Butelis

Butelis – talpyklė, dažniausiai aukštas indas, paprastai cilindro formos, su siauru kakliuku, patogiu užkimšti kamščiu ar uždaryti dangteliu. Dideli buteliai dar kartais vadinami didbuteliais.
Dažniausiai gaminami iš stiklo, neretai tamsaus, paskutiniu metu paplitę polimerinių medžiagų (paprastai PET, polietileno tereftalato) buteliai. Rečiau sutinkami buteliai iš keramikos, metalo ir kitų medžiagų. Taip pat žinomi natūralūs „moliūginiai buteliai“ – kalabasos.
Techniniams, moksliniams ir medicininiams tikslams buteliai gaminami su skale, kurios dėka galima apytiksliai nustatyti įpiltą skysčio tūrį. Laboratorijoms skirti buteliai gali būti įvairių formų, pavyzdžiui, su dviem kakliukais.

Istorija

Butelio atsiradimo istorija mena labai senus laikus. Pirmąją stiklo dirbtuvę archeologai rado Tel el Amarnoje (Egiptas), kuri datuojama 1370 m. pr. m. e. Senovės egptiečiai skyrė didelį dėmesį butelių formai, darydami juos žmogaus ar kokios nors daržovės formos. Buteliai buvo gaminami būdu, kuriuo kvarcinė pasta formuojama aplink metalinį strypą. Egiptietiškas stiklas priklausė taip vadinamai natrio-kalcio silicio dioksidinių stiklų grupei. Šimtas metų iki mūsų eros, Sidone (Finikija), stiklinių butelių gamyboje pasirodė lemiama techninė naujovė – stiklapūčio vamzdelis, pakeitęs nuobodų formavimą ir metalinį strypą. Tai pagreitino gamybos procesą. Nemažai išlikusių gaminių iš stiklo, rastų archeologinių kasinėjimų metu ir susijusių su Romos imperijos laikotarpiu, byloja apie platų butelių ir buteliukų panaudojimą įvairiems tikslams. Senovės Romoje buteliai buvo pučiami tam tikru būdu ir turėjo vienodą ženklinimą.
Kryžiaus žygių metu, stiklo gaminių gamyba atkeliavo ir į Europą. XIII a. pradėjo vystytis Venecijos stiklo pramonė. Dar viena naujovė, stiklo gamyboje, įvesta Anglijoje (1611 m.). Buvo išrasta ir užpatentuota stiklo lydymo krosnis, kūrenama akmens anglimi. Anksčiau stiklas buvo lydomas deginant malkas, todėl gaminiai buvo netvirti. Akmens anglies degimo temperatūra buvo aukštesnė, laikėsi ilgiau ir leido pagaminti tvirtesnius butelius iš tamsaus stiklo, o tai labai patiko vyndariams. Palaipsniui, dėka techninio progreso, butelis virto iš prabangos daikto į patogų indą, tinkantį įvairių produktų prekybai. 1901 m. anglas Maiklas Ouvensas išrado dar produktyvesnę gamybos technologiją – pirmąsias automatines butelių gamybos stakles.

Stikliniai buteliai

Stiklinis butelis yra brangesnis, todėl ir gėrimai stiklinėje taroje yra brangesni, nei, analogiško tūrio, plastikinėje taroje. Tarp stiklo privalumų išsiskiria geresnė gėrimų apsauga nuo aplinkos poveikio, todėl manoma, kad gėrimas iš stiklinio butelio „skanesnis“. Taip pat, stiklinių butelių privalumu pirkėjams laikomas daugkartinis antrinis butelio panaudojimas.

Plastikiniai buteliai

Tarp indų, skirtų gazuotiems gėrimams, populiaresni plastikiniai buteliai, nes mažesnė jų gamybos savikaina. Taip pat, šie buteliai yra didesnės talpos lyginant su stikliniais ir saugesni dėka elastingumo. Plastikiniai buteliai susilaukė didelio populiarumo buityje, kur gali būti naudojami įvairioms reikmėms. 1970 m. pirmieji plastikiniai „Pepsi“ buteliai pasirodė JAV rinkoje. Nuo 1973 m. buteliai gaminami iš polietileno tereftalato (PET). Rusijoje plastikiniai buteliai išpopuliarėjo po to, kai į nealkoholinių gėrimų rinką atėjo vakarų gamintojai „Coca-Cola“ ir „PepsiCo“. 1974 m., Novorosijske atsidarė pirmoji Tarybų Sąjungoje limonadą plastikiniuose buteliuose gaminanti gamykla, kurios steigėjas – „PepsiCo“.
Plastikiniai buteliai dažnai naudojami namų ūkyje. Trečiojo pasaulio šalyse, kur paprasti europiniai indai ir talpos reti, plastikinės talpos turi didelę paklausą, todėl Etiopijoje panaudoti buteliai parduodami tiesiog turguje. Afrikos šalyse, iš suspausto plastikinio butelio daromi sandalai. Iš butelių daromi inkilai, pelėkautai, piltuvai ir vazonėliai sodinukams. Taip pat naudojami jaunų ryžių daigų apsaugai. Kabinami ant tvoros, kaip varnų baidyklės, taip pat kaip neperšlampami dangteliai ant stulpų viršaus. Indonezijoje gaminami stabilizatoriai, skirti stabilizuoti žvejų valtis. Mongolijoje juos degina kaip auką dvasioms.

Atkimšimas

Kai kuriose situacijose, pavyzdžiui, pateikiant vyną restorane, butelio atkimšimas yra svarbus procesas. Padavėjai (someljė) yra specialiai apmokomi šiam ritualui.
Atkimšimo procedūra priklauso nuo kamščio rūšies ir gėrimo butelio turinio. Kai kurias kamščių rūšis, pavyzdžiui, užsukamus nuimti lengva, kitiems reikalingi specialūs įrankiai. Atkemšant gazuotus gėrimus reikia būti dėmesingiems.
Butelių atkimšimui naudojami specialūs įrankiai, tokie kaip kamščiatraukis ir atidarytuvas. Šių įrankių yra daugybė, ir tik kai kurie yra užpatentuoti. Sėkmingiausi atkimšimo įrankiai užregistruoti Gineso rekordų knygoje.
Didžiausias procesas yra atkemšant šampano butelį. Šampanas dažnai atkemšamas iššaunant kamštį su jam būdingu pokštelėjimu.
Butelį atkimšti reikia atsargiai, nes galima susižeisti. Atkemšant negalima pažeisti butelio kakliuko, nes galima susižeisti stiklu, o stiklo gabaliukai gali patekti į butelį.

Šampano ir kitų gazuotų gėrimų atkimšimas

Atkemšant butelius su gazuotais gėrimais yra pavojus apsilaistyti putomis, ypač jei gėrimas neatšaldytas (kai kuriais atvejais putų išsiveržimas yra specialiai išprovokuojamas). Norint išvengti apsiliejimo, butelį reikia atkimšti lėtai, palaipsniui išleidžiant dujas.
Šampaną galima atkimšti garsiai ir tyliai. Atkemšant tyliuoju būdu kamštis yra prilaikomas, neleidžiama jam iššauti iš butelio. Pirmiausia atsukamas vielinis tinklelis, tada laikant kamštį lėtai sukamas butelis. Svarbiausia tvirtai laikyti kamštį kai jis pradeda lysti iš butelio. Po to kai pro plyšelį išeina dujos, galima nuimti kamštį.
Taip pat egzistuoja egzotiniai šampano atkimšimo būdai, naudojant kardą.

Butelio atkimšimas restorane

Restoranuose buteliai atkemšami laikantis taisyklių. Kiekvienai vyno rūšiai (jauno, išlaikyto, balto, raudono, sauso ir t. t.) egzistuoja savos taisyklės. Atkimšimo technika taip pat reglamentuota.
Kai kurie vynai atkemšami likus keletui valandų iki naudojimo, kiti tiesiogiai prie lankytojo. Iš anksto atkimšti rekomenduojama jauną raudoną vyną. Išlaikytieji vynai atkemšami prieš patiekiat.
Someljė paprastai naudoja svertinius kamščiatraukius, kurie dar vadinami someljė peiliu. Kamštinio kamščio traukimo tvarka pateikta toliau. Kamščiatraukis įstatomas į kamštį ir įsukamas vieną apsisukimą. Po to kamščiatraukis lengvai patraukiamas ir kamštis atpalaiduojamas, tada kamščiatraukis susukamas gilyn tiek, kad nebūtų kiaurai persuktas kamštis. Tada kamštis, be lingavimo, ištraukiamas tris ketvirčius ir samoljė kamštį galutinai ištraukia pirštais. Kakliuko kraštai apvalomi servetėle, o kamštis apžiūrimas. Taip pat ištiriamas kamščio kvapas. Patyręs samoljė, pagal kamščio išvaizdą ir kvapą, gali nustatyti vyno būklę.

Kitoks butelių panaudojimas

Butelius su žinute viduje naudojo išsigelbėję jūreiviai, norėdami pasiųsti žinią apie sudužusį laivą. Dabar tokius butelius naudoja mokslininkai tyrinėdami jūros sroves.
Buteliukai su žinduku naudojami krūtimi maitinamiems kūdikiams maitinti.
Butelių kolekcionavimas yra viena iš pakuočių kolekcionavimo rūšių.
Butelis gali būti panaudotas padegamojo mišinio talpinimui arba kaip puolamasis ginklas.