2004 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas

2004 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas – FIDE organizuotos trumpųjų atkrentamųjų mačų varžybos, kuriose buvo išaiškintas 2004 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionas.
Varžybos vyko 2004 m. birželio 18–liepos 13 d. Tripolyje. Iki pusfinalio buvo žaidžiami dviejų partijų mikromačai, pusfinalyje – keturių partijų, o finale – šešių. Lygiųjų atveju, mačo nugalėtojas buvo išaiškinamas, žaidžiant greitųjų šachmatų partijas. 
Finaliniame šešių partijų mače susitiko Maiklas Adamsas ir Rustamas Kasimdžanovas. 
Nugalėjo Rustamas Kasimdžanovas. – 4½ : 3½ ir tapo FIDE pasaulio čempionu.

Varžybų vieta

Kai 2004 m. FIDE pasaulio čempionato vykdymo vieta buvo pasirinkta Libijos sostinė Tripolis, iš oficialių asmenų garsių protestų nebuvo, tačiau buvo nemažai iš žaidėjų pusės. Reguliarūs žmogaus teisių pažeidinėjimai, teroristiniai grasinimai, taip pat draudimas atvykti į šalį Izraelio piliečiams, darė žaidimo vietos pasirinkimą mažų mažiausiai keistu. Bet be Libijos, kuri pasiūlė 1,5 milijono JAV dolerių prizinį fondą, kitų pasirinkimų FIDE neturėjo.

Dalyvių atrankos tvarka

Sutinkamai su 2003–2004 m. FIDE pasaulio čempionato nuostatais
dalyviai buvo atrenkami sekančia tvarka:
a) pasaulio čempionas, ir 2002 m. FIDE  pasaulio čempionato pusfinalininkai:
Višvanatanas Anandas, Aleksejus Širovas, Maiklas Adamsas, Aleksandras Griščiukas;
b) 2002 m. pasaulio jaunimo čempionas (1-as žaidėjas);
c) 20 žaidėjų turinčių geriausius vidutinius reitingus pagal 2002 m. liepos 1 d. ir 2003 m. sausio mėn. sąrašus;
d) 90 dalyvių iš 2002–2003 m. žemynų čempionatų arba zoninių turnyrų;
e) devyni FIDE prezidento parinkti dalyviai;
f) keturi organizatorių parinkti žaidėjai.

Žaidimo sąlygos

Iki pusfinalio buvo žaidžiami – dviejų, pusfinalyje – keturių, o finale – šešių klasikinių partijų mačai. Pasibaigus mačui lygiosiomis, nugalėtojo nustatymui tą pačią dieną, buvo žaidžiami greitųjų partijų mačai ir žaibo partijos.
Poros buvo sudaromos pagal principą: pirmasis dalyvis iš žaidėjų sąrašo žaidžia su paskutiniu sąraše, antrasis su priešpaskutiniu ir t. t.

Nugalėtojo nustatymas

Mikromačo nugalėtojas tas, kas surenka 1½ taško, žaidžiant dvi partijas, 2½ – 4-ias, ir 4½ – 8-ias partijas.
Jei kažkurioje dvikovoje – lygu, tai dėl spalvos traukiami burtai ir žaidžiamos dvi papildomos partijos greitaisiais šachmatais (kiekvienam po 25 min. + 10 sek. po kievieno ėjimo. Jei po šių partijų vėl lygu – dvi žaibo partijos (po 5 min. + 10 sek. po kiekvieno ėjimo) ir jei dar vis lygu žaidžiama „staigios mirties“ (Armagedonas) viena žaibo partija, kurioje baltieji gauna 6 min, o juodieji – 5 min, bet baltieji turi laimėti, lygiųjų atveju į sekantį ratą patenka juodaisiais Armagedoną žaidęs dalyvis.

Laiko kontrolė

Laikas galvojimui lyginant su praėjusiu FIDE pasaulio čempionatu buvo truputi pailgintas. Visuose pagrindiniuose mačuose laiko kontrolė buvo vienoda: pirmiesiems 40 ėjimų – 90 min., o likusiems – 15 min. + 30 sek po kiekvieno ėjimo.

Favoritai

Nepaisant to, kad iki tol atkrentamųjų mačų turnyruose nebuvo daug pasiekęs, po masinių pasitraukimų iš turnyro, favoritu buvo Veselinas Topalovas, turėjęs 5-ąjį reitingą pasaulyje.
Pretendentų į pergalę eilėje buvo V. Ivančiukas, M. Adamsas, A. Griščiukas, taip pat R. Kasimdžanovas, N. Šortas, T. Radžabovas.

Aštuntfinalis

 
Aštunfinalyje visi favoritai žengė į ketvirtfinalį. L.-D. Nisipeanu nusileido puikiai įsižaidusiam A. Kharlovui. Buvęs G. Kasparovo pagalbininkas, pajutęs žaidimą, iki tol jau buvo įveikęs R. Dautovą, I. Sokolovą ir R. Lytu. Mačo nugalėtojas sprendėsi per „ Amagerdoną“ A. Kharlovas nugalėjo ir ketvirtfinalyje žaidė su V. Topalovu.
Tačiau A. Kharlovui parakas parakinėje buvo pasibaigęs ir jis V. Topalovui nebepasipriešino – 0 : 2, kaip ir kiti iki tol žaidę su bulgaru T. Abelialas, A. Delčevas bei Z. Kožulis. Vienintelis, kuris sugebėjo atimti pustaškį iš V. Topalovo buvo S. Movsesianas ½ : 1½.
Kitose ketvirtfinalio porose M. Adamsas įtikinamai atsirevanšavo V. Akopianui 1½ : ½ už 1999 m. pusfinalį. R. Kasimdžanovas žaisdamas greitaisiais įveikė A. Griščiuką 2 : 0. O septyniolikmetis T. Radžabovas per „Armagedoną (auksinės lygiosios juodaisiais) sugebėjo įveikti atkaklųjį L. Domingesą.
Pirmasis finalininku tapo M. Adamsas. 1-oje partijoje T. Radžabovas paaukojo pėstininką, bet nesugebėjo suregsti nei atakos, nei atgauti pėstininko. Jis tris kartus bandė pasiekti mače persilaužimą, bet M. Adamsas laikėsi kaip uola – 2½ : 1½.
Antruoju finalistu tapo R. Kasimdžanovas. Jis sugebėjo sustabdyti V. Topalovo atakas. Darė viską, kad mačo likimas sprestusi, žaidžiant greitąsias partijas. R. Kasimdžanovo planas save pateisino: išsikrovęs klasikinėse partijose bulgaras abi greitąsias pralaimėjo. Tad bendras rezultatas 4 : 2! uzbeko naudai.

Lietuvos šachmatininkų dalyvavimas

Čempionate dalyvavo ir Lietuvos didmeistris Šarūnas Šulskis (2570). Į pasaulio čempionatą jis pateko iš 2003 m. Europos čempionato vykusio Silivri (Turkija), kur užėmė 7-ą vietą. Pirmajame rate susitiko su Lenkijos didmeistriu Bartolomieju Maceju (2633) ir jį įveikęs 1½–½, pateko į antrąjį ratą. Jame susitiko su Rusijos didmeistru Konstantinu Sakajevu (2665) ir pralaimėjęs 0 :2 į trečią ratą nepateko.