google/wiki40b huggingface dataset:
Buhalterinė apskaita

Buhalterinė apskaita – ūkinių operacijų ir ūkinių įvykių, išreikštų pinigais, registravimo, grupavimo ir apibendrinimo sistema, skirta informacijai, reikalingai priimant ekonominius sprendimus, gauti ir (arba) finansinių ataskaitų rinkiniui sudaryti. Buhalterinės apskaitos paskirtis – pranešti įmonės finansinę informaciją įvairiems suinteresuotiems asmenims.

Rūšys

Buhalterinė ap­skai­ta skirstoma į dvi svar­biau­sias ap­skai­tos rū­šis – fi­nan­si­nę ir va­dy­bos bei kaštų ap­skai­tas. Vadybos ir kaštų apskaita yra priemonė, skirta aprūpinti įmonės vadovus ir vadybininkus informacija, reikalinga vadybos sprendimams priimti, o finansinė apskaita aprūpina informacija akcininkus bei potencialius akcininkus, kreditorius, finansų analitikus, ekonomistus bei valstybines įstaigas.
Apskaita yra matematikos mokslo šaka, panaudojama praktikoje, kai norima atrasti bendrovės klestėjimo ar žlugimo priežastis. Apskaitos principai verslo įmonėse pritaikomi praktiškai atliekant auditavimą bei sudarant buhalterines apskaitas.

Teisė

Lietuvoje apskaitą reglamentuoja specialus įstatymas. Jis nustato ribotos ir neribotos civilinės atsakomybės juridinių asmenų, išteklių ir mokesčių fondų, ūkininkų ūkių, gyventojų, kurie verčiasi individualia veikla (nuolatinių Lietuvos gyventojų, kurie verčiasi individualia veikla, ir nenuolatinių Lietuvos gyventojų, veikiančių per nuolatinę bazę Lietuvos Respublikoje), užsienio juridinių asmenų filialų ir atstovybių, esančių Lietuvos Respublikoje, (ūkio subjektai) turto, nuosavo kapitalo, finansavimo sumų, įsipareigojimų buhalterinę apskaitą, jos organizavimą ir tvarkymą.
Danutė Gailienė

Biografija

1969–1974 m. Vilniaus universitete studijavo psichologiją. 1985 m. apgynė psichologijos mokslų kandidato (dabar daktaro) disertaciją Maskvos universitete, 1993 m. mokslo laipsnį nostrifikavo Lietuvos mokslo taryba. Nuo 1991 m. VU docentė, 2001 m. perėjo habilitacijos procedūrą ir tapo profesore. 1995–1997 m. dėstė VDU.
1998–2000 m. Kauno Biomedicininių tyrimų instituto Socialinės pediatrijos laboratorijoje ėjo vyr. mokslinės bendradarbės pareigas. Nuo 2000 m. eina VU Klinikinės ir organizacinės psichologijos katedros vedėjos pareigas. 2002–2006 m. buvo VU Senato narė.
1976 m. lankė medicininės psichologijos kursus Leningrado V. Bechterevo Psichoneurologiniame institute. 1978–1981 m. studijavo psichodinaminę grupinę psichoterapiją Rytų Berlyno Sveikatos namų Psichoterapiniame centre. 1991 m. LR Sveikatos apsaugos ministerijos kvalifikacinė komisija suteikė aukščiausią medicinos psichologo kvalifikacinę kategoriją. 1999 m. gavo Lietuvos psichologų sąjungos psichologo praktiko licenciją. 2003 m. stažavosi Miunsterio universiteto (Vokietija) Psichologijos institute.
2004 m. stažavosi Belgijos Antverpeno ir Gento universitetuose.

Bibliografija

Danutė Gailienė yra 5 monografijų, 10 vadovėlių (iš jų penki parašyti kartu su Laime Bulotaite ir Nijole Sturliene) ir daugiau nei 80 mokslinių straipsnių Lietuvos ir užsienio spaudoje autorė.
Retrogradinė analizė

Istorija

Pirmieji retrogradinės analizės uždaviniai pasirodė XIX a. viduryje Samuelis Loidas (Samuel Loyd (1841–1911))ir kt.). Daug dėmesio šiam žanrui skyrė: Volfgangas Hunsdorferis (Wolfgang August Eduard Hundsdorfer (1879–1951))
, kuris, kartu su Tomu Dosonu (Thomas Rayner Dawson (1889–1951)),  yra knygos išleistos 1915 m. „Retrogradinė analizė“ bendraautoris, Valerijus Oniciu (Valerian Onitiu (1872–1948)), Nilsas Hegas (Niels Høeg (1876–1951), Chulio Sunjeras (Julio Sunyer (1888–1957)), vėliau – Luidžis Čerianis (Luigi Ceriani (1894–1969)), Leonas Loeventonas (Leon Loewenton (Löwenton) (1889–1963)  .

Uždaviniai

Retrouždaviniai sudaro ypatingą, su įvairiomis užduotimis, kompozicijų  grupę, kurių sprendimui pradžioj reikia atlikti  ankstesnių ėjimų, atvedusių į padėtį diagramoje, analizę. Praeinančio pėstininko kirtimas, formuojant uždavinio turinį užima svarbią vietą.

Ėjimo pirmumo teisė

Valterio fon Holchauzeno uždavinyje nenurodyta kas turi duoti matą pirmuoju ėjimu. Sprendėjas, panaudojęs nesudėtingą metodiką  gali nustatyti kieno ėjimas. Tam reikia surasti, koks galėjo būti paskutinysis juodųjų figūrų ėjimas.  Paaiškėjus, kad ne bokšto ir ne karaliaus, lieka, kad pateiktoje pozicijoje yra juodųjų ėjimas.
Fridricho Amelungo  (Friedrich Ludwig Balthasar Amelung, (1842–1909)) uždavinyje nenurodyta, kieno ėjimas. Atlikus retroanalizę nustatome, kad paskutinis juodųjų ėjimas buvo tik g7-g5, nes juodųjų pėstininkas laukelyje g6 negalėjo stovėti ( būtų šachavęs baltųjų karalių laukelyje f5). Kadangi ėjimas yra baltųjų, jie turi teisę kirsti prasilenkiantį juodųjų pėstininką. Po 1. h5xg6 (kirtimas prasilenkiant) Kh5 2. Bxh7#  užduotis išspresta.

Rokiruotės ir kirtimo prasilenkiant susitarimai

Retrogradinėje šachmatų uždavinių analizėje rokiruotė ir kirtimas prasilenkiant yra svarbūs klausimai, nes susidaro keblių situacijų, kai neaišku, kaip su rokiruote, ar praeinančio pėstininko kirtimu. Jų sprendimui yra priimta eilė susitarimų.

Dalinė retrogradinė analizė

Viljamo Langstafo (William Langstaff (1897–1974)) uždavinys – dalinės retrogradinės analizės RPA (angl. Partial Retrograde Analysis) pavyzdys. Juodųjų rokiruotė ir baltųjų kirtimas prasilenkiant yra tarpusavyje susiję: galimas tik pirmas, arba antras variantas. Šiame uždavinyje negalima tiksliai nustatyti, koks buvo paskutinis ėjimas, todėl laikomasi RPA  susitarimo ir pateikiami du sprendiniai. 
Jei leidžiama rokiruoti, tai paskutinis ėjimas turėjo būti 1…g7-g5, kuris  baltiesiems leidžia kirsti prasilenkiant 2. h5xg6 ir  matas po 2...0-0 3.h6-h7#. Jei paskutinis ėjimas nebuvo  1..g7-g5, tai reiškia, kad vaikščiojo ar juodųjų karalius arba bokštas, dėl to juodiesiems rokiruotė tapo negalima. Tad seka antrasis sprendinys: 1. Ke6 ~ 2. Bd8#.

Retrostrategija

Karlo Henkės sutarto mato uždavinyje, kai juodieji pradeda, yra matas yra galimas tik, kai panaudojama  trumpoji rokiruotė: 1.Kc2 Ba2+ 2.Kc1 0-0#. Ilgoji rokiruotė netinka, kadangi  mato per 2 ėjimus nebus. Šiuo atveju, retrogradinės analizės (PRA) susitarimu negalima naudotis, bet galima taikyti  susitarimą dėl retrostrategijos (RS), kuris pripažįsta tinkamčiosios  rokiruotės pasirinkimą sprendinyje.
Dobšino ledo urvas

Dobšino ledo urvas (svk. Dobšinská ľadová jaskyňa) – vienas didžiausių ledo urvų pasaulyje, kalnų karstinis darinys rytų Slovakijoje, valstybiniame Slovakijos Rojaus nacionaliniame parke, UNESCO pasaulio paveldo objektas. Užima 56,651 ha plotą, buferinės zonos plotas – 86,797 ha.

Istorija

Urvas oficialiai atrastas 1871 m., kada į žemutinę urvo dalį pirmą kartą nusileido kalnų inžinierius Eugene Ruffini. 1871 m. urvas buvo atidarytas turistų lankymui. Čia 1887 m. buvo įrengtas pirmasis pasaulyje požemių elektrinis apšvietimas, kurio pagalba ne tik apžiūrimas objektas, bet ir sukuriami įspūdingi šviesos efektai. Nuo 1995 m. urvas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo objektų sąrašą (pagal kriterijų VIII) .

Aprašymas

Urvas susidarė dėl požeminio vandens veiklos, kuris klinčių kloduose ištirpino didžiules tuštumas. Ledo masė kasmet pasipildo dėl natūralaus patalpos atšalimo žiemą, kada šaltas oras patenka pro aukščiau esantį įėjimą ir atšaldo žemiau esančias sienas. Urvuose net vasarą stūkso nenutirpę dideli ledų masyvai, užšalę stalaktitai, stalagmitai, vandens kriokliai.
Urvas yra apie 130 m aukštyje virš Hnileco upės lygio. Įėjimas į jį yra šiauriniame Dučos kalno šlaite, 970 m virš jūros lygio. Nuo šios vietos urvas staigiai leidžiasi žemyn. Ledo storis urve siekia iki 25 m, o jo tūris yra apie 125 000 m³, 1 388 m ilgio. 475 m ilgio urvo atkarpa atvira lankytojams. Didžiausia ola yra 120 m ilgio, skliautų aukštis 12 m, grindis dengia 26,5 m storio ledo sluoksnis. Ledinės urvo grindys daugelyje vietų visiškai lygios kaip čiuožykloje. Viduje laikosi pastovi nuo 0 °C iki -1 °C temperatūra, kokia bebūtų oro temperatūra olos išorėje: vasarą šiltas oras negali leistis žemyn į urvą, o žiemą šaltas šiaurės vėjas sulaiko aukštyn iš olos besiveržiantį šiltesnį orą.
Vloclavekas

Istorija

Vloclavekas įkurtas X a., miesto teises gavo 1255 m. 1975–1998 m. buvo Vloclaveko vaivadijos centru.
Vardė (Alandai)

Vardė (šved. Vårdö) – sala, savivaldybė ir miestelis Suomijai priklausančiame Alandų salyne. Plotas 101,5 km² (drauge su gausiais aplinkiniais šcherais). Sala yra į rytus nuo pagrindinės Fasta Alando salos, su ja jungia keltas.
Vardėje gyvena 448 gyventojai; dauguma – švedai. Yra šie kaimai: Bergė, Busė, Grundsunda, Listersbis, Levė, Mikelsė, Sandė, Simskela-Vesteras, Simskela-Esteras, Teftė, Vargata, Vardė, Engė. Vardės kaime yra bažnyčia.
Želkūnų pagrindinė mokykla

Istorija

1930 m. įsteigta Gripiškių pradžios mokykla, nuo 1951 m. septynmetė mokykla.
1962 m. Želkūnuose pastatyta aštuonmetė mokykla. 1970 m. išasfaltuotas takas į mokyklą ir aikštelė prie mokyklos fasado. 1972 m. mokykloje atliktas kapitalinis remontas, įvestas centrinis šildymas, pradėta kurti kabinetinė sistema. 1977 m. įrengtas naujas stadionas. 1988 m. mokykla naujai suremontuota: išdažyta, pakeistas stogas. 1998 m. pertvarkyta mokyklos šildymo sitema, įrengiant vietinę dujų katilinę. 1999 m. mokykla tapo dešimtmete. 2013 m. rugsėjo 1 d. Želkūnų pagrindinė mokykla prijungta prie Stakliškių vidurinės mokyklos.
Joe Dassin

Biografija

Joe Dassin mokėsi Tarptautinėje Ženevos mokykloje, Le Rosey institute Šveicarijoje, baigė mokslus Grenoblyje, 1957 m. grįžo į JAV ir studijavo Mičigano universitete, kuriame 1961 m. įgijo antropologijos bakalauro, o 1963 m. – antropologijos magistro laipsnį.
1964 m. gruodžio mėnesį Joe Dassin pasirašė sutartį su JAV leidybine kompanija Columbia Records ir tapo pirmuoju prancūzų dainininku, pasirašiusi tokią sutartį su JAV kompanija.
Aštuntame dešimtmetyje jo kurtos dainos tapo labai populiarios Prancūzijoje, jos karaliavo daugelyje muzikos topų. Dassin dainavo prancūzų, anglų, vokiečių, italų, ispanų ir graikų kalbomis.
Populiariausios jo įrašytos dainos: "Les Champs-Élysées" (1969), "Salut les amoureux" (1973), "L'Été indien" (1975), "Et si tu n'existais pas" (1975).
1980 m. rugpjūčio 20 d. per atostogas Taityje Joe Dassin patyrė širdies smūgį ir mirė. Jis palaidotas „Hollywood Forever“ kapinėse Holivude.
Pakruojo Atžalyno gimnazija

Istorija

Pradinė mokykla Pakruojo miestelyje atsirado 1888 ar 1889 m. Žinoma, kad 1910 m. mokykla buvo išlaikoma valsčiaus lėšomis. Apie 1925 m. mokyklos pastatas sudegė, todėl mokiniai mokėsi įvairiuose miestelio pastatuose. Vienoje klasėje mokydavosi du skyriai, 1928 m. 1-4 skyriuose mokėsi 50 mokinių. 1930 m. buvo pastatytas naujas pradinės mokyklos pastatas. Iki 1940 m. ir per vokiečių okupaciją veikė tik pradinė mokykla su 6 skyriais, mokėsi 120 vaikų.
1944 m. spalio mėnesį įkurta Pakruojo progimnazija. 1945/1946 mokslo metais progimnazija išleido pirmą laidą, 25 mokinius. Nuo 1946/1947 mokslo metų progimnazija peraugo į Pakruojo gimnaziją. 1949 m. Pakruojo gimnaziją baigė pirmoji abiturientų laida – 15 mokinių. Nuo 1949 m. Pakruojo gimnazija perorganizuota į Pakruojo vidurinę mokyklą.
1957 m. pastatytas 880 vietų keturių aukštų pastatas su kabinetais, biblioteka, rūbine, aktų ir sporto salėmis. Savo jėgomis mokykla įsirengė stadioną, sklypą, užsodino sodą. Vėliau pristatytas priestatas. Nuo 1982 m. rugsėjo 1 d. mokykla, pastačius antrąją vidurinę mokyklą, pavadinama Pakruojo 1-ąja vidurine mokykla.
1995 m. dalis mokytojų buvo perkelta į naują pradinę mokyklą, kuri vadinasi Pakruojo „Versmės“ pradinė mokykla. 1996 m. liepos 1 d. Pakruojo rajono valdybos sprendimu Nr.102 Pakruojo 1-oji vidurinė mokykla pavadinta Pakruojo „Atžalyno“ vidurine mokykla. 2000 m. vykdydama Valstybinę švietimo politiką, mokykla didelį dėmesį skyrė šiuolaikinių technologijų diegimui ir mokyklos kompiuterizavimui, įrengtos dvi kompiuterių klasės II aukšte. Nuo 2001 m. mokykloje atlikti einamojo remonto darbai, pakeisti langai, stogo danga ir kt. Mokykla turi įrengtą biblioteką ir skaityklą III aukšte.
Megos draugija

Megos draugija (angl. Mega Society arba MS) - tarptautinė visuomeninė intelektualiai gabių žmonių organizacija, siekianti padėti savo nariams bendrauti tarpusavyje ir pasiekti asmeninius tikslus. Priimami tik tie, kurie kontroliuojamo IQ Titano testavimo metu surinko daugiau kaip 99,9999 % kvantilų lygį, o tokį rezultatą gali parodyti tik vienas iš milijono planetos gyventojų. 2008 m. MS jungė 26 narius.
Draugija nereguliariai (nuo dviejų iki aštuonių numerių per metus) leidžía žurnalą Megarin, vėliau pervadintą į Noesis. Trijų asmenų administracijoje dirba menedžeris, redaktorius (Krisas Langanas (2008 m.)) ir interneto bendradarbis - visi trys privalo būti MS nariais.

Istorija

Draugiją 1982 metais įkūrė Dr. Ronaldas K. Hoeflenas. Ilgą laiką visuomenėje buvo paplitusi nuomonė, kad gamtoje nėra tokių itin gabių žmonių. Ir pats Hoeflenas ilgai abejojo ar jam pavyks greitai surasti tiek intelektualų, kad būtų galima sukurti organizaciją, todėl jis į Megą iš kart be jokio testo pakvietė keliolika 606 draugijos narių, kurie jau buvo parodę 99,9996 % kvantilų lygį. Dėl šio drąsaus žingsnio buvo nuolat kritikuojamas: 1982 m. žurnalas Megarin Nr.6 pašaipiai rašė, kad tik penki iš 18 priimtų naujų narių atitinka keliamus reikalavimus, o „kiti gali būti tik garbės nariais“. Daktaras buvo kritikuojamas ir dėl nepakankamo demokratiškumo. Galiausiai Hoeflinas neatlaikė kritikos ir paliko draugiją. Naujam vadovui Krisui Langanui  taip pat netrukus buvo pateikti kaltinimai dėl savanaudiškumo ir 2004 m. išrinktas naujas administratorius - Jeffas Uordas (vadovavo ir 2008 m.). 1991 metais į Megą įsiliejo kiti intelektualai iš panašios Vienas iš milijono draugijos, kurią taip pat buvo įkūręs Ronaldas K. Hoeflenas.
Dabar patekti į draugiją nepaprasta: nuo 1994 m. nebetestuojama nesudėtingu Lengdono testu, nuo 1995 m. - vadinamu lengvu Mega testu; narystė turi būti patvirtinta visuotinu balsavimu.
Tautodailė (almanachas)

Tautodailė – tarptautinis metinis leidinys-almanachas, einantis nuo 1991 m. Vilniuje.

Istorija

Įsteigė ir leido Feliksas Marcinkas. Spausdinami straipsniai, apybraižos, recenzijos tautodailės, liaudies architektūros klausimais. Tiražas 1991 m. – 5000 egz., 1995 m. – 3000 egz. Nuo 1991 m. leistas atskiras priedas „Rankdarbiai“, almanachas „Nenuorama“.
Vyriausiasis redaktorius Feliksas Marcinkas.
Apsauga

Apsauga – veiksmai, priemonės, kurių imamasi esant neigiamų padarinių, veiksnių rizikai.
Peptidinė nukleorūgštis

Peptidinė nukleorūgštis (PNR) – gamtoje natūraliai neaptinkamas polimeras, savo struktūra primenantis DNR ar RNR, tačiau besiskiriantis nuo jų savo karkasu. Šias struktūras sintetina mokslininkai ir naudoja įvairiuose biologiniuose, medicininiuose tyrimuose. Tai nėra rūgštis - taip ji pavadinta pabrėžiant panašumą su DNR ir RNR.
DNR ar RNR karkasą sudaro fosforo rūgšties liekanomis sujungtos deoksiribozės (DNR) ar ribozės, o PNR atveju – peptidiniais ryšiais sujungti N-(2-aminoetil)-glicinai. Heterociklinės bazės prie PNA karkaso prijungtos per metileninę -CH₂- grupę. Nors pati PNR gamtoje natūraliai neaptinkama, jos struktūrinis vienetas (N-(2-aminoetil)-glicinas) sintetinamas melsvadumblių. 
Kadangi PNR neturi neigiamai įkrautų fosforo rūgšties liekanų, tai ryšys tarp PNR ir DNR yra stipresnis, nei tarp dviejų DNR grandžių, tarp kurių dėl dviejų neigiamai įkrautų karkasų pasireiškia elektrostatinė stūma. PNR ir PNR ryšys yra dar stipresnis, negu tarp PNR ir DNR. Didelis pliusas pritaikant PNR terapijoje yra tai, PNR/PNR struktūra lengviau praeina pro ląstelės membraną, nes neturi krūvio. PNR/PNR stabili struktūra, nes ją sunkiau atpažįsta baltymus degraduojančios proteazės ar nukleorūgštis degraduojančios nukleazės.
Yra hipotezė, kad prieš DNR/RNR pasaulį buvo PNR pasaulis. Esant 100°C (giliai vandenyje tokia gali būti), temperatūrai, PNR spontaniškai polimerizuojasi, todėl nesunku paaiškinti kaip galėjo atsirasti pirmosios grandinės
Pranas Straupas

Biografija

P. Straupas buvo kilęs iš laisvųjų valstiečių. Pradėjo mokytis Varnių kunigų seminarijoje, bet 1868 m. įšventintas į kunigus Kaune, kur buvo atkelta kunigų seminarija. 1868 m. rugpjūčio 5 d. atvyko dirbti vikaru į Salantus. Tuomet jau priklausė vyskupo Motiejaus Valančiaus lietuviškos spaudos leidimo ir platinimo slaptai organizacijai. Rūpinosi platinti spaudą savo ir gretimose parapijose. Draudžiamus leidinius iš Tilžės į Salantus jam atgabendavo knygnešiai. Tai buvo religinė literatūra, M. Valančiaus parengtos politinės brošiūros.
Caro žandarai, susekę M. Valančiaus organizacijos veiklą, kaip pas įtariamąjį padarė kratą. Radę įkalčių, žandarai areštavo ir 1871 m. sausio 6 d. atvežė į Vilnių tardymui. Kvočiamas kategoriškai neigė visus kaltinimus, nieko neišdavė. Vysk. M. Valančius mėgino užtarti P. Straupą, kreipdamasis pas Kauno gubernatorių M. Obolenskį, Vilniaus generalgubernatorių A. Potapovą, bet tai nepadėjo. 1871 m. buvo ištremtas neribotam laikui į Archangelsko guberniją. 1882 m. laikinai grįžo į Kauną. Kaip išprotėjęs buvo paguldytas į vietos ligoninę, tačiau greitai išsiųstas pas tėvus į Kūlupėnus. Mirė tėvų namuose.
Gaureliai

Aplinkinės gyvenvietės

Palūšė – 9 km
Ignalina – 12 km
Čekoslovakijos futbolo taurė

Čekoslovakijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Čekoslovakijoje, vykęs 1950–1993 metais. 1961 ir 1970–1993 m. finale susitikdavo Čekijos taurės ir Slovakijos taurės laimėtojai. 1955–1960 m. taurė vadinosi Spartakiados taure.
Šlaveitų apylinkė

Istorija

Įkurta 1940 m. pabaigoje, atkurta 1944 m. pabaigoje vietoje Šlaveitų seniūnijos. Priklausė Darbėnų valsčiui (Kretingos apskritis), 1950 m. birželio 20 d. priskirta naujai įkurtam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Darbėnų apylinkės.
Darbininkų balsas (Čikaga)

Istorija

Leido Pasaulio pramonės darbininkų profsąjungos lietuvių skyrius.
Redagavo Domininkas Keliauninkas.
Rojaus Paukštis (žvaigždynas)

Rojaus Paukštis (Apus, Aps) – 67-as iš 88 pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje nematomas. Žvaigždyną į žvaigždėlapius įtraukė Johann Bayer 1603 m. veikale Uranometria.
Ryškiausios žvaigždės pavadinimų neturi.
Jonas Žilius-Jonila

Biografija

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, Plocko kunigų seminarijoje, 1893 m. baigė Overbriuko (JAV) kunigų seminariją, 1893–1908 m. ir 1916–1921 m. gyveno JAV. 1896–1899 m. redagavo žurnalo tipo leidinį „Tėvynė“, 1900 m. Amerikos lietuvių katalikų apšvietos draugijos „Motinėlė“ vienas steigėjų. 1900 m. vienas Paryžiaus pasaulinės parodos Lietuvos skyriaus organizatorių. 1910–1914 m. studijavo Ciuricho, Berlyno universitetuose. 1917–1919 m. Lietuvių tautos tarybos (JAV) narys, atstovavo JAV lietuviams Paryžiaus taikos konferencijoje. 1925–1926 m. – Klaipėdos krašto gubernatorius.  Lietuvos žemės banko organizatorius.
Kūrinius pradėjo spausdinti 1893 m. Parašė eilėraščių, poemų, dramų, apsakymų, literatūrinių padavimų, publicistikos ir istorinių apybraižų, išvertė A. Mickevičiaus kūrinių.
Grafinė sąsaja

Programavimas

Daugumoje grafinių sąsajų (Windows, Java, KDE, Gnome) naudojamas įvykių valdomas programavimas (angl. event driven). Programuotojas turi pateikti ir tinkamai užregistruoti kodą, kuris sistemos automatiškai kviečiamas atsakant į veiksmus pele (pelė pajudėjo, paspaustas ar atleistas pelės klavišas) ar klaviatūra (paspaustas, atleistas klavišas). Gali būti ir kitokių įvykių, bet jų prireikia rečiau. Tai labai skiriasi nuo klasikinės programos, kuri turi tik vieną įėjimo tašką (pradžią), atlieka numatytus veiksmus ir pasibaigia. Tik kai kurios senesnės, dabar nelabai paplitę sąsajos (tokios kaip Newt) naudoja klasikinį modelį, kai aktyviai iškviečiama duomenų įvedimo paprogramė.
Daugumoje sąsajų, išskyrus seniausias, taip pat kitoks ir grafinio išvedimo programavimas. Klasikinė programa rašo arba braižo ekrane, kada mano esą reikalinga; tas išvedimas po to lieka, kol vėlesnėmis komandomis nenutrinamas. Grafinėje sąsajoje paprastai daug įvairių langų, kuriuos galima uždaryti, atidaryti, perkelti, todėl užregistruojamas kodas, kuris prireikus bet kada pasiruošęs pakartotinai perpiešti išvedimo langą ar jo dalį. Paprastai programuotojui, kuris žino programos vidinę logiką, tinkamas duomenų struktūras, langą perpiešti daug paprasčiau ir efektyviau nei tai galėtų padaryti pati sistema.
Šiuolaikinės grafinės sąsajos prireikus palaiko daugiau nei vieną monitorių. Galimos jų nuotolinės sesijos, kai programa vykdoma vienoje mašinoje, bet išvedimas atvaizduojamas ir su naudotoju sąveikaujama kitoje, siunčiant duomenis per tinklą (X-Windows, VNC).

Istorija

1973 m. kompanijos „Xerox“ Palo Alto tyrimų centre buvo suprojektuotas pirmasis kompiuteris, naudojęs grafinę naudotojo sąsają, tai buvo Xerox Alto. Tačiau kompiuteris taip ir liko prototipu. Vėliau šią idėją Stivas Džobsas pritaikė Apple Lisa ir Macintosh kūrime.
Vainuto Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

Istorija

Vainute 1606 m. pastatyta medinė bažnyčia, prie jos įsteigta parapinė mokykla. 1770 m. pastatyta nauja bažnyčia. Jai 1806 m. priklausė Galnės kaimas (17 valakų). Vainute 1841 m. gyveno 3 kunigai, klebonas gavo 69,3 rb per metus. Per miestelio gaisrą 1853 m. bažnyčia sudegė, 1856 m. pastatyta mažesnė medinė bažnyčia. Ją vyskupas Motiejus Valančius išpeikė, paragino statyti mūrinę, pažadėjo parūpinti projektą.
1860 m. bažnyčia pradėta statyti. Inžinieriaus Dambrausko projektas per 1863 m. sukilimą dingo. Valdžia 1864 m. statybą sustabdė. Po įvairių prašymų 1866 m. leista statyti. 1869 m. bažnyčia pastatyta ir įrengta. Ją 1883 m. konsekravo vyskupas Mečislovas Leonardas Paliulionis.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė, su apside. Joje 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Michalas Homolickis

Michalas Homolickis (lenk. Michał Homolicki, 1791 m. lapkričio 22 d. Bialavičiai, Slanimo apskritis – 1861 m. sausio 21 d. Vilnius) – Lietuvos medikas, istorikas, daktaras.

Biografija

Baigęs Žirovicų bazilijonų mokyklą nuo 1808 m. Vilniaus universitete studijavo mediciną. 1815 m. daktaras. Nuo 1815 m. Vilniaus medicinos draugijos narys, vienas jos leidinių redaktorių. Nuo 1816 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, buvo medicinos fakulteto sekretorius; nuo 1824 m. ekstraordinarinis profesorius. 1827 m. dėl sveikatos išėjo į pensiją ir atsidėjo Vilniaus istoriniams tyrimams.
Žurnale „Wizerunki i Roztrząsania Naukowe“ paskelbė 1838 m. straipsnių apie Vilniaus katedrą, 1840 m. ir 1843 m. apie Šv. Kazimiero koplyčią, 1843 m. apie Švč. Trejybės cerkvę, 1843 m. paskelbė P. Smuglevičiaus tapytus Vilniaus vaizdus. Vilniaus istorijos žinovo autoritetą pelnė, kai pagal jo pastabas 1841–1843 m. tame pat žurnale, Juozapas Ignotas Kraševskis turėjo sustabdyti savo „Vilniaus istorijos“ l t. leidimą ir parengti naują jo redakciją.
Po mirties 1861 m. buvo išspausdinti atsiminimai apie J. Franką, 1872 m. – jo parengti J. Franko atsiminimų fragmentai, 1910 m. – straipsniai apie karališkuosius karstus Vilniaus katedroje ir kita. Medicinos kurso paskaitos neišspausdintos.
Bremnes Idrettslag

Istorija

Klubas įkurtas 1945 m. Pastaruoju metu žaisdavo ketvirtos arba penktos pakopos pirmenybėse.

Pasiekimai

<…>

Sudėtis

Šiuo metu tiksli sudėtis nežinoma.
Palau demografija

Populiacija

19907 gyventojų.

Populiacijos augimo rodiklis

1,75 %.

Gimstamumo rodiklis

19,88 gimimų 1000 žmonių.

Mirtingumo rodiklis

7,35 mirčių 1000 žmonių.

Migracijos rodiklis

5,01 migrantų 1000 žmonių.

Gimstamumas

2,47 vaikų vienai moteriai.
Anthology Film Archives

Anthology Film Archives (liet. Antologijos Filmų Archyvas) – filmų archyvas, įsikūręs East Village kaimynystėje Niujorko mieste, įsteigtas eksperimentinių filmų saugojimui ir eksponavimui. Tai yra vienintelė tokio pobūdžio, save išlaikanti, ne pelno siekianti organizacija Niujorko mieste. Archyvas surengia apie 700 viešų filmų peržiūrų per metus, taip pat leidžia knygas ir katalogus, turi biblioteką bei meno galeriją.
Archyvas įkurtas 1970 m. lapkričio 30 d. Jono Meko, Stan Brakhage, P. Adams Sitney ir Peter Kubelka ir saugo apie 11 000 filmų, 3 000 vaizdo juostų ir yra vienas didžiausių avangardinio kino archyvų pasaulyje.