google/wiki40b huggingface dataset:
Lietuvos himnas

Istorija

Vincas Kudirka šį kūrinį parašė ir paskelbė literatūros, politikos ir mokslo dvimėnesiniame laikraštyje „Varpas“ 1898 m. lapkričio-gruodžio mėn. Nr. 6. Nuo tada „Tautiška giesmė“ buvo giedama lietuviškuose vakarėliuose, pirmą kartą oficialiai sugiedotas Miko Petrausko vadovaujamo choro 1905 m. birželio 6 d. Didžiojo Vilniaus seimo išvakarių koncerte Vilniuje, nuo 1917 m. giedota viešose politinėse demonstracijose, susirinkimuose ir suvažiavimuose. 1917–1918 m. kūrinio žodžius ir muziką buvo siūlyta pakeisti, tačiau 1919 m. „Tautiška giesmė“ patvirtinta Lietuvos himnu.
1940 m., po sovietinės okupacijos, himnas buvo uždraustas, vietoj jo buvo atliekamas „Internacionalas“, tačiau 1944 m. „Tautiška giesmė“ buvo atkurta kaip Lietuvos SSR himnas. 1950 m. sukūrus naująjį LSSR himną, už „Tautiškos giesmės“ atlikimą buvo persekiojama ir baudžiama. Nepaisant to, himnas buvo giedamas nedideliuose susibūrimuose, viešai skambėjo 1956 m. Vėlinių įvykių metu Kaune, apie 1977 m. per Jonines Kernavėje, 1987 m. mitinge prie Adomo Mickevičiaus paminklo. 1988 m. prieš atkuriant Lietuvos nepriklausomybę, himnu vėl tapo „Tautiška giesmė“.
Basovišča

Basovišča (brus. Басовішча, lenk. Basowiszcza) – tai kasmetinis roko muzikos festivalis vykstantis Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Grudeko valsčiuje. Festivalį nuo 1990 m. organizuoja Gudijos studentų asociacija. Festivalis vyksta kiekvienų metų liepos mėnesį Borako miške. Renginio dalyviai atlikdami įvairius kūrinius varžosi dėl prizų. Dažniausiai renginyje dalyvauja Lenkijos ir Gudijos muzikos grupės. 2006 m. renginyje dalyvavo ir Lietuvos alternatyviojo roko grupė - IR. Taip pat renginyje yra dalyvavusi ir Mountainside grupė iš Lietuvos.
Nendrinė katė

Paplitimas

Nendrinės katės savaime paplitusios pietvakarių ir pietų Azijoje, šiaurės rytų Afrikoje apie Nilo žemupį, bei pietryčių Europos nedidelėje dalyje apie Volgos deltą ir šiauriniame Kaukaze.

Išvaizda

Nendrinės katės gana nemažos, didžiausia Felis genties rūšis. Kūno ilgis neįskaičiuojant uodegos: 59–76 cm. Ūgis pečių aukštyje beveik iki 36 cm. Uodega: 21–30 cm. Kojos gana ilgos. Priklausomai nuo Žemės regiono, skiriasi ir šių gyvūnų dydis. Pavyzdžiui Izraelyje gyvenančios nendrinės katės patino kūno svoris nuo 8,6 iki 11,4 kg, patelės – nuo 5,27 iki 8,73 kg. Indijoje gyvenančios nendrinės katės populiacijos smulkesnės – čia patinai sveria nuo 4,34 iki 7,16 kg, patelės nuo 2,03 iki 5,97 kg.
Nendrinių kačių kailis smėlio spalvos, rausvai rudas ar pilkas, kailis beveik be tamsių dėmelių. Šios katės su melanizmo bei albinizmo požymiais buvo stebėtos tarp individų gyvenančių Indijos subkontinente. Nendrinės katės su baltu kailiuku buvo stebimos Vakarų Ghatai pietinėje dalyje palei Indijos vandenyno pakrantę.

Veisimasis

Nendrinių kačių veisimosi sezonas gana įvairus, priklausomai nuo regiono ir ten gyvenančių jų porūšių, bet tęsiasi 63–66 dienas. Nėštumas trunka apie 60 dienų. Per metus veda dvi vadas, kuriose gimsta nuo 3 iki 6 kačiukų. Ką tik gimę kačiukai gana dideli, įprastai sveria apie 134 g ir greitai priauga svorio, maždaug 22 g į dieną. Dar maždaug 90 dienų patelė kačiukus maitina pienu, bet maždaug nuo 49 dienos jiems duodamas ir įprastas maistas. Apie 15 savaičių kačiukus patelė dar maitina. Nendrinės katės savarankiškomis tampa sulaukusios 8–9 mėnesių. Patinėliai ir patelės seksualiai subręsta sulaukę 11–18 mėnesių.

Mityba

Nendrinės katės plėšrūnės, dažniausiai jų aukomis tampa iki vieno kilogramo sveriantys gyviai. Daugiausiai tai nedideli gyvūnai – smiltpelės, graužikai, kiškiai, paukščiai. Taip pat gaudo žuvis, varliagyvius, nedidelius roplius, įskaitant nedideles gyvates. Retkarčiais pasigauna tikrųjų gazelių jauniklius. Žiemos metu minta ir vaisiais, kurie sudaro tik nedidelę dalį jų dietos.

Amžius

Nendrinės katės laisvėje įprastai gyvena apie 12–14 metų. Laikomos nelaisvėje vidutiniškai gyvena apie 15 metų, maksimaliai iki 20 metų

Nendrinių kačių nykimo priežastys

Nyksta dėl gyvenamo arealo praradimo, dėl jo industrializavimo, ypač žemo intensyvumo ūkių urbanizavimo, o Indijos subkontinente dėl krūmynų naikinimo, kurių žemė vėliau paverčiama naudotina žemės ūkio reikmėms ir joje plečiant infrastruktūrą. Turkijoje pelkynams didelį pavojų daro upių užtvankų statymas ir žemės drėkinimo projektai, dėl ko nyksta ir taip ten negausūs pelkynai, kurių aplinkoje ir gyvena nendrinės katės. Taip pat Turkijoje šioms katėms didelį pavojų kelia nelegali medžioklė ir gamtos užterštumas. Irane jos nelegaliai žudomos jas medžiojant ar statant joms spąstus.

Santykiai su žmonėmis

Faraonų laikais senovės Egipte katės buvo laikomos šventomis ir jas mumifikuodavo. Jos kaip ir stepinis vilpišys (Felis silvestris lybica) buvo vienos pirmųjų prijaukintos žmonių, iš kurių kilo naminės katės ir iš jų buvo išvesta daugelis kačių veislių
Antanas Andraitis

Antanas Andraitis (1913 m. vasario 22 d. Raseiniai – 1996 m. rugpjūčio 22 d. Kaunas) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

Mokėsi Raseinių gimnazijoje. 1948 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1956 m. apgynė disertaciją „Lietuvos baltųjų kiaulių veislės ovariektomijos ekonominė nauda“, veterinarijos mokslų kandidatas.
1948–1984 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, nuo 1959 m. docentas.
1994 m. Antanui Andraičiui buvo suteiktas Pasaulio teisuolio vardas.
Anja Nissen

Biografija

Anja Nissen gimė netoli Sidnėjaus, Danijos emigrantų šeimoje. Pirmą kartą išgarsėti bandė būdama 12-kos, kai sudalyvavo laidoje „Australijos Talentai“. Nors ilgai laidoje nepavyko išsilaikyti, merginai atvėrė duris laimę bandyti kituose jaunimui skirtuose televizijos projektuose. Po nedidelės pertraukos, 2014 metais, atlikėja ir vėl sugrįžo į Australijos televizijos ekranus, šįkart – kaip šou „Balsas“ dalyvė. Projekte Anja iškovojo pergalę, kuri užtikrino kontraktą su muzikos įrašų kompanija. Tais pačiais metais išleido savo pirmąjį albumą, tačiau didelės sėkmės nesulaukė.
2016 metais Anja debiutavo nacionalinėje Danijos „Eurovizijos“ atrankoje su daina „Never Alone“. Tąkart ji superfinalo metu liko antra. Galiausiai 2017 m. su daina „Where I Am“ laimėjo nacionalinę atranką ir atstovavo Danijai 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve.
Liudo Dovydėno premija

Liudo Dovydėno premija įsteigta 2007 m. Lietuvos rašytojų sąjungos įamžinant žymaus lietuvių prozininko Liudo Dovydėno atminimą. 
Premija skiriama už geriausią naują lietuvišką romaną, išleistą per praėjusius kalendorinius metus. 
Jos dydis – 5000 eurų, mecenatas – rašytojo sūnus fotomenininkas Jonas Dovydėnas. Premijos įteikimo iškilmės vyksta Rokiškio krašto muziejuje.
Klaipėdos Ąžuolyno gimnazija

Istorija

Klaipėdos „Ąžuolyno“ gimnazija duris atvėrė 1967 metais. Nuo 1971 m. pradėtas dėstyti sustiprintas matematikos kursas.
1993 m. atidaromos pirmosios gimnazijos klasės. 1996 m. gegužės 25 d. LR Švietimo ir mokslo ministerija suteikė mokyklai gimnazijos statusą.
Nuo 2000 m. „Ąžuolyno“ gimnazija tampa realinio bei humanitarinio profilio gimnazija. 2005 m. pasirašyta bendradarbiavimo sutartis su VU.
Nuo 2013-2014 mokslo metų „Ąžuolyno“ gimnazija - mokymosi įstaiga, skirta akademinių gebėjimų ir polinkių turintiems mokiniams. Šiais mokslo metais į pirmas gimnazijos klases įstoję mokiniai laikė žinių patikrinimo testą.
2013-2014 m.m.  gimnazijoje mokosi 717 gimnazistų, yra 25 klasės, dirba 79 pedagoginiai darbuotojai, iš jų 74 mokytojai: 16 mokytojų ekspertų, 38 mokytojai  metodininkai, 9 vyresnieji  mokytojai.
Vydas Gedvilas

Biografija

1966–1970 m. mokėsi Jonaičių (Telšių raj.) pradinėje mokykloje, 1970–1977 m. Luokės vidurinėje mokykloje. 1981 m. su pagyrimu baigė Lietuvos valstybinį kūno kultūros institutą (LVKKI) ir įgijo fizinio auklėjimo dėstytojo specialybę. 1981–2002 m. LVKKI Krepšinio ir tinklinio katedros dėstytojas. 1985–1988 m. studijavo LVKKI aspirantūroje. 1999 m. biomedicinos mokslų daktaras.  2002–2004 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos (LKKA) bendrųjų reikalų prorektorius. 
Nuo 2004 m. Darbo partijos narys. 2004–2008 m. ir 2008-2012 m. LR Seimo narys, 2004–2005 m. Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkas, 2005–2008 m. Europos reikalų komiteto pirmininkas, 2005–2008 m. Seimo pirmininko pavaduotojas.  2011–2012 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.  Nuo 2012 m. LR Seimo narys.  2012–2013 m. LR Seimo pirmininkas, nuo 2013 m. spalio mėn. vicepirmininkas. 
Moka rusų ir vokiečių kalbas. Pirmoji žmona biologijos mokytoja metodininkė Elena Gedvilienė, dukra Akvilė, sūnus Martynas. 2013 m. gegužės 17 d. sukūrė antrąją šeimą su Jolanta Grizickaite, MRU dėstytoja.

Sportinė veikla

1988–1993 m. LVKKI vyrų krepšinio komandos „Atletas“ treneris asistentas. Komanda tris kartus tapo Lietuvos čempione. 1993–2004 m. LKKA moterų krepšinio komandos „Viktorija“ vyriausiasis treneris. Komanda tapo Lietuvos ir Baltijos moterų krepšinio čempione, dalyvavo Europos taurės varžybose, pateko į stipriausių Europos komandų šešioliktuką.
1996–2002 m. Lietuvos moterų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris. Per šį laikotarpį Lietuvos moterų krepšinio rinktinė pirmą kartą Lietuvos krepšinio istorijoje tapo Europos čempione, vieną kartą Europos čempionate užėmė ketvirtą ir vieną kartą šeštą vietą, dalyvavo dviejuose Pasaulio čempionatuose, kur užėmė šeštą ir vienuoliktą vietas. 1999 m. su Lietuvos studenčių rinktine Ispanijoje studentų pasaulio universiadoje iškovota penkta vieta.
Lietuvos krepšinio trenerių asociacijos garbės prezidentas, Lietuvos krepšinio federacijos vykdomojo komiteto narys. Mokslinių straipsnių, metodinių priemonių studentams autorius, daugelio tarptautinių ir Lietuvos mokslinių konferencijų dalyvis. 1997 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio trenerio vardas ir aukščiausia trenerio eksperto kategorija.
Karolis Aleksandras Krasickis

Biografija

Adomo Vladislavo Krasickio ir Izabelės Malinskos sūnus. 
Buvo Dubiecko, Rokietnicos, Tuliglovo valdytojas. Taip pat paveldęjo Kamin-Kaširsko kunigaikštystę, buvusią Sanguškų Kamin-Kaširskių tėvoniją.

Šeima

Buvo vedęs du kartus. Pimą kartą vedė Kateriną Četvertinską, po to Eleonorą Rževuską.
Abstinencija

Abstinencija – susilaikymas nuo alkoholinių gėrimų ar kitų svaiginančių medžiagų (narkotikai). Abstinencijos priežastis gali būti religiniai draudimai, kitokia pasaulėžiūra ar praktiniai sumetimai (pvz., sveikatos problemos).
Abstinentais tampama savarankiškai pasirenkant tokį gyvenimo būdą ar privertus aplinkybėms (religinė aplinka, gydytojų nurodymai, darbo sąlygos ir pan.).
Šostka

Istorija

Žmonės Šostkos teritorijoje gyvena nuo paleolito. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1739 m. Tais pačiais metais, senato įsakymu buvo pastatyta parako gamykla. Nuo to laiko Šostka buvo pagrindinė parako tiekėja Rusijos imperijoje. 1920 m. suteiktas miesto statusas.
Poliandrija

Poliandrija, daugvyrystė (gr. poly 'daug' + andros 'vyras') – poligamijos tipas, kai moteris gyvena sąjungoje su daugiau nei vienu vyru.
Bristolio įlanka (Aliaska)

Bristolio įlanka (angl. Bristol Bay, jup. Iilgayaq) – Beringo jūros dalis, įsiterpusi į pietvakarinę Aliaskos dalį. Iš pietų ribojama Aliaskos pusiasalio. Plotis ties išėjimu 480 km, įsiterpia į žemyną 290 km, gylis 27–54 m. Nuo lapkričio iki kovo arba balandžio įlanką dengia ledas.
Bristolio įlankai būdingi kas pusė paros vykstantys potvyniai. Jų aukštis iki 3,7 m, o Nunačako ir Kvičako įlankose – iki 10 m. Įlankoje gausu seklumų, žvirgždynų, be to, būdingi stiprūs vėjai, todėl laivybą vystyti sunku. Žvejyba: gaudomos menkės, plekšnės, mažosios angliažuvės ir kt., yra didelė lašišų (nerkų) veisykla.
Svarbiausios pakrančių gyvenvietės: Dilingamas, King Salmonas, Naknekas.
Filadelfijos suvažiavimas

Filadelfijos suvažiavimas (dar gerai žinomas kaip Konstitucinis suvažiavimas, Federalinis suvažiavimas arba Didysis suvažiavimas Filadefijoje) vyko nuo 1787 metų gegužės 25 dienos iki rugsėjo 17-osios dienos Filadelfijoje, Pensilvanijos valstijoje. Suvažiavimo tikslas buvo išspręsti Jungtinių Amerikos Valstijų valdymo problemas, kurios atsirado vadovaujantis po nepriklausomybės nuo Didžiosios Britanijos paskelbimo priimtais Konfederacijos straipsniais. Nors suvažiavimas neva rengėsi tik peržiūrėti Konfederacijos straipsnius, daugelio jos šalininkų, kurių pagrindiniai buvo Džeimsas Medisonas ir Aleksandras Hamiltonas, tikslas nuo pat pradžių buvo sukurti naują valdymo sistemą, bet nesistengti pataisyti egzistuojančios. Delegatai suvažiavimo pirmininku išrinko Džordžą Vašingtoną. Suvažiavimo metu buvo priimta Jungtinių Amerikos Valstijų Konstitucija. Šis suvažiavimas yra vienas iš pagrindinių Jungtinių Amerikos Valstijų istorijos įvykių.
Laisvas žodis (Panevėžys)

Istorija

Išleistas vietoje „Sąjūdžio žodžio“, kurį nuo 1988 m. rugpjūčio leido Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Panevėžio grupė (išėjo 12 numerių 500 egz. tiražu). Iki 1990 m. ėjo 2 kartus, vėliau 3 kartus per mėnesį. Tiražas 1988 m. – 10 000 egz., 1993 m. – 3000-10 000 egz.
Redakcijoje dirbo Romas Kaunietis, Bronislovas Matelis, Elena Mezginaitė.
Rhayader Town FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1890 m. Yra žaidę elito divizione, bet 2002 m. iškrito į žemesnį lygmenį.
Giedgaliai

Istorija

Šalia Giedgalių kaimo 1964 m. įkurtas karinis dalinys ir karinis miestelis. 1996 m. dalinys panaikintas, jo vietoje įsteigtas kalėjimas. 2013 m. suteiktas agromiestelio statusas.
Giedgaliai pateko į Zietelos lietuvių „salą“. 1931 m. A. Valaitis čia lietuviškai kalbančių neberado.
Kobrynės kunigaikštystė

Istorija

Būsimosios kunigaikštystės teritoriją iki tol valdė Voluinės kunigaikštystė, kuri nuo XIII a. sudarė Haličo-Voluinės dalį. Kobrynės miestas pirmą kartą paminėtas 1287 m. kaip vienas Berestijos miestų.
1340 m. mirus Haličo-Voluinės kunigaikščiui Boleslovui Jurijui II, prasidėjo Haličo-Voluinės karai, kuriuose varžėsi LDK (savo teises reiškė Liubartas) ir Lenkijos karalystė. 1349 m. Kobrynę paėmė Lenkija, bet 1366 m. ji perėjo Lietuvai. Algirdas Ratne pasodino savo sūnų Teodorą, kuris valdė ir Kobrynę, ir buvo nepriklausomas nuo Liubarto valdomos Voluinės.
Apie 1386 m. Teodoras padalino savo valdas sūnumus, ir taip suformavo teritorijas aplink Kobrynę kaip atskirą valdą. Ją gavo jo sūnus Romanas Teodoraitis, ir tai laikoma kunigaikštystės pradžia. 1404 m. Vytautas patvirtino Romano teises į Kobrynę, kaip dalinę LDK kunigaikštystę.
Romanas pradėjo kunigaikščių Kobrynskių giminę, ir po jo kunigaikštystę valdė jo įpėdiniai Simonas ir Jonas. Apie 1491 m. Ivanas mirė bevaikis, todėl kunigaikštystę liko valdyti jo žmona Teodora. Ji priėmė katalikų tikėjimą ir ištekėjo už Mikalojaus Radvilos. 1512 m. jai mirus kunigaikštystę perėmė paskutinė gyva Kobrynskių atstovė, Semiono duktė Ona.
1518 m., po Onos mirties, Kobrynės kunigaikštystė panaikinta ir paversta Kobrynės ekonomija. Ji turėjo pavieto (apskrities) statusą ir 1566 m. kuris priskirta Bresto vaivadijai.
Beretė (Krasnojarskas)

Lietuviai

1948 m. birželio mėn. į Beretę atitremta apie 150 TSRS okupuotos Lietuvos gyventojų. Visi darbingi gyventojai pavasarį, vasarą ir rudenį plukdė mišką; žiemą kalnuose skaldė akmenis ir vežė prie upės užtvaroms įrengti. Baigiantis plukdymo sezonui upė buvo valoma. Tremtiniai gyveno pakrantės barakuose. Pirmaisiais tremties metais jie badavo, vėliau pasisodino daržus, pasistatė namelius. Apie 1960 m. dauguma tremtinių grįžo į Lietuvą. Jiems išvykus gyvenvietė sunyko. Beretės kapinėse palaidota nemažai lietuvių; kai kurių palaikai parvežti į Lietuvą.
Slovėnijos futbolo varžybos 2016–2017 m.

Pereinamosios rungtynės

Aluminij užėmė devintą vietą Pirmoje lygoje ir turėjo žaisti pereinamąsias rungtynes su Ankaran Hrvatini, tačiau FC Koper prarado Pirmos lygos licenciją, todėl rungtynės nebuvo žaidžiamos.  
Aluminij išsaugojo vietą elito divizione. O Ankaran Hrvatini buvo pakviesti į Pirmą lygą.
Harland & Wolff Welders FC

Istorija

Klubas įkurtas 1965 m.
Šokio pasaulis

Šokio pasaulis – Kauno miesto ugdymo įstaigų šiuolaikinio šokio kolektyvų festivalis, tradicinis Kauno choreografijos mokyklos bei Kauno miesto savivaldybės Švietimo ir ugdymo skyriaus organizuojamas renginys, kuriame kasmet dalyvauja miesto mokyklų šiuolaikinio šokio kolektyvai. Festivalio tikslas – populiarinti ir remti vaikų ir jaunimo šiuolaikinio šokio vystymąsi, talentingų atlikėjų paiešką, supažindinti dalyvius su Kauno miesto mokyklų šiuolaikinio šokio kolektyvų menine-kūrybine veikla, užmegzti draugiškus ryšius tarp atlikėjų ir pedagogų.

Istorija

2000 metais buvo surengtas pirmasis Kauno mokyklų šiuolaikinio šokio festivalis „Šokio pasaulis“.
2007 metais festivalį “Šokio pasaulis 2007” organizavo Švietimo ir ugdymo skyrius kartu su Kauno choreografijos mokykla.
2011 metais festivalis vyko jau 11-ąjį kartą. Jame dalyvavo 400 mokinių iš 29 Kauno miesto ugdymo įstaigų.
2012 metais dalyvavo 29 šokio kolektyvai, 452 jaunieji šokėjai. Pasirodo vaikų ir jaunimo šiuolaikinio ir jaunimo mados šokio kolektyvai.
Inzakas

Inzakas, Enzagas – dievybė, garbinta Dilmune. Šumerų įrašuose šis dievas vadinamas Enzagu, laikomas aukščiausiąja Dilmuno dievybe, o įrašuose iš Dilmuno apibūdinamas kaip rytinės Arabijos regiono (Agaru) dievas.
Enzagas minimas šumerų poemoje „Enkis ir Ninhursag“, pasak kurios, atsiradęs iš šių dievybių sąjungos. Pasakojama, kad iš Enkio sėklos, išsiliejusios ant jo dukters Utu šlaunų, išaugę aštuoni augalai. Enkiui juos suvalgius, jį užklupę negalavimai įvairiose kūno dalyse. Tuomet Ninhursag vieną po kitos pagimdžiusi aštuonias dievybes, tarp jų ir Enzagą – „Dilmuno viešpatį“.
Manoma, Inzako kulto centro būta ir Failakos saloje, greičiausiai čia stovėjo jo šventykla. Naujosios Babilonijos karalystės laikotarpiu Inzakas buvo tapatinamas su rašto dievu Nabu, viename tekste įvardijamas Dilmuno Nabu. Žinomas ir babiloniečių himnas, kuriame Inzako žmona vadinama deivė Šuluhitu.
Dievybė tokiu pat vardu buvo garbinama ir Elame drauge su Ea bei Inšušinaku, su kuriais sudarė dievybių triadą.
Ginklanešys

Ginklanešys - riterio mokinys

Ginklanešiu jaunuoliai paprastai būdavo nuo 14 m. Riteriais jie dažniausiai tapdavo 21 m., kai sulaukdavo pilnametystės. Kartais juos pašvęsdavo į riterius anksčiau, paprastai už narsą mūšio lauke ar panašius nuopelnus.
Ginklanešys angliškai vadinamas squire, kuris yra kilęs iš sen. pranc. escuier, o šis - iš vėlyv. lot. scutarius 'skydnešys'. Klasikinėje lotynų kalboje tokius žmones vadino armiger 'ginklanešys'.

Ginklanešių virtimas skvairais

Ankstyvaisiais viduramžiais egzistavo karinės bajoro karjeros grandinė: pažas - ginklanešys - riteris. Ginklanešys buvo tik tarpinė grandis siekiant riterio vardo. Riteriais tapdavo ir praktiškai visi didikai ir monarchai vyrai.

Vystantis feodalizmui situacija ėmė keistis. Dalis bajorų be titulų pajuto, kad būti riteriu garbinga, bet dažnai nuostolinga ir neapsimoka. Todėl dalis bajorų vengė būti pašvęstais į riterius, todėl jie ir likdavo ginklanešiais (angl. squire) - bajorais be riterio vardo, kadangi jų pareigos finansiškai buvo gerokai lengvesnės. Atsirado nemažas bajorų neriterių sluoksnis, o skvairo vardas tapo nebe tarpine pakopa iš pažo į riterius, o savarankišku bajorų rangu. Bajoras nugyvendavo visą amžių (ir dalyvaudavo karuose) būdamas ginklanešiu (skvairu).
Vėliau, jau po viduramžių, Anglijoje iš šio skvairo (squire) vardo išsivystė titulas eskvairas (angl. esquire). Visuomenėje eskvairai būdavo aukštesni už džentelmenus, bet žemesni už riterius.
Theatre of Tragedy

Theatre of Tragedy – norvegų grupė, veikusi 1993 - 2010m. ir geriausiai žinoma dėl jų senesnių albumų, kurie turėjo didelę įtaką gotikinio metalo žanrui. Grupė naudojo kontrastingus vokalus – vyrišką bosą ir moters soprano pirmuose trijuose albumuose. Pradedant nuo Musique albumo, Theatre of Tragedy drastiškai pakeitė savo muzikinį stilių, kuriam daugiausiai įtakos turėjo industrinis rokas, taip pat grupė pakeitė ir dainavimo stilių. Dviejuose paskutiniuose albumuose grupė grįžo prie gotikinio metalo stiliaus.
Ružanistoko Mergelės Marijos sanktuariumas

Istorija

Teigiama, kad XVII a. viduryje šioje vietoje apsireiškė Mergelė Marija. 1662 m. Vilniaus vyskupas Jurgis Bialozoras įkūrė specialią komisiją, kuri nustatė kad Mergelė Marija apsireiškė šioje vietoje. 1759 m. prasidėjo bažnyčios statyba. 1785 m. vyskupas Tomas Zenkovičius pašventino naująją bažnyčią. 1811 m. bažnyčioje pamokslus pradėjo skaityti vyskupas Stanislavas Bohušas Sestžencevičius. 1846 m. caras Nikolajus I perėmė bažnyčios valdymą iš dominikonų vienuolių. 1866 m. bažnyčia paversta į cerkvę. 1901 m. buvo atidarytas Ružanistoko Dievo Motinos vienuolynas. 1915 m. iš bažnyčios buvo išvežtas Mergelės Marijos paveikslas ir bažnyčioje įsikūrė kareivinės. 1964 m. rugsėjo 19 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1981 m. karūnuotas Mergelės Marijos paveikslas. Karūnacijos metu atvyko apie 250,000 piligrimų.
1983/84 m. Kandidatų mačai

1983/84 m. Kandidatų mačai – tai pasaulio šachmatų čempionato finalinis etapas, kuriame, pagal nuostatus atrinkti dalyviai, žaisdami atkrentamuosius mačus, atrinko šachmatininką, kuris 1984 m. žais mačą, dėl pasaulio šachmatų čempiono vardo, su Anatolijumi Karpovu. Juo tapo Garis Kasparovas.

Dalyviai

1983/84 m. Kandidatų mačuose dalyvavo 8 žaidėjai: Robertas Hiubneris (praėjusio  ciklo 1980/81 m. Kandidatų mačų finalininkas) ir Viktoras Korčnojus (1981 m. pasaulio čempionato mačą pralaimėjęs žaidėjas). 
Šeši geriausiai pasirodę, iš 3-jų 1982 m. tarpzoninių turnyrų (po du iš: Las Palmo, Maskvos ir Tolukos), : A. Beliavskis, G. Kasparovas, L. Portišas, Z. Riblis, V. Smyslovas ir Eugenio Torre.
Kabiakalis

Kabiakalis – kabių kalimo įrankis, naudojamas greitam ir paprastam įvairių lengvų medžiagų (hidroizoliacinių plėvelių, kartono, popieriaus ir pan.) medžiagų tvirtinimui, prisegimui prie tvirto pagrindo.
Naudojant kabes prispaudžiamas žymiai didesnis tvirtinamos medžiagos plotas, nei prikalant vinimis, be to, nereikia mojuoti plaktuku. Todėl dažniausiai kabėmis prisegami baldiniai apmušalai, reklaminiai plakatai, galinės spintų sienelės, stogų izoliacinės plėvelės.

Įrankio naudojimas

Kabiakalio mechanizmą sudaro vidinė spyruoklė, kuri susitraukdama sukaupia mechaninę energiją, o paskui staiga išsitiesdama panaudoja atsilaisvinusią energiją kabės įkalimui. Priešingai nei biuruose naudojamas kabių įrankis, kuriuo dažniausiai segama į vieną šūsnį po kelis ir daugiau popieriaus lapų, statybinis ar baldinis įrankis prakaldamas prisegamą medžiagą prie medinio ar panašaus pagrindo, neužlenkia kabės galų.
Kabės saugomos įrankio mechanizmo dėtuvėje. Gamintojas kabes tiekia suklijuotomis į ilgas pakuotes (maždaug po 100 vnt. pakuotėje). Kabės apibūdinamos tokiais parametrais kaip jų dydis, iš ko pagamintos (paprastai plieninės ar žalvarinės), galų užaštrinimo (nenusmailintoms kabėms įkalti reikia daugiau energijos). Laidų, kabelių tvirtinimui naudojamos pusapvalės, „u“ formos kabės. Be kabių, dar naudojamos specialios vinutės. Kai kurie šių įrankių modeliai ant korpuso turi specialią iškyšą, skirtą ištraukti kabėms jas užkabinus.
Labiausiai paplitę elektriniai, akumuliatoriniai ir mechaniniai kabiakaliai.
Trišakiai

Aplinkinės gyvenvietės

Voriškis – 1,7 km
BIRŽAI – 18 km 
Sviliai – 2 km
Grubiškis – 0,9 km
Daunoriai – 1,4 km
Galvokai – 3,3 km
Meilūnai – 2,9 km
Kupriai (Vabalninkas) – 5,8 km
Savučiai – 1,7 km
Jurgaičiai (Šilutė)

Istorija

Jurgaičių kaimas minimas 1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje (6 šeimos). Jurgaičiai pažymėti (užrašas Jurgaiten) 1736 m. J. F. Betgenat Prūsų Lietuva ir 1763 m. Klaipėdos apskrities Prūsijoje išleistuose žemėlapiuose. 1927–1933 m. Jurgaičių kaime veikė pradinė mokykla. Prieš antrąjį pasaulinį karą kaimas iškeltas į vienkiemius. Sovietmečiu Jurgaičiuose buvo „Ašvos“ tarybinio ūkio kiaulių ferma.
Žaltvykslė (žurnalas)

Žaltvykslė – metinis (iš pradžių ketvirtinis) kultūros žurnalas, ėjęs 1990–1994 m. Vilniuje.

Istorija

Įsteigė ir leido Juozas Krivas ir Petras Vaitiekūnas („Žaltvykslės“ bendrija). Propagavo demokratijos ir kultūros idėjas. Tiražas 1990 m. – 9500 egz., 1994 m. – 600 egz.
Redaktorius Juozas Krivas.