google/wiki40b huggingface dataset:
Rogalė (Starė Juchai)

Istorija

Kaimas žinomas nuo 1552 metų, 1874 m. buvo įjungtas į naujai sukurtą Skomako (vok. Skomatzko) prūsišką valsčių, tuo pačiu priklausydamas Rytprūsių Gumbinės apygardos (vėliau Alnaštyno apygardos) Luko apskričiai.
1910 m. jame gyveno 229 gyventojai. 1933 m. jų skaičius išaugo iki 286 gyv., o 1939 m. buvo suskaičiuoti 256 kaimiečiai.
Po Antrojo pasaulinio karo visa pietinė Rytprūsių dalis, o kartu ir Rogalės kaimas, buvo priskirti Lenkijos valstybei. Iki 1998 m. jis priklausė Suvalkų vaivadijai, vėliau įjungtas į Varmijos Mozūrų vaivadijos sudėtį. Šaltyšijos centras.

Piliakalnis

Netoli nuo kaimo trobėsių, šiaurės vakariniame ežero krante iškilusi kalva – jotvingių piliakalnis. Elipsės formos viršutinė aikštelė, su 30 m x 25 m išmatavimais, buvo apsupta dvigubu pylimu. Iki mūsų dienų išliko penkių metrų pločio ir dviejų metrų aukščio viršutinis pylimas. 1956 m. vykdyti archeologiniai tyrimai parodė, kad piliakalnis atsirado ankstyvajame geležies amžiuje ir buvo naudojamas gana ilgai – net iki vėlyvųjų viduramžių.
Kokšaltau

Kokšaltau (kirg. Какшаал Тоо) – kalnagūbris Tianšanio kalnų sistemoje, driekiasi iš rytų į vakarus ~400 km ir sudaro Kirgizijos–Kinijos valstybinę sieną. Aukštis – iki 7439 m (Pergalės viršukalnė, aukščiausia Kirgizijoje).
Kalnai sudaryti iš molingų skalūnų, smiltainio, klinties, granitinių intruzijų. Būdingas aukštikalnių reljefas. Pietiniuose šlaituose plyti stepės, šiauriniuose – aukštikalnių pievos ir pievinės stepės. Yra ledynų, jų bendras plotas 983 km².
Seoul E-Land FC

Istorija

Klubas įkurtas 2014 m. pradžioje. Nuo 2014 m. žaidžia „K League 2“ pirmenybėse.
Birštonas

Gamta ir geografija

Miestas išsidėstęs 39 km į pietus nuo Kauno ir 7 km į pietryčius nuo Prienų, dešiniajame Nemuno krante, upei apsukus kilpą. Miesto šiaurėje telkšo Birštono tvenkinys, pietryčiuose stūkso Birštono piliakalnis. Į Prienus per Žvėrinčiaus mišką veda asfaltuotas pėsčiųjų ir dviratininkų kelias (10 km).
Mieste yra Nemuno kilpų regioninio parko direkcija. Į pietus ir pietvakarius nuo Birštono miesto yra Birštono Vienkiemis.

Architektūra ir kultūra

Miestas XVI a. performuotas pagal Valakų reformos metu naudotą stačiakampį planą, XVIII a. pradžioje per Šiaurės karą šią formą prarado. Čia yra Birštono Šv. Antano Paduviečio bažnyčia, paštas (LT-59009), kultūros centras, poliklinika, ambulatorija, vidurinė ir meno mokyklos, Birštono muziejus (įkurtas 1967 m.), Birštono sakralinis muziejus (įkurtas 2000 m.), senjorų rezidencija (atidaryta 2007 m.). Pietinėje miesto dalyje, prie Nemuno, yra Vytauto parkas su Vytauto kalnu (85 m aukščio). Pavasarį kartą per dvejus metus, nuo 1980 m., vyksta seniausias Lietuvoje tarptautinis džiazo festivalis „Birštonas Jazz“.
Mieste Vytauto paminklas (nuo 1998 m.; skuptorius Gediminas Jokūbonis), M. Mažvydo skulptūra (skulptorius Vl. Žuklys), „Mergaitė su dūdele“ (skulptorius R. Antinis jaunesnysis), J. Basanavičiaus paminklas J. Basanavičiaus aikštėje (1939 m., skulptorius A. Aleksandravičius), paminklas partizanams Nemuno g. (skulptorius A. Dulksnys). Birštono kultūros centre yra didžiausias Lietuvoje vitražas „Lietuva“ (plotas 142 m², autorius Vytautas Švarlys). Anglų menininkas (fotografas David Hamilton) susižavėjąs kurorto gamtos grožiu, paskyrė savo keletą hamornizuotų darbų 1985 m. Iš kurių deja tik pagal vieną fotografiją nutarimu pastatyta skulptūra Mergaitė su medūza. (skulptorius B.Vyšniauskas 1987 m.) netoli savivaldybės.
Nuo 2019 m. liepos 11 d. miestelio pietvakariniame pakraštyje oficialiai atidarytas lankytojams Birštono apžvalgos bokštas.
Privatusis kapitalas

Privatusis kapitalas (angl. Private equity) – plačiąja prasme privačiu kapitalu vadinami nuosavybės vertybiniai popieriai, kuriais nėra prekiaujama vertybinių popierių rinkoje. Tačiau šiuo metu privataus kapitalo terminu dažniausiai vadinami du tarpusavyje daugiau ar mažiau susiję verslai. Vieno jų, rizikos kapitalo (angl. venture capital), atstovai finansuoja mažas bendroves, pradedančias savo verslą, dažnai informacinių technologijų ar kitoje sparčiau augančioje srityje. Antrojo, svertinio išpirkimo (angl. Leveraged Buyout, LBO) verslo, atstovai įsigyja jau veikiančių bendrovių, turinčių stabilius pinigų srautus.
Privataus kapitalo investicijos daromos reliatyviai trumpam laikotarpiui – planuojant „išėjimą“ iš įmonės po 3–8 metų. Dėl tokio savo pobūdžio privataus kapitalo fondai suaktyvina įmonių įsigijimų ir pardavimų rinką. Dažniausiai bendrovę įsigiję privataus kapitalo fondai ją restruktūrizuoja, pertvarko – parduoda nereikalingą turtą, atskiria nepagrindinius verslus, o gautas lėšas panaudoja įmonei įsigyti pasiskolintoms lėšoms grąžinti. Dažnai privataus kapitalo fondai kartu atsiveda samdytus specialistus, kurie prisideda prie įsigytos įmonės valdymo ir veiklos vystymo.
Kita vertus, investicinių fondų struktūros (ypač vadinamųjų rizikos kapitalo fondų), duodančios ne tik finansų, bet ir vadybinį potencialą, gali būti kaip alternatyvos bankų finansavimui. Kartu su finansiniu investuotoju savininkas dalijasi ir valdymą, ir, aišku, pelną – toks modelis ypač aktualus vidutiniam verslui. Tai vienas iš rizikos valdymo mechanizmų. Dažnai finansiniai investuotojai padeda sudėlioti strategiją, padidina verslo našumą, mat ateina į kompaniją turėdami savo žinių ir patirties, kaip tą padaryti. Be to, išeidamos sugeba padidinti verslo vertę, rasti investuotojų. Savo ruožtu investuotojai į įmonę, kurioje keletą metų buvo rimtas privataus kapitalo fondas, žiūri kaip į solidesnę. Tai kaip ir papildoma garantija investuotojui.
Ides of Space

Ides of Space – Australijos indie stiliumi grojanti muzikinė grupė. Grupės muzika yra labai dažnai grojama Australijos radijo stotyse.
Kazimieras Vladislovas Sapiega

Biografija

Lietuvos garsios bajorų Sapiegų giminės atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Karūnos lauko raštininko Jono Frederiko Sapiegos (1618–1664) ir Konstancijos Gerbut antrasis sūnus. Broliai – Braclavo vaivada Mykolas Leonas ir Žemaitijos vyskupas Povilas Pranciškus Sapiega.
Mokėsi Lvovo ir Branevo jėzuitų kolegijose. Po to išvyko į kelionę po Europos šalis su tikslu tęsti mokslus. Pabuvojo Italijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje ir Nyderlanduose. Grįžęs į tėvynę 1673 metais, dalyvavo Chotyno mūšyje. 1670-ais metais pusė Alšėnų (su pilimi) perėjo valdyti Kazimierui Vladislovui Sapiegai.
1676 metais Žuravsko mūšyje Kazimieras Vladislovas Sapiega vadovavo dviem įgulom.
1683 metais buvo pasiuntiniu į seimą.
Vienos mūšio dalyvis. Vadovaujant lengvai kavalerijos įgulai, surinktos iš čerkesų, tais pačiais metais atliko žygį į Slovakiją ir Vengriją. 1685 metais gavo stalininko pagalbinio (pastalininkio) pareigybę, o 1686 m. spalį – tapo Lietuvos didžiuoju stalininku.
1686 metų gruodį Kazimieras Vladislovas Sapiega – Lietuvos dvaro paiždininkis. 1689 metų lapkritį gavo Trakų kašteliono pareigybę.
Per ATR karaliaus rinkimus 1697 metais atidavė savo balsą už Augustą Stiptujį, už ką per naujo karaliaus karūnavimą Krokuvoje 1697 m. spalio 1 d. tapo Trakų vaivada.
1699 metų pradžioje sunkiai susirgo. Mirė Kazimieras Vladislovas Sapiega 1703 m. balandžio 29 d. Kopyliuose.
Valgomasis nuosėdis

Išvaizda

Kepurėlė yra 6 – 30 cm skersmens, mėsinga, rudos spalvos. Iš pradžių pusiau apvali, vėliau iškili ir galiausiai horizontali. Jaunų grybų kepurėlės kraštai užlinkę žemyn, senų dažnai išvagoti gilių vagelių. Ant kepurėlės dažnai lieka baltai violetinių apvalkalo liekanų. Luobelė drėgnu oru lipni ir blizganti.
Kotas 10 – 25 cm ilgio, tvirtas, su storu gumbu, plaušingas baltas, arčiau kepurėlės šviesiai violetinis, nusėtas duobutėmis, apatinę dalį dengia melsvo atspalvio apvalkalo liekanos. Jauni vaiskūniai visuomet turi tankų balkšvą voratinklišką apvalkalą (šydą), kuris kepurėlę jungia su kotu. Lakšteliai mėsingi, tankūs, dantytais pakraštėliais, priaugintiniai.
Trama neįprastai kompaktišl: kepurėlės trama gelsvai pilka, koto trama melsvo atspalvio, ji yra bekvapė ir švelnaus skonio.
Spalvos ir formos kaita:
Kepurėlės spalva įvairuoja nuo rudos iki rausvai rudos su violetiniais atspalviais. Lakšteliai iš pradžių pilkšvi arba šviesiai violetiniai, vėliau tampa rausvai rudi arba tamsiai rudi. Iš pradžių labai storas koto pagrindas ilgainiui suplonėja.

Augavietė

Valgomasis nuosėdis mėgsta kalvotose arba kalnuotose vietovėse augančius lapuočių miškus, kalkingą dirvožemį. Šis šilumą mėgstantis grybas Lietuvoje sutinkamas retai.
Sezonas: rugsėjis-spalis.
Ričardas Sartatavičius

Biografija

1982 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistikos specialybę.
1980–1986 m. dirbo laikraščio „Vakarinės naujienos“ kultūros ir informacijos skyriuose, 1986–1992 m. Lietuvos televizijos reporteris, Jaunimo redakcijos redaktorius, Naujienų direkcijos vyriausias redaktorius, laidų „Labas rytas“, „Vakaro žinios“ ir „Panorama“ vedėjas, direktorius. Nuo 1993 m. – reklamos agentūros „Insarta“ savininkas ir generalinis direktorius, bendros Lietuvos, Danijos ir Liuksemburgo įmonės „Bitė GSM“ (Mobilios telekomunikacijos) konsultantas ryšiams su visuomene,  kartu ir LNK laidos „Frontas“, bei LTV laidos „Visuomenės interesas“ vedėjas. 2000 m. reklamos UAB „Baltic FCB“ generalinis direktorius, nuo 2004 m. UAB „Comliet“ pardavimų ir rinkodaros direktorius, nuo 2006 m. „BOD Group“ prekybos ir rinkodaros direktorius.
Sukūrė ir nufilmavo videofilmų. Jachta „Audra“ 1989 m. perplaukė Atlanto vandenyną maršrutu Klaipėda-Niujorkas. 2005 m. dalyvavo ekspedicijoje į Peru ir Boliviją, kuri ieškojo Mato Šalčiaus palaidojimo vietos. Kelionės metu parašė reportažų ciklą dienraščiui „Lietuvos rytas“.
Japonų tradiciniai šokiai

Tradicinis japoniškas šokis yra susiformavęs veikiamas tiek kasdienio gyvenimo, tiek religinių tradicijų. Seniausi šokiai kildinami iš kagura – teatrališkų ceremoninių šintoistinių judesių susijusių su šios religijos mitologija ir metų laikais. Šalia to, manoma, vystėsi ir su kasdieniais darbais, kaip kad ryžių sodinimu ar žvejyba, susiję šokiai; juose imituojami darbų judesiai. Tokių šokių įvairovė itin gausi, turinti regioninių atspalvių. Į Japoniją atkeliavus budizmui, formavosi ir atskira budistinių šokių kategorija. Savitus šokius taip pat turi ainu tauta ir Riūkiū salų gyventojai.
Seniausia aukštuomenės šokių rūšis yra bugaku, pasižyminti lėtais, preciziškais judesiais. Veliau atsirado no ir kabuki teatro šokiai, o XVI a. Kiote bei vėliau ir kituose miestuose pradėjo formuotis geišų atliekamų šokių žanras.
Šokiai iš Vakarų į Japoniją pasiekė po Meidži revoliucijos. Po Antro pasaulinio karo atsirado tiek iš Europos ar JAV atėjusios, tiek pačių japonų išvystytos modernaus šokio mokyklos (pavyzdžiui, butoh), išpopuliarėjo baletas.
Podagra

Podagra (gr. kojų spąstai) – liga, sukeliama purininių medžiagų apykaitos sutrikimo. Sergant šia liga, kraujyje ir kituose organizmo skysčiuose labai padidėja šlapimo rūgšties kiekis. Pirmine podagra dažniausiai serga vidutinio amžiaus vyrai, ypač mažai judantys, valgantys daug purininių medžiagų turinčio maisto (žuvų, riebios mėsos), vartojantys alkoholinius gėrimus. Podagrai atsirasti turi reikšmės ir paveldėjimas.
Antrinė podagra prasideda, apsinuodijus švinu, sergant kraujo ir kitomis ligomis. Sergant podagra, šlapimo rūgšties druskos (uratai) kaupiasi kremzlėse, sąnarių dangaluose, sausgyslėse, kauluose. Pažeidžiami sąnariai, dažniausiai pėdos didžiojo piršto antrasis sąnarys. Podagros priepuolis prasideda naktį, dažniausiai po traumos, kitos sunkios ligos (insulto, infarkto), nušalus, pervargus. Priepuolį sukelia sąnariuose nusėdę šlapimo rūgšties kristalai. Pažeistą sąnarį labai skauda, jis patinsta, parausta. Ligonį krečia šaltis, temperatūra pakyla iki 38–40 laipsnių. Priepuolis paprastai trunka keliolika valandų, kartais kelias dienas, vis kartojasi. Sąnarys deformuojasi, sutrinka jo judrumas.
Ausų kaušeliuose, akių vokuose, audiniuose apie pažeistus sąnarius susidaro podagriniai mazgeliai – šlapimo rūgšties druskų sankaupos. Ilgainiui šių vietų oda atrofuojasi, prakiūra.
Podagra gydoma dieta, skausmą raminančiais, priešuždegiminiais ir kitais vaistais, fizioterapijos priemonėmis. Padeda gydymas kurorte.
Ligos negydant vystosi lėtinė podagra su nuolatiniais sąnarių skausmais, deformacijomis. Susidarę podagriniai mazgeliai gali suardyti sąnarį. Podagra pažeidžia inkstus – vystosi akmenligė, inkstų uždegimas, ilgainiui galintys progresuoti iki lėtinio inkstų nepakankamumo.
Dosonas

Istorija

Miestas įkurtas 1896 m. kaip aukso kasėjų gyvenvietė. XIX a. pab. – XX a. pr. Dosonas buvo svarbiausias Klondaiko aukso karštligės centras.
Nuo 1903 m. turi miesto statusą.
Dabar senosios aukso kasyklos ir aukso kasėjų namai tapę turistiniu traukos objektu.
2015 m. Formulės 1 sezonas

Prieš sezoną

„Sauber“ komandai priešsezoninis pasiruošimas buvo sutrikdytas teisinių ginčų tarp buvusio piloto Giedo van der Garde, kuris teigė, kad komanda neteisėtai nutraukė sutartį, pasirašytą 2014 m. birželį. Australijos teismo nutartis buvo palanki olandui, tad komanda buvo priversta rinktis, kurį iš esamų lenktynininkų pakeisti. Prieš pat kvalifikacinius važiavimus Australijoje olandas pranešė, kad laikinai pasitraukia iš kovos dėl komandos lenktynininko vietos ir leidžia ekipai dalyvauti įprastinėje pilotų sudėtyje.
Dvi savaites iki sezono pradžios „McLaren“ lenktynininkas Fernando Alonso bandymuose patyrė avariją. Po jos medikai rekomendavo ispanui pailsėti ir nelenktyniauti Australijoje. Jį pakeitė danas K. Magnussen.

Australijos GP

Pirmose lenktynėse Australijoje dominavo Mercedes lenktynininkai – iš pirmos vietos startavęs L. Hamilton pelnė pirmąją pergalę 2015 m. Jo komandos draugas N. Rosberg liko antras. Trečią vietą pelnė vokietis S. Vettel su Ferrari. Jis tai padarė savo debiutinėse lenktynėse su šia ekipa. Visu ratu buvo aplenktas šeštoje vietoje finišo liniją kirtęs australas D. Ricciardo su Red Bull komanda. Šis australas šiose lenktynėse panaudojo savo antrąją galios jėgainę (iš sezone leidžiamų naudoti 4).

Malaizijos GP

Antrose lenktynėse Malaizijoje netikėtai pergalę pelnė vokeitis S. Vettel su Ferrari. Abu Mercedes lenktynininkai tenkinosi antra ir trečia vietomis. Kitas Ferrari atstovas suomis Kimi Raikkonen finišo liniją kirto ketvirtas, nors starte stovėjo 11 vietoje. Malaizijos lenktynėse startavo Manor-Marussia ekipa – Australijoje jie nepasirodė trasoje nė karto. Šį kartą starte stovėjo tik vienas ispanas Roberto Merhi. Jis pasiekė finišą, nors nuo nugalėtojo atsiliko 3 ratais.
Po šių lenktynių pirmoje vietoje yra britas L. Hamilton, nuo jo 3 taškais atsilieka S. Vettel.

Kinijos GP

Lenktynėse Kinijoje pirmas dvi starto vietas užėmė Mercedes pora – L. Hamilton ir N. Rosberg. Trečias startavo vokietis S. Vettel. Pirmasis trejetas nepakito iki pat finišo – S. Vettel nuo nugalėtojo atsiliko 3 s. Ketvirtas finišą pasiekė 6 vietoje startavęs suomis Kimi Raikkonen.
L. Hamilton persvara prieš S. Vettel padidėjo iki 13 taškų.
Marso geologija

Vulkanizmas

Marse atrastas didžiausias Saulės sistemoje vulkanas – Olimpo Kalnas, kurio aukštis 27 kilometrai.
Kaagvasu departamentas

Geografija

Kaagvasu departamentas yra išsidėstęs Paranenijos gamtinio regiono centrinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su San Pedro ir Kanindeju departamentais, rytuose – su Aukštutinės Paranos departamentu, pietuose – su Gvairos ir Kaasapos departamentais, vakaruose – Kordiljeros ir Paragvari departamentais.
Departamentą iš šiaurės į pietus kerta Kaagvasu Kordiljera, sudaryta iš mažesnių aukštumų. Jos aukštis siekia iki 250 m. Į vakarus ir į šiaurę nuo jos būdingos lygumos ir ganyklos, o rytuose paviršius aukštesnis, gausiai apaugęs miškais.
Į vakarus nuo Kaagvasu Kordiljeros esančios upės priklauso Paragvajaus baseinui (Tebikvari Mi, Tapirakuajus, Mbutuji, Hondas, Tobatiri), tuo tarpu rytinės upės patenka į Paranos baseiną (Akarajus, Mondai Mi, Igvasu, Kapiibari, Guirangva). Vidutinė metinė oro temperatūra yra 22,5 °C tačiau metų bėgyje svyruoja vidutiniškai tarp 0 ir 31 °C. Per metus iškrenta apie 2200 mm kritulių; drėgniausias mėnuo – spalis.

Gyventojai

Kaagvasu departamente 2002 m. gyveno 435 tūkst. gyventojų, tai sudaro 6,6 % šalies gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas 38 žm./km². Tankiausiai gyvenama centrinė ir vakarinė teritorijos dalis, rečiau vakarai ir šiaurė. Apie 31 % gyventojų gyvena miestuose. Vyrų yra daugiau nei moterų. Indėnų Kaagvasu yra užregistruota virš septynių tūkstančių (7040; 2002 m.), tai ačai, mbijai ir ava gvaraniai. Dauguma (84,4 %) ūkių turi elektrą, tačiau vandentiekį turi tik apie trečdalis.

Ekonomika

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, gyvulininkyste, paslaugomis. Kaagvasu departamentas yra svarbiausia medvilnės auginimo sritis šalyje (25,3 tūkst. t, 2002 m.), taip pat svarbus kviečių (57,2 tūkst.), manijoko, tabako (727), ryžių (239 tūkst.) augintojas. Auginamos kiaulės (150 tūkst. vnt.), galvijai (598 tūkst.), avys (22 tūkst.), arkliai (18 tūkst.). Taip pat kertama mediena. Pieno, medienos apdirbimo, medvilnės valymo pramonė.
Kalviškiai (Šiauliai)

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Ringuvos tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Pakšteliai – 3,5 km
Kušleikiai – 6 km
Pakubeliai – 2,3 km
Romučiai – 5 km
Užringuvis – 3,1 km
Čigonai – 6 km 
KURŠĖNAI – 9 km
Šėkščiai – 3,3 km
 ŠIAULIAI – 24 km
Baras (TV filmas)

Siužetas

Artūras Barysas, arba tiesiog Baras, – kino menininkas, aktorius, knygų ir muzikos įrašų kolekcionierius, avangardinės muzikos grupės lyderis, Vilniaus miesto gyventojas. Vieniems jis buvo paprasčiausias valkata, kitiems – laisvojo pasaulio ambasadorius, siųsdavęs įvairiausius ženklus – pradedant idėjomis, baigiant knygomis bei Vakaruose leistomis plokštelėmis.
Praėjus ketveriems metams po Baro mirties, filme susitinka jo draugai ir ieško atsakymo, kas buvo Baras ir koks šiandien jo mylimas miestas be jo.
Wilhelm List

Biografija

Gimė Badeno-Viurtembergo žemės rytiniame Oberkirchbergo miestelyje gydytojo šeimoje. 1898 m., baigęs Miuncheno gimnaziją, savanoriu įstojo į Bavarijos pirmąjį išminuotojų batalioną. 1900 m. tapo leitenantu. 1911 m. baigė Bavarijos karo akademiją. 1913 m. kovą pakeltas į kapitonus.
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą tarnavo Bavarijos generaliniame štabe. Karo pradžioje tęsė tarnybą Bavarijos armijos 2-ojo korpuso štabe. 1916 m. vasarą tarnavo Bavarijos karo ministerijoje. Vėliau tarnavo Armijų grupės Strantz štabe. Nuo 1917 m. vasario buvo Bavarijos 8-osios rezervinės divizijos štabo operatyvinio skyriaus viršininku.
Po karo tarnavo Reichsvere. 1919 m. rugsėjį pakeltas į majorus. Tarnavo įvairiuose kariuomenės štabuose. 1923 m. balandį paskirtas 19-ojo pėstininkų pulko jėgerių bataliono vadu. 1924 m. pakeltas į pulkininkus leitenantus. Nuo 1926 m. tarnavo Karo ministerijoje. 1927 m. kovą pakeltas į pulkininkus bei paskirtas Karo ministerijos Mokymų departamento viršininku. Nuo 1930 m. vasario – Dresdeno pėstininkų mokyklos viršininkas. Tų pat metų spalį pakeltas į generolus majorus, o 1932 m. – į generolus leitenantus. 1933 m. paskirtas IV-osios pėstininkų divizijos ir Dresdeno karo apygardos vadu. 1935 m. tapo VI-osios karo apygardos vadu. Sudetų krašto okupacijos metu vadovavo Vermachto armijos grupei. 1939 m. balandį pakeltas į generolus pulkininkus.
Antrojo pasaulinio karo pradžioje, Įsiveržimo į Lenkiją metu, vadovavo XIV-ajai armijai. Prancūzijos užpuolimo metu vadovavo XII-ajai armijai. 1940 m. liepos 19 d. jam, kaip ir dar 11 Vermachto aukščiausio rango generolų, buvo suteiktas feldmaršalo laipsnis už jų veiksmus žaibiškai nugalint Prancūziją. Nuo 1941 m. liepos iki spalio vadovavo Vermachto karinėms pajėgoms Balkanuose. Spalį dėl sveikatos išleistas į atsargą. Nuo 1942 m. birželio iki rugsėjo – Šiaurės Kaukaze veikusios Vermachto Armijų grupės A vadas. Dėl nesutarimų su A. Hitleriu buvo atleistas iš užimamų pareigų. Po 1944 m. liepos nepavykusio pučo prieš A. Hitlerį atleistas iš karo tarnybos. 1945 m. balandžio 30 d. JAV pajėgos paėmė V. Listą į nelaisvę. 1948 m. Niurnbergo karo tribunolo nuteistas kalėti iki gyvos galvos už karo nusikaltimus. Dėl pablogėjusios sveikatos 1952 m. gruodį iš kalėjimo paleistas. Vėliau prisidėjo kuriant Bundesverą.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos miškų kodeksas

Uždaviniai

Lietuvos TSR miškų kodekso uždaviniai - reguliuoti miškų santykius, siekiant užtikrinti racionalų miškų naudojimą, jų apsaugą, atkūrimą ir produktyvumo didinimą, kad būtų galima patenkinti liaudies ūkio ir gyventojų poreikius medienai, kitai miško produkcijai ir stiprinti miškams būdingas vandenų ir laukų apsaugos, klimato reguliavimo, sanitarines-higienines, sveikatingumo ir kitokias naudingas gamtines savybes, taip pat apsaugoti įmonių, organizacijų, įstaigų ir piliečių teises, stiprinti teisėtumą miškų santykių srityje.

Valstybinė (visaliaudinė) miškų nuosavybė

Sutinkamai su TSRS Konstitucija ir Lietuvos TSR Konstitucija miškai - valstybės nuosavybė – bendras visos tarybinės liaudies turtas.
Miškai TSR Sąjungoje buvo išimtinė valstybės nuosavybė; suteikiami tik naudotis. Veiksmai, tiesiogine ar netiesiogine forma pažeidžiantys valstybinės miškų nuosavybės teisę, draudžiami.
Miškai, esantys kolūkiams suteiktoje neterminuotai naudotis žemėje ir įregistruoti nustatyta tvarka žemės apskaitos dokumentuose, laikomi kolūkių miškais.
Kolūkių miškus kolūkiai naudoja neterminuotai.
Carolina Ardohain

Biografija

Jos mama Tanhia Dos Santos yra brazilė, su dukra ji kartu užsiima Capoeira (tai egzotiškas susiliejimo šokis su vidine kova). Kai Carolinai sukako 17 metų, ji paliko namus ir atvyko į Bueno Aires. Dirbo pardavėja tol kol, ją pastebėjo vienas prodiuseris, kuriam buvo reikalinga daili mergina su charakteriu. Taigi Pampita atitiko jo reikalavimus.
Carolina susituokė su modeliu bei fotografu Martín Barrantes 2002 metų lapkritį. Tačiau po trejų metų, jie išsiskyrė. Greitai po to, ji pradėjo gyventi su Benjamín Vicuña (garsiu aktoriu iš Santjago, Čilės). Netrukus laikraščiai išspausdino nuotraukas, kuriose ji vedžioja savo skaliką ir aiškiai matyti, kad ji yra nėščia. Carolina ir Benjamin susilaukė dukros vardu Blanca (toks buvo Benjamin senelės vardas). "Šis vaikas buvo tai, ko mes taip laukėme ir dukrelę pamilome vos tik ją pamatę. Aš esu tokia laiminga…" - sakė aktorė. Gimimas taip pat padėjo susitaikyti Benjaminui ir jo mamai.
2008 m. vasario 29 d. Vicuña ir Ardohain susilaukė sūnaus Bautistos.

Karjera

Carolina taip pat užsiima fotografavimuosi, nes jai labai patiko Victoria’s Secret ir Wonderbra. Ji tapo mašinų ženklo „Honda", bei „Coca - cola" veidu Argentinoje. Taip pat ji dalyvavo televizijos šou: "El Rayo" ir "El Sitio", kurie turėjo labai aukštus reitingus. FIFA World Cup South Korea-Japan 2002 kampanijoje, ji buvo nacionalinės futbolo komandos atstovė ir buvo vadinama Gerąja motuše.
Ardohain buvo pakviesta į ispanų televizijos šou „El Show de Flo" 2002 metų rugsėjį.
Aktorės karjerą pradėjo Argentinos serialuose: "Rebelde Way" (2003) ir "Doble Vida" (2005). 2004 metų vasario menesį, ji buvo žiuri nare, tarptautiniame muzikos festivelyje Čileje. Tapo labai populiari Lotynų Amerikoje bei Jungtinėse Amerikos Valstijose.
Carolina yra ne tik natūralaus grožio mergina, bet ir labai įdomi asmenybė bei įdomaus charakterio žmogus. Ji taip pat labai mėgsta viską, kas yra susiję su šokiu. Ardohain dalyvavo Čilės televizijos šou "Šokis su žvaigžde", kol nepradėjo lauktis antrojo vaiko. Dabar ji paliko truputi nuošaliau savo karjerą ir didžiausią laiko dalį skiria šeimai, taip pat užsiima įvairiais darbais.
Karlas Engelis

Biografija

Studijavo gamtos mokslus Miuncheno ir Tiubingeno universitetuose. 1928 m. daktaras.
1925–1928 m. dirbo Magdeburgo muziejuje, 1929–1934 m. – Karaliaučiaus muziejuje „Prussia“. Nuo 1934 m. dėstė Herderio institute Rygoje, 1937 m. – Karaliaučiaus universitete, 1938–1945 m. – Greifsvaldo universitete, 1942–1945 m. rektorius. Nuo 1934 m. docentas, nuo 1937 m. profesorius.
Nuo 1933 m. Vokietijos nacionalsocialistinės darbininkų partijos narys. Po Antrojo pasaulinio karo patekęs į TSRS okupacinės zonos internuotųjų stovyklą Noibrandenburge mirė.
Vuliagmenis

Aprašymas

Ežeras susiformavo maždaug prieš 2000 metų. Jo vietoje kadaise buvo didžiulis urvas, kurį sugriovė žemės drebėjimas.
Ežeras pasižymi gana unikalia savybe: jo temperatūra niekada nenukrenta žemiau 18 °C, kadangi į jį suteka šiltas jūros vanduo (28-35 °C).