google/wiki40b huggingface dataset:
Lietuviškoji Vikipedija

Istorija

Palyginti su germanų bei romanų kalbų Vikipedijos skyriais, lietuviškoji Vikipedija pradėta kurti gana vėlai – tik 2003 m. vasario mėn. (pavyzdžiui, angliškoji Vikipedija įkurta 2001 m. sausio 15 d., vokiškoji ir prancūziškoji – 2001 m. kovo mėn.). Tačiau lietuviškoji Vikipedija pradėta kurti anksčiausiai iš visų Vikipedijos skyrių baltų kalbomis. Po lietuviškosios Vikipedijos ėjo Latviškoji Vikipedija (2003 m. birželio mėn.). Žemaitiškosios Vikipedijos idėja Metaviki lygmeniu iškelta 2005 m. rugpjūčio mėn., faktiškai realizuota 2006 m. pavasarį. Latgališkoji Vikipedija inkubatoriuje pradėta kurti 2005 m. gruodį, faktiškai realizuota – 2011 m. kovo 18 d.
2003 m. vasario 20 d. laisvojoje enciklopedijoje buvo sukurtas pirmasis lietuviškas straipsnis (kompiuteris). Iki 2003 metų spalio mėnesio Laisvosios enciklopedijos projektas lietuvių kalba praktiškai nebuvo plėtojamas: buvo sukurta vos apie 20 straipsnių. Vėliau straipsnių pamažu gausėjo. Į projektą įsitraukė nauji veiklūs Vikipedijos naudotojai, o 2004 m. balandžio mėnesį iš anglų į lietuvių kalbą buvo pradėta versti lietuviškos Vikipedijos vartotojo sąsaja.
Riestainis

Vidutiniai riestainiai

Lietuvoje riestainiais (atitinka rus. баранка, neteikt. liet. baronka) vadinami nedideli apvalaus arba pailgo žiedo formos pyrago kepiniai iš kvietinių miltų. Riestainių drėgnis nuo 13 % iki 20 %; jiems būdingas blizgus paviršius, gaunamas suformuotą kepinio ruošinį prieš kepimą apdorojant vandens garais.
Nuo didriestainių paprastai skiriasi tuo, kad būna plonesni, jų skylė didesnė, o pats riestainis tankesnis ir sunkiau kramtomas. Dėl kietumo sausi riestainiai Rusijoje valgomi su arbata. Lietuvoje riestainiai taip pat neretai valgomi su pienu: riestainis sulaužomas į gabalėlius, šie įmetami į puodelį ar dubenėlį su pienu. Palaukiama kelias sekundes, o tada atmirkę ir suminkštėję riestainių gabalėliai valgomi šaukšteliu. 
Tradiciškai riestainius pardavinėdavo suvertus virtinėmis ant virvučių. Taip juos būdavo patogu gabenti, pakabinti ties prekystaliais jie aiškiai matydavosi ir pritraukdavo pirkėjus. Dabar paprastai pakuojami į plastikinius maišelius.
Ricieliai

Pavadinimo kilmė

Liaudyje gyvas pasakojimas, kad šiose vietovėse gyvendavę riteriai, kurie tarmiškai buvo vadinami „ricieliais“.
Simonas Gutauskas

Simonas Gutauskas arba Simonas Gutovskis (1817 m. – 1892 m. vasario 26 d.) – Romos katalikų kunigas.

Biografija

Kilęs iš Žemaitijos. 1834–1839 m. mokėsi Kražių gimnazijoje. 1844 m. baigė Minsko kunigų seminariją. 1846 m. S.Gutauskas buvo įšventintas diakonu, apie 1846–1847 m. – kunigu. 1847-1849 m. vikaravo Kaidanovo bažnyčioje, 1849–1856 m. tarnavo klebonu Bobruisko bažnyčioje. 1856 m. paskirtas dekanu.
Tais pačiais metais, susitarus Telšių ir Minsko vyskupams, perkeltas į Telšių vyskupiją. 1856–1858 m. aptarnavo Vaitkuškio dvaro (dabar – Pašilė, Ukmergės r.) Šv. Barboros filijinę bažnyčią. 1858–1865 m. – Skiemonių Švč. Mergelės Marijos Aplankymo bažnyčios kunigas filialistas ir bažnyčios administratorius. 1865–1877 m. skiriamas Anykščių Šv. Mato parapijos administratoriumi, pakeisdamas po 1863 m. sukilimo numalšinimo ištremtą kunigą Ferdinandą Stulginskį.
Itin daug prisidėjo prie Veprių Švč. Mergelės Marijos Rožančiaus Karalienės bažnyčios rekonstrukcijos. Jam klebonaujant Vepriuose 1877–1880 m. patalpos buvo išplėstos, įrengti nauji vargonai ir atnaujinti altoriai. Po 1880 m. perkeltas į Upninkų Šv. Mykolo arkangelo bažnyčią kunigu filialistu. 
Palaidotas Šateikių Šv. evangelisto Morkaus bažnyčios šventoriuje.
Tetija (vandenynas)

Tetija – mezozojaus eros vandenynas tarp senovinių Gondvanos ir Laurazijos žemynų.

E. Ziuso teorija

1893 m., tirdamas Alpėse ir Afrikoje rastas fosilijas, geologas Eduardas Ziusas (Eduard Suess) iškėlė teoriją, kad tarp Laurazijos ir Gondvanos plytėjo sekli vidinė jūra, kurią jis pavadino senovės graikų jūros deivės, vandenynų ir didžiųjų upių motinos Tetijos vardu. Vėliau, įsitvirtinus A. Vegenerio plokščių tektonikos teorijai, E. Ziuso teiginiai buvo gerokai modifikuoti, bet pagrindinė koncepcija išliko ta pati.

Šiuolaikinė koncepcija

Tetijos vandenyno pavadinimas įvairiuose šaltiniuose vartojamas bent keturiomis reikšmėmis, vadinant jį taip pat ir Tetijos jūra: pradedant plačiu vandenynu į rytus nuo Pangėjos ir baigiant siaura daug vėlesnio laikotarpio „rankove“ tarp Laurazijos ir Gondvanos žemynų. Diskutuojama ir dėl to, ar tai buvęs gilus, ar seklus vandens telkinys.
Maždaug prieš 250 mln. metų, permo periodo pabaigoje (kai kurių šaltinių duomenimis – triaso periodo pradžioje), C raidės formos Pangėjos žemyno pietinėje dalyje, senovinio Paleotetijos vandenyno pakraštyje, ėmė formuotis riftas, atskyręs nuo Pangėjos kontinentinio šelfo dalį - Kimerijos tektoninę plokštę. Ši per 60 mln. metų, judėdama į šiaurę, pasiekė Lauraziją.
Juros periodo laikotarpiu (prieš 150 mln. metų) Kimerija visiškai susijungė su Laurazija.
Šiuo metu buvusios Tetijos vietoje plyti Indija, Indonezija ir Indijos vandenynas, o Turkija, Irakas ir Tibetas – Kimerijos vietoje. Dabartiniai Tetijos likučiai – Viduržemio, Juodoji, Kaspijos ir Aralo jūros.
Tetijos vandenynas labai svarbus ir paleontologinių tyrinėjimų požiūriu, kadangi jo pakraščiuose buvo susiformavusi didžioji to laikotarpio vandenyninio šelfo dalis, pasižymėjusi labai didele biologine įvairove.
Leonas Jezerskas

Biografija

1947 m. baigė Kauno 6-ąją gimnaziją, 1949 m. – Kauno medicinos laborantų mokyklą. 1947–1948 m. dirbo LMA Biologijos instituto Zoologijos muziejaus Kaune konservatoriumi, vyr. laborantu. Taksidermijos pagrindų buvo išsiųstas mokytis į Maskvą pas profesorių Kocą. 1956 m. neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos – geografijos fakultetą, įgijo biologijos ir chemijos mokytojo specialybę. 1957–1964 m. dirbo Kauno zoologijos muziejuje jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu, iki 1973 m. – vyriausiuoju muziejaus fondų saugotoju. Nuo 1974 m. Zoologijos muziejaus filialo Ventės rago ornitologinės stoties vedėjas.
Paukščius stebėti ir žieduoti Ventės rage pradėjo nuo 1954 m. Rengė disertaciją „Lietuvos TSR miestų uoksiniai paukščiai ir jų globos priemonės“, kurios nepabaigė. Buvo aktyvus Kauno zoologijos muziejaus ekspedicijų dalyvis, aktyviai rinko medžiagą eksponatams. Dirbdamas Ventės rage patobulino paukščių gaudymo žiedavimui priemones ir metodus, sukūrė zigzagines gaudykles. Ten pat įrengė ir paukščių migracijos muziejų. 1950–1973 m. buvo vienas iš „Paukščių dienų“ organizatorių. Skaito paskaitas visuomenei, moksleiviams. Už puikų gamtininko darbą apdovanotas garbės, padėkos raštais. 1992 m. už visuomeninę auklėjamąją veiklą Tado Ivanausko ornitologinė premija.

Publikacijos

Paskelbė 7 mokslinius, keliolika populiarių straipsnių. Prisidėjo prie „Lietuvos raudonosios knygos“ rengimo (1974, 1984). Išleido leidinį „Paukščių žiedavimas Ventės rago ornitologinėje stotyje“ (1989). Su kolega Vytautu Jusiu išleido knygą „Ventės ragas. Ornitologinė stotis“ (2007).
Liaudies sveikata

Istorija

1940 m. Nr. 1-5 išiėjo kaip nemokamas mėnesinis liaudies sveikatos laikraštis. Leido Sveikatos ir socialinės apsaugos ministerijos sanitarinės propagandos skyrius, Nr.2-4 – Sveikatos apsaugos liaudies komisariato sanitarinės propagandos skyrius, kitus – Lietuvos TSR Sveikatos apsaugos komisariato Sanitarinio švietimo skyrius. Spausdino „Žaibo“ spaustuvė Kaune. Išėjo 10 numerių. Tiražas 1940 m. – 400 000 egz., 1941 m. – 20 000 egz.
Bendradarbiavo Juozas Bagdonas, Petras Baublys, Vytautas Girdzijauskas, J. Marcinkus, J. Martinaitis, A. Miliauskas, P. Neverauskas, J. Savickas, J. Šimkus ir kt.
Nacionalinė žandarmerija (Prancūzija)

Vadovavimo grandinė

Žandarmerijos generalinį direktorių (pranc. Directeur général) skiria Prancūzijos ministrų taryba. Paskirtasis pareigūnas gauna armijos generolo laipsnį.
Dabartinis žandarmerijos generalinis direktorius yra generolas Jacques Mignaux.
Administraciniu požiūriu žandarmerija yra Prancūzijos ginkluotųjų pajėgų dalis, todėl yra Prancūzijos gynybos ministerijos kompetencijoje. Operatyviniu požiūriu žandarmerija pavaldi Vidaus reikalų ministerijai. Žandamerijos atliekamus kriminalinius tyrimus prižiūri prokurorai ar tyrimų magistratai (pranc. juge d'instruction).
Žandarai tarnybines pareigas atlieka uniformuoti, tik retkarčiais − vilkėdami civilius drabužius.
2002 m. Žakas Širakas, vykdydamas savo 2002 m. prezidento rinkimų pažadus, žandarmeriją, kai ji veikia Prancūzijos teritorijoje, padarė pavaldžia Vidaus reikalų ministerijai. Tačiau žandarai išliko kariškiai. Žandarmerijos brigados buvo pertvarkytos, jų veiklos sfera buvo išplėsta. Išleidus naujus įstatymus, žandarmerijos ir policijos jurisdikcijos Prancūzijoje persiskirstė.

Ginkluotės žandarmerija

Ginkluotės žandarmerija (Gendarmerie de l’Armement) − žandarmerijos šaka, vykdanti policijos funkcijas ir palaikanti saugumą Ginkluotės generalinei direkcijai (Direction générale de l’armement) pavaldžiose institucijose ir įmonėse.

Branduolinių ginklų saugumo žandarmerija

Branduolinių ginklų saugumo žandarmerija (Gendarmerie de la sécurité des armements nucléaires; GSAN) − specializuota žandarmerijos šaka, užsiimanti Prancūzijos ginkluotųjų pajėgų branduolinės ginkluotės apsauga.
Gegužės 10

Vardadieniai

Antoninas – Putinas – Sangailė – Viktorina
Jūržolės

Jūržolių naudojimas maistui

Dauguma jūržolių pasižymi itin gera maistine sudėtimi. Ypač tuo, kad turi daug jodo ir kitų mikroelementų, kurie su kitais maisto produktais negaunami. Dėl tos priežasties jos yra nuo senos vartojamos daugelio šalių virtuvėje.

Europa

Jūržolės vartojamos kai kurių Šiaurės Europos šalių (skandinavų, airių, škotų, velsiečių) virtuvėje.

Pietryčių Azija

Jūržolės vartojamos Indonezijos ir Filipinų virtuvėse.
Dainius Razauskas

Biografija

Gimė Vilniuje, Antakalnyje, muzikologės, choro dirigentės Birutė Razauskienės-Daukintaitės šeimoje. Mokėsi Vilniaus 22-ojoje vid. mokykloje. Pradžioje domėjosi fizika, astronomija, bet neturėdamas galimybės studijuoti šių mokslų, pasirinko Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultetą, kuriame baigė bakalauro studijas. Vėliau dirbo programuotoju (su skaičiavimo mašinomis), paskui – 17-a metų dirbo sargu Nacionalinio dailės muziejaus saugykloje, rašė straipsnius į kultūrinę spaudą.
2005 m. Rusijos mokslų akademijoje pas žymų baltistą Vladimirą Toporovą apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Mitologinių sąvokų leksinė-semantinė analizė: „žuvies“ simbolika baltų-slavų tradicijoje (atsižvelgiant į indų-iranėnų duomenis)“.
Vilniaus universitete dėsto Lietuvių religijos ir mitologijos kursą. Nuo 2007 m. dirba Lietuvių literatūros ir tautosakos institute, Lietuvių liaudies kultūros centre. Žurnalo „Liaudies kultūra“ vyresnysis redaktorius.
Dainiaus Razausko straipsniai spausdinami „Liaudies kultūroje“, „Literatūroje ir Mene“, „Respublikoje“, „Šiaurės Atėnuose“, Alkas.lt svetainėje, „Acta Orientalia Vilnensia“ ir kt. leidiniuose. Mokslininkas skaito viešas paskaitas kultūros reginių metu (pvz., per festivalį Mėnuo Juodaragis).
2016 m. Dainiui Razauskui skirta Jono Basanavičiaus premija.
2012 m. Japonijos visuotiniai rinkimai

Istorija

2012 m. gruodžio 16 d. rinkimai nebuvo eiliniai, jie surengti po to, kai lapkričio viduryje ministras pirmininkas Yoshihiko Noda pasinaudojo jam suteikta galia paleisti Atstovų rūmus. Taip jis įvykdė politinį susitarimą su opozicine Liberalų demokratų partija, kuri dar vasarą reikalavo tokio žingsnio už įstatymo, didinančio PVM, palaikymą.
Trys pagrindiniai klausimai, kelti rinkimų kampanijos metu, buvo PVM didinimas, Japonijos dalyvavimas Partnerystės abipus Ramiojo vandenyno (angl. Trans-Pacific Partnership, TPP) derybose ir branduolinės energetikos sektoriaus ateitis.

Apklausos

Išankstinės apklausos rodė, kad didžiausią palaikymą turi Liberalų demokratų partija, po jos seka Demokratų partija ir Japonijos atstatymo partija.
Laurynas Tercijonas

Biografija

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, buvo žinomo lituanisto Petro Kriaučiūno mokinys. 1885 m. Maskvos universitete įgijo mediko diplomą. Po baigimo dvejus metus vertėsi laisvai samdomo gydytojo praktika Marijampolėje, P. Kriaučiūno įtakotas skaitė ir platino nelegalų laikraštį „Aušra“.
Reikėjo grąžinti skolas, kurios susidarė studijuojant aukštojoje mokykloje ir L. Tercijonas nusprendė stoti geriau apmokomon tarnybon į Rusijos imperijos kariuomenę, studijavo Sankt Peterburgo karinės medicinos akademijoje. Paskirtas tarnauti karo gydytoju 50-tajame Balstogės pėstininkų pulke Sevastopolyje.
1895 m. į šį uostamiestį gydytis nuo džiovos atvyko sunkiai sergantis lietuvių tautinio atgimimo veikėjas Vincas Kudirka. L. Tercijonas ėmė globoti savo buvusį klasės draugą, rėmė jį finansiškai, taip pat davė lėšų laikraščio „Varpas“ leidimui. V. Kudirkai skirti laiškai nuo giminių ir draugų atkeliaudavo į Sevastopolį L. Tercijono vardu.
1904 m. kilus Rusijos-Japonijos karui, kartu su daliniu buvo perkeltas į Tolimuosius Rytus. Mirė nuo vidurių šiltinės Port Artūro tvirtovėje.
Dychsu

Dychsu (rus. Дыхсу) arba Dych Kotiu Bugoisu (Дых-Котю-Бугойсу) – slėninis kalnų ledynas Kaukaze, Didžiojo Kaukazo šiauriniuose šlaituose, Šcharos, Ailamos ir Fytnargino viršukalnių apsuptyje. Slūgso Rusijos (Kabardos-Balkarijos) teritorijoje. Ledyno plotas – 34 km² (XX a. II pusėje – 40,7 km²), ilgis – 13 km. Tai antras pagal dydį Kaukazo ledynas (po Bezengio). Ledyno liežuvis nusileidžia iki 2040 m aukščio ir duoda pradžią Dychsu upei (viena Čereko ištakų).
Birutė Smalienė

Biografija

1977 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, rusų kalbos ir literatūros mokytoja. Dūkšto vidurinės mokyklos direktorė, nuo 2002 m. Ignalinos rajono gimnazijos direktorė, nuo 2003 m. mokytoja metodininkė.
1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų partijos narė. 2000–2003 m., 2003–2004 m., 2007 m. ir 2011 m. (išrinkta, bet atsisakė mandato) Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinė Romanas, vaikai Tomas, Rūta, Tadas.
Vladas Statkevičius

Biografija

V. Statkevičius baigė Tauragės aukštesniąją komercijos mokyklą, studijavo Kauno universitete. Mokslų universitete nebaigė dėl lėšų trūkumo. Įstojo į Karo mokyklą. 1936 m. baigęs Karo mokyklą, buvo paskirtas į Marijampolės 9-ąjį pėstininkų pulką. Lietuvos kariuomenėje karininku tarnavo iki Antrojo pasaulinio karo. 
Grįžęs į tėviškę užsiėmė pedagogine veikla. Jis buvo Eržvilko, Tauragės, Šilalės mokyklų mokytoju, direktoriaus pavaduotoju, direktoriumi. 1947–1949 m. dirbo Tauragės apskrities pedagoginio kabineto vedėju. Nuo 1949 m. dirbo pedagoginį darbą Šilalėje.
Palaidotas Šilalės kapinėse. 2006 m. jo vardu pavadintas Šilalės Vlado Statkevičiaus muziejus.

Kraštotyros veikla

Nuo 1957 m. aktyviai užsiėmė kraštotyros veikla. 1962 m. tapo Kraštotyros draugijos nariu. 10 metų vadovavo Šilalės rajono kraštotyros entuziastams. Interesų sritys: lietuvių liaudies menas, papročiai, tautosaka, kalbos faktai, valstiečių buities reliktai. Ypatingą dėmesį skyrė archeologijai. Atliko Žvilių, Paragaudžio, Šarkų, Kaštaunalių senkapių tyrimo darbus. Surinko apie 750 archeologinių radinių, datuotinų III– XIII a. Išaiškino 20 nežinomų senkapių, kurie paskelbti archeologijos paminklais. Organizavo paminklotyros ekspedicijas Kaltinėnų, Kvėdarnos, Pajūrio apylinkėse. Savo tyrinėjimų rezultatus skelbė Lietuvos istorijos instituto archeologų etnografų konferencijų leidiniuose, Kraštotyros draugijos leidinyje „Kraštotyra“, rajono ir kituose laikraščiuose. Spaudoje paskelbė daugiau nei 100 publikacijų kraštotyros ir paminklosaugos temomis.
Cheek to Cheek

Įrašymas

2012 metų rugsėjį Tony Bennett interviu metu su žurnalo „Rolling Stone“ žurnalistais, atskleidė, kad jis trokšta su atlikėja Lady Gaga įrašyti bendrą džiazo muzikos albumą. Naujojoje Zelandijoje dainininkas pop muzikos žvaigždei pasakė: „Aš noriu įrašyti džiazo muzikos albumą su tavimi“. Taip pat šio interviu metu scenos grandas atskleidė, kad albumo kompozitoriumi bus autorius, esą toks pat geras kompozitorius, kaip George Gershwin arba Vole Porter.
2013 metų sausį Lady Gaga su Tony Bennett kartu koncertavo JAV prezidento Baracko Obamos inauguracijos metu. Po šio koncerto atlikėjai pranešė, kad kitais metais bus išleistas jų bendras darbas, albumas „Cheek to Cheek“.
Dūmai

Dūmai – kietų ir skystų aerozolių, vandens garų bei kitų dujinių degimo produktų mišinys, sklindąs iš atvira liepsna ar rusenimu degančių medžiagų. Kylantys dūmai paprastai išjudina ir gretimą orą.
Dūmai paprastai yra nepageidautinas degimo produktas. Idealiu atveju turėtų išsiskirti tik vandens garai, anglies dioksidas ir kiti visiškai oksiduoti dujiniai oksidai. Tokie degimo produktai šaltu oru vis viena matomi kaip balti dūmai, nes garai kondensuojasi ir sudaro vandens aerozolį ore.
Zermatizmas

Zermatizmas yra pseudomokslas, kuriam pradžią davė lenkų kilmės JAV imigrantas, skulptorius Stanislavas Šukalskis. Zermatizmas teigia, kad visa žmonijos kultūra po biblinio didžiojo tvano kilo iš Velykų salos, visos kalbos išsivystė iš vienos protong kalbos ir panašiai. Skirtumus tarp skirtingų žmonių rasių ir kultūrų zermatizmas aiškina tarprūšiniu kryžminimusi, pavyzdžiui, tarp žmogaus ir ječio.
Vidmantas Bartulis

Biografija

Baigė Kauno Juozo Naujalio muzikos mokyklą, 1980 m. baigė Lietuvos konservatorijos E. Balsio klasę.
1980–1983 m. dėstė Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje. 1982–1993 m. Kauno dramos teatro Muzikos skyriaus vedėjas, nuo 1999 m. teatro vadovas. Nuo 1990 m. priklauso „Menų sambūriui“.

Kūryba

Ankstyvojoje kūryboje ryškūs neoromantizmo, minimalizmo bruožai, vėlyvesnėje tragiškas sugestyvumas derinamas su reginiu, judesiu, performansine išmone, parodija. Joje yra kitų kompozitorių kūrinių stilizacijų.
Eutrofikacija

Eutrofikacijos apibūdinimas

Eutrofikacijos pavadinimas kilęs iš graikiško žodžio, reiškiančio „gerai pamaitintas, išpuoselėtas“. Paprastai eutrofikacijos procesas pasireiškia paspartėjusiu augalijos augimu, vedančiu į iki tol egzistavusios rūšių įvairovės nykimą, nes sparčiai auga tik kai kurios rūšys, sutrikdomi įprasti ekosistemos trofiniai (maistiniai) ryšiai ir ilgainiui skatinamas augalų bei nuo jų priklausančių gyvūnų rūšių nykimas arba migracija. Vadinamasis vandens „žydėjimas“ – eutrofikacijos požymis.
Eutrofikacija vyksta kaip natūralus procesas, tačiau ją neretai paspartina žmogaus veikla: nesaikingas tręšimas (žemės ūkyje naudojamos trąšos gali būti išplaunamos iš dirvožemio į vandens telkinius), pramoninė oro (į atmosferą dujų pavidalu išleidžiamos cheminės medžiagos sugrįžta į dirvožemį su krituliais) ir vandens tarša. Žmogaus sukelta eutrofikacija vadinama antropogenine.

Ežerų eutrofikacija

Ežerų ir panašių gėlo vandens telkinių eutrofikaciją sudaro oligotrofijos, mezotrofijos ir eutrofijos etapai.
Oligotrofinė būsena yra pirminė būsena po ežero susiformavimo, kai ežere daug ištirpusio deguonies, tačiau trūksta tokių augalams svarbių cheminių elementų, kaip azotas ir fosforas, dėl to ežero rūšių įvairovė būna nedidelė bei produktyvumas mažas.
Mezotrofinėje stadijoje, kai yrančios organinės medžiagos nusėda į ežero dugną, vėliau nuosėdos grąžinamos į viršutinius vandens sluoksnius ir panaudojamos fotosintezę vykdančių organizmų, produktyvumas ir įvairovė didėja.
Eutrofijos stadijoje ežero produktyvumas ypatingai sustiprėja, dėl ko sunaudojamas visas prieinamas deguonis, pradeda nykti augalai ir gyvūnai, skatinamas anaerobinių bakterijų dauginimasis, kurios savo ruožtu skaido organines medžiagas išskirdamos vandenilio sulfidą. Šie procesai ilgainiui paverčia ežerą pelke.

Eutrofikacijos reikšmė

Ekologiniu požiūriu eutrofikacija reiškia sumažėjusią rūšių įvairovę, pokyčius rūšių santykiuose ir toksiškumą. Tai turi įtakos ir žmogui, nes lieka mažiau galimybių tokiai veiklai kaip žvejyba, medžioklė ar estetinis gėrėjimasis aplinka, kai kuriais atvejais, pvz., telkiniuose padaugėjus nuodingas medžiagas išskiriantiems dumbliams, kyla grėsmė žmogaus sveikatai.
Siekiant sustabdyti eutrofikaciją, taikomas vandens valymas, trąšų ir taršos kontrolė.
SG-1000

Žaidimai

Prieš išleisdama šią konsolė „Sega“ užsiiminėjo veikla žaidimų automatų rinkoje, tad SG-1000 konsolės pasirodymas sulaukė daug dėmesio.
Iš viso konsolei buvo išleista 200 žaidimų, jų kūryba oficialiai nutraukta 1987 m.
Sapovnela Terjola

Istorija

Klubas įkurtas sovietmečiu. dalyvavo regioninėse pirmenybėse.
Nepriklausomos Gruzijos laikotarpiu iš pradžių dalyvavo Antroje lygoje, o 1993 m. pateko į elito divizioną. 1993/1994 m. sezone buvo 13 vietoje iš 19 dalyvių. Kitą sezoną liko priešpaskutiniai (15 iš 16).
2014–2015 antros pakopos pirmenybėse B grupėje užėmė Pirmą vietą, kuri leido komandai dalyvauti elito pirmenybių kovose. Klubas po 20 metų pertraukos grįžo į aukščiausią lygą. Deja, 2015–2016 m. aukščiausios lygos sezonas nesusiklostė. Komanda liko paskutinėje vietoje ir prarado vietą elito divizione.
Šakių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Vidas Cikana, jo pavaduotoju Elvydas Pauliukėnas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Albinas Vilkauskas.
Brastos taika

Bresto taika, Brastos taika – 1435 m. gruodžio 31 m. Lenkijos karaliaus Vladislovo III ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto Kęstutaičio sutartis su Vokiečių ordino didžiuoju magistru Pauliumi Rusdorfu, sudaryta Kujavijos Breste (Lenkija) po 1435 m. rugsėjo 1 d. Pabaisko mūšio.

Sutartis

Taikos sąlygas padiktavo Lenkijos ponai. Magistras atstovavo Vokiečių ordino Prūsijos, Livonijos ir Vokietijos žemėms. Vokiečių ordino vadovybė įsipareigojo nutraukti ryšius su pretendentu į Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sostą Švitrigaila, anuliuoti su juo sudarytus susitarimus, šis prarado galimybę gauti Vokiečių ordino paramą pagal 1432 m. Skirsnemunės sutartį. Ordinas įsipareigojo nepadėti jokiam Lietuvos didžiajam kunigaikščiui kovoti su Lenkija; Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu pripažinti tik tą, kuris bus išrinktas pritarus Lenkijos karaliui ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Ponų Tarybai. Bresto taika patvirtino 1422 m. Melno taika nustatytas Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos sienas su Vokiečių ordinu, nustatė prekybinius ryšius, susitarta paleisti belaisvius.
Saulius Urbanavičius

Saulius Urbanavičius (g. 1973 m. vasario 1 d. Vilniuje) –  VĮ Registrų centro generalinis direktorius, teisininkas. Buvęs Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnybos (STT) direktorius.

Biografija

1995 m. Lietuvos policijos akademijoje įgijo teisės bakalauro laipsnį. 2006 m. Mykolo Romerio universitete įgijo teisės magistro laipsnį.
1994–1999 m. dirbo Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato Organizuoto nusikalstamumo tyrimo tarnybos Nusikalstamų susivienijimų kontrolės skyriaus vyresniuoju inspektoriumi.
1999–2012 m. dirbo Lietuvos Respublikos muitinėje: 1999–2002 m. – Muitinės departamento prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos Pažeidimų prevencijos ir tyrimų tarnybos Kovos su kontrabanda skyriaus vyriausiuoju inspektoriumi, viršininko pavaduotoju; 2002–2005 m. – Muitinės kriminalinės tarnybos skyriaus viršininko pavaduotoju, skyriaus viršininku; 2005–2008 m. – Muitinės kriminalinės tarnybos direktoriaus pavaduotoju; 2008–2012 m. buvo Muitinės kriminalinės tarnybos direktorius.
Nuo 2012 m. sausio 30 d. ėjo Specialiųjų tyrimų tarnybos direktoriaus pirmojo pavaduotojo pareigas, jam suteiktas vyriausiojo specialiojo agento tarnybinis rangas.
Nuo 2013 m. kovo 29 d. iki 2018 m. ėjo Specialiųjų tyrimų tarnybos direktoriaus pareigas, jam suteiktas ypatingojo specialiojo agento tarnybinis rangas.
Nuo 2018 m. birželio vadovauja VĮ Registrų centrui.