tautų Organizacijos generalinis sekretorius Kofi Annan, šią frazę panaudojo 2004 m. gruodžio 21 d. spaudos konferencijoje. Apie besibaigiančius metus jis pareiškė „Be abejonės tai buvo itin sudėtingi metai ir su palengvėjimu galiu pasakyti, kad šie annus horribilis artėja prie pabaigos.“
Kaakupė

Istorija

Miestą 1770 m. įkūrė karaliaus Karolio III-iojo grenadierius Karlosas Merfis, nors pirmosios gyvenvietės čia egzistavo nuo XVII a.
Austroazinės kalbos

Istorija ir savybės

Manoma, kad tai – seniausios žemyninės Pietryčių Azijos regione vartojamos kalbos, tačiau dauguma jomis kalbėjusių gyventojų vėlesniais laikais buvo išstumti ar asimiliuoti kitų kalbinių grupių, ypač tajų-kadajų, tibetiečių-mianmariečių ir indoeuropiečių (Indijoje). Jie buvo išstumti į kalnuotas vietoves, kur dėl geografinės izoliacijos išsivystė daug smulkių kalbelių.
Tik kelių austroazinių kalbų atstovams pavyko sukurti valstybingumą. Tarp jų buvo vietnamiečiai, khmerai ir monai. Šios kalbos išvystė rašto sistemas jau viduramžiais. Dauguma kitų kalbų savo rašto neturėjo iki pat XX a.
Kai kurioms kalboms būdinga unikali sesqui-silabinė sistema. Tai reiškia, kad žodį sudaro vienas pilnas skiemuo, prieš kurį eina pusskiemenis (nepilnas skiemuo, kurio balsis išreikštas nepilnai).
Alfrydas Savickas

Biografija

1995 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas. Ūkininkas. Seimo nario Ričardo Sargūno padėjėjas.
Darbo partijos narys, partijos Anykščių rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2011 m. balandžio-rugpjūčio mėn. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Bronislava, vaikai Dainius, Vaida, Neringa.
Kim Basinger

Biografija

Jos tėvas buvo džiazo muzikantas, motina – šokėja. Šeimoje dar augo dvi jaunesnės seserys ir du vyresni broliai. Vaikystėje tėvai tylią ir uždarą mergaitę užrašė į baleto pamokas. Sulaukusi 17 metų, Kim laimėjo „Mis Džordžijos“ konkursą, pradėjo dirbti modeliu, o netrukus persikėlė gyventi į Niujorką. Būdama 27 metų, ji ištekėjo už visažisto Ron Snyder – Brittono. Sutuoktinis už ją buvo vyresnis 15 metų. 1989 m. pora išsiskyrė. Tuo tarpu Kim Basinger karjera vystėsi milžinišku greičiu – nuotraukos puošė ne vieno madingo žurnalo viršelį, tapo žymiu fotomodeliu. Norėdama įgyvendinti vaikystės svajonę, Kim pradėjo lankyti aktorių meistriškumo pamokas, dainuoti naktiniuose klubuose.
1976 m. ji persikrausto į Los Andželą, kur netrukus gauna pirmuosius vaidmenis. Pradžioje vaidino serialuose („Čarlio angelai“, „Žmogus, vertas šešių milijonų“), vėliau televizijos filmuose. 1983 m. Kim suvaidina filme apie Džeimsą Bondą „Niekada nesakyk "niekada“, nusifotografuoja nuoga žurnalui „Playboy“. Tai tampa lūžiu jos karjeroje. 1986 m. Kim nusifilmuoja juostoje „Devynios su puse savatės“ ir tampa Holivudo sekso simboliu.
Vaidindama komedijoje „Pasmerktas vesti“, aktorė susipažįsta su savo antruoju vyru – Alec Baldwin. Pora susituokė 1993 m. 1995 m. jiems gimė dukrelė Ireland Eliesse Baldwin. Grįžusi po motinystės atostogų, Kim Basinger suvaidino filme „Los Andželo paslaptys“ (angl. L. A. Confidential) (1997), kuris jai pelnė Oskarą. 2002 m. Kim ir Alekas išsiskyrė. 2004 m. Kim suvaidino filme "Durys grindyse" pagal Johno Irvingo romaną "Našlė vieneriems metams". 2006 m. aktorė nusifilmavo juostoje „Sargybinis“.
Vilniaus Genio pradinė mokykla

Istorija

1991 m. įkurtas Vilniaus 15-osios vidurinės mokyklos filialas. 1993 m. filialas reorganizuojamas į 13-ąją pradinę mokyklą. Mokyklos direktorės Stasės Vėbrienės ir pavaduotojos ugdymui Rūtos Tuskenienės iniciatyva mokykla pašventinama. 
1996 m. rugsėjo 11 d. LR Vilniaus miesto tarybos sprendimu Nr. 153 Vilniaus miesto taryba nusprendė 13-ajai pradinei mokyklai suteikti „Genio“ vardą.
2002 m. balandžio 10 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Vilniaus „Genio“ pradinei mokyklai perduotas vaikų lopšelis-darželis Nr. 99 (Blindžių g. 3).
Ispanijos provincijos

Ispanija bei jos autonominiai regionai yra padalinti į penkiasdešimt provincijų. 1833 m. sukurtas provincijų modelis, kuris nuo to laiko beveik nepasikeitė. 1927 m. Kanarų salos buvo padalintos į Las Palmo ir Tenerifės Santa Kruso provincijas.
Septyni autonominiai regionai turi tik vieną provinciją: Astūrija, Balearų salos, Kantabrija, Madridas, Mursija, Navara ir La Riocha.
Svarsčių kilnojimas

Svarsčių kilnojimas – jėgos sportas, kuriame sportininkai turi kilnoti specialius svarmenis. Laimėtojas nustatomas pagal rankų pakėlimų skaičių.
Lietuvoje šią sporto šaką kuruoja Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija.
Live! The Farewell Tour

Albumo informacija

Albumas buvo išleistas ribotu tiražu – 200 000 kopijų. Albumas, susidedantis iš 18 hitų, debiutavo 44 -oje topo Billboard 200 vietoje.
Tas pats pasirodymas įrašytas ir DVD „Cher: The Farewell Tour Live in Miami“ ir įtrauktas į „The Very Best of Cher“ specialų leidimą JAV.
Nemėjos žaidynės

Nemėjos žaidynės – senovės graikų sportinės ir muzikinės varžybos Argolidės Nemėjos slėnyje (Peloponesas), šalia Dzeuso šventyklos. Anot padavimo, Nemėjos žaidynes įsteigęs Adrastas (septyneto žygiui prieš Tėbus vadovavęs herojus), arba Heraklis. Žinoma, kad žaidynės rengtos nuo 573 m. pr. m. e. Vykdavo kartą per dvejus metus, per birželio jaunatį. Iš pradžių Nemėjos žaidynės buvo organizuojamos Kleono, nuo 460 m. pr. m. e. – Argo miesto gyventojų.
Nugalėtojai būdavo apdovanojami alyvmedžių arba salierų vainikais.
Žaidynes nustota rengti, IV a. pabaigoje įsigalėjus krikščionybei.
Davša

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1948 m., perkėlus rezervato administraciją iš Sosnovkos užutėkio į evenkų stovyklavietę. Pavadinimas evenkų kalba reiškia „pievą“.
Lygumų apžvalgos bokštas

Istorija

Sovietmečiu šioje vietoje stovėjo medinis trianguliacijos bokštas. 1988 m. vasario 16 d. ant jo buvo iškelta Lietuvos vėliava. Tai padarė Lygumų gyventojas muzikantas, Reškutėnų bažnyčios vargonininkas Edvardas Martinkėnas. Atvykę milicininkai pabūgo lipti į seną, siūbuojantį bokštą, todėl ta vėliava liko kaboti dar pora metų, iki Nepriklausomybės paskelbimo. Statant naująjį metalinį bokštą, pavojų kėlusi medinė konstrukcija buvo išardyta, jos vietoje įrengtas geodezinis ženklas, pažymint įkastu betoniniu stulpeliu.
Antro laipsnio viršila

Antro laipsnio viršila (rus. старшина первой статьи) – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už vyresnįjį jūreivį ir jaunesnis už pirmo laipsnio viršilą. Laipsnis atitinka Rusijos armijos jaunesnįjį seržantą.
Gvardijos antro laipsnio viršila (гвардии старшина второй статьи) vadinami antro laipsnio viršilos, tarnaujantys gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkai, turintis šį laipsnį, vadinamas atsargos antro laipsnio viršila (главный старшина запаса второй статьи).
Stereotipas

Stereotipas (iš gr. στερεός, stereós 'tvirtas, kietas, standus, erdvinis' + gr. τύπος, týpos '-ingas') – daikto arba asmens ypatybių visuma, kuria nusakomos tipinės objekto savybės.
Stereotipai artimi klišėms bei šablonams, kai paprastumo dėlei jie taikomi daugelio panašių objektų atveju, ignoruojant tuose objektuose esančius skirtumus ir jų individualumą.
Stereotipai palengvina žmogui santykius ir elgseną, bet nepaiso asmens individualumo bei unikalumo. Todėl komunikacijos procese jie dažnai trukdo, kadangi tam tikros savybės yra klaidingai priskiriamos asmenims, kurie tokiomis savybėmis nepasižymi.

Pavyzdžiai

Pavyzdžiai galėtų būti nusistatymai tautybės, zodiako ženklų, plaukų spalvos, profesijos, lyties, istorinio laikotarpio atžvilgiu.
Kultūros antropologas Virginijus Savukynas parodė, jog tautinis identitetas yra tampriai susijęs su tuo, kaip įsivaizduojamas „kitas“ - tautinės, religinės mažumos ir t. t. Jis parodė, kad lenko įsivaizdavimas, jo stereotipai yra tampriai susijęs su lietuvių tautinio identiteto formavimusi. Dar XIX a. viduryje lenkai buvo įsivaizduojami kaip lietuvių broliai, egzistavo tegiamas nusiteikimas jų atžvilgiu. Tačiau jau XIX a. pabaigoje atsiranda neigiamas lenko stereotipas. Tai susiję lietuvių nacionalizmu ir noru atsiriboti nuo visko, kas buvo lenkiška. Kaip teigia V. Savukynas, XIX a. suformuoti neigiami stereotipai išliko iki šių dienų.
Laimutė Leskauskienė

Biografija

1996 m. baigė Šiaulių universitetą ir įgijo pradinių klasių mokytojos specialybę.
Nuo 1984 m. Kuršėnų Pavenčių vidurinės mokyklos pradinių klasių mokytoja.
Nuo 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Šiaulių rajono skyriaus narė.
Nuo 2007 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narė.
1998–2003 m. Lietuvos dailės terapijos taikymo asociacijos narė. Išsiskyrusi, vaikai Simona, Domas.
Violeta Kelertienė

Violeta Kelertienė (g. 1942 m. gegužės 7 d. Kaune) – Lietuvos literatūros tyrinėtoja, daktarė (1984 m.), Vilniaus pedagoginio universiteto garbės daktarė (1997 m.).

Biografija

1944 m. su tėvais pasitraukė į Vakarus. 1962 m. Toronto universitete baigė anglų kalbą ir literatūrą. 1976–1979 m. dirbo Viskonsino universitete Madisone. Nuo 1984 m. Ilinojaus universitete Čikagoje dėsto lietuvių kalbą ir literatūrą, nuo 1993 m. Lituanistikos katedros vedėja. Nuo 1988 m. Lituanistikos instituto pirmininkė. 1996 m. buvo išrinkta Baltijos studijų plėtros asociacijos (AABS) prezidente. Nuo 1997 m. žurnalo „Metmenys“ (iki 2006 m. su R. Šilbajoriu), nuo 1999 m. žurnalo „Lituanus“ redaktorė.

Mokslinė veikla

Parašė studiją „Marius Katiliškis“, sudarė straipsnių apie jį rinkinį „Išėjęs negrįžti“ (1986 m.) ir lietuvių prozos vertimų antologiją „Įeikite į mano laiką“ (Come into my Time 1992 m.). Žurnaluose „Aidai“, „Akiračiai“, „Journal of Baltic Studies“, „Lituanus“, „Metai“, „Metmenys“, „World Literature Today“ paskelbė straipsnių, recenzijų apie dabartinę lietuvių prozą ir dramaturgiją, moterų literatūros problematiką, XX a. pradžios lietuvių literatūrą.
Naujadvario žydų kapinės

Naujadvario žydų kapinės (lenk. Cmentarz żydowski w Nowym Dworze) - žydų kapinės Naujadvario kaime. Įkurtos XIX a., apima 0,4 ha plotą, antkapių neišlikę.