google/wiki40b huggingface dataset:
Vadsė

Istorija

XVI a. Vadsėjos saloje buvo žvejų kaimas ir bažnyčia. Vėliau kaimas persikėlė į žemyną. 1833 m. Vadsei buvo suteiktos miesto privilegijos ir čia pradėjo keltis žmonės iš Suomijos bei nuo bado bėgantys švedai. Suomiškai pradėjo kalbėti dauguma miesto gyventojų. Ned dabar kai kuriose sodybose kalbama suomiškai. Kai naciai užėmė Norvegiją čia įsikūrusius nacius bombardavo Sovietų Sąjunga. Tačiau čia, priešingai nei kitur FGinmarke netoli miesto centro išliko mediniai XIX namai. Ypač garsūs norvegų Esbensenų ir suomių Tuomainenų namai. Vadsėjos saloje yra diližablio stiebas, kuriuo naudojosi Umberto Nobile ir Roald Amundsen, kai vyko su diližabliu „Norvegija“ į Šiaurės ašigalį 1926 m., o Nobile jį panaudojo dar diližablyje „Italija“ 1928 m.
Sergejus Sidorskis

Biografija

1976 m. baigė Baltarusijos TSR geležinkelio transporto inžinierinio instituto elektrotechnikos fakultetą. Technikos mokslų daktaras. Specializavosi vakuuminės plazmos technologijų srityje, 40-ties mokslinių darbų ir monografijų autorius.
Po instituto baigimo pradėjo dirbti Gomelio radiotechnologinės įrangos gamykloje meistru, vėliau buvo laboratorijos vadovas, skyriaus viršininkas, direktoriaus pavaduotojas, gamyklos direktorius. Prie gamyklos prijungus mokslo institutą, 1992 m. tapo mokslinio-gamybinio susivienijimo „RATON“ generalinis direktorius.
1998–2001 m. buvo Gomelio srities vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 2001–2002 m. – Baltarusijos vicepremjeras, vėliau – pirmasis vicepremjeras, atsakingas už pramonę, statybą, transportą ir energetiką. 2003 m. liepos -gruodžio mėn. kartu ėjo ir šalies ministro pirmininko pareigas.
2003 m. gruodžio mėn. paskirtas Baltarusijos ministru pirmininku. Baltarusijos prezidentui A. Lukašenkai pradėjus naują kadenciją, nuo 2006 m. balandžio mėn. tęsė darbą ministro pirmininko pareigose iki 2010 m. gruodžio mėn. (ilgiausiai šias pareigas ėjęs Baltarusijos istorijoje).
S.Sidorskis buvo vertinamas kaip neblogas administratorius, tačiau politiniame gyvenime nepasireiškė. Palaikė gerus santykius su tuometiniu Rusijos premjeru V.Putinu. Manoma, kad A.Lukašenka atleido S.Sidorskį, bijodamas jo augančio populiarumo.
2011 m. gruodžio 13 d. paskirtas Eurazijos ekonominės komisijos (EEK) kolegijos nariu (EEK pramonės ir agropramoninio komplekso ministru).
Šakių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Juozas Puodžiukaitis.
Latvijos tautos taryba

Latvijos tautos taryba (latv. Latvijas Tautas padome) – iš įvairių politinių partijų atstovų Rygoje sudaryta taryba, 1918 m. lapkričio 18 d. paskelbusi Latvijos valstybės nepriklausomybę, vėliau veikusi iki 1920 m. rinkimų į Konstitucinę asamblėją (Satversmes sapulce).
Felgeirasas

Istorija

Minimas nuo 1514 metų. 1990 m. suteiktos miesto teisės.
Nevarėnų valsčius

Nevarėnų valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Nevarėnai.
Kamajų herbas

Aprašas

Sidabrinis kryžius raudoname lauke su sidabriniu kvadratu centre, o kvadrate tupintis atgal žvelgiantis (trussant regardant) juodas strazdas.

Istorija

Istorinio herbo Kamajai neturėjo. Dabartinis patvirtintas 2005 m. birželio 23 d. Prezidento dekretu.
Visa teisybė apie Kolumbą

„Visa teisybė apie Kolumbą“ – 1970 m. Lietuvos radijo ir televizijos (LRT) sukurtas meninis filmas. Filmo trukmė – 79 min.

Siužetas

Pirmasis V. Žalakevičiaus Lotynų Amerikos tematikos trilogijos filmas (vėliau buvo „Tas saldus žodis – laisvė“, „Kentaurai“). Filmas – apie neįvardintos Lotynų Amerikos šalies revoliuciją, jos dalyvius ir aukas Pablą bei Pedro, revoliucinės kovos filosofiją.
Milašaitis (kaimas)

Istorija

Buvo Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiaus vienkiemis. Tarybiniais metais priklausė Mielagėnų apylinkei.
Petras Smilgys

Petras Smilgys (g. 1970 m. rugsėjo 22 d. Mažeikiuose) – kunigas kanauninkas, kanonistas, Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Teisės ir Katalikų teologijos fakultetų (KTF) dėstytojas (lektorius, docentas), buvęs VDU KTF dekanas.

Biografija

1985–1988 m. studijavo Klaipėdos žemės ūkio buhalterinės apskaitos technikume, 1988–1990 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos (dab. LŽŪU) Ekonomikos fakultete, vėliau – Telšių kunigų seminarijoje. 1997 m. Romos Popiežiškajame Laterano universitete baigė podiplomines studijas, kanonų teisės licenciatas. 2002 m. Popiežiškajame Laterano universitete apgynė daktaro disertaciją, kanonų teisės daktaras.
1997–2005 m. Klaipėdos universiteto, Telšių kunigų seminarijos dėstytojas, 2002–2005 m. Šv. Antano religijos studijų instituto prie VDU Katalikų teologijos fakulteto lektorius, nuo 2006 m. VDU Teisės instituto (dab. VDU TF) lektorius. Dėstomi dalykai – Bažnytinė teisė, Teisininko etika, Romėnų teisė, nuo 2006 m. einantis docento pareigas, nuo 2006 m. rugpjūčio 21 d. VDU Katalikų teologijos fakulteto dekanas, vienas iš Kauno kunigų seminarijos vadovų. Kanauninkas. Paaiškėjus kunigo Petro Smilgio santykiams su „ilgamete“ drauge, jog tuometinis VDU KTF dekanas su ja įsigijo bendrą butą ir kartais net likdavo pas ją nakvoti (pasak spaudos, esą jis ne vienerius metus gyvenęs su savo „mylimąja“ i kad netgi tapęs ir draugės skyrybų su pirmuoju vyru priežastimi, tačiau šio fakto nepripažino, tuo abejojo ir arkivyskupas S. Tamkevičius; pasak jo, „ir kunigas, ir vyskupas gali kur nors apsilankyti, pasisvečiuoti“), Kauno arkivyskupijoje, Kauno arkivyskupas metropolitas Sigitas Tamkevičius pradėjo bažnytinį vidaus tyrimą. Paties Smilgio prašymu VDU senatas suspendavo jo, kaip Katalikų teologijos fakulteto dekano, įgaliojimus neribotam laikui (VDU KTF dekaną tvirtina Vatikanas). Po tyrimo S. Tamkevičius dekretu P. Smilgiui uždraudė Kauno arkivyskupijoje eiti kunigo pareigas (t. y. aukoti Šv. Mišias, klausyti išpažinčių etc.), be to, kaip Katalikų teologijos fakulteto didysis kancleris, uždraudė P. Smilgiui Kaune skaityti paskaitas. Akademinėje bendruomenėje bei sielovadinėje veikloje laikomas vienu iš šiuolaikiškų katalikų dvasininkų bei pedagogų.
Trejus metus buvo Klaipėdos Marijos Taikos Karalienės bažnyčios, vėliau – Salantų parapijos klebonas, Skaudvilės (Tauragės rajonas) Šv. Kryžiaus parapijos rezidentas. Telšių vyskupijos katedros kapitulos narys.
Mokslinių tyrimų kryptys – bažnytinių teismų istorinis aspektas, valstybės ir Bažnyčios santykiai. Paskelbė 6 mokslines publikacijas ir parengė metodinę mokymo priemonę.
Pamario kraštas

Pamario kraštas - regionas, kurį sudaro visa Šilutės rajono vakarinė dalis palei Nemuną, Kuršių marias, jam priklauso užliejamos pavasario pievos, Žalgirio miškas ir Rusnės sala, Ventė ir Kintai. Tai labai savitas kraštas, kuriame galima išskirti kelių etninių kultūrų ištakas. Švėkšnos, Gardamo, Žemaičių Naumiesčio seniūnijos priklausė Didžiajai Lietuvai, tad ir šių miestelių pastatai, architektūra skyrėsi nuo Klaipėdos krašte įprastos statybos. Kintai, Rusnė, Katyčiai – Mažosios Lietuvos miesteliai, yra visai kitokio savitumo.
1992 m. Pamario krašte buvo įkurtas Nemuno deltos regioninis parkas, kuris užima per 29 tūkst. ha. Jis apima Nemuno deltos dalį su Ventės ragu ir Rusnės sala. Pietinė parko riba driekiasi prie Rusnės upės – šitaip vadinamas Nemunas žemiau Pagėgių, nuo Gilijos atsišakojimo. Per parko teritoriją driekiasi Arkties – Europos – Rytų Afrikos paukščių migracijos kelias. Ventės rage, labiausiai į vakarus nutolusiame Šilutės rajono taške, prof. Tadas Ivanauskas 1929 m. įkūrė paukščių žiedavimo stotį. Per 70 metų, kai čia žieduojami paukščiai, ornitologai žiedavo daugiau kaip milijoną sparnuočių.

Potvyniai

Išskirtinė Pamario krašto problema - pavasariniai Pamario krašto potvyniai (nors jie ištinka ir kitais metų laikais). Kasmet užliejama apie 400 tūkst. ha pievų. Pirmasis Nemuno žemupyje 1840 m. supiltas Rusnės pylimas, o pirmoji vandens pumpavimo stotis pastatyta Uostadvaryje 1907 m. Nemuno deltos regioniniam parkui visai ir iš dalies priklauso 21 polderis, o apskritai gyventojus nuo potvynio saugo polderinė sistema su 39 siurblinėmis. Nuo 1997 m. Šilutės rajono savivaldybė, kartu su Latvijos, Estijos ir Švedijos partneriais dalyvauja projekte “Baltic Sea Planet”.
Vilja del Seras

Vilja del Seras (isp. Villa del Cerro) – Urugvajaus sostinės Montevidėjo priemesčio kvartalas. Yra Montevidėjo departamento pietvakariuose, prie Cerro kalvos ir La Platos estuarijos Cerro įlankos. 32,3 tūkst. gyventojų.
XIX a. pr. ant kalvos viršūnės pastatyta General Artigas tvirtovė. 1834 m. pradėjo kurtis gyvenvietė. Čia kėlėsi gyventi gausios imigrantų iš Europos bendruomenės. Dauguma atvykėlių vertėsi žemės ūkiu, dirbo skerdyklose("Frigorifico"), uoste. XX a. pr. įsteigti dideli mėsos šaldymo kompleksai.
Šiuo metu Viša del Sere tebegyvena imigrantai, dauguma kvartalo gatvių pavadinta įvairių valstybių vardu (Ruso, Vizcaya, Lituano, Bulgaro, Ecuador, Egipto, Japon ir kt.). Kvartale gyvena dauguma Urugvajaus lietuvių, veikia bendruomenė, klubas."Lietuvių klubas" ir garbes konsulatas isikures Rio de Janeiro gatvėje.
Viša del Sere įsikūrę Club Atlético Cerro ir Rampla Juniors futbolo klubai, golfo laukas.
Aleksandritas

Aleksandritas – oksidų klasės mineralas. Tai chrizoberilo atmaina. Nuo pastarojo skiriasi besikeičiančia ryškia raudonai žalia spalva. Atrastas 1834 metais Uralo kalnuose Rusijoje. 1842 metais šituo vardu pavadintas rusų caro Aleksandro II garbei.
Aleksandritas yra skaidrus akmuo, dienos šviesoje jis smaragdo žalumo, o dirbtinėje (ypač žvakių) šviesoje – raudonai violetinis ar alyvinis. Šį savybė aleksandrite yra dėl trivalenčio chromo priemaišų. Tikras aleksandritas vienas brangiausių brangakmenių, todėl prekyboje dažniausiai pateikiami sintetiniai aleksandritai, arba jų imitacijos. Natūralus aleksandritas randamas ne tik Rusijoje, bet ir Brazilijoje, Zambijoje, Zimbabvėje, Indijoje Madagaskare, JAV, Tanzanijoje ir Šri Lankoje.
Didžiausia aleksandrito drūza, kuri sveria apie 5 kg, saugoma Fersmano vardo minerologijos muziejuje Maskvoje. Didžiausias apdirbtas aleksandritas sveria 66 karatus ir laikomas Smitsono institute, Vašingtone.
JAV rinkikų kolegija

Rinkikų kolegija – JAV netiesioginių dviejų pakopų rinkimų sistema, kuria išrenkami du aukščiausi federaliniai pareigūnai – JAV prezidentas ir JAV viceprezidentas, vieninteliai JAV pareigūnai, renkami visą šalį apimančioje rinkimų apygardoje.

Teisinis pagrindas

JAV prezidento ir viceprezidento rinkimai vyksta pagal 1787 m. JAV konstituciją, kuri įsigaliojo 1789 m. spalio mėn. Jos pataisos – JAV teisių bilis, priimtas 1789 m., įsigaliojo 1791 m., kitos 17 pataisų priimtos 1795–1992 m. Valstybės vadovas - prezidentas, kartu su viceprezidentu renkamas 4 metams, bet ne daugiau kaip 2 kadencijoms. Prezidentas renkamas netiesioginiais rinkimais pagal paprastos daugumos atstovavimo sistemą. Kandidatus į prezidentus iškelia politinės partijos savo suvažiavimuose prieš 4-6 mėn. iki rinkimų pradžios. Prezidentą tiesiogiai renka rinkikai, piliečių išrenkami kiekvienoje valstijoje iš politinių partijų pateiktų sąrašų pagal toje valstijoje į aukštuosius (Senatas) ir žemuosius (JAV Kongresas) parlamento rūmus renkamų deputatų skaičių. Kiekvienoje valstijoje visi rinkikų mandatai atitenka tai partijai, kurios sąrašas toje valstijoje gavo paprastą balsų daugumą. Tik Meinas (4 rinkikai) ir Nebraska (5 rinkikai) savo atstovus renka pagal proporcinę sistemą. Išrinktieji rinkikai pirmiausia balsuoja juos išrinkusios valstijos sostinėje, o vėliau susirenka Vašingtone ir balsuodami pagal valstijas renka prezidentą ir viceprezidentą.
Valstija turi teisę kontroliuoti, kaip balsuoja jos atstovai rinkikų kolegijoje, o 24 valstijose balsavimas kitaip, negu rinkimuose nusprendė valstijos rinkėjai, baudžiamas įstatymu. Tiesa, šių įstatymų taikyti nėra tekę.

Kolegija

Kolegiją sudaro po du kiekvienos valstijos senatorius (iš viso 100), kurie renkami neatsižvelgiant į gyventojų skaičių visuotiniais tiesioginiais rinkimais 6 metams, o 1/3 jų perrenkami kas 2 metai, ir 435 Atstovų rūmų deputatai, renkami 2 metams visuotiniais tiesioginiais rinkimais kiekvienoje valstijoje maždaug proporcingai valstijos gyventojų skaičiui.
Daugiausia rinkikų atstovauja tankiausiai apgyvendintai Kalifornijai – 55, mažiausiai, po 3 rinkikus atstovaujamos Juta, Montana, Aliaska, Vermontas, Delaveras, Vajomingas ir Šiaurės Dakota.

Ypatingi atvejai

Jeigu balsai rinkikų kolegijoje pasiskirsto po lygiai, prezidentą renka Atstovų rūmai iš trijų kandidatų. Toks atvejis pasitaikė 1800 m., kai buvo išrinktas Tomas Džefersonas ir 1824 m., kai, nors gavęs mažiau rinkėjų balsų, buvo išrinktas Džonas Kvinsis Adamsas.
1876 m. Ruterfordas Hajesas, 1888 m. Bendžaminas Harisonas ir 2000 m. Džordžas Volkeris Bušas tapo prezidentais gavę mažiau už konkurentus rinkėjų balsų, bet juos rėmė daugiau rinkikų iš mažųjų valstijų.
Guoda Perminaitė

Biografija

Kauno sporto mokyklos „Gaja“ auklėtinė. Treneris – Laimutis Šolys. Nuo 2015 metų nuolatinė Lietuvos moterų šachmatų čempionatų dalyvė, 3 vietos laimėtoja (2018 m.).    Europos  moterų šachmatų klubų taurėje (EWCCC) atstovavo Kauno šachmatų klubui „Margiris“ (2016 m.).
Terézvárosi TC

Istorija

Klubas įkurtas 1902 m. Fővárosi TC.
1904 m. dalyvavo aukščiausios lygos pirmenybėse. 
1905 m. buvo patekę į kyšininkavimo skandalą.
Futbolo komanda išformuota 1932 m. Po Antrojo pasaulinio karo trumpam atkurtas, bet vėl išformuotas 1949 m.
Kaimynas (laikraštis)

Kaimynas – laikraštis, laikraščio „Nauja lietuviška ceitunga“ savaitinis priedas (Nedėlinė pridėtka), ėjęs 1896–1914 m. Tilžėje.

Istorija

Leido akcinė bendrovė „Tėviškė“, Otas Mauderodė. Nuo 1899 m. vasario 10 d. leido priedą „Tikras kryžiaus draugas“. Tai pirmasis atvejis lietuvių periodikos istorijoje, kai savaitinis laikraščio priedas reguliariai leido ir savo priedą. Spausdino Mauderodės spaustuvė. Tiražas 3000 egz. (1897 m.)
Rašė apie lietuvių problemas, kėlė lietuvių atstovavimo Prūsijos landtage klausimus, puoselėjo lietuvybę.
Bendradarbiavo Ansas Bruožis, J. Jurgelaitis, Kristupas Lekšas, Jurgis Zauerveinas-Girėnas, Paulius Erdmonas Švelnius, Jonas Vanagaitis ir kt.
Redagavo Mikelis Kiošis.
Genujiečių bokštai

Genujiečių bokštai – genujiečių pastatyti bokštai Korsikoje, pajūrio miesteliuose ir kaimuose.

Istorija

Genujiečių bokštus pastatė genujiečiai, kai jie valdė Korsiką. Kai 1769 metais Genuja pardavė salą Liudvikui XV už 40 milijonų frankų, šie bokštai liko kaip palikimas. Dabar dauguma jų yra muziejai, lankomi turistų.

Genujiečių bokštas Porte

Genujiečių bokštas Porte yra prie Porto įlankos.
Katherine Copely

Biografija

Pradėjo čiuožti nuo trejų metų, o nuo 12-os – perėjo į šokius ant ledo. Katherine yra JAV pilietė, atstovaujanti Lietuvai tarptautinėse dailiojo čiuožimo varžybose. Praeityje atstovavo JAV, yra šokusi su Duke Wensel ir Patrick Connely.

Karjera ir pasiekimai

Treniruojasi Detroito priemiestyje, Kantone (Mičigano valstija, JAV) ir Kaune.
2006–2008 m. treneriai – Elena Garanina ir Valerijus Spiridonovas, choreografė – Elena Garanina.
Nuo 2008 m. porą treniruoja Igoris Špilbandas ir Marina Zujeva.
Katherine Copely ir Deividas Stagniūnas yra pirmoji Lietuvos šokėjų ant ledo pora po Margaritos Drobiazko ir Povilo Vanago, kuri 2007 metais buvo pakviesta dalyvauti Pasaulio Grand Prix taurės etapo varžybose (2007 Cup of Russia). Čia patenka tik tam tikrą reitingą pasiekusios ledo šokėjų poros.
2009 m. Pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate K. Copely ir D. Stagniūnas iškovojo Lietuvai kelialapį į 2010 m. Vankuverio Žiemos Olimpines žaidynes, bet dėl Dalios Grybauskaitės sprendimo neskirti K. Copely Lietuvos pilietybės pora nevyko į žaidynes.
Forumas (savaitraštis)

Forumas – visuomeninis-politinis jaunimo savaitraštis, ėjęs 1989 m. spalio 25 d. – 1992 m. Vilniuje.

Istorija

Įsteigė ir leido Rolandas Barysas. Tiražas 1989 m. – 31 000 egz., 1992 m. – 20 000 egz.
Rašė aktualiais politinio ir socialinio gyvenimo klausimais.
Romos paktas

Romos paktas − 1935 m. sausio 7 d. pasirašyti Italijos ir Prancūzijos susitarimai dėl įtakos sferų Afrikoje.

Istorija

Sutartį pasirašė Italijos vadovas B. Musolinis ir Prancūzijos užsienio reikalų ministras Pierre Laval. P.Laval užsienio reikalų ministro poste pakeitė Louis Barthou, kuris 1934 m. spalio 9 d. žuvo Marselyje, per pasikėsinimą į Jugoslavijos karalių Aleksandrą I. Kaip ir jo pirmtakas P.Laval siekė įgyvendinti kolektyvinio saugumo idėją ir taip užkirsti kelią Hitlerio agresijai Europoje.
Prancūzija perleido Italijai dalį Libijos, Prancūzijos Somalio (su Dumeiro sala) ir 20 % Džibučio − Adis Abebos geležinkelio akcijų. Slaptai buvo susitarta, kad už Italijos atsisakymą pretenduoti į Prancūzijos valdas Afrikoje (Tunisą) ši netrukdys Italijos ekspansijai Etiopijoje.
Susitarimai patvirtino Austrijos nepriklausomybės ir neliečiamumo būtinumą. Romos paktas buvo laikinas kompromisas, kuriuo Prancūzija siekė užkirsti kelią Vokietijos ir Italijos suartėjimui, o Italija − sustiprinti savo pozicijas Afrikoje ir Austrijoje.
1938 m. gruodžio mėnesį Italija paktą denonsavo.
Sąvartynas

Sąvartynas arba atliekų kapinynas – įvairių atliekų kaupimo vieta. Atliekos gali būti kaupiamos tiek žemės paviršiuje, tiek ir po žeme. Iki XX a. vidurio atliekų šalinimas sąvartynuose buvo pagrindinis atliekų tvarkymo metodas. Sparčiai vystantis pramonei ir susirūpinus aplinkos apsauga buvo sukurti kiti atliekų tvarkymo metodai: atliekų perdirbimas, biodegradavimas, atliekų deginimas panaudojant išsiskiriančią šilumą elektros energijos gavybai ir šildymui.
Sąvartynuose atliekos paskleidžiamos ir sutankinamos. Siekiant sumažinti poveikį aplinkai, atliekos gali būti galiausiai padengiamos specialiu nelaidžiu sintetiniu arba žemės sluoksniu. Pagal dabartinius aplinkosaugos reikalavimus būsimo sąvartyno vietoje įrengiamas specialus pagrindas ir drenažas, siekiant išvengti platesnio grunto bei vandens užterštumo.

Mene

2006 m. Lietuvoje kino studijoje „Eurofilmai“ sukurta 1 val. trukmės vaidybinė juosta „Jėzus iš Lietuvos“ (rež. Karolis Jankus), kurios scenų buvo nufilmuota ir šalia Vilniaus esančiame sąvartyne. Saulėtą vasaros dieną, praleistą sąvartyne, filmavimo grupės nariai nuodijosi ore tvyrančia smarve, iš arti susipažino su ten buvojančiais benamiais.
Kretingos parapija (laikraštis)

Kretingos parapija – mėnesinis laikraštis, leistas 1935–1940 m. Kretingoje.

Istorija

Skelbė parapijos naujienas, įvairią informaciją, pranešimus. Spausdino Šešupės spaustuvė Marijampolėje bei Pranciškonų spaustuvė Kretingoje.
Aidas Giniotis

Biografija

Motina pedagogė Juozapa Giniotienė, tėvas choreografas, pedagogas Vytautas Giniotis, brolis pedagogas Juvitas Giniotis. 1986 m. Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dabar Lietuvos muzikos ir teatro akademija) baigė aktorinio meistriškumo studijas (kurso vadovė Irena Vaišytė), 2005 m. – režisūros magistro studijas (vadovas – Jonas Vaitkus).
1986–1989 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos, nuo 2003 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos (LMTA) dėstytojas, nuo 2009 m. LMTA Teatro ir kino fakulteto Vaidybos ir režisūros katedros vedėjas, nuo 2014 m. – LMTA profesorius.

Kūryba

Studijuodamas konservatorijoje su draugais sukūrė akustinės muzikos grupę „Užsitęsusios vaikystės ruduo“, kurioje dainavo ir grojo įvairiais akustiniais instrumentais. 1987–1988 m. Vilniaus sporto rūmuose ir Kauno sporto halėje organizavo ir režisavo renginius „Dainuoja aktoriai“. Vaidino Marijampolės dramos teatre. 1989 m. režisierius Romualdas Vikšraitis ir aktoriai Ilona Balsytė, Sigutis Jačėnas ir Aidas Giniotis įkūrė Keistuolių teatrą.
Vaidino arba režisavo daugiau kaip 40 spektaklių, dalyvavo kuriant 6 televizijos filmus.
Drauge su savo ir prof. Vlado Bagdono mokiniais įkūrė teatro laboratoriją „Atviras ratas“. Čia sukūrė spektaklių. Spektakliams būdinga improvizacija, žaismė, ieškoma naujoviškų bendravimo su žiūrovais formų.
ZNF703

ZNF703 yra genas, siejamas su krūties vėžiu – jo inicijavimu, vienu iš dvylikos atvejų Pasak žurnalo Cancer Research UK, tai yra pirmas onkogenas, aptiktas per pastaruosius penkerius metus.
Pranas Grybauskas

Pranas Grybauskas (g. 1934 m. gruodžio 15 d. Pavadakščiuose, Mažeikių apskr.) – Lietuvos biologas, gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1949 m. su tėvais ištremtas į Sibirą. 1958 m. baigė Irkutsko universiteto Biologijos fakultetą, 1967 m. – Irkutsko medicinos instituto Gydomąjį fakultetą. 1983 m. medicinos mokslų daktaras.
1958–1967 m. dirbo Irkutsko traumatologijos institute; 1963–1967 m. jo mokslinis sekretorius. 1967 m. grįžo į Lietuvą. 1967–1979 m. dirbo Kauno medicinos instituto Centrinėje mokslo tyrimo laboratorijoje. Nuo 1979 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologijos instituto mokslo darbuotojas, 1979–2002 m. Klinikinės biochemijos laboratorijos vedėjas, nuo 1997 m. instituto direktorius, nuo 2002 m. dar ir mokslinės grupės vadovas. Nuo 1991 m. profesorius.
1993–1999 m. Lietuvos mokslo tarybos narys, 1993–1997 m. sekretorius, 1999–2001 m. ekspertas. Nuo 1998 m. Europos kardiologų draugijos garbės narys. Pasiūlė naują būdą kraujo krešumui tirti – ultragarsinę koagulometriją, su kitais sukonstravo specialią aparatūrą.
Sandra Kalniete

Biografija

Į Latviją atvyko būdama septynerių. 1977–1981 Latvijos dailės akademijoje studijavo dailę, meną, vėliau dirbo meno istorike. 1988 m. atėjo į politiką, kai Latvijoje prasidėjo nepriklausomybės judėjimas. Ji buvo viena iš Latvijos liaudies fronto įkūrėjų. 1992 m. baigė studijas Lidso universitete, Tarptautinių studijų institute. Taip pat studijavo Ženevos universitete.
1993 - 1997 m. buvo Latvijos ambasadorė prie Jungtinių Tautų. 1997 - 2000 m. ambasadorė Prancūzijoje. 2000 - 2002 m. ambasadorė prie UNESCO.
2002 - 2004 m. buvo Latvijos užsienio reikalų ministre.
2004 gegužės 1 – 2004 lapkričio 22 Sandra Kalniete buvo ES komisarė atsakinga už žemės ūkį, kaimo plėtrą ir žuvininkystę. Nuo 2009 m. išrinkta į Europos parlamentą.
Parašė knygą Latvijos tekstilės menas(1989).
Juodas malūnas

Turinys

Pagrobiamas agento Džono Taranto, tiriančio ginklų kontrabandos Airijos Respublikos armijai bylą, sūnus. Pagrobėjų reikalavimas – deimantų siunta, kurią turi biuras. Požymiai ima rodyti, kad už pagrobėjų esantys asmenys greičiausiai patys priklauso slaptajai tarnybai arba turi joje savo žmogų. Tarantas taip pat tampa vienu iš įtariamųjų, tačiau netrukus jis supranta, kad tarnyba neketina mokėti išpirkos už jo sūnų. Savavališkai pasisavinęs deimantus, jis leidžiasi į Paryžių, kuriame pagrobėjai paskyrė susitikimo vietą. Čia Tarantas užpuolamas, tačiau sugeba pabėgti, sužinojęs, kad sūnus yra kalinamas Britanijoje, vietovėje, kurioje greta stovi du malūnai. Persekiojamas savo paties kolegų, Tarantas grįžta namo ir, buvusios žmonos pagalba sužinojęs galimą malūnų vietą, paskambina visiems savo tarnybos vadovams, paskirdamas ten susitikimą. Tas, kuris atvyks, ir bus tikrasis pagrobimo organizatorius...
Dajana Kirilova

Biografija

Dajana mokosi muzikos jau nuo ketverių metų, moka groti fleita. Ji taip pat yra vokalinio trio Barbie Cocktail narė. Nuo 2012 m. Dajana lanko šokių studiją „Todes“ Kazanėje.
2012 metais Dajana užėmė antrą Rusijos nacionaliniame finale į tų metų vaikų Eurovizijos konkursą, jaunoji atlikėja nusileido tik nugalėtojai Lerikai. Kitais metais ji laimėjo atranką su daina „Mečtaj“, įveikusi kitus 17 jaunųjų atlikėjų. Po pergalės išrinkta atstovauti savo šaliai 2013 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame Kijeve. Tais pačiais metais atlikėja atstovavo Rusijai „Slavianski Bazaar“ konkurse, kur užėmė trečią vietą.
Stibiriškė (Šiauliai)

Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Karauskiai – 1 km
BUBIAI – 12 km  
 Kurtuvėnai – 9 km 
 Užpelkiai – 1,9 km
ŠIAULIAI – 26 km 
 Rimkiai – 2 km
Kumpiškė – 1,3 km
Pikužiai – 3 km
Vijurkai – 1,6 km 
KELMĖ – 17 km
Gardeliai – 0,9 km
Pašiaušė – 5,5 km
433 Erotas

Erotas – mitologiniu Eroto vardu pavadintas Saulės sistemos asteroidas. Tai 433-asis asteroidas, kurį atrado Karlas Vitas Kopenhagoje. Forma netaisyklinga. Apytiksliai matmenys – 27 ir 16 km.
Jo orbita yra visai kitokia nei daugumos asteroidų. Erotas įsibrauna į Marso orbitos vidų, o kartais praskrieja arčiau nei 24 mln. km nuo Žemės; tai atsitiko 1931 ir 1975 m. Erotas buvo atidžiai stebimas, nes tikslus jo orbitos apskaičiavimas galėjo padėti nustatyti astronominį vienetą.
Panachačelis

Istorija

XVI a. ties Panachačeliu ispanai ir jų sąjungininkai kakčikeliai nugalėjo cutuchilius. Ispanai mieste pastatė vienuolyną ir bažnyčią, kurios fasadas išliko nepakitęs iki šių dienų.