RAF-2203

Projektavimas

Naujojo RAF mikroautobuso projektavimas prasidėjo 1965 m. Šis modelis pakeitė prieš tai buvusį RAF-977. Naujojo, perspektyvaus automobilio rengimui vadovavo dvi grupės, susidedančios iš keturių konstruktorių. Iš tiesų kūrimas vyko konkuruojant šioms dviem grupėms. Jos dirbo nepriklausomos viena nuo kitos. Projektuojamas mikroautobusas turėjo atitikti du reikalavimus: turėjo būti dvylikos vietų ir jo baziniai agregatai turėjo būti nuo GAZ-21 Volga.
Galiausiai buvo sukurti du prototipiniai modeliai: RAF-982-I ir RAF-982-II. Pirmasis modelis turėjo pusės variklio gaubto kombinaciją ir buvo vadinamas „Ciklonu“. Antrasis automobilis buvo vagono tipo.
Abu automobiliai buvo išsiųsti į Maskvą tam, kad praeitų ministerijų komisiją. Galiausiai buvo išrinktas RAF-982-I. Tačiau RAF direktorius Ilja Pozniakas buvo nepatenkintas ministerijos sprendimu. Jis manė, kad futuristinis (tuo metu vagono tipo autobusai buvo naujiena) RAF-982–II modelis buvo perspektyvesnis. RAF prototipai vėl buvo nusiųsti į Maskvą. Po „antrojo išbandymo turo“ buvo priimtas sprendimas gaminti RAF-982-II.
1969 m. liepos 25 d., Jelgavoje prasidėjo naujos RAF gamyklos statyba. Po statybos gamykla turėjo pradėti gaminti naujuosius mikroautobusus. Prototipo RAF-928-II patikslinimai buvo baigti statant gamyklą.
Nauja gamykla pradėjo dirbti 1976 m. vasario mėn. Nuo konvejerių nuriedėjo pirmieji RAF-2203 „Latvija“ mikroautobusai. Toks oficialus pavadinimas buvo suteiktas ištobulintam prototipui RAF-982-II. Skirtingai nuo prototipo serijiniame RAF-2203 buvo naudojami agregatai nuo naujesnės „Volgos“ – GAZ-24.

Gamyba

Rygos autobusų fabrikas kasmet pagamindavo daugiau nei 15 tūkst. automobilių RAF-2203 (gamykla turėjo pagaminti 17 tūkst. mikroautobusų per metus ir 1987–1990 m. viršijo šį skaičių). 1987 m. pradėtas gaminti pereinamasis RAF-2203 modelis RAF-2203-01. 1988 m. pradėta gaminti modernizuota mikroautobuso versija RAF-22038-02. Šiame mikroautobuse buvo sumontuoti agregatai nuo automobilio GAZ-24-10 „Volga“. RAF-22038 išorė skyrėsi priekinėmis grotelėmis ir aliumininiais bamperiais su plastikiniais kampais, taip pat nebenaudojama firmine RAF emblema. 22038 prototipo, kuris buvo demonstruojamas parodoje „Tarybų Sąjungos automobilių pramonei 60 metų“, gale, šoniniame lange buvo siauras atidaromas langelis, bet serijiniame modelyje buvo išsaugotas kėbulas nuo 2203.
1993 m. buvo išleistas RAF-22039. Šioje modifikacijoje buvo padidintas vietų skaičius iki trylikos. Tai buvo pasiekta visiškai sumažinant bagažo skyrių.
RAF-2203 buvo masiškiausiai gaminamas tarybinis mikroautobusas ir praktiškai vienintelis tėvyninis, neskaitant importinių Nysa ir Żuk, taip pat visais ratais varomo UAZ-452V, kuris buvo gaminamas Uljanovo automobilių gamykloje, gana mažais kiekiais ir pagrinde eksportui.
RAF gamyba buvo sustabdyta 1997 m., praradus pagrindinę NVS šalių rinką.

Maršrutinis taksi

Mikroautobuso pritaikymas maršrutiniam taksi buvo viena iš pagrindinių RAF-2203 pritaikymo sričių. Gamyklinėje modifikacijoje, skirtoje dirbti maršrutiniu taksi, sėdynės buvo išdėstytos salono šonuose, tuo tarpu modifikacijoje skirtoje tarnybiniam transportui sėdynės išdėstytos skersai. Vis dėlto vėliau (nuo 9 dešimtmečio) daugelis tarnybinių mikroautobusų buvo naudojami kaip maršrutinis taksi, todėl miesto maršrutuose važinėjo automobiliai su skirtingu sėdynių išdėstymu. Taip pat maršrutiniams taksi buvo naudojama ribotos gamybos modifikacija su aukštu stogu RAF-2921.
RAF maršrutiniai taksi buvo labai dažni pirmoje 10 dešimtmečio pusėje, vėliau juos pradėjo keisti Mercedes-Benz, Ford ir kiti. XXI a. pradžioje maršrutinių taksi RAF-2203 eksploatacija baigėsi, nes automobiliai morališkai ir techniškai paseno ir neatitiko saugumo reikalavimų. Kai kur RAF-2203 naudojimas, kaip maršrutinis taksi, įstatymiškai uždraustas. Regionuose, kur žemas pragyvenimo lygis, RAF yra populiarus. Pvz., Abchazijoje ir Pietų Osetijoje vis dar naudojamas kaip maršrutinis taksi.

Greitoji medicinos pagalba

Jau projektuojant automobilį buvo norima jį pritaikyti greitajai medicinos pagalbai. Tai liudija faktas, kad ministerijų komisijoje dalyvavo ir medikai. Medicininė modifikacija vadinosi RAF-22031. Ant RAF-2203 bazės, buvo gaminamas suomių firmos TAMRO reanimobilis (1981–1994 m.) su aukštu stogu.
Greitosios medicinos pagalbos automobilis, ant RAF-22038 bazės, buvo pavadintas RAF-2915. Taip pat buvo gaminamas reanimobilis RAF-2914, kuris išsiskyrė aukštesniu stogu.

Kitos sritys

RAF-2203 buvo naudojamas pačiose skirtingiausiose srityse. Baziniai mikroautobusai – tarnybiniam transportui (įskaitant policiją ir kariuomenę), taip pat kaip autolaboratorija, ralio servisas ir t. t.
Keleivinis, belangis, vienos ar dviejų sekcijų autotraukinys, sudarytas iš sukabintų vagonėlių ir balninio vilkiko RAF-3407 buvo naudojamas pažintiniame Visasąjunginės parodos maršrute, taip pat Olimpiniame vasaros žaidynių kaimelyje.
Taip pat 1980 m. vasaros olimpinių žaidynių aptarnavimui, RAF gamykloje buvo sukurta daug specialių RAF-2907/2911 modelio modifikacijų, įskaitant elektromobilį RAF-2910, taip pat dviračiams vežti skirti RAF-2909.
9 dešimtmečio pabaigoje, pagal daugiavaikų šeimų programą, RAF išleido mažą 8 vietų mikroautobuso seriją su „liuks“ apdaila, kurį buvo galima vairuoti turint B kategorijos vairuotojo pažymėjimą. Šis modelis buvo parduodamas privatiems asmenims.
Nuo 10 dešimtmečio RAF taip pat buvo naudojami krovinių pervežimui. Pvz,. nedideliais furgonais RAF-2916 buvo vežamas paštas, pramoninės prekės, taip pat lavonus. .
Paskutiniajame dešimtmetyje, senojoje RAF gamykloje, panaudojant RAF-22038 bazę, buvo išleista maža, vienatonių sunkvežimių serija RAF-3311 (bortinis arba unifikuotu nulinio (įprasto) gabarito kėbulu, pvz., RAF-2920) ir RAF-33111 (su dviguba kabina, bortinis arba unifikuotas nulinio (įprasto) gabarito kėbulas, pvz., avarinė RAF-33114 ar katafalkas RAF-2926). Taip pat ribotai buvo gaminami šarvuoti inkasatorių furgonai RAF-LABBE, kemperiai ir kiti automobiliai ant RAF bazės.

Konstrukcija

Mikroautobuso RAF-2203 salonas padalintas į du skyrius. Pirmajame įrengta vieta vairuotojui ir vienam keleiviui, galiniame – dešimt dešimt sėdynių keleiviams. Už keleivių sėdynių įrengtas bagažo skyrius.
Kėbulas – laikantysis, ištisinio metalo. Mikroautobusas turėjo keturias vienvyres duris: Dvejas dešinėje (keleivių įlaipinimui), vienas kairėje (vairuotojui įlipti) ir galines (sukrauti bagažui).
RAF-2203 buvo naudojamas GAZ-24 variklis, kuris buvo montuojamas automobilio priekyje ir suko galinius ratus. Galinis tiltas taip pat panaudotas nuo GAZ-24, tuo tarpu priekinė važiuoklė ir vairo mechanizmas buvo originalūs, bet jų konstrukcijoje buvo naudojamos detalės ir elementai nuo GAZ-24 ir GAZ-21 važiuoklių.
Pradžioje visi stabdžiai buvo būgniniai, tačiau modifikacijoje 22038 priekiniai stabdžiai buvo diskiniai.
RAF-2203 durų rankenėlės buvo naudojamos nuo nebegaminamo automobilio Moskvič 408

Privalumai

Lyginant su senesniu modeliu RAF-977, RAF-2203 buvo erdvus mikroautobusas. Tai padidino keleivių komforto lygį ir nepaprastai svarbu, kad jį buvo galima pritaikyti greitajai medicinos pagalbai, įrengiant automobilyje būtiniausią medicininę įrangą.

Trūkumai

Dėl labai sunkaus variklio, esančio virš priekinio tilto, buvo blogas svorio balansas (daugiau kaip 55 % masės tenka priekinei ašiai), dėl to padidėja susidėvėjimas ir netgi priekinio tilto pažeidimai, taip pat blogas valdymas slidžiame kelyje ir mažesnis pravažumas, kai mikroautobusas nepakrautas (pravažumui didinti buvo dedamas balastas į automobilio galinę dalį). Kėbulas nepasižymėjo aukštos kokybės suvirinimo siūlėmis ir nudažymu bei antikorozine danga. Grindys buvo išklotos fanera (išskyrus paskutinius maršrutinio taksi modelius 22039), tai taip pat apsunkino eksploataciją. Rimtos problemos iškildavo ir su GAZ-24 bazės agregatais. Dėl vairuotojo ir pavarų dėžės išdėstymo, pavarų perjungimas buvo nepatogus.