google/wiki40b huggingface dataset:
Linas Sabaliauskas

Linas Sabaliauskas – verslo teisininkas, verslo teisės advokatas, Baltijos šalių advokatų kontorų grupės „Triniti“ steigėjas bei vadovaujantysis partneris (vadovas).

Biografija

Vilniuje baigė vidurinę mokyklą. Dainavo berniukų chore „Ąžuoliukas“. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė vienpakopes teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją. 2011 m. vasarą baigė Oksfordo privataus kapitalo programą Oksfordo universiteto Said verslo mokykloje.
1998 m. pradėjo teisinę veiklą. Nuo 2000 iki 2002 m. vasario mėn. 14 d. advokato padėjėjas (Advokatų M. Lošio ir K. Rakausko kontora), nuo 2001 m. susivienijo kartu su advokatu Arūnu Šarka, įsteigė bendrą kontorą. Nuo 2002 m. vasario mėn. 15 d. advokatas (advokatų kontora „Šarka, Sabaliauskas ir partneriai““ partneris, nuo 2003 m. – advokatų kontoros „Šarka, Sabaliauskas, Jankauskas“) partneris, nuo 2011 m. vasaros - advokatų profesinės bendrijos „SSJ“, nuo 2011 m. rudens - „Triniti“ advokatas vadovaujantysis partneris.
Dalyvauja tarptautinėse konferencijose, verslo kontaktų, investuotojų, verslo mugėse Lietuvoje bei Vokietijoje, kur skaito pranešimus investicijų Lietuvoje bei atsinaujinančių išteklių („žaliosios energetikos“) teisės klausimais. 2005 m. kovo 18 d. Hanoveryje skaitė pranešimą tema „Investicijų teisinė aplinka Baltijos šalyse: Lietuva“ (vok. Rechtliche Rahmenbedingungen für die Investitionen im Baltikum, Schwerpunkt: Litauen), 2009 m. balandžio mėn. – „„Žaliosios energijos” teisinis reglamentavimas Lietuvoje" (Tarptautinė konferencija „Žalioji energija – iš gamtos imame, gamtai atiduodame. Verslo mugė”, Vilnius) ir kt.
Vedęs. Žmona Nerija R. Sabaliauskienė, interjero dizainerė, interjero dekoratorė (pagal išsilavinimą – ekonomistė).
Société Omnisports de l'Armée

Istorija

Klubas užsiima ne tik futbolu, bet ir kitomis sporto šalomis.
Futbolo komanda buvo suformuota 1964 m. Atstovauja šalies kariuomenę.
Klubo spalvos yra oranžo/balta .
Raisteniškės

Aplinkinės gyvenvietės

Naujasodžiai – 1 kmKlevinėAVIŽIENIAI – 2 kmUžubaliai
VILNIUS (Fabijoniškės) – 4,5 km
Koralų jūros salos

Koralų jūros salos (angl. Coral Sea Islands) – tai daugybė mažų, neapgyvendintų (vienintelė apgyvendinta sala – Vilis sala) tropinių salelių Koralų jūroje, į šiaurės rytus nuo kitos Australijos Kvynslendo. Teritorija užima maždaug 780 000 km². Salynas yra į rytus nuo Didžiojo barjerinio rifo.

Istorija

Koralų jūros salos pirmąkartą pažymėtos žemėlapyje 1803 metais. 1870–1880 metais kastas guanas, bet dėl gėlo vandens stygiaus kasyba nutraukta. Kaip teritorija jos sukurtos 1969 metais, o 1997, teritorija patikslinta įtraukiant ir rifus esančius 500 km į pietus Tasmano jūroje. Teritorija yra administruojama iš Kanberos
Puerto Montas

Istorija

Gyvenvietė tankaus miško vietoje pradėjo kurtis 1851 m., o oficialiai įkurta 1853 m. Pavadinta Čilės prezidento Manuel Montt garbei. Į miestą atvyko daug vokiečių imigrantų.
Lonatas

Sportas

Išvystyta stendinio šaudymo sportas. Vyko 2017 m. ir 2019 m. pasaulio stendinio šaudymo čempionatai.
Algimantas Šidlauskas

Biografija

1965–1973 m. mokėsi Kauno 25-oje vidurinėje mokykloje, 1973–1977 m. Kauno Mičiurino tarybiniame ūkyje-technikume, agronomas.
1977–1980 m. Vyšniūnų kolūkio vyr. agronomo pavaduotojas, 1980–1984 m. vyr. agronomas, 1984–1986 m. brigadininkas. 1986–1988 m. Jiezno kolūkio pirmininko pavaduotojas, 1988–1992 m. brigadininkas, nuo 1992 m. žemės ūkio bendrovės „Nemunas“ valdybos pirmininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Prienų rajono skyriaus narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Marytė, vaikai Ieva, Evaldas, Eglė.
KS Kamza

Istorija

Klubo ištakos siekia 1936 m. 
Klubas buvo pašalintas iš elito diviziono, kai teisėjas patyrė psichinę prievartą 2018/2019 m. sezono rungtynėse prieš KF Laci Klubui skirta vieno milijono lekų (devynių tūkstančių dolerių) bauda, bei trys oficialūs klubo asmenys nušalinti nuo futbolo trims metams. Teisėjas Eldorjan Hamiti iš klubo ofiacialių asmenų, bei klubo gerbėjų ne kartą rungtynių metu buvo įžeidinėjamas ir jam buvo grasinta susidorojimu.
Antanas Pikelis

Antanas Pikelis (g. 1922 m. Kaune) – lietuvių aktorius.
1944–1949 m. dirbo Žemaičių teatre, 1949 – 1951 m. – Šiaulių dramos, o nuo 1951 m. – Lietuvos dramos teatro aktoriumi.
Kungėjaus Alatau

Kungėjaus Alatau (kaz. Күнгей Алатау, kirg. Күнгөй Ала-Тоо) – kalnagūbris šiaurės Tianšanyje, iš šiaurės apribojantis Isyk Kulio duburį. Vakaruose nuo Kirgizijos Alatau atskirtas Bomo tarpeklio. Kungėjaus Alatau driekiasi Kazachstano–Kirgizijos valstybinė siena. Nusitęsęs rytų–vakarų kryptimi ~200 km. Aukštis iki 4771 m (Čoktalo k.). Sudarytas iš granito, skalūnų, smiltainio. Būdingas aukštikalnių reljefas.
Šiauriniuose šlaituose bei tarpekliuose auga Šrenko eglių miškai, pietiniuose plyti kalnų stepės. Aukščiau veši kalnų pievos ir miškastepės. Ledynai užima 237 km² plotą. Rytinėje Kungėjaus Alatau dalyje yra Santašo perėja.
Antanas Belkevičius

Antanas Belkevičius (lenk. Antoni Bielkiewicz, 1770 m. Vilnius – 1840 m. Romanovas, Voluinės sritis) – Lietuvos tapytojas.
Antoine Griezmann

Karjera

Futbolininko karjerą pradėjo 2009 m. Real Sociedad de Fútbol klube. Tame sezone su komanda laimėjo Segunda División lygą. Per penkis sezonus sužaidė 201 rungtynes ir pelnė 52 įvarčius. Už €30 milijonų 2014 m. buvo parduotas Atlético de Madrid klubui.
Griezmann atstovavo Prancūzijos U-19, U-20 ir U-21 jaunimo rinktinėms. 2010 m. atstovaudamas Prancūzijos iki 19 metų rinktinei, padėjo laimėti UEFA Europos U-19 čempionatą. 2014 m. debiutavo Prancūzijos rinktinėje. Žaidė 2014 m. FIFA pasaulio taurėje bei UEFA Euro 2016 m. čempionate. Pastarajame įmušęs 6 įvarčius laimėjo „auksinį batelį“.
Alžyro vilajos

Alžyro Liaudies Demokratinė Respublika padalinta į 48 vilajas, 553 apskritis (dairas) ir 1541 savivaldybes (baladijas). Šie administraciniai vienetai vadinami pagal jų administracinių centrų vardus. Vilajoms vadovauja provincijų liaudies parlamentai, vadovaujami gubernatoriaus (vali). Dabartinis šalies administracinis skirstymas yra nuo 1983 m. Alžyro karo metu šalyje buvo vos 6 vilajos.
Tomas Dambrauskas

Biografija

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. Spaudoje bendradarbiavo nuo 1920 m. 1922–1923 m. „Lietuvos žinios“ korespondentas, pranešdavo žinias iš lietuvių–lenkų fronto. 1924–1927 m. bendradarbiavo leidiniuose „Rytas“, „Rygos balsas“, JAV lietuvių laikraštyje „Vienybė“. 1928 m. faktiškai redagavo laikraštį „Šiaulietis“. 1931 m. organizavo ir redagavo pirmąjį Palangos laikraštį „Palangos pajūris“. 1934 m. laikraščio „Lietuvos aidas“ korespondentas Kretingoje, bendradarbiavo „Lietuvos keleivyje“, „Tautos ūkyje“, „Trimite“, „Žemaičių prieteliuje“. 1934 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą. Pasirašinėjo slapyvardžiu P. A. Rūstusis.
Dirbo policijos tarnautoju Šiauliuose. Nuo 1930 m. Kretingos miesto valdybos sekretorius, burmistro padėjėjas. 1934–1940 m. Kretingos miesto burmistras, Kretingos apskrities tarybos narys, nuo 1935 m. – apskrities tarybos pirmininkas. Jo vadovavimo metu pastatyta moderni šešių skyrių pradinė mokykla (1939 m. tapusi valstybinės Šventosios Vytauto Didžiojo gimnazijos Kretingos padaliniu), miesto taryba nutarė įsigyti ir modernizuoti Kęstučio gatvėje buvusią elektros stotį. Šalia jos pastatyta nauja gaisrinė, o antrame pastato aukšte įsikūrė burmistras ir miesto valdyba. Burmistro rūpesčiu miestui buvo užsakytas naujas herbas – išdidžiai stovintis liūtas (autorius Antanas Aleksandravičius).
Aktyvus visuomeninių organizacijų narys. Lietuvos šaulių sąjungos Kretingos būrio valdybos pirmininkas, 1935–1940 m. – Lietuvių tautinio jaunimo „Jaunoji Lietuva“ sąjungos Kretingos rajono valdybos spaudos ir propagandos vadovas, Lietuvių tautininkų sąjungos Kretingos miesto apylinkės valdybos narys, 1938 m. – Lietuvos nepriklausomybės 20-mečio minėjimo šventės Kretingos komiteto pirmininkas, Šv. Vincento Pauliečio draugijos Kretingos skyriaus revizijos komisijos narys.
1940 m. liepos 14 d. suimtas. Kalintas Kretingoje, Kaune, Vilniuje. 1941 m. kovo 1 d. nuteistas 8 metams lagerio, birželį iš Lukiškių kalėjimo išvežtas į Vorkutpečlagą (Komija).
Adam Sandler

Biografija

Adam Richard Sandler gimė 1966 m. rugsėjo 9 d. Brukline, Niujorke, žydų šeimoje, kuri buvo emigravusi iš Lietuvos. Adamas buvo klasės juokdarys ir jam grėsė būti išmestam iš mokyklos. Adamo brolis jam pasiūlė pabandyti laimę Bostone esančiame komediantų klube, per naujokų vakarą. Jam sekėsi gerai, bet per blogus savo pasirodymus jis pradėdavo mikčioti, todėl brolis jam pasiūlė dainuoti. Dvejodamas dėl savo ateities jis nusprendė mokytis Niujorko universitete dailės bakalauro. Tuo pat metu jis vis dar vaidindavo komedijų klubuose, įtraukęs į repertuarą juokingas daineles, kad užgoštų mikčiojimą. Po šių dainelių Adamas buvo keliolika kartų pakviestas vaidinti „The Crosby Show“ laidoje, po kurios persikėlė dirbti į „Saturday Night Live“ laidą. Pirmaisiais metais dirbo už kadro, rašydamas scenarijus, bet po vienerių metų jis tapo 90-ųjų metų trijulės dalimi, kurią sudarė Chris Farley, David Spade ir jis.
Pamatęs, kad išėjusiems iš SNL laidos sekasi įsilieti į filmus, jis pasielgė taip pat ir 1989 m. gavo vaidmenį mažo biudžeto filme „Going Overboard“, kuriame gavo pagrindinį vaidmenį. 1991 m. jis gavo mažesnį vaidmenį filme „Shakes the Clown“, taip pat įsimintiną vaidmenį filme „Kiaušingalviai“. Nuo 1995 m. Adamas Sandler’is pradėjo vaidinti pagrindinius vaidmenis filmuose „Billy Madison“, „Happy Gilmore“, „The Wedding Singer“, „The Waterboy“. Jis taip pat buvo scenarijaus rašytojas ir prodiuseris filmuose „Billy Madison“, „Happy Gilmore“, „The Wedding Singer“, „Little Nicky“ ir t. t.
Cekotrofija

Cekotrofija – virškinimo būdas, būdingas kiškinių būrio žinduoliams, kai iš aklojoje žarnoje (lot. caecum 'akloji žarna') apvirškinto maisto susidariusias išmatas gyvūnas vėl suėda, kad įsisavintų daugiau maisto medžiagų.
Cekotrofus (vadinamąsias „naktines spiras“) gamina kiškinių žinduolių – kiškinių (Leporidae) ir kiškėninių (Ochotonidae) šeimų žinduolių organizmai.
Pašaras keliauja stemple, virškinamas skrandyje, plonosiose žarnose, kur įsiurbia dalį suvirškintų maisto medžiagų. Nesuvirškintas, daug celiuliozės turintis maistas, dėl atvirkštinės peristaltikos yra gražinamas atgal į akląją žarną, kur jį žarnyno bakterijos skaldo naudodamos bakterinius celiuliozės skaidymo fermentus. Po to taip apvirškintas pašaras keliauja storosiomis žarnomis į tiesiąją ir yra pašalinamas. Taip susidarančios išmatos (4-8 val. po ėdimo) (spiros) yra kitokios, nei paprastos išmatos. Gyvūnas jas paprastai išsyk suėda, ir antrą kartą tokiam pašarui keliaujant virškinimo traktu panaudojama daugiau maisto medžiagų. Padidintu virškinimo efektyvumu cekotrofija primena atrajojamąjį virškinimą.
Cekotrofija kartais dar vadinama cekofagija (caecophagy), „netikrasis atrajojimas“. Kadangi cekotrofijos metu gyvūnas ėda savo išmatas, šį reiškinį neretai laiko koprofagijos rūšimi. Cekotrofija aptikta ir graužikų (jūrų kiaulytės), sterblinių, primatų tarpe.
Rasa Andrašiūnaitė

Biografija

1962 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą, 1973 m. – Maksimo Gorkio literatūros institutą Maskvoje.
1975–1977 m. Klaipėdos dramos teatro literatūrinės dalies vedėja. 1992 m. prie Lietuvos teatro sąjungos įkūrė leidyklą „Scena“, jai vadovavo. Almanacho „Teatras“ projekto autorė ir leidėja. 
Parašė ir pastatė pasaką „Tumsius, Dumsius ir Janytis“ (1979 m.), dramą „Talentas gyventi“ (1985 m.) Paskelbė per 200 straipsnių teatro ir dramaturgijos temomis. Jos įkalbinti atsiminimus parašė Laimonas Noreika, Regimantas Adomaitis.
Stūglių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 55x45 m dydžio, iki 3 m žemesne šiaurės rytine dalimi. Joje rastas akmeninis kirvelis su skyle kotui, geležinio peiliuko dalis, brūkšniuotos keramikos. Šlaitai statūs, 4-12 m aukščio.
Piliakalnis labai suardytas arimų šiauriniame, vakariniame, pietvakariniame šlaituose, 2-4 m žemiau aikštelės net suformuotos iki 10 m pločio terasos. Jis dirvonuoja, šlaituose auga paskiri lapuočiai medžiai, pietrytiniame šlaite - pušys.

Aplinkiniai piliakalniai

Rusališkės piliakalnis 4,5 kmAučynų piliakalnis 1,5 kmDaukšių piliakalnis 4 kmStajėtiškio piliakalnis 20 kmNevieriškės piliakalnis 5 kmJaciūnų piliakalnis 7 kmDiaugūnų piliakalnis 19 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Geišiai (Raseiniai)

Istorija

Geišių apylinkėse lokalizuojamas XIV a. Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose minimas Stabukalnis (Stabuncaln).
Hubble morfologinė klasifikacija

Hablo morfologinė klasifikacija
Šiuolaikiniai galaktikų tyrimai prasidėjo po 1924 m., kai Edvinas Hablas (1889 - 1953), stebėdamas pro Maunt Vilsono observatorijos (Kalifornija, JAV 254 cm skermens Hukerio reflektorių, įrodė, kad egzistuoja savarankiškos, nepriklausančios mūsų Galaktikai žvaigždžių sistemos. Hablas pasiūlė galaktikų klasifikacijos schemą, kuria remiantis vėliau buvo sukurtos sudėtingesnės klasifikacijos. Hablas išskyrė 3 svarbiausius galaktikų tipus: spiralinės, elipsinės, spiralinės, turinčios skersę. Labai norėta žiūrėti į Hablo klasifikaciją kaip į evoliucinę seką. Bet tai yra tik paprasčiausia schema galaktikoms suskirstyti pagal jų plokštumo laipsnį. Elipsinės galaktikos iš tikrųjų yra sferoido arba elipsoido formos ir taip atrodo tik dėl projekcijos. Kol kas apie galaktikų evoliuciją žinoma nedaug ir į bet kurią siūlomą evoliucinę seką dauguma astronomų žiūri skeptiškai.

Galaktikų tipai

Hablo klasifikacijos schemoje išskiriami 3 galaktikų tipai. Elipsinės galaktikos nuo E0 iki E7: E0 tipo galaktikos atrodo sferinės, nors yra beveik rutulio formos, E7 tipo yra stipriai ištęstos elipsės pavidalo. Spiralinių galaktikų tipai: Sa (didelis branduolys ir glaudžiai susisukusios vijos), Sb (mažesnis branduolys ir ne tokios glaudžios vijos), Sc (branduolys mažas, o vijos plačiai išsiskleidusios). Spiralinės galaktikos turinčios skersę, skirstomos į SBa, SBb ir SBc tipus.
Ernst Kaltenbrunner

Biografija

Gimė advokato šeimoje. Mokėsi Graco aukštojoje technikos mokykloje, 1926 m. baigė teisę Graco universitete. Vienu jo bendramokslių buvo Adolfas Eichmanas. Dirbo Zalcburgo teisme, vėliau vertėsi privačia teisininko praktika Lince. 1932 m. įstojo į Vokietijos NSDP ir SS, 1935 m. pradėjo vadovauti Austrijos SS.
Aktyviai dalyvavo 1934 m. puče, kurio metu žuvo Austrijos kancleris E.Dolfusas. Pučui nepasisekus, buvo kalinamas. Po 1938 m. anšliuso A.Zeis-Inkvarto ministrų kabinete buvo paskirtas stats-sekretoriumi saugumo klausimais. 1941 m. liepos mėn. paskirtas Vienos policijos ir SS dalinių vadovu, nuo 1943 m. sausio 30 d. – Vyriausiosios imperijos saugumo valdybos (RSHA) vadovas.
E. Kaltenbruneris buvo atsakingas ir už koncentracijos stovyklų veiklą, asmeniškai kontroliavo, kaip naudojami ten sukurti masinio kalinių naikinimo būdai. Mauthauzeno stovykloje specialiai jam buvo organizuota kalinių kelių rūšių parodomoji egzekucija.
1945 m. gegužės 12 d. E. Kaltenbrunerį suėmė amerikiečiai, perdavė Niurnbergo karo nusikaltimų tribunolui, kuriame jis kaltintas karo nusikaltimais bei nusikaltimais prieš žmoniją ir nuteistas mirties bausme. 1946 m. spalio 16 d. pakartas.
Kambarys Romoje

Turinys

Filme rodomas veiksmas trunka vieną naktį. Dvi merginos, rusė ir ispanė, susipažįsta viename Romos bare ir prisistato esančios Nataša ir Alba, nors tai greičiausiai netikri vardai. Alba pakviečia naująją pažįstamą į savo kambarį viename iš viešbučių. Atsidūrusios viduje, merginos pasiduoda aistrai. Vėliau Nataša nori išeiti, tačiau apsigalvoja ir lieka iki ryto. Jos pasakoja viena kitai savo gyvenimus, mylisi, nes žino, kad ryte išsiskirs ir daugiau nebesusitiks...
Mažoji taukinė

Mažoji taukinė (lot. Omentum minus) – dvigubas pilvaplėvės lapas, einantis nuo kepenų visceralinio paviršiaus link dvylikapirštės žarnos pradinės dalies ir skrandžio mažosios kreivės. Gali būti skirstomas į du raiščius: kepeninį dvylikapirštės žarnos ir kepeninį skrandžio.
Mažoji taukinė sudaro dalį taukinės maišelio priekinės sienos. Kepeniniame dvylikapirštės žarnos raištyje eina bendrasis tulžies latakas, kepenų kraujagyslės.
Mongun Taiga

Mongun Taiga (rus. Монгун-Тайга) – kalnų masyvas Rusijoje, pietvakarių Tuvoje, Vakarų Sajane. Aukštis iki 3976 m. Sudarytas iš kristalinių skalūnų ir smiltainio bei granito intruzų. Šiauriniame šlaite auga kalnų tundra ir pievos, pietiniame – aukštikalnių stepės ir akmenuotoji tundra. Ledynai (bendras plotas ~44 km²).
Linksmakalnio dvaras

Linksmakalnio dvaras yra Linksmakalnyje.

Istorija

Nuo XIX a. iki Pirmojo pasaulinio karo ant Šventupės kranto, santakoje su Jiesios upeliu, stovėjo dvaras, vokiečio savininko pavadintas Liustbergiu (vok. Lustberg – „linksmybių kalnas“).
1909 m. birželio 16 d. praturtėjęs Tiškevičių giminės ūkvedys Kazimieras Gustaitis nupirko šį dvarą bei aplinkines žemes ir pavadino jį lietuviškai – Linksmakalniu. Vėliau žemės buvo išdalytos savininko dukterims ir keliautojo bei žurnalisto Mato Šalčiaus žmonai. 1938 m. ūkio centrą įsigijo buvęs ministras pirmininkas Juozas Tūbelis.
1944 m. vasarą Linksmakalnyje įsikūrę rusų kariškiai buvusiame dvare įrengė KGB radiotechnikos užsienio žvalgybos ir diplomatinio ryšio su Vakarų Europa dalinį – radijo žvalgybos centrą.
Iš vietovės buvo iškeldinti visi gyventojai, teritorija apjuosta spygliuota viela, atvaryti vokiečių belaisviai. 1944–1950 m. jie pastatė dabartinį seniūnijos raštinės pastatą, kareivines, Žaliosios gatvės namus, karininkų klubo pastatą, kurio dizainas (langai su arkomis) paimtas iš vienintelio po karo išlikusio dvaro raudonų plytų pastato – K. Gustaičio veislinių arklių arklidžių.
Girėtas (ežeras)

Pavadinimo kilmė

Švedų mokslininko, Suvalkijos vandenvardžių ir vietovardžių tyrinėtojo Knut Olof Falk manymu ežero pavadinimas kilęs nuo liet. girėtas 'apaugęs giria'. Kai kuriuose senuose dokumentuose ežeras užrašomas ir kaip Heret.
János Kádár

Biografija

Nuo 1931 m. priklausė pogrindinei Vengrijos komunistų partijai (VKP), nuo 1942 m. buvo VKP CK narys. 1943 m. išrinktas VKP CK sekretoriumi, 1945 m. – VKP CK Politinio biuro nariu.
1945 m. balandžio mėn. išrinktas Vengrijos laikinojo nacionalinio susirinkimo deputatu. 1945–1948 m. buvo VKP Budapešto miesto komiteto sekretoriumi, 1946–1951 m. buvo ir VKP CK Generalinio sekretoriaus pavaduotoju.
1948–1950 m. buvo Vengrijos Vidaus reikalų ministras. Tuo metu J.Kadaras palaikė stalininį socializmo modelį, vykdė masines represijas, organizavo Laslo Raiko, apkaltinto „titoizmu“, suėmimą. M.Rakošio iniciatyva pats J.Kadaras buvo apkaltintas „titoizmu“, 1951 m. nuteistas kalėti iki gyvos galvos (1954 m. reabilituotas).
Nuo 1956 m. liepos mėn. – Vengrijos darbininkų partijos (VDP) Politinio biuro narys ir VDP CK sekretorius, nuo 1956 m. spalio 25 d. – partijos vadovas. Spalio 30 – lapkričio 4 dienomis buvo I.Nadžio vyriausybės Valstybės ministras. Paleidus VDP, lapkričio 1 d. tapo įkurtos VSDP Vykdomojo komiteto nariu.
Lapkričio 1 d. vakarą kartu su F.Miunichu slapta išskrido į Maskvą. Atsiribojęs nuo I.Nadžio, ėmėsi organizuoti TSRS remiamą „Vengrijos revoliucinę darbininkų ir valstiečių vyriausybę“, kuriai vadovavo iki 1958 m. 1961–1965 m. buvo VLR Ministrų tarybos pirmininkas. 1957–1985 m. buvo VSDP I-asis sekretorius, 1988–1989 m. – šios partijos pirmininkas.

Veiklos vertinimas

Janošas Kadaras- sudėtinga, prieštaringa ir tragiška asmenybė. Turėdamas aštuonių klasių išsilavinimą, nemokėdamas jokios užsienio kalbos kūrė savitą ekonominę sistemą, efektyviausią tarp visų socialistinių šalių. Jo valdymo pabaigoje Vengrija (skaičiuojant vienam gyventojui) užėmė pirmąją vietą Europoje pagal mėsos bei kviečių, antrąją – pagal kiaušinių gamybą. Pragyvenimo lygis J.Kadaro valdymo metais kilo, nors toli atsiliko nuo rinkos ekonomikos sąlygomis gyvenančių šalių.
Stalinistinis funkcionierius, aktyvus masinių represijų organizatorius, pats nuo jų vėliau nukentėjęs ir vadovas pačios liberaliausios komunistinės šalies. Tarybinė marionetė, „pakvietęs“ į Vengriją užsienio kariuomenę, jos pagalba gavęs valdžią ir kraujyje nuskandinęs demokratinį sukilimą, tapo šalies vadovu, kurį tomis sąlygomis iš esmės palaikė dauguma Vengrijos gyventojų.
Vengrai sakydavo, kad J.Kadaras „pastatė patį linksmiausią baraką socialistiniame lageryje“. Jo valdymo metais „geležinė uždanga“ Vengrijoje buvo pati ploniausia.
Masdžede Soleimanas

Istorija

1908 m. prie Mesdžed Soleimano, bachtiarų žemėse atrasti pirmieji naftos telkiniai Artimuosiuose Rytuose. Miestas ėmė augti kaip naftos gavybos centras.
Karfilis (sritis)

Istorija

Karfilio sritis buvo suformuota 1996 m. balandžio 1 d. sujungus Mid Glamorgano srities Rimnio slėnio apskritį su Gvento srities Islvino apskritimi.
Kupolas (geometrija)

Bikupolai

Bikupolas yra geometrinis kūnas, briaunainis, sudarytas iš dviejų kupolų, suglaudus jų pagrindus (didžiuosius daugiakampius).
Bikupolai būna dviejų formų, pagal tai, kaip priglaudžiamas antras kupolas: jei glaudžiasi vienodi pakraščio daugiakampiai (trikampiai prie trikampių ir stačiakampiai prie stačiakampių), tuomet bikupolas yra ortobikupolas (gr. ortho – vietoje); o jei glaudžiasi skirtingi pakraščio daugiakampiai (trikampiai prie stačiakampių), tuomet bikupolas yra girobikupolas (gr. gyro - pasuktas).
Kupolaų ir bikupolų yra be galo daug, kaip ir piramidžių, bipiramidžių, prizmių ir trapecoedrų.
Šešių bikupolų sienos yra taisyklingi daugiakampiai: trikampis (kai viršutinis daugiakampis yra lygiakraštis trikampis), kvadratinis ir penkiakampis (kai viršutinis daugiakampis yra lygiakraštis penkiakampis) – kiekvienas egzistuoja abiejų formų, kaip ortobikupolas ir kaip girobikupolas. Trikampis girobikupolas yra Archimedo kūnas, vadinamas kuboktaedru, o kiti penki yra Džonsono kūnai (J27–J31).
Bikupolai, kurių viršutinis daugiakampis turi daugiau negu 5 lygias kraštines, gali būti sudaromi tik iš lygiašonių trikampių ir stačiakampių, tad jie nebegali būti Džonsono kūnai.
Būdinga bikupolų ypatybė yra ta, kad kiekvienoje jų viršūnėje visada sueina keturi daugiakampiai. Tai reiškia, kad jiems dualūs briaunainiai visada turės keturkampes sienas. Geriausiai žinomas pavyzdys yra rombinis dodekaedras, kurį sudaro 12 rombinių sienų. Ortoformos (trikampio ortobikupolo) dualas taip pat yra dodekaedras, panašus į rombinį dodekaedrą, tik jis turi 6 trapecines sienas, kurių ilgoji ir trumpoji kraštinės keičia viena kitą einant pagal perimetrą.
Seksburga

Biografija

Seksburga buvo Kenvalo antroji žmona. Pirmąkart Kenvalas buvo vedęs Pendos seserį. Seksburgos ir Kenvalo vestuvių data nežinoma. Taip pat nėra žinoma faktų apie jų vaikus, nors yra galimybė, kad jie jų turėjo, o Seksburga valdė vieno iš jų vardu. Panaši praktika egzistavo Frankų imperijoje, kur karalienės Brungilda ir Fredegonga valdė sūnų ir anūkų vardu. 675 metais Seksburga jau buvo nuversta nuo sosto, kadangi, kaip teigiama kronikose, tuo metu vakarų saksai, vadovaujami Eskvino, pradėjo karinius veiksmus prieš Vulcherą.
Virkučiai

Istorija

Anksčiau buvo kaimas, bet XX a. pabaigoje prijungta prie Klaipėdos.
Kalinkavičai

Istorija

Kalinkavičai miesto statusą įgijo 1926 m.