Karuselė (kortų žaidimas)

„Karuselė“ – kortų žaidimas.

Eiga

Dalijantysis padalija kiekvienam žaidėjui po 4 kortas. 8 kortos atverčiamos ant stalo. Pradeda žaidėjas, esantis dalijančiojo kairėje. Jis gali arba nukirsti kokią nors kortą nuo stalo, jei turi tokią pat rankoje, ją padėdamas ant to paties rango kortos ir paimdamas. Nukirstos kortos toliau tame padalijime nenaudojamos. Jei ant stalo yra dvi vienodos kortos, jas abi galima nukirsti iš karto. Jei ant stalo esančių kelių kortų akių suma lygi rankoje esančios kortos akių sumai, tai šias kortas taip pat galima pasiimti (pvz.: jei ant stalo yra dviakė ir penkakė, o rankoje yra septynakė, tai šias tris kortas galima pasiimti vienu ėjimu). Jei prie kurios(-ių) nors kortos pridėjus kortą, esančią rankoje, akių suma lygi rankoje esančios kitos kortos akių sumai, galima mažesniąją kortą dėti ant kortų, iš kurių susidaro ta akių suma, kuri yra rankoje, tačiau tik kitu ėjimu jas visas privaloma nuimti (pvz., ant stalo yra dviakė ir penkakė, o rankoje yra tūzas (tūzas šiame žaidime laikomas vienake) ir aštuonakė, tai galima tris kortas sudėti į vieną krūvą [2, 5 ir tūzą(1)] ir kitu ėjimu paimti nuo stalo su aštuonake). Kitas žaidėjas irgi gali kirsti šią krūvelę, jei ateina jo eilė ir jis taip pat turi aštuonakę. Ponai (valetas, dama ir karalius) nuo stalo kertami tik poromis, t. y. vienas karalius kerta vieną karalių, viena dama – vieną damą. Išimtis – jei ant stalo guli trys vienvardės kortos, pvz., vienu valetu galima nukirsti tris ant stalo gulinčius valetus ir pan. Tai būna aktualu padalijimo pabaigoje (apie tai bus vėliau). Padėjus „šluotą“, paimamos visos ant stalo esančios kortos.
Jei negalima atlikti nė vieno iš minėtų veiksmų, reikia padėti kokią nors kortą ant stalo. Po to kitas pagal laikrodžio rodyklę žaidėjas atlieka tuos pačius veiksmus. Kai visi panaudoja visas savo keturias kortas, tas pats žaidėjas padalija visiems dar po keturias, bet ant stalo daugiau kortų neatverčia. Ir taip, kol baigiasi malka. Paskutines ant stalo likusias kortas paima tas, kuris paskutinis kažką kirto. Čia ir pasireiškia poninių kortų kirtimas poromis, nes tuo atveju, jeigu žaidimo eigoje kuris nors žaidėjas nenukerta poninių kortų su „šluota“, jų visada yra porinis skaičius, ir tokia korta galima „saugoti pabaigą“, t. y. stengtis nukirsti paskutinį kartą padalijime, kad atitektų ir nenukirstosios kortos.
Baigus pirmąjį padalijimą, apskaičiuojami rezultatai, ir pradedamas antrasis. Kaip minėta, žaidžiama, kol kuris nors žaidėjas surenka daugiausia taškų (fantų), jis ir laimi partiją.
Lietuvoje dažniausiai žaidžiama poromis – du prieš du. Vienos poros žaidėjai sėdasi už stalo priešpriešiais ir nukirstas kortas deda į vieną bendrą krūvelę. Partiją laimi pora, kuri anksčiau surenka 120 taškų. Jei žaidėjų du ar trys, kiekvienas žaidžia individualiai.
Pastaba: jeigu kortų komplekte yra mažiau kaip 56 kortos, galima žaisti be kurio nors džokerio. 55 kortomis dažniausiai žaidžiama arba be 20, arba be „šluotos: (pagal išankstinį susitarimą). Tokiu atveju žaidimo pradžioje ant stalo atverčiamos ne 8, bet 7 kortos. Be “20" žaidžiama iki 90. Jei kortų tik 54, žaidžiama tik su dviem džokeriais – 15 ir 11, o ant stalo atverčiamos 6 kortos, ir žaidžiama iki 60.