Borjomi

„Borjomi“ – (gruziniškai: ბორჯომი) yra unikalios sudėties vulkaninės kilmės natūralus karbonizuotas mineralinis vanduo, išgaunamas iš Gruzijos kalnų gelmių.
„Borjomi“ yra natūralus natrio hidrokarbonatinis mineralinis vanduo. „Borjomi“ vandens sudėtyje yra didelė koncentracija hidrokarbonatų – iki 4209 mg/l. Bendra vandens mineralizacija yra iki iki 6,7 g/l. Todėl „Borjomi" vanduo yra klasifikuojamas kaip natrio hidrokarbonatinis mineralinis vanduo.
Dėl savo unikalios vulkaninės kilmės sudėties ir hidrokarbonatų „Borjomi“ yra vienas iš geriausių mineralinių vandenų, kurie padeda išvalyti organizmą. „Borjomi“ vartojimas padeda išvalyti organizmą nuo toksinų, sustiprina imuninę sistemą, pagerina virškinimo sistemą ir medžiagų apykaitos procesus. „Borjomi“ galima vartoti kiekvieną dieną (jis turi 100 mg kalcio litre, kas yra daug mažiau nei rekomenduojama dienos norma).
Į žemės paviršių „Borjomi” mineralinis vanduo yra „išstumiamas“ natūralios angliarūgštės– vanduo pakyla pats, be siurblių pagalbos ir vamzdžiais pasiekia Boržomio mieste esančią išpilstymo gamyklą. Mineralinis vanduo „Borjomi“, kitaip nei didžioji dauguma natrio hidrokarbonatinių vandenų, žemės paviršių pasiekia šiltas,  tuomet jo temperatūra siekia 38-41°C (100–106°F).  Paviršių šis vanduo pasiekia iš iki 1,5 kilometrų gylio gręžinių, bet ištrykšta jis iš gerokai giliau (8-10 kilometrų gylio). Savo kelionės Kaukazo kalnais į žemės paviršių metu „Borjomi“ yra praturtinamas  daugiau nei 60 mineralų. „Borjomi“ mineralinio vandens šaltiniai trykšta centrinėje Gruzijos dalyje esančiame didžiausiame Europoje nacionaliniame parke – Borjomi-Kharagauli, Didžiojo Kaukazo kalnų ruože, centrinėje Adžarija-Imereti dalyje, kuri driekiasi 760–920 m (2490-3020 pėdų) virš jūros lygio esančiame aukštyje.
1990 m. pradžioje buvo nustatyta, kad „Borjomi“ savo vandenilio izotopų santykiu kardinaliai skiriasi nuo kitų ištirtų mineralinio vandens rūšių . Tyrimų duomenys patvirtina, kad šio mineralinio vandens sudėtyje yra nemaža dalis juvenilinių, „pirmapradžių“ komponentų. Viena paskutinių mineralinio vandens atsiradimo teorijų, pasauliui pristatyta Vienos geologo Eduardo Suesso, yra juvenalinė.  Mokslininkas pateikė įrodymų apie ryšį tarp tam tikros rūšies mineralinio vandens ir Žemės magmos. Remiantis šia teorija, išsilydžiusios magmos produktai patenka į sritis, kur temperatūra yra žemesnė, ir kondensuojasi – susidaro juvenilinis (pirmapradis) vanduo, iškylantis į vandens paviršių šaltiniais. Tačiau jis nėra grynas: kildamas aukštyn kalnų ertmėmis juvenilinisvanduo, veikiamas vulkaninių dujų,  tirpdo uolienas, pasipildo mineralinėmis medžiagomis ir susimaišo su požeminiais vandenimis, kurių kilmė yra kitokia (dažnai – infiltracinė). Tikėtina, kad „Borjomi“ ypatingumas, jo teigiamas poveikis fizinėms ir kognityvinėms organizmo funkcijoms yra susiję su jo juveniline kilme.

Istorija

Borjomi mineraliniai šaltiniai buvo atrasti jau prieš kelis tūkstančius metų. Tai patvirtina 7 XX amžiaus pradžioje rasti akmeniniai vonios kubilai, datuojami 1-ojo mūsų eros tūkstantmečio pradžia. Tais laikais vanduo buvo naudojamas ir sveikatos gerinimui, ir gėrimui, ir maudynėms. Po to šaltiniai ilgam buvo užmiršti ir vietovės, kuriose jie tryško, liko apleistos .
1829 m., kai Boržomio miestelyje buvo dislokuotos Rusijos imperijos armijos Chersono pulko grenadierių pajėgos, nukreiptos prieš Osmanų imperiją, Rusijos kariai Borjomi upės dešiniajame krante aptiko mineralinio vandens šaltinį. Suintriguotas radinio, pulko vadas Pavelas Popovas nurodė šaltinį išvalyti, o į butelius išpilstytą jo vandenį pristatyti į karinę bazę. Popovas, kuris skundėsi skrandžio problemomis, pirmasis išbandė šaltinio vandenį. Pajutęs teigiamą vandens poveikį, jis įsakė sukonstruoti akmeninę sieną ir aptverti ja šaltinį. Vėliau jis ten sau pasistatė maudyklę ir nedidelį namelį.
1837 m., kai Chersono grenadierių pulkas buvo pakeistas Gruzijos grenadierių, jų gydytojas Amirovas išnagrinėjo vandens sudėtį bei jo poveikį ir nusiuntė pirmuosius analizės rezultatus į Sankt Peterburgą ir Maskvą. Jau iki 1841 m. garsas apie „Borjomi“ vandens gydomąjį poveikį pasklido tiek, kad Rusijos caro vicekaralius Kaukaze Eugenijus Golovinas prie šių šaltinių atsivežė savo sergančią dukterį. Gydymas pasirodė greitas ir veiksmingas, todėl pirmąjį šaltinį savo dukters Jekaterinos garbei jis pavadino Jekaterinsku (rusų kalba: Екатерининский), o antrajam davė savo vardą – Eugeniškas (Евгеньевский). 1842 m. gydytojas Amirovas paprašė generolo Golovino Boržomyje įkurdinti kurortą. Nuo tada šioje vietovėje imta plėtoti infrastruktūra.
Be to, Golovinas taip pat paspartino šaltinių perdavimą iš karinės valdžios žinios civilinės valdžios pareigūnams. 1850 m. Boržomyje buvo atidarytas mineralinio vandens parkas, o 1854 m. valdžios institucijos užsakė pastatyti pirmąją vandens išpilstymo liniją. Pirmasis vandens išpilstymo fabrikas ėmė veikti 1890 m. "Borjomi" vartojimas dėl savo gydomųjų savybių išpopuliarėjo visoje Rusijos imperijoje ir valdžia čia ėmė statyti rūmus, parkus, sodus ir viešbučius, kad pacientai ir turistai turėtų kur apsistoti. Paprastai iš tuometinio Tbilisio į Boržomį atvažiuoti užtrukdavo 8-9 valandas, tačiau naujasis Mikhaylovo-Boržomi geležinkelis, pastatytas 1894 metais, smarkiai sumažino kelionės trukmę. Tarp žymių žmonių, pamėgusių šį kurortą buvo Antonas Čechovas, Piotras Čaikovskis, taip pat karališkosios Rusijos šeimos nariai . Tuo metu Boržomis varžėsi su tokiais Europos kurortais kaip, pavyzdžiui, rusų turistų pamėgtas Vichy. Būtent tai ir pelnė Boržomio kurortui Rusijos „Vichy“  ir „Kaukazo perlo“ vardus .
1890 m. mineralinio vandens parke pradėjo veikti pirmoji vandens išpilstymo gamykla. 1894 m. didysis kunigaikštis Michailas Romanovas pastatė išpilstymo fabriką Boržomio parke, veikusį iki 1950 m. Tuo metu buvo labai didelė stiklo butelių paklausa ir todėl 1896 m. buvo pastatytas dar ir stiklo fabrikas. Remiantis archyvų duomenimis, 1854 m. buvo pagaminta tik 1350 butelių vandens, 1905 m. skaičius pasiekė 320000, o 1913 m. jau buvo parduoti daugiau nei 9 milijonai butelių .
1906 m. kunigaikštis Michailas Nikolajevičius Romanovas paskyrė Lietuvos žydų kilmės verslininką Borisą Šaskolskį organizuoti mineralinio vandens prekybą ir jo pastangomis nuo 1906 m. parduodamų 2 mln. vienetų, 1910 m. buvo parduota 5 mln. vienetų.
Po sovietų valdžios atėjimo į Gruziją, „Borjomi“ vartojimas buvo paplitęs visoje Sovietų Sąjungoje ir "Borjomi" vanduo buvo pamėgtas sovietinės valdžios lyderių. Nuo 1927 m. iki 1982 m. išgręžti 57 eksploataciniai gręžiniai (kurių gylis svyravo nuo 18,4 m (60 pėdų) iki 1502 m (4928 pėdų)). 1961 m. 423000 „Borjomi“ vandens butelių buvo eksportuojama į 15 šalių, įskaitant JAV, Prancūziją ir Austriją . Sovietų Sąjungos egzistavimo metu „Borjomi“ buvo pripažintas kaip trečias geriausiai žinomas prekės ženklas visoje SSRS po „Volga“ automobilių ir aviakompanijos „Aeroflot“ . 1980 m., metinė „Borjomi“ vandens produkcija pasiekė 400 milijonus butelių.
2006 m. gegužę Rusija uždraudė importuoti Gruzijos mineralinius vandenis, paskelbdama juos nesaugiais. Gruzija tai įvertino kaip bandymą užkirsti priėjimą prie Rusijos rinkos ir pasinaudoti „Borjomi“ kaip figūra postsovietiniuose politinių jėgų žaidimuose. Šio draudimo pasekmė buvo ta, kas 2006 m. kompanija „Georgian Glass & Mineral Water Co N. V.“ prarado 25 mln. Gruzijos larių, tačiau krizė buvo įveikta 2008 m., kai pardavimų apimtys pasiekė iki 2006 m. buvusį lygį. 2010 m. bendrovė pareiškė, kad „Borjomi“ mineralinio vandens vartojimas yra toks pat didelis, kaip ir prieš Rusijai paskelbiant draudimą. 2011 m. bendrovė pardavė 15% daugiau „Borjomi“ mineralinio vandens negu prieš draudimą. Postsovietinėse šalyse „Borjomi“ mineralinio vandens rinkoje užima pirmąją vietą.

Hidrokarbonatinis vanduo

Hidrokarbonatai yra viena iš svarbiausių mineralinio vandens sudedamųjų dalių, turintys unikalų, mokslininkų nuodugniai tyrinėjamą poveikį žmogaus organizmui. Hidrokarbonatų jonai veikia organizmo rūgščių ir šarmų pusiausvyrą ir padeda ją atkurti. Tebėra vykdomi tyrimai, atskleidžiantys šių jonų naudą organizmui, jų apsauginį poveikį nuo lėtinių ligų ir pan. hidrokarbonatai taip pat pasižymi savybėmis, gerinančiomis jodo, bromo, seleno pasisavinimą žarnyne, skatina ir gerina skrandžio veiklą, mažina širdies ligų riziką, apsaugo nuo inkstų akmenų susidarymo .
Hidrokarbonatinis mineralinis vanduo, kaip, pavyzdžiui, „Borjomi“, yra turtingas natrio, kalio, hidroikarbonatų, taip pat turi kalcio, magnio ir sulfatų. Šio vandens sudėtis yra tinkama visiems, kurie tinkamai valgydami, nori palaikyti reikiamas medžiagų apykaitos funkcijas. Tyrimai rodo, kad būtent hidrokarbonatai greičiausiai ir turėtų būti pagrindinis kriterijus, nulemiantis konkretaus mineralinio vandens rūšies pasirinkimą .

Išpilstymas

Pirma „Borjomi“ vandens išpilstymo linija atsirado 1890 m. mineralinių vandenų parke (šiandien – Boržomio centriniame parke). Kiekvienas smaragdo spalvos butelis būdavo pripildomas rankiniu būdu, sandariai uždaromas kamščiu, saugiam gabenimui įpakuojamas į storą šieno sluoksnį ir įdedamas į medinę dėžę. Netrukus ėmė kurtis stiklo ir medienos apdirbimo gamyklos, gaminančios butelius, dėžes ir pjuvenas, kad patenkintų išimtinai „Borjomi" poreikius.
Mineralinis vanduo „Borjomi“ yra pilstomas į stiklinius 0,33 ir 0,5 litrų ir plastikinius 0,5 litrų ir 1 litro talpos butelius [20]. Abiejų tipų buteliai yra su atsukamais kamšteliais. Išskirtinė žyma – žalia šių butelių spalva (vadinamoji Gruzijos žalia) yra sukurta pagal patentuotą formulę.
2011 m. vasarį buvo pristatytas naujas – rafinuotesnis ir modernesnis – „Borjomi“ vandens įpakavimas.
Mineraliniu vandeniu „Borjomi" prekiaujama daugiau nei 40-yje pasaulio šalių: Gruzijoje, Lietuvoje, Latvijoje, Ukrainoje, Azerbaidžane, Armėnijoje, Moldovoje, Baltarusijoje, Kazachstane, Kirgizijoje, Tadžikijoje, Mongolijoje, Uzbekijoje, Estijoje, Čekijoje, Lenkijoje, Belgijoje, Vokietijoje, Nyderlanduose, Didžiojoje Britanijoje, Ispanijoje, Bulgarijoje, Graikijoje, Kipre, Izraelyje, JAV, Austrijoje, Australijoje, Kanadoje, Japonijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Pietų Korėjoje, Kinijoje, Turkijoje, Turkmėnijoje, Naujojoje Zelandijoje, Šveicarijoje, Liuksemburge, Prancūzijoje, Italijoje, Portugalijoje.

Kokybė

„Borjomi“ gamintojai nuolat pasitelkia vietinių ir tarptautinių ekspertų paslaugas, tokių kaip „Gamma“ (Gruzija), „Zenit Consulting“ (Didžioji Britanija), „Antena“ (Prancūzija), „SGS – Institut Frensenius“ (Vokietija). „Borjomi" vandens gamyklose naudojamos sudėtingos kokybės kontrolės sistemos užtikrina, kad visuomet būtų laikomasi aukščiausių standartų. Vandens pavyzdžiai nuolat siunčiami tirti į sertifikuotas laboratorijas, esančias Tbilisyje ir „Borjomi" vandenį importuojančiose valstybėse. Kompanijoje veikianti kokybės kontrolės sistema visiškai atitinka ISO 22000 standartus, užtikrinančius, kad produkto kokybės ir saugumo reikalavimų būtų griežtai laikomasi kiekviename etape – nuo gamybos iki pristatymo.