google/wiki40b huggingface dataset:
Marvos fortas

Marvos fortas – Kauno tvirtovės dalis antrajame fortų žiede Kauno rajone Akademijos seniūnijoje. Dar pavadinamas XI fortu arba Marvos (Noreikiškių) fortu. Prie pat nebaigto statyti objekto liekanų stovi Akademijos miestelio vandentiekio bokštas, netoliese kelias  140  Kaunas–Zapyškis–Šakiai  įsilieja į „Via Baltica".

Istorija

Fortas pradėtas statyti tvirtovės I gynybiniame skyriuje netoliese buvusio Marvos dvaro. Buvo naudotasi 1909 m. tipiniu prof. Konstantino Veličkos projektu, patvirtintu 1913 m. balandžio 10 d. tvirtovės plėtros plane. Planuota panaudoti masyvias monolitinio betono ir gelžbetonio konstrukcijas, atsisakant įprasto mūro. Fortas turėjo atlaikyti naujos kartos galingų artilerijos sviedinių atakas.

Atlikti darbai

1913 m. Marvos forto sklype atlikti statybinės aikštelės įrengimo ir aprūpinimo darbai, įvykdyta apie 75% žemės darbų: iškasta kareivinių pamatų duobė, goržos griovys iki numatyto gylio, formuoti pylimai. Vyko betonavimo, kelių tiesimo ir kiti einamieji darbai iki pat 1915 m. rugpjūčio mėn. Prasidėjus Pirmajam pasauliniui karui, forto statyba vyko pagal mobilizacijos planą: pagrindinis forto pylimas buvo pritaikytas antrai tvirtovės gynybos linijai, kontreskarpo šlaite įrengtos „lapės urvo“ tipo slėptuvės. Per karą buvę įtvirtinimai susprogdinti.

Dabartinė būklė

Objektas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. Vietovėje informacinėmis nuorodomis ar kitaip nepažymėtas, tačiau minimaliai tvarkoma aplinka, kontroliuojamas želdinių augimas. Forto teritorija primena salą, kurios trapecijos formą akivaizdžiai išreiškia supantis užtvindytas gynybinis griovys. Išlikę statinių liekanų betoninių fragmentų sausumoje ir po vandeniu. Akivaizdžios fortifikaciniam statiniui būdingos reljefo formos.
Slidinėjimo krosas

Slidinėjimo krosas – olimpinė slidinėjimo sporto šaka, kuri įeina į šiaurės dvikovės ir biatlono rungtis.

Varžybos

Kaip sportas, slidinėjimo krosas yra vienas iš sudėtingiausių ištvermės sportų, ir tai (kaip ir bėgimas, irklavimas ir plaukimas) yra vienas iš sportų, kurių metu deginama daugiausia kalorijų per valandą. Šiuolaikinis krosas patiria revoliuciją, nes vis daugiau varžybų yra vykdomos auditorijai pritaikytais formatais, tokiais kaip masinis startas, sprintas, estafetės ir persekiojimas.
Šiandien, yra keli slidinėjimo rungties varžybų tipai (atstumai, pritaikyti moterims ir vyrams): 1 km sprintas, 2X1 km komandinis sprintas, 10 km/15 km individualios lenktynės, 15 km/30 km persekiojimas, 30 km/50 km masinis startas, ir 4x5 km/4x10 km estafetės.
Krosas yra viena iš žiemos olimpinių žaidynių šakų. Žiemą vyksta Tarptautinės Slidinėjimo Federacijos (FIS) rengiami pasaulio Slidinėjimo Čempionatai, bei FIS Pasaulio taurės varžybos.
Taip pat vyksta ir labai ilgų nuotolių slidinėjimo varžybų, vadinamų slidinėjimo maratonais. Kanados Slidžių Maratonas, nepaisant maratono vardo, nėra lenktynės, bet kelionė – ilgiausia pasaulyje – siekia net 160 km.

Laisvas stilius

Čiuožiant pačiūžiniu žingsniu slidininkas atsispiria vieną paversta kampu slide, kad vidinė slidės pusė įsirėžtų į sniegą, kaip su pačiūžomis. Kaip klasikiniame stiliuje, visiškas svorio perkėlimas yra būtinas mokantis čiuožti. Tie, kas mokėsi čiuožti pačiūžomis ar riedučiais, gali lengviau išmokti čiuožti šiuo būdu. Laisva technika slidinėjime neturi būti supainiota su čiuožimu laisvu stiliumi, kuris apibūdina slidžių sportą, kur sportininkai varžosi mogule ir akrobatiniame slidinėjime. Pačiūžinės slidės yra trumpesnės ir kietesnės negu naudojamos klasikinėje technikoje, ir slidžių lazdos ilgesnės. Nei „žuvies žvynų“ slidės, nei slidžių vaškas nėra naudojami.
Vytautas Gužas

Vytautas Gužas (kovos vardas Kardas; 1920 m. sausio 2 d., Sičiūnai, Rokiškio apskritis – 1949 m. birželio 11 d., Smaidriai, Eržvilko valsčius) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio deklaracijos signataras.

Biografija

Brolis Danielius Gužas. 1948 m. gegužės 5 d., įkūrus Vakarų Lietuvos (Jūros) partizanų sritį, paskirtas jos štabo viršininku. 1947 m. gegužės 28 d. Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio (BDPS) prezidiumo nutarimu suteiktas laisvės kovotojo partizanų kapitono laipsnis. 1949 m. vasario mėn. dalyvavo visos Lietuvos partizanų vadų suvažiavime. Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio (LLKS) Tarybos narys. Žuvo 1949 m. birželio 11 d. Eržvilko valsčiaus Smaidrių kaime.
Hamatas

Raida

Hamatas buvo gyvenamas jau nuo Neolito. Ši gyvenvietė buvo patogioje vietoje, įsikūrusi Oronto kilpoje, kas nulėmė jos saugumą. Svarbus miestas Oronto slėnyje šiaurėje buvo Karkaras, o pietuose - Kadešas (netoli dabartinio Homso).
II tūkst. pr. m. e. Hamato istorija nėra labai aiški. Greičiausiai čia viešpatavo Katnos karalystė. XVI a. pr. m. e. regionas buvo prijungtas prie Hetitų imperijos. Kuomet XII a. pr. m. e. iro imperija, čia susiformavo nepriklausoma Hamato valstybė, kontroliavusi visą Oronto aukštupį. Čia įsitvirtino aramėjų kalba ir aramėjų kilmės dinastija.
835 m. pr. m. e. karinę ekspediciją į Siriją surengė Asirijos karalius Šalmaneseras III. Tuometinis Hamato karalius Irhuleni suvienijo pajėgas su kitais Sirijos valstybių karaliais (Damasku, Izraeliu ir kitais) ir sugebėjo atsispirti Asirijos agresijai Karkaro mūšyje. Vėliau buvusių sąjungininkų vienybė žlugo, nes minimos tarpusavio kovos tarp Hamato ir Damasko.
743 m. pr. m. e. Hamathą užpuolė Asirijos Tiglat-Pileseras III, ir paėmė miestą 738 m. pr. m. e. Asirijai užėmus Hamatą, daug gyventojų buvo išžudyta arba ištremta, o kraštą ėmė masiškai kolonizuoti asirai. Po 720 m. pr. m. e. Hamato sukilimo, miestas buvo sudegintas, o brangenybės išvežtos.
Hamatas vėliau atsigavo tik IV a. pr. m. e., kaip helenistinis miestas Epifanėja.
Lamnamkoko nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 732,98 km² plotą Mueango (Mueang) apylinkėse. Parko teritorijoje teka Koko upė.
Pužai (Raseiniai)

Istorija

XX a. pradžioje čia minimas Julinų dvarelis.

Žymūs žmonės

Julinų dvarelyje gyveno bajoras Pšemislovas Neveravičius (1865–1936), išradęs aštuonratę važiuoklę.
Juodasnapė gegutė

Išvaizda

Juodasnapė gegutė – grakštus paukštis ilga uodega. Patelė didesnė už patiną. Viršutinė kūno dalis, sparnai ir uodega pilkšvai rudi su švelniu žalsvu atspalviu. Pilvelis, šonai ir gerklė balti. Kojos pilkos, du pirštai atsukti į priekį, kiti du – atgal. Uodega ilga, užapvalintu galu, pilkšvai ruda su skersinėmis juostomis. Viršugalvis rudos spalvos, rainelė raudona.
Jaunikliai panašūs į suaugusius paukščius, tik turi geltoną rainelę, jų apatinė kūno dalis gelsva.

Paplitimas

Juodasnapė gegutė aptinkama tik Amerikos sausumos masyve. JAV arealas prasideda Oklahomos pietryčiuose, tęsiasi iki Montanos ir pietinės Kanados. Žiemoja Pietų Amerikoje: Venesueloje, Kolumbijoje, Bolivijoje, Peru. Kartais žiemai apsistoja ir pietrytinėje Meksikoje.
Į Europą užklysta labai retai, tik traukimo metu nukrypusios nuo kelio. Dažniausiai juodasnapes gegutes galima pastebėti pietvakarių Anglijos salose.

Biologija

Gana baikštūs paukščiai, gyvena pavieniui. Dažniausiai pastebimi greitai skrendantys virš miško laukymių.
Skirtingai nuo kitų, Europoje gyvenančių gegučių rūšių, dedančių kiaušinius į svetimus lizdus, juodasnapė gegutė pati suka lizdą, peri ir globoja jauniklius. Tik retais atvejais deda kiaušinius į kitų gegučių arba kitų rūšių paukščių lizdus. Lizdus įsirengia tankų lapuočių ir mišrių miškų pakraščiuose, krūmynuose ir neaukštų medžių lajose. Vienoje dėtyje paprastai būna 2–7 kiaušiniai, kuriuos abu porelės nariai peri 11–16 dienų. Gegužiukai išsirita pliki ir akli, praregi antrąją arba trečiąją dieną. Lizdą palieka 16–24 dienų amžiaus, bet net ir tada juos maistu aprūpina tėvai.
Maisto ieško ir ant žemės, ir ore. Minta bestuburiais, sliekais, vikšrais. Ore gaudo muses, drugelius ir kitus vabzdžius. Žiemą maitinasi minkštais vaisiais ir uogomis, jauniklius daugiausia maitina vabzdžiais.
Raudona sirena (filmas)

Turinys

Į policiją kreipiasi mergaitė vardu Alisa, kuri tvirtina, kad jos motina Eva nužudė jos auklę. Byla patenka detektyvei Anitai, kuri netrukus supranta, kad Eva – galinga ir įtakinga moteris, bet kokiomis priemonėmis siekianti užgniaužti dukters norą kalbėti. Ši pasprunka iš Prancūzijos ir leidžiasi į Portugaliją, kur gyvena, kaip manoma, jau miręs jos tėvas. Pakeliai Alisa susipažįsta su smogiku Hugo, kuris imasi ją lydėti ir saugoti. Dukrai įkandin Eva pasiunčia savo žudiką, o galiausiai į Portugaliją išvyksta ir Anita...
Adolfas Akelaitis

Biografija

Studijavo prancūzų kalbą Lježo universitete ir verslą Vienos universitete. Dirbo didžiausioje importo/eksporto įmonėje Lietuvoje „Lietukas“. 1938 m. išvyko į JAV įkurti tarpvalstybinės eksporto ir importo korporacijos Niujorke. Ten sutiko savo žmoną Alice Pelkus.
Péter Gulácsi

Karjera

Gulačis 2007 m. vienam sezonui buvo paskolintas Liverpulio komandai. Pasibaigus nuomos sutarčiai 2008 m. rugsėjo 1 d. pasirašė sutartį kaip trečias Liverpool FC vartininkas po Reinos ir Cavalieri.
2008 m. gegužę buvo pakviestas į Vengrijos rinktinę kaip atsarginis, kurioje Vengrija sužaidė lygiosiomis 1-1 prieš Kroatiją.
Al-Shabab Club (Manama)

Istorija

Klubas įkurtas 2001 m.
Ledai (Kėdainiai)

Istorija

Iki XX a. Ledai (Ladai) buvo dvaro palivarkas.
RSK Dižvanagi

Istorija

Iki 2007 m. buvo stipriausia miesto komanda, bet tais metais FK Blāzma perėmė „Dižvanagi“ pagrindinę komandą ir vietą pirmojoje lygoje, o „Dižvanagi“ liko dukterine komanda.
Iš pradžių „Dižvanagi“ buvo tik vaikų futbolo komanda, vėliau sukurta ir suaugusiųjų komanda.
Rausvasis gvazdikmedis

Augalo morfologija

Rausvasis gvazdikmedis – 7,5-12 m aukščio tankios lajos visžalis medis. Lapai kieti, tamsiai žali, elipsiškos formos, blizgūs, 10-22 cm ilgio ir 2,5-6,25 cm pločio. Jauni lapai rožinės spalvos.
Žiedai kreminės-baltos arba žalsvos spalvos, 5-10 cm pločio su 4 cm ilgio 300 šviesių kuokelių išeinančių iš keturių baltai-žalių įgaubtų žiedlapių taurės.
Vaisiai ovalios, kriaušės arba apvalios formos, 4-5 cm ilgio, su plona, lygia, šviesiai žalia arba balta odele. Vaisiaus vidus rožių aromato, saldus. Sėklidėje yra 1-1,6 cm ilgio rudos 1-4 sėklos.

Vardai

Rausvasis gvazdikmedis dar vadinamas: angl. Apel En Wai, Iouen Wai, Jambos, Kavika Ni India, Kavika Ni Vavalangi, Malabar Plum, Malabar-Plum, Plum Rose, Pomarosa, Pomarrosa, Pomme Rosa, Rose Apple, Rose-Apple, Water Apple, Wax Apple, vok. Jambubaum, Rosenapfel, Rosenapfelbaum, isp. Jambo Amarillo, Manzana Rosa, Manzanita Rosa, Poma-Rosa, Pomarrosa, Pomarrosa (Puerto Rico), Pomarrosa Manzana Rosa (Cuba), Pomarrosa Pomo (Dominica Rep), Yambo, Yambo (Philippines), portug. Jambeiro, Jambo Amarelo, Jambo Branco, Jambo Rosa, Maçâ Rosa, taj. Chomphûu Náam Dok Mái (Chomphuu Namdokmai), Ma Nom Hom (Northern Thailand), jap. Futo Momo ir kt.

Panaudojimas

Rausvojo gvazdikmedžio vaisiai valgomi žali. Iš jų gaminami džemai, žele, sirupai ir padažai. Iš lapų gaminamas eterinis aliejus. Rausvojo gvazdikmedžio žievė turi daug tanino.
Mobilizacinė parengtis

Mobilizacinė parengtis (angl. mobilization readiness, rus. мобилизационая готовность) – ginkluotųjų pajėgų, jų rezervo, valstybės ekonomikos ir gyventojų pasirengimas pereiti iš taikos į karo padėtį.
Mobilizacinės parengties kokybės rodiklis yra laiko tarpas, kiek užtrunka ginkluotųjų pajėgų ar kitų kariniu požiūriu svarbių sistemų veiklos pervedimas į karo padėties režimą. Pasirengimą mobilizacijai užtikrina atsargos karinių dalinių ir civilinės saugos darinių sudarymas, mobilizacinių institucijų buvimas ir jų parengtumas, valstybės ūkio pertvarkymo gynybos reikmėms planavimas.
San Marino futbolo varžybos 1993–1994 m.

1993–1994 m. San Marino futbolo pirmenybės

Tai buvo 9–asis San Marino futbolo čempionatas.
Douglas Coupland

Gyvenimas ir kūryba

1965 m. Daglas Kuplandas gyveno Vankuveryje. Šiame mieste esančiame Emilės Kar meno ir dizaino koledže pradėjo studijuoti skulptūrą. Studijas tesė Hokaido koledže Saporo mieste, Japonijoje ir Europos dizaino institute Milane. Iš pradžių dirbo skulptoriumi ir rašė straipsnius į laikraščius. Pirmasis romanas "X karta" greitai išgarsino autorių ir tapo kultine knyga. Šiaurės Amerikoje Kuplandas ne kartą vadintas savo kartos Nostradamu bei antruoju Marshallu McLuhanu. Jo kūryba dėmesinga socialiniams konfliktams, technologijų ir vartojimo kultūrai, žiniasklaidos kultui ir transagresyvios gyvensenos modeliams. Kaip ir Leonardas Cohenas, kitas žymus Kanados rašytojas, Kuplandas yra ironiškojo maišto poetas. Jis pašiepia valdžios institucijas, konformistinius ir dažnai beprasmius japių gyvenimo ritualus, vergystę turto dievybei Mamonai. Estetinis Kuplando pasaulis moko sukilti prieš metropolius kamuojantį „nesveikų pastatų sindromą“, „maklažais“ virtusių darboviečių infrastruktūrą bei „nusipirktos patirties“ kičą ir ieškoti išsigelbėjimo postmodernios Vakarų visuomenės periferijoje. Kur nors toli toli – pasaulio krašte, apie kurį svajojote vaikystėje.
Villa miseria

Villa miseria (iš isp. k. „skurdo miestelis“) – terminas, apibūdinantis lūšnynų kvartalus Argentinoje. Šis pavadinimas prigijo nuo Bernardo Verbitsky novelės Villa Miseria también es América („Skurdo miestelis taip pat yra Amerika“). Šiuos lūšnynus sudaro namai ir pastogės, pastatyti iš medienos, fanieros, alavo plokščių, kitų nepatvarių, bet pigių medžiagų. Villa misteria neturi kanalizacijos, vandetiekių, kitų komunikacijų, dažnai ir elektros (nebent nutiesti nelegalūs kabeliai).
Villas miserias išaugo apie didžiuosius Argentinos miestus – Buenos Aires (Ciudad Oculta), Kordobą, Rosariją, Mendosą ir kitus, taip pat susidarė nuskurdus kai kurių miestų ekonomikai, pvz., Trelju. Ypač daug skurdžių kvartalų išaugo Perono eros metu, nors jų pradžią galima laikyti XIX a. pab., kai į šalį pradėjo plūsti gausi emigrantų banga, tačiau trūko gyvenamos vietos. Šiuo metu, villas miserias gerokai sumažėjusios, daug tvarkingesnės. Jose įsikūrę daugiausia imigrantai iš Bolivijos, Peru, Paragvajaus. Lūšnynuose išplitusios vagystės, prekyba narkotikais.
Pagal 2001 m. Argentinos surašymo duomenis iš 36 mln. šalies gyventojų 13,6 mln. turi sunkumų dėl nuosavybės (jų tarpe 37 % neturi pastovios gyvenamos vietos). Pagal 2004 m. duomenis 690 tūkst. Buenos Airių priemiesčių gyventojų gyvena villas miserias.
Almutė Gražulienė

Almutė Gražulienė-Kankevičiūtė (g. 1948 m. sausio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos šokėja, baletmeisterė, pedagogė.

Biografija

1960–1963 m. Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų baleto studijos Vilniuje, 1965–1968 m. dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ šokėja. 1973 m. baigusi Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos fakultetą jame(nuo 1975 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetai, nuo 1995 m. – Klaipėdos universitetas) dėsto; nuo 1994 m. docentė. Jos iniciatyva Klaipėdos universitete įkurtas Choreografijos metodinis kabinetas, Liaudies šokio laboratorija ir Choreografijos katedros muziejus.
1978–1980 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetų liaudies šokių kolektyvo „Vėtrungė“, 1993–1995 m. „Vėtrungėlė“ (jo įkūrėja), 1988–1989 m. Klaipėdos muzikos centro tautinių šokių ir dainų ansamblio „Žilvinas“ baletmeisterė, viena vadovių. Dėstė 1981 m. Rygos, 1982 m., 1988 m., 2000 m. Tartu, 1983 m. Minsko aukštosiose mokyklose. 1994 m., 1998 m. Pasaulio lietuvių dainų šventės Šokių dienos baletmeisterė.
Artekas

Artekas (rus. Международный детский центр „Арте́к“, ukr. Міжнародний дітячий центр „Арте́к“) – tarptautinis vaikų centras (trump. TVC), stovyklaviečių kompleksas. Jis yra prie Hurzufo miesto, Krymo pusiasalyje dabartinės Ukrainos teritorijoje.
1993 m. kovo mėn. pionierių stovyklų kompleksas buvo pervadintas į Tarptautinį vaikų centrą, kuriame dabar gali stovyklauti visi 9-16 metų vaikai.

Istorija

Visasąjunginė stovykla Artekas buvo centrinė TSRS pionierių stovykla (TSRS laikais). 1925 m. sausio 6 d. valstybinėms įstaigoms, ministerijoms buvo išsiųstas Centro Komiteto (ЦК РОКК) laiškas įkurti Visasąjunginę pionierių ir mokinių sanatoriją (Всесоюзный санаторий для пионеров и школьников). Sanatorijoje buvo 4 kambariai po 20 vietų. Aptarnaujantysis personalą sudarė 21 žmogus. Stovyklos biudžetas – 98 000 rublių.
1925 m. birželio 16 d. Arteke oficialiai atidaryta Visasąjunginė vaikų stovykla-sanatorija, skirta tuberkuliozės intoksikacija bei įvairiomis vaikiškomis ligomis sergantiems vaikams. Pirmasis vyriausiasis gydytojas bei Arteko direktorius – F. I. Šišmarevas (Ф. И. Шишмарев). Vasaros sezono metu veikė 4 pamainos po 80 vaikų.

Naujasis Artekas

Taip vadinamasis Naujasis Artekas («Новый Артек»), kurį sudaro «Прибрежный», «Горный» ir «Морской», buvo pastatytas 1960-1975 metais. Projekto autorius bei darbo grupės vadovas – architektas akademikas A. T. Polianskis (А. Т. Полянский). 1967 metais už vaikų stovyklaviečių komplekso «Прибрежный» projektą autoriams buvo paskirta Valstybinė TSRS premija architektūros srityje.
2003 m. buvo atlikta generalinė Vaikų sveikatingumo centro rekonstrukcija: renovuota 30 korpusų, 8000 vietų stadionas, jūros prieplauka (uostavietė), medicinos kompleksas, 5 baseinai, 10 valgyklų, ūkinės dalies pastatai. Po rekonstrukcijos vaikų stovykla «Янтарный» gali apgyvendinti 360 žmonių, stovykla «Морской» – 420.

Arteko humanitarinis institutas

Stovyklų komplekso vadovai bei darbuotojai rengiami Arteko humanitariniame institute (Гуманитарный институт «Артек»).
Rojūnai (Panevėžys)

Sportas

2009 m. kaime vyko Pasaulio Jak-52 klasės akrobatinio skraidymo čempionatas.
Plácido Domingo

José Plácido Domingo Embil (plačiau žinomas kaip Plácido Domingo, g. 1941 m. sausio 21 d. Madride, Ispanija) – pasaulinio garso ispanų operos dainininkas, tenoras.
Kartu su Carreras ir Pavarotti priklauso vad. „Trims tenorams“.
Georgijevsko traktatas

Georgijevsko traktatas – 1783 m. liepos 24 d. Georgijevske pasirašyta sutartis tarp Rusijos imperijos ir tuometinės Gruzijos rytinėje dalyje egzistavusios Kartlijos-Kachetijos karalystės.  Sutartimi Rusija garantavo Bagrationų dinastijos valdytos Kartlijos-Kachetijos savarankiškumą, teritorinį integralumą, tačiau Gruzija turėjo atsisakyti savarankiškos užsienio politikos ir faktiškai tapo Rusijos protektoratu. Sutartimi Gruzija atsisakė bet kokios priklausomybės nuo kitų kaimynų, o kiekvienas naujas Gruzijos monarchas turėjo gauti Rusijos imperatoriaus pritarimą. 1784 m. sutartį ratifikavo Rusijos carienė Jekaterina II ir Kartlijos-Kachetijos karalius Hereklis II. Šis Gruzijos politinis aktas paskatino Persiją valdžiusios Kadžarų dinastijos monarchą Mochamadchaną įsiveržti į Gruziją ir 1795 m. rugsėjį įvykusiame Krtsanisi mūšyje sutriuškinti Gruzijos kariuomenę, po kurio Persija užėmė visą rytinę Gruziją. Rusija Persijai paskelbė karą, tačiau Gruzijai nesuteikė jokios karinės pagalbos Krtsanisi mūšyje. 1799 m. naujuoju Kartlijos-Kachetijos valdovu buvo paskelbtas Hereklio II vaikaitis Davidas. Gruzijoje kilus ginčams tarp vietos kilmingųjų dėl sosto, Rusijos caras Pavelas I 1800 m. gruodžio 18 d. aneksavo Kartlijos-Kachetijos karalystę. 1801 m. rugsėjo 12 d. naujasis Rusijos caras Aleksandras I patvirtino rytinės Gruzijos aneksijos aktą.
Pietų Amerikos garnys

Išvaizda

Stambiausias Pietų Amerikos garninis paukštis. Kūno ilgis 97-127 cm, o svoris 1900–1980 g. Viršugalvis juodas. Snapas geltonas. Rainelė geltona. Plikos odos plotas tarp snapo ir akių žydras. Kaklas baltas, priekis išmargintas juodomis dėmelėmis. Nugara pilka. Sparnai pilki, priekyje juoda dėme, kuri matoma paukščiui stovint. Krūtinė balta. Kūno apačia juoda. Šlaunys ir pasturgalis balti. Kojos juodos. Veisimosi periodu keičia apdarą. Kuodelis ilgas, juodas. Snapo pamatas rausvas. Kojos rožinės.

Paplitimas

Paplitęs visoje Pietų Amerikoje, išskyrus Andų aukštikalnes.

Biologija

Biotopas – šlapynės. Baikštus paukštis.
Didžiąją maisto raciono dalį sudaro didelės žuvys (virš 20 cm ilgio). Taip pat maitinasi varliagyviais, vandens vabzdžiais ir maita. Maisto ieško dieną ir naktį, pavieniai. Drėgnuoju metu laiku maitinasi mišriose grupėse su kitais paukščiais. Kartais atima grobį iš kitų paukščių, pavyzdžiui Amerikinio žabiro. Medžioja lėtai braidydamas sekliame vandenyje ar stovėdamas ir laukdamas grobio. Kai nesimaitina slepiasi nendrėse ar medžiuose.
Veisiasi pavieniai arba didelėse, kartais mišriose, kolonijose. Lizdavietės pelkėse ar kitose saugiose vietose. Lizdą krauna 20 – 25 m aukščio medžiuose, krūmuose, nendrynuose ir kaktusuose . Lizdą krauna iš medžių šakų ir nendrių, iškloja žole. Lizdas apvalus, 65 cm diamtero, gilus. Lizdą krauna 7 dienas. Dėtyje 3 – 4 šviesiai žydri, išmarginti baltais šlakais, kiaušiniai. Inkubacija trunka 24 – 26 dienas, peri abu tėvai. Išsiritę jaunikliai yra apaugę pilkais pūkais, viršugalvis tamsesnis.
Nelaisvėje gyvena 24,4 m. Kartos trukmė 10,5 m
Talačkoniai

Istorija

Talačkoniai istoriniuose šaltiniuose minimi nuo 1586 m. 1950–1963 m. buvo Talačkonių apylinkės centras.
Konstitucinė justicija

Konstitucinė justicija - valstybinės justicijos šaka. Pagrindinė institucija - Konstitucinis Teismas. Sprendžia konstitucingumo klausimus. Nagrinėja, ar konkretus teisės aktas (dažniausiai - norminis) atitinka pagrindinį šalies įstatymą (Konstituciją).
Treniruoklis (sporte)

Kardiotreniruokliai

Kardiotreniruokliai daugiausiai skirti gerinti bendrą organizmo (ypač širdies) būseną, pratimų dėka mažinti antsvorį. Naudojami apšilimui treniruočių metu, taip pat dažnai skiriami žmonėms, sergantiems ar turintiems polinkį į širdies ligas. Naudojant kardiotreniruoklį dėl fizinio krūvio gerinama kraujotaka, stiprinama širdis ir ištvermė, be to, deginamos kalorijos ir mažinamas antsvoris. Sportuojant su kardiotreniruokliais galima pasirinkti individualią programą, priklausomai nuo fizinės būklės ir savijautos.
Populiariausi kardiotreniruokliai: bėgimo takelis (treniruoklis), dviratis (treniruoklis), elipsinis treniruoklis ir kt. Kardiotreniruokliuose dažniausiai yra įmontuotas ekranas, kuriame galima stebėti laiką, apkrovą, pulsą, kraujospūdį ir kt. Taip pat yra pultas, kuriame mygtukais galima reguliuoti apkrovą, greitį ir pan.

Jėgos treniruokliai

Prieš treniruotę su jėgos treniruokliais būtina padaryti apšilimą (dažniausiai su kardiotreniruokliais arba šokdyne).
Daugelis sportininkų (ypač profesionaliajame sporte) labiausiai vertina treniruotes su laisvais svarmenimis: diskais, grifais ir svarmenimis. Taip galima ne tik greičiau užsiauginti raumenis, bet ir pagerinti judesių koordinaciją. Treniruokliai su laisvais svoriais (kartais vadinami staklėmis) gali būti su sunkiais diskais arba skirti dirbti su štanga ir svarmenimis. Staklių (suolo) konstrukcija turi būti patikima, o štangos atramos turi atlaikyti maksimalų svorį. Taip pat svarbus yra atstumas tarp atramų ir jų aukščio reguliavimo galimybė.
Siekiant lavinti įvairias raumenų grupes, naudojamas universalus jėgos treniruoklis su keičiamais svoriais, kurie leidžia kontroliuoti kūno raumenų apkrovą. Treniruokliai su įmontuotais svarmenimis tinka pradėjusiems treniruotis, nes jie saugesni ir leidžia treniruoti konkrečią raumenų grupę.
Universalų jėgos treniruoklį dažniausiai sudaro apie 5 cm storio plieno profilio konstrukcija su svoriais, traukomais trosu.
Yra jėgos treniruoklių (pvz., pilvo presui lavinti), kuriuose kaip apkrova naudojamas sportininko svoris. Su jais gerai treniruoti jėgą, ištvermę ir lankstumą. Apkrovos lygį galima keisti keičiant suoliuko palinkimo kampą arba naudojant papildomus svarmenis.