google/wiki40b huggingface dataset:
Vytautas Šlikas

Biografija

1965 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
Lietuvos centro sąjungos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Rokiškio rajono skyriaus narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos ūkininkų sąjungos Rokiškio skyriaus pirmininkas. Sutuoktinė Aldona, vaikai Vytautas, Silvija, Ingrida.
Delninė žaidimų konsolė

Delninė žaidimų konsolė − lengvas nešiojamasis elektroninis įrenginys su integruotu ekranu, žaidimų valdymo valdikliais ir garsiakalbiais. Delninė žaidimų konsolė sudaryta iš daugybės mažų mechanizmų, yra nedidelė ir sveria nedaug, todėl ją galima neštis rankoje ir žaisti bet kurioje vietoje ir bet kuriuo laiku. Skirtingai nuo kompiuterinių žaidimų konsolių, valdikliai, ekranas ir garsiakalbiai yra viename įrenginyje.
„Nintendo“ atitenka laurai už delninių žaidimų konsolių populiarinimą nuo pat Game Boy pasirodymo 1989 m. Ji lyg šiol dominuoja delninių konsolių rinkoje su Game Boy tęsiniais bei Nintendo DS modeliais.

Istorija

1977 m. bendrovė „Mattel“ pristatė savo pirmąjį delninį elektroninį žaidimą Auto Race. Vėliau keletas įmonių, kaip kad „Coleco“ ir „Milton Bradley Company“ sukūrė savo vieno žaidimo, lengvasvorius stalo ar delninius elektroninius žaidimų įrenginius. Tačiau, pirmoji tikra delninė žaidimų konsolė, naudojanti kasetes, buvo „Milton Bradley“ Microvision, pasirodžiusi 1979 m.
LDK-Maskvos karas (1507–1508)

Priešistorė

Antrąjį LDK karą prieš Maskvą baigė 1503 m. kovo 25 d. sudarytos 6 metų laikotarpio paliaubos. LDK paliaubų laikotarpiui atsisakė ~210 tūkst. km² teritorijos – Okos ir Dniepro upių aukštupio teritorijų su 19 pasienio miestų, įskaitant Černigovą, Gomelį, Naugardą-Severską (Severėnų Naugardą), Starodubą, Toropecą ir Brianską. Viso 70 valsčių, 22 miestelių ir 13 kaimų – beveik trečdalis teritorijos. Todėl revanšistinės nuotaikos buvo itin stiprios.
Be to, totorių grėsmė etninei Lietuvai buvo pašalinta 1506 m. rugpjūčio 6 d., kai Mykolo Glinskio vadovaujamai LDK kariuomenė Klecko mūšyje sunaikino kone visas Krymo chanato karines pajėgas.
Ivanui III mirus, įveikus Krymo chanatą, 1507 m. vasarį LDK Seimas pareikalavo MDK grąžinti iki Blagoveščensko paliaubų buvusias ribas ir pradėjo trečiąjį LDK-Maskvos karą.
Žygimantas Senasis su Krymo chanatu sudarė antimaskvietišką aljansą.

Karo eiga

1507 m. vasario mėnesį Vasilijus III atmetė LDK ultimatumą, todėl vasarą prasidėjo karo veiksmai. LDK užpuolė Černigovo ir Briansko žemes, o totoriai – Aukštutines kunigaikštystes.
Maskvos kariuomenei vadovavęs I.I.Cholmskis sumušė totorius mūšyje prie Okos, todėl Maskva gavo progą pradėti kontrpuolimą, tačiau Mstislavlio apgultis buvo nesėkminga.

Taikos sutartis

Glinskio maištą numalšinus, LDK ir Maskva rugsėjį pradėjo derybas, o 1508 m. spalio 8 d. pasirašė taikos sutartį. Pagal ją LDK pripažino Maskvos teritoriją, kiek buvo užimta Ivano III, o Maskva atsisakė pretenzijų į kunigaikščių Glinskių žemes, kuriuos priėmė savo globon (Mykolui Glinskiui su šalininkais leista išvykti į Maskvą). Abi pusės pasižadėjo neliesti viena kitos pripažintų žemių ir laisvai praleisti per savo teritoriją kitos valstybės pasiuntinius ir pirklius.

Rezultatai

Taika tęsėsi tik ketverius metus, kai 1512 m. prasidėjo ketvirtasis LDK-Maskvos karas.
Rūdiškių aerodromas

Duomenys

Aerodrome yra vienas takas RWY 01/19. Skrydžiai atliekami tik pagal vizualaus skydžio taisykles dienos metu. Radijo ryšio dažnis: 122,350 MHz. Nėra degalų stoties, tako apšvietimo.
Jonas Janickis

Biografija

Pradinį išsilavinimą įgijo Riazanėje (Rusija). Nuo 1919 m. mokėsi Kauno realinėje vokiečių gimnazijoje. 1926–1930 m. studijavo Dresdeno aukštojoje technikos mokykloje, įgijo inžinieriaus chemiko kvalifikaciją. 1931–1932 m. tęsė studijas Dresdeno aukštosios technikos mokyklos doktorantūroje, apgynė disertaciją „Selenitinės rūgšties natrio ir kalio druskos“.
1933–1950 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete. 1940–1941 m. ir 1944–1950 m. Technologijos fakulteto Fizikinės chemijos katedros vedėjas; 1941 m. profesorius. 1949 m. chemijos mokslų daktaras. Nuo 1951 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas, 1951–1977 m. Fizikinės chemijos katedros vedėjas, 1977–1998 m. profesorius konsultantas. Neorganinių medžiagų ir cheminių trąšų specialybės inžinierių rengimo iniciatorius ir vadovas.
Nuo 1956 m. LSSR mokslų akademijos tikrasis narys.  R. Bunseno ir M. Faradėjaus mokslinių draugijų narys. Nuo 1994 m. Džordžo Sorošo fondo profesorius-emeritas. 
Nuo 1997 m. KTU Cheminės technologijos fakultete organizuojami akademiko Jono Janickio chemijos konkursai.

Mokslinė veikla

Tyrimų sritys: sieros, seleno ir halogenų junginių neorganinė, fizikinė ir analizinė chemija, druskų ir vandens sistemų pusiausvyra, mangano ir seleno junginių elektrochemija, antikorozinės dangos.
Šiaulių Sandoros progimnazija

Istorija

Mokykla atidaryta 1996 m. rugsėjo 1 d. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos sprendimu įsteigta Šiaulių katalikų pagrindinė mokykla. Mokyklos įkūrimo tikslas – užtikrinti moksleivių katalikiškojo ugdymo, kurį pradėjo Tėvo Benedikto Andruškos pradinė mokykla, tęstinumą. 1999 m. mokykla pervadinta į Šiaulių „Sandoros“ pagrindinę mokyklą. 
2010 m. vyskupo Eugenijaus Bartulio dekretais mokyklai paskirtas kapelionas kun. Tadas Rudys ir įsteigta koplyčia, Dieviškoms liturginėms paslaptims švęsti ir asmeniniam pamaldumui ugdyti, koplyčiai suteiktas Šv. Kryžiaus Tersės Benediktos (Editos Štein), mergelės ir kankinės, Europos globėjos titulas. 
Nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. Šiaulių „Sandoros“ progimnazija. Tą pačią dieną pradėtas nuotolinis mokymas internetu 1-8 klasėse naudojant Moodle mokomąją terpę (platformą).
Vatikano demografija

Šiame straipsnyje pateikiami duomenys apie Vatikano demografiją.
Gyventojų (piliečių) skaičius: 826 (2009 m.) Vatikano pilietybė nepaveldima, visi gyventojai katalikai, Katalikų bažnyčios tarnautojai, dirbantys Vatikane.
Metinis populiacijos prieaugis: 0,003 % (2009 m. apsk.)
Raštingumas: 100 % (2009 m. apsk.)
Stanley Cohen

Stenlis Koenas (angl. Stanley Cohen, g. 1922 m. lapkričio 17 d. Niujorkas) – JAV biochemikas ir zoologas, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas.

Biografija

1943 m. baigė Bruklino koledžą, 1948 m. Mičigano universitete įgijo daktaro laipsnį. 1953–1959 m. Vašingtono universiteto (Saint Louisas) Zoologijos katedroje kartu su Rita Levi-Montalcini tyrė augimo biochemijos procesus. Nuo 1959 m. Vanderbilto universiteto Medicinos mokykloje Nešvilyje (Tenesio valstija) bendradarbis, nuo 1967 m. profesorius. Tęsė augimo faktorių tyrimus, atrado ir ištyrė epidermio augimo faktorių (EOF), nustatė, kad jį sudaro polipeptidas iš 53 aminorūgščių.

Įvertinimas

1983 m. su Rita Levi-Montalcini gavo Kolumbijos universiteto Luizos Gros Horvic premiją (Louisa Gross Horwitz Prize), o 1986 m. abu apdovanoti Nobelio fiziologijos ir medicinos premija ir Nacionaliniu mokslo medaliu.
Neseberas

Istorija

Neseberą įkūrė graikai VI a. pr. m. e. trakų gyvenvietės vietoje. Buvo prekybos ir amatų centras.
Iki 1934 m. miestas buvo vadinamas Mesembrija. Jis įsikūręs 850 m ilgio ir 300 m pločio pusiasalyje, kurį su žemynu jungia siauras sausumos ruožas.
FK RESE Alytus

Istorija

FK RESE futbolo klubas – anksčiau profesionaliai žaidusių, mėgėjų bei bendraminčių klubas. Jau keleri metai vystantis vaikų futbolo turnyrus į kuriuos pasikviečia iš įvairių šalių komandas. Klubas sėkmingai pasirodė 2015/2016 m. AAFF salės futbolo turnyre. 2016 m. klubas dalyvavo Alytaus apskrities futbolo pirmenybėse ir jose užėmė pirmąją vietą.
Dainų dainelė

Dainų dainelė – vienas seniausių Lietuvoje respublikinių dainų konkursų, organizuojamas Lietuvos televizijos ir Nacionalinės M. K. Čiurlionio menų mokyklos.  Pirmasis konkursas įvyko 1974 m., nuo tada jis organizuojamas kas dveji metai. 
„Dainų dainelės“ konkurso tikslas yra išlaikyti klasikinį, natūralų dainavimą bei jį propaguoti. Per visą konkurso istoriją jame dalyvavo apie 200 tūkstančių mokinių.
Kazimieras Uoka

Biografija

Savo politinę, antisovietinės rezistencijos veiklą pradėjo dar mokydamasis mokykloje, būdamas 14 metų amžiaus. 1969 m. baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą. 1969–1971 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1972–1988 m. dirbo Kauno žemės darbų mechanizacijos valdyboje Nr. 14 ekskavatorininku, buldozerininku. 1976 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. Nuo 1988 m. birželio mėn. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys, LPS Kauno tarybos narys, LPS Seimo narys, 1989–1991 m. LPS atsakingasis sekretorius. Nuo 1996 m. dirbo pagal patentą.
1988 m. įkūrė Lietuvos darbininkų sąjungą ir iki 1991 m. sausio 12 d. buvo jos pirmininkas. 1989 m. balandžio mėn. Lietuvos socialdemokratų partijos atkūrimo iniciatyvinės grupės, nuo 1989 m. rugpjūčio mėn. organizacinio komiteto narys, 1989–1990 m. LSDP tarybos narys. 1989–1990 m. Lietuvos darbininkų sąjungos pirmininkas. Nuo 1989 m. Lietuvos žaliųjų judėjimo narys. 2001 m. Nacionaldemokratų partijos narys, 2001–2002 m. partijos pirmininkas. 2004–2008 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys, valdybos narys. 2005 m. Doros ir Tautos sąjungos narys. 2006 m. įkūrė ir dalyvavo Piliečių sąšaukoje, kovojančioje su homoseksualų kultūros platinimu Lietuvoje. 2008–2010 m. TS-LKD Tautininkų frakcijos narys. 2011 m., atkūrus Tautininkų sąjungą, tapo jos nariu ir vicepirmininku.
1989 m. SSRS AT deputatas, 1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos deputatas, Akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras. 1990 m. birželio mėn. – 1992 m. lapkričio mėn. pirmasis po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvos valstybės kontrolierius. 1992–1996 m. ir 2008–2012 m. LR Seimo narys.
Somerseto sala

Somerseto sala (pranc. Île Somerset, angl. Somerset Island) yra viena didžiausių Kanados Arktinio salyno salų. Sala priklauso Kanadai, Nunavuto teritorijai. Salos plotas – 24 786 km², tai 45 plotas pasaulyje. Sala nėra apgyvendinta, tačiau 1937 m. čia veikė Roso fortas – prekybinė stotis, bet po 11 metų apleista, dėl atšiaurių salygų. Dabar sala lankoma turistų.
CD Nacional

Istorija

Klubas įkurtas 1910 m. Nuo 2002 m. dalyvavo elito diviziono kovose, bet 2016/2017 m. tarp stipriausių ekipų liko paskutinėje (18) vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Ylės valsčius

Geografija

Ylės valsčius siejasi su Duobelės savivaldybės Zebrenės, Aneniekų, Naudytės ir Penkulės valsčiais, su Aucės savivaldybės Benės, Aucės, Lielaucės valsčiais. Veikia Ylės pagrindinė mokykla, Tautos namai, sporto klubas.
Didžiausios gyvenvietės: Ylė, Ylės sanatorija, Stirnos.
Upės: Aucė, Ružupė, Sesava, Sidabrenė.
Vandens telkiniai: Sesavos ežeras, Sparnų ežeras.
Versli Lietuva

Istorija

1997 metų rudenį įkurta  Lietuvos ekonominės plėtros agentūra (LEPA, angl. Lithuanian Development Agency), sujungus Lietuvos investicijų ir Lietuvos eksporto plėtros agentūras. Agentūra buvo pavaldi Lietuvos Respublikos Europos reikalų ministerijai.
Tikslai buvo skatinti bei pritraukti tiesiogines užsienio investicijas į Lietuvą, didinti Lietuvos prekių ir paslaugų eksportą, formuoti palankaus verslui ir investicijoms Lietuvos įvaizdį užsienio šalyse ir skatinti Lietuvos verslo konkurencingumo augimą.
LEPA struktūrą sudarė Investicijų skatinimo, Rinkodaros ir komunikacijos ir Tarptautinės prekybos plėtros departamentai, Administravimo ir plėtros, ir Analitinis skyriai bei dvi atstovybės (Vokietijoje ir Belgijoje) ir aštuoni informacijos centrai užsienyje (Lenkijoje, Ispanijoje, Vokietijoje, Rusijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Suomijoje ir Jungtinėje Karalystėje). Agentūroje dirbo 65 darbuotojai.
1998 m. agentūra tapo pavaldi Lietuvos respublikos ūkio ministerijai.
2009 m. LEPA išskaidyta į VšĮ „Versli Lietuva“ ir VšĮ „Investuok Lietuvoje“.
Pabalvė (Šiauliai)

Istorija

1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Raudėnų tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Pabalvė – 1,9 km
Atuoniai – 2,7 km
Medlaukė – 2 km
Buišai – 5 km
ŠIAULIAI – 42 km
 KURŠĖNAI – 18 km 
 RAUDĖNAI – 5,5 km
Vadeikiai – 1,8 km
Žemalėnai – 3,2 km
Pėžai – 2,7 km
Upninkų pagrindinė mokykla

Istorija

Pirmoji Upninkų mokykla, veikusi nuo XVIII a., buvo parapijinė. Vaikus skaityti ir rašyti mokė vargonininkas. Mokinių būdavo nuo 3 iki 19. Mokyta lenkų kalba. Mokykla veikdavo lapkričio – kovo mėnesiais. Yra žinių, kad apie 1882 m. parapijinė mokykla veikė Motiejaus Utkos namuose. Vėliau buvo perkelta į Upninkų parapijos namus.
Pradžios mokykla Upninkuose atidaryta 1900 m. Joje mokėsi 37 mokiniai. Pradžios mokykloje buvo keturi skyriai. Knygų buvo mažai, jas labai vertino. 1944 m. liepos mėn., traukiantis frontui, mokykla buvo sudeginta.
Tinkamų patalpų Upninkų kaime nebuvo, todėl mokykla įsikūrė Aukštakaimio kaime, Tomo Morkūno namuose, 1949 m. mokykla buvo perkelta į Gudonių kaimą, į Prano Slepeikos namus. Šie žmonės buvo ištremti į Sibirą. Nuo 1949 iki 1950 m. veikė progimnazija. Dauguma mokinių baigdavo keturias klases. Penktokų buvo virš 30.
1964 m., pradėjus kurtis Upninkų gyvenvietei, pastatytas naujas mokyklos pastatas ir įkurta aštuonmetė mokykla. Šalia mokyklos įkurtas bendrabutis, kuriame gyveno apie 20 mokinių. Tuo metu mokyklos direktorius buvo Jonas Ertmanas.
Nuo 1987 m. Upninkuose veikė vidurinė mokykla. Mokyklai vadovavo Stanislavas Bernikas. Mokykla garsėjo jaunaisiais gamtininkais, dailininkais, sportininkais, literatais.
Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę.
Lidija Laškova

Lidija Laškova (g. 1937 m. gegužės 16 d. Kijeve) – Lietuvos geologė, fizinių mokslų daktarė.

Biografija

Vyras Jevlampijus Laškovas. 1964 m. baigė Tomsko politechnikos institutą. 1973 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatė.
1964–1968 m. Vilniaus termoizoliacijos instituto petrografė. Nuo 1968 m. Geologijos instituto (nuo 2002 m. Geologijos ir geografijos institutas) darbuotoja, nuo 1976 m. vyresnioji mokslo darbuotoja.

Mokslinė veikla

Tyrė Lietuvos ir gretimų teritorijų (Latvija, Baltarusija, Lenkija, Kaliningrado sritis) bei Baltijos jūros kambro sistemos uolienų litologiją. Pagal mineralinę sudėtį ir struktūras išskyrė 3 uolienų grupes – smiltainis, aleurolitas ir argilitas, o jose daugiau kaip 30 uolienų tipų. Nustatė autigeninių mineralų formavimosi etapus, fizines ir chemines sąlygas, jų įtaką kolektorinių savybių (poringumo, dujų skvarbumo) kaitai. Išskyrė kolektorių tipus ir nustatė jų erdvinio pasiskirstymo dėsningumus. Ciklostratigrafiniais tyrimais pagrindė naftos nestruktūrinių kaupviečių radimo galimybę. Lokalių struktūrų raidos ir paleovandens – naftos kontaktų tyrimais nustatė naftos telkinių formavimosi arba nykimo etapus.
Tamošius Senkus-Senkauskas

Tamošius (Tomas) Senkus-Senkauskas (1817 m. lapkričio 5 d. – 1901 m. rugpjūčio 14 d. Pajevonio kaime) – Romos katalikų kunigas, Pajevonio klebonas ir 1863 m. sukilimo dalyvis, poetas.

Biografija

Nuo 1856 m. tarnavo Pajevonio Švento Jono Krikštytojo bažnyčioje klebonu. Už parapijiečių raginimą dalyvauti 1863 m. sukilime, Rusijos caro valdžios buvo ištremtas į Vologdos guberniją (Centrinė Rusija). Būdamas tremtyje parašė knygą „Terpu Virbalio ir Bartinykų“, kuri liko neišspausdinta, o rankraštis dingo Pirmojo pasaulinio karo metu. 1871 m. jam leista persikelti į Kuršo guberniją ir tik 1884 metais – į Lietuvą, kur gyveno policijos priežiūroje. Keletas jo sukurtų eilėraščių virto liaudies dainomis ir iki šiol populiarūs Suvalkijoje. Palaidotas prie Pajevonio bažnyčios esančiose kapinėse.
Marianas Potockis

Biografija

Karūnos taurininko brolis, Felikso Kazimiero Potockio anūkas. Pasiuntinys nuo Belzo vaivadijos į 1748 metų seimą.

Šeima

1749 metais vedė Aną Mariulak, Karūnos didžiojo kanclerio Jano Malachovskio dukterį.
Mykolas Kazimieras Pacas (1650–1724)

Biografija

Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, herbo „Gozdava“ savininkas. Lietuvos dvaro vėliavininko Konstantino Vladislovo Paco (1620–1686) ir Aleksandros Lisovskaitės (m. po 1689) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Kauno seniūnas Mikalojus Andrius Pacas (m. apie 1710).
1697–1724 metais Mykolas Kazimieras Pacas užėmė Polocko kašteliono pareigybę. Taip pat nešiojo Vasilkovo seniūno titulą.
Mordų valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Čepelinas, Čepelin Kolonija, Čolomijė, Dolivas, Gluchuvas, Klimontai, Kolonija Mordai, Kžimošė, Lešničuvka, Ogrodnikai, Olendai, Ostojė, Pienkai, Piuri Velkiai, Piuri Pitkai, Plosodža, Ptaškai, Radzikuv Velkai, Radzikuv Kornica, Radzikuv Očkai, Radzikuv Stopkai, Roguzecas, Sosenki Jaikai, Stara Viešas, Stok Ruskai, Suchodul Velkai, Suchodolekas, Velgožas, Vojnuvas, Vulka Sosenska, Vulka Bernatai, Vičulkai.
Pakruojo naujienos

Pakruojo naujienos – Pakruojo rajono laikraštis, leistas nuo 1996 m. kovo 11 d. Pakruojyje, Vytauto Didžiojo g. 65.

Istorija

Leido UAB „Pakruojo naujienos“ du kartus per savaitę iki 2000 m. pradžios. Tiražas 1000 egz. Bendrovė išregistruota 2000 m. rugsėjo 20 d.
Ilyrinis šalmas

Ilyrinis šalmas – antikinis bronzinis šalmų tipas, atsiradęs Peloponese apie VII a. pr. m. e. Atsiradimo laikas nustatytas pagal atvaizdus senovės Korinto vazose.
Vėlyvojo tipo ilyriniai šalmai dengdavo visą galvą ir kaklą, išskyrus atvirą veidą ir kaklo priekį. Šio tipo šalmai buvo pavadinti ilyriniais šalmais, nes daug jų rado Ilyrijos radimvietėse.
Šunų paroda

Teisėjavimas

Kiekvienas teisėjas privalo būti sertifikuotas teisėjauti vienai ar kelioms veislėms, paprastai priklausančioms tai pačiai veislių grupei. Tai pat būna visų veislių teisėjai, kurie turi teisę vertinti bet kurią veislę. Visų veislių teisėjams reikia turėti ne tik labai daug žinių ir patirties, bet ir sugebėjimą išlaikyti objektyvumą prieš asmenines simpatijas, vertinant labai skirtingas veisles su skirtingais reikalavimais bei savybėmis.
US Hostert

Istorija

Klubas įkurtas 1946 m.
Pradžios knyga

Pradžios knyga – pirmoji Penkiaknygės ir Senojo Testamento knyga.
Pradžios knyga prasideda pasaulio sukūrimo istorija ir aprašo artimų ir tolimų žydams tautų kilmę. Baigiasi dviem trumpais pasakojimais apie Jokūbo ir Juozapo mirtį. Taip baigiama patriarchų, taip pat ir Izraelio protėvių šeimos istorija, leidžiant pajusti, jog išganymo dramoje išryškėja nauja paradigma – nuo dabar Izraelis bus jau nebe šeima, bet Dievo pašaukta tauta.
Knygoje svarbus epizodas, kai Juozapas prieš mirtį savo broliams skelbia sugrįžimą į Abraomui, Izaokui ir Jokūbui pažadėtąją žemę (žr. Pr 50, 24).
Viena vertus, šis pažadas nukelia skaitytojus į istorinę praeitį, paženklintą žemės pažadu Izraelio protėviams. Kita vertus, jis atveria Biblijos pasakojimą ateičiai, kuri be žemės pažado Izraelio sūnums nebūtų buvusi tikra ateitis.
Struktūriškai knygos pabaigoje esantys pasakojimai susiejami su Išėjimo ir Pakartoto Įstatymo knygose esančia istorija.
Armianskas

Istorija

Armianskas buvo įkurtas armėnų ir graikų XVIII amžiuje.
Duobkasys tyrinėtojas

Paplitimas

Rūšis paplitusi didžiojoje Europos dalyje, Sibire ir Šiaurės Amerikoje. Kūno ilgis siekia 15–25 mm. Antsparniai juodos ir oranžinės spalvos. Ant vabalo galima aptikti gyvenimo partnerę – erkę komensalą Pergamasus crassipes.
Citizendium

Citizendium yra laisvoji enciklopedija, prasidėjusi kaip Vikipedijos šaka, tačiau šiuo metu turinti savo nepriklausomą turinį. Citizendium 2007 metais pradėjo Larry Sanger, vienas buvusių Vikipedijos įkūrėjų. Projektas kuriamas anglų kalba.
Pagrindinė šio skilimo priežastis buvo reakcija į to meto Vikipedijos kritiką, esą ji rašoma nespecialistų ir jos turiniu negalima remtis rimtuose tyrimuose ar studijose. Visų Citizendium autorių vardai, pavardės ir apytikriai mokslinė kompetencija yra žinomi, priimant bei atmetant keitimus į šią kompetenciją atsižvelgiama. Naudotojo sukūrimui reikalingas patvirtinimas, nors šiaip jau jis nelabai sunkiai gaunamas, ir kreiptis gali kiekvienas panorėjęs lankytojas. Dėl tokių taisyklių Citizendium beveik nėra vandalizmo.
Citizendium iš pradžių turėjo visų Vikipedijos straipsnių kopijas, tačiau vėliau buvo nuspręsta, jog projektui tai nepadeda, ir šiuo metu turi tik savo originalų turinį. Citizendium taip pat turi „patvirtintų“ straipsnių, kuriuos patikrino neabejotinas dalyko specialistas, tačiau tokių nelabai daug. Patvirtintų straipsnių laisvai redaguoti nebegalima. Palyginus su Vikipedija, Citizendium straipsnių skaičius nėra didelis (2011 m. buvo apie 16 000), tačiau nauji straipsniai tebekuriami.
Vytautas Pupeikis

Biografija

Nuo 1990 m. Anykščių rajono savivaldybės administracijos civilinės saugos specialistas.
Nuo 1991 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1994–2001 m. Anykščių rajono skyriaus pirmininkas, nuo 1997 m. LSDP tarybos narys. Nuo 2004 m. LSDP Anykščių skyriaus garbės pirmininkas.
Venesuelos vėliava

Venesuelos vėliava – oficialus Venesuelos valstybės simbolis. Vėliava panašaus dizaino į kitų buvusių Didžiosios Kolumbijos dalių – Kolumbijos ir Ekvadoro vėliavas.
Vėliava – horizontali trispalvė, kurią sudaro geltona, mėlyna ir raudona juostos. Geltona spalva simbolizuoja žemės derlingumą, mėlyna – drąsą, raudona – nepriklausomybę. Centrinėje dalyje puslankiu išdėstytos 8 baltos penkiakampės žvaigždės, vaizduojančios senąsias Venesuelos provincijas. Viršutiniame kairiajame kampe pavaizduotas Venesuelos herbas.

Istorija

Vėliavos dizaino autorius – Venesuelos revoliucionierius Fransiskas de Miranda. Ji pirmą kartą suplevėsavo 1806 m., o oficialiai patvirtinta 1811 m. Jos pagrindu sukurta Didžiosios Kolumbijos vėliava. Miranda idėją vėliavos spalvoms gavęs iš vokiečių rašytojo Gėtės.
XIX a. prie vėliavos pridėtos 7 žvaigždutės, vaizduojančios 7 prieš Ispaniją sukilusias provincijas: Barseloną, Barinasą, Karakasą, Kumaną, Margaritą, Meridą ir Truchilją. Po sėkmingos Gajanos išvadavimo kampanijos Simonas Bolivaras pridėjo aštuntą žvaigždę. Vėliau Didžiosios Kolumbijos laikotarpiu, pilietinio karo metu vėliava daug kartų keitėsi.
1863 m. patvirtinta nauja vėliava su 7 žvaigždutėmis, išdėstytomis spiečiuje. 1905 m. spiečius pakeistas žvaigždžių ratu. 1930 m. žvaigždės išdėstytos pusračiu, o 1954 m. pridėtas herbas. 2006 m. prezidento Hugo Čiaveso dekretu grąžinta aštuntoji žvaigždė bei pakoreguotas herbas.
John Gleich

Biografija

Po mokyklos baigimo dirbo prekybininku. Savarankiškai išmoko tapyti ir nuo 1906 m. atsidėjo vien tik kūrybai. 1909 m. ir 1910 m. pažintiniais tikslais keliavo po Indiją ir Ceiloną, iš kelionių parsivežė daugybę orientalistinio turinio paveikslų. Grįžęs į Vokietiją tapė daugiausiai jūrine tematika, bet kūrė ir žanrinius kūrinius, portetus, aktus. Gyveno Berlyne, po 1927 m. gyvenimo pėdsakai dingsta. 
Pirmojo pasaulinio karo metais išleido du paveikslų albumus apie vokiečių karinio jūrų laivyno kautynes. Laikraštyje „Deutschen Bauzeitung“ išspausdino keletą straipsnių apie Indijos statybų meną, taip pat keletą publikacijų paskelbė pilis ir rūmus tyrinėjančioje organizacijos „Deutsche Burgenvereinigung“ leidiniuose.
Gaudikiai

Aplinkinės gyvenvietės

RaistaiJuodeikiai