google/wiki40b huggingface dataset:
Ona Muraškaitė-Račiukaitienė

Biografija

Mokėsi Kybartų vokiečių pradžios mokykloje ir dviklasėje miesto mokykloje. 1912–1914 m. mokėsi Marijampolės „Žiburio“ progimnazijoje. Nuo 1914 m. pabaigos mokytojavo Ošiškių kaime (Trakų apskritis) „Ryto“ draugijos slaptoje liaudies mokykloje, organizavo valdžios draudžiamus vakarinius kursus suaugusiems. 1915 m. atvyko pas giminaičius į Vilnių, artėjant frontui persikėlė į Voronežą. 1918 m. Voroneže baigė Martyno Yčo gimnaziją, dalyvavo ateitininkų veikoje. 1917–1918 m. Voronežo liaudies universitete dėstė Lietuvos istoriją.
1918 m. pirmojoje pusėje grįžusi į Lietuvą, apsigyveno Kybartuose, nuo 1918 m. rugsėjo mėn. mokytojavo Marijampolės „Žiburio“ gimnazijoje, kurioje mokė lietuvių kalbos ir istorijos.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovė, išrinkta I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. Pirmajame Seimo posėdyje – Seimo sekretorė.
Pasibaigus kadencijai dirbo pedagoginį darbą. Nuo 1922 m. rudens studijavo Lietuvos universiteto Humanitariniame fakultete, po to Teisės fakultete.
Emese Szász

Biografija

2005 m. Szász pelnė savo pirmąjį aukščiausio rango medalį – sidabrą komandiniame fechtavime špaga pasaulio čempionate. 2006 m. Turine vykusiame pasaulio čempionate vengrė pelnė pirmąjį individualų medalį – bronzą. 2008 m. sportininkė surinkusi pakankamai pasaulio reitingo taškų pateko į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes. Pirmame rate Vengrijos atstovė įveikė fechtuotoją iš Alžyro, bet antrame rate pralaimėjo rusei Lyubov Shutova ir iš tolimesnės kovos pasitraukė. 2010 m. pasaulio čempionate iškovotas sidabro medalis asmeninėje rungtyje. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dėl aukšto pasaulio reitingo Szász iš karto startavo antrame ture, bet pralaimėjo pirmą kovą Pietų Korėjos atstovei Choi In-jeong ir iš varžybų pasitraukė. 2013 m. Europos čempionate pelnė dvi bronzas – asmeninėje ir komandinėje rungtyse. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pirmą kartą pasiekė olimpinį finalą, kuriame nugalėjo italę Rossella Fiamingo ir tapo olimpine čempione.
Diogo Cão

Biografija

Gimė Portugalijos mieste Vila Reale, buvo nesantuokinis rūmų idalgo Gonsalveso Kano sūnus. Vėliau tapo jūrininku. 1482 m. jis išsiųstas į ekspediciją ištyrinėti Afrikos pakrantes į pietus nuo pusiaujo. Beplaukdamas jis pasiekė didelės upės žiotis ir tapo pirmuoju europiečiu, išvydusiu Kongo upę. Jos pakrantėje Diogas Kanas pastatė akmeninį paminklą su inskripcija, jis išlikęs iki šių dienų. Toliau Kano ekspedicija plaukė į pietus, pasiekė dabartinės Angolos žemes, ten Šv. Marijos kyšulyje pastatė dar vieną atžymą ir pasuko atgal. Keliautojas grįžo į Lisaboną 1484 m., ten buvo pagerbtas, jam suteiktas kunigaikščio titulas.
Tais pačiais 1484 m. Diogas Kanas leidosi į antrąją kelionę Afrikos pakrantėmis, šįkart drauge su vokiečių geografu, tyrinėtoju Martinu Behaimu (tiesa, neaišku, ar jis dalyvavo visoje kelionėje). Keliautojai vėl paliko įrašus Kongo žiotyse, o toliau plaukdami į pietus pasiekė Kryžiaus kyšulį (dab. Namibija).
Pagal 1489 m. Henriko Martelo Germano žemėlapio įrašą, Diogas Kanas žuvo Kryžiaus kyšulyje. Tačiau istoriko Žuano de Baroso teigimu, Kanas žuvo grįždamas, prie Kongo žiočių.
Serbų respublika

Istorija

1991 m. žlungant Jugoslavijos federacijai susikūrė Bosnijos serbų asamblėja, atstovaujanti Bosnijoje gyvenantiems serbams. Dauguma serbų prieštaravo Bosnijos ir Hercegovinos pasitraukimui iš Jugoslavijos. Bosnijos serbai sudarė apie trečdalį Bosnijos ir Hercegovinos gyventojų. Radovano Karadžičiaus vadovaujama Serbų Demokratų partija ėmė formuoti Serbų autonomines provincijas Bosnijos sudėtyje. 1991 m. Bosnijos serbai surengė referendumą, kuriame pasisakė už pasilikimą Serbijoje. 1992 m. sausio 9 d. Bosnijos serbų asamblėja paskelbė Serbų tautos respubliką Bosnijoje ir Hercegovinoje (Република српског народа Босне и Херцеговина). Pagal vasario 28 d. patvirtintą konstituciją, visos Bosnijos ir Hercegovinos teritorijos, kurių daugumą gyventojų sudaro serbai, turi pasilikti Jugoslavijos sudėtyje. Bosnija ir Hercegovina pasmerkė tokius Bosnijos serbų veiksmus ir Serbų Respubliką laikė nekonstitucine ir negaliojančia. 1992 m. kovą Bosnija surengė referendumą dėl atsiskyrimo nuo Jugoslavijos. Dauguma Bosnijos serbų referendumą boikotavo, todėl dauguma balsų buvo už nepriklausomybę. Netrukus Bosnija ir Hercegovina paskelbė nepriklausomybę. Netrukus į šalį buvo įvestos Jugoslavijos Liaudies Armijos pajėgos. 1992 m. balandžio 7 d. Serbų tautos respublika Bosnijoje ir Hercegovinoje paskelbė nepriklausomybę, o vėliau pavadinimą pakeitė tiesiog į Serbų Respubliką.
1992–1995 m. regione vyko Bosnijos karas. Jugoslavijos pasienyje esanti Serbų Respublika nuolat gavo karinę paramą iš Jugoslavijos vyriausybės. Bosnijos serbai suformavo Serbų Respublikos armiją, visapusiškai remiamą Jugoslavijos. Bosnijos serbai regione pradėjo tautinį valymą ir masinį genocidą (Srebrenicos žudynės), siekdami išnaikinti čia gyvenusius bosnius ir kroatus, griauti jų miestus ir kultūrinį palikimą. Bosniai taip pat vykdė karo nusikaltimus. 1994 m. JTO duomenimis, Serbų Respubliką buvo priversti palikti apie 0,5 mln. ne serbų tautybės gyventojų. 1996 m. 96,8 % Serbų Respublikos gyventojų buvo serbai. 1995 m. išsekus Serbijos karinėms galioms ir prisidėjus NATO taikdariams Serbų Respublika buvo priversta pasiduoti. Pasibaigus karui daugelis Bosnijos serbų vadų paskelbti karo nusikaltėliais. Pagal Daitono taikos sutartį ir vėliau sudarytą naują Bosnijos ir Hercegovinos konstituciją Serbų Respublika tapo lygiaverte Bosnijos ir Hercegovinos dalimi. Dalis karo nusikaltėlių suimta ir perduota Hagos tribunolui, o pagrindinis Bosnijos serbų vadas, Radovanas Karadžičius buvo suimtas 2008 metais ir nuteistas 40 metų laisvės atėmimo bausme.
Po karo dalis bosnių ir kroatų grįžo į savo namus Serbų Respublikoje, neserbų dalis išaugo iki 10 %. Tačiau regione išliko daug etninių problemų ir nacionalizmo židinių. Serbų Respublikai didesnę įtaką darė Serbija, o ne oficiali Sarajevo valdžia. Suklestėjo korupcija. Serbų Respublikoje vis dar gajos nepriklausomybės nuo Bosnijos idėjos.
Ožkasviliai

Aplinkinės gyvenvietės

Balsupiai – 3 km
Bendrovės kapitalizacija

Rinkos kapitalizacija, biržos kapitalizacija arba biržos vertė – akcinės bendrovės vertė, gaunama padauginus akcijų kursą iš įmonės išleistų akcijų skaičiaus. Tokiu būdu gauta suma jokiu būdu neišreiškia faktiškos bendrovės vertės, kadangi vertinimas atliekamas pačiais įvairiausiais metodais; tai tik paklausos ir pasiūlos rezultatas remiantis tam tikrais kriterijais.
Rinkos kapitalizacija nelygi sumai, kuri būtų gauta, pardavinėjant ar perkant įmonę, kadangi pirkimo, pardavimo sandoriai veikia kursą bei gali paveikti akcijų vertę.
Marija Magdalietė

Marija Magdalietė (arba Magdalena; hebr. מרים „karti“), Naujajame Testamente – Magdalos miestelio gyventoja. Tikima, kad ji buvo ta moteris, iš kurios, pagal Bibliją, Kristus išvarė septynis demonus. Pagal Naujajį Testamentą, Marija Magdalena keliavo su Jėzumi ir jo apaštalais ir buvo šalia Jezaus kai jis buvo nukryžiuotas. Jėzus jai pirma pasirodė, prisikėles iš numirusių. Todėl, krikščioniškoje tradicijoje, Marija Magdalena vadinama apaštalų apaštalė. Naujojo Testamento evangelijose, Marija Magdalena yra minima bent 12 kartų. Romos katalikybėje, stačiatikybėje ir anglikonizme ji laikoma šventąja.
Teigiama, kad Marijos Magdalenos palaikai buvo paslėpti nuo saracėnų ir atrasti 1279 metais Provanse (dabartinėje Prancūzijoje), jos kaukolė saugoma Saint Maximin – la-Sainte-Baume miestelio katedros požemiuose, kitos kūno dalys neišliko, jas išsinešiojo keliaujantys piligrimai ir popiežiai.
1. Μαρία η Μαγδαληνή Evangelija pagal Matą 27:56; 27:61; 28:1; Evangelija pagal Morkų 15:40; 15:47; 16:1; 16:9. Evangelija pagal Luka 8:1 "Μαρία ... η Μαγδαληνή", 24:10 "η Μαγδαληνή Μαρία". Evangelija pagal Joną 19:25, 20:1, 20:18 "Μαρία η Μαγδαληνή".
Meškasalis

Istorija

2012 m. kaime atidengtas paminklas 1945–1948 m. žuvusiems Meškasalio partizanams.
Augūrai

Augūrai – Senovės Romos pareigūnai ir žyniai, kurie užsiėmė pranašystėmis ir dievų valios skelbimu pagal tam tikrus ženklus, pvz., paukščių riksmą bei lėkimą, šventų vištų lesimą, gyvulių judesius ir balsus, dangaus ir kitus gamtos reiškinius. Augūrai sudarė tam tikrą dvasininkų kolegiją, iš pradžių iš trijų, vėliau iš šešių, devynių, penkiolikos ir net šešiasdešimties narių. Išaiškinę, kad ženklai nepalankūs augūrai galėjo sustabdyti tam tikrus svarbius valstybinius veiksmus. Augūro tarnybos perdavimas kitam augūrui vadintas inauguratio.
Savo darbą augūrai atlikdavo pagal specialias taisykles, vadinamas augūrų disciplinomis. Vėlesniais laikais augūrų religinė reikšmė mažėjo, tačiau didėjo įtaka politikai. Respublikos pabaigoje augūrų menas dažnai tyčia buvo naudojamas politinėje kovoje. Senoji augūrų disciplina tuo metu jau buvo beveik visai užmiršta, o vietoje jos įsivyravo etruskiški būdai spėti ateitį iš gyvulių vidurių (haruspicijos). Tam tikrą įtaką augūrai išlaikė iki pat Antikos laikų pabaigos.
Kūgis

Kūgis – geometrinis paviršius, paprasčiausiai gaunamas statųjį trikampį sukant aplink vieną iš jo statinių, kuris yra kūgio ašis. Kito statinio nubrėžtas diskas vadinamas pagrindu. Kūgis priskiriamas prie sukinių, kuris gaunamas sukant geometrinę figūrą plokštumoje apie ašį.
Kūgis, kurio viršūnė yra nupjauta plokštuma, lygiagrečia bazei, vadinamas nupjautiniu kūgiu.
Nupjautinio kūgio tūrio radimo formulė:
, čia  – pagrindų plotai,  – aukštinės ilgis.
Nupjautinio kūgio šoninio paviršiaus ploto radimo formulė:
, čia  – pagrindų spinduliai,  – sudaromosios ilgis.
Kūgio šoninio paviršiaus plotas: .
Kūgio paviršiaus plotas: .
Kūgio tūris: .
Ekshumacija

Ekshumacija (lot. exhumo 'iškasu iš žemės') – lavono iškasimas papildomiems tyrimams atlikti.
Žmonių lavonai yra ekshumuojami dėl įvairių priežasčių, kaip kad, pavyzdžiui, vykdant kriminalinį tyrimą arba perlaidojant palaikus. Taip pat ekshumacija gali būt įvykdyta neteisėtai: kapų plėšimo atveju arba norint išniekint kapavietę. Daugeliu atveju teisėtai ekshumacijai atlikti yra reikalingas teismo arba mirusiojo artimojo leidimas.
Irena Eidrigevičiūtė-Sprindienė

Biografija

1918 m. su tėvais persikėlė gyventi į Lietuvą. Nuo 1927 m. lankė P. Petrovo, 1932-1935 m. – Valstybės teatro baleto studijas. 1932-1934 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultete.
1935-1944 m. Valstybės teatro balerina, 1935 m. su šio teatro trupe gastroliavo Monte Karle (Monakas), Londone. Šoko operos spektakliuose. 1944 m. pasitraukė į Austriją, šoko Vienos operos ir baleto teatre. Po Antrojo pasaulinio karo gyveno Vokietijoje, vadovavo Zeligenštadto lietuvių stovyklos šokių ansambliui, šoko Berlyno operos ir baleto teatre, Augsburgo lietuvių baleto trupės spektakliuose. 1949 m. apsigyveno Čikagoje. 1952-1955 m. vadovavo ansamblio „Dainava“ šokių kolektyvui.
Vasylis Ivančukas

Ankstyvieji metai

Ivančukas gimė Kopičincuose, Ukrainoje. 1986 m. Groningene laimėjo Europos jaunimo (iki 20 m.) čempionatą Pirmasis laimėtas tarptautinis turnyras buvo 1988-aisiais Niujorke su 7,5 taško iš 9, aplenkus keletą didmeistrių. Tais pačiais metas jis dalijosi pirmąją vietą pasaulio jaunimo čempionate Adelaidėje, bet po papildomos partijos pralošė prieš Žuelį Lotjė, tad titulas atiteko pastarajam. Taip pat tais metais Ivančiukui buvo suteiktas didmeistrio titulas, be to, Ivančiukas pateko į pirmąjį pasaulio reitingo dešimtuką.

Kelias į šachmatininkų elitą

Ivančukas šachmatų pasaulyje išgarsėjo 21-erių, kai nugalėjo 1991-ųjų Linareso turnyre. Turnyre dalyvavo 14 žaidėjų, aštuoni iš jų buvo pasaulio pirmajame dešimtuke, įskaitant pasaulio čempioną Garį Kasparovą. Ivančiukas aplenkė pastarąjį puse taško
ir nugalėjo Kasparovą jų individualioje partijoje.
Nors po šių turnyrų Ivančukas buvo laikomas vienu stipriausių pasaulio šachmatininkų, tačiau pasaulio čempionu netapo.
Glūkas (ežeras)

Žuvys

Ežeras labai traukia žvejus, nes garsėja stambiais ešeriais, karšiais ir lydekomis. Tačiau ežeras, kaip ir dauguma giliavandenių, gana įnoringas ir sunkiai prognozuojama, kuri žuvų rūšis kibs. Paskutiniais metais jame tiek išplito aukšlės, kad pradėjo trūkti maisto kitoms žuvims. Todėl ežere rengiamos sportinės aukšlių gaudymo varžybos.

Poilsis

Prie ežero mėgsta lankytis varėniškiai, o vasarą palapinėse įsikuria ir iš toliau atvykę poilsiautojai. Ežero pakrantėje įrengta erdvi stovyklavietė „Glūkas“, yra poilsio namai „Žibuoklė“, tiesiai virš ežero įsikūrusi „Glūko smuklė“ – restoranas ant vandens.

Apylinkės

Netoli ežero yra Glūko girininkijos pastatas. Glūko miške buvo įrengta Lietuvos valstybinė džiovos sanatorija, 1944 m. sugriauta vokiečių. Greta yra Varėnės ežeriukas, per kurį prateka Varėnė. Į šiaurę nuo ežero yra žemyninių kopų, vietomis dar išliko lekiojančio smėlio ploteliai. Šalia Glūko ežero yra kelios akmens ir geležies amžių gyvenvietės, kuriose rasta kultūriniai sluoksniai, titnaginių radinių, keramikos šukių ir pan. (žr.  ir
).
Į rytus nuo Glūko ežero miškuose slepiasi dar du nedideli ežeriukai – Glūkaitis ir Ašarėlis.

Žodžio kilmė

Ežerėvadis Glū̃kas (ir nuo jo padarytas Glūkáitis) laikomas slavizmu iš rus. глухой ir lenk. głuchy („atkampus, nuošalus, gūdus, aklinas“).
Ernestas Mockus

Biografija

Iš Klaipėdos kilimo, o nuo 2014 m. treniravosi Kaune, Nacionalinėje futbolo akademijoje.

Klubinė karjera

Profesionalo karjera prasidėjo FK Kauno Žalgiris. 2018 m. liepos 1 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Sūduva ir sužaidė 90 minučių. Iš viso 2018 m. aikštėje pasirodė aštuonis kartus.

Rinktinės

Kviečiamas  į įvairaus amžiaus jaunimo rinktines. 2018 m. rugsėjo mėn. atstovavo U-19 rinktinę.
Pulpitas

Hiperplastinis pulpitas

Jis dažniausiai pasireiškia jauno amžiaus pacientams su didele kariozine ertme. Danties pulpa būna atsivėrusi į burnos ertmę ir kramtant pastoviai dirginama, dėl ko pulpos audiniai išveša. Šis audinių padidėjimas matomas kariozinės ertmės dugne. Valgant tokia pulpa gali būti traumuojama, todėl tuo metu atsiranda skausmas, gali kraujuoti.

Vidinė rezorbcija

Išsivysto po traumos į dantį, kai yra stiprus imuninis atsakas. Imuninės ląstelės pulpoje pradeda skaidyti savus audinius. Jei rezorbcija vyksta vainikinėje pulpos dalyje, tuomet gali būti rausvos spalvos dėmė danties vainike. Diagnozuojama atliekant radiologinę danties nuotrauką.

Kanalo kalcifikacija

Senstant arba esant nuolatiniam neintensyviam dirginimui pulpos kamera ir šaknų kanalai mažėja, nes juose esantys odontoblastai skatina kalcifikacija. Tai neskausmingas procesas. Dantis įgauna gelsvai pilką atspalvį, sumažėja jo jautrumas įvairiems dirgikliams. Toks dantis gali sukelti sunkumų endodontinio gydymo metu. Diagnozė remiasi radiologiniu ištyrimu.
Blokinė schema

Blokinė schema – grafinis algoritmų vaizdavimo būdas, kai atskiros operacijos vaizduojamos įvairiais blokais, o operacijų vykdymo eiliškumas nurodomas ryšiais tarp blokų.
Laikoma, kad blokines schemas išrado Herman H. Goldstine su John von Neumann, Adele Goldstine ir Arthur W. Burks 1946–1947 m.
Justina Kauneckienė

Biografija

Gimė 1907 m. kovo 24 d., Skliausčių kaime (Jurbarko rajonas, Eržvilko seniūnija). 1926 m. baigė Raseinių valstybinę gimnaziją. 1930-1931 m. dirbo Kaune vaikų darželio auklėtoja, iki 1940 m. dirbo Kauno savivaldybėje raštvede. Po to metus buvo Kauno miesto socialinio aprūpinimo skyriaus viršininke. Pokariu – 1945-1947 m. dirbo Kauno universiteto Medicinos fakulteto Biologijos katedros laborante. Trejus metus, nuo 1948 m. vadovavo Kauno zoologijos muziejui, kuris tuo metu priklauso Lietuvos mokslų akademijos Biologijos institutui. Dėl politinių sumetimų 1951 m. buvo atleista iš direktoriaus pareigų. Tais pačiais metais baigė Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą, įgijo biologės – zoologės specialybę. Vėliau iki 1954 m. dirbo Lietuvos miškų institute jaunesniąja moksline bendradarbe. 1954-1962 m. buvo Lietuvos veterinarijos akademijos Zoologijos, botanikos ir darvinizmo katedros asistentė, docentė. Nuo 1962 m. vadovavo šiai katedrai. 1956 m. LMA Biologijos instituto taryboje apgynė biologijos mokslų kandidato disertaciją "Svarbiausieji Lietuvos TSR vaisėdžiai (Carpocapsa-Laspeyresia)". 1958 m. buvo suteiktas docentės pedagoginis mokslo vardas. Mirė 1964 m. sausio 29 d. Kaune, palaidota Petrašiūnų kapinėse.
FIDE šachmatų turnyro kategorija

FIDE meistrų lygio ratų sistemos šachmatų turnyrus skirsto į kategorijas pagal vidutinį visų turnyre dalyvaujančių šachmatininkų Elo reitingą: kuo aukštesnė turnyro kategorija, tuo aukštesnis turnyro lygis. Turnyrų kategorijos vyrų turnyruose skiriasi nuo moterų turnyrų kategorijų. Vyrų turnyruose I kategorija priskiriama turnyrui, kurių dalyvių Elo reitingų vidurkis tarp 2251 ir 2275, II kategorija, kai vidutinis Elo reitingas tarp 2276 iki 2300, ir taip toliau: kas 25 taškai - sekanti aukštesnė kategorija. Moterų turnyro I kategorija prasideda, kai vidutinis turnyro Elo reitingas tarp 2051-2075, II kategorija – 2076-2100 ir taip toliau.
Protėvynė

Protėvynė (vok. Urheimat) – hipotetinė geografinė vieta, iš kurios kilusi kokia nors kalbinė grupė. Protėvynės padėtis atkuriama naudojant lyginamosios kalbotyros, archeologijos, genetikos duomenis. Protėvynių geografinės padėties atkūrimas paprastai yra labai ginčytinas, pateikiama daug skirtingų hipotezių, kadangi labai ribotas senųjų rašytinių šaltinių kiekis bei sunkumai susieti kalbines grupes su archeologinėmis kultūromis ženkliai apriboja galimybę nustatyti tą tašką, kuriame kokia nors kalbinė grupė kalbėjo viena kalba (prokalbe). Paprastai ieškoma ištisos kalbų šeimos protėvynės, nors galima kalbėti tiek apie mažesnių kalbinių šakų, tiek apie hipotetinių kalbų šeimynų (meta-šeimų) protėvynes.

Dravidai

Nors dravidai dabar gyvena Pietų Indijoje, bet genetiniai ir kalbiniai duomenys rodo, kad jie nėra pirmieji šio krašto gyventojai. Neretai bandoma dravidus sieti su išnykusia Indo slėnio civilizacija, taip pat su elamitais (hipotetinė elamo-dravidų kalbų šeima), nors šios sąsajos neįrodytos. Tikėtina, kad dravidai atsikėlę iš teritorijų, esančių vakariau Indo slėnio.

Mongolai

Mongolų kilmė siejama su plytinių kapų kultūra (1100–300 m. pr. m. e.), gyvavusia Vidurinėje Azijoje ir Pietų Sibire. Jų plėtra siejama su šiognu tautomis, o vėliau mongolų ekspansija.

Uralo kalbos

Uralo kalbomis kalbančių tautų (finougrų, samojedų) protėviai siejami su šukinės duobelinės keramikos kultūra, kuri tarp 4200–2000 m. pr. m. e. gyvavo daugiausia Volgos aukštupio baseine (ten didžiausias tankis skirtingų kalbų). Bandoma Uralo kalbas sieti su dravidų arba eskimų-aleutų kalbomis.

Tiurkai

Tiurkų protėvyne laikomi Altajaus kalnai. Manoma, kad maždaug nuo IV–VII a. jie ėmė migruoti stepėmis daugiausia į vakarus ir pietus ir XIII–XIV a. užėmė didžiąją dalį dabartinio arealo.

Semitai-chamitai

Semitų-chamitų protėvynės padėtis diskutuotina. Didelė kalbinė įvairovė leidžia spėti ją buvus šiaurės rytų Afrikoje (Etiopija, Somalis, Darfūras). Praktiškai nėra atkurta semitų-chamitų prokalbė, kuri turėtų būti senesnė už vienas seniausių žinomų kalbų – egiptiečių ir akadų. Numanoma, kad semitų-chamitų kalbos kilo iš kalbų, kurios vartotos dar ankstyvajame paleolite, juolab, kad semitų-chamitų žemės sutampa su ankstyviausiais žmonijos kultūros židiniais.

Nigerio–Kongo kalbos

Nigerio-Kongo kalbos kildinamos iš Vidurio ir Vakarų Afrikos. Daug vėliau (neolite), bantų migracijų metu išplatintos po didžiąją dalį pietinės Afrikos.
Japonijos politinė sistema

Politikos ypatumai

Yra daug teorijų, kuriomis siekiama paaiškinti Japonijos politikos ypatumus, galios pasidalijimą tarp valdžios šakų, verslo ir politikų santykius, skirtumus nuo Vakarų demokratijų ir kitus aspektus. Nemaža dalis autorių (pavyzdžiui, Karel van Wolferen, Maruyama Masao, Shohei Yonemoto ir kiti) akcentuoja Japonijos politikai būdingą vieningo galios centro nebuvimą, silpną atskaitingumą, tamprų ryšį tarp parlamento, biurokratijos, verslo ir spaudos, polinkį į derybas, konsensuso paieškas, sąlyginai stiprų ministerijų vaidmenį.
Racionibas

Racionibas (lot. rationibus) – Romos imperijos finansininkas, tvarkęs fisko sąskaitas ir išlaidas. Racionibo įtaka valstybės finansams buvo labai didelė. Pradžioje šias pareigas eidavo atleistinis, bet nuo II a. ir Adriano valdymo šią pareigybę ėmė užimti tik ekvitai, nes atleistinių reputaciją sugadino korupcija. Racionibo pareigybė panaikinta IV a. atsiradus comes sacrarum largitionum pareigybei.
Papliūpa

Papliūpa (angl. burst; rus. очередь) – du ar daugiau šūvių iš eilės šaudant automatiniu ginklu (automatinis pistoletas, pistoletas kulkosvaidis, automatas, automatinis šautuvas, kulkosvaidis, automatinis granatsvaidis, automatinė patranka), iššautų automatiniame režime.
Papliūpos iki 10 šūvių paprastai vadinamos trumpomis, virš 10 šūvių – ilgomis.
Papliūpos ilgį paprastai reguliuoja šaulys, ilgis priklauso nuo nuleistuko nuspaudimo trukmės. Toks papliūpos ilgio valdymas reikalauja patirties.
Egzistuoja ginklai, kurie turi specialų šaudymo trumpomis papliūpomis režimą. Šiame režime jie paprastai šaudo 3 šūvių papliūpomis. Bet, pvz., Nikonovo automatas turi dvišūvių papliūpų režimą.
Enibergo kyšulys

Enibergo kyšulys – šiauriausias Farerų geografinis taškas, esantis Vijojaus saloje. Kyšulys virš jūros lygio iškilęs 754 m ir pagal šį rodiklį yra antra aukščiausia jūros uola Europoje (po Horneleno Norvegijoje). Kyšulio viršūnė įveikiama tik labai patyrusiems alpinistams.
Kaip ir kitas aukštikalnes Fareruose, Enibergo kyšulį dažnai apgaubia ilgai tvyrantis rūkas. Netoliese esančių 844 m aukščio Vilingadalsfjalo kalnų papėdėje plyti vaizdingas Vijaraijo miestelis.
Vasaromis Enibergo kyšulio link rengiamos išvykos laivais. Čia galima išvysti garsiąją paukščių koloniją.
Forbes įžymybių 100

Forbes įžymybių 100 (angl. Celebrity 100) – kasmetinis įžymių žmonių sąrašas, kurį nuo 1999 m. skelbia verslo žurnalas „Forbes“. Šiame sąraše pateikiamos daugiausiai uždirbančios tų metų įžymybės.

Forbes įžymybių 100 sąrašai

Kiekvienų metų pirmieji sąrašo dešimtukai:
Kintų valsčius

Kintų valsčius buvo vakarų Lietuvoje, prie Kuršių marių. Centras – Kintai.
LASK Linz

Istorija

Klubas įkurtas 1908 m. 
1965 m. vienitelį kartą tapo šalies čempionais.
1997 m. prijungtas FC Linz klubas.
Ignas Zavadskas

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas. UAB „Zarasų agroservisas“ generalinis direktorius.
1993 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Zarasų rajono skyriaus narys.
1995–1997 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Rūta, vaikai Giedrius, Šarūnas.
Lietuvos Respublikos komercinis kodeksas

Lietuvos Respublikos komercinis kodeksas - įstatymo projektas, kuriuo buvo planuojama susisteminti Lietuvos komercinę teisę (rengtas Komercinis kodeksas).

Istorija

Kodeksą rengti nutarė Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas. Jis Patvirtinti darbo grupę Lietuvos Respublikos komercinio kodekso projektui rengti. Nustatė, kad ši darbo grupė Komercinio kodekso projektą turi parengti ir pateikti Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Teisinės sistemos komisijai ne vėliau kaip iki 1992 m. kovo 1 dienos. Patvirtino 60 000 rublių darbų sąmatą. Už darbus buvo apmokama iš Lietuvos Respublikos valstybės biudžeto lėšų, skirtų ekonominei ir teisinei reformai įgyvendinti, pagal Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo patvirtintus nuostatus.
Kodekso projektas nebuvo baigtas rengti, neužregistruotas. Buvo nuspręsta atsisakyti teisės dualizmo ir apjungti komercinę bei civilinę teisę viename Kodekse. Šis buvo priimtas 2000 m. (žr. Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas).