Joniškio Aušros gimnazija

Istorija

Joniškio „Aušros“ gimnazija savo gimtadieniu laiko 1919 m. rugsėjo 1 d.
Mintis įkurti valdišką mokyklą kilo 1845 m. Tuo klausimu Joniškio miesto bajorai (vadovaujami Karolio Čižo) ir žemdirbiai (vadovaujami Juozapo Bagdonavičiaus) siuntė raštą Vilniaus generalgubernatoriui ir Rusijos imperijos Vyriausybės Senatui. 1908–1909 m. joniškiečiai pradėjo rūpintis keturklasės vyrų progimnazijos įkūrimu. Mokyklos steigimo komisija buvo sudaryta 1909 m. spalio 11 d. Į ją įėjo Liudas Vaineikis, kunigas Mickevičius, vaistininkas Stasys Slabokas, viršaitis Rimdžius ir valsčiaus mokyklos mokytojas S. Dragūnas. 1910 m. rudenį gautas leidimas mokykla atidaryti, tačiau pareikšta, kad mokyklos reikalui pinigų neturinti ir mokyklai namus gyventojai turį pasistatyti patys. Sklypą (2,2 dešimtinės) šios (dabartinės) mokyklos statybai apie 1909 m. dovanojo Stanislovas Goesas, buvo renkamos lėšos (po 20 kapeikų nuo dešimtinės) jos statybai, tačiau visus planus sujaukė prasidėjęs Pirmasis pasaulinis karas, surinktos lėšos mokyklos statybai prapuolė. Dabartiniai gimnazijos rūmai dovanotame sklype iškilo ir iškilmingai buvę atidaryti 1933 m.
1919–1920 m. veikė trys klasės, jas lankė 88 mokiniai, kuriuos mokė 6 mokytojai. Pirmasis mokyklos direktorius Balys Žygelis daug prisidėjo prie pačios mokyklos atidarymo. Mokykloje dirbo pažangių požiūrių žmogus M. Rutkus, gamtos ir fizikos mokė A. Glebavičiūtė-Prielgauskienė, rankų darbų mergaites mokė Z. Rutkutė-Čepaitienė. Nuo 1924 m. rudens iki 1932 m., padidėjus mokinių skaičiui (jis svyravo nuo 161 iki 214), keturklasėje progimnazijoje nuolat būdavo šešios klasės. Mokymo sąlygos pagerėjo 1932 m., kai mokykla persikėlė į naujus rūmus.
1933 m. keturmetė gimnazija buvo perorientuota į gimnaziją, o 1937 m. išleista pirmoji gimnazistų laida. Mokinių skaičius augo maždaug po 350 kiekvienais metais. 1940 m. panaikintas mokestis už mokslą, išaugo moksleivių skaičius. Antrasis pasaulinis karas susilpnino buvusį pakilimą, išsklaidė darnų kolektyvą, sunaikino nemažą dalį mokymo priemonių. Nepaisant sunkumų, jau 1944–1947 m. veikė 16 klasių, jose mokėsi 517 mokinių, o pavasarį 17 abiturientų buvo įteikti brandos atestatai. Beveik iš naujo susiformavo ir mokytojų kolektyvas. Tuo metu dirbo mokytojai P. Pladienė, G. Tuminaitė, S. Bėkštaitė, S. Rubašiūtė ir kt. 1947 m. mokykloje jau dirbo 25 mokytojai.
1977 m. mokykloje buvo 32 klasės, jose mokėsi 1006 mokiniai, vos tilpę ankštose patalpose. 1978 m. rugsėjo 1 dieną, atidarius 3-ąją vidurinę mokyklą, klasių ir mokinių skaičiumi kolektyvas tarsi grįžo į pokario metus, 15 klasių mokėsi 495 mokiniai. Nuo 2008 m. rugsėjo 1 d. mokiniai pradėjo nešioti uniformas.

Žymūs mokytojai

Mokykloje dirbo G. Gečienė, P. Žygelis, A. Babilius, P. Samulionis, G. Samulionis, I. Šimkuvienė, R. Kampinskas, J. Dundulis, A. Surgailienė, R. Gabrėnaitė, N. Jatulytė, V. Jasaitis, Kostas Korsakas, J. Macevičius, Jonas Avyžius, Algimantas Raudonikis, V. Jonaitytė, J. Kisielius, Dana Rutkutė.

Himnas

Gimnazijos himnas sukurtas pagal Algimanto Raudonikio muziką ir Juozo Macevičiaus žodžius.
Vėl visi kaip paukščiai suskridome čia,

Kur pradžia jaunystės ir kelio pradžia,

Kur gyva daina,

Kur jauni sparnai,

Mūsų širdys veržias į čia amžinai.

Kai kely lyg jūroj pakyla audra,

Kai jėgų pritrūksta, vilties nebėra,

Tu visiems švieti,

Tu namo šauki,

Tu guodi kiekvieną, kiekvienu tiki.

Vėl visi kaip paukščiai suskridome čia,

Kur pradžia jaunystės ir kelio pradžia,

Vėl užgims daina,

Vėl pakils sparnai,

Išsipildys norai ir šviesūs sapnai.