google/wiki40b huggingface dataset:
Chasey Lain

Biografija ir karjera

Čeisė gimė Niuporto miestelyje, Šiaurės Karolinoje, augo Koko Byče (Cocoa Beach), Floridoje, kur lankė koledžą . Jos prosenelis Henry Clay buvo senatorius ir 1824, 1832 bei 1844 metais balotiravosi į JAV prezidento postą .
Mokydamasi koledže, Čeisė ėmė uždarbiauti šokdama striptizą , o išmėginti jėgas pornografijoje ją pastūmėjo pažintis su aktore Alexis De Vell. Pagrindine priežastimi ji vėliau įvardino pinigus, nes už filmus buvo mokama gerokai daugiau, nei už šokius .
Ekrane Čeisė debiutavo 1991 metais, tačiau pirmuose filmuose ji tik apsinuogindavo. Pirmoji sekso scena buvo nufilmuota tik 1993 metais filmui „The Original Wicked Woman“.
Čeisės karjera truko iki 2008 metų, per kurią ji vaidino tik didesnio biudžeto, daugiau vaidybos reikalaujančiuose filmuose, kas jai padėjo susikurti įvaizdį. Nuo 1999 iki 2004 metų dėl šeimyninių aplinkybių ji buvo padariusi pertrauką ir suvaidino tik 5 filmuose, tačiau vėliau grįžo ir filmavosi iki 2008 metų. Čeisė per savo karjerą pasirodė beveik 90 filmų ir yra laikoma viena gražiausių pornografijos versle dirbusių moterų .

Muzika

1999 metais JAV grupė Bloodhound Gang išleido albumą „Hooray for Boobies“, kuriame buvo ironiška daina „The Ballad of Chasey Lain“. Atskiru singlu su Čeisės nuotrauka viršelyje ji pasirodė 2000 metais ir buvo gana populiari Europoje. Dainoje buvo apdainuojamas Čeisės gerbėjas, rašantis jai gašlius laiškus. Pati Čeisė, sužinojusi apie dainą, tikėjosi būti pakviesta filmuotis vaizdo klipe, tačiau nemaloniai nustebo, kai tai neįvyko. Negana to, po jos susitikimo su grupės nariais šie pareiškė, kad Čeisė gyvai nėra tokia jau patraukli, kaip ekrane, o jos pastabas dėl dainos teksto pakomentavo taip: „ – O kokios dainos apie save ji galėjo tikėtis?“ .

Verslas

2007 metais Čeisė įkūrė savo fimą pavadinimu „Forbidden Cinema“.

Šeima

Čeisė yra ištekėjusi už Anthony Case. Jie augina sūnų Tomą (1998).

Apdovanojimai

2002 metais žurnalas „AVN“ įtraukė Čeisę į populiariausių visų laikų pornografinių filmų aktorių TOP 50 (49 vieta).
2003 metais ji įtraukta į AVN Šlovės galeriją.
Zelengora

Topografija

Geologiškai Zelengoros kanagūbris yra Dinarų kalnyno dalis. Daugiausiai sudarytas iš antrinio ir tretinio nuosėdinių klintinių uolienų. Zelengoros kanagūbris iš pietvakarių apribotas Neretvos upe, rytuose - Sutjeskos upe, o šiaurėje - Lelijos kalnų masyvu. Aukščiausias kalnas - Bregoč (2014 m.), kitos žymesnės viršūnės - Kozje Strane (2013 m.), Dhrtar (1970 m.), Trebova Planina (1872 m.) ir Orlovača (1969 m.).
Berlyno ALBA

Istorija

Klubo pirmasis istorijos puslapis buvo atverstas 1989 m., kuomet sisukūrė BG Charlottenburg klubas, kurio pagrindu 1991-aisiais, generaliniu remėju tapus ALBA AG & Co kompanijai, buvo suformuota Berlyno „ALBA“ ekipa. Šį sezoną pirmą kartą buvo pasiektas ir šalies pirmenybių finalas, kuriame „ALBA“ krepšininkai turėjo pripažinti Leverkuzeno „Bayern“ komandos pranašumą. Tą patį rezultatą Berlyno krepšininkai pakartojo ir kitąmet, tačiau du kitus sezonus iškrito ketvirtfinalyje ir pusfinalyje.
1994–1995 m. sezonas įrašytas ne tik į klubo, bet ir į Vokietijos krepšinio istoriją. „ALBA“ tapo pirmoji šalies ekipa, laimėjusi tarptautinį trofėjų. Koračo taurės finale buvo nugalėta pajėgi Italijos krepšinio atstovė – Milano „Adecco“ komanda. Visgi sezoną „ALBA“ krepšininkai baigė pralaimėjimu nacionalinių pirmenybių finale Leverkuzeno „Bayern“ klubui.
1996–1997 m. sezono pradžioje ekipa persikėlė į naujai atidarytą Max-Schmeling-Halle areną, talpinančią nuo 8500 iki 10500 žiūrovų. Taip pat klubas pasiekė ir ilgai lauktą savo tikslą – pagaliau triumfavo Basketball Bundesliga pirmenybėse. Vėliau šį pasiekimą „ALBA“ pakartojo net 6 kartus iš eilės, taip tapdami Bundesliga rekordininkais. Įspūdinga serija baigėsi 2003–2004 m. sezone, kuomet klubas pralaimėjo pusfinalyje.
2004–2005 m. sezone klubas po 8 sezonų praleistų Eurolygos turnyre debiutavo antrame pagal pajėgumą senojo žemyno tarptautiniame čempionate – ULEB taurėje.
Pastarąjį savo titulą „ALBA“ ekipa iškovojo 2006 m., laimėdama Vokietijos taurės varžybas.
2007–2008 m. sezone komanda žaidžia ULEB taurės A grupėje kartu su „Šiaulių“ krepšinio klubu.
Re (nata)

Re arba D ˜– viršutinis vedamasis pastoviosios solfedžio gamos laipsnis, esanti vienu tonu aukščiau natos do.
Pirmosios oktavos re mokslinis žymėjimas yra D₄, o dažnis – apytiksliai 293,665 Hz.
Amerikiečių vandens spanielis

Amerikiečių vandens spanielis – JAV kilusi šuns veislė.

Paskirtis

Medžioklinis šuo. Puikiai dirba pelkėse, liūnuose, aukštuose brūzgynuose, upėse.

Istorija

JAV pasirodė XVIII a. Turi airių vandens spanielio ir garbanotojo retriverio kraujo. Parodose pasirodė tik 1940 metais.

Būdas

Ištvermingas, tvirtas. Nelabai gerai aportuoja (maigo grobį). Naudojamas rudens medžioklėse susekt grobiui (triušiams, tetervinams, kurtiniams, fazanams, antims). Neblogas sargas. Uodega beveik visą laiką vizga.
Lengvai dresuojamas. Gyvena 12 – 15 metų. Kai kurie šunys turi odos problemų.

Išvaizda

Kailis tankus, nelaidus vandeniui. Spalva kepenų arba tamsaus šokolado.
Gudžaratai

Istorija

Manoma, kad gudžaratų protėviai į dabartinę Gudžarato teritoriją atsikėlė I tūkstm. pradžioje ir iš dalies asimiliavo vietinius bhilus ir arijų palikuonius, nors kitų mokslininkų nuomone, gudžaratai yra senųjų arijų palikuoniai. Gana greitai pasiekė tautinę konsolidaciją, o 1406 m. atsidūrė Gudžarato sultonate (sostinė Ahmadabadas), kuris ypač sustiprėjo XV a. pab. – XVI a. pr. Gudžaratai pagarsėjo kaip prekybininkai, pramonininkai, išvystė pajėgiausią Indijoje ekonomiką.
Gudžaratų atstovai ženkliai prisidėjo prie Indijos išsivadavimo judėjimo.

Kultūra

Tradiciniškai gudžaratai verčiasi žemdirbyste (auginami sorgai, soros, kviečiai, kukurūzai, žemės riešutai, laistomose žemėse – ryžiai), gyvulininkyste (buivolai, zebu, avys, ožkos). Pagrindinė pramonės šaka – tekstilė. Turi savo tautinę literatūrą, muziką, šokius, teatrą, architektūrą, dailę (garsėja gudžaratų miniatiūrų mokykla).
Tradicinė gudžaratų architektūra yra iš plytų ir akmens, namai su dengtomis galerijomis ir vidiniais kiemais. Vartai, langai, durys gausiai puošti medžio drožiniais. Miestai puošnūs, išlaikę daug tradicinės architektūros (Ahmadabadas, Vadodara).
Valt Ernštreit

Biografija

1974 m. gegužės 26 d. gimė Rygoje.
Mokėsi Pirmojoje Rygos gimnazijoje, 1991–2002 metais Tartu universitete studijavo finougrų filologiją. 1994 metais įsteigė Lyvių kultūros centrą ir iki 1996 m. jam vadovavo, 2017 m. išrinktas jo direktoriumi. Buvo lyvių žurnalo Õvā (1995 m.) redaktorius, ypatingos valstybinės svarbos kultūrinėje istorinėje teritorijoje „Lyvių pakrantė” (lyv. Līvõd Rānda) dirbo vyriausiuoju specialistu ir direktoriaus pavaduotoju. Publikuoja lyvių ir latvių kalbomis sukurtą poeziją, jo eilėraščių rinkinių versta į estų (est. Nagu lumehelbed talvel...; 2013) ir anglų (angl.   Dark energy; 2014) kalbas.
Nuo 2008 m. Talino Estų kalbos institute dirbo tyrinėtoju. Vienas iš RAB (latv. SIA) „NicePlace” steigėjų ir jos direktorius.
Doktorantūros studijas tęsė Latvijos universitete ir Tartu universitete, kur apgynė filologijos daktaro laipsnį, darbo tema – „Lyvių raštų kalbos susidarymas” (est. Liivi kirjakeele kujunemine, 2010 m.; žr. „Nuorodos“). Nuo 2011 m. Tartu universitete atlieka tiriamąjį darbą.
Lyvių-estų-latvių žodyno (2012 m.) dalies latvių kalba redaktorius.
Splitas

Istorija

Splito įkūrimas dažniausiai siejamas su Romos imperatoriaus Diokletiano rūmų pastatymu šioje vietoje, tačiau yra įrodymų, jog dar seniau čia buvo įsikūrusi graikų kolonija. Tuomet miestas vadintas Aspalatu ir Spalatu. Nuo 535 m. miestą valdė Bizantija. 639 m. jį sugriovė avarai, tačiau 650 m. Splitą susigrąžino Bizantija. 1105 m. miestą užėmė Vengrijos karalius Kalmanas.
1420 m. Venecijos respublika pagaliau tapo ilgalaike Splito valdytoja, tačiau Osmanų imperijos keliama grėsmė  niekur nedingo – mieste buvo statomi didžiuliai gynybiniai įtvirtinimai. XIX amžiuje Splito šeimininku buvo ir Napoleonas, tačiau nuo 1814 m. miestą valdė Austrijos-Vengrijos imperija. Per Antrąjį pasaulinį karą Splitą aneksavo Italijos karalystė (1861–1946), vėliau, po Italijos kapituliacijos 1943 m., miestą išvadavo Jugoslavijos partizanai. Iš karto po to Splitą reokupavo Trečiasis Reichas, o 1944 m. kontrolę vėl susigrąžino partizanai.
Antrojo pasaulinio karo Splite buvo pastatyta daug laivų statyklų. Kroatijos nepriklausomybės karo metu 1991 m. miestas nukentėjo nuo bombardavimų. Iš Splito galima pasiekti bet kurią salą. Daug žmonių naudojasi laivais, kad pasiektų darbą.

Sportas

1979 m. mieste vyko Viduržemio jūros žaidynės, 1990 m. – Europos lengvosios atletikos čempionatas.

Krepšinis

Splito krepšinio klubas XX a. devintajame ir dešimtajame dešimtmetyje buvo viena stipriausių Europos vyrų krepšinio komandų, kuri tris kartus iš eilės – 1989 m., 1990 m. ir 1991 m. – laimėjo Eurolygos turnyrą.
Vandens taksi

Vandens taksi – vandens transporto forma, dažniausiai mažas laivas ar kateris, skirta transportuoti žmones pagal privačius užsakymus ar viešas paslaugas. Dažniausiai vandens taksi paslaugos teikiamos miestų ribose. Tokio tipo transportas gali kursuoti panašiai kaip autobusai su tam tikromis stotelėmis, arba būti užsakytas privačiai nuvykimui nuo vieno prie kito taško. Pastaruoju atveju dažniausiai naudojamos keltų paslaugos.
Įprastai privatiems užsakymams naudojamas terminas vandens taksi, o transportavimui tarp stotelių – vandens autobusai.
Naukaimio koplyčia

Istorija

Žemės priklausė ponams Jasinskiams. Koplyčioje buvo rengiamos pamaldos, į kurias eidavo vietos žmonės.
Valdas V. Petrauskas

Biografija

1958 m. baigė vidurinę mokyklą Kaune, 1964 m. baigė prancūzų kalbos ir lyginamosios literatūros magistrantūrą Vilniaus universitete, dirbo „Vagos“ leidykloje redaktoriumi, literatūros vertėju ir Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos Leidybos departamento vadovu. Nuo 1993 m. gyvena Kanadoje, Toronte. Kanados literatūros vertėjų asociacijos narys. Lietuvos literatūros vertėjų sąjungos narys. Lietuvos rašytojų sąjungos narys – nuo 1978 m., jam suteiktas Lietuvos meno kūrėjo statusas.

Veikla

Verčia iš anglų, katalonų, prancūzų, italų, lenkų, ispanų, švedų, portugalų, rusų kalbų. Į lietuvių kalbą išvertė daugiau kaip 200 grožinės literatūros kūrinių. Pirmoji vertimo publikacija pasirodė 1967 m. Sudarė pirmąjį Lietuvoje italų-lietuvių kalbų žodyną ir ispanų-lietuvių kalbų žodyną, taip pat mažesnės apimties lietuvių-ispanų ir ispanų-lietuvių kalbų žodyną, lietuvių-prancūzų kalbų mokyklinį žodyną, ispanų-lietuvių ir lietuvių-ispanų pasikalbėjimų knygelių.
Tarpžvaigždinė medžiaga

Tarpžvaigždinė medžiaga – labai retos dujos, sumišusios su mažytėmis dulkelėmis. Saulės apylinkoje 1 cm³ erdvės rastume vos vieną kitą atomą. Paukščių Take pasitaiko vietų, kur tarpžvaigždinės medžiagos tankis tūkstančius kartų didesnis. Tai irgi nėra daug, palyginti su oru, kuriuo kvėpuojame. Tačiau to pakanka, kad 10–30 šviesmečių skersmens kosminių dujų ir dulkių telkinys taptų nepermatomas. Paukščių Take tokių debesų daug, ir optinio diapazono prietaisai bejėgiai įveikti jų tamsą. Iš ten Žemę pasiekia tik infraraudonieji spinduliai ir radijo bangos.
Tarpžvaigždinės medžiagos galaktikoje nėra daug: ji sudaro tik apie 2 % žvaigždžių masės. 99 % tarpžvaigždinės medžiagos sudaro dujos, tarp kurių vyrauja vandenilis (74 %) ir helis (24 %). Dulkių labai mažai – vos 1 % tarpžvaigždinės medžiagos.
Kosminės dulkelės susideda iš metalų, jų oksidų, amorfinių silikatų, ir organinių anglies junginių.
Čičiagovo sala

Čičiagovo sala (angl. Chichagof Island) – sala JAV, Aliaskoje, Aleksandro salyne. Plotas 5305,9 km². Salos ilgis 121 km, plotis iki 80 km. Tai penkta pagal dydį JAV sala. Rytuose Čatamo ir Ledo sąsiauriais atskirta nuo žemyno, pietuose – Perilo sąsiauriu nuo Baranovo salos. Vakarinius krantus skalauja Aliaskos įlanka. Salos paviršius kalnuotas, apaugęs miškais.
Čičiagovo saloje gyvena 1,34 tūkst. gyventojų (2000 m.), vidutinis gyventojų tankumas – 0,25 žm./km². Pagrndinės gyvenvietės – Hūna, Pelikanas, Tenaki Springsas, Elfin Kouvas. Verčiamasi žvejyba, medžiokle, medienos pramone.
Sala pavadinta rusų keliautojo Vasilijaus Čičiagovo garbei.
Algis Norkūnas

Algis Norkūnas (g. 1962 m. rugpjūčio 24 d. Trakų rajone) – teisininkas, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) Civilinių bylų skyriaus teisėjas, Teisėjų etikos ir drausmės komisijos pirmininkas.

Biografija

1985 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1985–1991 m. prokuroras, vyr. prokuroras, 1992–1995 m. Ignalinos rajono teismo teisėjas, 1995–1999 m. Vilniaus apygardos teismo, nuo 1999 m. birželio mėn. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas. Lietuvos teisės universiteto, MRU TF Civilinės ir komercinės teisės katedros lektorius. Nuo 2010 m. Teisėjų etikos ir drausmės komisijos pirmininkas.
Lietuvos teisėjų asociacijos narys, Baltijos šalių teisėjų asociacijos vicepirmininkas.
Balčiai (Utena)

Istorija

Nuo 1387 m. Vilniaus vyskupo valda. 1538 m. minimas Balčių palivarkas ex curia Bolcze. XVIII a. tas palivarkas priklausė Tauragnų valsčiui. XIX a. privatus dvaras.
Stasys Antanas Bačkis

Biografija

Baigęs Panevėžio gimnaziją, 1925–1930 m. studijavo Paryžiaus universitete. 1928 m. baigė teisės, 1929 m. viešosios teisės, 1930 m. politinės ekonomijos ir tarptautinius mokslus. 1933 m. teisės daktaras. 1995 m. Klaipėdos universiteto garbės daktaras.
Nuo 1930 m. lapkričio 1 d. Lietuvos diplomatinėje tarnyboje. 1930–1934 m. Politikos departamento sekretorius. Redagavo sutarčių rinkinių leidinius, vertė iš užsienio kalbų įvairius dokumentus, pvz., Hagos Tribunolo sprendimus Kaišiadorių-Lentvario byloje su Lenkija 1931 m. ir 1932 m., byloje su 1924 m. Klaipėdos konvencijos signatarais – Prancūzija, Anglija, Italija ir Japonija – dėl Klaipėdos Direktorijos pirmininko atšaukimo. Nuo 1934 m. ir 1938 m. užsienio reikalų ministro asmeninis sekretorius. Tuo metu jam teko būti Lietuvos delegacijos generaliniu sekretoriumi septyniose Baltijos santarvės užsienio reikalų ministrų konferencijose Kaune, Rygoje, Taline. Lietuvos delegacijos sekretorius ir delegato pavaduotojas Tautų Sąjungos XVI, XVII ir XVIII posėdžiuose Ženevoje. 1937 m. gegužės 12 d. Lietuvos delegacijos narys sekretorius Didžiosios Britanijos karaliaus Jurgio VI ir karalienės Elžbietos karūnavimo iškilmėse Londone, apdovanotas Jo Karališkosios Didenybės Karūnavimo medaliu.
1938 m. rugpjūčio mėn. – 1939 m. birželio mėn. Lietuvos pasiuntinybės Paryžiuje pirmasis sekretorius, 1939 m. birželio mėn. – 1953 m. rugpjūčio mėn. – patarėjas ir Lietuvos atstovas. Nuo 1953 m. įgaliotasis ministras, nuo 1960–1976 m. Lietuvos pasiuntinybės Vašingtone patarėjas, 1976–1987 m. – reikalų patikėtinis. 1983–1991 m. Lietuvos diplomatijos šefas. 1993 m. grįžo į Lietuvą.
Sūnūs – kardinolas Audrys Juozas Bačkis, diplomatas Ričardas Bačkis.

Visuomeninė veikla

1931–1932 m. Lietuvos studentų ateitininkų sąjungos pirmininkas. 1931–1938 m. M. Valančiaus liaudies universiteto Kaune rektorius. 1932 m. vienas Tarptautinės teisės mokslų draugijos Kaune steigėjų. 1945–1960 m. Bendrojo Amerikos lietuvių fondo įgaliotinis Paryžiuje. 1951–1958 m. jo iniciatyva Paryžiuje buvo leidžiamas „Bulletin Lithuanien“. 1952–1955 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos atkūrimo išeivijoje iniciatorius, nuo 1979 m. LKMA garbės narys. 1954 m. draugijos „France-Baltique“ atkūrimo iniciatorius.
Feleštis

Istorija

Miesto teisės nuo 1940 m.
Leonardas Gabrielius Pociejus

Biografija

Tėvas: Petras Pociejus, Adomo Ipatijaus Pociejaus sūnus, motina – Zofija Kazanovska.
Užėmė Bresto žemės raštininko (1662−1672), pateisėjo (1672−1676) ir žemės teisėjo (1676−1686) pareigas. Sėkmingų vedybų dėka su Oginskių giminės atstove galėjo gauti ATR senatoriaus titulą, gaunant 1686 metais Vitebsko vaivados pareigybę. Buvo renkamas pasiuntiniu į seimus ir LDK Tribunolo deputatu.   
Leonardas Pociejus savo karinę karjerą pradėjo būdamas Lietuvos armijoje draugu (1662), vėliau tapo vėliavos poručiku, o po to Marcijono Aleksandro Oginskio husarų vėliavos poručiku.
Artūras Liauzginas

Biografija

1986 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas.
1986 m. Kauno staklių gamyklos inžinierius, 1996 m. Telšių rajono savivaldybės būtų ūkio remonto ir eksploatavimo įmonės direktoriaus pavaduotojas, 1997 m. direktorius, Savivaldybės įmonės „Telšių butų ūkis“ direktorius.
1995 m. Lietuvos centro sąjungos, 2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Telšių rajono skyriaus narys.
2007 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys, mandato atsisakė.
Telšių Lions klubo narys. Sutuoktinė Vitalija.
ASEAN susitarimas dėl tarpvalstybinio užterštumo smogu

ASEAN susitarimas dėl tarpvalstybinio užterštumo smogu yra tarptautinė sutartis, kuria siekiama sumažinti oro taršą, kylančią dėl miškų ir kitokių gaisrų. Sutartis buvo pasirašyta 2002 m. birželio 10 d. Kvala Lumpūre, Malaizijoje tarp ASEAN priklausančių valstybių ir įsigaliojo 2003 m. lapkričio 25 d. Susitarimą yra ratifikavusios visos dešimt ASEAN narių, paskutinė tai padarė Indonezija 2014 m.
Susitarimas buvo iššauktas XX a. paskutiniame dešimtmetyje Pietryčių Azijoje pablogėjusios oro kokybės. Ši problema kilo daugiausiai dėl didelio masto medienos atliekų, likusių iškirtus miškus, deginimo Indonezijoje, siekiant atlaisvinti plotus žemės ūkio veiklai. Su vėju dūmai buvo nupučiami tolimus atstumus, užteršdami orą gretimose valstybėse. Labiausiai nuo to nukentėjo kaimyninės valstybės – Malaizija ir Singapūras. Problema nėra išspręsta iki šiol; paskutinis didesnis oro užterštumo, kurio šaltinis Indonezija, protrūkis įvyko 2013 m. birželį, ypač palietęs Singapūrą.
Pagrindiniai susitarimo tikslai yra skatinti šalių bendradarbiavimą, siekiant regione geriau kontroliuoti ir sumažinti oro taršą, kylančią dėl gaisrų. Tai daroma keičiantis informacija, patirtimi, suteikiant abipusę pagalbą krizių atveju.
Susitarimo pagrindu yra įkurtas koordinavimo centras, vyksta kasmetiniai ratifikavusių šalių atstovų susitikimai.
Lažininkas

Lažininkas – baudžiauninkas, kurio sunkiausia baudžiavos prievolė savo ponui buvo lažas.

Istorija

Nuo XVI a. vid. iki baudžiavos panaikinimo lažininkai buvo gausiausia ir labiausiai engiama valstiečių baudžiauninkų grupė. Ypač sunki buvo kai kurių privačių dvarų lažininkų padėtis. Bajorai bei kiti savininkai, kad lažininkai pajėgtų įdirbti pono valdą ir savo skirtinį sklypą, turėjo valdiniais rūpintis, pvz., per badmečius duoti maisto, sėklos ir kitko. Rūpintis valdiniais, priklausomais valstiečiais ir lažininkais ponus įpareigojo ir tradicija – jie buvo laikomi savo valdinių globėjais. XV a.-1863 m. Lietuvoje baudžiauninkas be lažo dvarui dar atliko ir kitas prievoles (gvoltas, talka, šarvarkas, pastočių prievolė), ėjo sargybas, davė duoklę, kai kada dar reikėjo mokėti pinigų. Po 1863 m. sukilimo visiems lažininkams įsigaliojo činšo teisė.
Mažojoje Lietuvoje lažininkų tarp vietos gyventojų baltų vokiečių dvaruose atsirado jau XIII a., daugėjo XIV amžiuje. XVIII a. pr. valstybės domenų dvaruose buvo daugiau kaip 30 000, bajorų dvaruose apie 980 lažininkų šeimų. Prūsijoje 1807 m. panaikinus baudžiavą lažininkų nebeliko.
Golvėjus

Istorija

1124 m. pastatyta Golvėjaus tvirtovė.

Lietuviai

Mieste gyvena nemažai lietuvių. Veikia lietuviška savaitgalinė mokykla.
Nyderlandų futbolo taurė

Nyderlandų futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Nyderlanduose. Vyksta nuo 1898 metų.
Diena

Žodžio kilmė

Žodis „diena“ panašiai skamba daugelyje indoeuropiečių kalbų. Mokslininkai jį kildina iš inoeuropietiškos šaknies „dei-“ arba „di-“, reiškiančios šviesti, spinduliuoti. Iš tos pačios indoeuropietiškos šaknies kilęs žodis Dievas.
Tauta ir žodis

Tauta ir žodis – mokslo darbų tęstinis leidinys, leistas 1923–1931 m. Kaune.

Istorija

Leistas vietoje „Tautosakos“. Ėjo kartą per metus. Spausdino Valstybės spaustuvė Kaune. Išėjo 7 knygos. Dalis mokslinių straipsnių išspausdinta vokiečių, rusų, latvių kalba.
Spausdino mokslinius straipsnius Lietuvos istorijos, etnografijos, tautosakos, lingvistikos, kultūros ir literatūros bei kt. klausimais. Paskelbė archyvų dokumentų, nežinomų lietuviškų tekstų iš XVIII–XIX a.
Bendradarbiavo M. Balčiūnas, Viktoras Biržiška, Kazimieras Būga, Petras Būtėnas, Povilas Gronskis, Augustinas Janulaitis, Vincas Krėvė-Mickevičius, Adolfas Sabaliauskas, Balys Sruoga, Jonas Vaičkus, Antanas Vireliūnas ir kt.
Redagavo pirmą knygą – Kazimieras Būga, kitas – Vincas Krėvė-Mickevičius.
Argentinietis Niujorke

Siužetas

Filme „Argentinietis Niujorke“ pasakojama tėvo ir dukters santykių istorija. Veronika, pagal studentų mainų sistemą, kartu su drauge išvyksta į Niujorką, bet jos tėvas Frankas nesuspėja išlydėti dukters į kelionę. Praėjus mokslams Veronikos draugė grįžta, o Frankas savo dukters taip ir nesulaukia. Draugė praneša, kad Veronika nusprendė pasilikti Niujorke. Neilgai laukęs tėvas išvyksta ieškoti dukters į milijoninį miestą. Frankas bando rasti dukrą milžiniškame mieste ir beveik ją suranda, bet Veronika nenori jam rodytis ir pasislepia. Galiausiai Frankui puolus į neviltį Veronika pati jį susiranda. Tėvas pradeda klausinėti Veronikos, kodėl ji čia pasiliko, kodėl nieko nepranešė ir pan. Veronika papasakoja jam stulbinančią istoriją,
kad ji nori sėkmingai sukurti grupę, dabar ji gyvena su striptizo šokėja, turi mylimą ir mylintį vaikiną, draugų, yra grupės vokalistė ir dainuoja Niujorko kavinėje. Tuomet Frankas išgirsta ir nelauktus skaudžius žodžius, kurie priverčia tėvą susimąstyti. Dukra visada jautėsi tėvo atstumta ir palikta, tai ir privertė ją pasilikti JAV. Tėvas ilgai mąsto, kol galiausiai pasiryžta susitaikyti su dukra. Jie patiria daug įspūdžių ir malonių akimirkų, bet artėja didelis Veronikos pasirodymas bare ir išsiskyrimas. Tėvas negali pasilikti didmiestyje, bet paslapčia ateina į dukters koncertą. Laimė, tai tik sutvirtina jų santykius. Į pasirodymą neateina Veronikos grupės būgnininkas ir jie neturėdami kur dėtis pradeda koncertuoti be jo. Tai pastebėjęs Frankas užlipa ant scenos, atsisėda į būgnininko vietą, pradeda mušti lazdelėmis ir nustebina visus grupės narius, o labiausiai savo dukterį, kuri galvojo, kad tėvas jau Buenos Airėse. Baigus koncertą tėvas dingsta iš dukters akių ir išvyksta į oro uostą, o Veronika puola jo vytis. Vos vos dukrai suspėjus paskui tėvą jie abu vienas kito glėbyje apsiverkia ir tampa aišku, jog visos jų problemos, nesantaika ir nesusipratimai baigėsi ir prasidėjo geriausias jų santykių laikas. Jie atsisveikina ir išsiskiria. Veronika lieka Niujorke, o Frankas grįžta į Buenos Aires atskirai kurti savo gyvenimų.
Jonėnai (Sužionys)

Aplinkinės gyvenvietės

Stakariškės – 0,5 km
Našiūnai – 2 km
SUŽIONYS – 7 km
Vytautas Benediktavičius

Vytautas Benediktavičius (g. 1930 m. kovo 26 d. Troškūnai) – TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, atsargos pulkininkas.

Biografija

1950 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, 1954 m. baigė Kaliningrado karo inžinerijos mokyklą, 1969 m. baigė Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialą.
1954–1982 m. TSRS kariuomenės karininkas. 1956–1960 m. Kaliningrado karo inžinerijos mokyklos dėstytojas. 1972–1974 m. TSRS karinis patarėjas Sirijoje. 1974–1982 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto Karinės katedros vyr. dėstytojas, mokymo dalies viršininkas. 1982–1990 m. LTSR Ministrų tarybos, 1990–1991 m. Lietuvos Respublikos Ministrų tarybos referentas.
1991–1994 m. Savanoriškos krašto apsaugos tarnybos Sargybų skyriaus viršininkas, SKAT štabo viršininko pavaduotojas. 1992 m. pulkininkas
Unas (Bisau Gvinėja)

Unas (portug. Uno) – sala Atlanto vandenyne, Bižagošo salyno, priklausančio Bisau Gvinėjai, centrinėje dalyje. Užima 104 km². Kranto linijos ilgis – 45,5 km. Yra tarp Orango pietuose, Urakanės rytuose, Enu šiaurės rytuose, Unjakomo ir Unjakomozinjo vakaruose.
Pagrindinė gyvenvietė – Unas (salos rytuose).
Denis

Denis – atvira laivo korpuso viršutinė dalis.

Struktūra

Denio paskirtis yra struktūrinė bei apsauginė žmonėms ir įrangai nuo oro sąlygų ir bangų. Denio dalių kietumas laivui parenkamas pagal paskirtį. Jei laivu planuojama gabenti sunkesnius krovinius (pavyzdžiui, laivų konteinerius), tuomet denio dalys bus sunkesnės. Šiuolaikiniai dideli laivai turi kelis denius (pavyzdžiui, kruiziniai laivai). Denyje įtaisomas svarbiausias laivo įrenginys – laivo vairas.

Konstrukcija

Laivo deniai gali būti pagaminti iš medienos, metalo, stiklo pluošto.