google/wiki40b huggingface dataset:
Boryspilio tarptautinis oro uostas

Istorija

Įkurtas pagal Ukrainos TSR Ministrų tarybos nutarimą 1959 m. birželio 22 d. vietoje buvusio karinio aerodromo. Po poros savaičių liepos 7 d. buvo priimtas pirmasis orlaivis ir atidaryta reguliaraus susisiekimo linija Maskva - Kijevas. 1960 m. atidaryta reguliaraus susisiekimo linija su Leningradu. 1965 m. atidaryta nauja aero stotis (terminalas; rus. аэровокзал). TSRS buvo naudojamas tiktais vidaus skrydžiams. Pagal Ukrainos susisiekimo ministro įsakymą nuo 1993 m. kovo 11 d. įkurtas Valstybinis tarptautinis oro uostas „Boryspilis“.

Statistika

2011 m. oro uostas aptarnavo 8 029 000 keleivius.
Mykolas Obuchovičius

Biografija

Lietuvos bajorų Abuchavičių giminės atstovas, herbo „Jasieńczyk“ savininkas. Naugarduko pavaivadžio Juozapo Abuchavičiaus ir Prancičkos Giunter sūnus.
Cary-Hiroyuki Tagawa

Biografija

Tagawa gimė Jungtinių Valstijų armijos kariškio ir japonų aktorės šeimoje. Dėl tėvo tarnybos jie gyveno įvairiuose JAV miestuose, kol galiausiai apsistojo Pietų Karolinoje. Čia jis mokėsi universitete ir tapo aktoriumi. 
Proveržio vaidmeniu tapo 1987 m. juosta „Paskutinis imperatorius“. Vėliau sekė vaidmenys filmuose „Leidimas žudyti“ (1991), „Susidūrimas Mažajame Tokijuje“ su Dolph Lundgren (1991), „Mortal Kombat“ (1995) ir „Soldier Boyz“ su Michael Dudikoff (1995). Dažniausiai jis vaidino žudikus ar kitus nusikaltėlius, pasirodė daugelyje tuo laikotarpiu sukurtų veiksmo serialų: „MakGaiveris“, „Nešas Bridžas“, „Atskalūnas“, „Majamio policija“ ir kiti.

Asmeninis gyvenimas

Yra karate ir kendo meistras.
1984–2014 m. buvo susituokęs, turi 3 vaikus.
2015 m. buvo pakrikštytas Maskvoje pagal ortodoksų bažnyčios tradiciją. 2016 m. gavo Rusijos pilietybę.
Sebitu

Sebitu, Sibitu – septyneto demonų grupė babiloniečių mitologijoje. Žodis sebittu akadų kalboje yra vienaskaitinis skaitvardis, reiškiantis septynetą. Šumerų kalboje jį atitinka imina.bi.
Sebitu minimi Eros epe, pasak kurio, buvę dangaus dievo Anu ir deivės Ki (Žemės) vaikai. Kiekvienos iš šių būtybių lemtį paskyręs dievas Anu. Pirmoji būtybė turėjusi sukelti įtūžį, antroji ugnį, trečioji turėjusi švaistytis ginklais ir t. t. Šiems demonams vadovavęs dievas Era. Kaip minima Eros epe, Anu davęs Erai demonus Sebitu kaip ginklus, skirtus žudyti žmonėms, kai jų keliamas triukšmas pasidarysiąs nebepakenčiamas (Lentelė I, 38ff). Taigi, Sebitu buvę ir demonai, ir ginklų personifikacija. Būtent demonai Sebitu sukurstę Eros sukilimą.
Sebitu minimi įvairiuose užkalbėjimuose, kaip antai utukki lemnuti. Vienoje užkalbėjimų kolekcijoje Sebitu, panašu, tapatinami su septyniais blogaisiais utuku, kurių kiekvienas pavadintas vardu. Kartais šios būtybės įvardijamos „Septyni ir septyni“ arba „Septyniskart septyni“. Mesopotamijos mitologijoje sebittu buvo įvardijamos ir septynios gerosios dievybės, kurių užkalbėjimais šauktasi, siekiant apsiginti nuo blogųjų demonų.
Votas

Votas (marš. Wōtto) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Raliko salų grandinės centrinėje dalyje. Atolas yra maždaug pusiaukelėje tarp Kvadžaleino atolo pietryčiuose ir Bikinio atolo šiaurės vakaruose.
Atolas trikampio formos, jo „kampuose“ yra pagrindinės salelės. Koralinis rifas vakaruose kelete vietų pertrūkęs. Atolo žiedą sudaro 13 salelių; didžiausios – Votas, Medjeronas, Kabenas. Bendras sausumos plotas – 4,33 km². Lagūna užima 94,9 km².
1565 m. ispanų keliautojas Migelis Lopesas de Legaspis atolą pavadino Los Corales („koralų salomis“). Tikėtina, kad dar 1542 m. Votą buvo pasiekęs Rui Lopesas de Viljalobosas. Vėliau atolas dar vadintas vokiečių–rusų keliautojo Johan Eberhard von Schantz vardu.
1998 m. Voto atole gyveno 160 žmonės. Jie susitelkę Voto salelėje, kurioje yra lėktuvų tūpimo takas.
Transport Layer Security

TLS (angl. Transport Layer Security) – kriptografinis protokolas, numatantis apsaugotą duomenų perdavimą tarp mazgų pasauliniame kompiuterių tinkle internete.
Pagrindinis TLS protokolo tikslas yra suteikti privatumą ir duomenų integralumą tarp dviejų bendraujančių kompiuterinių programų.
Krikščionių konservatorių socialinė sąjunga

Istorija

Įkurta 2004 m. susijungus centro dešiniosioms politinėms jėgoms – Gedimino Vagnoriaus vadovaujamai Nuosaikiųjų konservatorių sąjungai ir Jaunųjų krikščionių demokratų lygai.
2010 m. sausio 23 d. susijungus Krikščionių konservatorių socialinei sąjungai, Seimo frakcijai „Viena Lietuva“ ir Lietuvos krikščioniškosios demokratijos partijos skyriui, buvo įsteigta nauja susivienijusi politinė jėga – Krikščionių partija.

Veikla

Dalyvavo savivaldybių, Seimo ir Europarlamento rinkimuose. Būdama opozicijoje sąjunga subūrė šalyje žinomus patyrusius ekonomikos, teisės, finansų, kultūros ir švietimo specialistus ir privertė politinę valdžią priimti kai kuriuos sprendimus. Partijos rinkimų sąrašuose dalyvavo Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga „Jaunoji Lietuva“ bei jos lyderis Stanislovas Buškevičius, Mažeikių rajono savivaldybės meras Vilhelmas Džiugelis, kiti žinomi politikai – Nijolė Oželytė, Algis Žvaliauskas, Tomas Josas, Eduardas Pabarčius, Juozas Listavičius.
Aluoja

Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Aluoja pirmąkart paminėta 1449 m. Tarpukariu buvo valsčiaus centras. 1950 m. suteiktos miesto tipo gyvenvietės teisės. Nuo 1992 m. – miestas.

Geografija

Aluojos vietovė yra lygi, su silpnu gamtiniu nuotėkiu. Upės – Igė, Juogla. Didžiausios pelkės – Zakių (110 ha), Musleitų (125 ha), Tilkainų (110 ha). Vakarinėje Aluojos dalyje plyti miškai.
Guzana

Raida

Tel Halafas, įsikūręs derlingame Haburo upės slėnyje – viena seniausių gyvenviečių Artimuosiuose rytuose. Ji klestėjo jau 6100 – 5400 m. pr. m. e., ir davė pavadinimą garsiai priešistorinei Chalafo kultūrai.
Po šios kultūros nunykimo, gyvenvietė buvo ilgai apleista ir atgimė tik II tūkst. pr. m. e. pabaigoje, kaip Guzanos miestas. Tai įvyko kuomet XII a. pr. m. e. iro Hetitų imperija. Aplink Guzaną susiformavo nepriklausoma Bit Bahiani valstybė. Apie X a. pr. m. e. čia įsitvirtino aramėjų kilmės dinastija. Vietos valdovai pastatė madingus tam metui Bit-Hilani stiliaus rūmus, kuriuose randama daug hetitiško meno stiliaus reljefų ir įrašų.
Dėl savo lokacijos valstybėlė buvo anksti įtraukta į Asirijos imperijos orbitą. 894 m. Adad-Niraris II mini ją kaip vasalinę aramėjų valstybę. 808 m. pr. m. e. ji tapo viena iš Asirijos provincijų, valdoma skiriamų vietininkų. Pats miestas išliko iki mūsų eros, kol galutinai sunyko.
Filosofija. Sociologija

Filosofija. Sociologija – mokslinis žurnalas, leidžiamas nuo 1990 m. Vilniuje.

Istorija

Įsteigė Lietuvos mokslų akademijos prezidiumas ir Filosofijos, sociologijos ir teisės institutas. 1990–1995 m. leistas kas keturis mėnesius, o nuo 1995 m. – kas tris mėnesius. Leidžia leidykla „Academia“.
Skelbiami moksliniai straipsniai filosofijos ir sociologijos klausimais. Tiražas 1990 m. – 500 egz., 1997 m. – 300 egz.
Imbarės, Skaudalių alka

Alkvietė

Ąžuolynu apaugusi griova, esanti Salanto kairiojo kranto šlaite. Joje išliko užakęs, apie 6 m skersmens akivaras, nuo kurio vakarų kryptimi link Salanto teka upokšnis. Akivare ir griovoje gausu įvairaus dydžio akmenų. Teritorija apaugusi mišku. Anotacinio ženklo nėra.
Šiaurinėje dalyje guli Imbarės (Skaudalių) I (kultūros vertybė, u. k. 21121), o 28 m į vakarus nuo jo, šlaito papėdėje – II akmuo su dubeniu.
Teritorijos plotas – 0,05 ha.
0,73 km į šiaurę yra Imbarės piliakalnis, 0,4 km į šiaurės rytus – Imbarės kapinynas.

Tyrimai

1985 m. žvalgė Vytautas Daugudis, 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius, 1999 ir 2013 m. – Julius Kanarskas.
1985 m. zondais ištyrus akmenų aplinką, 20–30 cm gylyje rasta laužavietės pėdsakų. V. Daugudžio nuomone, šioje vietoje buvusi žemaičių pagonių šventovė, įrengta po Žemaitijos krikšto. Datuojama II tūkst. I puse – viduriu.
1994–2001 m. buvo įrašyta į istorijos ir kultūros paminklų laikinąją apskaitą (Nr. 377/4).
Neskraidantis paukštis

Neskraidantys paukščiai – paukščiai, evoliucijos metu praradę gebėjimą skristi. Yra išlikę apie 50 neskraidančių paukščių rūšių. Geriausiai iš jų žinomi pingvinai, afrikiniai stručiai, emu ir kiviai.
Pats mažiausias neskraidantis paukštis yra atlantizija (apie 12,5 cm dydžio), didžiausias, tuo pačiu didžiausias paukštis bendrai – strutis (iki 2,7 m dydžio). Stručiai auginami kaip naminiai paukščiai dėl jų plunksnų, mėsos ir odos.
Dauguma naminių paukščių, kaip naminė višta ar naminė antis, per laiką prarado savo gebėjimą skristi, tuo tarpu jų laukiniai giminaičiai bankivinė višta ir didžioji antis šį gebėjimą išlaikė. Naminis kalakutas prarado savo gebėjimą skristi dėl specialaus maitinimo – žmonės stengiasi juos išauginti kuo didesnius, tad šių paukščių sparnai nebegali pakelti jo svorio.
Daugelis skirtingų paukščių gebėjimą skraidyti prarado evoliucijos eigoje nepriklausomai. Taip pat būna ir atskiros paukščių, negalinčių skristi, šeimos, tarp jų minima dabar jau išnykusių plėšrūnų fororakinių šeimos paukščiai.
Įprastai neskraidantys paukščiai gyvena salose, kur jiems nereikia įveikti didelių atstumų ir nėra plėšrūnų pavojaus.
Edvardas Vidmantas

Biografija

Tėvai buvo pasiturintys ūkininkai. 1950 m. baigė Šilalės vidurinę mokyklą. 1950–1955 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1955–1962 m. dirbo Skaudvilės ir Telšių rajono kultūros skyriaus vedėjo pavaduotoju, 1962–1971 m. Vilniaus knygų rūmų bibliografu, vyr. redaktoriumi. 1963 m. Vilniaus universitete baigė bibliotekininkystę ir bibliografiją. 1971–1975 m. Respublikinės žemės ūkio mokslinės bibliotekos direktorius. Nuo 1975 m. LSSR MA Istorijos instituto darbuotojas. 1977 m. istorijos mokslų kandidatas, disertacija: „Socialdemokratinė spauda ir darbininkų judėjimas Lietuvoje 1895–1907 m.“ 
1989 m. vienas Šilalės kraštiečių draugijos steigimo iniciatorių.
Hercas Frankas

Biografija

1947 m. baigė teisę Maskvos juridiniame institute. 1954–1959 m. dirbo laikraščių „Padomju jaunatne“ ir „Rigas balss“ žurnalistas. 1959–1992 m. Rygos kino studijos režisierius, scenaristas. Sukūrė daugiau kaip 30 dokumentinių filmų. Nuo 1993 m. gyvena ir kuria Izraelyje.
Petrikiškiai

Istorija

1654 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje, 1670 m. – Petrikoniai. XVII–XVIII a. Balninkų seniūnijos kaimas.
1748 m. Balninkų krikšto metrikų knygoje užrašytas Petruliškių kaimas (de villa Petruliszki).1765 m. 6 ūkiai.
Pietų Sudano herbas

Pietų Sudano herbas yra naudojamas šalies vyriausybės ir yra panašus į Sudano herbą. Herbą juosia užrašas anglų kalba GOVERNMENT OF SOUTHERN SUDAN (Pietų Sudano vyriausybė), o apačioje sutrumpinimas GOSS. Herbo centre yra pavaizduotas paukštis sekretorius, laikantis tradicinį afrikietišką skydą. Virš paukščio yra juosta su nacionaliniu šūkiu Our victory (mūsų pergalė), apačioje – kita juosta su užrašu Republic of The Sudan (Sudano Respublika).
Kraštų koplyčia

Istorija

Beveik 50 metų Kraštuose nebuvo koplyčios. 1948 m. plečiant vietos plytų fabriką, senoji šv. Antano koplyčia buvo nugriauta. Šioje vietoje, kaimo centre pastatytas akmuo su atminimo įrašu.
Atkurti koplyčią ryžosi patys Kraštų kaimo žmonės, po Nepriklausomybės atkūrimo pradėję burtis į susirinkimus, pavadinę juos „Kraštų seimeliu“. Prašymą Krinčino klebonui ir Pasvalio rajono valdžiai pasirašė apie 230 gyventojų. Savivaldybė išskyrė patalpas jau keletrą metų nebeveikusios Kraštų mokyklos pastate. Kulto reikalams paskirtas pirmas mokyklos aukštas. 1997 m. pavasarį pradėtas patalpų remontas. Į darbą ateidavo dešimtys savanorių talkininkų. Darbo būta daug, nes patalpos ir teritorija buvo smarkiai apleistos. Apie du mėnesius į Kraštus važinėjo klebonas A. Balaišis, rūpinęsis būsima koplyčia. Kartu atnaujintas antrasis aukštas, kuriame veikė biblioteka ir įsikūrė medicinos punktas.
Kraštų koplyčią 1997 m. lapkričio 17 d. iškilmingai pašventino ir šv. Mišias aukojo Panevėžio vyskupas Juozas Preikšas. Ganytoją pasitiko išpuošti vainikais ir žolynais, nupinti dideli vartai, lauke šalia įrengtos koplyčios pastatytas puošnus kryžius. Koplyčioje įrengtame altoriuje, jo centre, pastatyta iš Prancūzijos atvežta ir restauruota Jėzaus Širdies statula, iki tol stovėjusi Pabiržės bažnyčioje. Šv. Mergelės Marijos ir šv. Antano paveikslus nutapė dailininkas iš Panevėžio Stasys Petrauskas.
Šalia koplyčios pastato 1999 m. pastatyta varpinė. Jos projekto autorius – pasvalietis architektas Artūras Piliponis. Varpinę pašventino pirmąjį birželio sekmadienį, per Tėvo dieną, Krinčino bažnyčios klebonas Sigitas Uždavinys, šv. Mišias aukojo Skrebotiškio bažnyčios klebonas Vytautas Butkus.
Varpinės statybos iniciatorius buvo kun. A. Balaišis, darbus organizavo Krinčino seniūnija. Varpinė buvo sumūryta iš nupirktos nebenaudojamos fermos plytų. Didįjį varpą padovanojo vienos Rytų Aukštaitijos bažnyčios klebonas, nenorėjęs skelbti savo pavardės. Mažasis laikinas varpas (ateityje buvo numatyta pakeisti didesniu) atkeliavo iš Pabiržės, trečiosios, 1782 m. statytos Pabiržės bažnyčios. Pirmajame naujosios varpinės aukšte įrengta patalpa bažnytinių vėliavų saugojimui.
Vaclovas Baravykas

Vaclovas Baravykas (1909 m. sausio 3 d. Šalnos, Taujėnų valsčius – 1974 m. liepos 26 d. Vilnius) – lietuvių pedagogas, leksikografas.

Biografija

1929–1936 m. studijavo Kauno universitete, 1935 m. – Londone. Nuo 1934 m. Pasvalio gimnazijos anglų kalbos mokytojas, 1944–1951 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1951–1962 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.
Jotvingių pilkapio draustinis

Apylinkės

Kapinėse supiltų akmenų diametras yra nuo 6 iki 21 metrų skersmens. Šioje vietovėje būdavo iškilmingai sudeginami mirę žmonės ir jų pelenai paliekami, taip pat būdavo laidojama ir užkasant po žeme. Daugelyje vietų akmenys apaugę žole ar medžiais, aiškiau matosi tik tie kurie iškilę daugiau nei 0,5 m. virš žemės. Draustinis yra 183,5 m. virš jūros lygyje. Pagrindinės draustinyje augančių medžių rūšys yra eglės, ąžuolai ir pušys. Draustinyje auga įvairių rūšių augalai: triskiautė žibuoklė, dvilapė medutė, miškinė zuiksalotė, paprastoji žemuogė, didžialapis šakys, paprastasis kiškiakopūstis, geltonžiedis šalmutis ir paprastoji katuogė. Saugomi yra šie augalai: miškinė lelija (Lilium martagon) paprastasis žalčialunkis (Daphne mezereum), paprastoji pakalnutė (Convalaria majalis).
Bafino jūra

Bafino jūra, (pranc. Merre de Baffin, angl. Baffin Bay) – Arkties vandenyno dalis tarp Grenlandijos ir Kanados Arktinio salyno salų: Bafino Žemės, Devono ir Elsmyro salų. Plotas 530 000 km², didžiausias gylis 2414 m, vidutinis gylis 804 m. Deiviso sąsiauriu jungiasi su Labradoro jūra. Gelmių dugne – okeaninio tipo Žemės pluta. Vandens paviršiaus temperatūra vasarą 0-5 °C, žiemą nuo -1 iki -1,8 °C. Druskingumas 31-34 %. Nuo spalio iki liepos mėn. didesniąją dalį dengia ledai. Potvynių aukštis 2-7 m.
Žvejyba (gaudomos menkės, silkės). Anksčiau medžioti banginiai, tačiau iki XX a. pradžios praktiškai visiškai išnaikinti. Daugybė ledo ižo ir ledkanių trukdo susisiekimą jūra.
1562 m. įlanką atrado Bears, 1586 m. pietinėje dalyje lankėsi John Davis, 1616 m. šiaurinę dalį pasiekė V. Bafinas.
Juozeliškiai I

Aplinkinės gyvenvietės

Parovėja – 7,7 km
Juozeliškiai II – 10 km
Karališkiai (Biržai) – 5,2 km
BIRŽAI – 12 km
Balzieriškis – 1,5 km
Būginiai – 1,5 km
Ageniškis – 3,2 km
Saulės baterija

Saulės baterija, saulės elementas, fotovoltinė baterija/elementas – energijos rūšies keitimo įtaisas, verčiantis saulės energiją ar kito šaltinio šviesą
į elektros energiją. Procesą įgalina fotovoltinis efektas. Saulės baterijų ir saulės energijos technologijų sritis vadinama fotovoltika.
Saulės elementų sistemos vadinamos saulės moduliais, kurie savo ruožtu gali būti sujungiami į fotovoltinę sistemą.
Saulės elementų pritaikymas labai platus. Pavieniai elementai naudojami kaip energijos šaltiniai mažiems elektroniniams prietaisams, pvz., skaičiavimo mašinėlėms. Fotovoltinės sistemos priskiriamos atsinaujinantiems energijos šaltiniams ir yra ypač naudingos regionuose, kur energijos perdavimas elektros tinklais neįmanomas, pvz., dirbtiniuose Žemės palydovuose, kosminėse stotyse, atokiuose radiotelefonuose ar vandens pumpavimo įrengimuose.
Bronius Pauža

Biografija

1958 m. Bronius Pauža baigė Šakių rajono Griškabūdžio vidurinę mokyklą. Šakių rajono J. Janonio kolūkio sąskaitininkas, klubo skaityklos vedėjas, bibliotekos vedėjas (1958–1960 m.).
1960–1965 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultete studijavo agronomiją, įgijo mokslinio agronomo specialybę.
1965–1968 m. Šiaulių rajono Kuršėnų tarybinio ūkio vyriausiasis agronomas, Šiaulių rajono kolūkio „Didysis spalis“ pirmininkas (1968–1973 m.), TSKP narys.
Nuo 2003 m. – Darbo partijos narys. 2003–2004 m. – Vilniaus miesto valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos viršininko pavaduotojas. 2004–2008 m. Seimo, 2008–2012 m. Seimo narys.
Bronius Pauža vedęs; žmona Marija, pensininkė. Sūnūs Danas (teisininkas, verslininkas), Kastytis (gydytojas chirurgas).
Boro rūgštis

Gamyba

Daugiausiai gaminama mineralus boratus tokius kaip boraksas veikiant sieros rūgštimi.
Henrikas Latvis

Henrikas Latvis (lot. Henricus de Lettis; 1187–1259 m.) – vokiečių kronikininkas, Rygos vyskupo Alberto tarnybos kunigas, lotynų kalba parašęs „Senąją Livonijos kroniką“ (Chronicon Livonicum vetus, 1225–1227 m.).
Daugiausia rašo apie latvius, estus ir lyvius, tačiau šiek tiek mini ir lietuvius, pvz., 50 moterų nusižudymą viename Lietuvos kaime 1205 metais, iš karo žygio negrįžus jų vyrams (po mirties jos tikėjosi su jais susitikti pomirtiniame gyvenime); burtus, kuriuos kariniai junginiai meta žygio metu, teiraudamiesi dievų apie žygio sėkmę.
Tamil Elamas

Tamil Elamas (tamil. தமிழீழம் ) – pasiūlyta tamilų valstybė šiaurės ir rytų Šri Lankoje. Tamil Elamas neturi oficialaus statuso ar pripažinimo tarptautinėje bendruomenėje, nors kai kurias jo teritorijas de facto valdė „Tamilų tigrai“. Šalies pavadinimas kilo nuo tamiliško Šri Lankos pavadinimo Elamas.
Totorių kelias

Totorių kelias (lenk. Szlak Tatarski) - 57 km ilgio turistinis, pažintinis kelias esantis Sokulkos aukštumoje šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje. Kelias skirtas vietinės totorių kultūros pažinimui. Prasideda Sokulkos mieste ir eina pro Bohonikų, Stara Kamionkos, Vežchlesių, Talkovščiznos, Nova Švidzialuvkos, Netupos kaimus ir baigiasi Krušinianų kaime. 1679 m. dalį šių vietovių už karinę tarnybą karalius Jonas Sobieskis padovanojo totoriams.
Bronisław Krzyżanowski

Biografija

Gimė 1876 m. Obeliuose, baigė Vilniaus gimnaziją, vėliau studijavo teisę Maskvoje. 1895 m. išvyko mokytis į Krokuvos Jogailos universitetą, kur 1901 m. tapo teisės mokslų daktaru. Baigęs mokslus tapo Lenkijos socialistų partijos nariu. 1913 m. išrinktas į Vilniaus miesto tarybą. 1922 m. sausį išrinktas į Vidurinės Lietuvos seimą, kur atstovavo Kamajų apylinkės lenkus. Seime priklausė frakcijai, kuri pasisakė prieš Vidurinės Lietuvos inkorporavimą į Lenkijos sudėtį, o buvo autonomijos šalininkas. 1922 m. išrinktas į Lenkijos senatą, 1925 m. tapo naujai susikūrusios Darbo partijos nariu. 1938-1939 m. buvo Demokratų partijos filialo Vilniuje organizatorius, dirbo Vilniuje veikusiame Rytų Europos politinių tyrimų institute. 1939 m. Lietuvai susigrąžinus Vilnių dirbo Vilniaus lenkų komitete. Mirė 1943 m. sausio 17 d. Vilniuje.
Gagarinas (Rusija)

Istorija

Nuo 1703 m. minima prieplauka prie Gžatės, aplink ją nuo 1719 m. ėmė augti Gžatsko (Гжатск) gyvenvietė. Miestas nuo 1776 m. Gžatskas 1968 m. pervadintas Jurijaus Gagarino garbei.
Oro balionas

Oro balionas arba tiesiog balionas – orlaivių tipas, kuris kyla dėl Archimedo jėgos, pasireiškiančios skysčiuose ir dujose dėl slėgių skirtumo po ir virš kūno. Balionas horizontaliai juda tik vėjo pagalba, todėl jis skiriasi nuo dirižablio, kurio judėjimas danguje yra kontroliuojamas. Pirmąjį balioną, gebantį gabenti žmones, 1783 m. išrado broliai Mongolfjė.

Oro balionų sportas

2003 m. Vilniuje vyko Europos karštų oro balionų čempionatas. 1999 m. Austrijoje vykusiose pasaulio pirmenybėse Gintaras Šurkus pelnė bronzos medalį.
Kongo Demokratinė Respublika

Etninė ir kalbinė įvairovė

Šalyje yra identifikuota daugiau nei 250 etninių grupių ir 242 vietinės kalbos. Dauguma jų priskiriamos bantu tautoms, kurios yra apgyvendinę didžiąją dalį šalies teritorijos. Vakarinėje šalies dalyje svarbiausios etninės grupės yra bakongai (trečia pagal dydį etninė grupė, sudaranti 12% šalies gyventojų), bajakai, bapende. Pietinėje šalies dalyje gyvena balubai (gausiausia etninė grupė, sudaranti 18% šalies gyventojų), balundai, bembai, tabvai ir kt. Rytinės dalies (Didžiųjų Ežerų regiono) svarbiausios etninės grupės yra bavirai, balegai ir kt.
Bantai sudaro daugumą ir tankiuose atogrąžų miškuose (Kongo džiunglėse), dengiančiuose didesnę dalį teritorijos. Čia svarbiausia etninė grupė yra mongai (antra pagal dydį etninė grupė, sudaranti 17% šalies gyventojų), kurie gyvena susiskaidę į daug smulkių genčių. Be jų čia gyvena smulkesnės bantų tautelės, o ypač atokiuose regionuose – senieji šalies gyventojai pigmėjai (jie tesudaro 1% šalies gyventojų).
Be bantų tautų, šiaurinis šalies pakraštys yra apgyvendintas Centrinio Sudano kalbomis kalbančių tautų. Tarp jų yra ngbandžiai, ngbakai, azandžiai, moru, mangbetu ir kt. Labai negausiai, daugiausia rytiniuose regionuose, gyvena nilotai.
Nuo kolonijinių laikų šalyje gyvenantys belgai tesudaro 0,1% šalies gyventojų (apie 60,000).
Gyventojams susikalbėti padeda platus prancūzų kalbos paplitimas bei keturios kitos Lingua franca, naudojamos skirtingose šalies dalyse. Kituba kalba (gimininga kikongo) paplitusi vakariniuose šalies regionuose, čiluba (gimininga kiluba) – giliau grašto gilumoje, kisuahili – rytiniuose ir pietiniuose, o lingala – tarp džiunglių tautų.
Gianni Infantino

Biografija

G. Infantino gimė Šveicarijoje, yra italų kilmės. Pagal išsilavinimą teisininkas, baigęs Fribūro universitetą, turi advokato diplomą. Gimtosios kalbos – italų, prancūzų, Šveicarijos vokiečių, taip pat moka anglų, ispanų, portugalų, arabų kalbas. Vedęs, turi 4 vaikus. Buvęs UEFA generalinis sekretorius, plačiai žinomas dėl savo dalyvavimo UEFA burtų traukimo ceremonijose.
2016 m. kovo 26 d. Ciuriche vykusio neeilinio FIFA Kongreso metu naujuoju prezidentu tapo po dviejų balsavimo ratų, laimėdamas prieš Bahreino šeichą Salmaną bin Ebrahimą al-Khalifa. G. Infantino žada įvykdyti reformas korupcijos ir skandalų purtomoje FIFA, ragina padidinti pasaulio čempionate dalyvaujančių komandų skaičių nuo 32 iki 40, ženkliai padidinti nacionalinių futbolo asociacijų finansavimą. Lietuvos atstovas taip pat atidavė balsą G. Infantino naudai.
Kauno Pilėnų progimnazija

Istorija

1980 m. įsteigta Kauno 42-oji vidurinė mokykla. 1998 m. liepos 21 d. suteiktas Pilėnų vidurinės mokyklos vardas. Nuo 2000 m. mokykloje įvestas profilinis mokymas. 2005 m. prijungta Kauno „Aukuro“ vidurinė mokykla. 2012 m. rugsėjo 1 d. Kauno Pilėnų vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę. 2017 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla reorganizuota į progimnaziją.
Arvydas Ambrozaitis

Arvydas Ambrozaitis (g. 1948 m. gegužės 16 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas infektologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, Vilniaus universiteto (VU) profesorius.

Biografija

1972 m. baigė VU Medicinos fakultetą, 1995 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1976 m. VU Medicinos fakulteto dėstytojas, nuo 1991 m. Infekcinių ligų, dermatovenerologijos ir mikrobiologijos klinikos vedėjas, nuo 1998 m. profesorius. Respublikinės tuberkuliozės ir infekcinių ligų universitetinės ligoninės Infekcinių ligų centro vadovas.
Nuo 1995 m. Lietuvos infektologų draugijos pirmininkas, nuo 1997 m. Europos kepenų tyrimo asociacijos, nuo 1998 m. Tarptautinės infektologų draugijos, nuo 1999 m. Europos AIDS klinikinės draugijos narys.

Mokslinė veikla

Tiria virusinių hepatitų ir gripo diagnostiką, kliniką, gydymą ir profilaktiką. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių darbų.