google/wiki40b huggingface dataset:
Julius Danusevičius

Biografija

1951 m.N.Vilnios girininko pavaduotojas. 1952–1953 m. Pabradės girininkas. 1954–1955 m. Nemenčinės miškų ūkio vyr. miškininkas.
1956–1958 m. Nemenčinės miškų ūkio direktorius. Nuo 1959 m. sausio 1 d. iki 1971 m. (naujai įsteigto) Jonavos miškų ūkio direktorius. 
1966 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1972–1995 m. Miškų instituto Miško želdinimo laboratorijos vedėjas. 1974 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.  Nuo 1987 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1986 m. LŽŪU) dėstytojas, nuo 1992 m. docentas.
Mokslinio darbo kryptis – miško medžių genetika, selekcija ir miško sėklininkystė. Dviejų išradimų autorius. Tyrė spygliuočius, rūšių sąveiką, jų genetiką ir selekciją.
Roy Orbison

Roy Orbison (Roy Kelton Orbison, 1936 m. balandžio 23 d. – 1988 gruodžio 6 d.) – vienas įtakingiausių amerikiečių dainininkų, rokenrolo kūrėjas, kurio karjera truko daugiau nei 4 dešimtmečius.
1960 m. Roy Orbison buvo pripažintas tarptautiniu mastu dėl jo baladžių apie prarastą meilę, ritmingų melodijų, trijų oktavų vokalo ir charakteringų tamsių saulės akinių.
1988 m. gruodžio 6 d. būdamas 52 metų Roy Orbison mirė nuo širdies smūgio.
Hitai („Only The Lonely“, „Oh, Pretty Woman“, „In Dreams“ ir „Crying“) sukurti Roy Orbison, 2004 m. buvo paminėti Rolling Stone žurnalo „500 geriausių visų laikų dainų“ sąraše.
Nenaviščė

Pavadinimas

Kaimo pavadinimas turi įdomią etimologiją ir tikriausiai kilęs nuo žodžio nienawiszcz („neapykanta“).
Pirmą kartą šaltiniuose minimas kaip Nenaviscz (1388 m.), vėliau dar kaip Naviscz (1389 m.), Nienawiść (1427 m.), Nawyscz (1464 m.), Nyenawisz (1475 m.).
Elektrėnų herbas

Aprašas

Mėlyname skydo lauke trys auksinės kairieji kaspinėliai su lūžiu centre (imituojančios žaibus). Abipus juostelių dvi auksinės aštuonkampės žvaigždės plonais juodais apvadėliais.
Žaibai visais laikais buvo laikomi dievų įrankiu, galingiausi dievai jais svaidėsi dar nuo Antikos laikų. Herbe žaibai simbolizuoja energetikos galią.
Dvi aštuonkampės žvaigždės simbolizuoja kaimus, buvusius miesto vietoje (apatinė žvaigždė), ir dabartinį miestą (viršutinė žvaigždė). Simbolių kalboje aštuonkampės žvaigždės reiškia kūrybą ir derlingumą.

Istorija

1999 metų spalio mėnesį Lietuvos Heraldikos komisija jį patvirtino ir tų pačių metų lapkričio 10 d. jį patvirtino Prezidentas dekretu Nr. 662. Dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Bola (mitologija)

Bola – senovės albanų į gyvatę panašus drakonas. Ši būtybė miega ištisus metus. Šv. Jurgio dieną ji atveria akis ir pažiūri į pasaulį. Jei Bola pamatys žmogų - tuoj pat jį praris. Praėjus dvylikai metų Bola virsta kitu padaru, vadinamu Kulšedra. Ši pabaisa - ugnimi kvėpuojantis drakonas, turintis devynis liežuvius. Kulšedra kartais vaizduojama kaip milžiniška moteris plaukuotu kūnu ir kabančiomis krūtimis. Pabaisa gali sukelti vandens trūkumą, sausrą. Norint tai nutraukti, reikia aukoti žmones. Pietinėje Albanijoje būtybė žinoma Bularo vardu.
Šventasis Dionyzas

Biografija

Manoma, kad Dionyzas gimė Didžiojoje Graikijoje. Dionyzas buvo išrinktas popiežiumi po kankinio Siksto II mirties 259 m. Šventajame soste popiežiaus vieta beveik metus buvo neužimta dėl sunkumų išrenkant popiežių krikščionių persekiojimo metais. Nurimus persekiojimams, Dionyzas buvo paskelbtas Romos vyskupu. Imperatorius Valerianas, pradėjęs krikščionių engimą, buvo paimtas į nelaisvę ir nužudytas Persijos karaliaus 260 m. Naujasis imperatorius Galienas išleido potvarkį apie pakantumą tikėjimui, bažnyčių ir kapinių atkūrimą, dėl ko beveik 40–čiai metų stojo „mažoji taika bažnyčioje“.
Naujajam popiežiui buvo pavesta reorganizuoti Romos bažnyčią, kurioje buvo daug betvarkės. Dėl Aleksandrijos tikinčiųjų protestų jis pareikalavo iš vyskupo Dionyzo Aleksandriečio paaiškinimų dėl savo mokymo apie Dievą ir logosą, kurie galiausiai buvo pateikti.
Dionyzas teikė materialinę ir piniginę pagalbą Kapadokijos bažnyčioms, kentėjusioms nuo gotų antpuolių ir plėšimų. Jis išaiškino teologo Sabelijaus (Sabellius) mokymo sekėjus. Turėjo autoritetą ir po mirties: buvo minimas Didžiojo Vasilijaus (Basil of Caesarea) raštuose, ypač gerbiamas karmelitų ordino.
Dionyzas įvedė tvarką bažnyčioje ir pasiekė taikos tarp stabmeldžių ir krikščionių, užtrukusios iki 303 m. Mirė 268 m. gruodžio 26 d.

Atminimas

Šv. Dionyzo atminimo diena švenčiama gruodžio 26 d. Meno kūriniuose vaizduojamas su popiežiaus regalijomis ir knyga rankoje.
Klemensas IX

Biografija

Mokėsi Pizos universitete. Popiežiumi išrinktas 1667 m. birželio 20 d. Parašė kelis meno kūrinius.
Mykolas Dromantas

Biografija

1977 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, fizikos mokytojas. 1993–1995 m. Danijos technologijų instituto stažuotojas. 2000 m. baigė Kauno technologijos universitetą, gamybos vadybos mokslo bakalauras, 2002 m. – vadybos ir verslo administravimo magistras. Lietuvos žemės ūkio universiteto ir Kauno technologijos universiteto Socialinių mokslų doktorantas.
Kauno Vytauto Didžiojo universitetas, Socialinių mokslų (Vadyba ir administravimas, S189 Organizavimo mokslai) daktaras
1987–1995 m. Šiaulių J. Janonio vidurinės mokyklos fizikos mokytojas. Nuo 1997 m. Šiaulių verslo konsultacinio centro, 2000 m. Šiaulių regiono plėtros agentūros direktorius. Nuo 2000 m. Šiaurės Lietuvos aukštesniosios verslo mokyklos, nuo 2002 m. Šiaurės Lietuvos kolegijos direktorius.
Nuo 2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys.
1990–1995 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, 1995–1997 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys (LSDP sąraše), Ekonomikos komiteto pirmininkas.
Redarai

Redarai (lot. redarii; lenk. redarowie; vok. Redarier; rus. ратари) – vakarų slavų gentis, gyvenusi į pietus nuo Pėnės upės, įtekančios į Odrą ties šios žiotimis, tarp Tolenzės ežero ir Hafelio bei Došos aukštupių. Buvo liutičių genčių sąjungos nariai.
Redarus pirmą kartą paminėjo Vidukindas Korvėjietis 928 m. kaip vieną iš genčių, mokėjusių duoklę Šventosios Romos imperatoriui Henrikui II.
Pagal viduramžių kronikininkų duomenis redarų sostinė buvo Retra, kur stovėjo Radegasto šventykla.
Manspreading

Manspreading (liet. „vyriškas išsižergimas“) – terminas sėdėjimui išsižergus viešajame transporte apibūdinti, kai taip daro vyras. Pirmą sykį terminas panaudotas soc. medijos portale „Tumblr“ 2013 m. Šiuo metu keliose šalyse, labiausiai JAV, Kanadoje ir Švedijoje, vyksta kampanijos prieš sėdėjimą viešajame transporte išsižergus, kuomet taip daro vyras. Kampanijos šalininkai motyvuoja savo poziciją tuo, kad išsižergę vyrai užima daugiau, nei vieną vietą. Taip pat, kai kurie kampanijos prieš „manspreading“ šalininkai tokį sėdėjimą vadina seksualiniu priekabiavimu ar moterų priespauda.
Kova prieš „manspreading“ dažniausiai susideda iš taip sėdinčių vyrų fotografavimo ir nuotraukų publikavimo internete, dažniausiai „Tumblr“ puslapiuose. Taip pat, kai kurios viešojo transporto bendrovės tramvajuose ir metro kabina ženklus, prašančius vyrų nesėdėti išsižergus.
Tiek kampanijos prieš „manspreading“, tiek pats terminas susilaukė daug kritikos. Kovotojai prieš „manspreading“ kritikuojami, kad fokusuojasi tik į vieną lytį, ir tik į išsižergimą, kai daugiau nei vieną vietą dažnai užima ir kitais būdais, ir ne tik vyrai. Pavyzdžiui, žmonės dažnai viešajame transporte ant gretimos kėdės pasideda savo bagažą, ar užsikelia koją ant kojos Taip pat kritikuojami dėl savo veiklos metodų – viešo gėdijimo, ypač tuomet, kai transporte laisvų vietų žmonėms netrūksta. Ši problema dažnai vadinama nerimta ir dirbtinai sukurta, nes, pavyzdžiui, 2010 m. apklausos dėl problemų viešajame transporte respondentai jos net neminėjo. Galiausiai, teigiama, kad vyrams patogiau sėdėti plačiau išsižergus dėl fiziologijos, ir kad ši nerimta problema gali būti išsprendžiama tiesiog paprašius patraukti kojas, jei nėra daugiau kur atsisėsti. Kadangi kampanijos yra nukreiptos tik prieš vyrus, jos dažnai laikomos seksistinėmis.
Nobuyoshi Araki

Biografija ir kūryba

Gimė Tokijuje. Fotografuoti pradėjo būdamas 12 metų, kai iš tėvo dovanų gavo fotoaparatą. 1963 m. baigė fotografiją ir kinematografiją Čibos universitete ir pradėjo dirbti reklamos kompanijoje Dentsu. Tuo pačiu metu dirbo prie savų projektų. 1964 m. laimėjo Taiyo apdovanojimą už fotografijų seriją Satchin, kurioje vaizdavo miesto vaikus. Kitais metais šios nuotraukos tapo pirmosios Araki parodos pagrindu. 1971 m. išleido asmeninio gyvenimo dienoraščio tipo nuotraukų knygą Sentimentali kelionė.
1971 m. išėjo iš darbo Dentsu kompanijoje ir tapo laisvai samdomu fotografu. Nuo to laiko išleido daugiau nei 200 fotografijos knygų, surengė daugybę parodų Japonijoje ir užsienio šalyse. Darbuose eksperimentuojama su įvairiais stiliais, vaizduojami kasdienio gyvenimo motyvai, miesto vaizdai, gyvūnai, žmonių portretai. Daugelyje nuotraukų figūruoja moterys; nemažai tokių fotografijų erotinio pobūdžio, kai kurios šokiruojančios ir sulaukusios cenzūros.
Leckavos herbas

Aprašas

Mėlyname lauke iš raudonų liepsnų kylantis auksinis paukštis feniksas pakeltais sparnais, liežuvis raudonas.
Mėlyna spalva simbolių kalboje reiškia ištikimybę, dievišką išmintį, pastovumą ir sąžiningumą.

Istorija

Herbas patvirtintas Lietuvos Respublikos prezidento 2008 m. gruodžio 30 d. įsaku Nr. 1K-1657. Herbo etaloną sukūrė dailininkas Arvydas Každailis.
Leckavos miestelio pavadinimas kilęs nuo XVII a. gyvenusio dvarininko, Žemaičių seniūno Jano Alfonso Lackio pavardės. Šis dvarininkas, pamaldus katalikas 1630 m. pastatė pirmąją medinę bažnyčią. Per karus, suirutes bažnyčia net kelis kartus buvo sudeginta, bet vis būdavo atstatoma, tarsi atgimdavo. O ir pats miestelis vis kentėdavo nuo karų, gaisrų, sugriovimų. 1863 m. sukilimo metu leckaviškiai kovėsi su caro kariuomene. Po pirmojo pasaulinio karo čia buvo užklydę bolševikų būriai, iš Latvijos atsibastė plėšikaujantys bermontininkai, padarę gyventojams daug nuostolių. Miestelis smarkiai nukentėjo Antrojo pasaulinio karo ir pokario rezistencinių kovų metais.
Heraldikos komisijoje svarstant herbo sukūrimo idėjas, nuspręsta pavaizduoti mitologinį paukštį – feniksą. Pasak senovės graikų ir romėnų legendų, feniksas, turėjęs labai gražias auksines ir raudonas plunksnas, senatvėje iš kvapių žolelių susinešdavo didelį lizdą ir susidegindavo. O iš tų pelenų atgimdavo jaunas feniksas.
Saulius Balandis

Saulius Balandis (g. 1963 m. sausio 24d. Vilniuje) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.
Tarptautinė evangelinių studentų bendrija

Tarptautinė evangelinių studentų bendrija (TESB) - krikščioniška bendrija, vienijanti krikščionis studentus, t. y. krikščioniškąjį akademinį jaunimą, stiprinti krikščioniškas vertybes studentų tarpe, ugdyti atsakingus, turtingus dvasiškai ir tvirtus moralinius įsitikinimus turinčius žmones.
Rugpjūčio 30

Vardadieniai

Adelė – Feliksas – Kintenis – Augūna – Adauktas – Gaudencija – Laimis – Joris
Liberalusis institucionalizmas

Liberalusis institucionalizmas arba institucinis liberalizmas – tarptautinių santykių teorija, pasak kurios, įvairios tarptautinės institucijos (tokios kaip Jungtinių Tautų Organizacija, NATO ar ES) yra esminis veiksnys, kurio dėka valstybės gali bendradarbiauti anarchiškoje tarptautinių santykių sistemoje. Liberalusis institucionalizmas atsirado kaip atsakas nuo XX a. vidurio vyravusiai realistinei tradicijai ir siekė pateikti alternatyvius realizmui tarptautinės sistemos veikimo aiškinimus.

After Hegemony

Didelę dalį liberaliojo institucionalizmo prielaidų galima surasti R. O. Keohane 1984-ųjų metų knygoje „After Hegemony“. Šioje studijoje autorius svarstė apie valstybių bendradarbiavimo galimybes pasaulio tvarkoje „po hegemonijos“: nesant nei vienos hegemoninės supervalstybės, kuomet tarptautinės tvarkos pagrindą sudarytų režimai ir institucijos, leidžiančios valstybėms bendradarbiauti (Keohane atmetė idėją, kad hegemono nebuvimas bendradarbiavimą tarptautinėje sistemoje padaro neįmanomą). Bendradarbiavimas šiuo atveju turėtų būti suprantamas kaip procesas, kurio metu šalys pritaiko savo realius ar tikėtinus (politikos) pasirinkimus prie kitų valstybių pasirinkimų. Tuo tarpu režimai – tai tam tikras bendrų lūkesčių, taisyklių ir reguliavimų, planų bei įsipareigojimų rinkinys, vieningai pripažįstamas grupės valstybių. Nors bendradarbiavimą, pasak Keohane, pasiekti ir išlaikyti nelengva, ir jis lengvai gali pavirsti nesantaika, režimai bei institucijos vis tiek naudingi šalims, nes numato įvairias bendradarbiavimo strategijas.
Ukrainos ekonomika

Istorija

Anksčiau buvusi svarbiu Tarybų Sąjungos žemės ūkio ir pramoniniu regionu, šiuo metu Ukraina yra priklausoma nuo Rusijos energijos šaltinių tiekimo, ypatingai gamtinių dujų, nors pastaruoju metu bando diversifikuoti šių išteklių tiekimą.
Dėl neįvykdytų esminių struktūrinių reformų Ukrainos ekonomika yra neatspari išoriniams ekonominiams sukrėtimams. Po 1991 m. vyriausybė liberalizavo beveik visas kainas ir sukūrė teisinį pagrindą privatizacijai, tačiau didelis pasipriešinimas reformoms vyriausybės viduje lėmė tai, kad reformos greitai įstrigo. 1994 m. hiperinfliacija pasiekė 10 650%. Vėliau pradėtos vykdyti radikalesnės reformos, taip pat ir žemės ūkyje. Pirmieji pakilimo ženklai atsirado 1996–1997 m., tačiau 1998 m. šalį sukrėtė finansinė krizė ir augimas atsinaujino tik 2000 m.

Metalurgijos pramonė

Pagrindinės šakos – juodoji ir spalvotoji metalurgija, koksochemija. Juodosios metalurgijos produkcijos eksportas sudaro beveik pusė nuo visos sunkiosios metalurgijos eksporto. Taip pat metalurgija sudaro apie 25 % visos šalies pramoninės gamybos 96 955,5 mln. grivinų 2005 m.).

Mašinų gamyba

Šalyje išvystyta sunkioji, tarporto, elektrotechninė mašinų gamyba, gaminami lėktuvai, laivai, karinė-kosminė, tikslioji technika.

Energetika

Ukraina elektroenergijos eksportuotoja. Pagal valstynės įmonės „Ukrinterenergo“ 2006 metais šalis eksportavo 10,5 mldr. kilovatvalandžių (kW/h) elektroenergijos. Pagrindiniai jos pirkėjai – Vengrija, Lenkija, Slovakija, Rumunija bei Moldova.

Finansai

BVP – 337,4 mldr. JAV dolerių
BVP augimas – 6,9% (2007 m. duomenys).
BVP vienam gyventojui – $8 624, sektoriams: žemės ūkiui – 9,2%, pramonei – 32,6%, paslaugoms – 58,2% (2007 m. duomenys).
Valiuta – UAH Ukrainos grivina,
Infliacija – 16,6%.
Nedarbas – 2,5% (oficialiai; 2007 m. duomenys)
Nafplijas

Istorija

Senamiesčio įtvirtinimai ir prie jų uostas buvo pastatyti Bizantijos laikais. Gynybiniai įtvirtinimai buvo statomi valdant miestą prancūzams, venecijiečiams ir turkams. 1212 m. miestą užėmė Achajos kunigaikštystės prancūzų kryžiuočiai ir 1388 m. pardavė jį Venecijos Respublikai. Per sekančius 150 metų miestas išsiplėtė, buvo atnaujinti įtvirtinimai. 1540 m. Nafplijas buvo užimtas osmanų, pavadintas „Mora Yenişehri“ (Naujas Peloponeso miestas) ir tapo sandžako centru. Venecija miestą atsiėmė 1685 m., pastatė Palamidžio tvirtovę, kurią saugojo tik 80 karių, tad 1715 m. ją nesunkiai vėl užėmė Osmanų imperija.
Graikijoje prasidėjus kovoms už nepriklausomybę, Nafplijas liko pagrindinė turkų gynybos citadele. Teodoro Kolokotronio vadovaujami sukilėliai metus laikė apsuptyje miestą ir Palamidžio tvirtovę. Turkai buvo priversti pasiduoti prasidėjus badui. Dėl patogios geografinės padėties ir gerų miesto įtvirtinimų Nafplijas tapo pirma nepriklausomos Graikijos sostine. 1828 m. sausio 7 d. pirmuoju nepriklausomos Graikijos prezidentu tapo Ioannis Kapodistrias.
1831 m. spalio 9 d. nužudžius I. Kapodistrią mieste įsigalėjo anarchija. Jaunai valstybei buvo pakviestas vadovauti Bavarijos princas Otas, kuris 1834 m. šalies sostinę iš Nafplijaus perkėlė į Atėnus.
XX a. šeštame dešimtmetyje turistams pradėjus lankytis Peloponeso apylinkėse, Nafplijas su savo istoriniu senamiesčiu ir vaizdais nuo Palamidžio tvirtovės, taip pat sulaukė dėmesio. Dėl švelnaus klimato žiemos metu, daug Atėnų gyventojų pamėgo šį miestą.
Skroblyninis raudonviršis

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 65 psl.
Powerless (Say What You Want)

Vaizdo klipas

Vaizdo klipas dainai „Powerless (Say What You Want)“ buvo režisuotas Bryan Barber ir nufilmuotas per tris dienas. Klipe Nelly rodoma dėžėje, iš kurios negali ištrūkti. Viduje yra plakatai, kurie pasitarnauja, kaip išėjimai atlikėjos vaizduotėje. Šių plakatų esmė, jog Furtado gyvena komerciniame pasaulyje, kuriame galioja tik grožis ir populiarumas. Klipas nufilmuotas įvairiose vietose, klipe daug sceninių drabužių bei šis video įtakotas kelių kultūrų. Visą dizainą ir filmavimo scena paruošė Aaron Goffman.
Senis ir jūra

Siužetas

Knyga pasakoja apie seną žvejį Santjagą. Jis jau 84 dienas nepagavo žuvų, tačiau nepraranda vilties tai padaryti kitą dieną. Jam ištikimai padeda Berniukas, bet pastarojo tėvai uždraudė plaukti žvejoti su Seniu. Senis nuplaukia toli į jūrą ir jam užkimba milžiniška žuvis. Prasideda Senio ir Žuvies kova. Didžioji žuvis jį nutempia toli į jūrą. Taip plaukiant Senis mąsto apie daugelį dalykų, o žuvis jam pasidaro tarsi draugė. Vis dėlto jis priverstas progai pasitaikius ją nugalabyti. Jam grįžtant namo jį ir jo laivelį vienas po kito užpuola rykliai. Nors senis ir stengiasi iš visų likusių jėgų nuo jų atsiginti, tačiau rykliai suėda beveik visą jo milžinišką laimikį ir į krantą senis grįžta tuščiomis. Vis dėlto jis yra laimingas, o tai jam svarbiausia.

Palikimas

Knyga Senis ir jūra buvo adaptuota kino ekranui tris kartus: 1958 m., 1990 m. (mini-serialas) ir 1999 m. (animacinis filmas).
2003 m. knyga BBC sudarytoje mėgstamiausių apsakymų apklausoje užėmė 173 vietą iš 200 galimų. Knyga yra paminėta 2007 m. serialo Pietų parkas serijoje.
Bausmių vykdymo teisė

Bausmių vykdymo teisė (penitencinė teisė) – teisės šaka, visuma teisės normų, reguliuojančių kriminalinių bausmių vykdymą. Baudžiamojoje justicijoje seka po baudžiamojo proceso teisės. Civilinėje teisenoje analogiška teisės šaka yra vykdymo proceso teisė (sekanti po civilinio proceso teisės).
Pašventupio piliakalnis

Piliakalnis

Pirmasis piliakalnis įrengtas Nemuno kairiojo kranto slėnio pakraštyje, Šventupės dešiniajame krante. Aikštelė apvali, 5,5 m skersmens, žemesniu rytiniu kraštu. Jos šiaurės vakaruose krašte supiltas 6 m aukščio, 22 m pločio pylimas, kurio žemėjantys iki 0,3 m aukščio, 4,5 m pločio galai juosia visą aikštelę. Už pylimo iškastas 27 m pločio, 2 m gylio puslankio formos griovys. Šlaitai statūs, 10-12 m aukščio.
Vakarinis šlaitas dirvonuoja, aikštelė apaugusi lapuočiais. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 67 000 m².

Tyrimai

1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia.

Aplinkiniai piliakalniai

Sabalėnų piliakalnis 5,5 kmBačkininkėlių piliakalnis 5 kmDarsūniškio piliakalnis 5 km
Migonių piliakalnis 8,5 kmGriešių piliakalnis 41 kmPalapainės piliakalnis 9 km
Pašventupio II piliakalnis 0,44 kmMačiūnų piliakalnis 9 km
Pačiudiškių piliakalnis 11 kmPagaršvio piliakalnis 5 kmPelekonių I piliakalnis 5 km
Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Almere City FC

Istorija

Įkurtas 2001 m. Nuo 2005 m. rungtyniauja Erste Divisie lygoje. Didžiausias pasiekimas buvo 2016 ir 2017 m., kuomet šis klubas užėmė 8-ąją vietą.
Gedeminas Gudaitis

Biografija

1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistas.
Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Vilkaviškio rajono skyriaus narys.
1990–1995 m. Vilkaviškio rajono tarybos deputatas, nuo 2007 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Aida, vaikai Marius, Greta.
Ambasadorius

Ambasadorius yra valstybės diplomatinis atstovas, akredituotas prie užsienio šalies vyriausybės arba valstybės vadovo, arba tarptautinės organizacijos. Tai aukščiausio rango valstybės reprezentantas santykiuose su užsienio valstybėmis.
Ambasadorius savarankiškai vadovauja diplomatinei atstovybei, vadinamai ambasada. Jos personalas (diplomatinis ir aptarnaujantysis) naudojasi diplomatiniais imunitetais ir privilegijomis.
Aukščiausi Šventojo Sosto diplomatiniai atstovai vadinami Apaštališkaisiais nuncijais.
Viktoras Krasovickis

Viktoras Krasovickis (latv. Viktors Krasovickis; 1953 m. spalio 10 d.) – latvių verslininkas, bankininkas, finansų grupės Parex stebėtojų tarybos pirmininkas.
Viktoras Krasovickis valdo 43 proc. Parekss Banka akcijų (2005 m. duomenimis); laikomas vienu turtingiausiu Latvijos bei Rytų Europos žmonių.
1975 m. Viktoras Krasovickis baigė Rygos RPI, įgijo automatikos ir telemechanikos inžinieriaus specialybę.
XX a. 9 deš. ėmėsi verslo, kartu su Valērijs Kargins įsteigė pirmąjį buvusios TSRS teritorijoje valiutos keityklų tinklą.
1993 m. AS „Parekss banka“ viceprezidentas ir stambus akcininkas (30,03 %).
2003 m. Business Week įtraukė Viktorą Krasovickį į 25 Europos lyderių sąrašą.
2005 m. Lenkijos Wprost sudarytame Turtingiausių Rytų Europos žmonių sąraše Viktoras Krasovickis užėmė 85 vietą; jo turtas vertinamas 400 mln. JAV dol.
Kekinis šakočius

Išvaizda

Vaisiakūnis 6-15 cm aukščio, 5 –20 cm skersmens, bemaž apvalus, kurį sudaro daugybė tamprių mėsingų, korališkai išsišakojusių šakelių, kurios išauga iš labai trumpo, kone gumbiškai storo, į apačią smailėjančio kelmo. Stambesnės šakos nešvariai balsvos arba šviesiai geltonos. Smulkesnės rožinio atspalvio, viršūnės bukos, rausvai rožinės, senesni vaisiakūniai išblunka ir būna beveik balti. Kotas trumpas, storas, balsvas arba rausvas. Trama balsva, trapi, malonaus silpno vaisių kvapo, skonis švelnus, vėliau kartokas. Sporos šviesiai gelsvos, smulkiai karpotos, 8-12x4-5 μm.
Spalvos kaita: stambesnės šakos iš pradžių balkšvos, vėliau įgauna ochros geltonumo atspalvį. Stambių šakų galuose esančios smailios šakelės būna vyno raudonumo arba ryškiai rausvos spalvos. Kelmas gali būti balto arba gelsvo atspalvio.

Augavietė

Šis grybas dažniausiai aptinkamas lapuočių miškuose, ypač mišriuose po ąžuolais. Jis yra retas grybas, todėl saugotinas.
Sezonas: rugpjūtis–spalis
Panašios rūšys: Ramaria pallida, kuris sukelia vėmimą ir viduriavimą.
Įspėjimas ! Valgomi tik jauni; šakų galiukus reikia pašalinti, nes jie būna kartūs, ypač senų grybų. Kad būtumėte tikri, jog grybas nebekartus, visuomet gerai pavirinkite.
Terkso ir Kaikoso Salų vėliava

Terkso ir Kaikoso Salų vėliava – Jungtinės Karalystės valdos Terkso ir Kaikoso Salų oficialus simbolis. Kaip ir daugeliu kitų britų kolonijų atveju, vėliavą sudaro Jungtinės Karalystės mėlynoji vėliava (dar vadinama „Sąjungos vėliava“) ir kolonijos herbas dešiniojoje pusėje (šiuo atveju – Terkso ir Kaikoso Salų herbas, vaizduojantis kriauklę, omarą ir kaktusą vainikūną).
Iki 1968 m. vėliavoje buvo kitoks herbas – apskritime vaizduotas laivas ir druskos kasykla. Vėliau pritaikytas dabartinis herbas. Dabartinė vėliavos atmaina (su didesniu herbu) patvirtinta 1999 m. Vėliava turi ir civilinę atmainą – vietoje mėlyno naudojamas raudonas pagrindas.
Genovaitė Četkauskaitė

Biografija

1949 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Filologijos fakultetą, 1954 m. Lietuvos konservatoriją, Jadvygos Čiurlionytės klasę. 
1950–1971 m. Vilniaus M. K. Čiurlionio meno mokyklos dėstytoja. 1956–1961 m. Lietuvių kalbos ir literatūros instituto Tautosakos skyriaus mokslinė bendradarbė, 1954–2000 m. Lietuvos konservatorijos, nuo 1992 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Liaudies muzikos laboratorijos, nuo 1993 m. Muzikologijos instituto Etnomuzikologijos skyriaus bendradarbė, 1959–1984 m. kabineto (skyriaus) vedėja. 1984 m. menotyros kandidatė. Jai vadovaujant sudaryta nuosekli archyvinio darbo metodika, suintensyvėjo liaudies dainų šifravimas, rankraštinių rinkinių sudarymas, medžiagos sisteminimas, sudarant melodijų ir tekstų katalogus.

Mokslinė veikla

Kūrė lietuvių liaudies dainų melodijų katalogą. Sukūrė lietuvių liaudies dainų melodijų tipologinės klasifikacijos principus, kuriais remiantis sudarytas LMA Lietuvių liaudies dainų melodijų tipologinis katalogas. Jo klasifikacijos metodas taikytas ir jos pačios parengtame lietuvių liaudies dainų rinkinyje „Dzūkų melodijos“, o teoriškai pagrįstas bei apibendrintas monografijoje „Lietuvių liaudies dainų melodijų tipologija“. Parengė lietuvių liaudies dainų plokštelių leidinius.