google/wiki40b huggingface dataset:
Bhagavadgyta

Bhagavadgyta (skr. भगवद्गीता = Bhagavadgītā – 'dieviškoji giesmė') – Indijos ir pasaulio vaišnavų religinis tekstas, vienas svarbiausių hinduizmo šventųjų tekstų. Jame nupasakojama Krišnos ir princo Ardžunos filosofiniai pokalbiai prieš Kurukšetros mūšį.
Tekste princas Ardžuna pradeda abejoti savo jėgomis, suprasdamas, kad jis kovos su savo giminaičiais, draugais ir buvusiais mokytojais. Ieškodamas patarimo, jis kreipiasi į Krišną klausdamas, kaip jam elgtis mūšyje. Krišna pataria jam sekti dharmą.
Bhagavadgytą sudaro aštuoniolika skyrių ir apie 700 dvieilių – šlokų, kuriuose išdėstomi karma, džniana, radža ir bhakti jogos principai. Bhagavadgyta yra viena iš sudėtinių „Mahabharatos“ epo dalių (aštuoniolika skyrių iš šeštosios dalies – „Bhyšma Parva“).
Pirmasis Bhagavadgytą į lietuvių kalbą 1940 m. išvertė filosofas Vydūnas; jis pateikė ir filosofinių komentarų (išleista 1947 Detmolde, Vokietija). 1990 m. išleistas Tarptautinės Krišnos sąmonės parengtas leidimas su originaliu sanskrito tekstu, pažodiniu ir prasminiu teksto vertimu bei išsamiais šios organizacijos įkūrėjo A. C. Bhaktivedantos Svamio Prabhupados komentarais. Eiliuotą literatūrinį vertimą parengė ir išleido (2000 m.) poetas Alfonsas Bukontas.
Virginija Kavaliauskienė

Virginija Kavaliauskienė (g. 1957 m. liepos 2 d. Kaune) – Lietuvos inžinierė, ekonomistė, habilituota socialinių mokslų daktarė.

Biografija

1980 m. baigė Kauno politechnikos instituto Inžinerinės ekonomikos fakultetą, 1986 m. aspirantūrą Leningrado universitete. 1995 m. habilituota socialinių mokslų daktarė.
Nuo 1980 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytoja, 1999–2004 m. Ekonomikos ir vadybos fakulteto Įmonių ekonomikos katedros vedėja, nuo 1998 m. profesorė.
Mokslinių darbų pagrindinės kryptys: ekonominių sistemų funkcionavimas, ekonomikos augimas, ekonominė nelygybė, ekonominis gyvybingumas.
Google TV

Google TV - programinės įrangos platforma. Ji suteikia galimybę prijungti televizorių prie spartaus interneto ryšio ir naudotis vartotojus dominančiu interneto turiniu bei paslaugomis. Tam skirta televizoriuose diegiama „Google Chrome“ interneto naršyklė.
FA Taurė

Futbolo asociacijos iššūkio taurė (paprastai vadinama FA taure) – pagrindinis atkrintamųjų varžybų tipo Anglijos futbolo turnyras, kurį organizuoja Anglijos Futbolo Asociacija. Tai pačios seniausios pasaulyje organizuojamos futbolo varžybos, pirmą kartą organizuotos 1871-1872 metais. 2005-2006 metų turnyre dalyvavo 674 įvairių Anglijos lygų vyrų futbolo klubai.
Atkrintamųjų varžybų poros parenkamos burtų keliu, neskirstant komandų pagal pajėgumą, tik pirmuosiuose atrankiniuose turuose poros parenkamos atsižvelgiant į regionus siekiant sumažinti nedidelių komandų kelionių išlaidas. Iki 1998 metų pirmieji du turai buvo skirstomi į Pietinę ir Šiaurinę zonas.
Žaidžiamos vienerios rungtynės, burtų keliu parenkant šeimininkus. Jei šiose rungtynėse pasiekiamos lygiosios, žaidžiamos antrosios rungtynės kitos komandos aikštėje, o jei ir šiose rungtynėse neišaiškinamas nugalėtojas, žaidžiamas pratęsimas, vėliau mušami 11 m baudiniai. Komandos gali iš anksto susitarti lygiųjų atveju nežaisti antrųjų rungtynių.
Pusfinaliai žaidžiami neutraliose aikštėse. Finalinės rungtynės iki 2001 metų dažniausiai žaistos Londono Wembley stadione, stadioną rekonstruojant nuo 2001 iki 2006 metų buvo žaidžiama Kardife. 2007 m. finalas vėl buvo žaidžiamas Wembley.
Jančiūnų akmuo

Jančiūnų akmuo – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Butrimonių seniūnijoje, Jančiūnų kaime, prie kelio  126  Šalčininkai–Butrimonys–Eišiškės  ir įvažiavimo į gyvenvietę (Kaštonų g.) kryžkelės.
Jančiūnų akmuo yra Šalčininkų rajono savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas. Jis sovietmečiu buvo atgabentas iš melioruojamo lauko. Ant riedulio vertikalaus nutašyto šono (nuo plento pusės) yra iškaltas tekstas: „Kirovo kolūkis. Jančiūnų gyvenvietė pradėta statyti 1965“. Greta šio teksto (iš kairės pusės) ant riedulio matyti iškaltas simbolinis ženklas, kurį sudaro trys vertikalios javų varpos ir jas iš apačios juosianti krumpliaračio dalis.

Riedulio aplinka

Paminklinis riedulys guli lygioje vietoje prie judraus plento kairiojo (pietrytinio) kelkraščio, nuo kurio nutolęs 3 m. Aplink akmenį pasėta veja. Šalia akmens, už 1 m, auga gana storas ąžuolas, kurio laja beveik uždengia visą riedulį. Už šio medžio, prie pat šaligatvio, esančio palei gatvę į gyvenvietę, anksčiau stovėjo masyvus cementinis 30 cm aukščio vazonas su gėlėmis. Paminklinio riedulio užnugaryje už pievutės (atitolusi maždaug 3 m ir kiek daugiau nuo riedulio) lanku tęsiasi sienelė: ji sumūryta naudojant cementą ir smulkius akmenis, jos ilgis 10,1 m, aukštis iki 41 cm, plotis 38-43 cm. Keliose vietose ši sienelė apirusi (išbyrėjus akmenims). Už jos auga kelios tujos ir tarp jų - akacijų gyvatvorė. Lentelės ar kitokio informacinio ženklo, kuris rodytų šį stambų riedulį esant geologijos paminklu, nematyti.
Bratislava

Istorija

1291 m. gyvenvietė gavo miesto teises. Nuo 1536 m. Habsburgams priklausančios Vengrijos sostinė. Nuo XIX a. Vengrijos sostinei persikėlus į Budą, miesto reikšmė sumažėjo.
Slovakijos sostine tapo po I pasaulinio karo, 1919 m. susikūrus Čekoslovakijos valstybei. Nuo 1993 m. Bratislava − nepriklausomos Slovakijos valstybės sostinė.

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas minimas nuo X a. kaip Brezalauspurc – „kunigaikščio Braslavo pilis“. Istoriškai buvo vartojami įvairūs miesto pavadinimai – svk. Prešporok, vok. Pressburg, veng. Pozsony.
Europos aviacijos saugumo agentūra

Narės

Be ES narių šiai agentūrai priklauso ir Europos Laisvosios Prekybos Asociacijos narės – Lichtenšteinas, Norvegija, Šveicarija ir Islandija. Agentūra glaudžiai bendradarbiauja ir su kitomis organizacijomis.
Algimantas Šalkauskas

Algimantas Šalkauskas (g. 1957 m. Lazdijuose) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Ramygalos vėliava

Ramygalos vėliava – herbo spalvų, kampuose turi 4 sidabrines pasagas. Laisvieji kraštai apvesti siaura raudona juostele.
Orendž Volk Taunas

Istorija

Majų laikais ši teritorija buvo vadinama Holpatina. Šiame rajone yra išlikusi didžiausia majų šventykla. XVI a. majai pradėjo ryšius su europiečiais, ir nuo to laiko po teritoriją pradėjo plisti šios dvi grupės. 1848 m. teritorijoje stsirado majai ir metisai iš Meksikos, o tai įtakojo etninio Jukatano karo pradžią (1847–1901). Tuo metu aplink Orendž Volką itin padaugėjo gyventojų.
Su metisų atėjimu teritorijoje paplito daug tradicijų, kurios išlikusios iki šių dienų. Vienas svarbiausių palikimų yra cukranendrės. Šiuo metu tai yra pagrindinė viso Belizo pramonė. Dažnai pats Orendž Volkas vadinamas cukraus miestu. Mieste yra pagrindinė šalies cukranendrių apdorojimo gamykla.
Orindž Volke daugiausiai gyvena metisai, menonitai, kinai, taivaniečiai, indai bei įvairios Centrinės Amerikos tautos.
Pantininkai

Pantininkai – rytų aukštaičių tarminė grupė. Būdinga tarimo ypatybė – vietoje bendrinės kalbos tvirtagalių dvigarsių am, an, em, en tariama om, on, ėm, ėn; pavyzdžiui: komps (vietoj kampas), lonks (vietoj lankas), tėmpt (vietoj tempti), pėnkts (vietoj penktas). Kiti pantininkai tose vietose taria um, un, im, in (atitinkamai: kumpas, lunkas, timpt, pinktas). Tvirtapradžiai dvigarsiai tariami kaip ir bendrinėje kalboje.
Pantininkai, tariantys om, on, ėm, ėn gyvena šiaurinėje Lietuvos dalyje: Linkuvos, Pakruojo, Žeimelio, Šeduvos apylinkėse, o tariantys um, un, im, in – Ramygalos, Krekenavos apylinkėse.
Nuosėdinė žvynabudėlė

Išvaizda

Kepurėlė 5-6 cm skersmens, jaunų vaisiakūnių kūgiška, senų horizontali, balta su smulkiais gelsvai rusvais žvyneliais (kaip ir skydinė žvynabudė), didelė. Lakšteliai balti, tankūs, iki 0,7 cm pločio, paspaudus paruduoja, laisvi. Kotas 6-8 cm ilgio, 1-1,4 (2) cm storio, be rinkio, į apačią storėjantis, prie kepurėlės baltas, žemiau gelsvas, gelsvai rusvas, plaušuotas, pagrindas su rudai plaušuotu - žvynuotu gumbeliu. Trama balta, gelsva, minkšta, stora, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporų masė balta, 7-8x2,5-3 μm.

Augavietė

Šis grybas auga, spygliuočių, mišriuose miškuose.
Sezonas: rugpjūtis – rugsėjis
Romualdas Kozyrovičius

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.
1970–1980 m. Vilniaus tarpkolūkinės statybinės organizacijos pirmininkas. 1980–1989 m. dirbo Respublikiniame tarpkolūkinių statybos organizacijų susivienijime. 1990 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę 1990–1991 m. I vyriausybės materialinių išteklių ministras. 1992–1993 m. komercinio banko „Hermis“ prezidentas, 1993–1998 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius Rusijoje. 1999–2000 m. ir 2006–2007 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius ypatingiems pavedimams. 2000–2001 m. Užsienio reikalų ministerijos sekretorius. 2001–2006 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius Čekijoje ir Vengrijoje. 2007–2010 m. – Lietuvos Respublikos ambasadorius Kazachijoje (nuo 2008 m. ir Kirgizijoje, nuo 2009 m. ir Tadžikijoje).
Santykinis drėgnumas

Santykinis drėgnumas (santykinis drėgnis, santykinė drėgmė) – terminas, naudojamas apibūdinti vandens garų kiekiui ore. Santykinis drėgnumas apibrėžiamas kaip vandens garų ore dalinio slėgio ir sočiųjų vandens garų slėgio (garų tamprumo) santykis tam tikroje temperatūroje. Santykinis drėgnumas išreiškiamas procentais:
kur B – santykinis drėgnumas
p – dalinis slėgis
p* – sočiųjų garų slėgis
arba

Poveikis žmogui

Palankiausia žmogaus sveikatai santykinė drėgmė yra 40–60%. Kai santykinė oro drėgmė yra 10%-20%, tai džiūsta kvėpavimo takų gleivinė ir lengvai peršalama.
Juozas Šarkus

Biografija

1964 m. baigė Šiaulių politechnikumą, 1973 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1982 m. baigė TSRS Mokslų Akademijos Ekonomikos instituto aspirantūrą Maskvoje. Apgynė naujų technologijų ir investicijų ekonomikos srities disertaciją, įgijo ekonomikos mokslų daktaro mokslinį laipsnį.
Dirbo mėsos ir pieno pramonės ministerijos statybos remonto valdybos Šiaulių baro viršininku, kitose statybos organizacijose. 1996–2003 m. UAB KRT, UAB „Trigeris“ valdybos pirmininkas, UAB „Levitel“ direktorius, Tarptautinės konsultacinės investicinės kompanijos „Convest“ prezidentas, UAB „Tele2“ valdybos narys, konsultantas, „Cullen International SA“ projektų vadovas Lietuvoje.
Vilniaus Rotary klubo narys. Buvo asociacijos Infobalt viceprezidentas, Ūkio ministerijos Verslo plėtojimo tarybos narys, Nacionalinės smulkaus ir vidutinio verslo konfederacijos Verslininkų tarybos pirmininkas.
1995 m. Lietuvos centro sąjungos, 2003–2006 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 2000–2003 m. ir nuo 2011 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Janina, vaikai Mindaugas ir Laimonas. Lietuvos Rotary komiteto pirmininkas, Lietuviškos pirties bičiulių draugijos steigėjas.
Motiškiai

Žymūs žmonės

Kaime gimė lietuvių kompozitorius Stasys Šimkus (1887–1943), žurnalistas Antanas Bružas (1893-1970).
Pasiutligė

Paplitimas

Pasiutligės virusas paplitęs visuose žemynuose, išskyrus Antarktidą. Tam tikrose Azijos, Afrikos, Centrinės ir Lotynų Amerikos šalyse didžiausią rūpestį žmonių sveikatai kelia naminių šunų pasiutligės atvejai.
Europoje pasiutligės iš esmės nėra. Tačiau kai kurios Rytų Europos šalys praneša apie kelis gyvūnų susirgimo atvejus ir keletą žmonių susirgimo atvejų. Tose šalyse įgyvendinamos ligos išnaikinimo ir stebėsenos programos, apimančios ir laukinių gyvūnų vakcinavimą naudojant jaukus.

Diagnozė

Ligą galima įtarti remiantis klinikiniais požymiais, tačiau būtina atlikti laboratorinius tyrimus, kad diagnozė būtų patvirtinta.

Atvejai Lietuvoje

Per pastaruosius 10 metų (2003–2012 m.) Lietuvoje nuo pasiutligės mirė 2 žmonės.
Šalyje paskutinis mirties atvejis nuo pasiutligės užregistruotas 2007 m., kuomet 42 metų vyrui keliaujant po Indiją įkando nežinomas šuo (Užkrečiamųjų ligų ir AIDS centro duomenys). Panevėžio apskrityje paskutinis žmogaus pasiutligės atvejis registruotas 2000 m.
Lietuvoje kasmet nuo laukinių ir naminių gyvūnų nukenčia apie 6-7 tūkst. žmonių, iš kurių 50-60 % tenka skiepyti nuo pasiutligės. Panevėžio apskrityje per pastaruosius 10 metų stebima asmenų, besikreipiančių į gydymo įstaigas dėl galimai užsikrėtusių pasiutlige gyvūnų įkandimų (apseilėjimų) mažėjimo tendencija.
Barklainiai (Krinčinas)

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1604 m. Tuomet dvaras priklausė Laurynui Butkevičiui. 1863 m. baronas Liudvikas fon Ropas (von Ropp) dvaro žemėse pasistatė mūrinius rūmus ir kelis ūkinius pastatus, kurie išliko iki mūsų dienų.
Reichstaleris

Reichstalerio moneta

Leipcigo sutartimi buvo apibrėžta, kad reichstaleris yra moneta, kurioje yra ¹⁄₉ Kelno markės sidabro. Reichstalerius leido įvairios imperijos sudėtyje buvusios Vokietijos valstybės, tačiau smulkesnių monetų pavadinimą ir jų kursą su reichstaleriu pasirinkdavo nepriklausomai.
1754 m. reichstalerį kaip standartinį piniginį vienetą pakeitė konvencinis taleris, kaldintas iš ¹⁄₁₀ Kelno markės.

Prūsijos reichstaleris

1750 m. Prūsija priėmė reichstalerį, turintį ¹⁄₁₄ Kelno markę sidabro. Šį standartą pagal jo autorių Philipp Graumann vadino „Graumannscher Fuß“.
XIX a. pradžioje mažesnysis prūsiškas reichstalerio standartas daugelyje Šiaurės Vokietijos valstybių išstūmė didesnįjį standartą. Skaitykite Hanoverio taleris, Hesės-Kaselio taleris, Meklenburgo taleris, Saksonijos taleris.
Prūsiškąjį standartą po 1837 m. pinigų sąjungos priėmė ir kai kurios Pietų Vokietijos valstybės. Šis taleris buvo vertas 1,75 Pietų Vokietijos guldeno.
1857 m. šiuos talerius pakeitė beveik tokio paties svorio sąjunginis taleris (vok. Vereinsthaler).
Juozas Sperauskas

Biografija

Nuo 1993 m. iki 1999 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.
1990 m., 1995 ir 1997 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys, 1995–1997 m. Joniškio rajono savivaldybės meras. Šiuo metu nedirba su politika susijusio darbo.
Vedęs
Juozas Jankevičius

Biografija

Baigė Panevėžio realinę mokyklą. 1915 m. baigė Kijevo politechnikos instituto statybos skyrių. Dėstė Kijevo aukštesniojoje hidrotechnikos mokykloje. Dirbo Kijevo kelių apygardoje, statė tiltą per Dnieprą. 1917–1918 m. Ukrainos lietuvių tautos tarybos Kijeve pirmininkas. Jo pastangomis Rovne pradėtas formuoti Lietuvių batalionas. 1918 m. grįžo į Lietuvą. 1919–1921 m. kelio ruožo viršininkas Šiauliuose, Kaune. 1922–1925 m. Susisiekimo ministerijos inžinierius. 1924–1940 m. Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas) docentas. 1925–1926 m. Plentų ir vandens kelių valdybos direktorius. 1926 m. gruodžio mėn. – 1927 m. birželio mėn. susisiekimo ministras. 1929–1940 m. Susisiekimo ministerijos generalinis sekretorius. 1933–1935 m. Geležinkelio direkcijos vyr. direktorius. 1940 m. lapkričio mėn. NKVD suimtas, kalintas Vilniuje. 1941 m. balandžio mėn. ištremtas į lagerį, ten laikytas iki 1944 m. kovo 4 d. Parašė darbų apie geležinkelius.
Pakruojo miškų urėdija

Pakruojo miškų urėdija − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą. Urėdiją sudaro 8 girininkijos. Urėdijos buveinė įsikūrusi priemiestiniame Linksmučių kaime.

Istorija

Pakruojo miškų urėdija įkurta 1925 m. Urėdijai priklausė beveik visi dabartinės urėdijos miškai, išskyrus Žeimelio ir Pušaloto girininkijas. 1945 m. urėdija pavadinta miškų ūkiu. 1946 m. Pakruojo miškų ūkis likviduotas, o miškai priskirti Šiaulių miškų ūkiui.
Pakruojo miškų ūkis atkurtas 1958 m. gegužės 1 d., iš Biržų miškų ūkio prijungiant Joniškėlio, Pumpėnų, Pušaloto girininkijas, iš Joniškio miškų ūkio − Žeimelio girininkiją ir iš Šiaulių miškų ūkio − Lygumų, Pakruojo ir Rozalimo girininkijas. 1973 m. Pakruojo miškų ūkis tapo Panevėžio miškų ūkio gamybinio susivienijimo filialu. 1990 m., likvidavus susivienijimą, Pakruojo miškų ūkis tapo savarankiška įmone, pavadinta urėdija.

Urėdai

Pakruojo miškų urėdas − Kazys Gudas.
Rimas Šapauskas

Biografija

1978–1990 m. mokėsi Vilniaus 22-ojoje vidurinėje mokykloje. Dirbo sanitaru Antakalnio klinikinės ligoninės operacinėje.  1990–1996 m. studijavo Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete. Nuo 1992 m. su Algiu Ramanausku kuria radijo laidą „Radioshow“, vaidina humoro laidoje „Dviračio šou“.
Bohemijos Miškas

Bohemijos Miškas (vok. Böhmerwald), Šumava (ček. Šumava) yra žemi kalnai Centrinėje Europos dalyje, Bohemijos srityje (nuo čia ir pavadinimas). Jie stovi Čekijoje ir Austrijoje, tie patys kalnai, tik pavadinti Bavarijos Mišku, yra Vokietijoje. Vidutinis kalnų aukštis 1000–1400 m. Aukščiausia viršūnė (neįskaitant Bavarijos Miško viršūnės Didžiojo Arberio – 1456 m) – Plechai, siekianti 1378 m. Tai vieni seniausių Europos kalnų.
Kalnai skiria upių baseinus įtekančius į Juodąją jūrą ir į Šiaurės jūrą. Iš kalnų išteka Vltava, Otavos upė ir Uhlava.
Kalnuose įsikūręs Šumavos nacionalinis parkas.
Zigmas Maliukevičius

Biografija

Brolis Rokas Maliukevičius.
1958 m. baigė Vilniaus universitetą.
1958–1973 m. dirbo „Panevėžio tiesos“ ir „Tėvynės“ redakcijose. 1973–1984 m. LKP CK lektorius. 1984–1991 m. leidyklos „Mintis“ direktorius. 1996–1997 m. žurnalo „Tautos atmintis“ redaktorius.
Divina Galica

Slidinėjimo karjera

Būdama 20-ties metų ji dalyvavo savo pirmojoje Olimpiadoje 1964 m. Insbruke. Ji varžėsi slalomo ir nusileidimo rungtyse. Vėliau ji dalyvavo dar dvejose Olimpiadose – 1968 m. Grenoblyje ir 1972 m. Sapore. Abejose šiose Olimpiadose Galica buvo olimpinės Didžiosios Britanijos slidinėjimo komandos kapitonė ir finišuodavo pirmajame dešimtuke didžiojo slalomo rungtyje. Vėliau, grįžusi iš autosporto, ji vėl dalyvavo vieneriose Olimpinėse žaidynėse 1992 m. Albervilyje.

Lenktynininkės karjera

Divina Galica stebino visus savo sugebėjimais automobilių sporte. Ji pradėjo lenktyniauti kartingais, o vėliau startavo Formulės 2 ir Formulės 1 čempionatuose.
Tiesa Formulės 1 lenktynėse ji bandė kvalifikuotis tris kartus, tačiau visus nesėkmingai.
Iki 1980 m. ji dar sudalyvavo 6-iose Didžiosios Britanijos Formulės lenktynėse, per kurias sugebėjo vieną kartą finišuoti ant podiumo ir surinkti 22 taškus.
Johnny Depp

Asmeninis gyvenimas

Johnny susitikinėjo su keletu įžymybių, įskaitant ir nutrauktas sužadėtuves su Jennifer Gray, Winona Ryder (1989–1993) ir Kate Moss (1994–1997). Buvo vedęs Lori Anne Allison 1983 metais, tačiau po 2 metų išsiskyrė. Taip pat 14 metų praleido su prancūzų dainininke ir aktore Vanessa Paradis, su ja turi du vaikus: Lily-Rose Melody (1999-05-27) ir Jack John Christopher (2002-04-09). Išsiskyrė 2013 m. 2015 - 2017 m. buvo susituokęs su aktore Amber Heard.
Marytė Šakienė

Biografija

1972 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytoja. Edgaro Vyčino firmos veterinarijos gydytoja – farmacininkė, 2003–2007 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės mero patarėja
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai narė, Kaišiadorių rajono skyriaus pirmininkė. 2003–2007 m. ir nuo Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos katalikių moterų sąjungos pavaduotoja. LKD moterų sekcijos pirmininkės pavaduotoja. Sutuoktinis Pranciškus, vaikai Aušra, Mindaugas.
Adažių savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies.
Atgaiva (Rokiškis)

Atgaiva – nepriklausomas Rokiškio krašto laikraštis, leistas 1988–1991 m. Rokiškyje.

Istorija

Iki 1990 m. Nr. 5 ėjo kaip Lietuvos sąjūdžio Rokiškio rajono Tarybos biuletenis (laikraštis). Tiražas 1988 m. – 6800 egz., 1991 m. – 4300 egz. Išėjo 27 numeriai.
Redagavo Irena Ratkienė.
Elamitų dantiraštis

Kilmė ir rūšys

Elamitų dantiraštis buvo viena iš trijų žinomų rašto sistemų Elame – pati vėliausia. Ankstyvuoju laikotarpiu ji buvo naudojama lygiagrečiai su elamitų linijiniu raštu, bet vėliau jį galutinai išstūmė.
Dantiraščio paplitimą Elame nulėmė Akado imperijos užkariavimai ir kultūrinė įtaka III tūkst. pr. m. e. Kartu su šia kultūrine įtaka akadų dantiraštis pradėtas naudoti užrašyti elemitų kalbai. Seniausias tokiu būdu užrašytas tekstas yra žinomas iš 2200 m. pr. m. e. – sutartis tarp Akado karaliaus Naramsino ir Elamo valdovo Hita. Šių ankstyviausių įrašų dantiraštis beveik nesiskyrė nuo akadų dantiraščio.
II tūkst. pr. m. e. beveik 900 m. elamitų kalba nebuvo užrašinėjama: tuo metu kaip mokslo ir kultūros kalba buvo naudojama tik akadų ir šumerų kalbos. XIII a. pr. m. e. įvyko elamitų raštijos atgimimas, ir XIII–VI a. pr. m. e. randama daugiausia įrašų jau susiformavusiu elemitų dantiraščiu. Garsiausias yra Behistūno įrašas.
Raštas nunyko po Achemenidų imperijos žlugimo galutinai sunykus elamitų kalbai.

Rašto struktūra

Skirtingai nei jo pirmtakas akado dantiraštis, elamitų dantiraštyje buvo atsisakyta didelės dalies ideogramų, todėl raštas iš esmės tapo silabografiniu: t. y. naudoti tik garsiniai skiemeniniai dantiraščio ženklai. Pastoviai šiame rašte buvo naudojama tik maždaug 145 ženklai (akadų dantiraštyje jų buvo apie 700). Kadangi kai kurie jų per istoriją kito, iš viso žinomi 206 elamitų dantiraščio ženklai.
Atrodo, kad elamitų kalbos fonetinė sistema buvo paprastesnė nei akadų. Pvz., čia nebuvo išskiriamos priebalsių poros (k-g, t-d, p-b). Dėl to čia aptinkama 12 priebalsių (/p-b/,/k-g/,/t-d/,/š/,/s/,/z/,/y/,/l/,/m/,/n/,/r/, /h/) ir keturi balsiai (/a/, /e/, /i/, /u/). Taip egzistavo maždaug 60 priebalsio-balsio (CV) ir balsio-priebalsio (VC) skiemenų ir maždaug 40 priebalsio-balsio-priebalsio (CVC) skiemenų. VC skiemenys dažnai buvo naudojami tiesiog kaip priebalsiai, nepreipiant dėmesio į balsį, taip rodant tendenciją link raidinės abėcėlės.
Elamitų silabogramos savo išvaizda didele dalimi atitiko akadų silabogramas, nors egzistavo ir nemaži skirtumai.
Taip pat buvo naudojamos apie 25 ideogramos ir 7 determinatyvai. Transkribuojant elamitų dantiraštį silabogramos rašomos mažosiomis raidėmis, ideogramos – didžiosiomis, o determinantai – pakelti.

Dešifravimas

Elamitų dantiraščio dešifravimas prasidėjo radus trikalbį Behistūno įrašą ir iššifravus persų dantiraštį. Vėliau iššifruotas akadų dantiraštis. Elamitų dantiraščio dešifravimas užtruko, nors paties rašto iššifravimas nebuvo labai sudėtingas dėl panašumų su akadų dantiraščiu. Tai nulėmė pirmiausia nesuprantama kalba. Todėl netgi galint perskaityti kalbą, daug įrašų vis dar lieka nesuprantami.
Jordanas Kenstavičius

Biografija

1990 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, mokytojas.
UAB „Norvelita“ generalinis direktorius. Kaimo turizmo sodybos „Karpynė“ savininkas.
1999 m. Naujosios sąjungos Raseinių rajono skyriaus narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. (koalicija „Rasai“) Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žuvies perdirbimo įmonių asociacijos valdybos narys. Sutuoktinė Viktorija, vaikai Andrėja, Klaudija, Regina.
Čiapasas

Istorija

Čiapase esančios Čiapa de Korso archeologinės radimvietės radiniai rodo, kad teritorija gyvenama jau nuo 1400 m. pr. m. e. Čiapaso džiunglėse klestėjo Majų civilizacija. VI a. majai įkūrė garsiąją Palenkę. Apie 800 mūsų eros metus iš šiaurės atkeliavę mange kalbomis kalbantys čiapanekai užkariavo vietinius zokių ir majų miestus. XVI a. Čiapasą kolonizavo ispanai ir prijungė prie Naujosios Ispanijos vicekaralystės. 1823 m. teritoriją aneksavo Meksika, tačiau į ją pretenzijas reiškė ir Centrinės Amerikos Federacija. Čiapasas buvo kultūriškai menkai kolonizuotas, didelę įtaką turėjo vietinės indėnų bendruomenės, kurios rengdavo sukilimus. 1917 m. Meksikos valdžia suteikė indėnams bendruomenių savivaldos teisę (ejido). 1994 m. valstijoje susikūrė separatistinis Sapatistų judėjimas, ginantis indėnų ir skurdžiųjų teises.

Geografija

Čiapasas skirstomas į penkias gamtines zonas: džiungles, aukštumas, centrinį slėnį, Siera Madrę ir Sokonuską. Džiunglių sritis driekiasi šiaurėje, Usumasintos baseine. Čia tebegyvena vietinės indėnų bendruomenės, tačiau miškai sparčiai kertami. Toliau į pietus prasideda aukštumų sritis, o už jos – Grichalvos upės slėnis, kuriame įsikūrusi valstijos sostinė. Grichalvos upė patvenkta keletu didelių tvenkinių. Toliau kyla Čiapaso Siera Madrės kalnai, su veikiančiais ugnikalniais (Takana, 4092 m). Galiausiai vandenyno pakrantėje driekiasi Sokonusko lygumų sritis.