google/wiki40b huggingface dataset:
Liublinas

Istorija

Liublinas – vienas seniausių Lenkijos miestų. 1474 m. jis tapo srities centru, nuo 1578 m. – tribunolo būstinė. 1569 m. jame pasirašyta Liublino unija. 1795 m. miestas pateko Austrijos, o 1815 m. (po Vienos kongreso) – Rusijos valdžion. 1918 m. jame buvo laikinoji Lenkijos socialistų vyriausybė. 1941 m. nacių Vokietija Liublino priemiestyje Maidaneke įrengė koncentracijos stovyklą.
Jeronimas Laucius

Biografija

1963 m. baigė Ramygalos vidurinę mokyklą, 1968 m. Kauno politechnikos institutą, įgijo energetiko inžinieriaus specialybę. Dirbo įvairų ūkinį ir administracinį darbą. Nuo 1988 m. žurnalo „Žvaigždutė“ vyr. redaktorius. Nuo 1994 m. leidyklos „Trys žvaigždutės“ direktorius. Nuo 1994 m. Pasaulinės lietuvių vaikų literatūros asociacijos „Lietuviška vaikų knyga“ prezidentas. Nuo 2008 m. Lietuvos meno kūrėjų asociacijos narys. 2009 m. priimtas į Baltarusijos rašytojų sąjungą.

Kūryba

Iš pradžių rašė pažintines knygas vaikams („Kas pastatė namą“, „Aš elektra“, „Milžino gimimas“), vėliau išleido smulkiųjų literatūros žanrų – aforizmų, miniatiūrų, novelių rinkinių. Aforizmų rinkiniams būdinga netikėta mintis, šmaikšti lakoniška leksika, parodomi ne tik buities, bet ir tuometinės politinės situacijos kuriozai. Miniatiūrų, novelių rinkiniuose atskleidžiamas žmonių santykių trapumas, aukštinama sąžiningumas, meilė. Daugiausia sukūrė pasakų, jose ryški gėrio ir blogio priešprieša. Yra išleidęs vaikams pjesių, eilėraščių, su kompozitoriumi Rymantu Mikelsku – dainų ir lopšinių rinkinių. Jo kūrinių išversta į anglų, baltarusių, esperanto, lenkų, prancūzų, rusų, vokiečių kalbas.
1993 m. Ispanijos Grand Prix

1993 m. Ispanijos Grand Prix buvo Formulės 1 lenktynės, rengtos Gegužės 9 d., 1993 m. Katalonijos trasoje. Tai buvo penktasis 1993 m. Formulės 1 sezono etapas.
Daktarų senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos iki 1 m aukščio kalvelėje. Stačiakampio plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 50 m ilgio, 20 m pločio, buvusios apjuostos lauko akmenų pylimu, kurio išlikę tik pamatiniai rieduliai.
Laidojimo žymių nesimato. Kapinėse stovi medinis monumentalus kryžius ir koplytėlė. Pakraščiuose auga lapuočiai medžiai ir krūmai.
Teritorijos plotas – 0,08 ha, perimetras – 109 m.

Istorija

Kapinės oficialiai veikė XVII–XVIII a. Nuo XVII a. jose laidoti Daktarų, o XVIII a. ir Grykšių kaimo gyventojai. Po 1795 m. kapinės buvo uždarytos, tačiau nuo XIX a. iki XX a. 2 dešimtmečio jose be kunigo buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, nuo epideminių ligų mirę gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Markapiais (Maro kapeliais), Senkapiais.
Nuo seno kapinėse stovėjo keli monumentalūs, ornamentuoti kryžiai ir koplytėlė su šventųjų skulptūromis. Jiems sunykus, 1933 m. buvo pastatyta nauja koplytėlė ir kryžius. Koplytėlėje stovėjo Marijos Nekalto Prasidėjimo, Marijos Sopulingosios ir dviejų maldos pozoje klūpančių angelų skulptūrinė grupė.
Kapines juosė akmenų pylimas, kurio akmenis gyventojai panaudojo 1915 m. vokiečių sudegintoms kaimo sodyboms atstatyti.
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 1974, 1982 ir 1995 m. kartografuotos.
Saugotinas kultūros paveldo objektas. 1972–1984 m. – vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV-521).
Gražina Šimoliūnienė

Biografija

Mokėsi Kretingos 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1973 m. baigė Telšių taikomosios dailės technikumą, 1978 m. – Vilniaus dailės institutą. Nuo 1978 m. Šiaulių pedagoginio instituto Dailės fakulteto dėstytoja. 1982 m. – Kauno dailės kombinato darbuotoja, nuo 1993 m. – individualios įmonės „Gražinos dizaino studija“ savininkė. Nuo 2000 m. Šiaulių universiteto Menų fakulteto Dizaino katedros dėstytoja, docentė. 
Lietuvos dailininkų sąjungos narė. Lietuvos dizainerių sąjungos tarybos narė, Šiaulių skyriaus pirmininkė. Šiaulių meno tarybos pirmininkė.

Kūryba

Knygų, kurias leidžia leidykla „Saulės delta“ dailininkė. Karalienės Mortos premijos medalio ir diplomo autorė.
Alfonsas Randakevičius

Biografija

1937–1940 m. darbininkas-dailidė Kauno ir Trakų apskrityse. 1940 m. birželio 1 d. – 1940 m. rugsėjo 1 d. – Kruonio valsčiaus LLKJS komiteto sekretorius. 1940 m. rugsėjo 1 d. – 1941 m. birželio 1 d. – Kauno apskrities LLKJS komiteto instruktorius. 1941–1942 m. Marių ASSR Volžsko rajono rąstų plukdymo kontoros brigadininkas. 1942–1943 m. 16-osios lietuviškosios divizijos 167-ojo šaulių pulko eilinis, 1943 m. balandžio 26 d. vyresnysis leitenantas. 1943 m. gegužės 1 d. – 1946 m. gegužės 28 d. – 16-osios lietuviškosios divizijos politinio skyriaus viršininko padėjėjas. 1944 m. kapitonas, 1945 m. majoras.
1946 m. gegužės 28 d. – 1949 m. rugsėjo 1 d. – LLKJS CK sekretorius propagandai ir agitacijai Vilniuje. 1949–1952 m. Aukštosios partinės mokyklos prie VKP(b) CK klausytojas. 1952 m. gegužės 12 d. pulkininkas. 1952 m. birželio 14 d. – 1956 m. liepos 20 d. – 16-osios lietuviškosios divizijos vado pavaduotojas politiniams reikalams Vilniuje. 1956 m. liepos 13 d. – 1959 m. rugsėjo 5 d. – LSSR KGB pirmininko pavaduotojas kadrams. 1959 m. rugsėjo 5 d. – 1959 m. spalio 30 d. – priklausė SSRS KGB kadrų valdybai. 1959 m. spalio 30 d. – 1967 m. sausio 26 d. – LSSR KGB pirmininkas, į KGB pirmininkus atėjo rekomendavus LLKJS CK.  1964 m. gruodžio 10 d. generolas majoras. 1967 m. sausio 26 d. – 1970 m. – SSRS KGB PGU viršininko pirmasis pavaduotojas. 
1952–1960 m. kandidatas į LKP CK narius, 1960–1967 m. ir 1971–1978 m. LKP CK narys, 1961–1962 m. kandidatas į LKP CK biuro narius. 1970–1977 m. LSSR teisingumo ministras (1977 m. ministru paskirtas Pranas Kūris).  1955–1959 m. ir 1971–1978 m. LSSR AT deputatas, 1955–1959 m. LSSR AT prezidiumo narys. 1962–1970 m. SSRS AT deputatas.
Edward Said

Orientalizmas

Savo svarbiausiame darbe „Orientalizmas“ Saidas aptaria Oriento arba Rytų vaizdinį, atsispindintį Vakarų kultūroje. Patį Orientą jis laiko autonomiška realybe, kuri egzistuoja tik vakariečio orientalisto sąmonėje ir dažnai neturi nieko bendro su empirine tikrove. Saido teigimu, skirtingų Azijos (ir kitų neeuropinių) kultūrų sugrūdimas po viena apibendrinančia sąvoka nuolat tapdavo rasistinių teorijų pagrindu ir imperinės politikos įrankiu.
Tadas Langaitis

Biografija

Gimė inžinieriaus Zenono Langaičio ir gydytojos Gražinos Langaitienės šeimoje. 1995 m. baigė Kauno „Saulės“ gimnaziją, 1997 m. bakalauro studijas baigė Stokholmo ekonomikos mokykloje Rygoje, įgijo atestuoto finansų analitiko sertifikatą.
Po praktikos „Hansabank Markets“ būstinėje Taline (Estija), tais pačiais metais pradėjo kurti Hansabank Group (dab. „Swedbank“) investicinės bankininkystės padalinį Lietuvoje. 1999 m. „Swedbank“ įsigijus Hansabank Group, tuometinė investicinės bankininkystės vadovybė partnerystės modeliu sukūrė naują investicinį banką „Lõhmus, Haavel & Viisemann“ (LHV). Dirbdamas LHV jaunesniuoju partneriu, kartu su partneriais sukūrė pirmąjį rizikos kapitalo fondą Baltijos šalyse – „New Economy Ventures“. Vadovavo interneto verslo įmonėms keliose šalyse, pvz., interneto aukcionų portalui osta.ee.
2000–2007 m. kūrė ir finansavo įvairius technologijų ir medijų verslus Baltijos šalyse ir Skandinavijoje. 2000 m. Estijoje įkūrė informacinių technologijų paslaugų įmonę „Webmedia Group“, 2005 m. programinės įrangos vystymo sektoriuje tapusią pirmaujančia Estijoje, 2011 m. tapusią didžiausia savo sektoriuje Baltijos šalyse. Tadas Langaitis yra aplankęs beveik 100 pasaulio valstybių, verslo patirties įgijo 15 pasaulio rinkų.
Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose. 2018 m. vasario 28 d., po pusantrų metų darbo Seime, LRS nario mandato atsisakė .

Visuomeninė veikla

Tadas Langaitis 2008 m. pradėjo dirbti visuomenės gerovės siekiančioje veikloje. Kartu su sutuoktine įkūrė Viešąją Įstaigą „Geros Valios Projektai“ (buvo valdybos pirmininkas iki 2015 m.), Lietuvos nevyriausybiniam sektoriui kuriančią infrastruktūros projektus (Aukok.lt, PagalbaDaiktais.lt, PagalbaReklama.lt, Pagalbadarbais.lt ir kt.).
 Vėliau tapo vienu iš pilietinės švarinimosi akcijos „DAROM“, socialinio tinklo „Global Lithuanian Leaders“ ir kitų visuomeninių projektų steigėjų.  Nuo 2008 m. iki 2014 m. pabaigos buvo visuomeninių organizacijų „Gelbėkit vaikus“, „Algojimas“, programų ir projektų „Renkuosi mokyti“, „Kurk Lietuvai", „Kuriame Respubliką" ir kitų nevyriausybinių organizacijų valdybų narys. 
Tadas Langaitis 2012 m. buvo vienu iš pilietinio judėjimo, siekiančio skaidrių rinkimų, „Baltosios pirštinės" iniciatorių (2014 m. pasitraukė iš organizacijos veiklos).
Tadas Langaitis yra buvęs Teisėjų etikos ir drausmės komisijos narys, eina „Lietuva 2030" Valstybės pažangos tarybos nario pareigas.

Apdovanojimai

2013 m. Tadas Langaitis buvo apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai" medaliu.
Strakiškės

Aplinkinės gyvenvietės

TRAKAI – 8 km
SENIEJI TRAKAI – 3 kmSenasis Tarpupis – 4 km
Grace Hopper

Grace Brewster Murray Hopper (g. 1906 m. gruodžio 9 d. Niujorke – 1992 m. sausio 1 d. Arlingtone) – JAV informatikė, IT pionierė, JAV karinių jūrų pajėgų kontradmirolė; pirmoji moteris, kuriai buvo suteiktas toks aukštas karinių jūrų pajėgų laipsnis.
Edita Kudirkaitė

Biografija

2002 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, (vadyba ir verslo administravimas). 2004–2008 m. LR Seimo nario Algirdo Ivanausko padėjėja – sekretorė.
2004 m. Darbo partijos, 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narė.
2007–2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narė.
Kalendorinių apeigų dainos

Kalendorinių apeigų dainos - liaudies vokalinės muzikos žanras, paplitęs visame pasaulyje. Skirtas švęsti apeigines šventes, susijusias su kalendorinių metų ciklu. Kiekvienu atveju šių dainų paskirtis yra skirtinga: jos skiriamos užtikrinti sėkmę, melsti gerą derlių ir orą, sveikatą, dėkoti dievams už gerus metus ir t. t.
Smolandas

Geografija

Svarbiausi provincijos miestai yra Kalmaras, Viekšis ir Jončiopingas. Mažesni miestai: Vestervikas, Vernamo, Oskarshamnas,
Svarbiausi ežerai yra Veternas (Vättern), antrasis pagal dydį Švedijos ežeras, Bolmenas, Helgasjonas (Helgasjön), Miokelnas (Möckeln), Somenas (Sommen), Vidosternas (Vidöstern).
Pusę provincijos teritorijos užima miškai, apie 14 % dirbama žemė, 7 % pievos.

Istorija

Vikingai jau senovėje Smolande kasė geležies rūdą ir gaminosi ginklus. XV a. Tabergo miestelyje įsikūrė pirmoji pramoninė geležies liejykla. Metalų apdirbimo pramonė ypač suklestėjo XVII a., kai iš Europos buvo perimtos naujos technologijos. Huskvarnos mieste pastatyta ginklų gamykla ilgainiui tapo didžiuliu to paties pavadinimo koncernu.
XIX a. atsirado stambioji medienos apdirbimo ir stiklo pramonė. 1840 m. brolių Lundstremų Jončiopinge pastatytas degtukų fabrikas netrukus tapo didžiausia tokia įmone Europoje.
Huygens

Huygens – atmosferinis zondas, išsiųstas tirti Saturno palydovo Titano. Zondas priklauso Europos Kosmoso Agentūrai (ESA). Pavadintas XVII amžiaus olandų astronomo Kristiano Hiuigenso vardu. Šis zondas yra dalis Cassini-Huygens misijos, kurios metu kombinuotas Cassini-Huygens erdvėlaivis paleistas iš Žemės 1997 metų spalio 15 d., o zondas atskirtas nuo Cassini 2004 m. gruodžio 25 d. ir 2005 m. sausio 14 d. sėkmingai nusileido ant Titano paviršiaus. Žemėje gautos pirmos planetos paviršiaus, padengto ledo blokais, nuotraukos.
Huygens zondas buvo sukonstruotas taip, kad atsiskyręs nuo Cassini, galėtų parašiutu leistis per Titano atmosferą ir nusileisti ant paviršiaus. Planuojant misiją, dar nebuvo aišku ar zondo nusileidimo vieta bus kalnuose, lygumoje, vandenyne ar kitokioje vietoje. Tikėtasi tai išsiaiškinti analizuojant Cassini teikiamus duomenis.
Botsvanos geografija

Klimatas

Botsvanos klimatas yra pusiau sausas, lietingasis sezonas trumpas. Šalies padėtis virš jūros lygio ir viduryje žemyno klimatą daro subtropiniu. Didžiąją dalį metų drėgni oro srautai nepasiekia Botsvanos. Sausasis sezonas tęsiasi nuo balandžio iki spalio pietuose ir iki lapkričio šiaurėje.

Vietovė

Žemė daugiausiai yra ploščia, pereinanti į plokščiakalnį, nors kai kuriose vietose yra kalnuotų plotų. Kalahario dykuma yra šalies pietvakariuose. Okavango delta, didžiausia pasaulyje sausumos delta, yra šiaurės vakaruose, o Makgadikgadžio zona, didžiulė druskos dykuma yra šiaurėje. Žemiausia šalies vieta yra ties Limpopo ir Shashe upių sankirta - 513 m virš jūros lygio. Auščiausia vieta - Tsodilo kalnas (1489 m).

Natūralūs pavojai

Botsvana yra paveikta periodinių sausrų, ir sezoninio rugpjūčio vėjų smūgio nuo vakarų, kurie nešdami smėlį ir dulkes blogina matomumą.

Esamos problemos

Žvelgiant ekologiškai Botsvana turi problemų dėl gėlo vandens ribotumo.

Tarptautiniai susitarimai

Botsvana priklauso šiems tarptautiniams susitarimams: Briliantų pramonės, Biologinės įvairovės, Klimato pasikeitimo, Nykstančių rūšių, Pavojingų atliekų, Jūros, Branduolinio ginklo bandymų draudimo, Ozono sluoksnio apsaugos ir kt.
Dantų šepetukas

Dantų šepetukai – šepetėliai, skirti dantų valymui ir priežiūrai.

Atmainos

Gaminami įvairaus kietumo, dydžio ir formos dantų šepetukai.
Burnos higienistai juos skirsto pagal šerelio skersmenį (prekybos centruose pardavinėjamų šepetukų šerelio skersmuo paprastai būna 0,15-0,25 mm, nors efektyviausias skersmuo - 0,10 mm).

Istorija

Archeologiniai radiniai Senovės Egipte patvirtina, kad jau apie 3000 m. pr. m. e. vietoje dantų šepetukų naudotos nedidelės kramtomos lazdelės, padarytos iš plonų šakelių gabaliukų. 
Kinijoje apie 1500 m. pr. m. e. atsirado pirmieji dantų šepetukai su šepetėliais, tačiau jie buvo teptuko formos. Šepetėliai buvo daromi iš kiaulių šerių ir tvirtinami prie bambuko ar kaulinių lazdelių. Pirkliai tokius dantų šepetukus atvežė į Europą, tačiau čia jie pasirodė per kieti. Europiečiai po kurio laiko ėmė naudoti minkštesnius arklio šerius. Tuo metu dantys dažniausiai valyti kempinėmis. 
1780 m. anglas William Addis įkūrė pirmąją firmą, kuri užsiėmė dantų šepetukų gamyba iš galvijų kaulų ir šerių.

Naujesnis požiūris

Tradicinis dantų šepetukas nebelaikomas pakankamai efektyviu. Pažangesnis yra vadinamasis šepetukas „vienam dančiui" drauge su individualiai parenkamais tarpdančių šepetukais.
Antakščiai

Istorija

1657 m. minimas Alantos krikšto metrikų knygoje. 1712 m. minimas Antakščių dvaras, kurį 1737 m. valdė Pamarnackiai. 1782 m. Antakščių palivarkas ir kaimas priklausė Videniškių vienuolynui.
Layes Abdullayeva

Biografija

Lengvaatletė tarptautinę sportinė karjerą pradėjo 2009 m. sudalyvaudama Novi Sadyje vykusiame Europos jaunimo čempionate, kur pelnė sidabro medalį. 2010 m. žiemos sezono metu Abdullayeva startavo Dohoje vykusiame pasaulio uždarų patalpų čempionate, kur liko septintoje vietoje. Tų pačių metų vasaros sezono metu pelnė bronzos medalį pasaulio jaunimo pirmenybėse. Dalyvavo 2010 m. Europos čempionate kur liko šešta. 2011 m. Europos uždarų patalpų čempionate liko ketvirtoje vietoje. 2011 m. Europos iki 23 metų čempionate Abdullayeva startavo 5000 m 10000 m bėgimuose ir iškovojo du aukso medalius.
Žvaigždė (JAV)

Istorija

Leido Lietuvių Romos katalikų susivienijimas Amerikoje. Iki 1903 m. leistas Niujorke, 1904–1909 m. – Šenandoa, 1909–1944 m. – Filadelfijoje. 1901–1923 m. buvo savaitraštis, 1923–1926 m. – mėnesinis, 1926–1944 m. – trimėnesis žurnalas.
Vandensvydžio pasaulio lyga

Vandensvydžio pasaulio lyga (angl. FINA Water Polo World League) yra tarptautinė vandensvydžio lyga, kurią kuruoja FINA. Šios lygos varžybos vyksta kasmet, įprastai nuo žiemos iki birželio. Šioje lygoje rungtyniauja vyrų ir moterų šalies rinktinės visuose žemynuose, o finaliniuose etapuose išaiškinami čempionai.
Vyrų varžybos prasidėjo 2002 m., o moterų – 2004 m.
Šio čempionato varžybos vyksta keturiais kėliniais po 8 minutes, su 5 min didžiąja pertrauka.
Iki 2013 m. daugiausiai titulų tarp vyrų laimėjo Serbijos rinktinė (7 aukso medaliai), tarp moterų – JAV rinktinė (7 aukso medaliai).
San Marino futbolo varžybos 2002–2003 m.

2002–2003 m. San Marino futbolo pirmenybės

Tai buvo 18–asis San Marino futbolo čempionatas.
Kudirkos Naumiesčio herbas

Istorija

Mėlyname damaskuotame auksu skyde auksinė elnio galva, tarp ragų yra trys auksinės šešiakampės žvaigždės. Iš šonų ir apačios skydą supa žalių lelijų šakelių vainikas.

Istorija

Miesto teisės ir herbas Vladislovovui (Naumiesčiui) buvo suteikti 1643 m. kovo 26 d. Teisių suteikėjas – Vladislovas Vaza. Šis herbas buvo naudojamas iki XVIII a. pabaigos. 1876 m. pateiktas naujo herbo projektas nebuvo patvirtintas. Dabartinis Kudirkos Naumiesčio herbas pagal 1643 m. piešinį buvo patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 1993 m. birželio 30 d.
Gelvonų herbas

Aprašas

Gelvonų herbe akcentuojami Švč. Mergelės Marijos simboliai – mėlyno fono skyde vaizduojami rožės žiedai ir geltonas pėdos pėdsako kontūras. Darbus atliko dailininkas Juozas Galkus.
Pėdos simbolis siejamas su Švč. Mergelės Marijos apsilankymo vieta – Gelvonų Pliaterių koplyčioje saugomas Švč. Mergelės Marijos pėdos akmuo, ant kurio apsireiškusi Dievo Motina įspaudė pėdą. Vienas iš ankstyviausių šaltinių, aprašančių Gelvonų pėduotąjį akmenį, yra išlikęs Vilniaus vyskupo Mykolo Slupskio 1670 m. atliktas žmonių, patyrusių stebuklus prie to akmens, protokolas. Pėduotasis akmuo vadinamas Švč. Mergelės Marijos pėda.

Istorija

Gelvonų istorija siekia 1385 m., kuomet šis vardas buvo paminėtas istoriniuose kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose. Lietuvos valstybės istorijai Gelvonai reikšmingi kaip Didžiosios Kovos apygardos Lietuvos partizanų veikimo po Antrojo pasaulinio karo teritorija.
Zigmas Blažaitis

Biografija

1965 m. baigė Vilniaus politechnikumą. Nuo 1981 m. alpinizmo instruktorius.
Tervetės piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas 19 m aukščio kalvoje, orientuotoje pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi Tervetės upės dešiniajame krante, upės kilpoje, juosiančioje piliakalnį iš pietų, vakarų ir šiaurės. Nuo pietryčiuose už 150 m esančio Svėtkalnio piliakalnio jį skiria gilus griovys, šiaurės rytuose – dabar apsausinta pelkė. Aikštelės ilgis 90 m, plotis 40 m. Jos pietrytiniame gale supilta 3 m aukščio 30 x 18 m ploto kuoravietė. Piliakalnis su priešpiliu, jo vakarinėje pusėje buvusi 9,5 ha ploto senovinė gyvenvietė.

Istorija

XIII a. Tervetėje vesta Eiliuotoji Livonijos kronika ir Henriko Latvio kronika mini, kad kraštą valdė didžiūnai Viestartas ir Nameisis. Tervetė buvo rytų Žiemgalos centras, kurio Livonijos ordinas ilgą laiką nesugebėjo užkariauti. Tik 1286 m. žiemgaliai ir žemaičiai, nepavykus užimti Šventojo kalno pilį, patys sudegino savo pilį ir pasitraukė į Raktę.  Saugomas valstybės, VKPAI Nr. 787.

Aplinkiniai piliakalniai

Delinkalnio piliakalnis 15 kmDuobelės pilis 17 kmKamradžų piliakalnis 6 kmLyčų piliakalnis 22 kmRaktė 18 kmSilenės piliakalnis 13 kmVilcės piliakalnis 10 km
Saint Bernard's FC

Istorija

Klubas įkurtas 1874 m. Third Edinburgh Rifle Volunteers pavadinimu.
Vėliau tapo St Bernard's F.C. 1878 m. 
Komanda išformuota 1943 m.
Benshaimas

Istorija

Benshaimas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 771 m.
Anastasija (filmas)

Siužetas

Baltijos valstybėms atkūrus nepriklausomybę, tūkstančiai rusų netikėtai liko atskirti nuo savo tėvynės. Dalis iš jų grįžo į Rusiją, dalis priėmė atkurtųjų valstybių pilietybę ir sėkmingai pritapo prie naujo gyvenimo. Tačiau atsirado ir tokių, kurie nenorėjo nei išvažiuoti, nei susitaikyti su naujomis realijomis. Daugelis rusakalbių pasimetę – jie tapo atskirti nuo kitų savo gentainių. Dauguma nutarė savo tolimesnį gyvenimą susieti su Lietuva, kiti – grįžo į Rusiją. Tačiau broliai Konstatinas ir Jurijus niekaip neapsisprendė ir laiku nepasiprašė Lietuvos pilietybės. Vieną dieną jie prarado teisę gyventi Lietuvoje. Sužinoję, kad privalo išvykti arba bus deportuoti iš šalies, broliai ryžtasi mesti iššūkį, jų įsitikinimu, žmogiškas teises pažeidžiantiems valdžios veiksmams. Sužinoję, kad netrukus gali būti deportuoti, užgrobia autobusą su keleiviais ir reikalauja išpirkos. Netikėtai Anastasija, viena iš keleivių, stoja brolių pusėn…
Eskadrinių minininkų lyderis

Eskadrinių minininkų lyderis, lyderis (angl. destroyer leader; rus. лидер эскадренных миноносцев) – torpedinis artilerijos laivas, tarpinis tarp eskadrinių minininkų ir lengvųjų kreiserių. Tokie laivai paprastai būdavo eskadrinių minininkų flotilių flagmanai. Paprastai lyderių vandentalpa būdavo iki 4000 t.
Šis karo laivų tipas kariniuose laivynuose buvo iki XX a. vidurio.
JAV Kariniame laivyne 1951–1975 m. lyderiams priskirdavo laivus iki 10 000 t (t. y., lengvųjų kreiserių lygio), ginkluotus raketomis. 1975 m. buvo pakeista JAV karo laivų klasifikacija, ir anksčiau eskadrinių minininkų tipui priskirti laivai buvo naujai priskirti raketinių kreiserių, eskadrinių minininkų ir fregatų klasėms.

Prancūzijos lyderiai

Prancūzijos karinio laivyno statybos programose svarbią vietą užėmė lyderiai. Prancūzija neturėjo pakankamai kreiserių kovai su Italijos lyderiais ir eskadriniais minininkais, tad tai siekė kompensuoti lyderių ugnies galia ir greičiu.
Pirmoji lyderių serija iš 6 laivų į laivyno rikiuotę stojo 1926–1927 m. Tai buvo Jaguar klasės lyderiai, kurių vandentalpa 600 tonų viršijo kitų to meto Prancūzijos eskadrinių minininkų vandentalpą ir kurie buvo ginkluoti 5, o ne 4 130 mm patrankomis. Statant vėlesnes lyderių serijas didėjo jo vandentalpa, greitis ir ugnies galia. 1930–1936 m. Prancūzijos karinis laivynas gavo dar tris lyderių serijas – Bison, Aigle, Vauquelin ir Le Terrible. Šių laivų standartinė vandentalpa svyravo nuo 2400 iki 2600 tonų, jie buvo ginkluoti galingomis 138 mm patrankomis, jie pasižymėjo dideliu greičiu. Lyderis Le Terrible pasiekė stambių laivų greičio rekordą – 45,02 mazgo. Geriausiais Prancūzijos lyderiais laikomi Mogador klasės lyderiai, kurių standartinė vandentalpa artinosi prie 3000 tonų ir kurie nuvo ginkluoti 8 138 mm patrankomis, po dvi sumontuotas šarvuotuose bokštuose.

Šios geros techninės savybės buvo pasiektos aukojant plaukimo nuotolį ir atsparumą audringai jūrai, savybes, kurios Viduržemio jūrai skirtiems laivams nėra labai svarbios. Rimtesnis trūkumas buvo silpna šių laivų priešlėktuvinė gynyba.

JAV lyderiai

JAV karinis laivynas ėmė statyti lyderius 1930 m. Tarptautiniai sutarimai ribojo lyderių vandentalpą 1850 t, todėl amerikiečių laivų konstruktoriai buvo priversti aukoti kai kurias savybes, kad į lyderius sutalpintų maksimumą ginklų.
Pirmoji lyderių serija buvo Porter klasės, ją sudarė 6 laivai, ginkluoti 8-iomis 127 mm patrankomis dvipatrankiuose bokštuose, tačiau šios patrankos netiko lėktuvams apšaudyti. Pradžioje visą jų priešlėktuvinė gynyba buvo 12,7 mm kulkosvaidžiai.

Antroji serija buvo Somers klasės. Penki šios serijos lyderiai pasižymėjo tais pačiais trūkumais.
Prieš karo pradžią lyderiai buvo apginkluoti suketverintomis 28 mm zenitinėmis patrankomis. Šios patrankos buvo nepatikimos. Dėl papildomos masės laivų stabilumas pasiekė ribą. JAV karinis laivynas nutarė daugiau lyderių nestatyti, juos pakeisti papildomais paprastais eskadriniais minininkais ar lengvaisiais kreiseriais.
Gabriel Petisné

Biografija

Nuo 1909 m. užėmė generalinio sekretoriaus pareigas įvairių Prancūzijos departamentų prefektūrose. Antantės valstybių vardu nuo 1920 m. birželio 8 d. iki 1921 m. balandžio 30 d. užėmė Klaipėdos krašto prefekto pareigas. 1920 m. spalio 4 d. suformavo 20 asmenų Vokietijai palankią Valstybės tarybą. Nuo 1921 m. gegužės 5 d. iki 1923 m. sausio 15 d. – krašto civilinis vyriausiasis komisaras. Šias pareigas jam perdavė Prancūzijos generolas D. J. Odry. Rėmė Klaipėdos laisvosios valstybės – Prancūzijos protektorato krašte idėją. 1922 m. lapkričio mėnesį Ambasadorių konferencijai pasiūlė įgyvendinti Klaipėdos laisvosios valstybės projektą. Nepalankiai žvelgė į tampresnius krašto ekonominius bei kultūrinius santykius su Lietuva. Jam vadovaujant buvo priimta keliolika Klaipėdos krašto ekonominį bei socialinį gyvenimą reglamentuojančių teisės aktų, tarp kurių ir trys lietuvių kalbą ginantys įsakai. Po Klaipėdos krašto sukilimo kartu su jame tuo metu dislokuota prancūzų įgula pasidavė. 1923 m. vasario 19 d. išvyko su Antantės karo laivais. Prancūzijos administracijai pasitraukus iš Klaipėdos krašto, jį valdyti perėmė Lietuvos Respublika.