google/wiki40b huggingface dataset:
Astrofizika

Astrofizika – astronomijos šaka, tirianti kosminių kūnų (planetų ir jų palydovų, Saulės, žvaigždžių, Galaktikos, kitų galaktikų) ir kosminės erdvės (tarpplanetinės, tarpžvaigždinės ir tarpgalaktinės) medžiagos sandarą, fizinę ir cheminę sudėtį ir fizikines savybes, kosminių kūnų atmosferas, kosminės erdvės fizikinius laukus, Visatos evoliuciją.

Astrofizikos panaudojimas

Naudodamasi astronominiais stebėjimo metodais, astrofizika teikia duomenų apie medžiagos ir spindulių fizikines savybes tokiomis sąlygomis, kurių negalima sukurti Žemėje. Astrofizikos stebėjimai remiasi iš kosminių kūnų atėjusio elektromagnetinio spinduliavimo intensyvumo ir poliarizacijos matavimu (astrofotometrija), to spinduliavimo spektro sudėties tyrimu (astrospektroskopija). Kosminiai kūnai tiriami įvairiose spektro srityse: regimosios šviesos, ultravioletinių, rentgeno, gama, infraraudonųjų spindulių, radijo bangų. Žemės atmosferos nepraleidžiamas elektromagnetines bangas ir elektringąsias daleles tiriama iš aukštuminių balionų, raketų, dirbtinių Žemės palydovų, tarpplanetinių stočių.

Praktinė fizika

Praktinė astrofizika kuria tyrimo metodiką ir instrumentus, vykdo stebėjimus ir apdoroja jų rezultatus. Pagal tiriamų spindulių dažninę sritį ji skirstoma į regimosios šviesos (arba optinę) astronomiją, ultravioletinę astronomiją, rentgeno astronomiją, gama astronomiją, infraraudonąją astronomiją, radijo astronomiją, pagal tyrimo objektą – į heliofiziką (arba Saulės fiziką), planetų fiziką, mažųjų Saulės sistemos kūnų fiziką, žvaigždžių fiziką, tarpplanetinės, tarpžvaigždinės medžiagos fiziką, galaktikų ir kvazarų fiziką, neutrininę astrofiziką.

Teorinė fizika

Teorinė astrofizika, remdamasi žinomais gamtos dėsniais ir tyrimų duomenimis, kuria kosm. kūnų ir reiškinių matematinius modelius ir tiria kosminių objektų evoliuciją.
Sestrierė

Kalnų slidinėjimas

Sestrierė buvo pastatyta 1934 metais kompanijos Fiat. 1977 metais Sestrierėje buvo organizuojamas Pasaulio čempionatas, o Turino 2006 m. žiemos olimpinių žaidynių metu čia vyko eilė varžybų. Kadangi kurortas yra 2035 m aukštyje, čia niekada nebūna problemų su sniegu. Pačių įvairiausių lygių slidininkai čia randa sau tinkamą sau trasą. Neįrengtos trasos (off piste) šiame kurorte yra padengtos puriu sniegu, tai saulėtos natūralios trasos. Sestrierė, įsikūrusi saulėtame slėnyje, išsiskiria nuostabiais kalnų peizažais bei gerai paruoštomis ir prižiūrėtomis trasomis, puikia žiemos sporto infrastraktūra. Sestrierės kurortas jungiasi ir su Chisone bei Susa slėniais.
Sestrierė – vienas iš Vialattea regionui priklausančių penkių slidinėjimo centrų: Sauze d‘Olux, Cesana ir Sansicario Claviere Italijoje bei Montgenevre Prancūzijoje. Regionas slidininkams siūlo net 200 tarpusavyje sujungtų bendra keltuvų sistema ir puikiai paruoštų įvairaus sudėtingumo slidinėjimo trasų, kurių bendras ilgis – daugiau nei 400 km.
Jadagonių koplyčia

Istorija

1864 m. buvo pastatyta pirmoji Jadagonių koplyčia, kuri buvo kaip Zapyškio parapijos filija. 1914 m. per Pirmąjį pasaulinį karą koplyčia sudegė. Jadagonių kapinės buvo kaip ir daugelyje kaimų, kur laidodavosi kaimo žmonės, tačiau sudegus koplyčiai žmonės pradėjo laidotis Lekėčių kapinėse ir senosios Jadagonių kapinės ilgainiui sunyko.
1990 m. Zapyškio meno studija - klubas „Žemyna“ ir jos vadovas Virgilijus Matula pradėjo rūpintis koplyčios atkūrimu. Jadagonių kaimo žmonių aukomis, Vilkaviškio vyskupijos kurijos remiami, padedant Krikščioniškos labdaros fondui, Krikščioniško meno Lietuvoje fondui, 1994 m. meistro Vytauto Danėno buvo atstatyta Jadagonių koplyčia. 2000 m. Vilkaviškio vyskupijos vyskupas Juozas Žemaitis suteikė ir leido švęsti Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų atlaidus rugpjūčio 15 d.
Nuo koplyčios atkūrimo iki 2000 m. koplyčią aptarnavo Lekėčių klebonas kun. Jonas Bučinskas. Nuo 2000 m. iki 2010 m. aptarnavo Lekėčių klebonas kun. Gediminas Marcinkevičius. Nuo 2010 m. aptarnauja Lekėčių parapijos klebonas kun. Audrius Kurapka.

Architektūra

Jadagonių koplyčios projekto autorius – Gintaras Prichockas. Koplyčia yra 7,5 X 7,5 m aštuonkampis tradicinės Lietuvos statybos iš rąstų statinys, suręstas ant keturkampio pagrindo.
Vinčesteris ‘73

Turinys

1876-ieji metai, Dodž Sitis. Mieste, kuriame tvarką palaiko šerifas Vaitas Erpas, dalyvauti šaudymo varžybose susirenka geriausi Laukinių Vakarų šauliai. Prizas – ypatingas Vinčesterio gamybos šautuvas; tokį, kaip manoma, pavyksta pagaminti tobulą vieną iš 20 tūkstančių.
Turnyrą laimi Linas MakAdamas, tačiau jo senas priešininkas ir turnyro oponentas „Olandas“ Henris Braunas su dviem sėbrais užpuola nugalėtoją, atima prizą ir sprunka į prerijas. Atsigavęs MakAdamas leidžiasi iš paskos, tačiau tuo tarpu prasideda indėnų puolimas...
Skatikas

Žodžio kilmė

Skatikas yra susijęs su visa eile germanų kalbų žodžių, reiškiančių „pinigai, turtai“, pvz., gotų skatts – „moneta“, senovės islandų skattr – „mokestis“, senovės saksų skat – „moneta“ ir kt.
Progimnazija

Progimnazija – bendrojo lavinimo įstaiga, mokykla, kurioje mokosi 1-8 klases mokiniai.
Lietuvoje šiuo metu vidurinės mokyklos skyla į gimnazijas ir progimnazijas. Patvirtinus Švietimo įstatymo pataisas, nebeliks pradinių, vidurinių mokyklų – iki aštuntos klasės vaikai mokysis progimnazijose, o paskui – gimnazijose arba profesinėse mokyklose.
Baltic Business News

Baltic Business News (liet. Baltijos verslo naujienos) – dvisavaitinis laikraštis, ėjęs 1992–1996 m. Vilniuje anglų kalba.

Istorija

Iki 1994 m. ėjo kaip „Baltic News“. Rašė politikos, ekonomikos, verslininkystės klausimais, nušvietė Baltijos šalių gyvenimą. Leido UAB „Baltijos naujienos“. Tiražas 1992 m. – 2000 egz., 1996 m. – 3000 egz.
Vyriausioji redaktorė – D. Droblytė.
Karmartenšyras

Istorija

Karmartenšyras buvo žinomas kaip Ystrad Tywi ('Tyvio slėnis'). Kiti pavadinimai: Carmardenshire, Caermarthenshire, Caermardi/Caermardi, Caermaridunum/Caermaridvnvm.
Po Eduardo I Velso užkariavimo, regionas 1284 m. buvo reorganizuotas Rudlano statutu į Karmartenšyrą.

Geografija

Karmartenšyras šiaurėje ribojasi su Keredigionu, rytuose su Poviu, Nit Port Talbotu ir Svonsiu. Atlanto vandenynas pietuose skalauja srities krantus, vakaruose turi ribą su Pembrukšyru. Srities paviršius kalvotas. Pietų pakrantė smėlėta. Daug žvejybinių kaimų. Aukščiausias taškas yra Fan Brycheiniog (770 m).
Srityje teka: Tyvis, kuris įteka į Bristolio įlanka, bei keletas jo intakų, tokių kaip Kočis. Tyvis yra ilgiausia upė, tekanti tik Velse, bei yra žymi dėl upėtakių ir lašišų žvejybos. Kitos upės: Loughor ir Gwendraeth Fawr.
Svarbiausios pramonės šakos: žemdirbystė, miškininkystė, žvejyba ir turizmas. Nors Lanelis yra didžiausias srities miestas, srities administracinis centras yra Karmardenas dėl jo geografinės vietos.

Demografija

2011 m. duomenimis, Karmartenšyre gyveno 183 800 gyventojų. 39 % srities gyventojų galėjo laisvai kalbėti, rašyti ir skaityti valų kalba, o 64 % galėjo susišnekėti ar suprasti.
Lietuvos ultimeito komandos Europos ir pasaulio čempionatuose

Lietuvos ultimeito nacionalinė rinktinė dalyvavo Pasaulio ultimeito ir guts čempionate (WUGC) (2004), Pasaulio jaunimo ultimeito čempionate (WJUC) (2002), taip pat Lietuvai atstovauja Lietuvos ultimeito klubai Europos ultimeito klubų ultimeito čempionato (EUCC) regioninėse varžybose.
Nacionalinė Lietuvos ultimeito rinktinė dalyvavo tik dvejuose čempionatuose. Klubiniuose čempionatuose Lietuvai atstovavo stipriausi Lietuvos ultimeito klubai: Taškas, Zepps, Vorai, Drop That Smile.
Ultima (serija)

Ultima – atvirojo pasaulio maginės fantastikos kompiuterinių vaidmenų žaidimų serija, kurią kūrė amerikiečių įmonė „Origin Systems, Inc.“. „Ultima“ visatą sukūrė kompiuterinių žaidimų kūrėjas Richard Garriott. Keletas serijos žaidimų laikomi savo žanro pradininkais. Dabar prekės ženklas priklauso „Electronic Arts“.

Žaidimai

Pagrindinė „Ultima“ žaidimų serija susideda iš devynių žaidimų (septintasis dar dalinamas į dvi dalis), sugrupuotų į tris trilogijas arba „amžius“: The Age of Darkness 'Tamsos amžius' (Ultima I–III), The Age of Enlightenment 'Apšvietos amžius' (Ultima IV–VI) ir The Age of Armageddon 'Armagedono amžius' (Ultima VII–IX). Paskutinė trilogija dar kartais vadinama The Guardian Saga 'Sergėtojo saga', pagal pagrindinį jos antagonistą. Pirmosios trilogijos veiksmas vyksta fantastiniame Sosarijos (Sosaria) pasaulyje, bet Tamsos amžiaus kataklizminių įvykių metu pasaulis buvo padalintas ir trys jo ketvirtadaliai išnyko. Tas, kas liko tapo žinoma kaip Britanija (Britannia), geranoriško Lordo Brito valdoma karalyste, kurioje ir vyksta paskesnių žaidimų veiksmas. Protagonistas visuose žaidimuose yra kanoniškas Žemės gyventojas, kuris Lordo Brito pašaukiamas ginti Sosariją, vėliau Britaniją, nuo gresiančių pavojų. Iš pradžių žaidėjo veikėjas buvo vadinamas tiesiog Svetimšaliu (The Stranger), bet „Ultima IV“ pabaigoje jis tampa visuotinai žinomas kaip Avataras.
Vincas Babilius (1966)

Biografija

1984 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno politechnikos institutą. Tais pačiais metais išėjo atlikti karinės prievolės. Grįžęs 1991 m. baigė studijas.
Gavo paskyrimą dirbti Vilniaus „Vingio“ gamykloje. Vėliau dirbo įvairiose įmonėse vadovaujamą darbą. Tobulinosi Austrijos, Suomijos ir Švedijos aukštosiose mokyklose. UAB „A. Valinsko tvenkiniai“ vadybininkas.
2008 m. Tautos prisikėlimo partijos narys, tarybos narys. Nuo 2008 m. Seimo narys.
Alvydas Jonaitis

Biografija

1986 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius ekonomistas.
1998 m. AB „Vakarų statyba“ generalinis direktorius, UAB „Stakreta“ direktorius.
1998 m. partijos Naujoji sąjunga, 2010 m. Tvarka ir teisingumas Kretingos rajono skyriaus narys. 2000–2003 m. ir nuo 2011 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Sigita (išsiskyrė), vaikai Lina, Mindaugas.
2007 m. pasaulio šachmatų čempionatas

2007 m. pasaulio šachmatų čempionatas, vyko 2007 rugsėjo 12 – 30 d., Meksike. FIDE, antrą kartą surengė 8-ių žaidėjų dviejų ratų turnyrą, kurio nugalėtojas buvo skelbiamas pasaulio čempionu. 
Surinkęs 9 taškus iš 14, nugalėjo indas Višvanatanas Anandas. Jis iškovojo pasaulio čempiono titulą.

Turnyras

Turnyras buvo surengtas Meksike. Prizinis fondas – 1,3 milijono JAV dolerių – paskirstomas: čempionas gauna 30%, 2-ą vietą užėmęs dalyvis – 20%, 3-ią – 14%, 4-ą – 10%, 5-ą – 8%, 6-ą – 7%, 7-ą – 6%, 8-ą – 5%.

Formatas

Turnyro dalyviai kiekvienas su kiekvienu žaidžia po dvi partijas. Turnyro nugalėtojas skelbiamas pasaulio čempionu.
Lygiųjų atveju pirmenybė teikiama žaidėjui laimėjusiam tarpusavio susitikimą, o jei lygu, tai lemia laimėtų turnyre partijų skaičius.
Dalinantis pirmąją vietą – greitųjų šachmatų dviejų partijų papildomas mačas, jei ir šis mačas baigtųsi lygiosiomis būtų žaidžiamos žaibo partijos.

Favoritai

Prieš turnyro pradžią didžiausių pretenzijų į pergalę galėjo turėti V. Kramnikas. Jis sugebėjo sunkioje kovoje su V. Topalovu tapti vienvaldžiu pasaulio čempionu. Iš kitos pusės tai, kad jis ir nelaimėjęs turnyro, gaus teisę į mačą su pasaulio čempionu, galėjo jam suteikti pasitikėjimo. Galima sakyti, kad jis gavo „M. Botviniko privilegiją“, kurią šis 1950 m. siūlė FIDE… „įtraukti pasaulio čempioną į kandidatų turnyrą ir jei jis nelaimėtų, tai po turnyro čempionas turėtų teisę žaisti mačą su nugalėtoju“.
Sėkmės troško ir V. Anandas. Jis pasistengė išvengti klaidų, darytų San Luise, todėl keletą mėnesių Meksike ruošėsi turnyrui.
Turėjo ambicijų ir Levonas Aronianas, kuris tik prieš keletą metų buvo išsikovojęs tarp elitinių šachmatininkų stabilią vietą ir buvo laikomas vienu iš galimų kandidatų į sėkmę.
Nereikėjo užmiršti ir Piotro Svidlerio, kuris buvo pasiruošęs „kaip niekad gyvenime“.

Po turnyro

Kaip nekeista, bet V. Anando pergalė tenkino beveik visus, tarp jų ir jo varžovus. Višvanatanas žaidė stipriau ir lygiau už kitus. Indui atiteko tai ko jis, be abejonės, buvo vertas.
V. Kramnikas, nesugebėjęs sudaryti rimtos konkurencijos, stipriai nepergyveno – jis turėjo „atsargoje“ pasaulio čempionato mačą, kuriame tikėjosi įrodyti, kad jis stipresnis už V. Anandą…
Savo antrąjį čempiono vardą V. Anandas priėmė, kur kas santūriau nei 2000 m., kai jis Teherane laimėjo FIDE čempionatą. Tačiau ne Indija! Delio oro uoste jį, kaip ir 2000 m. sutiko 50-tūkstantinė minia. Višvanatanas važinėjo po šalį, davė krūvas interviu, dalyvavo atidarant šachmatų klubus, susitikinėjo su jaunaisiais talentais… Jo pergalė padarė didžiulį postūmį šachmatų vystymuisi Indijoje, praktiškai padarydama juos indų nacionaliniu žaidimu.
Serbijos didžioji kunigaikštystė

Istorija

Po Serbijos kunigaikštystės kunigaikščio Časlavo mirties apie 960 m. serbų žemes pasikeisdama valdė Bizantijos imperija ir Bulgarija. Istoriniame Duklios regione (dab. Juodkalnija) kilusi Duklios kunigaikštystė XI a. viduryje perėmė hegemoniją serbų teritorijose, tapdama svarbiausia tuometine jų valstybe. Apie 1050 m. jų kunigaikštis Michailas I gavo didžiojo kunigaikščio titulą. Tuo metu jis jau valdė didžiumą serbų žemių.
Kažkuriuo metu tarp 1060–1074 m. Michailas paskyrė vieną savo sūnų, Petrislavą, Raškos (Serbijos) didžiuoju kunigaikščiu, kuris buvo susijęs su tėvu vasaliniais ryšiais. Apie 1091 m. didžiuoju kunigaikščiu tapo Petrislavo sūnus Vukanas, kurio kandidatūrą patvirtino tuometinis Duklios valdovas Konstantinas Bodinas. Kadangi Duklia silpo, Vukanas savarankiškai vykdė karus su Bizantija ir sugebėjo nuo jos apsiginti.
1101 m. mirus Konstantinui, Vukanas ir Serbija tapo visiškai nepriklausoma, o kartu ir stipriausia serbų valstybe. Jo įpėdiniams buvo sudėtinga išlaikyti nepriklausomybę, nes Serbija atsidūrė tarp dviejų tuometinių galybių – Bizantijos pietuose ir Vengrijos karalystės šiaurėje. Urošas I sugebėjo išlikti giminystės ryšių su Vengrijos sostu dėka. Jo įpėdinis Urošas II kovojo su Bizantija, bet galiausiai turėjo duoti jai vasalo priesaiką. Ją turėjo duoti ir įpėdinis Desa.
1166 m. Bizantija pasodino į Serbijos sostą sau palankų Tihomirą, nors Serbijos žemės buvo padalintos tarp jo brolių: Stracimiras valdė Moravos slėnį, Miroslavas – Zahumliją ir Travuniją, o Nemanja gavo žemes Toplicoje ir Rasinoje. Pastarasis, nesutardamas su Tihomiru, pradėjo sukilimą prieš savo brolį, 1166 m. jį nugalėdamas ir tapdamas Serbijos valdovu. Pasinaudodamas Bizantijos nusilpimu, jis nusiaubė šiaurines jos provincijas pasiekdamas net Sofiją. Jam pavyko didele dalimi suvienyti ir centralizuoti serbų žemes.
Tėvo žygius tęsė jo įpėdinis Stefanas II Nemaničius. 1217 m. jis buvo karūnuotas karaliumi, o Serbija tapo karalyste.
Pilkoji indinė mangusta

Fizinės savybės

Kūno ilgis 43 cm, uodegos ilgis 39 cm, svoris iki 1,5 kg. Pilkosios indinės mangustos kailis pilkas, išmargintas brūkšneliais, uodega ilga ir puri. Bėgdama ji laiko uodegą ištiestą atgal. Susitikęs priešą, pvz., kobrą gyvūnas pakelia uodegą aukštyn, kad atrodytų kuo grėsmingiau, ir drąsiai stoja į kovą. Tokia dvikova dažniausiai baigiasi mangustos pergale. Gyvena pavieniui, medžioja dieną. Gyvenimo trukmė: iki 10 metų.

Gyvenimo būdas

Pilkosios indinės mangustos labai vikrūs, guvūs ir sumanūs gyvūnai. Jie dažniausiai juda greitai šuoliuodami. Didžiąją gyvenimo dalį praleidžia ant žemės, tačiau sugeba puikiai kaip beždžionės laipioti pastatų sienomis ir medžių šakomis. Medžiuose jos ieško paukščių kiaušinių arba persekioja sprunkančią auką. Mangustos sugeba vaikščioti atbulos, susiriesti į kamuoliuką, stovėti ant užpakalinių letenų ir pašokti aukštai į viršų. Šios plėšrūnės veiklios šviesiuoju paros metu. Naktį dažniausiai miega urve, kurį pačios išsikasa.

Maistas

Mangustos maistas – smulkūs žinduoliai, paukščiai, driežai, vabzdžiai ir gyvatės. Pilkoji indinė mangusta niekada nepraleidžia progos susirungti su kobra ir visada puola pirma. Mangustos – vikrios ir ištvermingos medžiotojos. Jos netūno pasislėpusios ir netyko aukos, o pačios ieško grobio, pasikliaudamos puikia rega ir klausa. Vos tik pastebėjusi auką, mangusta nieko nelaukia ir puola. Didžiausią mangustų maisto dalį sudaro žiurkės, pelės ir kiti smulkūs žinduoliai. Be to, plėšrūnės minta vabzdžiais, skorpionais ir paukščių kiaušiniais. Ieškodamos maisto, jos kapsto žemę, knisasi nukritusiuose lapuose, varto šakas ir nedidelius akmenis. Jeigu auka bando pasprukti, mangusta puola ją persekioti. Sučiupusi gyvūnėlį, perkanda jam gerklę ir iš karto suėda.
Lobo

Lobo – obelų veislė. Išvesta 1906 m. Šiaurės Amerikoje, Otavoje (Kanada). Apie 1930 m. veislė pateko į Lietuvą, kur ją platinti pradėjo prof. T. Ivanauskas. Nuo 1973 m. įtraukta į Lietuvoje auginamų obelų veislių sortimentą.
Vaisiai skinami ir vartojami rugsėjo pabaigoje–spalio pradžioje. Išsilaiko iki kovo vidurio. Jie puikios išvaizdos, transportabilūs, neatsparūs rauplėms ir rudajam puviniui, puikaus saldžiarūgščio skonio, aromatingi. Odelė storoka, lygi, žalsvai geltona, padengta išsiliejančiu raudoniu. Minkštimas baltas, kartais prie odelės šiek tiek raustelėjęs, labai sultingas. Šerdelė ryški, nedidelė, vaisiaus viduryje ropiška ar plačiai širdiška.
Vaismedžiai išauga iki vidutinio aukščio. Žiemą pakankamai ištvermingi, žydi vėlokai. Derėti pradeda 4–7-ais metais. Ant šakų obuoliai laikosi stipriai.
Slovakijos himnas

Oficialus tekstas

Tik du pirmi stulpeliai buvo įteisinti kaip himnas.
Už Slovensko vstáva
 Putá si strháva
 Hej, rodina milá
 Hodina odbila
 Žije matka Sláva
Ešte jedle rastú
 Na krivánskej strane
 Kto jak Slovák cíti
 Nech sa šable chytí
 A medzi nás stane
NORD/LB

NORD/LB (abrev. Norddeutsche Landesbank – Girozentrale) – Vokietijos bankas. NORD/LB tinklas apima visą Skandinaviją (išskyrus Daniją), Baltijos valstybes ir Lenkiją, sparčiai plečiasi augančiame Šiaurės Rytų Europos regione. NORD/LB yra didžiausias Šiaurės Vokietijos bankas, valdantis daugiau nei 211 mlrd. eurų turtą, veikia kaip žemių bankas trijose Vokietijos federalinėse žemėse – Žemutinėje Saksonijoje, Saksonijoje-Anhalte, Maklenburge – Vakarų Pomeranijoje; yra 80-ies taupomųjų kasų bankas yra skolos vertybinių popierių rinkos lyderis. Specializuojasi investicinėje bei asmeninėje bankininkystėje, žemės ūkio ir nekilnojamo turto bankininkystėje, laivybos ir orlaivių statybos projektų finansavime.
NORD/LB yra atstovaujamas visuose svarbiausiuose pasaulio finansų ir prekybos centruose, bendradarbiauja su 1500 korespondentinių bankų visame pasaulyje.

Istorija

1998 m. Vilniuje buvo įkurta NORD/LB atstovybė, kuri po 1 metų tapo skyriumi. 1999 m. buvo atidarytas skyrius Stokholme, Švedijoje, o 2000 m. NORD/LB įsigijo Pirma Banka Rygoje. Tais pačiais metais buvo atidaryta atstovybė Taline, Estijoje.
2001 m. bankui tapus MHB Mitteleuropäische Handelsbank Frankfurte prie Maino akcininku, buvo įsteigta dukterinė įmonė Varšuvoje, taip pat buvo atidaryta atstovybė Helsinkyje, Suomijoje, kuri vėliau tapo skyriumi. 2002 m. NORD/LB įsigijo Lietuvos žemės ūkio banką Vilniuje, Lietuvoje. 2002 m. pabaigoje buvo atidaryta atstovybė Osle, Norvegijoje.
1968 m. Formulės 1 sezonas

Sezono apžvalga

1968 m. sezone dominavo Lotus-Ford ekipa. Jos lenktynininkai britai Jim Clark ir Graham Hill kartu pelnė 4 pergales (J. Clark pelnė vieną, nes po pirmųjų lenktynių žuvo Formulės 2 varžybose). Čempionu tapo G. Hill, pelnęs 3 pergales ir dar tris kartus finišavęs 2 vietoje.
Lotus-Ford pelnė čepionų titulą surinkę 62 taškus; antri liko McLaren-Ford su 49 taškais.
Kovo 18

Vardadieniai

Anzelmas – Eimutė – Eimutis – Einora – Kirilas – Sibilė
Bundoko šventieji

Turinys

Bostono gatvėse vienas po kito įvykdomos žmogžudystės, kurių taikiniais tampa vietiniai mafijos vadovai ir kiti nusikaltėlių pasaulio šulai. Detektyvas Šmekeris, tiriantis šiuos nusikaltimus, kuo toliau, tuo labiau pradeda manyti, kad šios žmogžudystės yra tarsi teisingumo vykdymas...
Prančiškiai

Istorija

Sovietmečiu kaime buvo pionierių stovykla.
Bronė Gailiūtė-Spies

Bronė Gailiūtė-Spies (g. 1926 m. Tauragėje) – Belgijos lietuvių bendruomenės veikėja, dainininkė.

Biografija

Per Antrąjį pasaulinį karą, 1942 metais, okupacinė nacių kariuomenė ją išvežė priverčiamiems darbams į Vokietiją. Ten susipažino su olandu Martynu Spies ir už jo ištekėjo. 1945 m. šeima su kelių mėnesių dukrele Marijana pervažiavo į Olandiją. Dvyliką metų gyveno šioje šalyje, 1951 m. gimė sūnus Andrius. Su vyro giminėmis nesutarė tautiniais klausimais, todėl nusprendė persikelti gyventi į Belgiją. 
Su abiem vaikais apsistojo Lježe, vėliau atvyko ir vyras. 1958 m. gimė sūnus Vytukas. Bronė Gailiūtė–Spies mokėsi prancūzų kalbos, dirbo pagalbine darbininke viešbučiuose ir restoranuose. Vėliau įstojo į Gretry Muzikos akademiją (pranc. L'académie de musique Grétry) Lježe ir ją baigė su Excellence A diplomu. Koncertavo Belgijoje, Olandijoje ir Vokietijoje; tarp jų ir tautiečių susibūrimuose. Televizijos BRT F culture surengtame  konkurse „Chanteurs sans frontières“, padainavusi lietuvių liaudies dainą „Kas bernelio sumislyta”, laimėjo pirmąją vietą. 1981 m. įdainavo ilgai grojančią plokštelę.
Nuo 1957 m. aktyviai dalyvavo Belgijos lietuvių bendruomenės veikloje. Subūrė tautiečių šokių ansamblį, repeticijos vykdavo garaže Moelingen'e – kaimelyje, kuriame ji ir gyveno. Olandų rašytojų kūrinių motyvais parašė vaidinimą „Žmonoje gerbk motiną“, kuris buvo karo pabėgelių iš Lietuvos sėkmingai buvo suvaidintas Lježe. 1966 metais Lietuvos TSR Kultūrinių ryšių su tautiečiais užsienyje komiteto kvietimu lankėsi gimtinėje. Grįžusi kelionės įspūdžius pateikė išeivių prieštaringai įvertintame straipsnyje „Europos lietuvyje“. 
Viso savo gyvenimo istoriją aprašė knygoje „Tulpen met doornen“ (liet. Spygliuotos tulpės, 2003 m. išleido „Artloros" leidykla). Autobiografinis kūrinys 2006 m. pasirodė ir lietuvių kalba.
Valentinas Valiulis

Biografija

1990 m. Pakruojo rajono Žemės ūkio bendrovės „Naujas ūkis“ pirmininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 1996 m. Lietuvos socialistų partijos narys.
1995–1997 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Balsių kaimo bendruomenės narys.
TaurOs

TaurOs – projektas, kurio metu iš šiuolaikinių karvių bus bandoma išvesti galvijus, kurie kiek įmanoma labiau primintų taurus.
Projektas pradėtas vykdyti Nyderlanduose. Pagal DNR buvo atrenkamos naminių galvijų primityviausios veislės, kurios savo išvaizda ir kitais fiziniais duomenimis labai panašios į taurus. Manoma kad šio projekto dėka, po 20 metų gyvens apie 150 pagal atranką sugrąžintų taurų „Rewilding Europe“ vietovėse, kurie vėliau Europoje taps įprastais gyvūnais, kaip dabar yra stirnos, briedžiai ar net stumbrai bei kiti žvėrys
2008 m. projektą sumanė „Stichting Taurus“ organizacija prie kurios 2012 m. prisijungė ir „Rewilding Europe“ projektas.
Vidurio Portugalija

Geografija

Vidurio Portugalija yra labiausiai kalnuota žemyninės Portugalijos dalis, čia iškilę Eštrelos kalnai. Svarbiausia upė – Mondegas. Būdingos pušų bei kaštainių giraitės. Vandenyno pakrantėje yra paplūdimių, gilyn į žemyną įsiterpia Aveiro lagūna.
Svarbiausi miestai: Koimbra, Aveiras, Vizeu, Leirija, Koviljanas, Kaštelo Brankas, Figeira da Fosas, Guarda, Pinjelis, Mealjada.
Red Star FC 93

Istorija

1948–1950 m. buvo prijungtas prie SF Paris klubo, o 1967–1970 m. buvo prisijungęs FC Toulouse komandą.
Reino notarų rūmai

Reino notarų rūmai (vok. Rheinische Notarkammer) - federalinės žemės Notarų rūmai, vienijantys Diuseldorfo ir Kelno notarus Reino krašte (Šiaurės Reinas-Vestfalija, Vokietija).

Istorija

Įsteigti Notarų rūmus numatė Napoleonas vad. 1803 m. Ventôse įstatymu ir atitinkamu potvarkiu dėl notarų rūmų. Tuo remiantis kiekvienam iš 15 Reino Arrondissementų buvo įsteigti Notarų rūmai, pvz., Köln, Bonn, Aachen, Crefeld ir Cleve.
1822 m. Notarų rūmai panaikinti.
1937 m. Reicho notariato įstatymas numatė vietinius Notarų rūmus.
1949 m. lapkritį buvo sujungti Düsseldorf ir Köln notarų rūmai, įsteigti Reino notarų rūmai.
Laivyno okeaninis vilkikas

Laivyno okeaninis vilkikas (angl. Fleet Ocean Tug) – didelius nuotolius vandenyne galintys įveikti vilkikai, užtikrinantys Kariniame jūrų laivyne buksyravimo tarnybą. Paprastai gali buksyruoti net tokius laivus kaip linijiniai laivai (angl. battleships). Į jų įgulas įtraukus narų komandas okeaniniai vilkikai padeda iškelti nuskendusius laivus ar orlaivius. Aprūpinti specialia įranga gali užsiimti ir povandeninių laivų gelbėjimo darbais.
Dabar JAV Karinių jūrų pervežimų junginys turi 4 laivyno okeaninius vilkikus – USNS „Catawba“ (T-ATF-168), USNS „Navajo“ (T-ATF-169), USNS „Sioux“ (T-ATF-171) ir USNS „Apache“ (T-ATF-172).