google/wiki40b huggingface dataset:
Valdas Ivanauskas

Žaidėjo karjera

Ivanauskas pradėjo žaisti Kauno vaikų klube „Vilija“ , o pirmasis jo profesionalus klubas buvo Vilniaus FK Žalgiris.
Vėliau jis atvyko į Maskvą ir ten žaidė Lokomotyvo bei CSKA komandose. 1988 m. debiutavo SSRS vienuolikėje, kurioje sužaidė 4 oficialias rungtynes.
Atgavus nepriklausomybę, jis Lietuvą atstovavo 23 tarptautinėse rungtynėse. 1991 m. išvyko į Austriją, Vienos „Austria“ klubą. 1991–1993 m. žaisdamas „Austria“ 3 kartus laimėjo Austrijos čempionatą, 1992 m. – taurę. 1993–1997 m. 91 žaidė Bundeslygoje Hamburger SV komandoje, įmušė 13 įvarčių. Dėl veržlumo ir dinamiškumo buvo pramintas Ivanu Rūsčiuoju ('Ivan, der Schreckliche').
Vėliau Ivanauskas sugrįžo į Austrijos SV Salzburg. 1999–2001 m. vėl žaidė Vokietijoje, SV Wilhelmshaven, kuri 2000 m. iš regioninės Oberlygos pakilo į aukštesnę regioninę šiaurės lygą (Regionalliga Nord). Aktyvią žaidėjo karjerą baigė BV Cloppenburg komandoje. 2010 m. žaidė FC Šiaulių Tigrai komandoje, su kuria užėmė 1 vietą LFF III lygos Šiaulių Apskrities pirmenybėse.

Trenerio karjera

Ivanauskas 2002 m. gavo trenerio kvalifikaciją (Vokietijos Kelno aukštoji sporto mokykla) ir nuo 2003 m. dirbo Lietuvos nacionalinės rinktinės trenerio asistentu atrankos varžybose į 2004 m. Europos futbolo čempionatą Portugalijoje ir pradėjo treniruoti tuometinį Rūdiškių „Vėtros“ klubą.
Ivanauskas 2004–2005 m. sezono metu dirbo FBK Kauno komandos treneriu, 2006 m. kovą paskirtas laikinuoju vyriausiuoju treneriu Škotijos Hearts komandoje, po sezono paskirtas pagrindiniu komandos treneriu. Nuo 2007 m. rugsėjo treniravo Vokietijos FC Carl Zeiss Jena klubą, bet buvo atleistas iš vyr. trenerio posto, nes komandos vadovų netenkino užimama vieta čempionate.
2008 m. liepos 17 d. pasirašė pusmečio sutartį su Gargždų Banga, o 2009 m. vasario 13 d. ji buvo pratęsta. 2009 m. liepos viduryje pasirašė sutartį su Baku „Standart“ klubu, tačiau spalio pabaigoje buvo atleistas dėl nepateisintų lūkesčių. 2010 m. rugpjūčio 12 d. susitarė su Šiaulių klubu, kurį treniravo iki sezono pabaigos. Pasibaigus 2010–2011 m. A lygos sezonui sutartis su V. Ivanausku nebuvo pratęsta, nes klubas norėjo greičiau pradėti formuoti komandą.
2013 m. sausio pabaigoje pasirašė pusės metų sutartį su Gruzijos FC Dila Gori klubu.
2008 m. lapkričio 11 d. laikinai treniravo Lietuvos U-18 rinktinę, kuri 2008 m. lapkričio 21 d. sužaidė lygiosiomis (1:1) su Vokietijos U-18 rinktine. 2009 m. vasario 20 d. V. Ivanauskas buvo paskirtas Lietuvos U-21 rinktinės vyr. treneriu, tačiau jam išvykus į Azerbaidžaną LFF nusprendė, kad jis negalės tinkamai atlikti savo pareigų, todėl jis buvo pakeistas Vitalijumi Stankevičiumi.
2017 m. antroje pusėje dirbo su Dinamo Brest klubu.  Jis klubo tapo sporto direktoriumi.
Maltos Ordinas

Suverenusis Maltos ordinas (Suverenusis karinis hospitaljerų šv. Jono ordinas), Šv. Jono Jeruzaliečio Ordino Riteriai – Romos katalikų vienuolių ordinas, tarptautinės teisės subjektas.
Būstinė – Romoje (it. Via dei Condotti 68 ir Piazza dei Cavalieri di Malta 4), jai pripažįstamas eksteritorialumas. Ordine – apie 12 000 narių.
Istorija glaudžiai susijusi su Maltos istorija. 1530 m. Malta buvo padovanota Riterių ordinui.
Peleniai (Šakiai)

Žymūs žmonės

Kaime gimė žymus lietuvių skulptorius Vincas Grybas (1890–1941).
Pranciškus Masilionis

Biografija

1927 m. Lietuvos universitete baigė filosofiją ir teologiją, įšventintas kunigu. 1927–1929 m. Panevėžio katedros vikaras, Panevėžio kurijos kancleris, Panevėžio amatų ir ruošos mergaičių mokyklos kapelionas. Nuo 1929 m. jėzuitas. 1930–1931 m. ir 1937–1938 m. studijavo teologiją ir filosofiją Jėzuitų kolegijoje Insbruke. 1933–1937 m. Kauno arkivyskupijos Maldos ir vyrų apaštalavimo sąjungos direktorius. Nuo 1939 m. Šiaulių Šv. Ignaco Lojolos bažnyčios kunigas. 1948 m. TSRS valdžiai bažnyčią uždarius, iki 1952 m. Karsakiškio Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčios administratorius. 1953–1960 m. atstatė Palėvenės Šv. Domininko bažnyčią, 1960–1967 m. Saločių Šv. Juozapo bažnyčios kunigas, 1967–1969 m. Vyžuonų Šv. Jurgio bažnyčios, 1969–1977 m. Kriklinių bažnyčios kunigas, nuo 1977 m. dirbo Sidabrave ir Dapšioniuose (Radviliškio raj.).
Periodinėje katalikų spaudoje paskelbė religinės tematikos straipsnių, vedė rekolekcijas įvairiose parapijose, katekizavo vaikus ir jaunimą. TSRS okupacijos metais slapta vedė rekolekcijas kunigams, klierikams, vienuolėms. 1947 m. įkūrė Eucharistinio Jėzaus seserų kongregaciją darbui su vaikais, jaunimu. Pogrindinio kunigų Eucharistinio sąjūdžio iniciatorius; subūrė kunigų grupę, kuri vėliau aktyviai gynė tikinčiųjų teises. Už aktyvią religinę veiklą okupacinė valdžia buvo atėmusi kunigo registracijos pažymėjimą. Parašė ir savilaida išleido religinio turinio knygų.
Didžioji Panemunė

Dvaras

Pastatai stovėjo ant kalniuko, apsodinti ąžuolais. XIX–XX a. vid. dvarą valdė Siesickai. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje jų palikuonys pasitraukė į Vakarus. Dabartiniu metu Didžiosios Panemunės, dar vadinamas ir Gandrų, dvaras yra sunykęs.
1923 m. surašymo duomenimis, Didžiojoje Panemunėje buvo vienas ūkis su 54 gyventojais.
Valkos teatras

Valkos miesto teatras (latv. Valkas pilsētas teātris) - teatras Latvijoje, Valkos mieste. Gyvena iš projektų, skirtingų kultūrinių fondų paramos ir rėmėjų. Turi dvi sales: Didžioji salė (su 400 žiūrovų vietų) ir Kamerinė salė - 30 žiūrovų. Teatro trupę sudaro 13 aktorių. Yra pagalbinis techninis personalas.

Istorija

Pradžia – 1871 m. gegužės 10 dieną pirmą kartą Valkoje latvių kalba įvyko vaidinimas.
1982 m. Valkos miesto teatro meno vadovu tapo režisierius dr. Aivars Ikšelis 1998 m. sukurtas aktorių ansamblis.
2009 m. pradėjo dirbti pirmasis profesionalus aktorius, baigęs Rusijos teatro mokyklą.
Hải Phòng FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2014 m.
Daržinis poras

Vertingos medžiagos ir gydomosios savybės

Kvapas švelnesnis, negu česnako. 100 g porų tėra 35 kcal. Ląsteliena gerina virškinimą.
Poruose yra vitaminų C, K ir folio rūgšties, mikroelementų kalio, kalcio, magnio, geležies ir mangano. Antibakterinis ir antioksidantinis poveikis atsiranda dėl sieros junginio alicino, jis lemia ir intensyvų poro kvapą bei skonį, kuris, beje, žadina apetitą.
Nuolat valgant porų iš organizmo valomi šlakai ir pasišalina skysčių sankaupos. Senovės Graikijoje porų duodavo apsinuodijus maistu.

Istorija ir tradicijos

Šaltiniai byloja, kad porais buvo maitinami Egipto piramidžių statytojai. Senovės graikai irgi juos augino, pasakojama apie padažą, gamintą iš minkšto sūrio, sutrinto česnako, alyvų aliejaus, porų ir medaus. Graikų dainiai tikėjo, kad nuo porų sėklų gerėja jų balsas. Prisiekusiais porų gerbėjais save laikė Homeras ir romėnų imperatorius Neronas. Į vidurio ir šiaurės Europą porai atkeliavo gerokai vėliau, iš Italijos.
Poras yra Velso simbolis.
Gediškiai

Istorija

Tarpukariu šalia Gediškių kaimo buvo viensėdis (1923 m. – 12 gyv.).
LTSR metais – Kairelių kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, pradinė mokykla (1915 m. įsteigta), biblioteka.
Vidžemės aukštuma

Vidžemės aukštuma (Centrinė Vidžemės aukštuma) (latv. Vidzemes augstiene) yra Latvijos viduryje, skiria Gaujos ir Dauguvos baseinus. Vidžemės aukštumoje yra aukščiausias Latvijos kalnas Gaizinkalnis (311 m). Aukštuma susidariusi iš moreninių nuogulų. Pasižymi miškingomis kalvomis ir ąžuolais.
Būtis

Būtis arba egzistencija (lot. exsistentia, sen. gr. εἶναι, ὔπαρξις, vok. Bestehen, Dasein, skr. सत् = sat, rus. существование) – buvimas tikrovėje, buvimas tikru – tuo, kas esti; tikrovės pajauta, priešingybė nebūčiai. Kas yra būtis – vienas esminių filosofinių klausimų, būtį tirianti filosofijos šaka vadinama ontologija. Pagal požiūrį būtin išskiriamos pagrindinės filosofijos kryptys – idealizmas, materializmas, objektyvizmas, subjektyvizmas, personalizmas ir kt.
Būties klausimas keliamas jau senųjų civilizacijų (Egipto, Mesopotamijos, Indijos), įvairių pasaulio tautų mitinėse-religinėse tradicijose. Paprastai pasaulėkūros mituose nusakoma, kaip būties ir nebūties perskyra atsiranda sukūrus pasaulį iš skyros nepažįstančio chaoso.
Graikų mąstytojai miletiečiai, tokie kaip Talis Miletietis, Anaksimandras, Anaksimenas, apibrėžto pasaulio neapibrėžtą šaltinį laikė pradmeniu, vienijančiu pasaulį, jo kitimų pagrindą, kuris yra nedalomas ir visada tas pats. Vėliau (V a. pr. m. e.), Ksenofanas, Parmenidas, Zenonas, Melisas apsvarstė būtį teoriniu lygmeniu – pasak jų, būtis, yra amžina, nekaiti, protu pažįstama tikrovė, atskirta nuo kintamos juslinių reiškinių įvairovės. Aristotelis atskyrė būtį nuo būnančiojo – „Metafizikoje“ jis teigia, kad „žmogaus būtis ir pats žmogus nėra tas pat“. Platonas teigė būties hierarchiją – šią mintį plėtojo ne tik kiti graikų filosofai, bet ir viduramžių krikščioniškieji bei islamo filosofai.
Pasak Ibn Sinos, būtis pati yra abejinga atskirybėms ir bendrybėms, ji gali būti paskira daiktuose ir bendra prote (aumeny). Būtis neapsprendžia esmės. Esantis, kurio supratimas neatsiejamas nuo esaties (būties), neturi esmės: tai Dievas, „neišvengiamoji būtis“. Kadangi kūriniuose esmė ir esatis (būtis) atskirti, todėl jie turi kontingentinį būdą. Tuo tarpu Ibn Rušdas tvirtino, kad esmė pati savaime savin įtraukia būtį ir vienovę. Tomas Akvinietis būties nelaikė atsitiktinumu (aksidencija) kaip Ibn Sina, bet ir nesekė Ibn Rušdu, sutapatinusiu būtį su esme – pasak jo, visa kūrinija susideda iš būties ir esmės (compositio ex esse et quod est), bet tik Dievuje būtis ir esmė sutampa.
Naujųjų laikų filosofijoje būtis pradėta sieti su žmogiškojo pažinimo procesu, laikytasi nuostatos, kad būties tikrumas gali būti paaiškintas mąstymu (pasak Dekarto) arba jusliniu patyrimu (pasak Berklio, Hiumo). Egzistencializme būties klausimas laikomas neatsiejamu nuo žmogaus gyvenimo, jo prasmės. Hėgelis svarstė, kaip susiformuoja objektyvioji būtis, kurią žmogus paverčia savo pažinimo turiniu.
Indų filosofijoje nuo „Rigvedos“ laikų vartojama sąvoka sat („esąs; tai, kas esti“), nusakanti būtį, ir yra neatskiriama nuo satya („tiesa, tikrovė“). Vedose būtis dažniausiai nusakoma pasireiškianti per Agnį („ugnį“), kuris vadinamas Dangaus (Djauso) sūnumi, tiesos liepsna, dievų liežuviu. Upanišadose sat tapatinamas su nekintančia, neįvardijama, visa persmelkiančia esme ir tikrove – brahman; ši tikrovė pažįstama per Savęs (ātman) pažinimą.
Amerikos lietuvių vargonininkų sąjunga

Amerikos Lietuvių Vargonininkų Sąjunga – Čikagoje 1911 m. įkurta Amerikos lietuvių organizacija.

Organizacijos veikla

Netrukus po įkūrimo pakeitė pavadinimą į „Amerikos Lietuvių Romos Katalikų vargonininkų Sąjunga“ (ALRK vargonininkų sąjunga). Organizacija nuo 1934 m. leidžia leidinį „Muzikos žinios“ ir jo priedus.
Mirti iš malonumo (filmas)

Turinys

Leopoldas de Karnšteinas savo valdose rengia pobūvį, į kurį susirenka jo draugai, taip pat būsimoji žmona Džordžija ir šios draugė Karmila. Netrukus pastebima, kad ši labai panaši į Milakrą – buvusią dvaro savininkę, kurią žmonės laikė vampyre. Pobūvio metu Karmila susipyksta su Leopoldu ir išeina pasivaikščioti po apylinkes, kur, tarp apleistų griuvėsių aptinka Milakros kapo rūsį.
Karmilos elgesys atrodo pasikeitęs, aptinkama negyva viena iš tarnaičių, o apylinkėse ima sklisti gandai apie vampyrus. Karmila vieną vakarą apsilanko Džordžijos kambaryje, o ryte ant jos kaklo aptinkamos įkandimo žymės. Įsitikinęs, kad tai Karmilos darbas, Leopoldas ir būrys vyrų miške surengia šios medžioklę...
Džolai

Istorija

Džolų padavimai teigia, kad protėviai atsikėlė nuo Nilo slėnių ir apgyvendino kraštą išstumdami vietos pigmėjus. Savo teritorijoje jie gyvena kartu su bainukais, kurie gali būti senesni gyventojai. Per ilgą istoriją džolų nesugebėjo asimiliuoti išorinės tautos, tokios, kaip mandinkai, fulbiai.
Kaip ir kitos Senegambijos pajūrio etninės grupės, džolai nuo XVI a. kontroliavo prekybą tarp europiečių ir giliau žemyne gyvenusių tautų, t. y. Kaabu valstybės. Neretai nominaliai priklausydami šiai valstybei, džolai ir patys sukūrė smulkių politinių vienetų, kurie dažniausiai neišeidavo iš didesnės gyvenvietės ribų.
XIX a. pabaigoje džolų gyvenamas žemes, kaip ir visą Kaabu regioną, užėmė Portugalija, tačiau vėliau džolų regioną atplėšė Prancūzija ir prijungė jį prie Senegalo. Senegale džolai yra traktuojami kaip mažuma, yra užgožti volofų, dėl ko kyla džolų nepriklausomybės judėjimas.
Šiaulių mokytojų seminarija

Šiaulių mokytojų seminarija – mokytojų seminarija, speciali vidurinė mokykla, veikusi Šiauliuose 1920–1941 m. ir 1945–1957 m. Jos veiklą tęsė Šiaulių mokytojų institutas (dab. Šiaulių universitetas).

Istorija

Grafo Vladimiro Zubovo rūpesčiu Rusijos imperijos valdžios leidimas steigti mokytojų seminariją Šiauliuose buvo gautas 1914–1915 m., bet sutrukdė Pirmasis pasaulinis karas. Ji įsteigta tik 1919 m. Juozo Orlauskio iniciatyva, pradėjo dirbti 1920 m. Juozas Orlauskis iki 1940 m. buvo ir seminarijos mokytojas, ir direktorius. Seminarija įsikūrė grafų Zubovų dvaro rūmuose, kurie su biblioteka 1921 m. buvo padovanoti Šiauliams. 1948-1951 m. Šiaulių mokytojų seminarijos filialas veikė ir Švenčionyse.

Pedagogai

Jonas Adomaitis, Saliamonas Antanaitis, Stasys Brašiškis, Juozas Končius, Apolinaras Likerauskas, Jurgis Macelis, Jonas Marcinkus-Tauronis, Aleksandras Merkelis, Jonas Murka, Adolfas Raulinaitis, Balys Tarvydas (1945 m. seminarijos direktorius), Alfonsas Šešplaukis-Tyruolis, Alfredas Vėlius ir kiti.

Auklėtiniai

Jonas Adomaitis, Vytautas Augustaitis, Liudas Baltutis, Vladas Bložė, Donatas Bubinas, Janina Budrikaitė, Balys Buračas, Stasys Daunys, Aloyzas Gudavičius, Pranas Gužaitis, Jurgis Jankus, Stasė Jasiūnaitė, Jonas Karčiauskas, Ada Karvelytė, Jonas Krivickas, Stasys Kunčinas, Karolis Lederis, Balys Lukošius, Balys Pakštas, Aleksas Povilaitis, Simonas Ramunis, Antanas Rūkas, Antanas Skripkauskas, Vaclovas Šimkus, Vladas Trinka, Liudvikas Bazaras, Aleksandra Radzevičienė.
Vladislavas Švedas

Biografija

1947 m. su šeima atvyko į Lietuvą. 1961–1963 m. Utenos laboratorinių elektros krosnelių gamyklos darbininkas. 1963-1967 m. studijavo Kauno politechnikos institute, inžinierius mechanikas. 1967–1969 m. laboratorinių elektros krosnelių gamyklos technologas, konstruktorius, meistras, baro viršininkas. Nuo 1969 m. komjaunimo darbuotojas, 1970-1975 m. dirbo LLKJS CK. Nuo 1975 m. partinis darbuotojas: 1978-1981 m. LKP Vilniaus miesto Lenino rajono komiteto sekretorius, 1983-1987 m. Vilniaus miesto Spalio rajono komiteto II-asis, nuo 1987 m. I-asis sekretorius. 1983 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. 1990–1992 m. LKP (SSKP platformos) Centro komiteto II-asis sekretorius. 
1990 m. lapkričio 24 d. – 1991 m. lapkričio 5 d. Aukščiausiosios Tarybos deputatas.  Vienas 1991 m. sausio 13 d. perversmo organizatorių, kaltinamas antivalstybinių organizacijų kūrimu, žmonių žudymo organizavimu, žmonių sužalojimu ir kitais nusikaltimais.  1992 m. pabėgo į Baltarusiją, iki 1996 m. gyveno Vitebske. Nuo 1996 m. gyvena Maskvoje. Dirbo Vladimiro Žirinovskio vadovaujamos Liberalų demokratų partijos sekretoriate, 2004 m. liepos mėn. išėjo į pensiją. 2019 m. Sausio 13-osios įvykių byloje pripažintas kaltu ir nuteistas 10 metų laisvės atėmimo bausme. 
Yra paskelbęs straipsnių socialiniais, ekonomikos ir politikos klausimais.
Antanas Andrius Bielskis

Biografija

1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). Nuo 1960 m. Klaipėdos liaudies operos solistas. 1961–1963 m. dirbo Klaipėdos laivų projektavimo institute. 1962–1990 m. KPI Klaipėdos fakulteto dėstytojas, 1970 m. docentas. 1983 m. technikos mokslų daktaras.  1982–1987 m. Elektrotechnikos, 1988–1990 m. Fizikos ir matematikos katedros vedėjas; nuo 1987 m. profesorius. Nuo 1991 m. Klaipėdos universiteto Informatikos katedros profesorius. Palaidotas Lėbartų kapinėse.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš signalų apdorojimo, elektros pavarų projektavimo, kūnų vibracijos, kompiuterinės grafikos, taikomosios informacijos teorijos, automatinio valdymo sistemų modeliavimo.
Pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas

Pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas – kasmet vykstantis geriausių pasaulio šiuolaikinės penkiakovės sportininkų varžybos, kurias organizuoja Tarptautinė šiuolaikinės penkiakovės sąjunga.
Nuo 1949 m. Iki 1997 m. vyrai ir moterys varžėsi atskiruose čempionatuose.
Slavų įlanka

Slavų įlanka (rus. Славянский залив) – vidinė įlanka šiaurvakariniame Petro Didžiojo įlankos (Japonijos jūra) krante. Skalauja Primorės krašto Chasano rajono pakrantę.
Slavų įlanka yra tarp Briuso pusiasalio Briuso kyšulio ir pietinio Jankovskio pusiasalio galo. Įlankos ilgis apie 9,3 km, plotis ties įėjimu – 4,85 km, gylis iki 21 m. Įlankos plotas 42,7 km², kranto linijos ilgis – 35 km.
Šiaurvakarinėje Slavų ilankos dalyje yra Šiaurinis užutėkis. Įlankos vakarinis krantas ir Šiaurinio užutėkio centrinės dalies krantas yra žemi, apaugę žole ir krūmais. Į pietvakarinę Šiaurinio užutėkio dalį įteka upelis Brusja. Šiaurrytinį įlankos krantą sudaro kalnuotas Jankovskio pusiasalis, kuris su žemynu jungiasi žema sąsmauka. Iš rytų pusės Slavų įlanką dengia Sidorovo ir Gerasimovo salos, kurias skiria Stenino sąsiauris. Pietuose yra užutėkiai Apvalusis (rus. бухта Круглая), Nerpa ir Slavianka, kurių krantuose yra gyvenvietės Slavianka ir Baza Kruglaja.
Nuo kovo ar balandžio iki rugpjūčio įlankoje dažni rūkai. Vasarą vanduo sekliose vietose įšyla iki 25-28°C. Žiemą pirmas ledas įlankoje pasirodo gruodžio viduryje. Įlankoje ledas eižėti ima kovo pradžioje, o pirmą balandžio dešimtadienį įlanka lieka be ledo. Vandens skaidrumas – iki 25 m.
Įlankoje yra smėlio ir akmeningi paplūdimiai, kuriuose vasarą ilsisi vietiniai gyventojai ir atvykėliai iš centrinių Primorės krašto rajonų ir kaimyninių regionų. Poilsiautojus aptarnauja kelios poilsio bazės ir keli viešbučiai. Įlanka yra ir populiari nardytojų zona.
Amsterdam (krepšinio klubas)

Amsterdam – Nyderlandų krepšinio klubas, įsikūręs Amsterdamo mieste. Klubas egzistuoja nuo 1995 m. Per šį laiką ekipa spėjo laimėti 5 nacionalinius čempionatus.
FIFA 09

Žaidimas

Lyginant su 2008 metų versiją, žaidime buvo padaryta per 250 atnaujinimų, pradedant ypač pagerėjusia grafiką bei geresniais žaidėjų judesiais. Taip pat žaidime pasirodė 10 prieš 10 "Be a Pro" funkcija, kuri leis žaidėjams žaisti tinklo režime 20 žaidėjų iš karto.
Akmenės rajono apylinkės teismas

Akmenės rajono apylinkės teismas – apylinkės teismas vakarų Lietuvoje. Teritorija – Akmenės rajonas. Dirba 4 teisėjai.
Adresas: Vytauto g. 1B, Naujoji Akmenė, LT-85114.
Apeliacinė instancija – Šiaulių apygardos teismas (ŠAT).
Ukmergiečių balsas

Ukmergiečių balsas – visuomenės, kultūros ir politikos savaitinis laikraštis, leistas 1926 m. Ukmergėje.

Istorija

Leido ir redagavo Pranas Pauliukonis (1904-1970 m.). Bendradarbiavo J. Jaškūnas, J. Požerskis, Stasys Sakalauskas ir kt. Spausdino A. Slonimskio spaustuvė Ukmergėje. Išėjo 12 numerių.
Feraponto vienuolynas

Istorija

Vienuolynas buvo įkurtas šv. Feraponto 1398 m. atokioje Rusijos šiaurėje, į rytus nuo garsaus Kirilo-Belozersko vienuolyno, pavadinto kito vienuolio šv. Kirilo vardu. Vienuolyno šlovė pradėjo sklisti valdant Kirilo mokiniui šv. Martinianui, kuris 1447 m. turėjo tapti Sergijevo Lavros Trejybės valdytoju. 
Net ir mirus Martinianui, jo vienuolyną saugojo ir palaikė Rusios kunigaikščio Ivano III šeimos nariai. Seniausią vienuolyno statinį - Mergelės Gimimo soborą (1490 m.) - sumūrijo iš plytų meistrai iš Rostovo. Šis pastatas yra geriausiai išsilaikęs iš trijų panašių soborų, pastatytų apie 1490-uosius Rusijos šiaurėje. Visos vidinės sienos yra padengtos neįkainojamomis viduramžių tapytojo Dionisijaus freskomis. Tai paskutinė išlikusi Rusijos viduramžių bažnyčia su pilnai nudažytomis sienomis.
1530-aisiais pastatyti kulto relikvijų ir brangenybių saugykla, refektoriumas, Apsireiškimo bažnyčia su varpine. Tuo metu vienuolynas naudojosi ypatingomis privilegijomis, kurias jam suteikė Ivanas Rūstusis, turėjęs netoliese 60 kaimų. Pats caras dažnai lankydavosi vienuolyne kaip piligrimas.
„Smūtos“ metais (1598–1613) vienuolyną nusiaubė lenkai. Atkuriant vienuolyną, į kompleksą buvo įtraukti paskutiniai pastatai - Šv. Martyno bažnyčia (1641 m.), dvibokštė šventųjų vartų bažnyčia (1649 m.) ir varpinė (1680 m.). Sakoma, kad varpinės laikrodžiai (1638 m.) yra seniausi Rusijoje.
Kadangi vienuolynas pamažu prarado savo religinę svarbą, jis buvo paverstas žymių dvasininkų, tokių kaip patriarchas Nikonas (1605–1681), tremties vieta. Imperatorius Pavelas I 1798 m. vienuolyną uždarė. 1904 m. atkurta vienuolyno veikla, tačiau jau po dvidešimties metų uždarytas bolševikų. 
1975 m. vienuolynas paverstas muziejumi. Nuo 1991 m. jis yra Rusijos Šiaurės nacionalinio parko dalis.
Spacewar!

Spacewar! – vienas pirmųjų kompiuterinis žaidimas, kurį buvo galima žaisti dviese; išleistas 1962 m. Žaidimą kompiuteriui PDP-1 sukūrė Masačusetso technologijos instituto informatikas Steve Russell. Žaidimo populiarumas lėmė jo pritaikymą kitoms to meto sistemoms.

Apžvalga

Du žaidėjai valdo po erdvėlaivį, kiekvieno iš jų tikslas yra sunaikinti priešininko erdvėlaivį manevruojant žvaigždės gravitacijos lauke ir išvengti susidūrimo su ja. Erdvėlaivių iššaunamos raketos nėra veikiamos gravitacijos (dėl informacijos apdorojimo laiko stokos). Taip pat kiekvienas erdvėlaivis turi ribotą raketų bei kuro kiekį. Galima panaudoti hypererdvės funkciją kaip žūtbūtinę priemonę norint išvengti priešininko raketų, tačiau šitaip rizikuojama susidurti su kitu erdvėlaiviu ar žvaigžde, mat panaudojus šį manevrą atsiduriama atsitiktinėje vietoje.
Vilius Baldišis

Biografija

Gimė Sibiro tremtinių šeimoje. 1968–1979 m. mokėsi Skuodo vidurinėje mokykloje. 1984 m. Vilniaus universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultete įgijo ekonomisto specialybę. 1984–1985 m. SSRS valstybinio banko Lietuvos respublikinės kontoros vyresnysis ekonomistas. 1985–1990 m. Vilniaus universiteto Finansų ir kredito katedros dėstytojas. Nuo 1988 m. dirbo specialistų grupėje, parengusioje Lietuvos pinigų ir bankų savarankiškos sistemos koncepciją bei pagrindinius įstatymus.
1990–1992 m. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos deputatas, signataras.  1990–1993 m. Lietuvos banko valdybos pirmininkas, nuo 1993 m. Lito komiteto narys.  1994 m. „Aurabanko“ valdybos patarėjas. 1994–1997 m. „Tauro banko“ valdybos pirmininko pavaduotojas. 1997–1999 m. Baldų rūmų direktorius strategijai. Nuo 2000 m. bendrovės „Vilnelės vingis“ generalinis direktorius. 
1997 m. Generalinėje prokuratūroje iškeltos penkios baudžiamosios bylos dėl „Tauro banko“ turto pasisavinimo ir iššvaistymo stambiu mastu.
Avikilai

Istorija

Kaimas pirmą kartą paminėtas 1744 m.

Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas susijęs su žodžiu avikila – „avigalvis, puskvailis“. Ar tai asmenvardinės kilmės pavadinimas, nėra aišku.

Aplinkinės gyvenvietės

LIUDVINAVAS – 4 km
Persiba Balikpapan

Istorija

Klubo ištakos siekia 1950 m. 2017 m. žaidė elito pirmenybėse, bet liko 17 vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Njuspeipis

Njuspeipis – mėnesinis Kauno studentų žurnalas, leidžiamas nuo 1997 m.

Istorija

Njuspeipį įkūrė ir pradėjo leisti 1997 metais Arūnas Garaliavičius. Tuo metu tai buvo tik Kauno technologijos universiteto (KTU) telekomunikacijų ir elektronikos fakulteto studentų atstovybės Rafes leidinys. Vėliau 2004 metais Njuspeipis susijungė su 2 kitais KTU fakultetų laikraščiais: Dizaino ir technologijų fakulteto "Didis" ir Ekonomikos ir vadybos fakulteto "Varnelė". 
Šiuo metu Njuspeipis yra leidžiamas mokslo metų mėnesiais 1200 egz. tiražu.