google/wiki40b huggingface dataset:
Tiesė

Tiesė – euklidinėje geometrijoje tiesė – begalinio ilgio ir plonumo linija su tokiomis savybėmis: uždėjus ant tiesės bet kurioje vietoje du taškus tarp jų esanti tiesės atkarpa bus arčiausias atstumas tarp šių taškų.
Tiesė yra pirmos eilės kreivė, n – matėje erdvėje aprašoma lygčių sistema:
Tiesė plokštumoje aprašoma lygtimi  (kai kurias tieses galima išreikšti ir funkcine priklausomybe ). Trimatėje erdvėje tiesę galima išreikšti kaip dviejų nelygiagrečių plokštumų lygčių sistemą.
Taip pat n – matėje erdvėje tiesę galima išreikšti parametrinių lygčių sistema:

Etimologija

Žodį tiesė į lietuvių kalbos vartoseną įvedė kalbininkas Jonas Jablonskis.
Hačirogata

Legenda

Pasak legendos, vyras, vardu Hačiro, kuris buvo paverstas drakonu, po ilgų klajojimų savo buveine pasirinko šį ežerą. Tokiu būdu ežeras įgavo Hačirogatos (-gata reiškia „lagūna“) pavadinimą. Vėliau jis susižavėjo moterimi, kuriai priklausė Tadzavos ežeras (taip pat esantis Akitos prefektūroje), ir jis persikraustė gyventi pas ją. Todėl ežero vanduo tapo daug seklesnis.
Kęstutis Trapikas

Biografija

1978 m. baigė Švenčionių Zigmo Žemaičio vidurinę mokyklą, 1983 m. Kauno politechnikos instituto Lengvosios pramonės fakultetą, inžinierius mechanikas.
Nuo 1983 m. Švenčionių buitinio aptarnavimo kombinato vyr. mechanikas, vyr. inžinierius, 1987–1992 m. direktorius. 1992–1995 m. Švenčionių rajono valdytojas, 1995–1996 m. Švenčionių rajono savivaldybės meras. 1996–2000 m. LR Seimo narys, Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos pirmininko pavaduotojas.  2000–2015 m. UADB „Baltikums draudimas“ Švenčionių agentūros vadovas, firmos „Gieva“ savininkas, VšĮ „Lietuva ant delno“ vadovas, S. Trapikienės firmos „Gieva“ projektų vadovas. Nuo 2015 m. Švenčionių rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
Tobulinosi Danijoje, Švedijoje, JAV verslo, energetikos klausimais. 2002 m. baigė Vilniaus universitetą, verslo vadybos ir administravimo magistras.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Nuo buvo 1994 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1998 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos narys, Tarybos narys.
1995–1997 m. ir nuo 2000 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Sigita – inžinierė, verslininkė. Turi tris dukteris: Justiną (g. 1988), Giedrę (g. 1991) ir Ievą (g. 1992).
Dirvožemio hidrologija

Dirvožemio hidrologija – dirvožemio fizikos šaka, tirianti dirvožemio drėgmę, jos vandens sudėtį, savybes, įtaką dirvodarai ir augalų augimui.
Tiria dirvožemio kietosios fazės, vandens ir dujų sąveiką, dirvožemio drėgmės savybes, formas, režimą, balansą, įtaką augalų augimui ir derlingumui. Tyrimų duomenys padeda nagrinėti dirvožemio genezę ir ypač svarbūs dirvožemio melioracijai. Naudojami lauko ir laboratoriniai tyrimai. Lietuvoje dirvožemio hidrologijos tyrimus atlieka Lietuvos žemdirbystės institutas ir Vandens ūkio institutas.
Pilkasis karklas

Paplitimas ir augimvietės

Lietuvoje dažnas ir tik paplitęs (Salix cinerea subsp. cinerea) porūšis. Paprastai auga įvairiose šlapynėse – pelkėtuose miškuose, grioviuose, pievose. Sudaro ištisus krūmynus.

Morfologija

Auga kaip krūmas arba neaukštas medelis – priklausomai nuo porūšio ir augimo vietovės iki 4–15 m aukščio. Lapai pailgi, 2–9 cm ilgio, 1–3 cm pločio, iš viršaus žali, apatinė dalis padengta plaukeliais. Dvinamis, žirginiai 2–5 cm ilgio.
ND Gorica

Istorija

Klubo ištakos siekia 1947 m.
Bleizeris

Bleizerio vilkėjimas

„Jachtiniai“ (reefer) bleizeriai dėvimi kartu su įvairiais kitais drabužiais. Po bleizeriu vilki nuo paprastų marškinių su kaklaraiščiu iki polo marškinėlių. Kartu su bleizeriu vilkimos įvairių spalvų ir sukirpimų kelnės, nuo klasikinių baltų medvilninių ar pilkų flanelinių kelnių iki rudų činosų (angl. chinos) ar džinsų. 
JAV dabar reefer stiliaus švarkai labai paplitę, jie labai dažnai yra business casual ar business informal aprangos dalis, jie tinka praktiškai visose situacijose. 
Bleizeriai daugelyje Tautų Sandraugos mokyklų vilkimi kaip mokyklos uniformos dalis. D.Britanijoje ir Australijoje tokie bleizeriai būna vienaeiliai, įvairių spalvų, dažnai ryškūs ar su apvadais. 
Tokio stiliaus bleizerius vilki ir kai kurių jachtų ar irklavimo klubų, pvz., Kembridžo ir Oksfordo universitetuose, nariai, o bleizeriai su apvadais dėvimi tik ypatingomis progomis, pvz., klubo iškilmingose vakarienėse. Tokiais atvejais apvadų spalvos atitinka universiteto ar koledžo spalvas, bleizeriai būna su specialiomis koledžo sagomis. 
Labai dažnai uniforminiai mokyklos, koledžo, sporto klubo, kariuomenės veteranų asociacijos bleizeriai turi ant krūtinės kišenės išsiuvinėtą emblemą. Mokyklų uniformų bleizerių emblemos gali skirtis priklausomai nuo moksleivio ar studento pasiekimų moksle ar sporte. 
Tautų Sandraugoje daugelio pulkų veteranų asociacijų nariai vilki „pulko bleizerius“ (angl. regimental blazers), kurie irgi turi specialias emblemas ant krūtinės kišenės, o dažnai - ir specialias pulko bleizerio sagas. Paprastai bet kurie du atsitiktinai paimti pulko bleizeriai nebus vienodi, nes juos siūdinasi kiekvienas narys atskirai. Tačiau tokie bleizeriai turi vienodas pulko emblemas. Standartinė pulko bleizerių spalva yra tamsiai mėlyna (navy blue), nors kai kurios veteranų asociacijos gali būti priėmusios kitas bleizerių spalvas, pvz., šaulių pulkų asociacijos paprastai vilki tamsiai žalius rigle green bleizerius. 
Anksčiau buvo priimta vilkėti bleizerius užsiiminėjant „džentelmeniškomis“ sporto šakomis ar stebint jų varžybas. Dabar bleizerių vilkėjimas išlikęs tik kai kuriose sporto šakose ir tai tik rudimentiškai. Pvz., kai kuriose kriketo rungtynėse komandų kapitonai metant burtus vilki komandos bleizerius su klubo emblema ar nacionaliniu herbu.
Ilja Rudas-Gercovskis

Ilja Rudas-Gercovskis (g. 1929 m. rugsėjo 13 d. Kaune – 1968 m. birželio 14 d. Vilniuje) – lietuvių kino scenaristas ir režisierius.

Biografija

1952 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, 1967 m. – Aukštuosius scenaristų ir režisierių kursus Maskvoje.
Nuo 1949 m. buvo laikraščio "Lietuvos jaunimas" («Молодежь Литвы») literatūrinis bendradarbis. 1955 – 1958 m. laikraščio "Komsomolskaja pravda" («Комсомольская правда») korespondentas Lietuvoje, vėliau dirbo įvairiuose Lietuvos laikraščiuose ir žurnaluose. Nuo 1965 m. – Lietuvos kino studijos scenaristas ir režisierius. Vaidino kino filme „Vienos dienos kronika“ (1963 m., rež. Vytautas Žalakevičius).
Andrius Zaviša (1557)

Biografija

Kilo iš bajorų Zavišų giminės, herbo „Labedz“ savininkas. Jono Zavišos sūnus.
Minsko vaivada 1596–1598 metais, Lietuvos didysis iždininkas nuo 1598 metų, Bakštų dvaro savininkas.
Žemietijos teisėjas

Žemietijos teisėjas (lenk. Sędzia ziemski, lot. iudex terrestris) – vienas iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos žemietijų valdžios pareigūnų, žemės teismo pirmininkas.

Įgaliojimai

Žemietijos teisėjas turėjo būti bajoras posesininkas, gyventi žemėje, kurios teismui vadovavo ir negalėjo eiti jokių kitų pareigų mieste. Jo pajamas sudarydavo proceso dalyvių įmokos.
Žemės teismas, kurį be žemietijos teisėjo sudarydavo pateisėjis ir žemietijos raštininkas, spręsdavo visas sėslių bajorų prasižengimų bylas.
Erlangeno-Niurnbergo universitetas

Erlangeno-Niurnbergo universitetas (vok. Friedrich-Alexander-Universität Erlangen-Nürnberg – 'Erlangeno-Niurnbergo Frydricho-Aleksanderio universitetas, FAU) – antras pagal dydį universitetas Bavarijoje (po LMU universiteto). 5 fakultetai, 266 katedros. 25 000 studentų (1/3 – Niurnberge, kiti – Erlangene). 12 000 mokslo arba nemokslinių tarnautojų (iš jų 45 % dirba Erlangeno universitetinėje klinikoje). Universitetui vardą davė markgrafas Frydrichas III (Brandenburgo-Bairoito kunigaikštis), įkūręs aukštąją mokyklą ir Karl Alexander (Brandenburgo-Ansbacho markgrafas, reikšmingai teikęs paramą).
Diversifikavimas

Investicijų portfelio diversifikavimas – priemonė valdant ir investuojant turimas vertybes.
Gali būti nustatoma (teisės aktų arba bendrovės vadovybės), kad į vieno emitento vertybinius popierius ar pinigų rinkos priemones gali būti investuota ne daugiau kaip tam tikras procentas (Lietuvoje – 5 procentai kolektyvinio investavimo subjekto) turtą sudarančių grynųjų aktyvų.
Į vieno emitento vertybinius popierius ar pinigų rinkos priemones Lietuvoje gali būti investuota daugiau kaip 5 procentai, bet ne daugiau kaip 10 procentų grynųjų aktyvų, su sąlyga, kad tokių investicijų bendra suma nėra didesnė kaip 40 procentų grynųjų aktyvų (šis apribojimas netaikomas indėliams ir išvestinėms investicinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama ne biržos rinkoje, jeigu jų emitentą prižiūri priežiūros institucija).
Investicijos į indėlius vienoje kredito įstaigoje negali sudaryti daugiau kaip tam tikro procento (Lietuvoje – 20 procentų) kolektyvinio investavimo subjekto turtą sudarančių grynųjų aktyvų.
Bendra investicijų į vieno asmens išleistus vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones ar indėlius bei įsipareigojimų, atsirandančių iš išvestinių finansinių priemonių sandorių su tuo asmeniu, suma negali būti didesnė kaip tam tikra dalis (Lietuvoje – 20 procentų) kolektyvinio investavimo subjekto turtą sudarančių grynųjų aktyvų.
Taip pat gali būti nustatoma, kad investicijos į kokios nors valstybės ar savivaldybių išleistus arba garantuotus vieno emitento vertybinius popierius ar pinigų rinkos priemones negali būti didesnės kaip tam tikra dalis (Lietuvoje į Europos Sąjungos valstybių išleistus popierius – 35 procentai) kolektyvinio investavimo subjekto turtą sudarančių grynųjų aktyvų.
Vertybinių popierių priežiūros subjektas (institucija, fondo vadovybė, kontrolės subjektas) gali leisti investuoti į tam tikrus vertybinius popierius ar pinigų rinkos priemones ir didesnę dalį grynųjų aktyvų, jei tokiu atveju investuotojų interesai būtų pakankamai apsaugoti, investuota į, pavyzdžiui, ne mažiau kaip 6 emisijų vertybinius popierius ar pinigų rinkos priemones, o į vienos emisijos vertybinius popierius ar pinigų rinkos priemones investuota ne daugiau kaip tam tikra dalis (pvz., 30 procentų) grynųjų aktyvų.
Investicijos į obligacijas tam tikrais atvejais negali būti didesnės kaip tam tikra dalis (pavyzdžiui, 25 procentai) grynųjų aktyvų. Gali būti nustatoma, kad kai į tokias vieno emitento obligacijas investuojama daugiau kaip keli procentai (bet ne daugiau kaip, pvz., 25 procentai) grynųjų aktyvų, bendra tokių investicijų suma negali būti didesnė kaip, pavyzdžiui, 80 procentų grynųjų aktyvų.
Taip pat gali būti nustatoma, kad į įmonių, priklausančių grupei, kuri turi sudaryti konsoliduotą finansinę atskaitomybę, išleistus vertybinius popierius ir pinigų rinkos priemones gali būti investuota ne daugiau kaip tam tikra dalis (pvz., 20 procentų) grynųjų aktyvų.
Iziaslavo kunigaikštystė

Istorija

Iziaslavą X a. pabaigoje Vladimiras Sviatoslavičius pastatė savo sūnui Iziaslavui Vladimirovičiui (~978–1001 m.). XI a. įėjo į Polocko kunigaikštystę. Iziaslavo kunigaikštystė pirmąkart minima 1127 m., bet gali būti, jog susiformavo apie 1101 m., Polocko kunigaikščiui Vseslavui dalijant žemes savo sūnums. 1127 m. ištrėmus Iziaslavo valdovą, valdžią čia laikinai paėmė Minsko Glebovičiai, bet vėliau valdžia sugrįžo vietinei dinastinei linijai – Davidovičiams. Šie išlaikė sostą Iziaslave ir sudarė sąjungą su Vitebsko kunigaikščiais Vasilkovičiais.
XII a. 7-ame dešimtmetyje nusilpusi kunigaikštystė subyrėjo į smulkesnes kunigaikštystes, tarp kurių didžiausia buvo Logožos. Apie 1186 Polocko žemėje vėl sustiprėjo Glebovičiai, kurie iš Iziaslavo išvijo vietinę dinastiją. Nuo tada šios smulkios valdos pripažino gerokai stipresnės Minsko kunigaikštystės valdžią.
XIII a. antroje pusėje prijungta prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. XIV a. trečiajame dešimtmetyje priklausė Algirdui. Nuo 1345 m. Algirdas kunigaikštystę perdavė nuverstam Jaunučiui, vėliau jo palikuoniams kunigaikščiams Zaslavskiams. Dar vėliau atiteko Glebovičiams.
Voivodinos istorija

Geografija

Istorinis Voivodinos regionas šiuo metu yra administruojamas keleto valstybių. Didžiausią jo dalį sudaro Serbijoje esanti Voivodina, tačiau regionui taip pat priskiriamos gretimos teritorijos vakarų Rumunijoje (Timišo apskritis), pietų Vengrijoje (Barania ir Bač Kiškūnas) ir rytų Kroatijoje (Osijeko–Baranijos apskritis ir Vukovaro–Srijemo apskritis).
Voivodina apima pietinę Panonijos lygumų dalį. Rytuose ją uždaro Karpatai, pietuose ji pereina į etninių serbų gyvenamas miškingąją Šumadiję ir Mačvą. Į šiaurę nuo Voivodinos yra istorinė Vengrija, o vakaruose – Slavonija. Svarbiausia regiono upė yra Dunojus (Voivodina apima jo vidurinę atkarpą) bei vietiniai jo intakai – Tisos, Savos žemupiai.
Pati Voivodina dalinama į keturis regionus: Baranja yra Vengrijoje ir Kroatijoje (į vakarus nuo Dunojaus), Sremas – Serbijoje ir Kroatijoje (tarp Dunojaus ir Savos), Bačka – Serbijoje (į vakarus nuo Tisos), o Banatas – Serbijoje ir Rumunijoje (į rytus nuo Tisos).

Serbijos sudėtyje

Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje Austrijos-Vengrijos imperija žlugo. 1918 metų spalio 29 dieną Sremas tapo Slovėnų, Kroatų ir Serbų valstybės dalimi. 1918 spalio 31 dieną Banato respublika buvo paskelbta Temišvare, Vengrijos valdžia pripažino jos nepriklausomoybę, tačiau ji gyvavo neilgai. Nuo 1918 metų gruodžio 1 dienos visa Voivodina – Serbų, Kroatų ir Slovėnų karalystės dalis.
Tarp 1929 ir 1941 regionas vadinosi Dunavska banovina (Dunojaus provincija).

II pasaulinis karas

Ašies pajėgos buvo okupavę regioną 1941–1944 metais. Bačka ir Baranja buvo prijungtos prie Vengrijos, o Sremas – prie Nepriklausomos Kroatijos valstybės. Tik maža dalis liko Serbijai.

Autonominė Serbijos provincija

Ašies okupacija baigėsi 1944, o regionas politiškai atkurtas buvo 1945, kaip autonominė Serbijos provincija. Vietoje prieš tai buvusio pavadinimo Dunavska banovina, vėl sugrąžintas istorinis – Voivodina, o sostinė liko Novi Sade. Nuo 1945 autonomijos lygis keitėsi keletą kartų, o dabartinį provincijos statusą reguliuoja Omnibuso įstatymas, priimtas 2002.
Viktoras Muntianas

Biografija

Nuo 1957 m. mokėsi Marijampolės 3-iojoje vidurinėje mokykloje, kurią baigė 1968 m. 1973–1978 m. studijavo Vilniaus inžinerinio statybos instituto Statybos fakultete ir įgijo inžinieriaus statybininko specialybę.
1978–1979 m. Lietuvos statybos ir architektūros mokslinio tyrimo instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis, 1979–1985 m. Kauno statybos kombinato meistras, darbų vykdytojas, aikštelės viršininkas, valdybos vyriausiasis inžinierius.
1985–1987 m. studijavo Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje. 1986–1990 m. – Kėdainių rajono vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas. 1990–1993 m. – Kėdainių rajono valdytojas, nuo 1994 m. iki 1996 m. – AB „Ūkio bankas“ Kėdainių filialo valdytojas. 1996–1997 m. – koncerno „Vikonda“ viceprezidentas, 1997–2004 m. Kėdainių rajono savivaldybės meras. Nuo 2009 m. UAB „Agrochemos grupė“ grupės vadovas.

Politinė veikla

Iki 1989 m. TSKP narys, 2003–2006 m. Darbo partijos narys, šios partijos pirmininko pavaduotojas, 2006–2008 m. Pilietinės demokratijos partijos pirmininkas, nuo 2010 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2004 m. ir nuo 2011 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys. 
2004–2008 m. Seimo narys, išrinktas Kauno – Kėdainių (Nr. 65) apygardoje, iškėlė Darbo partija. 2006 m. – 2008 m. balandžio mėn. Seimo pirmininkas.
Pomėgiai – medžioklė, sportas, žvejyba ir kita.
DirectShow

Istorija

ActiveMovie, kodiniu pavadinimu Quartz, yra DirectShow pagrindas, kuris buvo pradėtas kurti dar tada kai Windows 3.x buvo viena iš populiariausių operacinių sistemų. Paketą kurti pradėjo Geraint Davies kaip atsaką į Apple QuickTime garso bei vaizdo duomenų apdorojimo paketą. ActiveMovie pirmą kartą išleistas kaip priedas, skirtas Windows 95 operacinei sistemai. Tuo metu šį paketą buvo galima naudoti tik kaip Microsoft Internet Explorer naršyklės priedą. Buvo galima groti įvairius vaizdo bei garso failus.
Vėliau, kartu su DirectX 5 versija ActiveMovie paketas buvo pervadintas DirectShow ir tapo DirectMedia SDK dalimi. Septintoje DirectX versijoje DirectShow buvo pridėtas į DirectX platinamąjį paketą. 2005 m. balandžio mėnesį DirectShow buvo perkeltas iš DirectX SDK paketo į Microsoft Platform SDK, tačiau vis tiek DirectX yra naudojamas išvesti apdorotą DirectShow informaciją (DirectX 7 versijoj naudojamas DirectDraw bei GDI bibliotekos, o DirectX 9 jau tik Direct3D biblioteka).

Veikimas

Kai yra liepiama nuskaityti kokia nuoroda ar failas, DirectShow apdoroja šią nuorodą pagal tam tikrą grafą, kuris susideda iš įvairiausių duomenų apdorojimų filtrų (pvz., failo nuskaitymo). Filtrai gali būti tiek ir kitų sukurti, tiek ir savo rankomis parašyti. Grafus galima kurti tiek programiškai, tiek ir su Microsoft sukurta programa Graph Edit. Pastaruoju atveju programuotojui tereikės užkrauti sukurtą grafą iš grafo failo į savąjį DirectShow objektą. Duomenų išvedimas, kaip ir nuskaitymas turi būti nurodytas grafe. Grafo apdorojimo metu Windows operacinės sistemos registre yra ieškoma nurodytų filtrų įrašų, kurie yra vėliau sujungiami į tam tikrą seką, nurodytą grafe. Po to filtrai apdoroja informaciją tokia seka, kokia yra filtrų seka. Informacija yra pateikiama vartotojui, jei vartotojas pageidauja, jis gali atlikti įvairias operacijas susijusiąs su duomenų apdorojimu (pvz., gali sustabdyti filmuko rodymą arba pradėti jį rodyti vėl). Deja, yra labai sudėtinga modifikuoti jau vykdomą grafą, todėl dažniausiai yra sustabdomas grafas ir sukuriamas visiškai naujas grafas.
Nors DirectShow yra gana lengva groti kokį nors failą, bet jei reikia daryti kokius nors labiau valdomus dalykus (pvz., gauti žinutes iš filmuko lango arba sukurti nuosavą filtrą), tenka pasukti galvą kaip tai padaryti. Būtent todėl DirectShow yra gana gerai žinomas programuotojų kaip viena iš sudėtingiausių Microsoft bibliotekų. Sudėtingumas pasireiškia tuo, kad yra gana sudėtinga grafe teisingai išdėstyti daugybę sudėtingų filtrų bei tuo, kad DirectShow nors ir naudoja COM technologiją, tačiau nevisiškai suderinama su jos standartais. Šie COM „taisyklių laužymai“ yra dokumentuoti paketo dokumentacijoje.
Reklama

Reklama (pranc. réclame < lot. reclamo – rėkiu) – kaip objektas yra informacija, skirta paveikti potencialius vartotojus, tikslinę grupę atlikti įvairius veiksmus, susijusius su prekės ar paslaugos pirkimu ir vartojimu. Reklama dažniausiai būna susijusi su materialine nauda: ja siekiama arba tiesiogiai didinti pelną (plečiant vartojimą, paslaugas), arba tai užsitikrinti ateityje (reklamuojant bendrovės prekės ženklą ar veiklą, t. y. padedant jai įsitvirtinti rinkoje).
Šiuolaikinė reklama, transliuojama per masines informacijos priemones, vienu metu veikia plačią įvairaus amžiaus auditoriją, todėl pažymėtinos šalutinės reklamos funkcijos: kultūrinė, socialinė, ekonominė. Be to, reklamos užsakovai sumoka už tai, kad visuomenė galėtų matyti nemokamą televiziją, radiją. Taip pat iš dalies padengia spaudos, interneto portalų ir kt. pramogų išlaidas. Kai kurie verslai veika freemium modeliu, gaudami pajamų ir iš reklamos.
Tabako pramonė pirmoji pradėjo taikyti šiuolaikinės reklamos taktikas, buvo seksualizuotos reklamos pradininkė. Dabar kartu su alkoholio pramonės reklama daugelyje šalių ribojama arba visiškai draudžiama dėl žalingo poveikio sveikatai. Reklama turi įtakos šiuolaikinių mitų atsiradimui. Jie būdingi ir tabako pramonei.
Ishtar (grupė)

Ishtar yra Belgijos (Flandrijos) liaudies muzikos grupė, kuri atstovavo Belgijai 2008 m. Eurovizijoje su daina „O Julissi“, atliekamą įsivaizduojama kalba. Jie varžėsi pirmajame Eurovizijos pusfinalyje 2008 m. gegužės 20 d.
Grupė atlieka dainas anglų, prancūzų, vokiečių ir olandų kalbomis.
Dalia Milukaitė-Buragienė

Dalia Milukaitė-Buragienė (g. 1949 m. kovo 10 d. Šeštokuose, dab. Lazdijų rajonas) – Lietuvos poetė ir medikė.
Rūta Daujotaitė-Leonova

Biografija

Gimė Piktupėnų kaime, valstiečių šeimoje. Baigusi Batakių vidurinę mokyklą, 1961- 1967 m. studijavo rusų kalbą ir literatūrą Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete, 1961–1968 m. mokytojavo Kelmės raj. Žirnainių, Stulgių, Šaltenių kaimų mokyklose. Ištekėjusi už karininko Viktoro Leonovo, 1968–1977 m. gyveno įvairiose Rusijos ir Kazachijos vietose, dirbo mokytoja. Nuo 1977 m. gyvena ir dirba Kaliningrade. 1991 m. pradėjusi dirbti miesto 48-oje vidurinėje mokykloje, įsteigė lietuvių kalbos ir etnokultūros fakultatyvą, iki išėjimo į pensiją 2013 m. mokė lietuvių mokinius gimtosios kalbos, rengė jų ekskursijas į Lietuvą. Nuo 1989 m. dalyvauja lietuvių tautinėje veikloje, nuo 1992 m. aktyvi Liudviko Rėzos lietuvių kultūros draugijos narė, 2000–2004 m. šios draugijos pirmininkė. Bendradarbiauja su LR generaliniu konsulatu Karaliaučiuje, Mažosios Lietuvos lietuvių draugija Čikagoje, kitomis lietuvių organizacijomis.
Rašo eilėraščius, noveles, publicistikos straipsnius lietuvių ir rusų kalbomis, skirtus Mažajai Lietuvai ir jos gyventojams. Yra išleidusi poezijos knygų, taip pat keletą paruošusi spaudai. Atskiri Rūtos Leonovos Daujotaitės eilėraščiai publikuoti almanache „Balsai iš toli“, taip pat periodiniuose leidiniuose : „Donelaičio žemė“, „Draugas“, „Pasaulio lietuvis“, „Naujoji aušra“ ir kt. 1990 m. sukūrė Karaliaučiaus krašto lietuvių himną.
Vašas

Geografija

Vašo medė plyti Mažojoje Vengrijos lygumoje. Pačiuose vakaruose siekia Alpių prieškalnes (Kėšego aukštuma). Svarbiausia upė – Raba.
FC Bohemians 1905 Praha

Istorija

Klubo ištakos siekia 1905 m.
Tarptautinė augalų apsaugos konvencija

Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (angl. International Plant Protection Convention, IPPC) - tai tarptautinė organizacija, užsiimanti kenkėjų ir augalų ligų platinimo į kitas šalis prevencija. Į jos pareigas įeina augalų kenkėjų sąrašų vedimas, kenkėjų išplitimo protrūkių stebėjimas ir techninės pagalbos tarp šalių narių koordinavimas.
Šią struktūrą 1952 m. įkūrė Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija. 2007 m. Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos sutartį buvo pasirašę 163 šalių vyriausybės.
Andų kalnagūbris

Andų kalnagūbris yra Azerbaidžiane, Didžiojo Kaukazo šiaurės rytuose. Ilgis ~60 km. Aukščiausia viršūnė – Cobolgo kalnas (2736 m). Skiria Sunžos, Tereko ir Andų Koisu upių baseinus. Viršūnės apaugusios kalnų pievomis, šiauriniai šlaitai – miškais, pietiniai – krūmuotomis stepių pievomis.
Živilė

Živilė – lietuviškas moteriškas vardas. Etimologija: nuo lietuvių žy - („žygiuoti“) + vil - („viltis“). Kita tradicija kildina šį vardą nuo lietuvių „žaltys“. Šiuo atveju gretinama su šaknimi "gyv" - gyvas (rusų жив).
Javinė lingė

Paplitimas

Eurazijoje paplitusi nuo Atlanto vandenyno iki Kamčiatkos ir šiaurės Primorės. Šiaurėje arealas siekia poliarines platumas (Kolos, Kanino pusiasalius, Anadyrio aukštupį). Pietuose gyvena iki Mandžiūrijos, Mongolijos, Altajaus, Krymo, Pirėnų. Gyvena Amerikose.
Lietuvoje migracijos metu kartais pastebima. Peri labai retai.

Išvaizda

Javinė lingė mažesnė už nendrinę lingę. Patinas nuo kitų lingių skiriasi baltu antuodegiu ir juodais sparnų galais. Sveria 336-390 g.

Elgsena

Sutinkama atvirame kultūriniame kraštovaizdyje: ganyklose, pievose, upių slėniuose, lygumų ežerų pakrantėse. Lizdą krauna ant žemės iš žolių stiebų ir šiaudų. Deda 3-6 balsvus kiaušinius. Peri 32-39 dienas.

Mityba

Minta peliniais graužikais, žvirbliniais paukščiais, driežais, stambiais vabzdžiais.
Pažinimo psichologija

Istorija

XIX a. pab. pradėjo vyrauti nuostata, kad žmogaus mąstymas gali būti ne tik filosofijos tyrimo, bet ir gamtos mokslų objektu. Netrukus kaip atskiras mokslas pradėjo plėtotis psichologija. Vilhelmas Vundtas (Wilhelm Wundt) XIX a. pab. įvedė introspekcijos terminą, padėjo pagrindą plėtotis pažinimo psichologijai. Po ilgo biheviorizmo dominavimo moksle XX a. viduryje Šiaurės Amerikoje įvyko „kognityvinis lūžis“. Jį sąlygojo siekiai suprasti mąstymą ir sukurti mokslinius mąstymo tyrimų pagrindus, pasitelkiant biologijos metodus, tiriant žmogų kaip organizmą, gebantį veiksmingai apdoroti informaciją bei rezultatus taikyti kasdienėje veikloje.