google/wiki40b huggingface dataset:
Kalbotyra

Šiuolaikinė kalbotyra

XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje kalbotyra, buvusi gana statine, aprašomąja mokslo sritimi, ėmė sparčiai vystytis, nuo tradicinių kalbotyros sričių atsiskyrė kelios naujos, tiriančios sociologinius, prasminius, loginius ir kitus kalbos aspektus. Tikrą šio mokslo perversmą inicijavo šveicarų mokslininko Ferdinand de Saussure darbai, tyrę bazines kalbos, kaip mokslo, sąvokas ir padėję pamatą struktūrinei lingvistikai, kuri iki šiol supriešinama su tradicine aprašomąja kalbotyra. Didelę įtaką naujų krypčių atsiradimui padarė psichologų (S. Freud, C. G. Jung), matematikų (C. S. Pierce ir kiti) darbai.
Šiuolaikinė struktūrinė lingvistika paremta daugiausiai semantinėmis ir semiotinėmis teorijomis, sudaro mokslinį pagrindą visų kitų mokslo teorijų kūrimui (metateorija, metakalba), sudaro atskiras matematikos (Matematinė lingvistika) ir psichologijos mokslų sritis, yra neatsiejama nuo filosofijos, informatikos ir logikos mokslų. Modernioji lingvistika išplečia kalbos sąvoką, tirdama ne tik šnekamąsias, bet ir dirbtines (kompiuterių), vaizduojamąsias (teatro, architektūros ir pan.) kalbas, pačių kalbų kūrimo metodus, ženklų sistemas, ir pan. Tiriama ne tik žodžių, bet ir sakinių ir ištisų tekstų prasmė bei sąveika.
Boržomis

Istorija

Dėl strateginės geografinės padėties ir kelių sankirtos, dabartinio Boržomio vietoje viduramžiais buvo statomos gynybinės tvirtovės. Vietovė nuo XVI iki XIX a. kentėjo nuo osmanų antpuolių. Prijungus Gruziją prie Rusijos, dėl gydomojo vandens šaltinių tapo kurortu.

Sportas

2005 m. birželio 22 d. Gruzija paskelbė, kad Boržomis, kartu su Bakurianiu sieks teisės organizuoti 2014 m. žiemos olimpiadą. 2006 m. birželio 22 d. Boržomis iškrito iš kandidatų sąrašo. Mieste žaidžia FC Borǰomi futbolo klubas.
Skambantis balsas

Skambantis balsas – muzikos laikraštis, leistas 1939–1946 m. Čikagoje.

Istorija

Išėjo 4 numeriai. Redaktorius-leidėjas Juozas Žuronas.
Kukuvo valsčius

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Suvalkų apskričiai, Suvalkų gubernijai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Tarpukario laikotarpiu valsčius priklausė Suvalkų apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1933 m. gruodžio 14 d. iš valsčiaus buvo perduoti keli kaimai į Pilypavo valsčių. 1952 m. liepos 1 d. valsčiuje buvo 36 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkūrus valsčių sistemą, valsčius nebebuvo atkurtas.
Pirano įlanka

Pirano įlanka (slovėn. Piranski zaliv, kroat. Savudrijska vala) – nedidelė Adrijos jūros įlanka, pietinė Triesto įlankos dalis, įsiterpianti į Istrijos pusiasalį. Šiaurinė įlankos pusė priklauso Slovėnijai, pietinė – Kroatijai. Apima 19 km² plotą. Pietinį įlankos tašką žymi Savudrijos kyšulys, šiaurinį – Madonos kyšulys. Į įlanką įteka Dragonios upė, ties jos žiotimis plyti Sečovlės druskos laukai.
Prie Pirano įlankos yra šios Slovėnijos gyvenvietės: Piranas, Portorožas, Lucija.
Gabrielius Žemkalnis-Landsbergis

Biografija

Tėvas inžinierius architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis, motina kalbininko Jono Jablonskio duktė Ona, brolis Vytautas Landsbergis.
Mokėsi „Aušros“ berniukų gimnazijoje Kaune, Vokietijoje baigė Eichšteto-Rebdorfo lietuvių gimnaziją. 1944 m. su Voldemaru Adamkavičiumi ir Liū­tu Gri­niumi leido ir redagavo pogrindinį laikraštį „Jaunime, budėk!“ Buvo gestapo areštuotas ir iki 1945 m. kalintas Vokietijoje. Iki 1948 m. gyvendamas Vokietijoje bendradarbiavo lietuviškuose laikraščiuose.
1948 m. išvyko į Australiją. Australijos lietuvių kultūros fondo vienas steigėjų. Paskelbė rašinių vietos lietuvių laikraščiuose „Australijos lietuvis“, „Mūsų pastogė“, „Tėviškės aidai“, „Baltic News“, kitur leidžiamuose lietuvių leidiniuose „Europos lietuvis“, „Tėviškės žiburiai“, „Pasaulio lietuvis“, „Lietuvos aidas“, „Lithuanian Weekly“.
1974 m. su kitais Melburno radijo stotyje „3ZZ“ pradėjo rengti lietuviškas laidas, buvo jų prodiuseris, pranešėjas. Nuo 1975 m. Australijos SBS radijo lietuviškų laidų rengėjas; 1979–1994 m. jų vadovas. Priklausė Australijos žurnalistų sąjungai.  1998–2009 m. Australijos lietuvių bendruomenės atstovas Lietuvoje.
Gabrieliaus Žemkalnio-Landsbergio ir jo žmonos Danutės Landsbergienės palaikai, parvežti iš Australijos, 2019 m. rugpjūčio 3 d. perlaidoti Kaune, Petrašiūnų kapinėse.
Kemėnai

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 16 km
Pavariškis – 2,8 km
Galintiškis – 3,4 km
Miliškiai (Biržai) – 3,8 km
PAPILYS – 5,8 km
Iškonys – 4 km
Dukurniai – 3,2 km
Kadarai – 2 km
Satkūnai – 1,9 km
Mažuikiai – 0,6 km
Kupriškiai (Molėtai)

Istorija

Kaimas minimas 1782 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje.
Faustas Latėnas

Faustas Latėnas (g. 1956 m. gegužės 16 d. Dusetose) – Lietuvos kompozitorius, kultūros veikėjas.

Biografija

Zarasuose mokėsi M. Melnikaitės vidurinėje ir muzikos mokyklose. Baigęs aštuonias klases įstojo į Kauno J. Gruodžio muzikos technikumą, kurį baigė 1975 m. 1980 m. baigė Lietuvos valstybinės konservatorijos kompozicijos specialybę.
1979–1990 m. dirbo muzikinės dalies vedėju Vilniaus „Lėlės“ teatre, 1990–1991 m. – šio teatro direktorius. 1991–1995 m. Vilniaus mažojo teatro muzikinės dalies vedėjas. 1995–1996 m. Lietuvos valstybinio akademinio dramos teatro direktorius. 1996 m. paskirtas Lietuvos Respublikos kultūros viceministru. 1997–1999 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės valstybės konsultantas kultūros klausimais, 1999–2005 m. – Ministro Pirmininko konsultantas kultūros klausimais. 1999 m. laimėjo konkursą į Lietuvos nacionalinio dramos teatro generalinio direktoriaus pareigas. 2000–2005 m. Valstybinio Vilniaus mažojo teatro vadovas. 2005 m. antrą kartą tapo Lietuvos Respublikos kultūros viceministru. Nuo 2006 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės Ministro Pirmininko patarėjas. 
Parašė muziką kino filmams "Mano mažytė žmona" (1984 m., rež. Raimundas Banionis), "Šešiolikmečiai" (1987 m., rež. Raimundas Banionis), "Parodų rūmai" (1987 m., rež. Marijonas Giedrys, Andrius Šiuša), "Neatmenu tavo veido" (1988 m., rež. Raimundas Banionis), "Vaikai iš "Amerikos" viešbučio" (1990 m., rež. Raimundas Banionis), "Išakėtas krantas" (1992 m., rež. Tomas Donėla), "Džiazas" (1992 m., rež. Raimundas Banionis), "Mediniai laiptai (1993 m., rež. Vidas Rašinskas), "Ir jis pasakė jums sudie" (1993 m., rež. Andrius Šiuša), "Prokurorai" (2002 m., rež. Raimundas Banionis, Alvydas Šlepikas), "Garbės kuopa" (2007 m., rež. Raimundas Banionis), dokumentiniam filmui "Lietuvos Respublikos Prezidentai: Algirdas Mykolas Brazauskas. Prezidentavimo metai" (1998 m., rež. Rimtautas Šilinis).
Žmona Ramutė Rachlevičiūtė Vilniaus dailės akademijos dėstytoja ir Dailės akademijos galerijos vedėja, vaikai – Norvyda, Elžbieta ir Kristupas. Brolis Algirdas Latėnas – aktorius, Jaunimo teatro vadovas.
Šabacas

Istorija

Gyvenvietė dabartiniu pavadinimu pirmą kartą paminėta rašytiniuose šaltiniuose 1454 m.
Kerė

Siužetas

Kerės Vait istorijai įrėminti naudojami išgalvoti dokumentai, laikraščių straipsniai, įrašai.
Visą gyvenimą ji buvo engiama savo itin religingos krikščionės motinos Margaret. Tėvas, toks pats religingas, buvo miręs. Mokykloje Kerė draugų neturėjo, bendraamžiai iš jos šaipėsi dėl keisto elgesio (kaip kad malda prieš valgį), prastos išvaizdos. Novelės pradžioje mokyklos dušinėje Kerei prasideda pirmosios mėnesinės ir kadangi jos motina niekada nėra su ja apie tai šnekėjusi, Kerė labai išsigąsta, o tai mačiusios merginos iš jos pasišaipo. Galiausiai Kerei padeda fizinio lavinimo trenerė. Staiga dušinėje išsijungia šviesos lemputė.
Už pasišaipymą merginos buvo nubaustos fizinėmis užduotimis, o bausmę atlikti atsisakiusi Krisė Hargensen buvo trims dienoms nušalinta nuo mokyklos ir jai buvo uždrausta ateiti į išleistuvių vakarą.
Palaipsniui Kerė pastebi joje slypintį telekinezės sugebėjimą ir stengiasi jį suvaldyti, nors dažniausiai jis pasireiškia nevaldomai, kai merginą apima stiprios emocijos. Tuo tarpu Sju Snel, viena dušinėje buvusių merginų, ima jaustis kalta dėl įvykio ir bando susidraugauti su Kere bei įkalba savo vaikiną Tomį Rosą vestis Kerę į išleistuves. Kerės motina įvairiais būdais bando uždrausti dukrai eiti į šventę, tačiau ši pasinaudoja savo galiomis ir motinai nepaklūsta.
Kol Kerė ruošiasi išleistuvių vakarui, Krisė ir jos vaikinas Bilis Nolanas planuoja kerštą. Bilis su savo draugais paskerdė kelias kiaules, jų kraują supylė į kibirus ir pastatė nematomoje vietoje virš mokyklos scenos. Išleistuvių dieną Kerės motina beviltiškai bando priversti dukrą likti namuose, tačiau ji vis tiek nepaklūsta ir mokykloje pasirodo su Tomiu. Iš pradžių jaučiasi šiek tiek nejaukiai, tačiau netrukus pastebi, jog bendraklasiai ją priėmė.
Šventėje buvo renkami išleistuvių karalius ir karalienė. Krisės draugė Tina Bleik sukeitė balsavimo bilietus ir Tomis su Kere buvo išrinkti. Porai atsidūrus ant scenos jiedu buvo apipilti kiaulių krauju. Iš paskos kritęs kibiras pataikė Tomiui į galvą ir jis neteko sąmonės. Kerė pagalvojo, jog iš jos vėl buvo pasišaipyta ir išbėgo iš salės. Atsiminusi savo telekinezės galią nusprendė užrakinti visus buvusius mokykloje ir pasinaudojusi galia paleido vandens purkštuvus. Pamačiusi kaip keli žmonės mirė nusitrenkę elektra nusprendė padegti visą salę su joje buvusiais žmonėmis. Išėjusi iš mokyklos Kerė ėmė naikinti visą miestelį sprogdindama degalines ir gadindama hidrantus. Užsukusi į bažnyčią, Kerė skuba atgal prie mokyklos ir stebi kaip ši sprogsta sunaikindama dalį miestelio.
Grįžusi namo mergina sutinka savo įsiutusią motiną, kuri jai į petį smeigia peiliu. Telekinetiškai Kerė sustabdė savo motinai širdį taip ją nužudydama. Pati Kerė miršta nuo sužalojimo.
Po įvykio išgyveno fizinio lavinimo trenerė Mis Dežarden ir Sju Snel. Pastaroji parašė su nelaime susijusius memuarus. Novelė baigiasi laišku apie tai, kaip vienos moters mažametei giminaitei pasireiškia telekinezės sugebėjimo vystimasis.
Jurgis Dobkevičius

Biografija

1918–1919 m. studijavo Sankt Peterburgo politechnikos institute. 1919 m. apsigyveno Kaune, mokėsi Lietuvos karo aviacijos mokykloje, baigus suteiktas leitenanto laipsnis. 1919 m. rugpjūčio 7 d. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. 1919–1920 m. dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais, atliko 21 kovinį skridimą.
1920 m. suteiktas karo lakūno vardas. Tų pačių metų lapkričio 1 d. pradėjo vadovauti Oro eskadrilei. Pirmasis Lietuvoje 1920 m. gruodžio 11 d. lėktuvu „Fokker D.VII“ atliko mirties kilpą.
1922 m. žaidė Kauno „Aviacijos“ futbolo komandoje. Sukonstravo 3 lėktuvus „Dobi“, kuriuos pats ir išbandė. 1922 m. sukūrė ir sėkmingai išbandė pirmąjį lietuviškos konstrukcijos lėktuvą „Dobi-I“.
1925 m. baigė Paryžiaus aukštąją aeronautikos ir mechaninių konstrukcijų mokyklą. 1926 m. paskirtas Karo aviacijos mokyklos jaunesniuoju inžinieriumi. 1926 m. birželio 8 d. tragiškai žuvo Aleksoto aerodrome, bandydamas savo sukonstruotą lėktuvą „Dobi-III“.
Grenados politinė sistema

Grenados politinė sistema yra parlamentinė atstovaujamoji demokratinė monarchija su dvipartine sistema. Vykdomąją valdžią sudaro šalies vadovė Karalienė Elžbieta II, jos atstovas generalgubernatorius ir ministro pirmininko vadovaujama vyriausybė. Įstatymų leidžiamąją - dviejų rūmų parlamentas. Šalis yra Tautų Sandraugos narė.

Vykdomoji valdžia

Vykdomąją valdžią sudaro šalies vadovė Karalienė Elžbieta II, jos atstovas generalgubernatorius ir ministro pirmininko vadovaujama vyriausybė, kurią sudaro 14 ministerijų. Ministru pirmininku dažniausiai išrenkamas valdančiosios partijos lyderis. Generalgubernatorius skiriamas ministro pirmininko siūlymu.

Įstatymų leidžiamoji valdžia

Grendados parlamentas yra sudarytas iš dviejų rūmų: Senato ir Atstovų Rūmų. Į Atstovų Rūmus kas penkerius metus renkama 15 narių pagal mažoritarinę sistemą. Į 13 vietų turintį Senatą 10 narių skiriami ministro pirmininko, o 3 - opozicijos lyderio.
Po paskutinių 2008 metais vykusių rinkimų Atstovų Rūmuose daugumą turi Nacionalinis Demokratinis Kongresas. Opozicijoje - Naujoji Nacionalinė partija.
Įstatymų leidyboje dalyvauja abieji rūmai. Atstovų Rūmuose paruošti įstatymų projektai keliauja į Senatą, kuris gali juos arba patvirtinti, arba grąžinti atgal ir reikalauti pataisymų. Įstatymas įsigalioja sulaukus abiejų rūmų pritarimo ir pasirašius generalgubernatoriui.

Narystė tarptautinėse organizacijose

Tarptautinės organizacijos, kurioms priklauso Grenada: Tautų Sandrauga, OECS, CDB, FAO, G-77, Interpol, JTO, PSO, UPU, UNESCO, UNCTAD, IFAD, IFC, ILO, IMO, IBRD, TVF, CARICOM ir kt.
Teisė atsisakyti duoti parodymus

Civilinis procesas

Atsisakyti duoti parodymus leidžiama, jeigu liudytojo parodymai reikštų parodymus prieš save, savo šeimos narius arba artimuosius giminaičius.

Papildomam skaitymui

Hubert Hinterhofer: Zeugenschutz und Zeugnisverweigerungsrechte im österreichischen Strafprozess. Facultas Verlag, 2004. ISBN 3851148320
Vembūtų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte, Gemliuko upelio kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 40x30 dydžio, 1,5 m žemesne pietine puse. Ji apjuosta 1,1-4 m aukščio, 7-16 m pločio pylimu, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas pietinėje pusėje leidžiasi į 8 m pločio, 0,8 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 13 m aukščio. 
Aikštelė apardyta joje iškastų duobių. Piliakalnis apaugęs labai praretintais medžiais.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia – XIII a.
Pietinėje papėdėje, 5 ha plote yra I tūkstantmečio - II tūkstantmečio pradžios papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2003 m., kurioje rasta brūkšniuotos, lygios, grublėtos ir žiestos keramikos, titnago skaldytinis ir skeltė.

Aplinkiniai piliakalniai

Paplienijos piliakalnis 12 kmLauko Sodos piliakalnis 17 km
Getautės piliakalnis 16 kmSėbų piliakalnis 12 km
Šaukštelio piliakalnis 14 km
Biržuvėnų piliakalnis 19 kmLopaičių piliakalnis 6 km
Skaborų piliakalnis 9 kmMoteraitis 14 kmŠiuraičių piliakalnis 7 kmBurbiškių piliakalnis 7 kmPagirgždūčio piliakalnis 14 km
Girgždūtė 13 km
Andragogika

Andragogika – suaugusių mokymo teorija ir praktika.
Terminą pirmas pavartojo Kapp, Alexander (1833).
Specialistas vad. andragogu.
Suaugusių mokymas vyksta įvairiose srityse, organizacijose – mokslo ir švietimo įstaigose, įmonėse, bankuose, įvairiose poilsio, sporto centruose, klubuose, asociacijose, bibliotekose, Darbo rinkos mokymo tarnybose, Darbo biržose, ligoninėse (priešgimdyvinėse palatose ir), šalies ginkluotose pajėgose, religinėse bendruomenėse, profesinėse sąjungose, įkalinimo įstaigose, neformalioje slaugoje.
Cechanuvo apskritis

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XII a. dabartinės apskrities teritorijoje gyveno prūsų gentys.
Nuo X a.-XI a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Plocko departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Plocko departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Plocko vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Plocko gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Rytų Prūsijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Cechanuvo vaivadijai.
Elektrėnų savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Elektrėnų savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Elektrėnų savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 11 d. Meru 15 balsų išrinktas Kęstutis Vaitukaitis; buvęs meras Arvydas Vyšniauskas gavo 10 balsų.
Fada Ngurma

Istorija

Fada Ngurma įkurta XVIII a.
Darbininkų balsas (Londonas)

Istorija

Leido buvusių Lietuvos socialdemokratų grupė. Iš pradžių mėnesinis, 18 numerių buvo išspausdinta Lietuvių profsąjungų rotatoriumi. Nuo 1958 m. spausdintas spaustuvėje, leistas kas du mėnesius. Išėjo 68 numeriai.
Bendradarbiavo Kipras Bielinis, Steponas Kairys, Jonas Vilkaitis, Vladas Sirutavičius, Jonas Gutauskas, K. Valteris, A. Pužauskas, Aleksas Zamžickas, Rostislavas Baublys, Arnas Funkas, V. Grinkevičiūtė-Funkienė, J. Petraitis.
Redaktoriai – Juozas Vilčinskas ir Kazimieras Barėnas.
Janina Ražukienė

Biografija

1975 m. baigė Kauno Prano Mažylio medicinos mokyklą, medicinos felčerė. VšĮ Lazdijų savivaldybės Pirminės sveikatos priežiūros centro Veisiejų ambulatorijos vyresnioji slaugytoja.
1993 m. Tėvynės sąjungos Lazdijų rajono skyriaus narė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narė. 
Veisiejų bendruomenės tarybos narė. Lietuvos medicinos darbuotojų profesinės sąjungos valdybos narė. Sutuoktinis Jonas, vaikai Dainius, Karolis.
Vailainiai

Aplinkinės gyvenvietės

Vaitiekūnai – 2 km
Kairėnai – 3 km
Plaukiai – 1 km
Čystapolis – 1 km
KRAKĖS – 9 km
Bareli

Istorija

Bareli įkurtas 1537 m. radžjputo Basdeo.
Manhva

Istorija

Manhva ištakos siekia klasikinės kinų dailės menus. Senovės dailės piešiniai, korėjiečių raštas, romanai ir poemos davė pradžią korėjietiškiems komiksams.
Pirmieji šiuolaikiniai korėjietiški komiksai atsirado apie 1909 m. vieno pirmųjų laikraščių korėjiečių kalba Daehan Minbo pirmajame puslapyje, o nuo XX a. 3-iojo dešimtmečio komiškos ir satyrinės piešinėlių serijos paplito ir kituose leidiniuose. Tačiau jau dešimtmečio pabaigoje šių piešinių gamyba ir platinimas buvo nutrauktas Korėjoje įsivyravus japonų valdžiai.
Manhva vėl imta platinti, daugiausia kaip propagandos priemonę prieš vaikus, po Antrojo pasaulinio karo į dvi dalis jau susiskaldžiusioje Korėjoje. Vėliau sekęs manhva augimo bumas XX a. 7-ojo dešimtmečio pab. buvo pristabdytas karinės vyriausybės, kuri manhva pramonę prižiūrėjo iki pat 9-ojo dešimtmečio pab. Tuo laikotarpiu daugiausia platinti komiksai su juokingomis istorijos vaikams ir su istorinėmis dramomis – suaugusiesiems.
Po Pietų Korėjos demokratizacijos 1987 m. manhva įtaką pradėjo daryti iš Japonijos atvežti manga komiksai. XXI a. korėjietiški komiksai sulaukė populiarumo vakarietiškose rinkose.

Bruožai

Manhva, priešingai nei japoniški manga komiksai, skaitomi iš kairės į dešinę, nes tokia yra korėjiečių rašto skaitymo kryptis.
Manhva savo žanrų įvairove panašūs į manga, kur žanrai skirstomi pagal amžiaus ir lyčių kategorijas. Sunjeong manhva skirti mergaitėms ar merginoms (plg. shōjo manga), sonyeon manhva – berniukams ar vaikinams (plg. shōnen manga) ir seongin manhva – suaugusiems.
Ben Arusas

Istorija

Prancūzų valdymo metais miestas vadintas Fošviliu (pranc. Fochville).
Argentinos vėliava

Argentinos vėliava (isp. La Bandera de Argentina) 1812 m. sukurta trispalvė, sudaryta iš trijų lygių horizontalių dalių: žydros - baltos - žydros. 1818 m. vėliavos centre pridėtas saulės simbolis. Ornamentinė (be simbolio) ir oficiali vėliava (su saulės simboliu) juridiškai yra lygios, tačiau valstybinių švenčių metu, priimant užsienio svečius ir pan. naudojama oficiali vėliava.

Istorija

1810 m. Gegužės Revoliucijos metu, savo sukurtą vėliavą mūšiuose prie Rosarijaus pradėjo naudoti Argentinos generolas Manuelis Belgranas. 1812 m. rugpjūčio 23 d. vėliava viešai iškelta Buenos Airėse ant Šv. Mykolo (San Nicolás) bažnyčios (dabar čia stovi monumentas valstybinei vėliavai). 1816 m. liepos 9 d. paskelbus nepriklausomybę, buvo pripažinta kaip valstybinė vėliava. 1818 m. pridėtas „Gegužės Saulės“ simbolis. 1978 m. buvo reglamentuoti matmenys ir spalvos.
Birželio 20 d. yra Valstybinės vėliavos diena (M. Belgrano mirties metinių diena).

Matmenys

1978 m. patvirtinti tokie matmenys: ilgis – 1,4 m, plotis – 0,9 m. Horizontalios žydra - balta - žydra juostos (30 cm aukščio). Centre auksinis saulės simbolis „Gegužės Saulė“ (isp. Sol de Mayo).

Saulės simbolis

"Gegužės Saulė" nukopijuota nuo 8 eskudų (pirmiasis Argentinos piniginis vienetas) monetos. 1978 m. patvirtinta auksinio geltonumo (amarillo oro) spalvos saulė, kurios vidinis diametras 10 cm, išorinis 25 cm (5/6 baltos juostos aukščio). Turi 32 spindulius (16 banguotų, 16 tiesių).
Rimantė Dušauskienė-Duž

Natalija Rimantė Dušauskienė-Duž, Aleksaitė (Gimė 1935 m. gruodžio 12 d. Telšiai - Mirė 2016 m. rugpjūčio 30 d. Vilnius ) – Lietuvos biologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija

Sesuo teatro kritikė Irena Aleksaitė, brolis dirigentas Jonas Aleksa. 1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1994 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
1962–1965 m. VU Gamtos fakulteto, 1968–1970 m. Fizikos ir matematikos instituto, nuo 1970 m. Botanikos instituto mokslinė bendradarbė.
1986 m. Tarptautinės radioekologų sąjungos narė.

Mokslinė veikla

Svarbiausi moksliniai darbai iš radionuklidų sklaidos aplinkoje ir augalų poveikio radionuklidų migracijai. 1978-1989 m. dalyvavo mokslinėse ekspedicijose Baltijos jūroje.
Vytautas Trečiokas

Vytautas Trečiokas (1912 m. rugpjūčio 9 d. Biržuose – mirė 2002 Kanadoje) – inžinierius architektas.
Raimundas Puškorius

Biografija

1974 m. baigė Kretingos darbo jaunimo vidurinę vakarinę mokyklą. Kretingos miesto seniūnijos sporto organizatorius.
Medžio drožėjas, nuo 1972 m. Lietuvos tautodailininkų sąjungos narys, Kretingos sekcijos pirmininko pavaduotojas. Dalyvavo daugelyje kūrybinių stovyklų ir parodų Lietuvoje, Japonijoje, Danijoje, Vokietijoje, JAV.
Tėvynės sąjungos Kretingos rajono skyriaus narys. Nuo 2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sporto klubo „Paupis“ pirmininkas. Sutuoktinė Vanda, vaikai Jurga, Anerijus, Marius.
Utenėlė

Aplinkinės gyvenvietės

UTENAPakalniai
Alanta
Ansbachas

Paveldas

Ansbachas pasižymi savo senamiesčiu. Jame yra XI a. Šv. Huberto bažnyčia (XVIII a. perstatyta baroko stiliumi), XV a. gotikinė Šv. Jono bažnyčia, 1746 m. pastatyta sinagoga, XVIII a. barokiniai rūmai su rokokiniu interjeru, 1730 m. parkas su oranžerija. Nuo 1958 m. kas antri metai Ansbache vyksta Bacho muzikos festivaliai.

Istorija

748 m. dabartinio miesto vietoje pastatytas benediktinų vienuolynas. Aplink jį padėjo augti kaimas (tuomet vadintas Onoldsbach). 1221 m. minimas kaip miestas. XIV–XV a. pr. Ansbachas buvo Hohencolernų sostine. 1528 m. mieste įvykdyta reformacija.
Gaublys

Gaublys - daug kartų sumažintas planetos paviršius, pateiktas ant apvalaus arba planetos formos sferos, dažnai būna pritvirtintas prie stovo. Kadangi žemėlapis apvalus, jame dydžiai daug tikroviškesni, nei ant plokščio žemėlapio. Gaublys negali būti tam tikro regiono žemėlapis. Gaublys, kaip ir žemėlapis, dažnai būna suskirstytas į dienovidinius, bei lygiagretes. Būna įvairių tipų (politinis, geografinis, teminis).

Istorija

Nuo XV a. pabaigos žmonės Europoje pradėjo vis labiau domėjosi žemės ir dangaus sferų bei žiediniais gaubliais (prietaisais rodančiais dangaus kūnų judėjimą aplink Žemę ir Saulę). Taigi jau apie 1492 m. Martinas Behaimas sukūrė seniausią žinomą gaublį.

Dydžiai

Gaublys parodo tikroviškesnį dydį, nei žemėlapis. Kadangi žemėlapyje šiaurė ir pietūs būna ištįsę, todėl, pvz., Grenlandija ir Australija būna vienodo dydžio, nors Australija daug didesnė. Gaublyje taip nėra. Kadangi forma tokia pati kaip ir planetos, jame galima tiksliai pamatyti dydžius.