google/wiki40b huggingface dataset:
Terminuoti darbo santykiai

Terminuoti darbo santykiai - darbo santykiai, apibrėžiami tam tikru terminu. Daugelyje valstybių tokie santykiai pasižymi darbuotojų teisių apsauga. Jiems skiriamas ypatingas darbo rinkos politikos dėmesys. Ribojami atvejai, kada gali būti nustatyti tokie terminuoti darbo santykiai.
Valstybėse, kur darbo sutartis yra labai arti civilinės teisės ir tai laikoma civilinės sutarties rūšimi, net klausimų nekyla, kad sutarties šalys gali nustatyti terminą. Bet tada jau žiūrima į piktnaudžiavimų išvengimą, bandoma sukurti mechanizmą apibrėžiant maksimalų laikotarpį tokioms sutartims su pratęsinėjimu arba pratęsinėjimų skaičių. Toks mechanizmas yra nustatytas ir Europos Sąjungos direktyvoje, bet, jeigu mes turime terminuotas sutartis, vis tiek turime nustatyti maksimalias ribas sutartims gyvuoti, kad tos sutartys nebūtų per ilgai pratęsiamos. Tai tas griežtas apribojimas (vienų metų. - ELTA) ir yra numatytas. Kitose valstybėse jis yra 2-3 metai, ir per tą laikotarpį gali būti bet kiek pratęsinėjama. Lietuvoje siūloma nuo iki šiol galiojančių 4 mėnesių iki 2 numatyti visiems darbuotojams vienodą įspėjimo terminą prieš atleidžiant iš darbo

Lietuva

Darbo sutarties terminas gali būti nustatomas iki tam tikros kalendorinės datos arba iki tam tikrų aplinkybių atsiradimo, pasikeitimo arba pasibaigimo (LR DK 110 str. 1 d.). Jeigu darbo sutartyje jos terminas nenurodytas arba netinkamai nustatytas, laikoma, kad sudaryta neterminuota darbo sutartis. Jeigu darbo sutarties terminas pasibaigė, o darbo santykiai faktiškai tęsiasi ir nė viena iš šalių iki pasibaigiant terminui nepareikalavo jos nutraukti (žr. LR DK 126 str.), laikoma, kad sutartis pratęsta neapibrėžtam laikui (LR DK 111 str. 1 d.). Terminuota darbo sutartis tampa neterminuota, kai darbo santykių buvimo laikotarpiu išnyksta aplinkybės, dėl kurių buvo apibrėžtas sutarties terminas (darbuotojas po atostogų negrįžta į darbą ir kt.).
Jeigu darbo sutartis, pasibaigus jos terminui, nepratęsiama arba nutraukiama, bet nepraėjus 1 mėnesiui nuo jos nutraukimo dienos su atleistu iš darbo darbuotoju vėl sudaroma terminuota darbo sutartis tam pačiam darbui, tai darbuotojo reikalavimu tokia sutartis pripažįstama sudaryta neapibrėžtam laikui, išskyrus šio LR DK 109 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytus atvejus. Ginčus šiuo klausimu sprendžia darbo ginčus nagrinėjantys organai. Jeigu darbo sutartis pripažįstama neterminuota, pertrauka darbe įskaičiuojama į darbuotojo nepertraukiamąjį darbo stažą toje darbovietėje.

Vokietija

Vokietijoje terminuotą darbo veiklą reglamentuoja Dalinio darbo ir terminuoto darbo nustatymo įstatymas (vok. Teilzeit- und Befristungsgesetz).
Virgilijus Vladislovas Bulovas

Biografija

1955 m. baigė Kauno Aušros berniukų gimnaziją, 1960 m. Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektrotechnikas; specialybė – kompiuteriai. 1975 m. technikos mokslų daktaras.
1958 m. Kauno klinikinės ligoninės rentgenotechnikas. 1960 m. Kauno politechnikos instituto asistentas, 1962 m. vyr. dėstytojas. 1968 m. KPI Automatikos ir skaičiavimo technikos fakulteto prodekanas, 1976–1987 m. docentas, 1987 m. Specialistų tobulinimosi fakulteto dekanas. Apie 50 mokslinių straipsnių ir knygų autorius, 2 išradimų bendraautoris.
1992–1996 m. Seimo narys, 1993–1996 m. Seimo derybų su NVS šalimis darbo grupės vadovas, 1993–1996 m. Seimo delegacijos Šiaurės Atlanto Asamblėjoje pirmininko pavaduotojas. 1993 m. valstybinės delegacijos deryboms su Rusijos Federacija vadovas.
1996 m. ir 2003–2004 m. LR vidaus reikalų ministras. 1997–2001 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Kazachstane. 2001 m. LR vidaus reikalų viceministras, 2001–2005 m. – LR VRM sekretorius, vėliau – ministro patarėjas.
1997 m. kovo–balandžio mėn. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Nuo 1963 m. TSKP narys. Vėliau – LDDP narys.
Abramovo krantas

Abramovo krantas (rus. Абрамовский берег) – dalis Mezenės įlankos (Baltoji jūra) kranto (Archangelsko sritis) nuo Mezenės upės žiočių iki Voronovo kyšulio.
Pavadinimas kilęs iš dialektinio rus. абрамок 'vėplio jauniklis'. Šiame kranto ruože pomorų verslovininkai medžiodavo metų nesulaukusius vėpliukus.
Krantą sudaro nuosėdinės uolienos, jis yra smėlinis skardis. Krantas neturi stambių įlankų, upių ir upelių žiotyse yra nedideli užutėkiai. Mūša krantą ardo maždaug 3 m/metus greičiu.
Ana Leščinska

Biografija

Ana gimė 1699 m. gegužės 25 d. Stanislovo Leščinskio ir jo žmonos Katerinos Opalinskos šeimoje. Anos vardas suteiktas senelės iš tėvo pusės, kunigaikštytės Anos Jablonovskos garbei. 1703 m. gimė Anos sesuo Marija. 1704 m. jų tėvas tapo Lenkijos karaliumi ir Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu.
Šeimoje Ana buvo tėvo numylėtinė. Gavo gerą išsilavinimą.
Mirė 1717 m. (būdama 18 metų) nuo pneumonijos Griuntalio mieste, Vokietija. Anos mirtį pagreitino prasidėjęs kraujavimas. Prie jos mirties momentu buvo sesuo.
Jan van Eyck

Janas van Eikas (Jan van Eyck, g. apie 1390 m. Maaseik – m. 1441 m. Briugėje) – olandų tapytojas.
Van Eikas siejamas su grafo Vilhelmo Olando dvaru, nes 1422 m. dirbo Hagoje mirusiam grafo broliui uzurpatoriui. Gali būti, kad jis iliuminavo ir Valandų knygą, kuri paskui buvo padalyta ir užbaigta kelių žmonių (dalis šios knygos – „Turino valandos“ – sudegė per 1911 m. gaisrą, sunaikinusį Turino karališkąją biblioteką).

Veiklos pradžia

1425 m. Janas van Eikas pradėjo dirbti Burgundijos kunigaikščio Pilypo Gerojo dvare. Jis buvo ne tik dvaro dailininkas, bet ir kunigaikščio patikėtinis, siųstas į keletą tarnybinių kelionių (siejamų su įvairiomis vedybų derybomis Ispanijoje ir Portugalijoje).
Iki 1429 m. dailininkas gyveno Lilyje, paskui Briugėje, kur nusipirko namą. Van Eikas mirė 1441 m. Briugėje.

Gento altorius

Gento altorius – didelis ir sudėtingas poliptikas (visiškai išskleistas – veik šešiolikos pėdų ilgių ir dvylikos aukščio, o sąvaras sulanksčius – aštuonių ir dvylikos pėdų). Būdingos sudėtinių dalių skirtybės. Pagal Viduramžių tradiciją toks komponavimas buvo pateisinamas (centrinė Deezės dalis dedama viršuje, o Rojaus scenos – apačioje).
Kai altorius suskleistas, matyti išorinėje dalyje pavaizduotas „Apreiškimas Švč. Mergelei Marijai“, po juo – donaturių ir jų šventųjų globėjų portretai. Pačiame viršuje – keturios nedidelės sibilių ir pranašų figūros su tekstais ant vilnijančių kaspinų. Altoriui būdingas skirtingas įvairių figūrų mastelis: trijuose išorinių sąvarų sluoksniuose jis pasikeičia ne mažiau kaip keturis kartus, tokie pat neatitikimai pastebimi ir vidinio paveikslo viršūnėje bei apatinėje dalyje.

Arnolfinių portretas

„Arnolfinių portretas“ yra vienas garsiausių ankstyvojo Nyderlandų meno pavyzdžių. Italų pirklys pavaizduotas iškilmingiausią priesaikos akimirką (tai patvirtina virš jo galvos uždegta žvakė, simbolizuojanti Dievo akivaizdą, prie jaunosios žmonos kojų stovintis šunelis – ištikimybės šeimai simbolis, ir poros užnugaryje matomas vestuvių guolis). Greta ant galinės kambario sienos kabančio veidrodžio, kur atsispindi visa scena, dailininkas pasirašė kūrinį ir patvirtino savo dalyvavimą šioje ceremonijoje: Johannes de Eyck fuit hic 1434.
Teisinė atsakomybė

Teisinė atsakomybė – socialinės atsakomybės rūšis; teisės subjekto būtinybė atsakyti už savo veiką (veikimą arba neveikimą).
Teisinė atsakomybė gali būti suprantama ir kaip (teisinis) įsipareigojimas teisės subjektams garantuoti naudojimąsi savo teisėmis, atitinkamų pareigų vykdymu nurodant, kad tokių pareigų nevykdymas virs atitinkamų teisių praradimu. Taip pat atsakomybė gali būti suprantama kaip pasirengimas atsakyti už savo poelgius (L. Archangelskis), pareigos valstybei ir visuomenei suvokimas (L. S. Samoščenko), asmenybės santykis su visuomenės jai keliamais dorovės reikalavimais (Lietuviškoji tarybinė enciklopedija).
Kilus atsakomybei, gali būti taikoma (teigiama arba neigiama) sankcija. Nuo teisinės atsakomybės subjektas gali būti atleidžiamas, esant atsakomybę šalinančioms aplinkybėms (pvz., būtinoji gintis).
Teisinės atsakomybės pagrindu siekiama formuoti asmens įsitikinimą, kad jis vykdo pareigas ne dėl to, kad tokio elgesio iš jo reikalauja įstatymas, o todėl, kad pareigų vykdymu jis legalizuoja savo teises visuomenėje. Taip pat ginti, apsaugoti žmogaus teises, užtikrinti abipusę teisinių santykių dalyvių (šalių) naudos, rizikos bei žalos pusiausvyrą.

Rūšys

Pagal teisės šakas gali būti išskiriama civilinė atsakomybė, baudžiamoji atsakomybė, administracinė atsakomybė, tarptautinė atsakomybė, konstitucinė atsakomybė ir kt.
Arietė iš nykštukų šalies

Siužetas

Pasakojama apie mažyčių žmogučių šeimyną, paslapčia gyvenančią tipiškame kitos šeimos name. Jie skolinasi įprasčiausius dalykus, kad susikurtų savo jaukius namus. Kaip ir visi maži žmogučiai, Arietė, atkakli 14-metė, slepiasi, nesirodo niekam akyse, išskyrus tuos rizikingus atvejus, kai reikia išlįsti iš po grindų ir „pasiskolinti“ šiek tiek menkų atsargų, tokių kaip cukraus gabalėlių iš savo šeimininkų žmonių. Bet pagyventi į tuos namus atvykęs dvylikametis žmonių berniukas Šo vieną naktį aptinka paslaptingąją namiškę. Tarp jų užsimezga graži draugystė. Tačiau, jei kas tai pastebėtų, Arietės šeima būtų išginti iš namų, ir jiems grėstų didelis pavojus.

Atsiliepimai

Filmas „Arietė iš nykštukų šalies“ susilaukė itin gerų įvertinimų, daugiausia pagyrų teko piešimo stiliui ir muzikai. Tinklalapiai Rotten Tomatoes ir Metacritic atitinkamai filmą įvertino 94 % ir 80 balų iš 100.
„Arietė iš nykštukų šalies“ taip pat tapo pelningiausiu 2010 m. Japonijos filmu, surinkusiu apie 9,25 mlrd. jenų pajamų, o pasauliniu mastu – per 145 mln. JAV dolerių. 34-uoiuose Japonijos akademijos apdovanojimuose filmui atiteko metų animacijos apdovanojimas.
Caerau (Ely) AFC

Istorija

Klubas įsikūrė 1955 m. Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Pastaruoju metu iškopė į antros pakopos pirmenybes.
XV pasaulio moterų krepšinio čempionatas

2006 m. Pasaulio moterų krepšinio čempionatas vyko Brazilijoje, rugsėjo 12-23 dienomis. Renginio organizatoriai – Tarptautinė krepšinio federacija (FIBA) ir Brazilijos krepšinio konfederacija (Confederação Brasileira de Basketball). Čempionatas rengiamas San Paulo valstijoje, San Paulo ir Barueri arenose
Vadimas Medvedevas

Biografija

1951 m. baigęs Leningrado valstybinį universitetą, jame dirbo dėstytoju, taip pat Geležinkelio transporto inžinierių institute, Technologijos instituto katedros vedėju Leningrade. Nuo 1968 iki 1970 m. buvo TSKP Leningrado miesto komiteto sekretoriumi, nuo 1970 m. – TSKP CK propagandos skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1978 m. paskirtas TSKP CK Visuomenės mokslų akademijos rektoriumi.
Nuo 1983 iki 1986 m. vadovavo TSKP CK Mokslo ir mokymo įstaigų skyriaus vedėju. Nuo 1986 m. – TSKP CK sekretorius, kartu – TSKP CK ryšių su socialistinių šalių komunistinėmis ir darbininkų partijomis skyriaus vedėjas, nuo 1988 m. – TSKP CK Ideologinės komisijos pirmininkas. TSKP CK narys (1986–1991 m.), TSKP CK Politinio biuro narys (1988–1991 m.).
Nuo 1990 iki 1991 m. – TSRS Prezidentinės tarybos narys, TSRS Prezidento patarėjas. Nuo 1992 m. dirbo Rusijos mokslų akademijos ekonomikos institute ir „Gorbačiovo fonde".
TSRS Aukščiausiosios Tarybos 11-to šaukimo deputatas. TSRS liaudies deputatas (nuo 1989 m.). Ekonomikos mokslų daktaras (1968 m.), TSRS Mokslų akademijos narys – korespondentas (nuo 1984 m.). Virš 300 mokslinių straipsnių ekonomikos teorijos ir politikos temomis autorius.
Jevgenijus Leonovas

Biografija

1947 m. baigė Maskvos teatro studiją. 1948–1968 m. Maskvos K. Stanislavskio, 1969–1972 m. Maskvos V. Majakovskio dramos teatro, nuo 1972 m. Maskvos Lenino komjaunimo teatro (nuo 1990 m. Lenkom) aktorius.
Butrimiškės (Alovė)

Istorija

Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė, veikė parduotuvė (nuo 1950 m.), Einorių ryšių skyrius, Dušnionių girininkija.
Kalvių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Istorija

Bažnyčia pastatyta 1753 m. Kalviuose 1773 m. gyveno kunigas dominikonas, vėliau dvasininkai atvažiuodavo iš Jiezno. 1792 m. bažnyčia sudegė.
Tomo Vavžeckio ir jo žmonos Juzefos rūpesčiu 1800–1806 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Po 1870 m. gaisro atstatyta, įrengti 3 altoriai. Kunigas Feliksas Žukas pamokslus sakė lietuviškai, tačiau jam mirus, 1890–1896 m. bažnyčioje lietuviškų pamaldų nebuvo. 1897 m. kunigas Ignotas Šopara, be lenkiškų, laikė ir lietuviškas pamaldas, kurios vėliau nebuvo panaikintos. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1936 m. bažnyčia atnaujinta, rekonstruotas žibintas.
1969–1976 m. Kalviuose klebonavo Zigmas Neciunskas, 1946–1956 m. politinis kalinys (suimtas Nedzingėje).

Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, rotondos tipo, su kupolu ir cilindriniu žibintu. Prie rotondos prišlieta zakristija su prieangiu. Sienos be langų. Šalia stovi medinė varpinė. Teigiama, jog ši bažnyčia yra viena iš kelių statinių, kuri pradeda naują etapą Lietuvos architektūroje bei statybos technikoje – romantinį akmens mūro atgimimą. Sienos aptaisyti nedideliais apie 5 cm skersmens rausvos spalvos akmens skaldos gabaliukais, tad šiuo atveju akmenys gal pirmą kartą Lietuvos statybos technikos istorijoje, po kelių šimtmečių pertraukos nuo viduramžių, visu fasadų plotu eksponuoti estetiniais tikslais, o ne slėpti mūro viduje kaip užpildas. Toks fasadų aptaisymas smulkiais akmenukais yra gana retas Lietuvos architektūroje. Akmenukų skaldą sudaro skaldyti raudoni lauko rieduliai: granitas, jotnio smiltainis, Raudonasis Baltijos porfyras ir Alandų porfyras. Vietomis skalda nubyrėjusi ir užtinkuota maskuojančiu rausvu skiediniu, kuris užteptas tyčia grublėtai, kad imituotų nevienalytę skaldos faktūrą.

Šventorius

Šventoriuje palaidotas iš Kalvių parapijos kilęs kunigas Vytautas Melkūnas (1929–1990 m.).
Adolfas Butkus (1906)

Adolfas Butkus (1906 m. gruodžio 11 d. Melninkai, Kėdainių valsčius – 1996 m. liepos 7 d. Mission Viejo, Kalifornijos valstija) – Lietuvos baleto artistas.

Biografija

1925 m. Kaune lankė baleto studiją, šoko Leo Delibeso balete „Kopelija“. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą. 1935 m. lietuvių baleto trupės gastrolių Monte Karle (Monakas), Londone vadovas. 1935–1944 m. Valstybės teatro (1940–1941 m. Valstybinis dramos, operos ir baleto teatras, 1941–1944 m. Kauno didysis teatras) režisieriaus padėjėjas, baleto studijos vadovas.
Pasitraukęs į Vokietiją 1947 m. organizavo „Kopelijos“ pastatymą Augsburge, rengė baleto trupės pasirodymus lietuvių tremtinių stovyklose. Nuo 1949 m. gyveno JAV. Iki 1971 m. dirbo „People Gas“ bendrovėje, dalyvavo lietuvių kultūrinėje veikloje.
Litovskij kurjer

Litovskij kurjer, Литовский курьер (liet. Lietuvos pasiuntinys) – savaitraštis apie užsienio šalių spaudos publikacijas, einantis nuo 1995 m. kovo Vilniuje.

Istorija

Leidžiamas rusų kalba ir nuo 1997 m. lietuvių kalba. Įsteigė Valerijus Tretjakovas ir UAB „Valvivata“, leidžia UAB „Litovskij kurjer“. Tiražas 1995 m. – 17 000 egz., 1997 m. – 32 000 egz. rusų k. ir 10 000 egz. lietuvių k.
Dolyna

Istorija

Gyvenvietė žinoma nuo 979 m., Magdeburgo teisės nuo 1525 m., pakartotinai miesto teisės – nuo 1939 m.

Ekonomika

Prie Dolynos išgaunamos gamtinės dujos ir nafta. Išplėtotas gamtinių dujų perdirbimas, gelžbetonio gaminių ir konstrukcijų gamyba, siuvimo, maisto pramonė.
Stasys Jonauskas (1948)

Biografija

1970 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, 1981 m. M. Gorkio pasaulinės literatūros institute Maskvoje – Aukštuosius literatūros kursus.
Dirbo Skuodo rajono „Pabaltijo“ kolūkyje, 1967–1979 m. ir nuo 1981 m. – Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ redakcijos darbuotojas, žemės ūkio skyriaus vedėjas, nuo 1993 m. – vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas,  nuo 2004 m. redaktorius.

Kūryba

Pirmame eilėraščių rinkinyje „Didelis laukas“ žymi M. Martinaičio įtaka. Vėlesnėse knygose sukurtas savitas poetinis pasaulis, būdingas vaizdų konkretumas, objektyvus pasakojimas apie žemdirbio darbų ciklą, augalus ir gyvūnus, naudojama kontrastų poetika, mokslo žinios, ironija. Parašė eilėraščių vaikams, jo knyga išleista rusų kalba. 
Kartu su autorių kolektyvu išleido apybraižų knygą „Baltieji žirgai“ (1984 m.). Sudarė ir redagavo Skuodo rajono literatų knygą „Prie Bartuvos ir Luobos“ (1993 m.)
Devybhagavatapurana

Devybhagavatapurana (skr. देवीभागवतपुराण = Devī Bhāgavatapurāṇa-), dar žinomas kaip Šrymad Devybhagavatam – šaktistinis šventasis tekstas (purana), skirtas deivei Šaktei (Devei). Tai viena iš didžiųjų hinduistų puranų (mahapuranų), nors kitur priskiriama prie mažųjų puranų. „Devybhagavatapuranoje“ Šaktė aprašoma kaip Bhuvanešvarė (pasaulio valdovė).
Sukurta maždaug IX–XIV amžiuje. Tekstas suskirstytas į 12 skyrių, sudarytas iš 18 000 posmų. I–VI puranos dalyse pateikiamas įvairių mitų, metafizinių ištarmių bei bhaktinių tekstų mišinys. Devė aukštinama kaip praamžė tikrovė, visatos pradmuo, tiek beformė, tiek su forma, tiek nekintanti, tiek kintanti. Metafizinė Devės samprata daugiausia perteikta VII–IX dalyse, ypač tekste, vadinamame „Devygyta“, kuris paveiktas „Bhagavadgytos“. X–XII dalyse aptariama kosmologija, etiniai, liturginiai nurodymai.
5 dienų avantiūra

Siužetas

Žymus ir turtingas užsienio prodiuseris Eros Giannakakis atvyksta į Lietuvą padėti vietinei televizijai. Jo tikslas – atrinkti geriausią pretendentą vykti į europinį talentų šou. Pamatęs atrankoje jauną dainininkę Eglę, Eros įsimyli ir užsispiria siekti jos dėmesio. Problema ta, kad gražuolė turi vaikiną. Be to, vietinės televizijos prodiuserė Liepa energingai siekia užsieniečio dėmesio. Galiausiai kortas sumaišo Liepos asistentas Žiuljenas, norintis patikti turtingam Erosui. Tačiau Eros turi temperamentingą žmoną rusaitę Natali… O tikri nuotykiai prasideda tuomet, kai visus šiuos spalvingus veikėjus kažkoks paslaptingas asmuo bando įtraukti į piniginę avantiūrą, kuri neaišku kaip gali baigtis…
Juozapas Chrapovickis

Biografija

Lietuvos prokuroro Eustachijaus Chrapovickio brolis.
Prisijungė prie Targovicos konfederacijos, Nuolatinės tarybos 1793 metais kancleris.

Šeima

1791 metais vedė Heleną Hilariją Sufčinską, Lvovo vėliavininko Tomo Sufčinskio ir Marijanos Rostvorovskos dukterį.
1785 metais buvo apdovanotas Švento Stanislovo ordinu. 1786 metais tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi.
Helena Daugmaudienė

Biografija

Naujosios Akmenės Ramučių gimnazijos šauniausia direktorė.
1991 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narė. 1990–1995 m. Akmenės rajono tarybos deputatė, 2004–2005 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narė.
Mokyklos tarybos narė.
Ventos vidurupio žemuma

Ventos vidurupio žemuma – žemuma Lietuvos šiaurėje, į šiaurę nuo Žemaičių aukštumos, abipus Ventos vidurupio.
Žemumos plotas apie 3000 km². Aukštis 60-100 m. Paviršių suformavo paskutiniojo ledynmečio ledyno plaštaka, traukdamasi į šiaurę. Ji paliko skirtingo aukščio lygumų ruožus, žemėjančius iš pietų į šiaurę. Jie eina lankais, išgaubta puse atkreiptais į pietus. Kairiojoje Ventos pusėje paviršius daugiausia lygus, dešiniojoje – gūbriškos bangos ir lėkšti tarpgūbriai. Ventos slėnis negilus. Yra pelkių (Kamanos, Mūšos tyrelis), miškų.
Bangladešas

Švietimas ir mokslo įstaigos

Iki Bangladešo nepriklausomybės paskelbimo daugiau nei 85% gyventojų buvo neraštingi. Pradininis mokslas nemokamas, vidurinis ir aukštasis mokamas. Mokoma bengalų kalba. Pradinės ir vidurinės mokyklos penkiametės. Į aukštasias mokyklas mokinius rengia tarpiniai koledžai (2 m.). Yra 6 universitetai. Veikia politechnikos(3), tekstilės, odos pramonės, medicinos institutai. Be aukštųjų mokyklų, mokslo darbą dirba daugiau nei 20 mokslo įstaigų, iš kurių svarbiausios: Atominės energijos centras, Atominės energijos naudojimo žemės ūkyje tyrimo centras, Radioktyvių izotopų naudojimo medicinoje tyrimo centras, gyvulininkystės institutas (Komiloje).  Bengalų kalbą ir literatūrą tiria Bengalijos akademija (įsteigta 1955 m.). Dakoje yra didžioji biblioteka, Dakos istorijos muziejus.

Sportas

Nei vienas šalies sportininkas nėra įveikęs jokios sporto šakos olimpinio normatyvo. Olimpinėse žaidynėse šalies atstovai nuo 1984 m. pasirodo dėl specialių papildomų vietų varžybose. Bangladešas yra daugiausia turinti gyventojų šalis, kuri niekad nelaimėjo olimpinio medalio.

Šventės

Kovo 26 d. švenčiama Nepriklausomybės ir Nacionalinė diena.
Hugenotai

Hugenotai (pranc. huguenots) – XVI-XVIII a. Prancūzijos kalvinistai. Šį tikėjimą praktikavo pietų Prancūzijos kilmingoji dvasininkija ir feodalai didikai bei nemažai miestiečių. Dalis miestų buržuazijos ir amatininkų tapo hugenotais ir šiaurės Prancūzijoje. Kova tarp jų ir katalikų virto karais, kurių metu 1572 m. įvyko didelės hugenotų žudynės, vadinamos Baltramiejaus naktimi. Hugenotų ir katalikų teises sulygino Didžioji Prancūzų revoliucija.
Fiskalinė politika

Fiskalinė politika – valstybės veiksmai, darantys įtaką biudžeto formavimui, mokesčių koregavimui ar reguliuojantys valstybės skolą.
Fiskalinės politikos tikslas – reguliuoti vyriausybės išlaidas ir įplaukas. Todėl du pagrindiniai jos elementai yra išlaidos ir mokesčiai. Mokesčiai yra pagrindinis įplaukų šaltinis. Fiskalinė politika gali daryti įtaką paklausai ir ekonominės veiklos lygiui, pajamų pasiskirstymui ir būdams, kuriais vyriausybės skirsto išteklius.
Fiskaline politika siekiama sumažinti nedarbą, suaktyvinti ekonomiką (ekspansinė politika), sumažinti infliaciją (restruktyvi politika). Vykdant aktyvią fiskalinę politiką, susiduriama su įvairiomis problemomis: rezultatų vėlavimo ar visai jų nebuvimo. O vykdant ekstensyvią politiką susiduriama su biudžeto deficito problema.
Pagrindinės fiskalinės politikos priemonės yra mokesčių(T) arba vyriausybės išlaidų (G) keitimas.
Didžiausia dalis fiskalinės politikos yra mokesčių koregavimas. Valstybė kartu su fiskaline politika nuolatos vykdo monetarinę politiką. Vykdant monetarinę politiką, leidžiami pinigai ūkio augimo tendencijoms išlaikyti (subsidijuojamos įvairios ūkio šakos) ir struktūrinius svyravimus koreguoti (įvairioms ūkio šakoms suteikiamos mokestinės lengvatos). Dažnai pinigų trūkumas padengiamas išleidžiant pinigų emisiją.
Fiskalinė politika padeda stabilizuoti ūkį, jei valstybinės įstaigos gali numatyti makroekonomines tendencijas ir priimti aktyvius ir teisingus sprendimus. Dabartinė fiskalinė sistema grindžiama įdiegtais ekonominiais mechanizmais, vykdančiais ūkio automatinių stabilizatorių funkciją. Prie automatizuotų stabilizatorių priskiriami progresyviniai ir procentiniai mokesčiai, bedarbių pašalpos bei socialinės išmokos.
Dinaminis programavimas

Dinaminis programavimas – programavimo metodas, paremtas uždavinio skaidymu į mažesnes susijusias problemas, bei tų problemų sprendimų įsiminimu. Taigi laiko sąnaudos pakeičiamos atminties sąnaudomis. Jis naudojamas, kuomet „Skaldyk ir valdyk“ nėra pakankamai efektyvus. Gali būti pritaikomas įvairaus tipo uždaviniams, tačiau šio metodo taikymo galimybę pastebėti ne visuomet lengva.

Fibonačio skaičiai

Apibrėžimas: , , . Reikia apskaičiuoti -tąjį sekos narį. Rekursyvus sprendimas būtų toks:
 int Fibonacci(int n) {
   if (n < 2) {
     return 1;
   } else {
     return Fibonacci(n-1) + Fibonacci(n-2);
   }
 }
Dinamiškai galime parašyti taip:
 int Fibonacci[N];
 
 Fibonacci[0] = Fibonacci[1] = 1;
 for (int i = 2; i < N; i++) {
   Fibonacci[i] = Fibonacci[i-1] + Fibonacci[i-2];
 }
Taip gauname visas reišmes nuo  iki .
Taip pat yra algoritmas surasti tam tikrą Fibonačio skaičių:
 Fibonacci[0] := 1;
 Fibonacci[1] := 1;
 for i := 2 to n do
   begin
     tmp := Fibonacci[0];
     Fibonacci[0] := Fibonacci[1];
     Fibonacci[1] := Fibonacci[0] + tmp;
   end;
Justinava (Kėdainiai)

Kolektyviniai sodai

Justinavos kolektyviniai sodai išsidriekę šiaurės – pietų kryptimi tarp Babėnų šilo ir Nevėžio upės. Didžioji dalis yra Nevėžio slėnyje (todėl pavasarį neretai dalis sodų apsemiama, nors vietomis yra įrengtos dambos). Sodininkystė išplito sovietmečiu. Auginami vaismedžiai (obelys, vyšnios, kriaušės, slyvos), daržovės (bulvės, kopūstai, morkos ir kt.), uogos (braškės, serbentai, avietės). Dauguma sodo namelių nedideli, sklypai tvoromis neatskirti. Tačiau per pastarąjį dešimtmetį Justinava formuojasi kaip atskira gyvenama miesto dalis: dalis gyventojų lieka gyventi žiemą, sodo nameliai perstatomi į gyvenamuosius namus, sklypai aptveriami, statomi ūkiniai pastatai. Sovietmečiu Justinavos soduose veikė profilaktoriumas.