google/wiki40b huggingface dataset:
Roy Lichtenstein

Biografija

Rojus Lichtenšteinas gimė 1923 m. spalio 27 d. Niujorke. Jis buvo pirmuoju iš dviejų Milton ir Beatrice Werner Lichtenstein šeimos vaikų. Tėvas buvo sėkmingas nekilnojamojo turto brokeris. 1939 m. R. Lichtenšteinas mokėsi Niujorko Studentų meno lygoje vadovaujamas Reginald Marsh ir kitais metais − pas Hoyt L. Sherman Ohajo valstybinio universiteto Dailės koledže Kolumbuse. 1941 − 1944 m. jis tarnavo kariuomenėje Antrojo pasaulinio karo metu, pabuvojo Anglijoje ir žemyninėje Europoje. Po tarnybos atnaujino dailės studijas, 1949 m. įgijo vaizduojamųjų menų meistro laipsnį (aukščiau nei bakalauras), vedė Isabel Wilson Sarisky, su kuria susilaukė dviejų sūnų: Deivido (1954) ir Mitčelo (1956). 1951 m. R. Lichtenšteinas suorganizavo savo pusiau abstrakčių paveikslų parodą JAV Vakarų tematika Carlebach galerijoje Niujorke. Po to persikėlė į Klyvlendą, kur tęsė kūrybą ir dirbo inžinieriumi braižytoju, piešėju.
1957 − 1960 m. R. Lichtenšteinas mokė Niujorko valstijos universitete, jo paveikslai tapo vis labiau abstraktesniais, artimais abstrakčiojo ekspresionizmo srovei. 1960 − 1963 m. R. Lichtenšteinas gyveno Niu Džersyje ir mokė Duglaso rezidenciniame koledže, susitiko menininkus Jim Dine, Allan Kaprow, Claes Oldenburg ir kitus, kurie eksperimentavo su kasdienio vartojimo objektais mene, kūrė hepeningus. Jų įtakotas nuo 1961 m. R. Lichtenšteinas susidomėjo pop ir masine kultūra, savo paveiksluose beveik be išimties vaizdavo iš komiksų pasiskolintas figūras, pavyzdžiui, Mickey Mouse, Donald Duck. 1963 m. menininkas apsigyveno Niujorke. Po 1964 m. vaizdavo stilizuotus peizažus, prekių pakuotes, garsių paveikslų fragmentus, vaizdinius iš reklamų, geometrinius elementus pagal Art Deco stilių, abstrakčiojo ekspresionizmo paveikslų parodijas. 1962 m. R. Lichtenšteino pirmoji personalinė paroda Niujorke Leo Castelli galerijoje susilaukė sėkmės. Jis buvo pirmasis amerikiečių menininkas, kurio darbų paroda 1966 m. įvyko Teito galerijoje Londone. Kai kurie jo paveikslai buvo reljefiniais su plastiko ar metalo detalėmis.
1966 m. R. Lichtenšteinas dalyvavo Venecijos bienalėje. Jo personalinės parodos įvyko 1967 m. Pasadenos dailės muziejuje ir 1968 m. − Niujorko Gugenheimo muziejuje. 1968 m. menininko antrąja žmona tapo Dorothy Herzka. 1970 m. R. Lichtenšteinas buvo išrinktas į JAV Meno ir mokslo akademijos narius, apsigyveno Sauthemptone Long Ailende. Vėlyvesniu kūrybos periodu menininkas yra sukūręs sienos tapybos kūrinių, bronzinių skulptūrų. Jis eksperimentavo ar parodijavo beveik visus XX a. modernizmo stilius. 1994 m. įvyko kapitalinė menininko retrospektyvinė paroda Niujorko Gugenheimo muziejuje. Rojus Lichtenšteinas mirė 1997 m. rugsėjo 29 d. Niujorke nuo pneumonijos komplikacijų. Jo palaikai buvo kremuoti.
Athlone Town AFC

Istorija

Klubas įkurtas 1887 m.
Lietuvos žurnalistų draugija

Lietuvos žurnalistų draugija – Lietuvos žiniasklaidos darbuotojų organizacija, įkurta 1991 m. gruodžio 21 d. Vilniuje.

Veikla

Lietuvos žurnalistų draugija tęsia prieš Antrąjį pasaulinį karą veikusios Lietuvos žurnalistų sąjungos tradicijas. 2007 m. buvo 211 narių. Tikslas – teisingai ir objektyviai informuoti visuomenę, remti valstybės siekius, palaikyti ryšius su šalies ir tarptautinėmis žiniasklaidos organizacijomis, ginti spaudos laisvę ir žurnalistų teises. Aukščiausia valdymo institucija – suvažiavimas, tarp suvažiavimų vadovauja centro valdyba, revizijos komisija ir garbės teismas.
Nuo 1999 m. prieš Tris Karalius teikia kasmetinę S. Lozoraičio premiją „Kelyje į Vilties prezidento Lietuvą“. Jos laureatai: Nijolė Baužytė, Vaidotas Žukas, Kazys Požėra, Leonas Peleckis-Kaktavičius, Viktoras Alekna, Roma Grinbergienė, Vaclovas Aliulis, Liudvika Pociūnienė, Vanda Ibianska, Antanas Seikalis, Julius Sasnauskas.
António de Oliveira Salazar

Antonijus de Oliveira Salazaras (António de Oliveira Salazar, 1889 m. balandžio 28 d. – 1970 m. liepos 27 d.) – Portugalijos politikas, Portugalijos ministras pirmininkas nuo 1932 m. iki 1968 m.

Biografija

Augo šiaurės rytų Portugalijoje, žemesniosios vidurinės klasės šeimoje. Studijavo kunigų seminarijoje, bet vėliau perėjo prie teisės ir ekonomikos. Likęs asketišku, pamaldžiu kataliku, buvo vienu iš Akademinio krikščioniškosios demokratijos centro lyderių. Nuo jo 1921 m. buvo išrinktas į parlamentą, bet po vienos sesijos atsistatydino, pasipiktinęs korupcija ir neefektyvumu.
1926 m. liepą tapo Portugalijos finansų ministru. Atsistatydino, negavęs galios vetuoti finansinių sprendimų. 1928 m. buvo vėl paskirtas finansų ministru su tokiom galiom, po ko per metus subalansavo biudžetą.
1932 m. liepą Salazaras tapo Portugalijos ministru pirmininku. 1933 m. buvo priimta nauja Konstitucija, formaliai įkūrusi naująjį režimą, Estado Novo („naujoji valstybė“).
1968 m. rugsėjį Salazaras nugriuvo, sulūžus kėdei, ant kurios sėdėjo, netrukus patyrė insultą, keletą mėnesių praleido komoje, dar po metų mirė.
Mesjė 88

Mesjė 88 (M88 arba NGC 4501) – spiralinė galaktika, esanti Berenikės Garbanose. Galaktika nuo Saulės nutolusi 47 milijonus šviesmečių bei toliau tolsta 2000 km/s greičiu.
1781 m. ją atrado Čarlzas Mesjė.

Savybės

M88 yra vienas iš penkiolikos objektų, kurie priklauso Mergelės galaktikų spiečiui. Jo galaktikos numeris Mergelės galaktikų spiečiaus kataloge yra 1401 iš 2096 galaktikų. M88 gali skrieti itin eliptiška orbita, kuri neša ją į spiečiaus centrą, kuriame yra milžiniška elipsinė galaktika M87. Šiuo metu ji yra 0,3-0,48 milijonus parsekų nutolusi nuo centro ir priartės arčiausiai prie centro per artimiausius 200–300 milijonų metų. M88 judėjimas per tarpgalaktinę Mergelės galaktikų spiečiaus terpę sukuria slėgį (angl. ram pressure), kuris išardo tolimąjį neutralaus vandenilio regioną. Šis išardymas taip pat buvo aptiktas palei vakarus ki galaktikos krašto.
1999 m. galaktikoje buvo aptikta supernova.
Jonas Langė

Jonas Langė (1855 m. lapkričio 7 d. Vilkaviškio apskrities Mažučių kaime – 1932 m. gegužės 31 d. Kaune) – karo gydytojas–oftalmologas Rusijos imperijoje ir Lietuvos Respublikoje, vienas pirmųjų tokios specializacijos medikų–lietuvių. Aušrininkas.

Biografija

Baigęs Marijampolės gimnaziją, studijavo Sankt Peterburgo karo medicinos akademijoje. Po baigimo tarnavo karo gydytoju Grenadierių pulke Varšuvoje, vėliau – akių gydytoju Rusijos imperijos kariuomenės didžiausioje karo ligoninėje Lenkijos Kongreso karalystė teritorijoje Varšuvos Ujazdovo pilyje. 1889 m. buvo perkeltas į Kauną ir paskirtas Trečiojo Dono pėstininkų pulko gydytoju, vėliau tapo Kavalerijos keturioliktojo dalinio karo gydytoju. Tuometinės Kauno gubernijos centriniame mieste taip pat vertėsi privačia praktika.
Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, dirbo Dr.J.Basanavičiaus karo ligoninėje Kaune.
Fernandinos sala

Fernandinos sala (isp. Isla Fernandina) – sala Ekvadorui priklausančiame Galapagų salyne, esanti į vakarus nuo Isabelos. Plotas – 642 km².
Sala vulkaninės kilmės, visą ją užima aktyvus La Kumbrės ugnikalnis (aukštis 1476 m). Kalderos plotis 6,5 km, joje nuo 1988 m. telkšo ežerėlis. Paviršius uolingas, augalija skurdi. Fernandinoje lankosi Galapagų pingvinai, neskraidantieji kormoranai, jūrinės iguanos ir kt.
Sala negyvenama.
Karoltonas

Istorija

Už suteiktą Piterso kolonijos dotaciją teritorijoje 1842 m. įsikurdino Jared Ford. Tikėtina, kad gyvenvietė pavadinta pagal naujakurių kilmės vietą – Karoltono miestą Ilinojuje. Pradžioje tai buvo išimtinai žemės ūkio gyvenvietė, bet 1878 m. nutiesus Dalaso–Vičitos geležinkelį, gyvenvietėje pamažėle išaugo pramonės svarba. Apie 1885 m. Karoltone veikė keturi malūnai, medvilnės valymo mašinos, dvi bažnyčios, mokykla. Gyveno 150 žmonių. Vėliau dėl geležinkeliu gabentų galvijų, medvilnės, sėklų ir grūdų Karoltonas išaugo į svarbų prekybos centrą.
1912 m. radosi žvirgždo pramonė, atidaryti plytų fabrikas, pieninė. Po Antrojo pasaulinio karo miestas augo sparčiai. Amžiaus pabaigoje perkopė 80 tūkst. gyventojų ribą.
Skomantas (leidykla)

Skomantas (vėliau – Tvermė) – leidykla; be to, Lietuvos viduramžių istorijos tematika Kazio Almeno, vėliau prie jo prisijungusių rašytojų grupė.

Apysakos

Apysakos apie XIII a. žemaičių didikų šeimos nuotykius, slapyvardis. Idėja sukurti tokius pasakojimus kilo norint sukurti Lietuvai herojinį epą, kurio lietuviai niekad neturėjo. Visas pasakojimas yra glaudžiai susijęs su tikrais įvykiais tuometinėje Lietuvoje.
Knygose pasakojami žemaičių rikio Žybarto ir jo žmonos Medeinos 5 vaikų – Daubaro, Jundos, Uvio, Einiaus ir Gailės – nuotykiai. Svarbiausias daugelio serijos knygų veikėjas – Uvis.
Pasakojimai ne tik apima įvairius Lietuvos regionus, bet ir Latvijos, Rusijos, kitų tautų žemes, su kuriomis Lietuvos ir Žemaitijos gentys XIII a. kovojo ir prekiavo.
Life Is Strange

Apie žaidimą

„Life Is Strange“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas 3D grafikos žaidimas. Veiksmo metu žaidėjas valdo 18 metų heroję Maks Kolfyld (Maxine Caulfield), kuri atvyksta mokytis fotografijos į pramanyto pajūrio Arkadijos Bei (Arcadia Bay) miestelio JAV Oregono valstijoje koledžą po 5 metų pertraukos. Per šią pertrauką jos geriausia vaikystės draugė Chlojė Prais (Chloe Price) buvo įsigijusi kitą artimą draugę Reičel Amber (Rachel Amber), kuri, prieš atvykstant Maks, paslaptingai dingo iš miestelio. Žaidimo pradžioje Maks regi ateities viziją apie uraganą, kuris po keleto dienų sunaikins Arkadiją Bei, ir atranda, kad ji įgavo sugebėjimą manipuliuoti laiku − trumpam jį „atsukti“ atgal, kas jai leidžia pakoreguoti savo veiksmus. Žaidimo istorija sudaryta iš herojės veiksmų pasirinkimo galimybių. Šie pasirinkimai formuoja istorijos vyksmą, kuris atsispindi herojės pildomame dienoraštyje. Žaidime galima rinkti „trofėjus“ − fotografijas, kurias nufotografuoti Maks turi atrasti progas.
Rinkliava

Rinkliava – mokestis renkamas už tam tikrus atliktus ar norimus atlikti veiksmus.
Kitose kalbose, kaip rusų kalba žodžiu rinkliava (пошлина) apibūdinamas ir muito mokestis.
Lietuvoje yra valstybinės ir vietinės rinkliavos.
Rinkliavos renkamos už leidimus verstis ūkine veiklą, atlikti kokius tai vienkartinius veiksmus, sakykim kaip įregistruoti privalomą registruoti turtą, gauti pažymą, naudotis keliais, tiltais ir kitus leidimus.
Rinkliavos mokestis nustatomas konkrečia pinigų suma priklausomai nuo norimos verstis ūkine veikla srities, nuo per tiltą ar kelią norima važiuoti transporto priemonės tipo, taip pat norimo nuvažiuoti kelio ilgio, pažymos rūšies. Leidimas verstis norima ūkine veikla išperkamas už tam tikrą laikotarpį.
Kai kuriems mokesčių mokėtojams rinkliavos mažinamos, tai pensinio amžiaus, neįgaliesiems asmenims. Taip pat gali būti rinkliavos mažinamos specifiniam transportui: neįgaliųjų, specialiosios paskirties (policijos, greitosios pagalbos ir kt.).
Bergiš Gladbachas

Istorija

XIII a. netoli buvo gyvenvietė. Miestas buvo įkurtas 1856 m. 1977 m. suteiktas miesto statusas.
Le Kajus

Istorija

1908 m. Le Kajus labai nukentėjo nuo gaisro, 1954 m. – nuo uragano.
Garsas (Brazilija)

Istorija

Leido Susivienijimas lietuvių Brazilijoje. Redagavo A. Zauka, Alfonsas Marma, Jonas Marcinkevičius, V. Tamošiūnas. Buvo valdžios uždarytas.
Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministerija

Istorija

1918 m. Vilniuje, susikūrus pirmajai Lietuvos vyriausybei, buvo įsteigta atskira viešųjų darbų ir maitinimo ministerija su socialinės apsaugos, maitinimo ir darbo departamentais. 1919 m. pr. vyriausybės buveinę perkėlus į laikinąją sostinę Kauną, viešųjų darbų ir maitinimo ministerija buvo pertvarkyta į darbo ir socialinės apsaugos bei tiekimo ir maitinimo ministerijas. Darbo ir socialinės apsaugos ministerija, neilgai tegyvavusi, 1919 m. spalio 29 d. įstatymu buvo panaikinta, o jos darbas pavestas vidaus reikalų ministerijai, įsteigiant naują darbo ir socialinės apsaugos departamentą su trimis skyriais: darbo, socialinės apsaugos ir tremtinių grąžinimo.
Pusvaškiai (Molėtai)

Istorija

Kaimas Pusviaški pažymėtas 1812 m. Balninkų parapijos topografiniame žemėlapyje.
Zėjos aukštupio lyguma

Zėjos aukštupio lyguma (rus. Верхнезейская равнина) – pakili lyguma Rusijoje, Amūro srities šiaurėje, Zėjos aukštupio baseine. Įsiterpusi tarp Tukuringros ir Džagdy kalnagūbrių pietuose bei Stano kalnagūbrio šiaurėje. Ilgis ~300 km. Aukštis pasiekia 500 m. Ši tarpukalnių lyguma užpildyta ledyninėmis–aliuvinėmis nuogulomis.
Paplitęs amžinasis įšalas. Auga maumedžių miškai ir raistingi retmiškiai.
Puatjė mūšis (1356 m.)

Padėtis prieš mūšį

Nuo 1346 m. Anglijos karaliaus Eduardo III sosto įpėdinis Eduardas Juodasis Princas daugiausiai kariavo Prancūzijoje, siekdamas pretenduoti į Prancūzijos sostą. 1346 m. jo vadovaujama kariuomenė laimėjo Kresi mūšį ir tęsė reidus Prancūzijoje. 1355 m. jis surengė žygį į Prancūzijos gilumą, tačiau dėl didesnės Prancūzijos karaliaus Jono II kariuomenės spaudimo, atsitraukė nuo Luaros į pietų pusę, link Bordo. 1356 m. rugsėjo 19 d. abiejų pusių kariuomenės susidūrė miškingoje vietovėje į rytus nuo Puatjė miesto. Anglijos ir Prancūzijos kariuomenės buvo panašios organizacija, ginkluote ir aprūpinimu. Tačiau Anglijos kariuomenė buvo daug drausmingesnė, o Prancūzijos – kelis kartus gausesnė.

Mūšio eiga

Prieš mūšį Eduardas Juodasis Princas įsakė neimti belaisvių, kol nebus pasiekta pergalė. Pirmieji, išprovokuoti apgaulingo anglų atsitraukimo, puolimą pradėjo Prancūzijos kariuomenės raitieji riteriai. Juos sėkmingai sulaikė Anglijos ir jos sąjungininkės Gaskonijos lankininkai, ėmę šaudyti į puolančiųjų žirgus ir sėkmingai suardę jų rikiuotę. Atmušta ataka demoralizavo Prancūzijos raitelius. Dar prieš Prancūzijos kariuomenės vadovybei sužinojus apie atmuštą raitelių ataką, puolimą pradėjo ir jų pėstininkai, kurie po kelių valandų atkaklios kovos, taip pat buvo atmušti. Tuo pasinaudojęs, Eduardas Juodasis Princas įsakė Anglijos kavalerijos rezervui apeiti ir užpulti Prancūzijos armijos ariegardą. Bijodami apsupties Prancūzijos riteriai pakriko ir daugelis jų ėmė bėgti. Tačiau Jonas II, manydamas, kad jo asmeninis dalyvavimas mūšyje kardinaliai pakeis padėtį, ėmė pulti Anglijos kariuomenę. Negausus Jono II būrys buvo atmuštas, o pats Prancūzijos karalius pateko į nelaisvę ir 1357 m. buvo atgabentas į Londoną.

Mūšio pasekmės

Už Joną II pareikalauta sumokėti išpirką, kurios suma du kartus viršijo Prancūzijos metines pajamas. Pagal 1360 m. sudarytą Bretigny taikos sutartį, Jonas II buvo paleistas, kad surinktų išpirką. To jis nesugebėjo padaryti ir savo noru grįžo į Angliją, kur išbuvo iki mirties. Nesėkmės kare sukėlė maištus Prancūzijoje.
Sloan draugijos programa

„Sloan“ draugijos (angl. Sloan Fellowship) programa – prestižinės 10-12 mėnesių trunkančios verslo vadybos studijos skirtos vyresnio amžiaus specialistams, turintiems ne mažesnę kaip 10 metų vadovavimo patirtį. „Sloan“ draugijos programa buvo pradėta dėstyti MIT Sloan vadybos mokykloje 1940 m. Vėliau teisę šią programą dėstyti gavo ir Stanfordo verslo mokykla bei Londono verslo mokykla.
Herman Van Rompuy

Ankstyvoji jaunystė

Hermanas gimė Etterbeek, Briuselyje, lankė Sint-Jan Berchmans koledžą Briuselyje, vėliau įstojo į Katalikiškąjį Liuveno universitetą, kur 1968 m. gavo filosofijos bakalauro laipsnį, o 1971 m. apsigynė ir taikomosios ekonomikos magistro laipsnį. Nuo 1980 m. iki 1987 m. jis dėstė Antverpeno Handels universitete bei Flandrijos Aukštojoje Ekonomikos mokykloje Briuselyje (Vlaamse Economische Hogeschool Brussel (VLEKHO).

Šeima

Hermanas yra vedęs Geertrui Windels, su kuria turi keturis vaikus: Peter(1980), Laura(1981), Elke(1983), ir Thomas(1986). Jo jaunesnysis brolis Erikas Van Rompuy yra CD & V, politikas ir dirbo ministru Flemish vyriausybėje(nuo 1995 m. iki 1999 m.). Hermano sesuo, Tine Van Rompuy yra darbo partijos Belgijoje narė. Jis turi ir kitą seserį, Anita Van Rompuy, kuri nėra politiškai aktvi. Hermano tėvas, Vic Van Rompuy buvo ekonomikos profesorius.

Ankstyvoji karjera

Van Rompuy buvo nacionalinės CVP jaunimo tarybos pirmininkas(1973–1977). Nuo 1975 iki 1980 dirbo ministrų kabinete Leo Tindenmans ir Gaston Geens. Nuo 1978 m. jis buvo išrinktas nacinalinio CVP biuro nariu. Pirmą kartą jis buvo išrinktas į Belgijos Senatą 1988 m. ir ėjo pareigas iki 1995 m. 1998 m. jis trumpai tarnavo kaip valstybės finansų, smulkių ir vidutinių įmonių sekrtorius. Vėliau jis tapo nacionalinės CVP pirmininkas (1988–1993).

Belgijos atstovų rūmų narys

Jis buvo išrinktas į Belgijos atstovų rūmų rinkimus 1995 m., bet išliko ministru. Po jo partijos pralaimėjimo, 1999 m. per Belgijos visuotinius rinkimus, jis tapo Atstovų rūmų nariu. Jis taip pat buvo išrinktas 2003 m. ir 2007 m. 2004 m. jis buvo paskirtas ministru.

Belgijos atstovų rūmų prezidentas

Po 8 metų opozicijos, CD&V(CVP buvo pervardinta į CD&V) sugrįžo į vyriausybę. 2007 m. liepos 12 d. Van Rompuy tapo Belgijos atstovų rūmų prezidentu.

Belgijos ministras pirmininkas

2008 m. gruodžio 30 d. Hermanas buvo prisaikdintas į naujai suformuotos karaliaus Alberto II vyriausybės ministro pirmininko pareigas.

Europos Vadovų Tarybos prezidentas

2009 m. lapkričio 19 d., Europos vadovų taryba neoficialiame susitikime Briuselyje Hermaną vienbalsiai išrinko Europos Vadovų Tarybos prezidentu. Buvo nuspręsta, kad jis eis šias pareigas nuo 2009 m. gruodžio 1 d. iki 2012 gegužės 31 d. Oficialiai Hermanas pareigas pradėjo eiti 2010 m. sausio 1 d.
Mira (filmas)

Turinys

XX a. pradžios kaimas Flamandijoje. Ramų ir konservatyvų jo gyvenimą sujaukia žinia, kad greta jų per upę ruošiamasi statyti tiltą. Kaimo seniūnas Brukas yra vienas pagrindinių statybų priešininkų, su kitais vyrais nuolat vejantis iš savo žemių matavimus atliekančius geodezininkus. Vis tik tilto statytojai neketina atsitraukti, o vyriausias Bruko sūnus Siperis tampa statybininkų vyresniuoju. Antrasis sūnus Landeris su draugu naktį užpuola du geodezininkus ir juos nužudo. Jie slapstosi miške, tačiau galiausiai policija juos sugauna.
Bruko anūkė Mira, ne itin geros reputacijos ir neseniai grįžusi iš Paryžiaus, susipažįsta su tilto statyboms vadovaujančiu inžinieriumi Morisu ir tampa šio meiluže. Galiausiai gyventojų pasipriešinimas nuslopsta, tiltas baigiamas statyti, o Mira išteka už Moriso...
Imperatorius Frydrichas III

Biografija

Kilęs iš Habsburgų dinastijos, Austrijos kunigaikščio Ernesto vyriausiasis sūnus. Motina Cimburka Mazovietė.

Valdymas

Nuo 1452 m. Šventosios Romos imperijos imperatorius, paskutinis imperatorius, karūnuotas Romos popiežiaus. 1453 m. turkams užėmus Konstantinopolį ir pasukus į Štiriją ir Karintiją pradėjo Habsburgų kovą su musulmonais. Habsburgai trims šimtmečiams atsidūrė krikščionybės gynėjų priešakinėse linijose.
Jam valdant Habsburgų domenui, išsiplėtusi Austrija tapo europine jėga, buvo padėti Habsburgų dinastijos didybės pamatai. Palaidotas Vienoje, Šv. Stepono katedroje.
Lauko Sodos piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Stanelių piliakalnis 20 km
Gelindėnų piliakalnis 16 kmKalnėnų piliakalnis 8 km
Džiuginėnų piliakalnis 8 kmBuišų piliakalnis 20 kmGandingos piliakalnis 30 km
Plungės piliakalnis 26 kmGetautės piliakalnis 5 km
Biržuvėnų piliakalnis 13 kmPaplienijos piliakalnis 8 km
Lopaičių piliakalnis 14 kmVembūtų piliakalnis 17 km
Burbiškių piliakalnis 21 kmSėbų piliakalnis 10 km
Miksodžio piliakalnis 18 km
Scuderia Toro Rosso

2008 m. sezonas

2008 m. sezone pilotų gretas sudarė Sebastianas Vettelis (buvęs trečiasis BMW-Sauber pilotas) ir Sebastianas Bourdais (keturis kartus Champcar serijos čempionas).
2008 m. balandžio 16 d. Barselonos trasoje bandymų metu debiutavo naujas komandos bolidas STR3. Bolido išorė praktiškai atitinka Red Bull RB4, naudojamas analogiškas priekinis sparnas ir kiek labiau pailgintas vertikalus sparnas ant variklio gaubto. Tačiau variklio gaubtas ir galinis sparnas skiriasi.
Italijos GP metu puikų rezultatą parodė vokietis S. Vettelis. Jis savo komandai ir sau pačiam pelnė pirmąsias vietas tiek kvalifikacijoje, tiek lenktynėse. Pirmą kartą nuo 1997 m. sezono lenktynes laimėjo kita italų komanda nei „Ferrari“.
Puikią formą viso sezono metu demonstravęs Vettelis pasiekė 4 vietą Brazilijos GP. Iš viso ekipa pelniusi 39 taškus užėmė 6 galutinės įskaitos vietą, 10 taškų aplenkdama savo pagrindinę ekipą „Red Bull Racing“.
Michael Barratt

Michaelis Ridas Baratas (angl. Michael Reed Barratt, gim. 1959 m. balandžio 16 d., Vankuveryje, Vašingtono valstijoje, JAV) – gydytojas, NASA astronautas.
Ukmergės valsčius

Ukmergės valsčius buvo rytinėje Lietuvoje. Centras – Ukmergė.
FK Kožuf Gevgelija

Istorija

Klubo ištakos siekia 1922 m.
Analitinė psichologija

Kolektyvinė pasąmonė

Kolektyvinė pasąmonė – analitinės psichologijos sąvoka, kurią įvedė Jungas. Jo išplėtota teorija teigia, jog kolektyvinė pasąmonė yra pasąmonės dėmuo, pasireiškiantis žmonijoje ir visose gyvybės formose, turinčiose nervų sistemą. Jungas atskyrė kolektyvinę pasąmonę nuo asmeninės pasąmonės, nes asmeninė pasąmonė yra asmeninės individo unikalios patirties šaltinis, tuo tarpu kolektyvinėje pasąmonėje įsirėžia tam tikros rūšies individų išgyvenimai.
Vinčesteris

Istorija

Tai sena keltų, vėliau romėnų gyvenvietė, vadinta Venta Belgarum. Tai buvo vienas didžiausių romėnų miestų Britanijoje, bet IV a. sunyko. VI a. Vinčesteris tapo Vesekso karalystės sostine, pastatyta bažnyčia. IX–X a. buvo karališkąja rezidencija. Viduramžiais miestas garsėjo vilnos dirbinių gamyba.
Abraomas Suckeveris

Abraomas Suckeveris (1913 m. liepos 13 d. Smurgainyse – 2010 m. sausio 20 d. Tel Avive) – Vilniuje gyvenęs rašytojas. Rašė jidiš kalba. Ankstyvajame laikotarpyje jo kūrinių tematikoje dominavo žydų kančios nacių laikotarpiu, vėliau ėmė rašyti ir Izraelio temomis. Kūriniai išversti į daugiau nei 30 kalbų.

Biografija

Abraomas Suckeveris gimė 1913 m. Smurgainyse (dabartinė Baltarusija), rabinų chasidų šeimoje. Ten gyvenę žydai 1915 m. buvo rusų deportuoti, nes buvo įtariami padedant puolančioms vokiečių pajėgoms. Suckeverio šeima atsidūrė Sibire, Omske. Po tėvo mirties 1920 m. motina su vaikais grįžo į Vilnių. A.Suckeveris lankė lenkų-žydų gimnaziją, nuo 1930 m. priklausė žydų skautų grupei.
Vilniaus universitete studijavo literatūrą. Trisdešimtųjų metų pradžioje susibūrus dailininkų ir literatų grupei „Jung Vilne" („Jaunasis Vilnius"), L. Volfo kvietimu į ją įsitraukė ir A. Suckeveris.
Jo pirmasis eilėraštis pasirodė 1932 m. skautų grupės žurnale. Nuo 1934 m. jo kūriniai periodiškai buvo spausdinami Varšuvos ir Vilniaus žurnaluose. 1937 m. pasirodė poeto pirmasis eilių rinkinys Lider ("Dainos").
1941 m. buvo įkurtas Vilniaus getas. Jame atsidūrė ir A. Suckeveris, tačiau iš jo vėliau pabėgo, partizanų būriuose kovėsi su naciais. J. Paleckio rūpesčiu buvo išgabentas lėktuvu per fronto liniją į Maskvą. Po karo drauge su rašytoju Š. Kačerginskiu rinko išlikusią JIVO medžiagą, sovietinėje Lietuvoje įsteigė žydų muziejų, kuriame buvo kaupiamos karo metu išlikusios kultūros vertybės. Kaip liudininkas A. Suckeveris 1946 m. dalyvavo Niurnbergo procese.
1947 m. A. Suckeveris atvyko į Palestiną ir apsigyveno Tel Avive. Čia 1948 m. išėjo jo knygos „Di jidiše gas" („Žydų gatvė") bei „Geheimštot" („Paslapčių miestas"), kuriose vaizduojamas Vilniaus žydų gyvenimas, niūri geto kasdienybė, kanalizacijos šulinių tamsa, nepalaužtos dvasios didybė ir pasipriešinimas pavergėjams.
Nuo 1949 m. A. Suckeveris redaguoja žurnalą „Di goldene keit" („Auksinė grandinė").  Jo rūpesčiu šiame žurnale publikuotas Icchoko Radaševskio „Vilniaus geto dienoraštis“ - svarbus Holokausto istorijos dokumentas. A. Suckeveris didžia dalimi skyrė prisiminimams apie Lietuvos žydus, nemažiau svarbu, kad ji sukurta jidiš kalba, taip prisidedant prie pastangų išsaugoti šį Rytų Europos žydų kultūros fenomeną.
1966 m. A. Suckeveris už savo kūrybą buvo iškeltas kandidatu Nobelio premijai gauti.
Lietuvos Nepriklausomybės dienos proga 2008 m. vasario 16 dieną Prezidentas apdovanojo Abroamą Suckeverį valstybiniu apdovanojimu – Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžiumi. Taip buvo įvertinti šio litvako nuopelnai Lietuvai. Šio apdovanojimo mintis kilo Litvakų fondui, pasiūlymas buvo pateiktas Užsienio reikalų ministerijai, kuri palaikė šią idėją.
Vilkabrukiai

Istorija

1863 m. sukilimo metu gerai apsiginklavęs kazokų būrys Vilkabrukių miške užpuolė sukilėlių vado Červinskio-Savos būrį, kuris labai nukentėjo – gyvi liko vos 3 sukilėliai, tarp jų Sava, tačiau kitą dieną ir jis pateko kazokams į nelaisvę ir Užpaliuose buvo pakartas.

Pavadinimo kilmė

Pasakojama, kad senovėje šiose vietose buvę daug vilkų. Nuo jų kraupaus staugimo visi pakraščiai skambėdavę. Todėl miškas ir kaimas pavadinti Vilkabrukiais.