google/wiki40b huggingface dataset:
Avenged Sevenfold

Istorija

Grupė susikūrė 1999 m. Pirmasis Avenged Sevenfold albumas buvo pavadintas „Sounding the Seventh Trumpet“ ir buvo įrašytas, kai grupės vaikinams buvo vos po 18 metų. Po to sekė „Waking the Fallen“, kuris susilaukė labai gerų atsiliepimų iš Rolling Stone žurnalo.
2005 m. birželio 7 d. pasirodė kitas grupės albumas „City of Evil“, kuris apibūdinamas kaip metalcore, arba daugiau kaip hard rock, įkvėptas tokių grupių kaip Pantera, Metallica, The Misfits ir Guns N' Roses.
Nors juos priskiria metal, metalcore ir hard rock stiliams, pati grupė save įvardina kaip metal/hardcore atstovus.

Grupės pavadinimo istorija

Grupės pavadinimas yra kildinamas iš Biblijos, istorijos apie Kainą ir Abelį, kurioje Kainas yra nubaustas gyventi amžinai vienas ir atskirtas. Bet kuris, padėjęs Kainui jį nužudydamas, būtų Avenged sevenfold, t. y., jam būtų atkeršijama septynis kartus blogiau nei Kainui.
Moskvič-408

Moskvič-408 (rus. Москвич 408) – mažos klasės lengvasis automobilis, nuo 1964 m. iki 1975 m. gamintas Maskvoje, MZMA (rus. МЗМА) gamykloje, nuo 1966 m. iki 1967 m. – automobilių gamykloje Iževske.

IŽ Моskvičiai

Nuo 1966 m. gruodžio 12 d. automobilis Moskvič 408 buvo gaminamas Iževske su marke „Iž“, bet pats modelis išsaugojo pavadinimą „Moskvič“. 1967 m. buvo pradėtas gaminti Моskvič-412. Toliau IŽ mоskvičiai buvo vystomi ir modernizuojami nepriklausomai nuo maskvietiškų.

Konstrukcijos aprašymas

Moskvič-408 buvo gaminami su sedano, universalo ir furgono tipo kėbulais. Moskvič-408 buvo trečiosios pokarinės „Moskvič“ automobilių kartos pirmtaku.

Jėgos agregatas

Pats variklis konstrukciškai buvo nuo mažavožtuvio variklio iki karinio Opel Kadett (1938 m.), kuris buvo gaminamas МЗМА 1946–1954 metais kaip Мoskvič-400/401. Dėl nustatymo Мoskvič-407 (1958 metai) šitas variklis buvo išleistas iki 1358 cm³ ir tiekiamas aliuminine aukštavožtuve galva, kad leistų pasiekti 45 AG galią.
Моskvič-408 buvo naudojama tokio pat agregato dar labiau forsuota versija (50…55 AG iki 4750 aps./min). Pagrindiniu išskirtinumu buvo ant jo įmontuotas dvikamerinis karbiuratorius К-126 (tais metais – nedažnai sutinkamas šioje konstrukcinio sprendimo klasėje). Variklio galia, tais laikais buvo pakankama, bet tik dėl viršesnio lygio komplektacijos. Pagal tai pasekant buvo pagaminta Мoskvič-412 modifikacija (1967 m.), turėjusi visiškai naują aliumininį paviršinį variklį turintį 75 AG variklis – 408 charakterizavosi stabiliai geromis traukiamosiomis charakteristikomis (didžiausias sukimo momentas buvo 91,2 Nm ir pakildavo trumpam diapazone nuo 2750 iki 3200 aps./min).
Opel automobiliuose panašus aukštavožtuvinis variklio perdirbimas ikikariniam Kadett’e buvo naudojamas iki 1963 m.
Liberija (Kosta Rika)

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1769 m. ir pavadinta El Poblado de Guanacaste pagal čia augusias tikrąsias rintauses (ispaniškai guanacaste). 1824 m. miesto gyventojai siekė prisijungti prie Nikaragvos, bet 1826 m. Gvanakastė buvo priskirta Kosta Rikai. 1836 m. buvo suteiktas miesto statusas. 1854 m. miestas pervadintas į Liberiją.
Benvenutas Čelinis

Biografija

Mokėsi pas Florencijos juvelyrą M. Bandinelį (1459–1528 m.). 1532–1540 m. kūrė Florencijoje, Pizoje, Bolonijoje, Venecijoje, Romoje, 1537 ir 1540–1545 m. Paryžiuje ir karaliaus Pranciškaus I rūmuose Fontenblo.
River Gi apskritis

Geografija

Būdingos lygumos, miškai, pelkynai. Teka Kavali, Dubė, Nu.
Gyvena daugiausia grebai, kranai ir kitos kru tautos, yra pabėgėlių iš Dramblio Kaulo Kranto.
Didesnės gyvenvietės: Fištaunas, Kanvija, Gbaka, Gekenas.
Leonidas Milis

Biografija

Gimė 1938 m. balandžio 2 d. Kaune. Būdamas vaikas buvo uždarytas į Kauno getą. 1961 m. baigė Maksimo Gorkio Literatūros institutą. Nuo 1975 m. TSRS rašytojų sąjungos narys. Į rusų kalbą vertė lietuvių ir armėnų rašytojų tekstus. Buvo geras rašytojo Jurijaus Dombrovskio draugas. 1990 m. išvyko gyventi į Izraelį, bet greitai grįžo ir nusižudė 1992 m. spalio 4 d. Maskvoje.
Algirdas Musneckis (1929)

Biografija

1941 m. baigė Kelmės pradinę mokyklą, 1948 m. - Kelmės gimnaziją. 1948–1953 m. Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete studijavo elektros stočių, tinklų ir sistemų specialybę, įgijo inžinieriaus elektriko kvalifikaciją. 1954 m. ir 1956 m. tobulinosi Leningrade.
1953 m. su pagal paskyrimą atvyko į Šiaulius. Nuo 1953 m. rugpjūčio 13 d. Rėkyvos-Bačiūnų elektrinės Katilų cecho viršininko pavaduotojas. 1954–1955 m. gydėsi, buvo pripažinta II invalidumo grupė. Nuo 1955 m. rugpjūčio 1 d. Katilų cecho viršininko pavaduotojas, nuo 1957 m. birželio 6 d., panaikinus cechų viršininkų pavaduotojų pareigybę – budintis inžinierius, nuo 1958 m. gruodžio 29 d. – Katilų cecho viršininkas, Jungtinio katilinių cecho viršininkas. Kelerius metus buvo įmonės profsąjungos komiteto pirmininkas. 1959 m. lapkričio 18 d. Liaudies ūkio tarybos įsaku ir Energetikos valdybos įsakymu nuo 1959 m. gruodžio 28 d. Rėkyvos VRE direktorius.
Jam su komanda teko atlikti didelį Šiaulių energetinio ūkio rekonstrukcijos darbą. 1961 m. buvo pastatyta ir 1962 m. kovo 26 d. įjungta 330 kV įtampos linija (tuo metu veikusi 110 kV įtampa) Šiauliai – Jelgava, kuria Lietuvos energetinė sistema buvo prijungta prie Šiaurės vakarų jungtinės energetinės sistemos. 1963 m. Rėkyvos elektrinėje rekonstruotas durpių deginimas, pradėti naudoti durpių trupiniai, kurie buvo dvigubai pigesni už gabalines durpes, be to leido mechanizuoti daugelį sunkių darbų. Tuo metu Šiauliai intensyviai plėtėsi, pradėjo veikti daug naujų stambių įmonių, kurių darbuotojams pradėti statyti daugiabučiai gyvenamieji namai. 1959-1963 m. miesto gyventojų skaičius išaugo nuo 59 iki 70 tūkst. Įmonių ir gyvenamųjų namų šildymui pradėtos tiesti centralizuoto šildymo trasos iš atliekamų šiluminės energijos galių turėjusios Odos ir avalynės gamybinio susivienijimo „Elnias“ katilinės. Siekiant geriau išnaudoti energiją centralizuotam šilumos tiekimui, vadovaujantis 1963 m. rugpjūčio 1 d. įsaku Nr.267 „Dėl katilinių, magistralinių ir kvartalinių tinklų perdavimo Vyriausiajai energetikos ir elektrifikacijos valdybai“ Valstybinio odų ir avalynės kombinato „Elnias“ direktorius J. Vaičeliūnas ir Rėkyvos VRE direktorius A. Musneckis pasirašė bendrą įsakymą, kuriuo „Elnio“ katilinės pirmasis cechas, o kartu su juo ir 45 darbininkai bei techniniai darbuotojai buvo perduoti Rėkyvos VRE. Plečiant cechą netrukus jame buvo pastatytas 17 MW vandens šildymo katilas, nutiesta 425 mm diametro šiluminė trasa į miesto centrą. Buvo pradėta projektuoti ir nauja Pietinė katilinė. AB „Šiaulių energija“ istorija
1964 m. kovo 30 d. Vyriausiosios energetikos ir elektrifikacijos valdybos viršininkas Justinas Nekrašas paskyrė A. Musneckį Petrašiūnų VRE direktoriaus pavaduotoju. Rėkyvos elektrinės direktoriumi paskirtas Enrikas Sapožnikovas.
Laima Barisaitė

Biografija

1954 m. baigė Lietuvos dailės institutą.
Sukūrė spalvotų monotipijų, kartono raižinių, linoraižinių, karpinių, iliustravo knygų, nuliejo akvarelių, nutapė paveikslų. Estampų („Laivai“ 1958 m., „Antakalnis“ 1966 m., triptikas „Šventosios motyvais“ 1983 m.) kompozicija dekoratyvi plokštuminė, piešinys apibendrintas, spalvų deriniai raiškūs.
Ankstyvosios knygų (Antanas Vienuolis. „Puodžiūnkiemis“, 1954 m., „Legendos ir padavimai“, 1957 m., Žemaitė. Raštai t. 1, 3, 1956 m.) iliustracijos smulkaus piešinio. Vėlesniosiose (Julius Janonis.„ Vaikų dienos“, 1963 m., „Mano dainelės“ 1972 m., Petras Cvirka. „Cukriniai avinėliai“, 1964 m., Martynas Vainilaitis. „Mano volungėlė“ 1975 m.) išryškėjo lakoniškumas ir dekoratyvumas.
Nuo 1954 m. kūriniai eksponuoti Lietuvoje ir užsienyje (Lenkija, Čekoslovakija, Vokietija).
Dokumentas

Rūšys

Pagal laikmenas – popieriniai ir elektroniniai dokumentai.
Pagal informacijos pobūdį – tekstiniai, garsiniai, grafiniai (vaizdiniai)
Pagal sritį – politiniai, ekonominiai, teisiniai dokumentai.
Lęšiukas

Lęšiukas (lot. lens) – akies obuolio išorę dengianti dvigubai išgaubtos formos struktūra, neturinti kraujagyslių ir nervų. Skaidrus, minkštos konsistencijos kūnas, praleidžiantis šviesos spindulius į akį, juos suglaudžiantis ir dalyvaujantis akomodacijoje. Savo forma primena išgaubtą lęšį. Akyje lęšiukas yra už rainelės, užpakaliniu paviršiumi atsirėmęs į stiklakūnio priekinėje dalyje esantį įdubimą. Labiausiai iškilę priekinio ir užpakalinio lęšiuko paviršiaus taškai vadinami lęšiuko poliais. Abu polius jungia 3,6 mm ilgio lęšiuko ašis, ekvatorius, kurio skersmuo apie 9 mm. Prie lęšiuko ties ekvatoriumi prisitvirtinęs lęšiuko pasaitėlis. Lęšiuką dengia kapsulė – labai plona elastinga plėvelė. Priekiniame paviršiuje kapsulė storesnė. Lęšiukas auga visą gyvenimą, senosios jo dalys centre susispaudžia, lęšiukas storėja, sunkėja. Sulaukus 25-30 metų, jau išsiskiria lęšiuko branduolys, kuris, žmogui senstant, didėja ir kietėja. Kinta lęšiuko spalva. Naujagimio lęšiukas skaidrus, vėliau įgauna gelsvą atspalvį. Lęšiuką difuziškai maitina vandeningas skystis, esantis akies kamerose.

Lęšiuko ligos

Senstant lęšio branduolį sudarančios centrinės skaidulos pradeda kietėti, todėl lęšio forma geba mažiau keistis ir mažėja akomodacijos galia. Senatvėje taip pat galimas lęšio centrinių skaidulų drumstėjimas, kuris ilgainiui lemia kataraktos atsiradimą.
Ira Losco

Asmeninis gyvenimas

Gegužę 2016, buvo paskelbta, kad Ira Losco kartu su savo  vaikinu Sean Gravina, laukiasi kūdikio.
Vėliau buvo pranešta, kad tai bus berniukas. Jų sūnus , Haris (Harry) , gimė 2016 m. Rugpjūčio 25 dieną.
FK Kazlų Rūda

Istorija

2017 m. įkurtas klubas. Žaidė mažojo futbolo turnyruose.
2018 m. jėgas išmėgino MAFF III lygos pirmenybėse.
Klaktono kultūra

Klaktono kultūra – ankstyvojo paleolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1921 m. tyrinėtą Clacton-on-Sea gyvenvietę (Esekso grafystė, Didžioji Britanija).

Arealas

Klaktono kultūra, apytiksliai datuojama Mindelio-Riso ar Holšteino tarpledynmečiu (prieš 435–230 tūkstančių metų), buvo paplitusi Šiaurės Europoje.

Kultūra

Klaktono kultūros žmonės (Homo erectus) gyveno nedidelėmis grupėmis urvuose ir atvirose gyvenvietėse. Vertėsi maisto rinkimu bei kolektyvine medžiokle. Įrankius gamino iš titnago, kitų skalių akmenų. Dažniausiai randami įrankiai – grubiai retušuotos nuoskalos ar viename krašte nuskelti rieduliai. Kartais randama pavienių kaulinių, ragintų ir medinių dirbinių.
Dėl Klaktono kultūros nėra bendros nuomonės, nes Svanskombo ir kt. gyvenvietėse jos radinių rasta po vidurinio Ašelio kultūriniais horizontais, todėl vieni tyrinėtojai mano, kad ji gyvavo kartu su Ašelio kultūra (panašus dirbinių gamybos būdas), kiti jas laiko skirtingomis kultūromis – nerasta rankinių kirtiklių, būdingų Ašelio kultūrai. Klaktono kultūros dirbinių gamybos būdas kai kur naudotas iki vėlyvojo paleolito pradžios.
Ruddy Zang Milama

Biografija

Ruddy Zang Milama tarptautinėje arenoje debiutavo 2006 m. sudalyvaudama pasaulio jaunimo čempionate. 100 m bėgimo distancijoje sportininkė atrankiniuose bėgimuose liko šešta ir į kitą etapą nepateko. Po metų sprinterė jau dalyvavo suaugusiųjų pasaulio čempionate Osakoje kur atrankiniuose bėgimuose jai pritrūko tik vienu laipteliu aukštesnės pozicijos patekimui į kitą etapą ir galutinėje įskaitoje ji liko 33 vietoje. 2008 m. žiemos sezone Milama startavo pasualio uždarų patalpų čempionate, bet po atrankinių bėgimų patekti į kitą etapą jai nepavyko. Tais pačiais metais lengvaatletė pelnė kelialapį į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkė įveikė pirmąjį raundą, bet į pusfinalį patekti nepavyko ir galutinėje įskaitoje ji liko 33-ia. 2009 m. pasaulio čempionate sprinterei nepavyko įveikti pirmojo etapo. 2010 m. žiemos sezone Ruddy Zang Milama dalyvavo 60 m bėgimuose pasaulio uždarų patalpų čempionate. Bėgikė pasiekė finalinius bėgimus kur liko 4-oje vietoje. Tų pačių metų pabaigoje išaiškėjus kad viena iš prizininkių LaVerne Jones-Ferrette vartojo neleistinus preparatus Gabono atstovei atiteko bronzos medalis. 2010 m. Afrikos čempionate Milama laimėjo sidabrą 100 m bėgime ir bronzą 200 m bėgime.
Kijevo kotletas

Kijevo kotletas – vištienos filė kotletas su sviesto įdaru, apvoliotas džiūvėsėliuose ir kepamas aliejuje.

Gaminimas

Pirmiausia vištienos filė pamušti. Žalumynus supjaustyti ir sumaišyti su sviestu. Ant vieno filė gabalėlio dėti sumaišytą sviesto ir žalumynų mišinį, o ant viršaus kitą filė gabalėlį. Galus sulyginti. Kotletus pavilgyti kiaušinyje, džiūvėsiuose ir kepti iki auksinės spalvos.
Iškeptus patiekiamas su duonos riekelėmis, bulvytėmis.
Vytautas Marcinkevičius

Vytautas Marcinkevičius (g. 1941 m. sausio 18 d. Kunigiškiuose, Kupiškio valsčius) – Lietuvos geologas inžinierius, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1964 m. baigė Vilniaus universitetą, 1974 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.
1964–1969 m. dirbo Lietuvos geologijos valdybos naftos žvalgybos ir hidrogeologijos ekspedicijose. 1973–1975 m. dirbo Geologijos institute. Nuo 1976 m. Geologijos valdybos (nuo 1991 m. Lietuvos geologijos tarnyba) vyr. geologas, nuo 1991 m. skyriaus vedėjas.

Mokslinė veikla

Veiklos svarbiausia kryptis – Lietuvos kompleksinis geologinis kartografavimas. Nustatė Ignalinos AE ir karstinio rajono Lietuvos šiaurėje geologines ir hidrogeologines, tektonines ir inžinerines geologines sąlygas, vykstančius geologijos procesus ir reiškinius. Ištyrė Varėnos geležies rūdos ir Pagirių (Kauno rajono savivaldybės teritorija) anhidrito telkinių hidrogeologijos sąlygas, sudarė Lietuvoje išplitusių geologijos procesų ir reiškinių klasifikaciją. Monografijos „Devono uolienų karstas ir aplinkosaugos problemos Šiaurės Lietuvoje“ (2001 m.) vienas autorių. 2004 m. su V. Ignatavičiumi parengė Lietuvos šiaurinės dalies karstinio rajono inžinerinių geologinių tyrimų statybos techninį reglamentą.
Grynieji pinigai (2010 m. filmas)

Siužetas

Semas važiavo senutėliu pikapu, o tuo metu mieste vyko gaudynės. Nusikaltėlis išmetė kuprinę su pinigais šalia kelio. Semas tuos pinigus parsivežė namo ir galvojo, kad viskas tuo ir pasibaigė. Sugautas nusikaltėlis savo broliui pasakė kur išmetė kuprinę ir nuožmusis broliukas ėmėsi aiškintis, kas galėjo paimti pinigus. Galiausiai, susirado porelę, kuri jau spėjo nusipirkti naują džipą ir kitų gėrybių. Principingasis banditas norėjo viską atsiimti, net naują džipą privetė parduoti pusvelčiui. O trūkstamą sumą net sugalvojo atsiimti plėšdami miesto parduotuves. Kol vienas būdavo įkaitu, kitas plėšdavo ir atiduodavo grobį Kubikui.
Liudvikas VIII

Biografija

Kilęs iš Kapetingų dinastijos. Būdamas vos 12 metų vedė Anglijos karaliaus Henriko II anūkę, pretendavo į Anglijos sostą. 1214 m. Anglijos karalius Jonas Bežemis pradėjo karo veiksmus prieš Prancūziją, siekdamas atsiimti Normandiją. 1214 m. liepos 27 d. įvykusiame Buvino mūšyje Prancūzijos karaliaus Pilypo II Augusto kariuomenė sumušė Anglijos karaliaus Jono Bežemio ir jo sąjungininkų kariuomenes. 1215 m. Anglijos bajorai sukilo, nuvertė Joną Bežemį ir pakvietė princą Liudviką užimti Anglijos sostą. 1216 m. Liudvikas Londone buvo paskelbtas Anglijos karaliumi, nors formaliai nebuvo karūnuotas. 1216 m. spalį Jonui Bežemiui mirus, dalis Anglijos baronų ėmė priešintis galimam Liudviko įsigalėjimui. 1217 m. gegužės 20 d. įvykusiame Linkolno mūšyje Liudviko kariuomenę sumušė Anglijos regento V. Maršalo vadovaujamos pajėgos. Atkariavo iš anglų Puatu, Limuzeną, Perigorą. 1226 m. vadovavo žygiui prieš albigiečius.
Sesaro departamentas

Geografija

Departamento šiaurėje iškilęs Sierra Nevada de Santa Marta kalnų masyvas. Rytuose kyla į Motilones o Perijá aukštumas. Centrinę dalį užima lygumos, išvagotos upių slėnių. Svarbiausia departamento upė – Sesaras. Pakraščiu prateka Magdalena. Klimatas žemumose šiltas ir sausas (<1300 mm per metus). Pavėjiniuose kalnų šlaituose klimatas vėsus ir drėgnas (>2000 mm).

Ekonomika

Svarbiausia ūkio šaka – žemės ūkis. Auginami galvijai. Medvilnės, ryžių, cukranendrių, aliejinių palmių, jukos, bananų plantacijos. Maisto, naftos perdirbimo pramonė. Žvejyba. Kalnakasyba.
Tekstynas

Tekstynas (angl. corpus, pl. corpora)  (kalbotyra) – plačiąja prasme tekstynas yra tam tikru būdu organizuota tekstų sankaupa, pritaikyta kiekybinei ir (arba) kokybinei analizei, paprastai saugoma elektroniniu formatu.
Tekstynai plačiai naudojami kalbotyroje – tekstynų lingvistikoje, sociolingvistikoje, leksikografijoje, dialektologijoje, istorinėje kalbotyroje, diskurso analizėje, pokalbio analizėje – kur reikalinga remtis realios vartosenos duomenimis. Tekstynai naudojami statistinei kalbos faktų analizei, hipotezių testavimui, renkant pavartojimo atvejus, nustatant kolokacijas (dažnai vartojamus žodžių junginius) ar tikrinant kalbos taisyklių pagrįstumą. Tekstynų duomenimis taip pat remiasi kompiuterinė lingvistika, natūralios kalbos atpažinimo ir automatinio vertimo įrankiai.

Tekstynų anotavimas

Siekiant palengvinti lingvistinę analizę, tekstynai anotuojami, t. y. tam tikrais sutartiniais ženklais ar santrumpomis koduojama įvairi lingvistinė informacija. Pavyzdžiui, pažymima kurie žodžiai priklauso kuriai kalbos daliai (veiksmažodžiams, daiktavardžiams, būdvardžiams, prieveiksmiams ir pan.) arba nurodomos jų lemos, pagrindinės formos (veiksmažodžių bendratis, daiktavardžių ar būdvardžių vienaskaitos vardininkas ir kt.). Kai kurie tekstynai rengiami taikant dar sudėtingesnius struktūrinės analizės lygmenis – nustatoma ir anotuojama morfologinė žodžių sandara, sintaksinė sakinio struktūra, semantinė ir pragmatinė sakinio struktūra.
Sakytinės kalbos tekstynuose taip pat gali būti anotuojama fonetinė informacija (kalbos garsų kiekybė ir kokybė, pavyzdžiui, balsių ilgumas ar įtemptumas, priebalsių aspiracija ar palatalizacija), diskurso lygmens elementai (pauzės, pertraukimai, persidengimai, pasitaisymai), ekstralingvistinė informacija (juokas, gestai), intonacija (kylanti, krintanti) ir pan. Anotuojamų elementų pasirinkimas ir anotavimo detalumas priklauso nuo to, kokiu tikslu rengiamas konkretus tekstynas.

Sakytinės kalbos tekstynai

Nors tekstynuose paprastai saugomi rašytinės kalbos tekstai, tačiau transkribavus garso įrašus gali būti sukurti sakytinės kalbos tekstynai.
Sakytinės kalbos tekstynai paprastai būna multimodaliniai, t. y. jie apima duomenų bazes su vaizdo ar garso įrašais ir jų transkripcijomis, kartais šalia pateikiami ir fonetinės analizės (PRAAT) failai. Sakytinės kalbos tekstynai būna dviejų rūšių – skaitomos sakytinės kalbos ir spontaniškos sakytinės kalbos. Į pirmą grupę įeina perskaitytos knygų ištraukos, televizijos ar radijo naujienų pranešimai, perskaityti žodžių sąrašai, skaičių sekos. Į antrąją, spontaniškos sakytinės kalbos, grupę įeina įvairūs dialogai ir pokalbiai tarp dviejų ir daugiau asmenų, įrašyti žmonių pasakojimai, žemėlapių užduotys (kai vieno asmens prašoma pagal tam tikrą žemėlapį nupasakoti kelią kitam asmeniui) ir kt. Atskirą grupę sudaro negimtakalbių sakytinės kalbos tekstynai, kurie teikia duomenų apie užsienietiškų akcentų įvairovę.
Podnovinka

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Gyvenimas po klevu (filmas)

„Gyvenimas po klevu“ – 1988 m. Lietuvos televizijoje pagal to paties pavadinimo R.Granausko apysaką sukurtas 2-jų serijų meninis filmas.

Siužetas

Buvusiame dideliame Budrių kaime liko tik viena sodyba, kurioje paskutines savo dienas gyvena senoji Monika Kairienė. Beprasmiškai žuvo jos vyras ir sūnus, šeima išsisklaidė, ūkis griūva. Paskutinis smūgis – kaimo gyventojų iškėlimas į naują gyvenvietę. Niekas kaimiečių neklausia: nori jie keltis, ar ne – vienu parašu kaimas priskirtas „neperspektyviems“…
Birminis kiškis

Fizinės savybės

Patinai paprastai mažesni už pateles. Ūgis siekia nuo 40 iki 75 cm, vidutinis svoris – apie 2 kg. Kaukolė lenkta, su nedideliu susiaurėjimu prie akiduobių. Nors birminis kiškis nėra didelis, tačiau turi labai ilgas ausis. Nugara paprastai pilka su juodais dryžiais. Užpakalinė dalis bei pilvas balti. Patelių nėštumas trunka apie 50 dienų.

Buveinė

Paprastai įsikuria žemumose, tačiau Tailande birminis kiškis buvo pastebėtas ir 1 300 metrų aukštyje. Gyvena pasėlių laukuose, dykvietėse, miškų kirtimuose bei smėlėtose pakrančių vietovėse. Mėgsta įsikurti urvuose, olose bei uolų plyšiuose.

Mityba

Birminis kiškis minta augaliniu maistu: žolėmis, šakelėmis, žiedais bei medžių žieve. Žinomi atvejai, kai birminis kiškis ėdė pelėnus bei kitus kiškiažvėrius.
Birminis kiškis iš organizmo pašalina dviejų tipų spiras – sausąsias ir drėgnąsias. Pastarąsias žvėrelis suėda dar kartą, taip pasisavindamas iš maisto visas įmanomas maistingąsias medžiagas. Sausosios spiros nėra ėdamos pakartotinai.
Moterys prieš vyrus

Turinys

Situacijų komedija apie vyrus ir moteris bei jų tarpusavo santykius: 5 metus skirtis besiruošiančią šeimą, kuri kartu susirenka tik tada, kai reikia susitikti su vyro motina; mokyklos direktorę ir jos vyrą Roko, kuris dirba toje pačioje mokykloje sargu ir leidžia laiką su mokiniais keisdamasis futbolininkų kortelėmis; verslininkę Dianą ir jos vyrą, kuris apsimeta dirbąs, tačiau iš tiesų su draugais leidžia laiką grodamas „The Beatles“ dainas.
Kuomet vienas jų, Pjeras, patiria galvos traumą ir praranda atmintį, jo žmona Ana nusprendžia jam įdiegti sau parankias mintis ir tokiu būdu sukurti sau idealų sutuoktinį. 
Marselo motinai sušlubuoja sveikata ir gyventi jai belieka gyventi mėnuo. Ji nusprendžia apsigyventi pas sūnų. Šio žmona priversta iškraustyti savo meilužį, kad vyras laikinai grįžtų į namus ir jie galėtų kuriam laikui vėl vaidinti laimingą šeimą.
Diana sužino besilaukianti, tačiau tuo metu į jos namus vyras atsiveda Roko, su kuriuo kartu groja grupėje ir kurį neapsikentusi žmona išvarė iš namų.
Artūras Želnys

Biografija

1981 m. baigė Plungės 1-oji vidurinę mokyklą, 1988 m. baigė Vilniaus universitetą, ekonomistas.
UAB „Zemindar“ direktorius.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Vilniaus rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys. 
Asociacijos „Riešės bendruomenė“ tarybos pirmininkas. Žmona Vilija, vaikai Laura, Lukas.
1900 m. vasaros olimpinių žaidynių medalių lentelė

Straipsnyje pateikiamos 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, antrose naujaisiais laikais vykusiose olimpinėse žaidynėse, dalyvavusios šalys pagal medalių skaičių. Žaidynėse dalyvavo 997 atletas iš 24 šalių, vyko 95 rungtys iš 19 sporto šakų.
Nantou

Istorija

Miestelis suklestėjo XVII a. ir tapo prekybos ryžiais, cukranendrėmis, bananais ir apelsinais centru. 1759 m. mieste įkurtas jamenas (Kinijos imperijos ministerija ir imperatoriaus rezidencija). Japonijos okupacijos metais miestas priklausė Nantou prefektūrai. 1981 m. gavo didmiesčio statusą. Dėl to, kad miestas įsikūręs Čelungpu sprūdžių vietovėje, jis smarkiai nukentėjo nuo 1999 m. žemės drebėjimo: 92 žmonės žuvo, buvo apgadinta virš 1000 pastatų.
Jablono kalnagūbris

Jablono kalnagūbris (rus. Яблоновый хребет) yra Rusijoje, Užbaikalėje, Užbaikalės krašte. Ilgis 650 km. Aukštis iki 1680 m. Sudarytas iš granito, kristalinių skalūnų, smiltainio. Vyrauja vidutinkalnių reljefas. Šlaituose auga maumedžių, pušų, rečiau kėnių miškai. Aukščiau 1200–1400 m būdinga kalnų tundra.
Juozas Juodis

Biografija

1947 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1953-1961 m. žemės ūkio ministerijos dirvožemio tyrimo grupės vadovas. 1961-1970 m. Žemėtvarkos instituto grupės vadovas, nuo 1970 m. vyriausiasis dirvožemininkas.

Mokslinė veikla

Mokslinio tyrimo kryptys: dirvožemių klasifikacija, bonitavimas, kartografavimas ir ekonominis vertinimas.
Vilma Dambrauskaitė

Biografija

Tėvas Virginijus Dambrauskas (g. 1962 m.), šachmatininkas (IM). Sesuo Jurgita Dambrauskaitė (g. 1990 m.), šachmatininkė (LIM).