google/wiki40b huggingface dataset:
Ona Leonaitė-Kairienė

Biografija

Gimė Samarkande, kur jos tėvai dėl politinių sąlygų buvo priversti gyventi. 1906 m. su tėvais grįžo į Lietuvą ir apsigyveno Kaune, mokėsi gimnazijoje. 1914 m. persikėlė į Vilnių, po metų su tėvais evakavosi į Maskvą. 1916 m. baigė Maskvos gimnaziją.
1918 m. gegužės mėn. su tėvais grįžo į Lietuvą. 1918 m. Valstybės Tarybos raštinės darbuotoja. 1920 m. pradėjo studijuoti Ciuricho ir Berlyno universitetuose, 1927 m. baigė teisės studijas Lietuvos universitete.
1923 m. spalio 17 d. susituokė su inžinieriumi Steponu Kairiu, kuris dažnai lankydavosi Vokietijos sostinėje, ir buvo ištikima jo bendražygė iki pat 1944 m.
1923 m. atstovavo LSDP Antrojo Internacionalo kongrese Hamburge. Nuo 1929 m. advokatavo ir dirbo organizacijoje politiniams kaliniams ir emigrantams šelpti. 1930 m. dalyvavo SI kongrese Vienoje. Bendradarbiavo „Socialdemokrate“. 1934 m. redagavo „Darbo visuomenę“ (išėjo 14 numerių, Nr. 2 konfiskuotas). 1938 m. „Minties“ atsakingoji redaktorė, 1939–1940 m. redaktorė.

Okupacijų metai

1944 m. balandžio mėn. vokiečių Gestapui išaiškinus VLIK'o sudėtį, organizacijos pirmininkas S. Kairys turėjo paskubomis apleisti namus ir pasitraukti iš Kauno. Bandydami surasti jos vyrą, 1944 m. gegužės mėn. gestapininkai suėmė Oną Kairienę ir išlaikė ją savo rūsiuose dvi savaites.
Nors ir turėjo galimybę pasitraukti į Vakarus artėjant frontui, tačiau O. Kairienė liko Lietuvoje, tikėdamasi, kad jos vyras greitai grįš į laisvą kraštą. Be to, sprendimą nulėmė pareigos jausmas invalidui broliui Vytautui. Pradžioje bolševikai O. Kairienės nelietė, net davė jai darbą Botanikos sode. Bet 1948 m. vasarą ji buvo suimta ir su broliu ištremta dešimčiai metų į Irkutsko srities Taljano ir Skoropadlės kaimą, kur jai leista mokyti vaikus vokiečių kalbos vidurinėje mokykloje.
Po aštuonerių metų tremties, 1956 m. birželio mėn. gavo leidimą grįžti į Lietuvą. Abu su broliu grįžo invalidais, gavo darbo senoje vietoje, nors ir už nedidelį atlyginimą. Nepritekliai priveikė – 1957 m. pradžioje ją ištiko pirmasis kraujo išsiliejimas į smegenis. Draugų ir medikų pagalba ji vėl pakilo, tačiau prasidėjo kitos ligos, o 1958 m. birželio 10 d. ją ištiko naujas priepuolis, po kurio ji sekančią dieną mirė. Giminių ir artimųjų palydėta, birželio 13 d. palaidota Petrašiūnų kapinėse, kur, grįžusi iš Sibiro, ji buvo dar suskubusi perkelti savo tėvų palaikus. 
„Mirtis man poilsis saldus didybėj savo galingoj“ – rašė ji saviesiems į JAV, atsigavusi po pirmojo priepuolio.
Amy Smart

Biografija

Eimė Smart gimė Kalifornijoje, muziejaus darbuotojos Judy Lysle Carrington ir pardavėjo Johno Bodeno Smarto šeimoje.
Paauglystėje ji 10 metų mokėsi baleto, vėliau tapo modeliu ir sėkmingai dirbo Europoje. Italijoje Smart artimai susidraugavo su kitu modeliu Ali Larter. Grįžusios į Los Andželą, merginos kartu pradėjo lankyti vaidybos kursus. Pirmuoju Smart vaidmeniu tapo pasirodymas grupės „The Lemonheads“ dainos „It‘s About Time“ vaizdo klipe 1993 m.
1996 m. ji atliko pirmąjį nedidelį vaidmenį kine, juostoje „Campfire Tales“. Po metų sekė taip pat nedidelis vaidmuo fantastiniame filme „Erdvėlaivio kariai“. Suvaidinusi seriale „The 70‘s“, 1999 m. ji pasirodė filmuose „Varsity Blues“ ir „Outside Providence“, kur jos vaidmenys buvo kur kas didesni ir svarbesni.
1999-2001 m. Smart vaidino televizijos seriale „Felicity“. Kiti jos žymesni vaidmenys: filmuose „Road Trip“ (2000 m.), „Rat Race“ (2001 m.), „Starsky & Hutch“ (2004 m.) ir „Just Friends“ (2005 m.).

Asmeninis gyvenimas

2011 m. Smart ištekėjo už Carterio OosterHouse. Be aktorystės, ji yra ir sertifikuota jogos mokytoja.
Lakonija

Geografija

Lakonija yra lygumų sritis Peloponeso pietvakariuose, sutampanti su Evroto upės baseinu. Tai – derlingas žemdirbystės ir gyvulininkystės kraštas.
Lakoniją iš vakarų uždarė Taigeto kalnai, kurie skyrė nuo Mesenijos. Šiaurėje buvo Arkadija, šiaurės rytuose buvo Parnono kalnai, kurie skyrė nuo Argolidės.
Tepe Hisaras

Istorija

Gyvenvietė įsikūrė patogioje vietoje tarp dykumos pietuose ir kalnų šiaurėje. Kalnai buvo turtingi titnago, alavo, medienos, vaisių ir buvo tinkami medžioklei, o dykumoje buvo randama vario, aukso, turkio. Gyvenvietė egzistavo V–II tūkst. pr. m. e. ir apėmė eneolito bei bronzos amžiaus laikotarpius.
Jos archeologiniai radiniai skirstomi į tris pagrindinius sluoksnius, kuriuos pasiūlė Erich Schmidt ir patikslino radiokarbono analizė. I (A-B): tarp 5000 ir 4000 m. pr. m. e.; IC/IIA: 3980-3865 m. pr. m. e.; IIB: c. 3365-3030 m. pr. m. e.; IIIB: 2400–2170 m. pr. m. e.; IIIC 2170–1900 m. pr. m. e.
V tūkst. pr. m. e. gyventojai statė tiesias sienas iš molinių plytų, vertėsi daugiausia medžiokle ir žvejyba, gamino pieštą keramiką, kurioje aptinkami geometriniai, augalų ir gyvūnų (gazelių, ožių ir paukščių) vaizdai.
Nuo IV tūkst. pr. m. e. gyventojai augino kelių rūšių kviečius bei miežius, alyvuoges, vynuoges, lęšius ir kitas daržoves. Galvijų ir avių figūrėlės rodo ir išvystyta gyvulininkystę.
Nuo III tūkst. pr. m. e. Tepe Hisaras aktyviai dalyvavo prekybinėje sistemoje, apėmusioje visą Irano kalnyną ir buvo viena iš tarpinių stočių lazurito prekyboje tarp Mesopotamijos ir Badachšano. III tūkst. pr. m. e. jis greičiausiai sudarė dalį Proto-Elamo kultūros. IIIC laikotarpiu jį kultūriškai labiau veikė ryčiau buvęs Baktrijos-Margianos archeologinis kompleksas.
Apie XIX a. pr. m. e. gyvenvietė apleista.

Archeologija

Archeologinė vietovė užima 200x300 m plotą. Jau XIX a. senovinėje kalvoje buvo rasta artefaktų, kurie sukataloguoti 1925 m. 1931–1932 m. čia kasinėjo Pensilvanijos universiteto ekspedicija, vadovaujama Erich Schmidt. Vėliau keletą kartų daryti žvalgymai. 1995 m. Irano kultūros paveldo organizacijos užsakyti kasinėjimai vietovei padarė daug žalos.
Vietovėje rasta net 1600 kapų iš įvairių laikotarpių. Ypač daug archeologinių radinių suteikė keturi turtingi kapai iš III laikotarpio. Buvo rastos kelios molinės lentelės su senovinio rašto fragmentais.
Šventosios–Darbėnų geležinkelis

Istorija

Po 1939 m. Vokietijos ultimatumo Klaipėdos kraštui atitekus Nacistinei Vokietijai, Šventosios ir jos uosto reikšmė Lietuvai išaugo. 1939 m. vasarą geležinkelio statybai organizuota darbo talka. Statybos metu buvo suplanuota iškirsti 20,6 ha miško, iškasti 67000 kub. m žemių bei 10000 kub. m durpių, įrengti du tiltai per Šventąją. Sudaryta 2200000 litų statybų sąmata.
Pirmieji traukinių reisai prasidėjo 1940 m., tačiau linija buvo neperspektyvi ir po Antrojo pasaulinio karo buvo išardyta.
Aukštumalės valsčius

Aukštumalės valsčius buvo Mažojoje Lietuvoje. Centras – Aukštumalai.
Ivan Rudislov

Biografija

Gimė skurdžioje daugiavaikėje šeimoje. Šeimoje buvo jauniausias, tėvas sirgo alkoholizmu, buvo raudongvardietis "stribas", nuolat engdavo Ivaną. Buvo gabus fizikai, matematikai, gimnastikai. Būdamas 11 metų pabėgo iš namų ir keliavo Rusijos pakraščiais į vakarus, kelyje priglausdavo nepažįstami žmonės kaip našlaitį. Būdamas 12 metų amžiaus Ivan Rudislov buvo pargabentas į vaikų globos namus Maskvos teritorijoje. Būdamas 13 metų išgyveno II pasaulinio karo siaubą, parašydamas knygą "Arijinė lūšis užpuola raudonbarzdį dresiruotoją". Knyga neišliko iki mūsų dienų dėl intensyvios SSRS cenzūros. 1942 m. persikėlė gyventi į Lietuvą, kur užsiiminėjo labdaringa veikla. 1943 - 1968 m. vadovavo labdaros organizacijai "Buržujo buožė", kurios veikla buvo maisto davinių siuntimas į demokratines šalis, kadangi SSRS dezinformavo žmones, skleisdama komunistinio pirmavimo ir atsilikusios demokratijos idėjas. 1968 - 1972 m. 4 kartus iš eilės buvo paskelbtas metų taikdariu katalikiškame Olandijos žurnale "Haufner". 1990 m. griuvus SSRS išvyko į afriką padėti ten skurstantiems žmonėms, tuo metu studijavo anglų, senufų ir vokiečių kalbas. 1993 - 1996 m. persikėlė į JAV, rinkdamas aukas juodaodžiams, kur susipažino su Tupac Shakur. 1996 - 2002 m. surinktas aukas realizavo Afrikoje. 2002 m. grįžo į Lietuvą, įsteigė anoniminių alkoholikų klubą, parašė novelę "Alus be gazo". Buvo šešėlinio maištautojų judėjimo lyderis, nenorėjo išgarsėti, tačiau atvirai bendravo su tokiais asmenimis, kaip J. Jobs, Jay Z, Bill Gates ir t. t. Nuolat kritikavo amerikiečių RAP atlikėją Lil Wayne savo veiksmus motyvuodamas tuo, kad Lil Wayne kuriama muzika yra prasta, 2008 m. pasakė labai prieštaringai vertinamą frazę "Lil Wayne ain't gonna be Pac he can't even have 6pac" ("Lil Wayne negali tapti Tupaku, juk jis net negali užsiauginti "sixpac'o"" - Red. pas.). 2010 m. Ivan sveikata pradėjo sparčiai blogėti, tačiau jis atsisakė brangaus širdies gydymo, motyvuodamas tuo, kad už tuos pinigus, kurie būtų skirti jo širdies gydimui galima nupirkti duonos 12 vaikų per dieną. 2013 m. lapkričio 10 d. netikėtai mirė nuo ūmaus širdies smūgio. Buvo rastas savo sodo namelyje, Varšuvoje.
Bijotai (Vilkaviškis)

Istorija

Kaimas įkurtas 1926 m.
Kazys Barzdžius

Kazys Barzdžius, Barzdys (1868 m. kovo 2 d. Nausodė, Telšių apskr. – 1953 m. birželio 22 d. Plungė) – knygnešys, medžio drožėjas, dievdirbys.

Biografija

1885–1904 m. platino draudžiamąją lietuvišką spaudą Plungės, Alsėdžių, Šateikių, Platelių apylinkėse. Knygų nešdavosi į atlaidus, muges kartu su šventųjų skulptūrėlėmis, dėžutėmis, indais ir kitais medžio drožiniais. Su V. Stončiumi, F. Petravičiumi ir kitais knygnešiais atsigabendavo lietuviškos spaudos iš Mažosios Lietuvos.
Krist Novoselic

Krist Novoselic (g. 1965 m. gegužės 16 d.) – amerikiečių roko muzikantas, geriausiai žinomas, kaip buvęs grupės „Nirvana“ bosistas.
Krist Novoselic išeivių iš Kroatijos sūnus. Apie 1985 m. sutikęs Kurt Cobain pradėjo kartu groti ir įkūrė grunge grupę „Nirvana“. Joje grojo bosine gitara. Novoselic buvo geriausias „Nirvana“ lyderio Kurt Cobain draugas. Po Kurt Cobain savižudybės ir „Nirvana“ iširimo grojo grupėse „Sweet 75“ ir „Eyes Adrift“.
Muzika nėra jo vienintelis užsiėmimas, taip pat domisi politika. Parašė knygą „Grunge and Government: Let‘s Fix This Broken Democracy“ (liet. Grunge ir valdžia: sutaisykime sugedusią demokratiją).

Biografija

Kristas Novoseličius, kroatų amerikietis, gimė kroatų emigrantų Kristo ir Marijos Novoselic šeimoje 1965 me. gegužės 16 d., Komptone, Kalifornijoje. Ten jis gyveno vienerius metus, vėliau jo tėvai persikėlė gyventi į San Pedrą, Kaliforniją, kur jis praleido vaikystės metus. Kristas turi du brolius, Robertą ir Brettą, ir 1973 me. gimusią seserį Dianą. 1979-aisiais šeima vėl išsikėlė dėl kylančių būsto kainų Kalifornijoje, šįkart – į Aberdyną, Vašingtone. Nerimaudami dėl sūnaus Kristo depresijos, jo tėvai išsiuntė sūnų gyventi pas giminaičius į Zadarą, Kroatijoje (tuometinėjeuJgoslavijos dalyje). Ten jis mokėsi gimnazijoje. Kristas jau domėjosi tokiomis muzikos grupėmis kaip „Led Zeppelin“, „Devo“, „Black Sabbath“ ir „Aerosmith“. Gyvendamas Kroatijoje jis susidomėjo punk rock muzika ir atrado tokias grupes kaip „Sex Pistols“ ir „Ramones“.
Po metų grįžtant namo į Aberdyną, Novoseličius pradėjo smarkiai gerti ir rūkyti. Jis tapo žinomas, kaip „vakarėlių liūtas“. Būdamas paskutiniojo kurso studentas, Kristas pasidarė plastinę veido operaciją – daktarai šiek tiek išpjovė jo žandikaulį ir perkėlė kelis dantis priekin. Jis negalėjo judinti žandikaulio šešias savaites. Novoseličius susirado darbą vietiniame „Taco Bell“ restorane, o vėliau, vėlyvuosiuose aukštosios mokyklos metuose, nusipirko automobilį, kelis stereo garsiakalbius bei gitarą. Kartu su broliu Robertu lankė gitaros kursus. Vėliau jis metė tuos kursus ir pats mokėsi groti bliuzą. Novoseličus baigė Aberdyno aukštąją mokyklą 1983-aisias. Neilgai trukus, jo tėvai išsiskyrė.
Vieną dieną Kristo brolis vaikščiojo su savo draugu Kurtu Cobainu ir Cobainas išgirdo garsią muziką, skambančią iš viršutinio kambario. Robertas Cobainui pasakė, jog tai jo vyresnis brolis, kuris klausėsi punk roko. Cobainas suprato, jog pagaliau surado tą žmogų, kuris domisi panašiais muzikos stiliais, ypač grupe „The Melvins“. Po kiek laiko Cobainas davė Novoseličiui savo senesnės grupės „Fecal Matter“ demo įrašą. Po kelių mėnesių Kristas pagaliau pasiklausė tos kasetės. Jam patiko ir jis sutiko sukurti grupę su Kurtu.
Cobaino ir Novoseličiaus pirmoji grupė tęsėsi kelias savaites. Kita grupė buvo „Creedence Clearwater Revival“. Be jos dar buvo ir kitų bandymų, kol galiausiai susikūrė „Nirvana“.
Kristas buvo dukart vedęs. 2004 m. jis vedė dailininkę Darbury Ayn Stenderu.
Airidas Savickas

Biografija

Radviliškio sporto centro šachmatų auklėtinis. Treneris – Vaidas Sakalauskas (g. 1971 m.).
Zuzana Jonikaitė

Biografija

Baigė Telšių Žemaitės gimnaziją. 1937 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą, mokytojavo. 1963 m. filologijos mokslų kandidatė.
1949-1970 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute. Tyrinėjo frazeologizmus. Su kitais rašė ir redagavo Lietuvių kalbos žodyną (t. 4-10, 1956-1976 m.) Rinko duomenis „Lietuvių kalbos atlasui“, rašė kalbos kultūros klausimais.
Karolina Masiulytė-Paliulienė

Karolina Nendrė Masiulytė-Paliulienė (pranc. Caroline Paliulis, g. 1949 m. kovo 4 d. Paryžiuje) – Prancūzijos ir Lietuvos aktorė, visuomenės veikėja ir verslininkė.

Biografija

Gimė karo pabėgėlio, Lietuvos visuomenės veikėjo Jono Masiulio šeimoje. Siekdama geriau pažinti gimtąją kalbą lankė Žibunto Mikšio lietuvių kalbos pamokas Paryžiaus Rytų kalbų ir civilizacijų institute. Aktorystės mokėsi dramos teatro Charles Dullin mokykloje, studijavo istoriją Sorbonos universitete. Vėliau mokslus tęsė Valstybinėje dramos mokykloje. Įvairiose teatrų trupėse dažniausiai vaidindavo jaunas išauklėtas, doras merginas. Po to vad. teatrinėse kavinėse (pranc. café théâtre) pristatydavo humoristinius mono spektaklius. Prodiuseris Philippe Bouvard priėmė ją dirbti į televizijos humoro programą „Le Petit Théâtre de Bouvard“, šis projektas tęsėsi septynis metus.
1986 m. su kitu lietuvių kilmės prancūzų aktoriumi Žanu Kristupu Mončiu (skulptoriaus Antano Mončio sūnumi) sukūrė spektaklį apie žinomą disidentę ir kovotoją už tikėjimo laisvę Sovietų Lietuvoje Nijolę Sadūnaitę. Šis, Martine Merri režisuotas, vaidinimas sulaukė itin palankaus prancūzų žiūrovų įvertinimo. Spektaklis buvo nufilmuotas, jį vėliau parodė Lietuvos televizija. Aktorė taip pat vaidino Jean-Philippe Toussaint režisuotame filme „Sevilietis“ (pranc. La sévillane, 1992 m.).
1994 m. Karolina su vyru JAV lietuviu Arūnu Paliuliu ir dukra Lina persikėlė gyventi į Lietuvą. Šeima atgavo buv. nacionalizuotą senelio Juozo Masiulio knygyną Panevėžyje. Knygų prekybos geografija buvo išplėsta – įsteigti J. Masiulio vardo knygynai Vilniuje ir Kaune.
Neužmiršta liko ir aktorės profesija – K. Masiulytė-Paliulienė vaidino režisieriaus Igno Jonyno filme „Sekmadienis toks, koks yra“, kartu su Petru Venclovu ar Ligita Kondrotaite įvairuose renginiuose skaitė prancūzų autorių poeziją. Pati pastatė du prancūziškus spektaklius „Madame Ka“ ir „Ça c’est Paris“.
Aktorė yra Lietuvos frankofonų literatūrinė premijos (pranc. Le Prix du livre francophone) žiuri pirmininkė, ji išrinkta Lietuvos-Prancūzijos asociacijos prezidente.
Encyclopédie méthodique

Apimtis

166 tomai.

Leidimas

1782–1832 m. Encyclopédie méthodique išleido leidėjas Charles Joseph Panckoucke ir Madame Agasse.
Tarp 1781 (pasak kt. šaltinių, 1782 arba 1793) – 1832 pasirodė 167 tomai (iš jų vienas pustomis). Leidykla – Agasse; po to Panckoucke atsisakė vėlesnių ketinimų (leisti enciklopediją toliau).

Leidimas ir recepcija

Ispanijos inkvizicija priešinosi ecniklopedijos vertimui ir paplitimui. Kritikuotas protestantinis Panckouckes pasaulėvaizdis ir visų pirma straipsnis apie Ispaniją („España“).
KS Turbina Cërrik

Istorija

Klubo ištakos siekia 1956 m.
Žaidžia Pirmoje lygoje, „B“ grupėje.
Srednekano rajonas

Geografija

Ribojasi šiaurėje - su Sachos Respublika, šiaurės rytuose – su Čiukčių autonomine apygarda ir Šiaurės Evensko rajonu, pietryčiuose - su Omsukčiano rajonu, pietuose - su Chasyno rajonu, pietvakariuose - su Jagodnojės rajonu ir vakaruose - su Susumano rajonu.
Dundagos savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Talsų rajono dalies.
Rubinas

Radimvietės

Daugiausiai juvelyrinių rubinų randama Tailande, Mianmare. Telkiniai Šri Lankoje, Kenijoje, Tanzanijoje, Australijoje, JAV (Montanoje ir P. Karolinoje).

Taikymas

Dideli ir permatomi rubinai yra tokie pat reti ir brangūs kaip briliantai – tik „fancy“ briliantai yra brangesni. Kur kas mažiau vertinami matiniai ir pusiau matiniai rubinai.
Dirbtiniai rubinai naudojami techniniams ir laikrodžių akmenims gaminti, lazerių gamyboje.
Magistralinis kelias A10 (Lietuva)

Istorija

Sovietmečiu (~1980-1990 m.), kelias buvo magistralinės reikšmės ir žymėtas M12 bei sudarė trasą „Minskas-Vilnius-Ryga-Talinas“.
Vilius Variakojis

Biografija

1932 m. baigė Šiaulių gimnaziją, studijavo Vytauto Didžiojo universitete, 1938 m. baigė Aukštuosius kūno kultūros kursus.
1932 m. pradėjo dalyvauti stalo teniso varžybose. 1936–1939 m. keturis kartus dalyvavo pasaulio stalo teniso pirmenybėse. 1937, 1940, 1942–1944, 1949–1951 m. 23 kartus Lietuvos čempionas, iš jų 8 kartus vienetų varžybose. 1950 m. TSRS stalo teniso turnyro nugalėtojas, 1951 m. TSRS stalo teniso dvejetų varžybų čempionas.
1937–1940 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės žaidėjas.
1951–1969 m. – Panevėžio vaikų sporto mokyklos direktorius ir treneris. 1969–1974 m. Panevėžio miesto kūno kultūros ir sporto komiteto pirmininkas.
1952 m. TSRS sporto meistras, 1957 m. TSRS nusipelnęs treneris, 1964 m. LTSR nusipelnęs kūno kultūros ir sporto veikėjas.
Knygos „Stalo tenisas“ (1959 m.) autorius.
Triušinis bandikutas

Gyvenimo būdas

Triušiniai bandikutai (dar vadinami bilbiais) gyvena sausringose Australijos vietovėse, kurių peizažą sudaro reti miškai, savanos ir stepės su puriu dirvožemiu. Triušiniai bandikutai rausia žemėje gilius urvus, kuriuose praleidžia šviesųjį paros metą. Tokio urvo gylis – kartais iki 1,5 metro. Iš bandikuto urvo aukštyn veda tik viena landa, prie kurios yra nedidelė krūva žemių. Triušiniai bandikutai gyvena po vieną. Triušinio bandikuto užpakalinės kojos ilgesnės už priekines, tačiau jis juda ne šuoliuodamas, bet lėtai risnodamas ant visų keturių galūnių: priekines kojas statydamas kartu, o užpakalines – paeiliui.

Maistas

Triušiniai bandikutai medžioja ir ant žemės, ir po ja. Pagrindinis jų maistas – įvairūs vabzdžiai. Be jų, bandikutai ryja smulkius stuburinius, pavyzdžiui, peles, paukščius ir driežus. Stipriomis priekinėmis kojomis, užsibaigiančiomis ilgais lenktais nagais, gyvūnas išsikapsto iš po žemės vabzdžių lervų. Ilgas smailėjantis bandikuto snukis lengvai įlenda į visas angas ir plyšius tarp akmenų. Triušinis bandikutas gyvena sausringose žemyno vietose, kur nuolat trūksta vandens, todėl skysčių poreikį paprastai patenkina ėsdamas sodrius vaisius.

Dauginimasis

Dauguma triušinių bandikutų dauginasi ištisus metus, tačiau jų jaunikliai dienos šviesą išvysta dažniausiai pavasarį. Bendrauja tik poravimosi metu. Per 15 parų trunkantį nėštumą patelė iššnešioja vieną ar du jauniklius. Jaunikliai gimsta 1 centimetro ilgio, silpnai išsivystę. Vos gimę jie įsiropščia į motinos sterblę. Čia, žįsdami motinos pieną, jie vystosi keletą savaičių. Paūgėję jie išlenda iš sterblės, tačiau pajutę pavojų tučtuojau sušoka atgal.
Onuškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta 1674 m. Jai 1675 m. nupirktas varpas. Nuo 1680 m. pradėtos rašyti metrikų knygos (įrašai nereguliarūs). Iš Onuškio dvaro 1698 m. bažnyčiai dovanota žemės, kurią Chominskiai atėmė. 1772 m. inventoriuje nurodyta griūvanti prūsiško mūro bažnyčia.
Ona Kaminslienė ir Konstantinas Kaminskas 1774 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Klebonas Petras Dočkus pastatė prieglaudą, sutvarkė ūkinius trobesius. Ilgametis Onuškio klebonas Juozas Čuvinskas (Onuškyje 1907–1933 m.; čia ir palaidotas) 1908 m. kapitališkai suremontavo bažnyčią, sujungė jos žemes į 41 ha sklypą, įsteigė „Laimės“ kooperatyvą. Klebono rūpesčiu 1920 m. įsteigta senelių prieglauda, 1921 m. perdengtas bažnyčios stogas. Klebonas Leonardas Tamošauskas 1949 m. balandžio 23 d. suimtas, nuteistas 10 m. kalėti (į Lietuvą grįžo 1956 m.).
Valstybės saugoma Onuškio Šv.Arkangelo Mykolo bažnyčia yra seniausia medinė šventovė Rokiškio apylinkėse. Jos būklė šiuo metu yra avarinė. Restauravimo darbams reikia maždaug dviejų milijonų litų. 2014 m. paveldosaugininkai konstatavo, kad bažnyčiai būtini avarinės būklės likvidavimo darbai ir pradėjo ruošti atitinkamus dokumentus. Pirmiausia ketinama sutvirtinti statinio konstrukcijas ir sustiprinti stogo santvaras.

Architektūra

Bažnyčios architektūriniai ypatumai domina ir mūsų dienų statybų specialistus. Mat bažnyčia pastatyta be jokių piliorių bei atramų, naudojant medines vinis ir sunėrimus be geležies.
Bažnyčia turi neobaroko bruožų, kryžminio plano (30,5 × 17,5 m) dvibokštė. Joje 3 altoriai.
KF Ferizaj

Istorija

Klubo ištakos siekia 1923 m. 
Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies pirmenybėse.
Limonas

Istorija

1502 m. dabartinio miesto žemes pasiekė Kristupo Kolumbo ekspedicija. Limonas oficialiai įkurtas 1854 m. Čia XIX a. pab. ėmė keltis atvykėliai iš Karibų jūros salų, kurie dirbo bananų plantacijose, geležinkelio statybose. Limonas tapo pagrindiniu šalies uostamiesčiu Karibų jūros pakrantėje. 1991 m. jį nusiaubė žemės drebėjimas.
Ledų ragas

Ledų ragas – įlanka Kuršių Nerijoje į Kuršių marias, ties Klaipėda. Dabartinis įlankos dugno gylis svyruoja nuo 0,5 iki 2,8 metro.

Istorija

Sovietmečiu čia skandinti laivai, todėl vieta ilgainiui vadinta Laivų kapinėmis. Laivų kapinyno įlanka buvo suformuota Kuršių nerijoje iškasus didelį kiekį grunto statant žvejybos uostą.
Iš pradžių įlanka buvo pradėta naudoti deratizacijai – graužikams laivuose naikinti. Kiek vėliau ten pradėti švartuoti nurašyti laivai. Iš pradžių tai buvo mediniai žvejų botai, vėliau, modernizavus laivyną, šioje vietoje statyti nurašyti metaliniai laivai. Laikui bėgant nuo stovinčių kapinyne laivų buvo nuardoma dalis denio, laivai nyko ir smigo į dugną bei buvo užnešami smėliu. Ant liekanų viršaus buvo užkeliami kitų nebenaudojamų laivų korpusai.
260 metrų ilgio ir apie 50 metrų pločio įlankoje buvo susikaupusios ir netvarkingai išsimėčiusios bei užneštos smėliu laivų liekanos.
Šioje vietoje laivai laidoti maždaug nuo 1952 iki 1970 metų.
Pagal 2006 m. parengtą projektą „Kuršių marių akvatorijos prie Ledų rago išvalymas“ Klaipėdos miesto savivaldybės administracija padedant ES skirtomis lėšomis iki 2014 m. vasario mėn. sutvarkė laivų kapines.
Šv. Jeronimas

Gyvenimas

Romoje studijavo gramatiką, retoriką ir filosofiją. 366 m. pakrikštytas. Tapo griežtu asketu. Apie 373 m. pradėjęs piligriminę kelionę į Jeruzalę, ilgiau užtruko Antiochijoje (dab. Antakija), 375–378 m. kaip atsiskyrėlis gyveno dykumoje netoli Chalebo. Išmoko graikų ir hebrajų kalbas. 379 m. Antiochijoje įšventintas kunigu. 379–382 m. gyveno Konstantinopolyje, buvo Grigaliaus Nazianziečio mokiniu. Nuo 382 m. Romoje dirbo popiežiaus Damaso I sekretoriumi. Romoje subūrė asketų bendruomenę, kuriai priklausė daug kilmingų moterų. Jis net buvo apkaltintas dėl vienos moters, nepakėlusios asketinių apribojimų, mirties. Po Damaso I mirties Jeronimo kritikuojama dvasininkija privertė jį išvykti iš Romos.

Vertimai

Šventasis Jeronimas plačiai žinomas dėl savo Biblijos vertimo iš graikų ir hebrajų kalbų į lotynų kalbą. Šis vertimas, vadinamas Vulgata, katalikų yra pripažįstamas oficialiu Biblijos tekstu.
Taip pat yra parašęs Senojo bei Naujojo Testamento komentarus, teologinių darbų, laiškų, istorinių darbų.

Šv. Jeronimas dabartinėje kultūroje

Lietuvos kultūros ministerija kasmet rugsėjo 30-ąją (Tarptautinę vertėjų dieną) skiria Šv. Jeronimo premiją. Premija siekiama vertinti ir skatinti lietuvių literatūros vertėjų darbą ir indėlį į tarptautinius kultūros mainus, Lietuvos kultūros sklaidą užsienyje, patrauklaus Lietuvos įvaizdžio kūrimą ir skiriama grožinės ir humanitarinės lietuvių literatūros vertėjui ar vertėjai už profesionaliai ir meniškai į užsienio kalbą išverstus kūrinius, už lietuvių literatūros populiarinimą užsienyje.
Bagrėnas

Žymūs žmonės

Kaime gimė lietuvių filosofas Antanas Maceina (1908–1987).