google/wiki40b huggingface dataset:
Afroditi Frida

Biografija

Baigusi studijuoti muziką Nacionalinėje konservatorijoje Atėnuose 1984 metais, pirmą kartą dalyvavo Graikijos nacionalinėje atrankoje į „Eurovizijos“ dainų konkursą, tačiau su daina „Donald Duck“ pergalės nepasiekė. Afroditi Frida į šalies atrankas grįžo 1988 metais, kur su kūriniu „Clown“ tapo nugalėtoja. 1988 m. „Eurovizijoje“ palaikymo sulaukė tik iš Prancūzijos ir Turkijos, iš viso gavusi 10 taškų, atlikėja užėmė 17 vietą.
1989 metais Afroditi Frida išleido debiutinį albumą „Mikri Megali Agapi“. Per savo karjerą Afroditi Frida dirbo su daugybe žinomų Graikijos dainininkų, tokių kaip Marinella, Haris Alexiou ir kt. Šiuo metu atlikėja daugiausiai koncertuoja savo gimtajame mieste Atėnuose.
Anihiliacija

Anihiliacija (lot. nihil niekas) – fizikos terminas, žymintis subatominės dalelės susidūrimą su ją atitinkančia antidalele ir jų virsmą kitomis dalelėmis. Energijos ir judesio kiekio tvermės dėsniai neleidžia dviem dalelėms išnykti, taigi jos pavirsta naujomis dalelėmis.
Kai mažos energijos elektronas susiduria su antielektronu (pozitronu) ir anihiliuoja, jie gali sudaryti tik du gama spindulių fotonus, nes neturi pakankamai masės, kad pavirstų į didesnės masės daleles.
Elektrono ir pozitrono poros anihiliacija į pavienį fotoną e⁺ +  e⁻ → γ yra neįmanoma, kadangi tokiame procese būtų pažeisti energijos ir judesio kiekio tvermės dėsniai. Atvirkštinė reakcija taip pat neįmanoma dėl šios priežasties, išskyrus tuos atvejus, kada egzistuoja kita dalelė, galinti nusinešti energijos ir judesio kiekio perteklių. Tačiau, kvantinėje lauko teorijoje toks procesas yra leistinas, jei jis aprašo tarpinį virtualų vyksmą. Vieni autoriai interpretuoja tai teigdami, kad fotono egzistavimo laikas proceso metu yra per trumpas tam, kad jo energija būtų apibrėžta (Heizenbergo neapibrėžtumo principas) ir energijos bei tvermės dėsniai gali būti lokaliai pažeisti. Kiti autoriai savo interpretacijoje pasirenka tarpinį fotoną su mase nelygia nuliui. (Galutiniam rezultatui neturi įtakos tarpinio virtualaus fotono masės pasirinkimas). Tokia interpretacija įgalina būdą virtualios poros susidarymui arba anihiliacijai, kuomet vienadalelinė kvantinė būsena gali fluktuacijos metu pavirsti į dvidalelinę būsena bei atvirsti atgal (koherentinė superpozicija). Tokie vyksmai yra svarbūs nagrinėjant vakuumo būsenas bei renormalizacijos problemą kvantinio lauko teorijoje.
Orhan Pamuk

Stilius

Orhano Pamuko kūriniams būdinga postmoderni stilistika su persipinančiais siužetais, istorijomis, tačiau pats Pamukas teigia, kad jis į literatūrą grąžina tai, kas yra žinoma, bet užmiršta. Labai ryškus motyvas – Rytų/Vakarų, misticizmo/modernizmo dichotomija, jos apraiškos Turkijos kultūroje ir istorijoje. Pamuko kūriniuose gausiai remiamasi Turkijos ir islamo pasaulio mistine (ypač sufistine) literatūra, gausu istorinių įvykių motyvų.
Aušra (spaustuvė)

Aušra – Kauno spaustuvė, įkurta 1947 m. Kaune, Vytauto pr. 23.

Istorija

1948–1989 m. vadinosi „V. Mickevičiaus-Kapsuko spaustuvė“. Jos pirmtakas buvo leidybinės organizacijos „Spaudos fondas“ dirbtuvės, nuo 1939 m. veikusios kartu su spaustuve „Ateitis“, sukurta 1940 m. pabaigoje iš kelių privačių nacionalizuotų spaustuvėlių. „Aušros“ spaustuvė įsteigta vietoj veikusios spaustuvės „Šviesa“, popieriaus gaminių fabriko ir litografijos „Aušra“. 1952 m. ji tapo pagrindine pedagoginės literatūros leidyklos užsakymų vykdytoja. Buvo spausdinami mokykliniai vadovėliai, metodinė literatūra. 1972 m. įrengtas ofsetas, pastatytas administracinis ir gamybinis korpusas. 1983 m. spaustuvė rekonstruota, išplėstos gamybinės ir buitinės patalpos, įrengtos ofsetinės ir iškiliosios spaudos, dvispalvės ir keturspalvės mašinos. 
Spausdina knygas, daugiausia vadovėlius, brošiūras, laikraščius, plakatus. 1989 m. spaustuvė susigrąžino „Aušros“ vardą. 2003 m. AB „Aušra“ tapo koncerno „Achemos grupė“ dalimi.
Didžioji Akmenos rėva

Didžioji Akmenos rėva – gamtos paminklas Akmenos upėje, prasideda 2 km į pietvakarius nuo Kilpinių kaimo, Šilalės rajone. Rėvos ilgis apie 250 metrų. Ties jos viduriu, kairiajame Akmenos krante įrengta stovyklavietė. Baigiasi truputį aukščiau Andriejaičių tilto per upę.
Nobusuke Kishi

Biografija

Nobusukė Kiši gimė 1896 metų lapkritį, dabartinėje Jamagučio prefektūroje. Tarpukariu dirbo Žemės ūkio ir prekybos bei Prekybos ir pramonės ministerijose. Nuo 1936 m. buvo vienas iš pagrindinių asmenų, atsakingų už Japonijai pavaldžios Mandžuko valstybės ekonominį vystymą. 1939 m. grįžo į Japoniją ir tapo Prekybos ir pramonės ministerijos viceministru, o 1941 m. – ministru. Šią pozicija išlaikė iki pat Japonijos kapituliacijos Antrame pasauliniame kare.
Po karo buvo suimtas ir uždarytas į kalėjimą įtariant A klasės karo nusikaltimais, tačiau liko nenuteistas ir galiausiai 1948 m. paleistas į laisvę. 1952 m. grįžo į politiką, įstojo į Liberalų partiją, tačiau greitai ją paliko ir perėjo į Demokratinės partijos pusę (ši 1955 m. įsiliejo į naujai įkurtos Liberalų demokratų partijos sudėtį). 1956 m. gruodį paskirtas užsienio reikalų ministru, tačiau dėl ligos atsistatydinus ministrui pirmininkui Tanzan Ishibashi, jau 1957 m. vasarį buvo išrinktas į jo vietą.
Vidaus politikoje Kiši siekė pertvarkyti švietimo sistemą, nesėkmingai siekė pakeisti šalies Konstituciją. Užsienio politikoje palaikė proamerikietišką ir antikomunistinę užsienio politikos kryptį. Vienas iš jo tikslų buvo pratęsti JAV ir Japonijos saugumo sutartį, išsiderint Japonijai lygiateisiškesnes sąlygas. Tai pavyko padaryti 1960 m. Jis taip pat siekė atstatyti ekonominius santykius su Pietryčių Azijos šalimis, palaikė Taivaną jo priešpriešoje su Kinija. Kiši valdymo metu Japonija tapo Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nepastovia nare. 
Saugumo sutarties su JAV pratęsimas iššaukė didelius pacifistiškai nusiteikusių gyventojų protestus, kuriuose dalyvavo darbininkai, studentai, intelektualai. Dėl protestų buvo atšauktas planuotas JAV prezidento Dwight Eisenhower vizitas, o pats Kiši atsistatydino iš ministro pirmininko posto praėjus kelioms dienoms po sutarties ratifikavimo parlamente.
Po atsistatydinimo Kiši iki 1979 m. išliko parlamento nariu ir išlaikė politinę galią, ypač 1964–1972 m., kada ministru pirmininku tapo jo jaunesnis brolis Eisaku Sato.
Artašesidai

Istorija

Dinastijos pradininkas buvo Seleukidų vietininkas Armėnijoje Artašesas I, ėjęs čia stratego pareigas nuo 200 m. pr. m. e. Apie 190 m. jis paskelbė nepriklausomybę. Valdant jo įpėdiniams Armėnija pasiekė didžiausią suklestėjimą, trumpam tapdama tikra imperija.
Po 34 m. pr. m. e. Artašesidai buvo priversti pripažinti Romos Imperijos valdžią ir tapo jos klientais. Apie 2 m. pr. m. e. mirus Tigranui IV, išmirė pagrindinė Artašesidų linija. Tolimesni valdovai, Romos arba Partijos statytiniai, dažniausiai nebuvo giminingi Artašesidams, nors kai kurie jų bandydavo įrodyti tolimus giminystės ryšius. Jie buvo kilę iš Partų imperijos, Kaukazo Iberijos, Ponto karalystės karališkųjų šeimų.
Efektingumas

Efektingumas (angl. efficacy) arba veiksmingumas esant idealioms sąlygoms – rodiklis, kuris rodo taikomų priemonių veiksmingumą asmenims, kurie visiškai laikosi patarimų ir nurodymų siekiant norimo rezultato, pvz., keičia mitybą, meta rūkyti, vartoja vaistus ir pan. Šis rodiklis paprastai gaunamas tyrimuose ir rodo „gražesnius“ priemonių rezultatus nei priemonių veiksmingumas esant realioms sąlygoms.
Psichologijoje sąvoka reiškia žmogaus suvokiamą savo kryptingo elgesio „prasmę“, ar rezultatas, kurio tikimasi, priklausys nuo žmogaus dedamų asmeninių pastangų. Suvokiamas efektingumas daro įtaką asmens motyvacijai bei atitinkamai, valiai.
Vytautas Alantas

Biografija

Mokėsi pas daraktorius Sidabrave ir Šeduvoje. Nuo 1912 m. su pertraukomis mokėsi Šiaulių gimnazijoje, iš pradžių rusiškoje, nuo 1917 m. lietuviškoje, 1923 m. ją baigė. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, iš kurios po pusmečio buvo išleistas tęsti mokslo. Mokydamasis šeštoje klasėje, pradėjo rašyti eilėraščius, dalyvavo ateitininkų veikloje. 1923–1924 m. studijavo Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Dėl lėšų stokos nebeįstengė tęsti studijų, 1924–1925 m. mokytojavo Plungės gimnazijoje.
Mokydamas lietuvių kalbos ir literatūros, intensyviai rašė eilėraščius. Tuomet kūrybai slapyvardžiu pasirinko kairiojo Minijos intako – Alanto – pavadinimą. Upelio vardą, šaltinio, versmės sinonimą, 1937 m. oficialiai įteisino vietoj Jakševičiaus kaip pavardę.  1925–1929 m. studijavo Monpeljė universitete (Prancūzija).  1930–1934 m. prancūzų skyriaus redaktorius Eltoje. 1934–1939 m. valstybinio laikraščio „Lietuvos aidas“ vyr. redaktorius. Vienas žymiausių tautininkų kultūrinės politikos ideologų. 1940 m. išleido knygą „Žygiuojanti Lietuva“, giriančią Lietuvos prezidento Antano Smetonos vienvaldystę.  1940 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos pirmininkas.
1940 m., artėjant sovietinei okupacijai, pasitraukė į Vokietiją. Buvo pakviestas pirmininkauti  Lietuvių aktyvistų fronto kultūros komisijai. Padėjo Pranui Germantui telkti lietuvių nacionalsocialistų grupę.  Jie buvo už Lietuvos visišką sujungimą su nacistine Vokietija. Pranas Germantas jį siūlė į švietimo ministerijos kultūros departamento direktorius, tačiau Lietuvių nacionalistų partija atsiliepė neigiamai. Lietuvoje likusi šeima (žmona ir sūnus) 1941 m. birželio mėn. buvo ištremta į Sibirą.  Prano Germanto paskirtas, 1941–1944 m. Vilniaus dramos teatro direktorius. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Nuo 1949 m. gyveno JAV. Mokėjo prancūzų ir vokiečių kalbas, tačiau sunkiai kalbėjo angliškai, todėl galėjo dirbti tik juodadarbiu. Įsikūrė Detroite, paprastu darbininku įsidarbino automobilių gamykloje „Ford“ ir dirbo joje devyniolika metų, iki pat pensijos. Daug rašydavo po darbo, naktimis. 1967–1971 m. Lietuvių žurnalistų draugijos pirmininkas. Mirė Detroite. 1992 m. birželio 12 d. perlaidotas Kaune, Petrašiūnų kapinėse.

Kūryba

Dar Lietuvoje išleido apsakymų rinkinių, publicistikos knygą, sukūrė pjesių. Išeivijoje parašė romanų, novelių, dramų, eilėraščių. Romanuose vaizduojama Lietuvos senovė, aukštinama baltų kultūra, neigiamai vertinamas krikščionybės poveikis lietuvių tautai, parodytas nepriklausomos Lietuvos gyvenimas, ūkio kilimas, Lietuvos partizanų priešinimasis sovietiniams okupantams, atskleidžiama išeivių buities kasdienybė, keliamos moralinės problemos. Stiliui būdingas realizmo ir romantizmo siejimas, publicistiškumas, schematiškumas. Novelėse vyrauja romantinės meilės kolizijos, ryškus melodramatiškumas.
Spalio 13

Šventės

Pasaulinė kostiumų diena.
Europos saugaus eismo diena.

Vardadieniai

Eduardas – Mintaras – Nortautas – Venancijus – Edvardas – Nortautė – Edgaras

Įvykiai

(kol kas nėra)
Olivier Giroud

Karjera

Futbolininko karjerą pradėjo Olympique Club de Froges. Po šešerių metų, būdamas 13-os, pradėjo profesionalo karjerą Ligue 2 klube Grenoble Foot 38. 2008 m. pasirašė sutartį su Tours FC. Antrame sezone buvo rezultatyviausias klubo žaidėjas, pelnęs 21-ą įvartį. Persikėlus į Montpellier Hérault SC, 2011–2012 m. sezone, tapo daugiausiai įvarčių (21-ą) pelniusiu žaidėju. Tame sezone klubas pirmą kartą istorijoje laimėjo Ligue 1 lygą. Nuo 2012 m. žaidė Londono Arsenal klube. Su klubu, 2014 ir 2015 m. laimėjo FA Taurę. 2018 m. sausio perėjimų lango metu perėjo į Chelsea FC klubą.
Prancūzijos futbolo rinktinėje debiutavo draugiškose rungtynėse prieš JAV ir Belgiją 2011 m. lapkričio 11 ir 15 d. Pirmąjį įvartį pelnė 2012 m. vasario 29 d., 2–1 laimėtose draugiškose rungtynėse prieš Vokietiją.
Rinktinei atstovavo UEFA Euro 2012 m. čempionate, 2014 m. FIFA pasaulio taurėje bei UEFA Euro 2016 m. čempionate.
Antanas Būdvytis

Biografija

1935–1940 m. mokėsi Kurmių pradžios mokykloje, 1940–1946 m. Švėkšnos gimnazijoje. 1946–1951 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, agronomas.
1951–1952 m. Anovilio sovietinio ūkio agronomas. 1952–1954 m. LSSR mokslų akademijos (LMA) Žemdirbystės ir dirvožemio instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1956–1960 m. Lietuvos žemdirbystės instituto informacijos ir patentotyros skyriaus vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1960 m. žemės ūkio mokslų kandidatas. 1962–1966 m. Žemdirbystės instituto direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, 1966–1989 m. direktorius, mokslinės tarybos pirmininkas. Nuo 1972 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1989–1992 m. instituto direktoriaus patarėjas. 1992–1996 m. LR Seimo narys, dirbo LDDP frakcijoje. 
Nuo 1960 m. SSKP narys. 1966–1976 m. kandidatas į LKP CK narius, 1976–1981 m. LKP CK narys. Nuo 1990 m. LDDP narys.
Nuo 1978 m. SSRS žemės ūkio mokslų akademijos narys korespondentas. Nuo 1986 m. „Agronomų seklyčios“ narys bei vadovas. 1996 m. kovo 27 d. išrinktas Baltarusijos Respublikos agrarinių mokslų akademijos tikruoju nariu (akademiku). Lietuvos žemdirbių sąjungos narys. Žmona Vanda (g. 1919 m.), sūnus Saulius, dukra Alma. Palaidotas Gėlainiuose.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo sritis – lauko darbų organizavimas. Paskelbė apie 150 mokslinių straipsnių.
Milicijos komisaras

Milicijos komisaras (rus. комиссар милиции) – TSRS NKVD-NKGB generolų laipsnis, galiojęs nuo 1943 metų vasario 9 d. iki 1945 m. liepos 6 d.
Trys Seserys (uolos)

Trys Seserys – uolos, pakibusios virš slėnio Žydruosiuose kalnuose, kurie yra išraižyti gausybės tarpeklių. Kai kurie iš šių kanjonų - net 760 m gylio. Šios dūlėjimo dėka susidarusios smiltainio uolos galiausiai visiškai subyrės, todėl kad jas pastoviai ardo vėjo gūsiai, lietaus vanduo bei upės tekmė.

Legenda

Šios išraiškingos uolos apipintos legendomis. Viena iš jų pasakoja, jog sykį trys seserys įsimylėjo tris jaunuolius iš gretimos genties. Tačiau santuokai įvykti nebuvo lemta - tam sutrukdė griežti papročiai. Prasidėjus karui tarp genčių, genties vadas, siekdamas apsaugoti seseris, pavertė jas uolomis. Deja, jis pats krito mūšyje, o niekas kitas negalėjo panaikinti burtų ir sugrąžinti seserų.
Piltuvėlinės keramikos kultūra

Arealas

Duobelinės keramikos kultūra išsivystė Danijoje iš senesnės Ertebiolės kultūros, ir vėliau paplito pietinėje Skandinavijoje (kur išstūmė Lihulto kultūrą) ir šiaurės Vokietijoje bei Nyderlanduose (kur išstūmė Sviftebranto kultūrą). Didžiausio klestėjimo laikotarpiu apėmė Daniją, šiaurės Vokietiją, Nyderlandus, pietinę Švediją (Jotalandą). Jos pietinis arealas žemyne dar yra vadinamas Balbergo kultūra.
III tūkst pr. m. e. pradžioje ją labai greitai sunaikino Virvelinės keramikos kultūros atstovai indoeuropiečiai.
Indėnistika

Indėnistika – tarpdisciplininės vakariečių studijos, tyrinėjančios indėnų kultūras, visuomenę, istoriją, kalbas. Kartais dar vadinama amerikanistika, tačiau šis terminas neretai taikomas ir studijoms apie šiuolaikines JAV ir Kanadą.
Indėnų kultūros pradėtos tyrinėti ir aprašyti tuoj kolonizatoriams pasirodžius Amerikoje, tačiau nuoseklesnės studijos prasidėjo tik XIX a. pab. – XX a. pr. Amerikos valstybėms išsivadavus iš kolonistinio jungo. XX a. šioje srityje padaryta daug atradimų (majų piramidžių, labirintų atradimas, Naskos linijos, atkasta daug kapaviečių, miestų liekanų).
Indėnistikos specialistai vadinami indeanistais. Šiuo terminu įvardinami ne tik mokslininkai, tačiau ir viso pasaulio indėnų kultūros entuziastai, rengiantys indėniškas vakarones, šventes, pow-how šokius ir kt.
Šimtavardis

Šimtavardis – dvimėnesis žurnalas, leistas 1991–1994 m. Kaune.

Istorija

Pirmasis numeris išėjo pavadinimu „Bevardis“. Įsteigė ir leido Vilius Užtupas. Spausdino įvairios tematikos rašinius, žaidimus bei galvosūkius, skirtus vaikams ir paaugliams. Tiražas 1991 m. – 40 000 egz., 1993 m. – 15 000 egz. 1992 m. leido atskirus priedus „Aha!“ ir „Naminukas“.
Redaktorės Rita Banienė, V. Srėbaliūtė ir kt.
Antanas Ivanauskas (1954)

Biografija

1972 m. baigė Raudondvario vidurinę mokyklą, 1977 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo elektros sistemų ir tinklų inžinieriaus specialybę.
1977–1982 m. Vakarų statybos Energijos tiekimo valdybos meistras, vyr. inžinierius, skyriaus viršininkas. 1982–1989 m. tresto „Energospecmontaž“ eksperimentinės gamyklos Dūkšto filialo meistras, direktoriaus pavaduotojas. 1989–1992 m. Kauno siuvimo įmonės „Baltija“ Dūkšto filialo direktorius, 1992–1995 m. Dūkšto siuvimo fabriko „Trilypis“ direktorius. 1995–1999 m. Visagino mero pavaduotojas, 1999–2000 m. Visagino meras. Nuo 2000 m. UADB „Ergo Lietuva“ Visagino atstovybės vadovas. Ignalinos AE ŠT ir PK cecho, nuo 2003 m. VĮ „Visagino energija“ pamainos inžinierius. Paskutinė darbovietė – UAB „Betono bazė“ direktoriaus pavaduotojas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Visagino skyriaus narys.
1995–2011 m. Visagino savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Irina (g. 1958 m.), vaikai – sūnus Donatas (g. 1979 m.), duktė Inga (g. 1983 m.).
Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencija

Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencija, dar žinoma nuo angliško sutrumpinimo kilusiu CITES (angl. Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora) arba Vašingtono konvencijos vardu, yra tarptautinė sutartis, kuria siekiama kontroliuoti prekybą laukiniais augalais ir gyvūnais. Ji buvo priimta 1973 m. kovo 3 d. Vašingtone, o įsigaliojo 1975 m. liepos 1 d. Sutartį yra ratifikavę 175 šalys.

Veikla

Konvencija veikia suskirstydama augalų ir gyvūnų rūšis į tris apsaugos stiprumo kategorijas, nuo kurių priklauso prekybos jomis ribojimo stiprumas. Kiekviena valstybė narė privalo turėti savą instituciją, kuri prižiūrėtų šalies importo, eksporto srautus ir užtikrintų, kad juose nėra CITES sąraše esančių rūšių. Išskirtiniais atvejais rūšių gabenimas iš vienos šalies į kitą gali būti leidžiamas gavus licenziją.

Institucijos

Konvenciją sudaro Nuolatinis komitetas, sekretoriatas, Gyvūnų ir Augalų komitetai, bei reguliari, kas trejus metus vykstanti šalių narių konferencija.

Saugomos rūšys

CITES sąraše šiuo metu yra apie 5000 augalų ir 28 000 gyvūnų rūšių. Jos skelbiamos pirmuose trijuose sutarties prieduose ir pagal tai suskirstytos į Pirmojo priedo, Antrojo priedo ir Trečiojo priedo rūšis. Pirmajam priedui priklauso beveik 900 labiausiai saugomų, netoli išnykimo ribos esančių rūšių. Priklausymas Antrajam priedui taip pat užtikrina stiprią apsaugą, jame įrašyta apie 33 000 rūšių. Trečiojo priedo rūšys apsaugotos mažiausiai, prekyba jomis leidžiama turint atitinkamus sertifikatus.
Juozas Janonis (1962)

Biografija

1986 m. baigė Daugų žemės ūkio technikumą.
1985–1987 m. Alytuje Valstybinės automobilių inspekcijos inspektorius, 1986 m. nežinybinio apsaugos skyriaus darbuotojas. 1988–1991 m. Valstybinės automobilių inspekcijos inspektorius Vilniuje, nuo 1991 m. birželio mėn. – kelių policijos pareigūnas.
1991 m. liepos 31 d. budėjo Medininkų pasienio poste. Nužudytas su kitais budėjusiais, manoma, Rygos ypatingosios paskirties milicijos rinktinės OMON, pavaldžios TSRS Vidaus reikalų ministerijai (spėjama, jos nurodymu), kariškių.
Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.
Nutartis

Nutartis – teisės aktas, kurį priima teismas teismo proceso atskirais klausimais, kuriais byla neišsprendžiama iš esmės (iš esmės išsprendžiama priimant teismo sprendimą). Įstatymų numatytais atvejais teismas nutartimi gali išspręsti ir kitus klausimus.
Teismo posėdžio (parengiamojo ar nagrinėjimo teisme) metu teismas turi teisę priimti rašytines arba žodines nutartis. Žodinė nutartis įrašoma į teismo posėdžio protokolą. Rašytinė nutartis priimama sprendimų priėmimo kambaryje ir surašoma kaip atskiras procesinis dokumentas. Teismo nutartis turi būti rašytinė, jeigu pagal LR CPK Kodeksą ji gali būti skundžiama atskiruoju skundu. Pripažinęs, jog tai būtina, teismas turi teisę priimti rašytines nutartis ir kitais atvejais. Teismas turi teisę sprendimų priėmimo kambaryje priimti ir žodinę nutartį.
Rašytinę arba žodinę nutartį, priimtą teismo posėdžio (parengiamojo ar nagrinėjimo teisme) metu teismas paskelbia nedelsdamas po jos priėmimo.
Ne parengiamajame teismo posėdyje ar ne nagrinėjimo teisme metu teismas priima rašytines nutartis.
LR CPK Kodekse numatytais atvejais procesinius klausimus teisėjas gali išspręsti rezoliucija. Išspręsdamas klausimą rezoliucija, teisėjas ant sprendžiamo dokumento užrašo, kaip jis išsprendžia nagrinėjamą klausimą. Kartu teisėjas nurodo savo vardą ir pavardę, rezoliucijos priėmimo datą ir pasirašo. Teisėjo rezoliucija neskundžiama.
Klausimai, kurie LR CPK Kodekse numatytais atvejais sprendžiami teisėjo rezoliucija, taip pat gali būti išspręsti nutartimi.

Nuorašų išsiuntimas šalims ir tretiesiems asmenims

LR CPK Kodekso 291 straipsnyje nustatyta tvarka surašytos nutarties nuorašas išduodamas teismo posėdyje dalyvavusiems asmenims jų pareikalavimu. Šalims ir tretiesiems asmenims, neatvykusiems į teismo posėdį, ne vėliau kaip per tris dienas nuo priėmimo išsiunčiami nutarčių, kurios gali būti skundžiamos atskiraisiais skundais, nuorašai (LR CPK 292 straipsnis).
Limožas

Istorija

Žinomas kaip galų lemovikų genties centras. Senovės Romos laikais mieste veikė sentas, buvo kaldinami pinigai. Nuo III a. mieste plito krikščionybė. Mieste palaidotas Šv. Martynas, greta kurio kapo IX a. pastatytas vienuolynas. Tuo metu miestas buvo padalintas į dvi dalis – pavaldžią vienuolynui ir kitą – pavaldžią vyskupui. Nuo XI a. Limožas tapo svarbiu kultūros centru, mieste veikė muzikos mokykla. Šimtamečio karo metu abi dalys palaikė priešingas kovojusias puses. 1370 m. miestą nusiaubė Eduardo Juodojo princo vadovaujama anglų kariuomenė. Formaliai miesto dalys sujungtos tik 1792 m. XVIII a. ėmė plėtotis porceliano gamyba.

Architektūra

Romaninė gotikinė šv. Stepono katedra, daug XIII ir XIV. a. bažnyčių. XVIII a. Vyskupų rūmai.

Krepšinis

1929 m. mieste įkurtas vienas garsiausių Prancūzijos krepšinio klubas – CSP Limoges. Klubas devynis kartus tapo Prancūzijos krepšinio čempionu, buvo pirmasis Prancūzijos klubas 1993 m. laimėjęs Europos čempionų taurę. CSP Limoges taip pat 1988 m. iškovojo Europos taurių laimėtojų bei triskart (1982, 1983 ir 2000 m.) Koračo taurę.
Ksenobiotikas

Ksenobiotikas (gr. xenon 'svetimas' + bios 'gyvybė')) yra biologinei sistemai svetima medžiaga.
Siaurąja (biomedicinine) prasme šios medžiagos yra farmakologiškai, endokrinologiškai ar toksikologiškai aktyvios medžiagos, kurios paprastai nėra gaminamos arba randamos šios rūšies organizme, todėl jam yra svetimos. Apibrėžimas apima taip pat ir tas medžiagas, kurių organizme randama žymiai didesniais kiekiais negu įprasta.
Pavyzdžiui, narkotikai ir antibiotikai yra žmonių ksenobiotikai, nes žmogaus organizmas pats jų negamina ir normaliai maitinantis jų kūne nebūna.
Tačiau dažniausiai terminas ksenobiotikai vartojamas plačiąja prasme ir reiškia visas žmogaus sintezuotas, anksčiau gamtoje neegzistavusias medžiagas. Paprastai jos kelia taršos pavojų, nes įprasti mikroorganizmai negali užtikrinti jų biologinio skaidymo. Pvz., ksenobiotikams priklauso tokie pavojingi teršalai kaip dioksinai, bifenilai, polivinilchloridas, pesticidai, medienos konservantai, įvairūs tirpikliai ir sintetiniai pluoštai. Per metus sintezuojama tūkstančiai chemiškai naujų ksenobiotikų, o išsamiau ištiriama tik nedidelė jų dalis. Chemikalų keliamas darbo saugos, ekologinės saugos ir kontrolės problemas bandoma spręsti saugos duomenų lapų pagalba.
Vytas Jonas Greblikas

Biografija

1959 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
Nuo 1957 m. laikraščio „Lietuvos pionierius“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, nuo 1964 m. – skyriaus vedėjas. Rašė vaikų darbinio auklėjimo ir moralės temomis. 1974–1988 m. Užsienio turizmo valdybos Informacijos ir reklamos skyriaus viršininkas, žurnalo „Putešestvije v SSSR“ korespondentas Lietuvai. 1988 m. dirbo Lietuvos kultūros fonde, nuo 1989 m. – laikraščių Lietuvos profsąjungos ir „Pozicija“ atsakingasis sekretorius, redaktoriaus pavaduotojas. 1990 m. mėnraščio „Turizmo horizontai“ redaktorius, 1991–1995 m. laikraščio „Sodra“ vyriausias redaktorius, įmonės „Sodrapress“ direktorius. Daugiausia rašė socialiniais ir teisėsaugos klausimais.
Houston Dynamo

Istorija

Įkurtas 2005 m., nuo tada kasmet rungtyniauja Major League Soccer.