google/wiki40b huggingface dataset:
Mfekanė

Prielaidos

Mfekanės pradžia buvo dabartinės Pietų Afrikos Respublikos rytinėje pakrantėje. Manoma, kad introdukavus kukurūzus, vietos gyventojų skaičius ėmė labai sparčiai augti, kas sukėlė disbalansą su gyventojais, gyvenusiais giliau žemyne. Gausėjantys gyventojai skatino migracijas į rečiau gyvenamus regionus.
XVIII a. II pusėje teritorijoje susiformavo du svarbūs politiniai junginiai. Pietuose, prie Tugela upės buvo Mtetva valstybė, o šiaurėje Pongola upės - Ndvandve valstybė. Jos kariavo tarpusavyje. Svarbiausi susidūrimai įvyko valdant dviem didiesiems valdovams: Dingisvajo (1780-1817) ir Zvidei (1758 - 1825). Dingisvajo 1817 m. žuvus, Mtetva subyrėjo, ir jos vietoje atsiradusį vakuumą užpildė zulų vadovaujama Zulų Karalystė.

Raida

Zulų karalystės valdovu tapo buvęs Mtetvos generolas Šaka Zulu, kuris labai greitai konsolidavo valdžią ir reorganizavo armiją. Kariuomenėje buvo įvesta griežta disciplina, atsirado specializuotos kariuomenės būriai impis, rikiuotė, pradėti naudoti nauji ginklai - ietis iklva, kuri ne metama, o bedžiama, pailgas stiprus skydas. Tai suteikė zulu armijai pranašumų prieš priešus.

Mzilikazis

1823 m. Zulu imperijoje įvykus neramumams, generolas Mzilikazis sukilo prieš Šakos valdžią ir išsivedė Kumalo klaną į šiaurę. Po ilgų klajonių apie 1837-38 m. jis pasiekė dabartinės Zimbabvės teritoriją, kur sunaikino Rozvių imperiją ir įkūrė Matabele valstybę su sostine Bulavajo. Ji buvo pietvakarinėje dabartinės Zimbabvės dalyje.

Basoto

Ngunių tarpusavio karų ir migracijų fone gretimos tautos (ne nguniai) buvo priverstos konsoliduotis. Tai padarė basoto, kurie, vadovaujant karaliui Mošoešoe I apie 1818 m. įkūrė basotų valstybę, dabartinio Lesoto pirmtakę.
Dalis basoto, vadovaujami Sebitvane, pasivadinę kololo, migravo tiesiai į šiaurę, kur apie 1826 m. pasiekė dabartinės Zambijos teritorijoje buvusią lozi valstybę Alujaną. Alujana buvo nugalėta, o Sebitvane įsitvirtino jos soste.
Mantas Kalnietis

Biografija

Mokėsi VDU gimnazijoje. Karjerą pradėjo Kauno „Žalgirio-A. Sabonio mokyklos“ komandoje, o 2006 m. vasario mėn. pakviestas į pagrindinę komandos sudėtį. 2010 m. gruodžio pabaigoje pratęsė sutartį 3 metams su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2012 m. spalio 5 d. pasirašė trejų metų sutartį su Rusijos Krasnodaro „Lokomotiv-Kuban“ klubu. 2015 m. kovo pabaigoje klubas nutraukė sutartį su žaidėju, motyvuodamas žaidėjo patirta trauma, dėl kurios jis buvo priverstas anksčiau baigti sezoną.
2015 m. liepos 17 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu. 2016 m. sausio pabaigoje persikėlė į Italijos Milano „EA7 Emporio Armani“ klubą, su kuriuo pasirašė 1,5 metų sutartį. 2018 m. liepos 24 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Prancūzijos Vilerbano „ASVEL“ klubu.
2006 m. debiutavo Lietuvos nacionalinėje vyrų krepšinio rinktinėje. Pasaulio krepšinio čempionate Japonijoje su rinktine užėmė 7 vietą.
2009 m. VDU Ekonomikos ir vadybos fakultete baigė verslo vadybos studijas.
2009 m. rugpjūčio 7 d. susituokė su Mingaile Butkevičiūte. Ji pasirinko Kalnietės pavardę. 2010 m. gruodžio 8 d. gimė duktė Gretė. 2013 m. spalio 24 d. susilaukė sūnaus Tauro.2016 m. vasario 11 d. gimė dukra Marta.
Japonijos turto kainų burbulas

Japonijos turto kainų burbulas buvo ekonominis burbulas pūtęsis nuo 1986 m. iki 1991 m. kurio metu nekilnojamo turto bei akcijų kainos smarkiai kilo. Ši Japonijos ekonomikos griūtis nebuvo staigus sprogimas, o greičiau laipsniškas ilgo laikotarpio nuosmukis, kuris baigėsi 2003 metų pabaigoje, kuomet vertybynių popierių kainos pasiekė dugną. Vėliau įsisiūbavus pasaulinei krizei 2008 metais Japonijos biržų akcijos palietė dar žemesnę ribą. Dėl šių priežasčių 1990 - 2000 metų laikotarpis Japonijos istorijoje ekonomistų yra vadinamas prarastu dešimtmečiu.

Japonijos NT rinkos burbulas

Japonijos nekilnojamo turto kainų burbulo nesustabdomas pūtimasis truko 7-8 metus, tačiau šio burbulo sprogimo pasekmės jautėsi daugiau nei 15 metų. Šis kainų burbulas yra vienas žymiausių ekonominių burbulų pasaulio finansų istorijoje. Didžiausi nekilnojamo turto kainų pokyčiai buvo stebimi Japonijos sostinėje Tokijuje. Dirbtinai sukeltos kainos po burbulo sprogimo krito dešimtimis kartų.
Japonijoje nekilnojamo turto kainų kilimas sutapo su analogišku kainų pokyčiu vertybinių popierių rinkoje bei bendru ekonomikos kilimu. Tačiau stabtelėjus ekonomikos kilimui, nekilnojamo turto rinka bei vertybinių popierių birža pradėjo strimgalviais ristis žemyn. Visas NT (tiek komercinės paskirties, tiek gyvenamasis būstas) buvo pervertintas tokiu laipsniu, kad kritimo nebegalėjo sustabdyti jokie fundamentalūs ekonominiai rodikliai ar rinkos dalyvių lūkesčiai.
Atvirkštinis elementas

Atvirkštinis elementas – abstrakčioje algebroje ši sąvoka apibendrina neigimo koncepciją sudėties bei daugybos operacijų atžvilgiu.

Apibrėžimas

Tegu  yra aibė, kurioje apibrėžta dvinarė operacija . Tegu  ir  - bet kurie tos aibės elementai, o  - vienetinis elementas. Tada, jei lygtis  yra teisinga, sakoma, kad elementas  yra atvirkštinis elementui  iš kairės, o  - atvirkštinis elementui  iš dešinės.
Elementas, atvirkštinis ir iš kairės, ir iš dešinės, t. y., jei teisinga lygtis , vadinamas tiesiog atvirkštiniu elementu ir dažnai žymimas .
Pastaba: Bendruoju atveju, tas pats elementas  gali turėti kelis atvirkštinius iš kairės bei kelis atvirkštinius iš dešinės elementus - ir šios dvi jų grupės nebūtinai turi kirstis.
Riverslėjus

Istorija

Fosilijos buvo atrastos 1901 m. Nustatyta, kad 100 km² plote yra išlikusių priešistorinių žinduolių, paukščių, roplių, amfibijų ir žuvų fosilijų liekanų. Fosilijos yra neįprastos tuom, kad jos randamos minkštose gėlavandenėse klintyse, kurios dar nebuvo paveiktos slėgio, tad fosilijos yra išlaikiusios savo erdvinę struktūrą.
1994 m. UNESCO šią vietovę įtraukė į pasaulio paveldo sąrašą.
Adalis

Istorija

Kuomet Etiopijos imperatorius Ješakas I nukariavo galingą Ifato sultonatą, paskutiniojo sultono sūnus Sabiradinas pabėgo į Jemeną. 1415 m. jis grįžo ir įtvirtino savo Valašma dinastiją Zeiloje. Tai buvo laikoma Ifato atkūrimu, nors naujasis sultonatas buvo vadinamas Adaliu. Adalis tapo svarbiausiu musulmonų kovos prieš krikščionis centru.
Tuo metu stipri Etiopijos imperija buvo reali grėsmė sultonato išlikimui, ir karai vyko nuolat. Prie neramumų prisidėjo ir tai, kad XVI a. pradžioje portugalai nusiaubė regiono pakrantes, sudegindami laivus.
Tik valdant Ahmedudinui (1433–1445), kuomet Etiopija laikinai nusilpo, Adalis galutinai susigrąžino daugumą Ifato valdytų teritorijų. Sostinė buvo perkelta į Dekero miestą krašto gilumoje, kad būtų lengviau gintis nuo etiopų. Sultonas žuvo mūšyje su Etiopija, kuomet bandė juos išguiti iš Davaro.
1518 m. šalyje prasidėjo pilietinis karas. Dekere įsitvirtino uzurpoatorius iš Karanlės giminės, tuo tarpu Valašmos dinastijos sultonas būsimasis sultonas Abu Bakras 1520 m. sustiprino Hararą ir padarė jį savo sostine. 1526 m. jam mirus, jo brolis Umardinas tapo marionete imamo Ahmedo Gurėjaus rankose. Tačiau situacija nepatenkintas pirklių ir kareivių sluoksnis augo. Jie rėmė savo lyderį Adalio imamą Ahmadą ibn Ibrihimą al-Ghazį, kuris iš Hararo pradėjo savo užkariavimus, kurdamas galingą imperiją. Šių Etiopijos-Adalio karų metu Adalis laikinai užėmė visą Etiopiją, ir tik Portugalų pajėgos sugebėjo jį sustabdyti. Šie žygiai žinomi kaip Etiopijos užkariavimas, Futuh al Habash.
Sultonatas žlugo 1559 m., kuomet mūšyje su Etiopija žuvo paskutinis sultonas Barakatas. Tačiau Etiopijai nebepavyko dar kartą užvaldyti šių teritorijų, nes tiek ją, tiek Adalį nusiaubė nauji užkariautojai – pagonys oromai. Adalio valstybingumas Harare buvo trumpam atkurtas kaip Hararo sultonatas, kuris teegzistavo 18 m.
Lietuvos futbolo varžybos 2019 m.

Pareiškėjai

Paraiškas padavė licencijavimuisi:
Klaipėdos „Atlantas“ – Jonavos „Jonava“ – Kauno „Kauno Žalgiris“ – Palangos „Palanga“ – Kauno „Stumbras“ – Marijampolės „Sūduva“ – FK „Trakai“ – Vilniaus „Žalgiris“, bei 2018 m. Pirmos lygos dalyviai FK Panevėžys ir DFK Dainava.

Galutinis dalyvių skaičius

Galutinį 2019 m. A lygos dalyvių skaičių nustatė LFF Vykdomasis komitetas, įvertinęs klubų licencijavimo ir sportinius klubų rezultatus.
2019 m. vasario 19 d. 10 valandą posėdį pradėjo LFF Vykdomasis komitetas. Keliolikos klausimų posėdžio darbotvarkėje vienas įdomiausių klausimų buvo "dėl 2019 m. Lietuvos A lygos sezone dalyvausiančių komandų skaičiaus". Galiausiai patvirtinta, kad dalyvaus aštuonios ekipos.Vilniaus „Žalgiris“, Marijampolės „Sūduva“, „Kauno Žalgiris“, Kauno „Stumbras“, „Panevėžys“, „Riteriai“ („Trakai“), „Palanga“ ir „Atlantas“.
Italikai

Italikai – antikinės tautos, gyvenusios dabartinės Italijos teritorijoje ir kalbėjusios keletu artimai susijusių kalbų, iš kurių geriausiai žinoma yra lotynų kalba. Be lotynų kalbos italikai taip pat kalbėjo oskų, umbrų, faliskų ir kitomis kalbomis, kurias visas su laiku išstūmė lotynų kalba. Vis dėlto lotynų kalboje yra nemažai skolinių iš kitų italikų kalbų.

Italikų atsiradimas

Spėjama, kad italikų protėvynė buvusi aukštutinio Dunojaus baseine ir siekusi rytines Alpių kalnų pašlaites. Artimiausi italikų kaimynai anuomet buvo germanai ir keltai, o tolimesni – graikai ir ilyrai. Tokias išvadas leidžia daryti jų kalbų palyginimas. Apie 2000 m. pr. m. e. prasidėjo italikų migracijos. Pasinaudodami rytinių Alpių kalnų perėjomis, jie įkeliavo į Apeninų pusiasalį. Pradžioje jie įsikūrė Po upės baseine (Lombardijos žemumoje), o apie 1000 m. pr. m. e. jiems jau priklausė ne tik Lombardijos žemuma, bet ir žymi vidurinės Italijos dalis. Italikai buvo susiskirstę į daug genčių; žymiausios jų buvo lotynai, umbrai, oskai. Visų stipriausia buvo lotynų kiltis. Ji apsigyveno Tibro upės slėniuose, įkūrė Romos miestą ir vėliau nukariavo ir sujungė į vieną valstybę ne tik visas italikų, bet ir svetimas gentis. Nuo Romos miesto lotynai gavo romėnų pavadinimą, o vėliau ir visus italikus imta vadinti romėnais. Italikai, atkeliavę į Apeninų pusiasalį, pietinėje jo dalyje ir Sicilijoje rado graikų kolonijas, o vidurinėje pusiasalio dalyje – senuosius krašto gyventojus etruskus, Herodotas juos vadino tirėnais. Spėjama, kad patys etruskai save vadino rasenais.

Kultūra

Archeologų iškasenos rodo, kad etruskai buvo gana aukštos kultūros tauta. Rasta daug turtingų miestų griuvėsių, apie 10 000 rašto paminklų, meno kūrinių liekanų. Iškasenos rodo, kad etruskai gerai mokėjo žemės darbus ir kad jų krašte klestėjo amatai ir prekyba. Etruskų amatininkai sugebėjo gaminti gražių varinių ir geležinių ginklų, indų, papuošalų. Randama daug įvairiais papuošalais išpuoštų indų, statulų, o griuvėsiuose – daug freskų, vaizduojančių etruskų gyvenimą, darbus, pasilinksminimus. Etruskai garsėjo ne tik kaip prekybininkai, bet ir kaip jūrų piratai. Jų teritorijoje buvo rasta daug daiktų iš tolimiausių kraštų. Pažymėtini gintaro vėriniai iš Pabaltijo. Atliekant kasinėjimus Vulčio mieste, buvo rasta apie 20 000 graikiškų indų.
Mumbajaus universitetas

Istorija

Įkurtas 1857 m. anglų valdžios kaip Londono universiteto filialas. Nuo 1950 m. federalinis universitetas. Universiteto prezidentas yra Maharaštros gubernatorius.
Klaipėdos kartono tara

UAB „Klaipėdos kartono tara“ - kartono tarą gaminanti įmonė. Įmonė turi gamyklą Klaipėdoje.

Istorija

UAB „Klaipėdos kartono tara“ įkurta 2001 metų gruodžio mėnesį. Pagrindinė įmonės veiklos kryptis - gofro kartono pakuočių, skirtų transportavimui, prekyba. Sėkminga prekyba paskatino įgyvendinti žymiai rimtesnį projektą - gofro kartono gaminių pagaminimą ir pardavimą.
2003 metais Klaipėdos mieste UAB „Klaipėdos kartono tara“ įsigijo iš AB „Lietuvos tara“ filialo gofro kartono taros gamybos kompleksą ir pradėjo gaminti bei pardavinėti 3-5 sluoksnių B,C ; BB ir BC gofro kartono pakuotes.
2007 metais įmonė, suprasdama, kad naudojant pasenusius ir nusidėvėjusius įrengimus sunku įsitvirtinti rinkoje, savo strategine kryptimi pasirinko laipsnišką gamybos modernizavimą. Atnaujinti įrengimai leistų didinti našumą ir gerinti kokybę bei trumpinti pagaminimo terminus.
Kobilin Božimų Šv. Stanislavo bažnyčia

Istorija

1420 m. dabartinės bažnyčios vietoje buvo pastatyta pirmoji mūrinė koplyčia, kuri stovėjo iki 1662 metų. 1662 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, kuri stovėjo iki 1740 metų. 1740 m. Bresto kanauninkas Szymon Zalewski inicijavo naujos medinės bažnyčios statybas. 1743 m. spalio 20 m. nauja bažnyčia buvo pašventinta. 1898-1904 m. pastatyta nauja mūrinė neogotikinė bažnyčia, kurios architektas buvo Franciszek Przecławski. 1910 m. rugpjūčio 21 d. nauja bažnyčia buvo pašventinta. 1944 m. rugpjūčio 11 d. vokiečiai susprogdino dalį bažnyčios, kuri buvo atstatyta 1947 metais. 1988 m. rugsėjo 23 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1995-2000 m. atnaujintas bažnyčios altorius.
Vasario 6

Vardadieniai

Alkanta – Alkantas – Alkantė – Alkis – Alkmena – Alkmenas – Alkmenė – Darata – Dora – Doras – Dorė – Dorys – Dorotė – Dorotėja – Dorotėjas – Paulius – Povilas – Titas – Tušė – Tužė – Urtė – Živilė – Žyvilė
Oskarshamns AIK

Istorija

Klubo ištakos siekia 1924 m. Žaisdavo žemesniuose divizionuose.
Jadvyga Gervytė-Tvarijonavičienė

Jadvyga Gervytė-Tvarijonavičienė (g. 1938 m. gegužės 18 d. Žliobiškiuose, Viešintų valsčius) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.

Biografija

1964 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Juozas Balčikonis, Vladas Daujotas. 1964–1974 m. dirbo Panevėžio „Lino“, Vilniaus „Dailės“ kombinatuose.

Kūryba

Sukūrė dekoratyvinių audinių projektų pramoninei gamybai, sienų ir grindų rištinių kilimų, batikos, gobelenų („Žalias langas“ 1970 m., „Ryto rasos“ 1974 m., „Ruduo“ 1978, „Obuoliai“ 1982 m.), monumentalių dekoratyvinių gobelenų visuomeninių pastatų interjerams („Laukai laukeliai“ 1976 m., Satkūnų kultūros namuose, Panevėžio raj., „Lietuva“, sanatorijoje „Lietuva“, Druskininkai 1980 m., „Tulpės“ Klaipėdos santuokų rūmuose, 1985 m., „Vėliavos“ su N. Žeberskyte, radijo gamykloje „Banga“ Kaune 1988–1989 m.). Viena pirmųjų pradėjo austi smulkiąją tekstilę, naudoja siuvinėjimo, aplikacijos, pynimo technikas. Dešimtame dešimtmetyje gobeleno technika išaudė 6 liturgines vėliavas Vilniaus arkikatedrai ir Vilniaus Šv. arkangelo Rapolo bažnyčiai, išsiuvinėjo 20 vėliavų Lietuvos miestų savivaldybėms, draugijoms. Nuo 1964 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje.
Čiužiakampis

Aplinkinės gyvenvietės

ŠALČININKAI – 5 km
Pandora

Mitas

Titanas Epimetėjas buvo atsakingas už tai, kad kiekvienam gyvūnui suteiktų teigiamą bruožą. Tačiau žmogui jokių teigiamų bruožų nebeliko, ir Prometėjas, manydamas, kad žmogus yra pranašesnis už kitus gyvūnus, nusprendė, kad jis turi turėti tokį gabumą, kurio neturi jokie gyvūnai. Dėl to Prometėjas pavogė iš Dzeuso ugnį ir atidavė ją žmonėms.
Dzeusas sumanė atkeršyti Prometėjui ir žmonijai už pavogtą ugnį. Jis įsakė šlubam kalviui Hefaistui iš molio nulipdyti moterį, kuri grožiu prilygtų nemirtingai deivei, tačiau žmonių padermei atneštų nelaimę. Visi dievai ją apipylė dovanomis ir pavadino Pandora – „visų apdovanotąja”.
Dzeusas padovanojo Pandorą ne įžvalgiajam Prometėjui, o jo lėtapėdžiui broliui Epimetėjui (jo vardas reiškia „vėluojantis mąstyti”). Prometėjas perspėjo brolį, kad nepriimtų jokios dovanos iš Dzeuso. Bet Epimetėją taip pakerėjo Pandoros grožis, kad jis paėmė ją į žmonas.
Epimetėjas padėjo broliui dalyti žmonijai įvairias dovanas. Jo namuose stovėjo aklinai uždarytas indas, kuriame tūnojo visos ligos, senatvė ir ydos. Prometėjas ir Epimetėjas laikė visa tai kuo toliau nuo žmonių.
Pandorai knietėjo sužinoti, kas tame inde. Ir vieną dieną, nebesitverdama smalsumu, ji atvožė dangtį. Visi žmonijos prakeikimai išlėkė lauk, pripildydami žmonių gyvenimus kančių ir negandų. 
Kai Pandora išsigandusi užtrenkė dangtį, indo dugne liko tik Viltis, kuri prašėsi išleidžiama. Išgirdo Pandora jos tylų, liūdną prašymą ir išleido Viltį į pasaulį guosti žmonijos.
Filipinų regionai ir provincijos

Filipinai yra pasidaliję į tris salų grupes: Lusono, Visajų ir Mindanao. Šios yra skirstomos į 17 regionų, 81 provinciją, 136 miestus, 1494 savivaldybes.
Ugnies Žemės provincija (Čilė)

Geografija

Paviršius kalnuotas, išraižytas įlankų. Gausu miškų. Priklauso dalis Fagnano ežero, teka Asopardo upė.
Provincijoje yra Jendegajos nacionalinis parkas.
Sokulkos apskritis (1807–1939)

Istorija

Apskritis buvo įkurta 1807 m., kai po Tilžės taikos visa apskrities teritorija, iki taikos pasirašymo priklausiusi Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos, Balstogės departamentui, atiteko Rusijos imperijai ir buvo prijungta prie naujai sudarytos Balstogės srities. 1842 m. panaikinus Balstogės sritį apskritis buvo prijungta prie Gardino gubernijos. 1915 m. apskritį užėmė Vokietijos imperija ir prijungė prie Oberosto Balstogės-Gardino srities.
Po I pasaulinio karo apskritis tapo Lenkijos, Balstogės vaivadijos dalimi. 1918 m. gruodžio 18 d. susikūrė apskrities vadovybė, kurią sudarė du žydai ir likę rusai. Nuo 1927 m. apskritį sudarė 12 valsčių ir trys miestai. Apskrities plotas sudarė 0,6% visos Lenkijos teritorijos ir 8,96% Balstogės vaivadijos teritorijos. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį apskrities šiaurinės dalies valsčiai buvo priskirti Lietuvos Respublikai. 1939 m. apskritį okupavo Tarybų Sąjunga ir priskyrė ją Baltarusijos TSR, Balstogės srities kur vietoje apskrities buvo įkurti keli atskiri rajonai. Po II pasaulinio karo, nuo 1945 m. egzistuoja naujai sukurta Sokulkos apskritis.

Suskirtsymas

1913 m. apskrityje buvo 13 valsčių: Bagnų valsčius (centras Domuratai), Gžebenių valsčius (centras Naujadvaris), Zubžicos valsčius (centras Babikiai), Kamionkos valsčius (centras Janovščizna), Kamenos valsčius (centras Stockas), Kruglanų valsčius (centras Kužnica), Makovlanų valsčius (centras Sidra), Nova Volos valsčius, Ostrovo valsčius, Ostrogorkos valsčius, Romanovo valsčius, Trofimuvkos valsčius ir Černoveco valsčius.

Gyventojai

Pagal 1897 m. surašymo duomenis, apskrityje gyveno 110 545 gyventojai. Sokulkos mieste gyveno 7 598 žmonės, 3 880 Vasilkuve, 1 988 Dambravoje, 683 Koricine, 1 346 Kužnicoje, 1 300 Naujadvaryje, 1 462 Adelske, 3 203 Suchovoloje ir 2 296 Januve.
AGM-158 JASSM

AGM-158 JASSM – JAV sparnuotoji raketa (gamina bendrovė „Lockheed Martin“). Raketoje naudojamas ekonomiškesnis variklis „Williams International F-107-WR-105“. Raketa gali pasiekti už 980 kilometrų nuo paleidimo vietos esančius taikinius. Įprastinių JASSM-ER sparnuotųjų raketų veikimo nuotolis neviršija 370 km. Nuo šio modelio AGM-158 JASSM skiriasi padidinta degalų bakų talpa. 1 toną sverianti AGM-158 JASSM-ER raketa gali gabenti iki 450 kg masės kovinę galvutę.
Iki šio laiko JAV karinės oro pajėgos yra užsakiusios 1200 JASSM tipo raketų, kurias gali naudoti naikintuvai F-15, F-16, F/A-18 ir bombonešiai B-1B, B-52 ir B-2.
Kokimbas

Etimologija

Vieni tyrinėtojai teigia, kad pavadinimas isp. Coquimbo kilęs iš keč. coquimpu 'ramių vandenų vieta', kurį atnešė senieji vietiniai gyventojai (čangai ir diagitai), gyvenantys pakrantėse.

Kiti tyrėjai tvirtina, kad pavadinimas galėjo kilti iš žodžio Cuquimbu, kuriuo vadino Elkio slėnį ir visą teritoriją, kuri dabar vadinama Elkio provincija.

Ekonomika

Dabar miestas yra sparčiai besiplečiantis pramonės ir laivybos centras. Pvz., nuo 1992 iki 2002 m. ekonomika paaugo 32,8%.

Per uostą eksportuojami vaisiai, varis ir regione auginamas vynas.
Nesenai imtas vystyti turizmas. Per Kokimbą susisiekiama su piečiau esančiais pakrantės miesteliais Guanagerosu (Guanaqueros) ir Tongojumi (Tongoy).

Istorija

Kokimbo pavadinimas pirmą kartą paminėtas 1553 m. Pedro de Sjesos de Leono (Pedro de Cieza de León) knygoje „Peru kronika“ (Parte Primera de la Crónica del Perú):
«Netoli tos nerijos yra Kokimbo uostas, tarp kurio ir nerijos yra septynios salos. Uostas yra 29 ½ laipsnių platumoje.»
Dabartinio miesto teritorijoje anksčiau gyveno indėnai, įlankoje žvejodavo. Pedras de Valdivija, ekspedicijos metu keliaudamas šia pakrante į būsimą Santjagą, 1550 m. laiške karaliui Karoliui V rašė, kad ši vieta labai tinka uostui.

Pakrantės privalumus laivų žurnaluose aprašė ir to meto šturmanai ir korsarai, pvz., Frensis Dreikas (1578 m.), Bartholomew Sharp (buvo išsilaipinęs 1680 m.), Edward Davis (1686 m.).
Kiek žinoma, pirmoji žemių, kuriose vėliau įsikūrė uostas, savininkė buvo Izabela Beatrisė Kolja (Isabel Beatriz Colla). Vėliau La Serenos municipaliteto raštininkas Bernardas Alvaresas de Tobaras (Bernardo Álvarez de Tobar) kreipėsi į karališkąjį teismą, kad teises į šias žemes perduotų jam dėl jo santuokos su donja Izabela. Po keleto metų šias žemes ėmė valdyti Agustinas Alvaresas de Tobaras (Agustina Álvarez de Tobar), kuris 1670 m. dalį žemių pardavė Chuanui Alvaresui y Aljendei (Juan Álvarez y Allende). O pastarasis 1710 m. pardavė dalį žemių vienuolynui.
XIX a. pradžioje Kokimbas buvo nedidelė žvejų gyvenvietė. Vėliau nutiestas geležinkelis, jungęs kasyklas ir vario lydyklas su uostu, paskatino miesto susiformavimą. 1867 m. gegužės 5 d. buvo įkurtas Kokimbo municipalitetas, kurio pirmuoju alkaldu tapo Chosė Choakinas Edvardsas Osandonas (José Joaquín Edwards Ossandón).

1879 m. rugsėjo 4 d. gyvenvietė gavo miesto teises, tuo metu Čilės prezidentas buvo Aníbal Pinto.
1922 m. miestas nukentėjo nuo cunamio, kuris kilo dėl žemės drebėjimo Atakamos provincijoje. Drebėjimas buvo 7 balų pagal Richterio skalę, žuvo šimtai žmonių.
1931 m. mieste sukilo laivyno eskadra, kuri stovėjo uoste. Ją bombardavo Čilės oro pajėgų bombonešiai, bazavęsi gretimo Ovaljės miesto Tukio aerodrome.
Išminuotojų būrys (filmas)

Siužetas

Elitinis išminuotojų būrys tarnauja Irake. Iki kontrakto pabaigos likus mažiau keturiasdešimt dienų, būrys atsiduria viename mieste, kuriame kiekvienas sutiktas – potencialus priešas ir šachidas, kiekvienas daiktas gali būti užmaskuota bomba…
Rogavka

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1573 metais. Pirmoji cerkvė pastatyta apie 1646 metus. 1854 m. pastatyta Rogavkos Jėzaus Kristaus cerkvė, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1996 m. įkurta Rogavkos Jėzaus Kristaus parapija.
Marienburgo apgultis (1410)

{{Infobox karinis konfliktas | conflict =Marienburgo apgultis | image = | caption =Dabartinis Marienburgo pilies vaizdas | date =1410 m. liepos 18 – rugsėjo 19 d. | place = Marienburgas | result =Pilį lenkai nupirko 1457 m
Marienburgo apgultis buvo nesėkmingas Jogailos vadovaujamų Lenkijos-Lietuvos pajėgų bandymas užimti Teutonų ordino sostinę, Marienburgo pilį. Apgultis tęsėsi 1410 m. liepos 18 – rugsėjo 19 d.
Po Žalgirio mūšio lenkų ir lietuvių pajėgos pasiliko mūšio lauke tris dienas. Visi svarbesni žuvusieji buvo palaidoti atskiruose kapuose, o likusieji surinkti į keletą masinių kapaviečių. Ulrich von Jungingen kūnas buvo išsiųstas į Marienburgą. Istorikai yra iškėlę keletą hipotezių, kodėl taip ilgai buvo delsiama.
Po trijų dienų, 1410 m. liepos 18 d. lenkų - lietuvių kariuomenė patraukė į Marienburgą ir apsiautė jo pilį, tačiau per tris dienas Heinrich von Plauen Vyresnysis sugebėjo suorganizuoti pilies gynybą iš savanorių ir pabėgusiųjų iš mūšio. Apsiausties metu pilį bandžiusi užimti kariuomenė patyrė nuostolius ne tik mūšio metu, bet ir dėl ligų. Žinios apie pas teutonus skubančius pastiprinimus iš Vakarų ir Livonijos paskatino didįjį kunigaikštį Vytautą pasitraukti iš apsiausties. Kadangi Mažosios Lenkijos bajorija taip pat siekė baigti karą iki derliaus nuėmimo, likusiems lenkams tapo aišku, kad apsiaustis rezultatų neduos ir rugsėjo 19 d. apgultis buvo nutraukta.
Pilį lenkai nupirko 1457 metais sumokėję 190000 florenų (apie 660 kg aukso).
2010 m. žemės drebėjimas Haityje

2010 m. Haičio žemės drebėjimas – 7 balų, stipriausias per 200 metų įvykęs žemės drebėjimas Haityje. Drebėjimo epicentras – 25 km nuo šalies sostinės Port o Prenso. Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus duomenimis nukentėjo 1 000 000 žmonių, žuvo iki 316 000 žmonių.   Lietuva Haičiui paaukojo 50 000 litų.
Aušra (Kėdainiai)

Istorija

1968–1975 m. buvo Dotnuvos apylinkės centras. 1950–1992 m. centrinė kolūkio gyvenvietė. Veikia Aušros ŽŪB, dujų įrangos gamybos ir remonto bendrovė „Kiropas“.