google/wiki40b huggingface dataset:
Mošovcė

Istorija

Dauguma išlikusių istorinių pastatų yra miestelio daugiau kaip 770 metų senumo įrodymas. Karaliaus Andrew II dovanojimo akte vietovė paminėta pirmąkart. Pagal kilmę Mošovce sudaryta iš dviejų gyvenviečių: Pirmoji, Machyuch, buvo išsidėsčiusi netoli dabartinio Starý Rad, ir antroji, Terra Moys, kuri suteikė misteliui dabartini varda, buvo dabartinio Vidrmoch vietoje. Būtent antrosios gyvenvietės vardas reiškiantis Mojš’o Kraštas, verčia manyti, kad kadaise ištisas mistelis priklausė konkrečiam ponui Mojš, kurio vardas galėtų būti trumpinys slaviškojo vardo Mojtech, kuris panašus į vardus Vojtech ar Mojmír. Bėgant metams miestelio vardas kito nuo Mossovych, Mosocz, Mossowecz, villa regia Mayos alio nomine Mossovych, oppidioum Mayus sue Mosocz, Mosocz olim Mayus iki šiandienino pavadinimo Mošovce. Atskiros senovines Mošovce dalies, buvusios Chornukov gyvenvietės, vardas išliko iki šiol vardu Čerňakov.
Išpradžių Mošovce vystesi kaip karaliska gyvenvietė su nepriklausoma gynyba, o nuo XIV amžiaus vidurio kaip privelegijuotas miestas, priklausantis karališkos Blatnica pilies teritorijai. 1527 metais miestas pateko į Révay šeimos rankas, kurios dinastija apribojo privilegijas bveik 400 metų.
Praeityje Mošovce buvo svarbus amatu centras Turiec regione. Amatininkų skaičius buvo stebinančiai išaugęs ir sudarė 15 aktyvių gildijų mieste; ilgiausiai išsilaikė batsiuvių ir garsiosios kailiadirbių gildijos. Šiomis dienomis Mošovce gali buti apibudintas kaip svarbus turistinis centras su daugybe lankytinų vietų.

Lankytinos vietos

Vienas nuostabiausių paminklu yra Rokoko-klasikinio stiliaus Dvaro rumai pastatyti antroje XVIII amžiaus pusėje, kartu su erdviu Angliškojo stiliaus parku. Į lankytinų miestelio vietų sąrašą įeina: Ján Kollár gimtieji namai, Neo-gotiška Katalikiška bažnyčia su vertingu altoriu, kuri pastatyta an ksčiau buvusios senovinės Liuteronų bažnyčios vietoje, Mauzoliejus, kuriame įsikūręs Amatų Muziejus ir Art-Nouveau stiliaus šiltadaržis, pastatytas 1800 metais.

Gamta

Mošovice pasižymi unikalia apinka. Istorinių parkų ir giraičių kopleksas sukuria estetišką ir įspudingą peizažą, papuošiantį Veľká Fatra kalnų miškus. Šis kalnų ruožas yra vienas iš gražiausių Slovakijoje. Nuostabių formų kalkakmeniai ir dologmitai, taip pat kaip ir įspūdinga gamta, netoliese esančiose Blatnická ir Gaderská alėjose, pritraukia žmones iš viso pasaulio.

Kultūra ir Tradicijos

Mošoviceje išaugo daug svarbių Slovakijos asmenybių. Įžimiausi tarp jų yra Frico Kafenda (1883–1963), kompozitorius; Anna Lacková-Zora (1899–1988), rašytoja; Štefan Krčméry (1892–1955), literatūros kritikas, istorikas ir poetas; Júr Tesák Mošovský, dramaturgas; ir Miloslav Schmidt, savanoriškos priešgaistrinės tarnybos įkūrėjas Slovakijoje.
Tačiau, galbūt įtakingiausias žmogus, gimęs Mošovicėje, yra didysis Slavų poetas, filosofas ir liuteronų pastorius, Ján Kollár (1793–1852), kuris stipriai paveikė mažiausiai dviejų tautu litereturą savo poema Slávy Dcera. Jo darbai laikomi pagrindu ir motyvu tu laiku patriotams ir nacionaliniams visuomenininkams. Kūrinys buvo išverstas į daugybę Slavų ir kitų kalbų.
Lietuvos valstybinė privatizavimo agentūra

Lietuvos valstybinė privatizavimo agentūra – Lietuvos valstybinė privatizavimo institucija, veikusi prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Vilniuje 1995–1997 m.

Veikla

Atstovavo vyriausybei privatizuojant valstybės turtą arba savivaldybėms (pagal atskirą sutartį) – privatizuojant savivaldybių turtą. Agentūra rengė metinį privatizuojamų objektų sąrašo projektą ir teikė jį tvirtinti vyriausybei, rengė privatizavimo programas, kurias tvirtindavo Privatizavimo komisija, nustatydavo objekto privatizavimo būdą, sąlygas, skirdavo savo atstovą į objekto vertės nustatymo komisiją, leido informacinius biuletenius apie privatizuojamus objektus, tvarkė privatizavimo darbų apskaitą, atstovavo vyriausybei teisme dėl privatizavimo sandorių ir kita. Agentūros sprendimai buvo privalomi privatizuojamų įmonių steigėjams.
1997 m. pabaigoje Lietuvos valstybinė privatizavimo agentūra savo teises ir prievoles perdavė Valstybės turto fondui ir buvo pertvarkyta į jo Privatizavimo padalinį.
Direktorius – Kazimieras Vytis Atkočiūnas.
Dvikamienis Radvilonių miško ąžuolas

Duomenys

Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur L.), jo aukštis 27 m. Kamieno apimtis - 3,6 m (1,3 m aukštyje).
Praktika Vokietijoje

Praktika Vokietijoje - vienas populiaresnių savęs pažinimo, išbandymo įvairiose veiklos srityse, mokymosi, naujų žinių įgyjimo, gebėjimų praktinėje veikloje pritaikymo formų Vokietijoje.
Praktikantais Vokietijoje XVI a. buvo vadinami asmenys, užsiimantys „nešvaria“ veikla, atitinkamomis praktikomis (dabartinę reikšmę įgijo XVII a.). Iki XX a. pabaigos praktika išpopuliarėjo kaip praktinės veiklos patirčiai įgyti skirta veikla, sekanti mokymosi metu arba baigus mokyklą, įgijus išsilavinimą.
Kauno choralinė sinagoga

Kauno choralinė sinagoga – vienintelė išlikusi ir veikianti Kauno sinagoga ir judėjų maldos namai; taip pat vadinama Kauno sinagoga.

Istorija

Ankstyviausi žinomi Kauno žydų maldos namai stovėjo vadinamojoje Pilies jurizdikoje – teritorijoje prie Kauno pilies. 1716 m. jie buvo sugriauti, tačiau žydai sinagogą 1722 m. atstatė. XVIII a. Vilijampolėje didelę mūrinę baroko stiliaus Vilijampolės sinagogą dešiniajame Neries šlaite pastatė rabino Izaoko sūnūs Mozė ir Abraomas Soloveičikai. Šalia stovėjusio mūrinio namo antrame aukšte buvo įsikūręs ir žydų – bendruomenės taryba Kahalas. Sinagoga buvo restauruota 1774 m., bet per Vilijampolės gaisrą XIX a. pabaigoje sudegus stogui, caro valdžia neleido jos atstatyti.
Naują sinagogą Kauno centre, dabartinėje E. Ožeškienės gt. 1872 m. pastatė Kauno pirmosios gildijos pirklys Levinas Minkovskis. Architektas – Ustinas Golinevičius. Sinagogos tvora buvo sumūryta 1893 m. Sinagoga vadinama Choraline, nes joje atliekamas apeigas lydi choro giedojimas. Lietuvoje šiuo metu veikia dar viena choralinė sinagoga – Vilniuje. Sinagoga – oficiali vieta žydų bendruomenės susirinkimui, maldai, mokyklai ir Toros studijoms, o kartais tai ir Kahalo būstinė.

Architektūra

Pastatas yra istorizmo architektūros, stačiakampio plano, tinkuoto mūro su trisiene iškiša Aron kodešui rytinėje pusėje ir trimis įėjimais vakarinėje pusėje. Sinagogos įėjimo fasade neobaroko frontonas baigiasi masyviu bokštelio kupolu. Sinagogos bima – aštuonkampė pakyla, skirta Toros skaitymui, aptverta ažūrine metalo tvorele. Bimos vietą salėje iš viršaus apšviečia stoglangis. Prie rytinės sienos stovi Aron hakodešas (Sandoros skrynia) – kelių pakopų spinta, panaši į altorių, kurioje saugoma Tora. Interjeras dekoruotas žydų menui būdingais augalų ir gyvūnų motyvais.
Istorizmo laikotarpio sinagogų architektūroje egzistuoja stilistinė įvairovė. Sinagogų išorėje naudojama dominuoja Dovydo žvaigždė arba Dekalogo motyvas.

Dabartis

Pastaruoju metu Kauno sinagoga buvo tvarkoma – 1999 m. restauruota tvora, 2001 m. atstatytas sinagogos kupolas. Kauno choralinėje sinagogoje be pamaldų, organizuojami ir kiti renginiai, vyksta parodos, religinės šventės. Sinagogos antrajame aukšte veikia Kauno žydų muziejus, eksponuojama unikali rabinų portretų kolekcija.
Pangsido nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 594,00 km² plotą, 95% šio ploto sudaro miškai. Parkas apima Muango (Muang) apylinkėse Sakaeo provincijoje bei Vatananakorno (Watthana Nakhorn) ir Nadi (Na Di) apylinkes Pračinburio provincijoje, 30 km į šiaurės rytus nuo provincijos centro Sakaeo.

Flora ir fauna

Pangsido parke vyrauja šlapi tropiniai, visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: aukštasis sparnenis, briaunotasis sparnūklis (Anisoptera costata), Afzelia xylocarpa, Aquilaria crassna, baltasis svimburis (Schima wallichii), karpotasis viršūklis (Terminalia bellirica), Terminalia alata, krausvos Lagerstroemia calyculata ir Lagerstroemia tomentosa, stambiavaisis koralmedis, Spondias pinnata, dilenija Dillenia obovata, Canarium denticulatum, tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri) ir Dalbergia cochinchinensis. Parke sutinkamos ir ant žemės augančios orchidėjos: Habenaria rhodocheila, Paphiopedilum concolor ir Dendrobium ellipsophyllum
Parke gyvena: Azijinis dramblys, Indijos muntjakas, gaūras, bantengas, Indinis zambaras, Sumatros goralas (Nemorhaedus sumatraensis), Javinis elniukas, Indokininis tigras, Azijinė benagė ūdra, Kampučinis gibonas (Hylobates pileatus), Siamo krokodilas ir kt., sutinkama daug nei 200 rūšių paukščių: baltakrūtė žaliasnapė vištelė (Amaurornis phoenicurus), didysis kukalis (Centropus sinensis), Tikelio ragasnapis, šiaurinis juodasis ragasnapis, dviragis ragasnapis, gracula (Gracula religiosa), volungė (Oriolus chinensis) ir kt.
Mokesčio įstatymas

Mokesčio įstatymas - norminis teisės aktas, priimtas įstatymų leidėjo, nustatantis mokesčius (įstatymas). Plačiąja prasme - taip pat mokesčių administravimo įstatymas (pvz., LR MAĮ), kiti (pagalbiniai) įstatymai, susiję su muitais (pvz., Muitų kodeksas), rinkliavomis ir pan. (pvz., LR muitinės įstatymas), taip pat tarptautinė sutartis arba Europos Bendrijos muitų teisės aktai, kurie nustato mokestį ir (arba) apibrėžia su mokesčio taikymu arba mokesčio lengvatomis susijusius klausimus.
Bhyma

Bhyma (skr. भीमः = Bhīmaḥ) arba Bhymasena (भीमसेनः) – „Mahabharatos“ veikėjas, vienas iš brolių Pandavų. Išsiskyrė savo fizine galia.
Buvo Pandaus žmonos Kuntės ir dievo Vajaus sūnus. Kaip ir kitus brolius, jį kovų meno mokė Kripa ir Drona. Dar jaunystėje, gyvendamas su Kauravais, dažnai tyčiodavosi iš jų silpnumo, taip sukeldamas Durjodhanos pasipiktinimą, todėl šis ne kartą bandė Bhymą nužudyti. Viename iš epizodų, Bhyma nugalėjo galingą demoną Bakasurą.
Bhyma su Pandavų žmona Draupade susilaukė sūnaus Sutasomos. Jis taip pat nugalėjo ir vedė rakšasę Hidimbę ir susilaukė su ja vaiko, taip pat rakšasos – Ghatotkačos. Jo broliui Judhišthirai atlikus radžasujos ritualą, Bhyma užvaldė daugybę Indijos karalysčių.
Vėliau, kai Judhišthira pralaimi karalystę Kauravams, Pandavai pasileidžia klajoti po miškus, ir Bhyma dažnai gelbsti brolius nuo asurų ir rakšasų. 13-ais tremties metais tarnavo pas Viratos karalių kaip virėjas, ten nužudė Viratos karvedį Kičaką, kuris siekė Draupadės meilės.
Kurukšetros mūšio metu, Bhyma buvo vienas svarbiausių Pandavų jėgų. Jis nužudė 100 brolių Kauravų, tame tarpe Dušasaną (jį nužudęs, išplėšė jo širdį ir iš jos gėrė kraują) bei Durjodhaną (smogdamas vėzdu žemiau juostos).
Po mūšio, karalius Dhritaraštra, jausdamas nuoskaudą dėl sūnų, bandė apkabindamas suspausti Bhymą negyvai, bet Krišna vietoje jo pakišo statulą. Bhyma žuvo kartu su broliais keliaudamas į kalnus.
Irena Černiauskienė

Irena Černiauskienė (1949 m. birželio 23 d. Gervelėse, Ignalinos raj. – 2004 m. vasario 16 d. Semeliškėse) – poetė, visuomenės veikėja, Semeliškių vidurinės mokyklos direktorė (iki 2004 m.).

Biografija

Mokėsi aštuonemetėje Mažėnų mokykloje, baigė Šakių vidurinę mokyklą. 1968 m. įstojo į Vilniaus universitetą (tuometinį V. Kapsuko universitetą). Jį baigusi buvo paskirta į Semeliškių vidurinę mokyklą. Šioje mokykloje dirbo daugiau nei 30 metų. Palaidota Semeliškių miestelio kapinėse.
Skristukas

Skristukai (lot. pappi) – augalo vaisių specialūs plaukelių kuokštai, palengvinantys vaisių išplitimą. Vėjas lengvai išnešioja tokius vaisius. Pienių, usnių skristukai yra kilę iš žiedų taurelių, šilagėlių – iš plaukuotų liemenėlių.
Skristukai sudaryti iš paprastų, dantytų ar plunksniškų plaukelių, šerelių, arba iš žvynelių, su įvairaus ilgio snapeliu, arba skristukas betarpiškai prisitvirtinęs prie vaisiaus.
Karolis V Išmintingasis

Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos. Tėvas karalius Jonas II Gerasis, motina Bona Liuksemburgietė. Brolis Liudvikas I Anžu, sesuo Navaros karalienė Žana Valua

Valdymas

1350 m. rugpjūčio 22 d. paskelbtas pirmuoju Prancūzijos dofinu (sosto įpėdiniu). Per Šimtametį karą (1337-1453 m.) anglams prie Puatjė 1356 m. paėmus į nelaisvę Joną II Gerąjį Karolis tapo regentu, tėvui mirus – karaliumi. Vainikuotas 1364 m. gegužės 19 d. Reimso katedroje.
Valdant jam dėl karo nusilpusi Prancūzija atsigavo. 1358 m. numalšintas valstiečių sukilimas „Žakerija“. Karolis V sėkmingai kovojo su Navaros karaliumi, kuris 1378 m. prarado visas žemes Prancūzijoje, išskyrus Šerbūrą. Valdant Karoliui V Anglija neteko beveik visų Prancūzijoje užkariautų žemių. Pertvarkė kariuomenę, pastatydino naują laivyną.
1367 m. Luvre įkūrė pirmą karališkąją biblioteką Prancūzijoje. Paryžiaus gynybai sustiprinti pastatė Bastilijos tvirtovę.
Lietava (Jonava)

Lietava – Jonavos miesto dalis, esanti tarp Žeimių ir Lietavos gatvių. Pavadinta Lietavos upės, tekančios Jonavos rajone, vardu. Lietavos rinkimų apylinkė Nr. 12 turi 2481 rinkėją (2012 m.).
Pakliaupio apylinkė

Istorija

Apylinkė įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. 1945 m. sausio 26 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl sudarymo vietinių valstybės valdžios organų Lietuvos TSR apskrityse, miestuose, valsčiuose, miesteliuose ir apylinkėse“ apylinkės vykdomojo komiteto veikla atkurta. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Jučių apylinkės.
Kalakutai

Žodžio kilmė

Kalakuto pavadinimai daugelyje kalbų reiškia vis skirtingas geografines vietas; pvz., angl. turkey, turk. hindi, portug. peru. Lietuviškas paukščio vardas kilęs nuo Kalikuto uosto. Spėjama, kad tokia painiava kilo dėl to, kad šis paukštis buvo supainiotas su giminingu paukščiu patarška. Prekybą šiais paukščiais daugiausia kontroliavo Osmanai (Turkija), o tie paukščiai gabenti iš Madagaskaro. Indijos pavadinimas su gyvūnu susijęs greičiausiai dėl Amerikos laikymo Azijos (Indijos) dalimi.
Patrick Rafter

Asmeninis ir šeimos gyvenimas

Rafteris gimė Kvynslande, Australijoje ir yra trečias jauniausias iš devynių šeimos vaikų. Jis kartu su savo tėčiu ir trimis vyresniaisiais broliais pradėjo žaisti tenisą būdamas penkerių.
2004 m. balandį, Rafteris vedė savo merginą Larą Feltham, viešutyje, Fidžyje. Jų dukra, Indija, gimė 2005 metų gegužę.
Serbijos transportas

Šis straipsnis yra apie transporto infrastruktūrą Serbijoje.

Sausumos keliai

Šalies sausumos keliai nėra taip gerai išvystyti, kaip kitose Europos valstybėse, dėl nepakankamo finansavimo. 2017 m. šalies kelių sistemą sudarė 45419 km keliai, iš kurių tik 826 km yra autostrados ar greitkeliai.
Pagrindinis šalies kelias yra A1 autostrada. 588 km ilgio kelias tęsiasi nuo sienos su Vengrija iki pasienio pietuose su Šiaurės Makedonija, taip pat kerta Belgradą.

Geležinkeliai

Serbijoje geležinkeliai yra svarbiausia krovinių gabenimo rūšis – 2016 m. traukiniais buvo pervežta 11,9 milijonai tonų krovinių ir 17 milijonų keleivių.
Šalyje yra nutiesta 3739 km ilgio traukinių bėgių, iš kurių 1279 km yra elektrifikuoti.
Pagrindinės traukinių nacionalinės įmonės yra Srbija Voz (keleivių pervežimo) ir Srbija Kargo (krovinių).

Oro transportas

Iš viso šalyje yra 16 oro uostų su dengtais kilimo takais. Pagrindinis šalyje yra Belgrado Nikola Tesla oro uostas. 2018 m. jis aptarnavo 5641105 keleivius.
Šalies nacionalinė oro vežėja yra Air Serbia, įkurta 1927 m.
Lilis

Istorija

Pasak legendos miestas vardu L’Isle įkurtas 640 m. Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1066 m. Pagal Acheno mieste pasirašytą taikos sutartį, 1668 m. inkorporuotas į Prancūzijos karalystės sudėtį.

Futbolas

Mieste žaidžia Lille OSC klubas, įkurtas sujungus SC Fives ir Olympique Lillois komandas.
Lilyje 1938 m. vyko III pasaulio futbolo čempionatas.
XI amžiaus 1-as dešimtmetis

XI amžiaus pirmasis dešimtmetis prasidėjo 1001 metais ir baigėsi 1010 metais.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: X amžius – XI amžius – XII amžius
Dešimtmečiai: 6-as 7-as 8-as 9-as 10-as - 1-as - 2-as 3-as 4-as 5-as 6-as
Metai: 1001 1002 1003 1004 1005 1006 1007 1008 1009 1010

1001

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1002

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1003

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1005

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1006

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1007

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1008

Tai buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:
Jonas Pakulis

Jonas Pakulis (g. 1940 m. gruodžio 1 d. Alytuje) – Lietuvos aktorius ir režisierius.

Biografija

1964 m. baigė LSSR konservatoriją. 1964–1970 m. Rusų dramos, 1970–1972 m. Kauno dramos, 1972–1978 m. Jaunimo teatro aktorius. 1979 m. Maskvoje baigė Aukštuosius režisūros kursus. Nuo 1983 m. Lietuvos kino studijos redaktorius.
Svirbūčių apylinkė

Istorija

Įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
1954 m. prijungta Pažižmėlių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Svirbūčių apylinkė prijungta prie Kuršėnų apylinkės ir Raudėnų apylinkės.
Edgaras Stanišauskas

Biografija

Baigė Kudirkos Naumiesčio Vinco Kudirkos gimnaziją.
2007-2009 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 2008–2010 m. Lietuvos liberalaus jaunimo pirmininkas. Nuo 2010 m. visuomeninio judėjimo „TAIP“ (Tėvynės atgimimas ir perspektyva) narys, pirmininko pavaduotojas. Nuo 2011 m. su Artūro Zuoko ir Vilniaus koalicija – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys,  Vilniaus ir Kauno dvimiesčio strateginio planavimo komisijos pirmininkas.
2010 m. tapo „Fluxus Ministerija“ projekto vadovu.
Ubiškės

Istorija

1954–1976 m. buvo Ubiškių apylinkės centras.
Starbucks

Istorija

Pirmoji „Starbucks“ kavinė atidaryta Sietle, Vašingtone, 1971 m. kovo 30 d. Jos įkūrėjai – buvę trys San Francisko universiteto studentai: anglų kalbos mokytojas Jerry Baldwin, istorijos mokytojas Zev Siegl ir rašytojas Gordon Bowker.
Bronius Semaška

Biografija

Mokėsi Šiaulių berniukų gimnazijoje. 1955 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1955–1961 m. Šiaulių vyr. architekto gamybinės grupės architektas, 1961–1964 m. Miestų statybos projektavimo instituto Šiaulių filialo architektas, grupės vadovas, vyr. architektas, 1964–1985 m. skyriaus viršininkas.
Lietuvos architektų sąjungos narys, 1966–1976 m. vadovavo Lietuvos architektų sąjungos Šiaulių skyriui.
Chersono sritis

Geografija

Chersono sritis išsidėsčiusi stepių teritorijoje. Regione yra didelis pusdykumių plotas – Alioškų smėlynai.
Pietuose Perekopo sąsmauka jungia sritį su Krymo pusiasaliu. Jūrų pakrantėje yra daug pusiasalių, salų ir nerijų.

Plotas

Srities plotas 28 461 km², tai sudaro 4,71 % Ukrainos teritorijos.

Vandens telkiniai

Ilgiausios upės – Dniepras (178 km srityje) su intaku Inhulecu (180 km srityje). Sritis skalaujama Juodaja ir Azovo jūromis, bei sėklių įlankų sistema – Sivašu. Sritį kerta Šiaurės-Krymo kanalas skirtas drėkinti pietų Ukrainos stepes.

Reljefas

Srities teritorija išsidėsčiusi Juodosios jūros žemumoje.

Klimatas

Klimatas vidutinių platumų, kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra -6,1 °C, birželio – 25,4 °C. Vidutiniškai per metus iškrenta 320–400 mm kritulių.

Naudongosios iškasenos

Srities teritorijoje yra šių iškasenų: klintis, druskos, durpių, dujų, mergelio.

Istorija

Dabartinės srities teritorija priklauso dviems istorinėms sritims: Taurijai (pietinė dalis) ir Zaporožei (šiaurinė dalis).
Chersono sritis įkurta 1941 m. kovo 13 d.
1991 m. gruodžio 1 d. įvyko istorinis referendumas. Visiška dauguma, 90,13 %, pasisakė už Ukrainos pasitraukimą iš TSRS. Šiandien Chersono sritis yra viena Ukrainos sudedamųjų dalių.

Ekonomika

Chersono srityje stipriai išvystyta sunkioji, metalo apdirbimo, statybos medžiagų, medžio apdirbimo, mašinų gamybos, maisto bei lengvoji pramonė. Veikia naftos perdirbimo, automobilių, lengvų lėktuvų, laivų statybos, žemės ūkio technikos (kombainų) gamyklos. Naujosios Kachovkos mieste veikia atsinaujinančios energijos šaltinis – Kachovkos vandens jėgainė.
Išvystytas žemės ūkis. Auginami javai, pomidorai, arbūzai. Sodininkystė ir daržininkystė. Gyvulininkystė.

Švietimas ir kultūra

Srityje veikia 26 skirtingo akredetacijos lygio aukštųjų ir 516 vidurinių mokyklų ir 491 ikimokyklinių įstaigų. Veikia 61 gydymo įstaiga.
Chersono srityje veikia 2 tetrai, 6 muziejai, 477 bibliotekos, 443 kultūros namai.
Kachovkos mieste kasmet vasarą rengiamas tarptautinis festivalis "Taurijos žaidimai" (ukr. Таврійські ігри). Į festivalio programą įeina grožio konkursas, alaus konkursas, sporto rungtys ir šou programos. Skadovsko mieste rengiamas vaikų festivalis "Juodosios jūros žaidimai" (ukr. Чорноморські ігри).
Lietuvių balsas (Ryga)

Istorija

Leido Latvijos lietuvių sąjunga. 1931–1934 m. – savaitraštis, nuo 1935 m. vasario – dvisavaitis laikraštis (48 p.). Įsteigtas I-ajame Latvijos lietuvių kongrese, nutarus sustabdyti nuo 1921 m. ėjusį laikraštį „Rygos balsas“ ir 1930 m. pasirodžiusį savaitraštį „Latvijos lietuvis“. Atsakingasis redaktorius Augustinas Vronevskis.
Nuo 1994 m. birželio mėn. Rygoje eina Latvijos lietuvių visuomeninio ir kultūrinio gyvenimo mėnesinis laikraštis, kaip atkurtas 1931–1940 m. leistas to paties pavadinimo laikraštis. Latvijos lietuvių bendruomenės leidinys. Leidžia leidykla „Voruta“ Vilniuje. Tiražas 600 egz.
Vyr. redaktoriai Stasys Grigaliūnas, J. Šidlauskienė. Redaktorius J. Bakanas.
Aldona Žemaitytė-Petrauskienė

Biografija

1970 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 1975–1989 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijos dailės ir architektūros skyriaus, publicistikos skyriaus vedėja. 1989–1990 m. laikraščio „Vilniaus balsas“ steigėja ir redaktorė. 1990–2003 m. kultūros laikraščio ir žurnalo „Dienovidis“ vyriausioji redaktorė. 2000–2004 m. žurnalo „Į laisvę“ redaktorė, žurnalistė. 2007–2009 m. Amerikos lietuvių dienraščio „Draugas“ kultūrinio priedo „Kultūra“ redaktorė, almanacho „Žurnalistika 2008“ projekto vadovė.
1986–1987 m. Lietuvos architektų sąjungos konsultantė. 1992–1993 m. Lietuvos žurnalistų draugijos pirmininkė. 1994–1996 m. Lietuvos katalikų leidėjų asociacijos pirmininkė. Lietuvos žurnalistų ir leidėjų etikos komisijos narė, Lietuvos žurnalistų sąjungos su kitomis valstybės institucijomis skelbiamų konkursų vertinimo komisijų pirmininkė ir narė. „Į laisvę“ fondo lietuviškai kultūrai ugdyti tarybos ir valdybos, Lietuvos žurnalistų sąjungos tarybos, Lietuvos kultūros fondo valdybos narė.
1988 m. TV filmo „Apraudotieji mūsų namai“ scenarijaus autorė.  Daugelio knygų sudarytoja ir redaktorė.