google/wiki40b huggingface dataset:
Karolis IV Liuksemburgietis

Biografija

Kilęs iš Liuksemburgų dinastijos. Tėvas Čekijos karalius Jonas Liuksemburgietis (1296–1346 m.), motina Elžbieta Bohemietė.

Valdymas

Tapęs Čekijos karaliumi nustatė naują karaliaus statusą. Čekija tapo paveldima monarchija – nesant vyriškos giminės palikuonių teisė į sostą tekdavo dukterims. Valdant Karoliui IV Praha tapo Šventosios Romos imperijos politinio, ūkinio, kultūrinio gyvenimo centru. Čia 1348 m. Karolis IV įsteigė pirmąjį Vidurio Europoje universitetą, Prahos vyskupijai suteiktas arkivyskupijos statusas.
Tapęs imperatoriumi Karolis IV 1356 m. paskelbė Aukso bulę, konstitucinį aktą, kuris nustatė Šventosios Romos imperijos imperatorių rinkimo tvarką. 1358 m. jis siūlė Lietuvos kunigaikščiams Algirdui ir Kęstučiui krikštytis. Šie pažadėjo, jei Lietuvai bus atiduotos Vokiečių ordino užgrobtos baltų žemės, o pats ordinas iškeltas iš Lietuvos pasienio. Algirdo ir Kęstučio sąlygos nebuvo priimtos ir jie atsisakė krikštytis.
Karolis IV Liuksemburgietis laikomas vienu žymiausių vėlyvųjų viduramžių Vidurio Europos valdovų. Jo vardu pavadintas Karolio tiltas Prahoje, Karlšteinas, Hradec Kralovė, Karlsbadas Čekijoje ir Karlsbadas (Badenas) Vokietijoje, asteroidas 16951 Carolus Quartus.
Raminas

Filmo siužetas

Tai istorija apie 75 metų gruzinų imtynininką Raminą Lomsadzę, taip pat apie gruziniškas imtynes, kurios skiriasi nuo klasikinių ir kultivuojamos tik Gruzijoje.
Kitados įveikdavęs priešininkus per 55 sekundes, herojus nūnai ruošiasi kovai su paskutine ir stipriausia savo varžove – Vienatve. Raminas visą gyvenimą buvo vienišas, bet gyvenimui persiritus į antrą pusę vyras tai ypač pajunta. Vieną ankstų rytą Raminas išsiruošia į tolimą Gruzijos kaimelį ieškoti merginos, kurią mylėjo ir prarado prieš penkiasdešimt metų. Jo motina tada neleido vesti tos merginos. Bandydamas rasti savo jaunystės meilę, Raminas keliauja per visą Gruziją.

Įvertinimas

2011 m. „Raminas“, be kitų festivalių, buvo rodomas ir pasaulyje pripažintuose tarptautiniuose Maskvos bei Niono festivaliuose.
2012 m. „Sidabrinės gervės“ apdovanojimuose nominuotas geriausio ilgametražio dokumentinio filmo kategorijoje.
JAV Kino meno ir mokslo akademijos (The Academy of Motion Picture Arts and Sciences) patvirtintas „Oskaro“ komitetas Lietuvos kandidatu į prestižiškiausią „Oskaro“ apdovanojimą 2012 m. išrinko dokumentinį filmą „Raminas“ varžytis dėl geriausio filmo užsienio kalba titulo. Atrankoje galėjo dalyvauti ne trumpesni nei 40 minučių visų žanrų kino filmai ne anglų kalba, kurie buvo rodyti viešai kino teatre mažiausiai 7 dienas iš eilės, ir kurių pagrindiniai kūrybinės grupės nariai yra deleguojančios šalies piliečiai. Šiuos reikalavimus atitiko visi atrankoje dalyvavę filmai. Slaptai balsavusi komisija pirmajame rate išrinko keturis kandidatus, iš kurių į antrąjį etapą pateko du daugiausiai balsų surinkę filmai. Antrajame rate dauguma balsų atiteko „Raminui“. Komitetas laikosi nuostatos neatskleisti atrankai pateiktų filmų pavadinimų. Komitetui padeda Lietuvos kinematografininkų sąjunga, Kultūros rėmimo fondas, VŠĮ „Kino Kontora“ ir studija „Nominum“.
Seišaso kyšulys

Seišaso kyšulys (portug. Ponta do Seixas) – toliausiai į rytus nutolusi Brazilijos (neskaitant salų) ir tuo pačiu viso Amerikos žemyno vieta. Yra Paraibos valstijoje, Žoan Pesoa miesto teritorijoje, 14 km nuo miesto centro, 3 km į pietus nuo Kabo Branko kvartalo.
Greta Seišaso kyšulio, virš skardžio, besileidžiančio į vandenyną, pastatytas Kabo Branko švyturys (dėl to ši vieta dar dažnai vadinama Branko kyšuliu).
Radiocentro muzikiniai apdovanojimai 2007

Radiocentro muzikiniai apdovanojimai 2007 buvo 11 kartą vykęs geriausių Lietuvos metų pop grupių ir atlikėjų pagerbimo renginys. Jis įvyko 2007 m. vasario 2 d. Vilniaus „Siemens“ arenoje. Nominacijos: „Geriausia atlikėja“, „Geriausias atlikėjas“, „Geriausias debiutas“, „Geriausia alternatyva“, „Geriausia grupė“, „Geriausia daina“ ir „Geriausias albumas“. Dar du trofėjai įteikti už geriausią Lietuvos Top 20 pasirodymą bei nuopelnus muzikai. Tačiau jas, skirtingai nei kitas nominacijas, rinko patys organizatoriai. Renginyje, be atlikėjų iš Lietuvos, pasirodė „Activ“, „Banaroo“ ir Amy Diamond.
Jevhenas Konovalecis

Jevhenas Mychailovyčius Konovalecis (ukr. Євген Михайлович Коновалець, g. 1891 m. birželio 14 d. – 1938 m. gegužės 23) – žymus Ukrainos karinis ir politinis veikėjas, Ukrainos tautos respublikos armijos vadas, Ukrainos karinės organizacijos vadovas, Ukrainos tautininkų organizacijos pirmininkas, Lietuvos pilietis.
AD Alcorcón

Istorija

1971 m. klubą įkūrė Dionisio Muñoz Jerez. Eilę metų žaidė žemesniuosiuose divizionuose. Šiuo metu dalyvauja LL2 pirmenybėse.
Jules-Albert de Dion

Markizas Žiulis Feliksas Filipas Alberas de Dionas (pranc. Marquis Jules Félix Philippe Albert de Dion, 1856 m. kovo 9 d. Nante, Atlanto Luara – 1946 m. rugpjūčio 19 d. Paryžiuje) – Prancūzijos automobilių pramonės pradininkas.

Biografija

Augo žinomų prancūzų dvikovininkų šeimoje, buvo susidomėjęs mechanika. 1881 m. pasigamino garo variklio maketą, panašų į matytą vienoje parduotuvėje. Inžinieriai Žoržas Butonas (Georges Bouton) ir jo svainis Šarlis Trepardo (Charles Trépardoux) buvo įkūrę parduotuvę Leone, Landuose, kur jie gamino mokslinius žaislus. Prireikus pinigų svajonės – sukurti garais varomą automobilį – įgyvendinimui, jie sutiko su De Diono pasiūlymu bendradarbiauti.
1883 m. jie įkūrė bendrovę „de Dion-Bouton“; tuo metu tai buvo stambiausias pasaulyje automobilių gamintojas. Jie bandė pritaikyti jūrinius garo variklius automobiliui, kuris naudojo diržus priekiniams ratams varyti ir buvo vairuojamas iš galo. 1884 m. jie pagamino jau iš priekio vairuojamą, galiniais ratais varomą automobilį, kuris galėjo vežti keturis žmones.
1887 m. Dionas dalyvavo „Pirmosiose Europos automobilių lenktynėse“, kurias surengė žurnalas „Le Vélocipède“. Nors ir baigė trasą iki galo, Dionas nebuvo pripažintas nugalėtoju, nes jis buvo vienintelis varžybų dalyvis. 1894 m. liepos 22 d. dalyvavo dar vienose automobilių lenktynėse, kurias suorganizavo žurnalas „Le Petit“. Trasa driekėsi 122 kilometrus, nuo Paryžiaus iki Ruano. Nors jas įveikė pirmas, vėlgi buvo diskvalifikuotas, nes automobilis neatitiko standartų. Po jų nusprendė gaminti automobilius su vidaus degimo varikliu. 1905 m. „de Dion-Bouton“ buvo pagaminusi daugiau kaip 40 000 benzininių variklių, kuriuos naudojo kiti automobilių gamintojai.
1898 m. jis įsteigė Paryžiaus automobilių parodą (pranc. Mondial de l'Automobile). Alberas de Dionas mirė 1946 m., būdamas 90 metų.
Bičva

Bičva (angl. bich'hwa, bichwa) – dukart lenktas (S pavidalo) dviašmenis indiškas durklas su kilpiška rankena. Toks durklas primena raginius durklus, kurie vietoj geležčių naudojo ragus, o vėliau išlaikė ragų tipo išlinkimus. Hindi žodis bich’hwa reiškia 'skorpiono geluonis'.

Konstrukcija

Bičvos būna sukonstruoti taip, kad tiktų naudoti arba dešiniarankiui, arba kairiarankiui, kadangi rankena yra neįprastos formos – kilpa su krumplius dengiančiu lankeliu.
Nemažai bičvų turi dvišakas geležtes arba po dvi lygiagrečias geležtes.
Bičva dažnai sujungiama su bagnaku – arba prie bičvos lankelio pridedami bagnakiški spygliai, arba prie bagnako prijungiama bičviška geležtė. Pirmo tipo kombinuotieji ginkla paprastai stambesni už antrojo tipo.
Nijolė Logminienė

Biografija

1955 m. baigė Kaišiadorių darbo jaunimo vidurinę mokyklą, 1960 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete – žurnalistikos specialybę.
1960–1977 m. laikraščio „Gimtasis kraštas“ („Tėvynės balsas“) redakcijos literatūrinė darbuotoja, kultūros skyriaus vedėja. Nuo 1977 m. Lietuvos televizijos Literatūros ir meno redakcijos, „Telefilmo“ vyresnioji redaktorė, nuo 1991 m. – „TV film“ studijos TV dokumentinių ir meninių filmų, videospektaklių redaktorė.
Rašė kultūrinio gyvenimo temomis, spausdino interviu, reportažus, vaizdelius apie užsienio lietuviųs. Televizijoje rengė kultūros žurnalą „Versmės“, laidas apie literatūrą, architektūrą, teatrą.
Karagijė

Karagijė (kaz. Қарақия) arba Batyras (Батыр) – sausumos įduba pietvakarių Kazachstane, Mangystau srityje, Mangyšlako pusiasalyje, netoli Kaspijos jūros kranto (Pakaspijo žemumoje). Tai žemiausia vieta Kazachstane ir viena žemiausių visoje Azijoje. Ji plyti 132 m žemiau jūros lygio. Įduba išsidriekusi į pietryčius, jos ilgis 85 km, plotis iki 25 km. Dugne plyti daugiausia druskos lygumos, telkšo išdžiūstantis Batyro ežeras.
Piliakalniai (Jonava)

Aplinkinės gyvenvietės

Tarakėliai – 3 km
JasudaiLokėnaiPanoteriai – 3 km
ŠILAI – 12 km
JONAVA – 20 km
Palokis IIJuodlaukis
Klemensas Kaušinis

Klemensas Kaušinis (1906 m. sausio 27 d. Juršiškėse, Molėtų valsčius – 1995 m. gegužės 20 d. Kaune) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

Biografija

Sūnus Saulius Kaušinis. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1961 m. technikos mokslų kandidatas. Nuo 1936 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 1950–1986 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1966 m. docentas.
1941–1944 m. visą okupacijos laikotarpį rūpinosi inžinieriaus Isako Judelevičiaus šeimos gelbėjimu, į gelbėjimo grandinę įtraukė savo seseris ir draugus, gyvenusius įvairiose Lietuvos vietose. 1996 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolio garbės vardas.
Net ir angelai valgo pupas

Turinys

1920-ieji. Imtynininkas Čarlis, pravarde Mistikas, nepaklūsta mafijos boso Andželo nurodymui pralaimėti iš anksto sutartą kovą ir dabar priverstas slapstytis nuo jo žmonių. Jį gelbsti tai, kad ringe Mistikas visada kovoja su kauke ir nusikaltėliai nėra matę jo veido.
Avantiūristas Sonis, matęs Mistiką persirengimo kambaryje ir žinantis kaip jis atrodo, pasiūlo jam būdą užsidirbti pinigų: eiti tarnauti gangsteriais pas Andželą. Pamatę šio žmones jiedu sukelia muštynes su policininkais ir taip atkreipia į save dėmesį. Išlaikę Andželo išbandymus, Čarlis su Soniu priimami į tarnybą, tačiau čia jiems nesiseka: pasiusti į kazino išspręsti kilusių problemų sumuša ten apsilankiusį senatorių O‘Riordaną, o gavę užduotį surinkti duoklę italų kvartale nieko nepeša ir dar patys duoda pinigų vargstantiems.
Galiausiai Sonis su Čarliu, bijodami Andželo, susiruošia apiplėšti banką, tačiau ir čia jiems nepasiseka: bankas tik ką atsidarė po bankroto ir prieš juos įsiveržę nusikaltėliai pagrobia kasoje buvusius 3 dolerius.
Po tokių nesėkmių draugai nutaria atimti pinigus iš duoklę kitam mafijos bosui renkančių reketininkų, tačiau, patys to nežinodami, pradeda gaujų karą, į kurį įsitraukia ir policija.
Kęstutis Kumža

Kęstutis Kumža (g. 1967 m. rugsėjo 30 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

Biografija

Žaidė Granitas Klaipėda (1985, 1989), Baltika Kaliningrad (1986), Jovaras Mažeikiai (1991–1992), Žalgiris Vilnius (1993), Interas Visaginas (1997–1998) komandose. Sužaidė 1 rungtynes Lietuvos rinktinėje.
Velika Plaža

Velika Plaža (juodkal. Velika Plaža, Велика Плажа, alb. Plazha Madhe) – paplūdimys Ulcinio opštinoje (Juodkalnija). Šis paplūdimys driekiasi nuo Port Milenos iki Bojanos upės, kuri skiria nuo Ada Bojanos salos.
Paplūdimio ilgis yra apie 12 km, tai ilgiausias Juodkalnijos paplūdimys.
Laikraštis „New York Times“ įtraukė Velika Plažą ir Juodkalnijos pietinį krantą (įskaitant Ada Bojaną bei viešbutį „Hotel Mediteran“) į 2010 m. aukščiausios klasės turizmo vietų sąrašą „Top Places to Go in 2010“.
Velika Plaža yra gamtinis Juodkalnijos turtas, išteklis, kurį Juodkalnijos vyriausybė tikisi išnaudoti ir tobulinti kaip turizmo šalyje ugdymo strategijos dalį. Erdvios teritorijos ties paplūdimiais yra beveik nenaudojamos, tad tikimasi sulaukti investicijų į jų plėtrą.
Vasilijus Danilovičius Sokolovskis

Biografija

Gimė 1897 m. liepos 21 d. Kožlikuose valstiečių šeimoje. Jaunystėje dirbo mokytoju vietinėje mokykloje. Būdamas mokytoju dalyvavo įviariuose mitinguose ir protestuose prieš carinę valdžią. 1918 m. vasarį įstojo į Raudonąją armiją. 1919 m. pradėjo studijuoti karo mokykloje. 1921 m. baigęs karo mokyklą tapo vienos iš Turkmėnijoje įsikūrusių divizijų vadu. Po Rusijos pilietinio karo ėjo įvairias administracines pareigas, tapo Maskvos karinės apygardos vadu, o vėliau ir vienu iš generalinio štabo narių.
1941 m. gruodžio mėnesį, kai Trečiojo Reicho kariuomenė buvo per 20 km nuo Maskvos, jis buvo paskirtas Vakarų fronto generalinio štabo vadu. Dalyvavo Maskvos mūšyje. Šiose pareigose jis išbuvo iki 1943 m. vasario mėnesio, kai buvo paaukštintas ir tapo Vakarų fronto vadu. Jis vadovavo šiam frontui per Kursko mūšį ir Smolensko operaciją. 1944 m. balandžio mėnesį Vakarų frontą padalinus į Ukrainos ir Baltarusijos frontą, jis tapo Pirmojo Ukrainos fronto vadu. Dalyvavo užimant Berlyną. Antrojo pasaulinio karo metu pasižymėjo kaip labai geras strategas ir karinis lyderis. Juo labai pasitikėjo TSRS kariuomenės maršalas Georgijus Žukovas.
Po karo buvo paskirtas Rytų Vokietijoje įsikūrusios Tarybinės armijos vado pavaduotoju. 1946 m. liepos 3 d. buvo paaukštintas ir tapo šios armijos vadu bei gavo Tarybų Sąjungos maršalo titulą. 1949 m. tapo gynybos ministro pavaduotoju. 1952 m. tapo generalinio štabo viršininku. 1960 m. tapo gynybos ministerijos generaliniu inspektoriumi ir šiose pareigose išbuvo iki savo mirties 1968 m. gegužės 10 dienos. 1962 m. parašė knygą apie atominį karą - Karinė strategija dėl kurios išgarsėjo vakaruose. Palaidotas Nekropolyje prie Kremliaus sienos.
Picundos katedra

Picundos Katedra – Gruzijos stačiatikių bažnyčia Picundos mieste, Abchazijos.
Pastatyta X a. pabaigoje valdant karaliui Bagratui III. XI–XV a. nekartą atnaujinta. Katedra buvo Gruzijos stačiatikių bažnyčios Abchazijos Katolikato sostas iki XVI a., kai Abchaziją užvaldė Otomanų imperija. XIX a. antroje pusėje restauruota. Dabar katedroje įrengta koncertų salė.
Katedroje išliko XIII ir XVI a. sienų tapybos detalių.
Ilja I (Moldavija)

Biografija

Princo Aleksandro Gerojo ir Anos Neašos sūnus, jis buvo priskirtas bendravaldžiu kaip savo tėvo įpėdinis. 1433 m. Ilja prisiekė būti Vladislovo II Jogailos Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio vasalu. Jis vedė Lietuvos bajorų Alšėniškių šeimos Jono Alšėniškio anūkę Mariją Alšėniškę, Jogailos ketvirtos žmonos Sofijos seserį.
Multipleksas

Multipleksas (lot. multiplex – daugialypis) – universalus stereofotogrametinis instrumentas, skirtas apdoroti aerovaizdams anaglifų metodu.
Sudarytas iš stalo su ekranu, kelių projektorių sistemos aerovaizdams į ekraną projektuoti ir matavimo stalelio, kurį galima stumdyti po visą ekraną. Projektorių galima sukioti ir stumdyti įvairiomis kryptimis. Projektoriais aerovaizdai orientuojami vienas kito atžvilgiu, gautas stereoskopinis vietovės vaizdas orientuojamas išoriškai. Pagal matavimo stalelio markę ekrano plokštumoje braižoma vietovės situacija ir reljefas.
FC Tirol Innsbruck

Istorija

Įkurtas 1993 m. Išformuotas 2002 m.
Paros poilsis

Paros poilsis - pailsėjimo laikas tarp dviejų (viena po kitos sekančių) darbo dienų; poilsio laiko rūšis

Lietuva

Lietuvoje kasdieninio nepertraukiamojo poilsio tarp darbo dienų (pamainų) trukmė negali būti trumpesnė kaip 11 valandų iš eilės (LR darbo kodeksas, 160 str. „Paros poilsis“). Kasdieninio nepertraukiamojo poilsio laikas darbuotojams iki 16 metų amžiaus privalo būti ne trumpesnis kaip 14 valandų, o asmenims nuo 16 iki 18 metų - ne trumpesnis kaip 12 valandų ir apimti laiką nuo 22.00 iki 6.00 h.
Lietuvos kario Florijono Janukevičiaus kapas

Kapas

Kapas stačiakampio plano, pailgas šiaurės rytų–pietvakarių kryptimi. Jį ženklina betoninis antkapis ir obelisko pavidalo lauko akmenų mūro paminklas su kaltiniu metaliniu ornamentuotu kryželiu. 
Priekinėje paminklo pusėje paliktoje horizontalaus stačiakampio pavidalo nišoje pritvirtinta pilkos skardos memorialinė lenta su iškalta epitafija:
„ŽUVĘS UŽ LIETUVOS LAISVĘ
ALYTUJE 13 D. VASARIO 1919 M.
A. † A.
SAVANORIS KURĖJAS FLIORIJONAS JANUKEVIČIUS
I mo PĖST. D. L. K. GEDIMINO PULKO
VI KUOPOS BŪRININKAS
TAVO DRĄSA IR PASIRYŽIMAS
TEGUL BŪNA MUMS PAVYŽDŽIU“.
Teritorijos plotas – 7 m².

Istorija

Florijonas Janukevičius gimė 1896 m. birželio 7 d. Gerdašiuose (Lazdijų valsčius). Prasidėjus kovoms dėl Lietuvos nepriklausomybės, 1919 m. sausio 1 d. įstojo kariu savanoriu į 1-ąjį pėstininkų pulką ir tapo 6-osios kuopos būrininku. Žuvo 1919 m. vasario 13 d. Alytaus kautynėse kovodamas su Sovietų Rusijos raudonarmiečiais. 
Iš pradžių buvo palaidotas Alytuje, vėliau parvežtas į tėviškėje esančias Leipalingio parapijos kapines.
1935 m. liepos 6 d. (po mirties) apdovanotas Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medaliu. Leipalingio valsčiaus karių savanorių ir šaulių iniciatyva 1939 m. prie kapo pastatytas akmenų mūro obeliskas, primenantis Nežinomo kareivio kapo paminklą Kaune.   
2009 m. kapas registruotas Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre kaip dailės, istorinį ir memorialinį vertingųjų savybių pobūdį turintis kultūros paveldo objektas.
Vytautas Bliūdžius

Biografija

1954 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, 1964 m. – Kauno politechnikos institutą.
1955–1957 m. dirbo Žemės ūkio mechanizacijos ir elektrifikacijos institute, 1957–1990 m. Kauno staklių gamykloje. Keturių išradimų autorius.
Vladas Braziūnas

Biografija

1969 m. baigė Pasvalio vidurinę mokyklą. 1997 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių k. filologiją. Dirbo universitete, kultūrinių bei literatūrinių laikraščių, žurnalų redakcijose, ilgiausiai, 15 metų, savaitraštyje – „Literatūra ir menas“, jo vyriausiasis redaktorius. Nuo 1996 m. atsidėjęs vien literatūrinei kūrybai.
Nuo 1988 m. Lietuvos rašytojų sąjungos, nuo 2002 m. Lietuvių PEN centro, nuo 2004 m. Lietuvos literatūros vertėjų sąjungos narys, 2002 m. Vidurio Europos poetų judėjimo „Cap à l’Est“, vienijančio prancūziškai bendraujančius poetus, narys steigėjas.
Vienas iš Vilniaus universiteto kraštotyrininkų ramuvos kūrėjų,  ekspedicijose rinko tautosaką.

Kūryba

Kaip poetas debiutavo 1974 m. Pirmoji eilėraščių knyga leidykloje buvo įkalinta septyneriems metams: nuosprendis – „idėjiškai ir meniškai nebrandi”. Tačiau, vos tik išėjęs, eilėraščių rinkinys „Slenka žaibas“ (Vaga, 1983 m.), 1984 m. apdovanota Zigmo Gėlės premija, skiriama už stipriausią poezijos debiutą.
2008 m. už eilėraščių ciklą „Slaptoji ornitologija: inkilų šventinimas“ apdovanotas literatūrine „Varpų“ premija.
2013 m. už eilėraščių knygą „Fontes amoris" paskirta Bernardo Brazdžionio literatūrinė premija.
Poezijoje ryškios kaimiškosios ir miestietiškosios patirties sandūros, praeities ir dabarties sąsajų apmąstymai („Slenka žaibas“), linkstama į daiktišką konkretumą, peizažo detalės dažnai įgyja apibendrinamąją prasmę. Rinkinių „Voro stulpas“ (1986 m.), „Alkanoji linksniuotė“ (1993 m.), „Užkalinėti“ (1998 m.) eilėraščiai turi ironijos atspalvį, poetika grindžiama žodžių prasmės ir garsų žaismu. Rinkiniuose „Užkalbėti juodą sraują“ (1989 m.), „Ant balto dugno“ (1999 m.) gausu istorinių motyvų, Atgimimo laikotarpio aktualijų, ryškios publicistinės intonacijos. Postmodernistinėje poemoje „Karilionas tūkstančiui ir vienai aušrai“ (2002 m.) tautos istorija siejama su dabartimi.
Išvertė latvių ir ukrainiečių poetų kūrinių. Jo eilėraščių išversta į anglų kalbą.
Erčia

Erčia, miško laukymė, proguma – didesnis atviras plotas, apsuptas miško. Paprastai būna apaugęs pieva, neaukštais krūmais, nors gali būti ir pelkė. Tokios vietos susidaro dėl skurdesnio dirvožemio, miško gaisrų ar iškirsto miško. Erčia yra svarbi žolėdžių miško gyvūnų maitinimosi vieta. Tokiose vietose įkuriamos gyvenvietės.
Čerenkovo spinduliavimas

Čerenkovo spinduliavimas – elektromagnetinio spinduliavimo pasireiškimas, kai dalelės turinčios krūvį (pvz., elektronas) pralekia izoliatorių greičiu, didesniu už fazinį šviesos greitį toje medžiagoje. Reiškinys pavadintas rusų mokslininko Pavelo Čerenkovo vardu, kuris, kartu su kolegomis, 1958 m. už jo aprašymą gavo Nobelio fizikos premiją .

Fizikinė kilmė

Specialioji reliatyvumo teorija teigia, kad šviesos greitis c vakuume yra universali fizikos konstanta, tačiau kitose aplinkose, t. y. medžiagose šviesa gali sklisti žymiai mažesniu greičiu, ne c. Pavyzdžiui, vandenyje šviesa sklinda greičiu, lygiu 0,75 šviesos greičio vakuume. Todėl materija gali būti pagreitinta virš šviesos greičio toje medžiagoje branduolinių reakcijų metu bei dalelių greitintuvuose. Čerenkovo spinduliavimas pasireiškia tuomet, kai dalelė su krūviu, dažniausiai elektronas, lekia dielektrine medžiaga greičiu, didesniu už šviesos greitį joje.

Atradimas

1934 m. P. Čerenkovas atrado, kad skystis, veikiamas radžio skleidžiamų γ spindulių, pradeda švytėti.

Branduoliniai reaktoriai

Čerenkovo spinduliavimas dažniausiai naudojamas aukštos energijos dalelėms aptikti. Pvz., baseino tipo branduoliniuose reaktoriuose (reaktoriai, patalpinti vandens baseinuose) Čerenkovo spinduliavimo intensyvumas yra susijęs su branduolių dalijimosi įvykių dažniu, kurių metu susidaro aukštos energijos elektronai. Iš to galima spręsti apie reakcijos intensyvumą. Tuo pačiu šis charakteringas spinduliavimas naudojamas likusiam panaudotų kuro strypų radioaktyvumui nustatyti.

Astrofizikiniai eksperimentai

Aukštos energijos Kosminiai spinduliai, patekę į Žemės atmosferą, gali sukurti elektrono-pozitrono poras, skriejančias milžinišku greičiu. Šių dalelių su krūvių Čerenkovo spinduliavimas naudojamas kosminių spindulių šaltiniui ir intensyvumui nustatyti, pavyzdžiui, IACT metodu VERITAS, H.E.S.S. ir MAGIC eksperimentuose. Panašus metodas naudojamas dideliuose neutrinų detektoriuose, pvz., Super-Kamiokande ar IceCube.
Čerenkovo spinduliuotė gali būti panaudota nustatyti didelės energijos astronominių objektų, spinduliuojančių gama spindulius, savybėms: supernovų liekanų ar blazarų.

Dalelių fizikos eksperimentai

Čerenkovo spinduliavimas dažnai naudojamas dalelių fizikos eksperimentuose krūvį turinčioms dalelėms identifikuoti pagal spinduliuotės šviesą. Vienas moderniausių tokio tipo detektorių, RICH (ring imaging Čerenkov detector), pirmą kartą sukurtas praėjusio amžiaus 8-ame dešimtmetyje. Tokie detektoriai naudojami LHC eksperimentuose ALICE ir LHCb.
Delftas

Istorija

Įkurtas XI a.
Ziba Ganijeva

Biografija

Ziba Ganijevos tėvas - azerbaidžanietis, o motina - uzbekė. 1937 m. ji lankė šokių pamokas naujai įkurtoje Uzbekijos Filharmonijoje. 1940 m. ji persikėlė į Maskvą ir pateko į Rusijos teatro meno akademiją, bet po to savanoriškai 1941 m. lapkričio 7 d. užsirašė į armiją.
Karo metu Ganijeva buvo radijo operatorė ir šnipė, kuriai teko kirsti fronto liniją 16 kartų. Ji dalyvavo Maskvos mūšyje.
Kursko srities herbas

Kursko srities herbas - oficialus Rusijos Federacijos Kursko srities simbolis, priimtas 1996 m. gruodžio 17 d.

Herbo aprašas

Herbo skydas prancūziškas/rusiškas. Sidabriniame lauke mėlynas dešinysis kaspinas su trimis kaspine esančiomis skrendančiomis sidabrinėmis kurapkomis. Virš skydo auksinė karūna, iš kurios skydo viršumi į šonus eina siauros raudonos juostelės. Apie skydą šonuose ir apačioje - auksinis ąžuolo lapų vainikas, apvytas mėlyna juosta.
Romas Medzveckas

Biografija

1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – elektrikas.
1994 m. Lietuvos akcinio inovacinio banko Pakruojo filialo direktorius, UAB „Skulas“ vyr. vadybininkas, 2003 m. R. Medzvecko IĮ „Rida“ savininkas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
1995 m. Lietuvos ūkio partijos, 1999 m. Naujosios sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narys.
1990–1995 m. Pakruojo rajono tarybos deputatas, 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Birutė, vaikai Giedrė, Aušra.
Kaulakiai (Molėtai)

Istorija

1659 m. kaimas minimas Alantos krikšto metrikų knygoje.
TS Szombierki Bytom

Istorija

1929–1945 m. klubas buvo iširęs, 1997–1999 m. prisijungęs prie Polonia Bytom klubo.