Richard Branson

Biografija

Seras Richardas Bransonas iki 13 m. mokėsi Scaitcliffo, vėliau – Stou vidurinėje, kur ir pradėjo pirmąjį savo verslą – įkūrė „Student Magazine“. Būdamas 16 m. metė mokyklą ir įkūrė pelno nesiekiančią organizaciją – Studentų Konsultavimo Centrą. 1970 m. Bransonas pradėjo prekiauti muzikos įrašais paštu, netrukus po to atidarė įrašų parduotuvę Londone, Oksfordo gatvėje.
Šiuo metu Richardas gyvena Londone. Jis yra vedęs ir turi du vaikus.
2013 m. suteiktas Kauno technologijos universiteto garbės daktaro laipsnis

Verslo specifika

1972 m. su Niku Pauvelu atidarė įrašų studiją „Virgin Records“. Pirmas kompanijos projektas – daugiainstrumentalisto Mike Oldfield'o albumas „Tubular Bells“, tapęs bestseleriu. „Virgin Records“ į muzikos pasaulį paleido ir grupę Culture Club. 1980-aisiais kompanija nusipirko naktinį gėjų klubą „Heaven“. 1992 m. Bransonas pardavė „Virgin Records“ prekinį ženklą kompanijai „EMI“ (kuri buvo labiau konservatyvi ir nutraukė kontraktą su Sex Pistols), kad išlaikytų savo rankose skrydžių bendrovę. Bransonas yra sakęs, kad pardavęs „Virgin Records“ verkė, kadangi pastaroji buvo „Virgin“ imperijos pradininkė. Vėliau, norėdamas sugrįžti į muzikos įrašų verslą, Bransonas įkūrė kompaniją „V2 Records“.
1984 m. Bransonas įkūrė skrydžių bendrovę „Virgin Atlantic Airways“, 1999 m. atidarė telekomunikacijų bendrovę „Virgin Mobile“, 2000 m. „Virgin Blue“ Australijoje, tais pačiais metais patyrė nesėkmę „National Lottery“.
1993 m. Bransonas iškėlė teisminį ieškinį dėl šmeižto skrydžių bendrovei „British Airways“. „British Airways“ teko sumokėti £500 000 pačiam Bransonui, £110 000 „Virgin Airways“ bei padengti £3 milijonų teismines išlaidas. Savo kompensaciją Bransonas padalijo darbuotojams kaip priedą prie atlyginimo.
1997 m. Bransonas pradėjo rizikingą geležinkelių verslą. „Virgin Trains“ laimėjo konkursą InterCity West Coast ir Cross-Country Britanijos geležinkelių sektorių formavimui. Šios kompanijos gaires Bransonas pristatinėjo su jam būdingu ultraoptimizmu, žadėdamas naujus traukinius ir patogesnį servisą. Netrukus „Virgin Trains“ susidūrė su geležinkelio senėjimo ir infrastruktūros problemomis, paveldėtomis iš BR. Kompanijos įvaizdis buvo sugadintas dar paskutiniais 10 dešimtmečio metais, kai pagrindinei Vakarų kranto linijai verkiant reikėjo remonto.
„Virgin“ nupirko Europos trumpų skrydžių bendrovę „EuroBelgian Airlines“ ir greitai ją pervadino į „Virgin Express“. Skrydžių verslą Bransonas plėtojo ir Nigerijoje, ten įkūrė „Virgin Nigerija“. San Franciske buvo atidaryta skrydžių bendrovė „Virgin America“.
Bransonas įkūrė „Virgin Cola“, šiuo metu ja prekiaujama tik D. Britanijoje. Jis įkūrė net „Virgin Vodka“, tačiau ši nepateisino lūkesčių. Ryšium su tuo Bransonas ir Virgin pateko į satyrinį leidinį „Private Eye“.
2004 m. rugsėjo 25 d. buvo atidaryta „Virgin Galactic“ – kosminio turizmo grupė, kuri po „SpaceShipOne“ sėkmės ėmė plėtoti kosminį turizmą. Grupės tikslas – nuo 2007 m. kosminius skrydžius padaryti prieinamus visuomenei už $200 000. Šią idėją finansavo Paul Allen (vienas iš Microsoft įkūrėjų) ir Burt Rutan (JAV kosminių technologijų specialistas). 2011 m. Naujosios Meksikos valstijoje atidarytas milijardieriaus naujutėlaitis „Virgin“ kosmoso uostas – prabangus terminalas, kur pasiturintys turistai už $200 000 galės pakilti į orbitą aplink Žemę.

Parama sportui

2009 m. kovo mėnesį Bransonas pranešė, kad taps vienu pagrindiniu Formulės 1 ekipos Brawn GP rėmėju.
2010 m. sezonui Bransonas įkūrė savo Formulės 1 komandą – Virgin Racing.