google/wiki40b huggingface dataset:
Stulpelinis šautuvas

Stulpelinis šautuvas (pranc. carabine à tige; angl. stem rifle) – pro žiotis užtaisomas graižtvinis šautuvas, kurį išrado Tuveninas.
Tuveninas patobulino savo tautiečio Anri Delvinio išrastą kamerinį vamzdį. Tokius vamzdžius turėjo Delvinio sukonstruoti šautuvai ir tvirtovinės muškietos. Kameros spindis buvo mažesnis nei vamzdžio spindis, tad įmesta kulka atsiremdavo į kameros kraštus. Kelis kartus patrambavus grūstuvu (paprastai būdavo atliekami trys smūgiai) švininė kulka patrumpėdavo ir paplatėdavo, jos skersmuo padidėdavo, o šoninis paviršius įsirėždavo į graižtvas. Iššovus graižtvomis judantys kulkos šonų iškilumai (susidarę grioveliuose) priversdavo kulką suktis.

Stulpelinis šautuvas

Tuveninas sugalvojo efektyvesnį būda deformuoti kulką. Jis vamzdžio kameros (į kurį suberiama parako porcija) centre įtaisė plieninį stulpelį, į kurį atsiremdavo vamzdin įmesta kulka. Grūstuvu paspaudus iš viršaus kulka patrumpėja ir pastorėja. Tuo pačiu metu kulkos apatinė dalis apgobia viršutinę stulpelio dalį. Tai kulkai suteikia efektyvesnę aerodinaminę formą. Pulkininkas Tuveninas savo išradimą paskelbė 1844 m.
Jo sistema, nors buvo Delvino sistemos patobulinimas, neužtikrino nepriekaištingo kulkos elgesio šautuve, iššautos kulkos trajektorija būdavo gana netaisyklinga.
Prancūzijos armija Tuvenino patobulintą šautuvą priėmė 1846 m. 1853 m. Tuvenino šautuvus ėmė naudoti šaseriai. Tokius šautuvus ginkluotėn priėmė ir Prūsijos jėgeriai. Tiek šaseriai, tiek jėgeriai buvo kariuomenės rūšys, kuriose taiklus šaudymas labai svarbus.
Šautuvai buvo žinomi kaip pranc. carabines à tige Thouvenin 'Tuvenino stulpeliniai karabinai'. Taikikliai buvo graduoti iki 600 jardų. Vamzdžiai turėjo po 8 graižtvas, kurios padarydavo pilną apsisukimą per 36 colius.
Tuvenino šautuvai buvo nepatogūs valyti, ypač kamera apie stulpelį.

Tolesnė raida

Tuvenino techniniai patobulinimai buvo žingsnis link Minjė kulkos (Claude-Étienne Minié) išradimo. Tuveninas buvo pasiūlęs mintį, kad kulkos su įduba kulkos dugnelyje bus efektyvesnės. Minjė vystė geležinio dubenėlio kulkos dugnelyje idėją. Parako dujų varomas geležinis dubenėlis smogdavo į švininę kulką, priversdavo kulkos dugninę dalį su įduba plėstis ir įsitvirtinti graižtvose. Minjė dubenėliai veikė panašiai kaip Tuvenino stulpelis. Tik Tuvenino stulpelis performuodavo kulką užtaisant šautuvą, o Minjė kulkos dubenėlis – iššovimo pradžioje. Po Tuvenino sistemos sekusi Minjė sistema buvo daug paprastesnė, ji leido perdaryti bet kokį lygiavamzdį šautuvą į galingą graižtvinį šautuvą. Tam tereikėjo vamzdyje padaryti graižtvas ir naudoti tinkamo kalibro Minjė kulkas. Tai leido tinkamiau apginkluoti pirmųjų linijų kariuomenę.
Rimvydas Sadauskas

Karjera

FC Stumbras komandoje buvo nuo 2013 m. A lygoje debiutavo 2015 m. 
2016 m. sezone buvo išrinktas komandos vicekapitonu ir atstovavo ekipą 31 rungtynėse, pasižymėjo vienu įvarčiu. 
2017 m. iki sezono pabaigos buvo skolinamas Cork City FC klubui, tačiau oficialių rungtynių nesužaidė.
2018 m. sužaidė 29 rungtynes A lyga pirmenybėse.
2019 m. vasarą FC Stumbras turėjo finansinių problemų ir buvęs komandos kapitonas perėjo į kitą Kauno komandą FK Kauno Žalgiris. Debiutavo naujame klube 2019 m. liepos 3 d. rungtynėse prieš FK Sūduva.

Rinktinės

Yra žaidęs visose Lietuvos jaunimo rinktinėse, kviečiamas į šalies U-21 rinktinę. 
2019 m. pirmą kartą sulaukė kvietimo į nacionalinę rinktinę.
RK1906

Aprašymas

Kelias prasideda Kauno miesto savivaldybės, Aukštutinių Kaniūkų teritorijoje, sankryžoje su Raudondvario pl. (krašto keliu  141  Kaunas–Jurbarkas–Šilutė–Klaipėda ). Kelias aptarnauja ir Romainių miesto dalies gyventojus. Už sankryžos į Romainius, kelius eina Kauno rajono teritorija. Nuo kelio pradžios iki Stabaunyčiaus kaimo eina Nevėžio slėniu. Už Stabaunyčiaus, kelias kyla į kalną. Užkilus į kalną prasideda Babtai. Šiam miesteliui šis kelias – pagrindinė miestelio arterija. Už miestelio tiltu praeina pro automagistralę  A1  Vilnius–Kaunas–Klaipėda . Į pačią automagistralę yra dvi nuovažos – viena į Kauną, kita į Klaipėdą, taip pat yra sankryža su rajoniniu keliu  1904  Babtai–Antagynė–Vandžiogala . Už miestelio kelias eina lyguma, kurioje vystomas žemės ūkis. Ties Pagyne, kerta Gynios upelį ir nedidelį jos slėnį. Už Pagynės kelias eina vėl dirbamais laukais, Gynios upelio slėnio šlaitu. Netoli Labūnavos kerta Barupės upelį ir nedidelį jo slėnį. Per Labūnavą eina kaip Nevėžio ir Kruopių gatvės. Už Labūnavos kelias vėl eina Nevėžio upės slėniu ir taip iki kelio pabaigos Kėdainiuose. Ties sankryža su krašto keliu  144  Jonava–Kėdainiai–Šeduva  kerta Pelėdnagių gyvenvietę. Kėdainiuose eina Kauno ir Tilto gatvės. Mieste kerta Nevėžio upę. Baigiasi sankryžoje su J. Basanavičiaus gatve, kuri yra dalis krašto kelio  229  Aristava–Kėdainiai–Cinkiškiai .
Žydavainiai

Istorija

1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.
Maglag

Maglag (rus. Маглаг, Магаданский исправительно-трудовой лагерь) – 1951–1956 m. SSRS „Dalstrojaus” lagerių sistemoje veikęs sunkiųjų darbų lageris, tiekęs kalinius darbams „Dalstrojaus” objektuose Magadane ir jo apylinkėse.
Literinis žymėjimas: АВ-1.
Valdybos vieta: Magadanas, Magadano sritis, Rusija.
Įsteigtas ne vėliau 1951 m. vasario 1 d., uždarytas 1956 m. birželio 13 d.
Kalinių skaičius: iki 13 700.
Darbų profilis: įvairūs darbai Magadano ir jo apylinkių įmonėse - statybos, žemės ūkio darbai, miško kirtimas, aptarnavimas, transportas.
Lagerinių punktų: apie 200.
Axone arena

Istorija

Arena atidaryta 2009 m. 
2018 m. arenoje vyko 2018 m. Europos moterų rankinio čempionatas.
Stroitel Sofiâ

Istorija

Klubas įkurtas performuojant Slavia Sofia klubą, kuris padalintas į Stroitel ir Udarnik klubus. Kai kurie istorikai šiuos klubus laiko ta pačia Slavia, tačiau 1953 m. pirmenybėse žaidė tiek Stroitel, tiek ir Udarnik komandos, kas nurodo skirtingus klubus. Gyvavęs kelerius metus, Stroitel buvo prijungtas prie Udarnik klubo.
Zita Alinskaitė-Mickonienė

Zita Alinskaitė-Mickonienė (g. 1939 m. lapkričio 5 d. Pūstapėdžiai, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.

Biografija

1969 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Vladas Daujotas, Zenonas Varnauskas, Sofija Veiverytė.
1969–1974 m. Lentvario kilimų fabriko dailininkė.

Kūryba

Nuo 1970 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Sukūrė 20 masinės gamybos žakardinių kilimų projektų, monumentalių gobelenų visuomeniniams interjerams, parodinių tekstilės kompozicijų.
Ankstyvųjų kūrinių kompozicija grindžiama stilizuotomis, dažnai simbolinėmis žmonių figūromis, vėlesniųjų – minimalistinė, iš keleto asociatyvių motyvų monochrominiame fone. Kūryboje plėtojama santūri tautodailės raiška.
Solisitorius

Solisitorius anglosaksų teisės šeimos valstybėse - teisės patarėjas. Priešingai nei baristeris, teisme paprastai neatstovauja (nebent žemesnės instancijos), kontaktuoja su klientu, jam teisiškai pataria. Veikia kaip advokatas, tačiau neteisminėje veikloje.
Tomas Tarulis

Biografija

2003 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą inžinierius – technologas. IĮ „TT Auto“ savininkas.
2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys.
Nuo 2007 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Vilma, sūnus Nojus, duktė Augustė.
Karinių oro pajėgų žymėjimas

Karinių oro pajėgų žymėjimas skirtas nustatyti kuriai šaliai karinis lėktuvas priklauso. Daugelis žymėjimo ženklų yra skritulio formos. Ženklai tvirtinami aparato šonuose ir sparnų apatiniuose paviršiuose.
Pau Capell

Pau Capell (g. 1991 m. rugsėjo 10 d.) – Ispanijos ilgų nuotolių bėgikas, dalyvaujantis bekelės bėgimo varžybose. 2016 m. jis Pasaulio bekelės ultramaratonų taurėje (angl. Ultra-Trail World Tour, UTWT) užėmė galutinę 3-iąją vietą, o 2017 m. bendroje įskaitoje jis iškovojo 2-ąją vietą.
Buick Electra

1959–1960

1959 metais Buick modeliai buvo pervadinti, Buick Super buvo pervadintas į Buick Electra, o Buick Roadmaster ir Buick Limited buvo pervadinti į Electra 225. Electra 225 reiškė automobilio ilgį, kuris buvo 225 coliai (5715 mm). Pirmos kartos Electra modelis buvo gaminamas iki 1960 metų.
Donatas Butkus (1936)

Biografija

1962 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. 1964–1969 m. Šiaulių 7-tosios vidurinės mokyklos direktorius.  Nuo 1969 m. dirba Fizikos institute. 1977–1987 m. mokslinis sekretorius, 1987–1997 m. Aplinkos radioaktyvumo laboratorijos vedėjas. 1999 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras. 1992–2001 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, nuo 1992 m. ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto (iki 1996 m. Vilniaus technikos universitetas) dėstytojas, nuo 2001 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš radioaktyviųjų inertinių dujų, Lietuvos dirvožemių taršos radioaktyviosiomis medžiagomis ir jonizuojančiosios spinduliuotės poveikio atmosferos geofiziniams procesams. Nustatė radioizotopų Cs migracijos įvairiuose gruntuose dėsningumus, sudarė jo pasiskirstymo Lietuvoje žemėlapius, palygino su buvusia tarša iki Černobylio AE katastrofos. Įvertino lygiavertės dozės galios laukų pasiskirstymą ir kaitą pažemio ore.
Alexandra Quinn

Biografija

Sulaukusi 14, Aleksandra dirbo degalinėje, vėliau – „McDonald's“ restorane. Jau mokykloje ji išmoko klastoti asmens dokumentus, kad galėtų patekti į naktinius klubus ar įsigyti alkoholio.
Sulaukusi 15 ji šoko viename iš naktinių klubų, kur susipažino su pornografinių filmų aktore Erika Bojer. Po pokalbio su ja Aleksandra taip pat išreiškė norą tapti aktore ir Erika ją supažindino su savo agentu.
Pirmas jos filmas vadinosi „Oral Addiction“ ir buvo sukurtas 1989 m. Kadangi tuo metu Aleksandrai nebuvo 18, JAV ji buvo laikoma nepilnamete, o tokių filmų kūrimas – nelegalus.
Iki 18 gimtadinio Aleksandra nusifilmavo apie 60 juostų. Jos tikrasis amžius išaiškėjo, kai, sulaukusi 18, ji įsigijo mašiną, pasinaudodama tikraisiais asmens identifikavimo duomenimis. Automobilio pardavėjas ją atpažino ir pranešė apie tai policijai.
Kilęs skandalas priminė istoriją, nutikusią kitai aktorei – Treisei Lords. Filmai su Aleksandra buvo išimti iš prekybos arba iškirptos scenos, o ji pati, dalyvaudama TV šou „Hard Copy“ pasmerkė visą porno industriją, dėl to nuo jos nusisuko daugelis kolegų.
1993 m. Aleksandra pasitraukė iš šio verslo, tačiau 1996 m. sugrįžo. Pradžioje ji buvo sutikta labai nepalankiai ir daugelis kompanijų atsisakė su ja pasirašyti sutartį, tačiau ilgainiui nesutarimai buvo užglaistyti ir Aleksandra sėkmingai tęsė aktorės karjerą iki 2006 m.
Jonas Valaitis (1888)

Biografija

1908 m. baigė Marijampolės gimnaziją ir įstojo į Varšuvos universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą. 1910 m. su Vytautu Ciplijausku Varšuvos studentus atstovavo „Aušrinės“ konferencijoje. 1910 m. persikėlė į Peterburgo universitetą.
Pirmojo pasaulinio karo metais 1914–1917 m. mobilizuotas tarnavo Žemietijų sąjungoje, 1917 m. dirbo Lietuvių Centro komitete Petrograde, dėstė vakariniuose suaugusiųjų kursuose.
Grįžęs į Lietuvą, 1919–1920 m. dirbo žurnalo „Beraštis“ redakcijoje. 1919–1923 m. Marijampolės realinės gimnazijos direktorius, 1922–1925 m. mokytojas, dalyvavo organizuojant Lietuvos mokytojų sąjungos skyrių.
1925–1939 m. Klaipėdos lietuvių Vytauto Didžiojo gimnazijos mokytojas. 1939–1940 m. Kauno VI gimnazijos mokytojas, nuo 1940 m. liepos 15 d. iki 1941 m. liepos 1 d. „Aušros“ berniukų gimnazijos direktorius, vėliau – suaugusių mokyklos direktorius.
1944 m. liepos mėn. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. Tiubingeno lietuvių gimnazijos mokytojas. Iki 1949 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto (VLIK) kultūros tarybos narys.
Nuo 1949 m. gyveno Čikagoje, dalyvavo Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) veikloje. Bendradarbiavo laikraščiuose „Darbas“, „Naujienos“, „Keleivis“, „Darbininkų balsas“.
Rimeikiai

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Tarybinis artojas“.

Aplinkinės gyvenvietės

BUBIAI – 3,6 km
Jankaičiai – 0,7 km
ŠIAULIAI – 15 km
Kurtuvėnai – 11 km
Gilvydžiai – 2,4 km
Šiliškė – 4 km
Pagervinė – 2,7 km
Kambrė mūšis (1918)

Mūšis

Mūšio metu egzistavo trys Vokietijos pajėgų linijos, besitęsusios maždaug 6 400 metrų ir saugotos 20-osios Landwehr, 54-osios rezervo divizijos, bei ne daugiau kaip 150 ginklų. Prastą vokiečių gynybą nulėmė Sąjungininkų puolimas Vakarų fronte, o konkrečiai šiame ruože – staigus kanadiečių korpuso priartėjimas, kurio dėka ankstesnėmis dienomis buvo užimta daugybė stiprių gynybinių įtvirtinimų. Vokiečių gynėjai nebuvo pasiruošę „uraganiniam bombardavimui“ pasitelkiant 324 tankus, sustiprintus pėstininkais ir lėktuvais.
Spalio 8 d. Antroji Kanadiečių divizija įžengė į Kambrė ir sulaukė tik nedidelio pasipriešinimo. Vis dėlto jie staigiai pasistūmėjo į šiaurę, palikdami miesto „išvalymą“ Trečiajai Kanadiečių divizijai, sekusiai iš paskos. Kai Trečioji divizija įžengė į miestą spalio 10 d., jie rado jį visiškai apleistą. Buvo pareikalauta mažiau nei 20 aukų. Mūšio metu Frederikas Bantingas, insulino atradėjas, atlikdamas savo kaip mediko pareigas, buvo sužeistas.

Padariniai

Nors Kambrė užėmimas įvyko anksčiau nei planuota, vokiečių pasipriešinimas į šiaurę nuo miesto sustiprėjo, taip sulėtindamas Kanadiečių korpuso veržimąsi į priekį.
Hocico

Hocico yra meksikiečių industrinės muzikos grupė.
Grupę 1993 metais įkūrė pusbroliai Erk Aicrag (tekstai, vokalas) ir Racso Agroyam (sintezatorius), abu industrial/EBM muzika užsiiminėjantys nuo penkiolikos metų. Hocico kūryba apibūdinama kaip tamsi ir agresyvi industrinė elektronika arba, konkrečiau, kaip terror EBM. Dauguma dainų tekstų – ispaniški, kai kurių angliški. Labiausiai grupę išgarsino albumai „Aqui y Ahora en el Silencio“ (2000) ir „Signos de Aberracion“ (2002).
Pavadinimas Hocico ispanų kalba reiškia snukį, nąsrus (angliškai – jaws) ir vartojamas paniekinančia, įžeidžiančia prasme.
Bryan Burk

Brajanas Berkas (angl. Bryan Burk; gimė 1968 m. gruodžio 30 d. Los Andžele, Kalifornijoje, JAV) – amerikiečių televizijos prodiuseris.
Baigė Pietų Kalifornijos universiteto Kino ir televizijos mokyklą. Karjerą pradėjo dirbdamas su prodiuseriais Bredu Vestonu iš Columbia Pictures, Nedu Tanenu iš Sony Pictures ir Džonu Deivisu iš FOX televizijos. Kartu su Dž. Dž. Abramsu prodiusavo televizijos serialus „Slaptoji agentė“, „Six Degrees“, „What About Brian“ ir „Dingę“, taip pat 2008 metų kino filmą „Projektas: Monstras“. Neseniai kartu su Abramsu baigė prodiusuoti šiais metais pasirodysiančią „Žvaigždžių kelio“ kino adaptaciją.
Arkties tautos

Arkties tautos – tautos gyvenančios Arktyje ir palei Arktį (Šiaurės Azijos ir Šiaurės Amerikos tundroje). Tai čiukčiai, koriakai, jukagyrai, itelmenai, kamčiadalai, aleutai, eskimai. Kai kada Arkties tautomis vadinamos Rusijos tundros ir taigos vakarinių sričių tautos – nencai, encai, nganasanai, šiaurės jakutai, evenkai ir evenai. Seniau Arkties tautos dar vadintos hiperborėjais.
Nyderlandų Malaka

Raida

Nuo XVI a. Malakos uostą valdė Portugalija, tačiau XVII a. pradžioje portugalų hegemoniją Pietryčių Azijoje ėmė kvestionuoti olandai. 1641 m. jungtinės olandų ir musulmonų pajėgos pralaužė portugalų pasipriešinimą, ir miestas buvo paimtas. Olandai čia įkūrė savo koloniją – Nyderlandų Malaką.
Nyderlandai buvo ilgiausiai Malaką valdžiusi kolonijinė valstybė. Kadangi Malakos uostas jau portugalų laikais buvo praradęs savo svarbą, olandai savo pagrindine kolonija Pietryčių Azijoje pasirinko Bataviją, o Malakos reikšmė ir toliau menko. Skirtingai nei portugalai, olandai gana gerai sutarė su aplinkiniais musulmonų sultonatais, į kurių reikalus nesikišo, todėl Malakoje vyravo taika ir stabilumas.
1795 m., kuomet Napoleonas užgrobė Nyderlandus Europoje, jų kolonijos buvo perduotos valdyti Didžiajai Britanijai. Todėl iki 1818 m. čia valdė britų rezidentai. Vėliau Nyderlandai atkūrė kontrolę mieste, tačiau trumpam. Po septynerių metų, 1824 m. britai su olandais sudarė mainų sutartį, kuria britams atidavė Malakos koloniją, už kurią gavo Benkuleną Sumatroje. Nyderlandų Malaka davė pradžią Sąsiaurio gyvenviečių kolonijai.
Andžejus Jeronimas Zamoiskis

Biografija

Lenkijos magnatų Zamoiskių giminės atstovas, herbo „Jelita“ savininkas. Karūnos didžiojo medžioklio ir Smolensko vaivados Mykolo Zdislavo Zamoiskio (apie 1679–1735) antrasis sūnus nuo pirmos santuokos su Ana Dzialinskaite (n. 1719).
1757 m. įstojo į senatą; pirma laikėsi rūmų partijos, bet po to perėjo į taip vadinamą „Familija“, arba Čartoriskių pusę. Netrukus po Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkimo karaliumi Zamoiskis gavo Karūnos didžiojo kanclerio pareigybę, bet po Radomo konfederacijos susikūrimo 1767 metais, nenorėjo dalyvauti jos veikloje, atsisakė pareigybės ir bandė įkalbėti, tačiau nesėkmingai, savo kolegas-ministrus.
Pasitraukęs iš visuomeninės veiklos, jis užsiėmė žemės ūkiu.
Seimas 1776 metais įpareigojo Zamoiskį sudaryti Lenkijos įstatymų kodeksą. Darbas buvo atliekamas padedant Lietuvos pakancleriui Chreptavičiui, Plocko vyskupui Šembekui, juristams Grocholskiui, Vengžeckiui ir Juozui Vibickiui ir baigtas 1778 metų seimui, kuriame, deja, nebuvo įtraukta, nes karalius ir pats Zamoiskis nustatė, kad būtina iš pradžių paruošti bajorų protus numatytoms reformoms.
Nuo to laiko Zamoiskis atsidėjo asmeniniam gyvenimui. Po antrojo ATR padalijimo jo dvarai atsidūrė Austrijos imperijos valdose; Austrijos vadovybė skyrė jam grafo titulą. Bet Zamoiskis ir toliau buvo Lenkijos patriotu ir Ketverių metų seimo veiklos metu paaukojo Lenkijos kariniams tikslams 200 000 auksinų. Jo name kaip jo vaikų mokytojas gyveno žymus tos epochos publicistas Stanislovas Stašicius, kurį kiti laikė nesantuokiniu Zamoiskio sūnumi. Zamoiskio kodekso projektas išspausdintas 1778 m. Varšuvoje pavadinimu «Zbiór praw sądowych na mocy konstytucyi».
Pieniškoji gyvatė

Lampropeltis triangulum sinaloae

Dažniausiai sutinkamas sinaloae porūšis. Gyvena drėgnuose miškuose, netoli vandens telkinių. Savo išvaizda imituoja nuodingą koralinę gyvatę. Spalvos - raudona, juoda ir balta, todėl gyvatės lengvai pastebimos krūmuose, ant žolės. Jas lengva auginti, veisti, šios gyvatės nelinkusios kąsti. Užauga iki 150 cm ilgio, o lytį nustatyti galima iš uodegų ilgio (patinų ilgesnė). Lytiškai subręsta 2 metų. Gamtoje 3-4 m.
Aksikonas

Aksikonas yra kūginis lęšis. Aksikono paviršius gaunamas iš lygiašonės trikampės prizmės mintyse apsukus ją apie statmenį. Kūginis lęšis atvaizduoja taškinį objektą į linijinį objektą, gulintį aksikono optinėje ašyje. Aksikonas taip pat pasižymi tuo, kad transformuoja lazerinius pluoštus į žiedą tolimajame lauke. Aksikonai dažniausiai naudojami gan gerai aproksimuojančiam Beselio pluoštui, literatūroje vadinamam nedifraguojančiu pluoštu, iš Gauso pluošto gauti.
Parvano provincija

Geografija

Provincija įsikūrusi Hindukušo kalnuose, pietiniame kalnagūbrio šlaite, pereinančiame į Šomali plynaukštę. Parvane yra dalis strategiškai svarbios Salango perėjos. Rytuose teritorija pereina į Pandžširo slėnį.

Gyventojai

Provincijoje gyvena puštūnai (tame tarpe kočiai), tadžikai, uzbekai, kizilbašai, hazarai. Praktiškai visi gyventojai yra musulmonai sunitai (tik hazarai šiitai).
Jonavos rajono garbės pilietis

Jonavos rajono garbės pilietis – garbės vardas, suteikiamas už nuopelnus Jonavos miestui, rajonui, iš jo kilusiems asmenims, garsinusiems Jonavą ir pan. Iki šiol garbės vardas yra suteiktas 8 jonaviečiams.
Juozas Gediminas Baranauskas

Biografija

1954 m. įstojo į Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. Studijuodamas antrame kurse laimėjo Lietuvos radijo diktorių, o 1957 m. ir Televizijos diktorių konkursą. Lietuvos televizijoje dirbo nuo pirmosios jos laidos 1957 m. balandžio 30 d. iki 1991 m. 1991–1992 m. Baltijos biržos prezidento padėjėjas. 1992–1996 m. Seimo narys. 1996–2004 m. Aukščiausiojo Teismo vyr. konsultantas.
Žmona Stanislava. Vaikai Evaldas, Erika.
Paprastoji vyšnia

Augalų morfologija

Nedidelis, iki 6 m aukščio vaiskrūmis. Laja plati, šakos auga į viršų.
Lapai kiaušiniški, nusmailėjusia viršūne ir dantytu pakraščiu.
Žiedai po 2-4 sutelkti į skėčius, kurių pamate yra žali lapeliai. Vainiklapiai balti. Žydi gegužės mėn. pirmoje pusėje.
Vaisiai – kaulavaisiai. Prinoksta liepos mėn.
Išvesta daug kultūrinių veislių. Pvz., Amarenos vyšnia.

Mityba

Iš vyšnių vaisių gaminamas uogienė, kompotas, sirupas, vynas.
Lapai naudojami rauginant ir marinuojant agurkus.
Vida Kristina Valasenkienė

Biografija

VĮ Molėtų rajono pirminės sveikatos priežiūros centro moterų konsultacijos vedėja, 2003 m. VšĮ Molėtų rajono PSPC akušerė ginekologė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 1995 m. Lietuvos moterų partijos narė, nuo 2000 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Molėtų rajono savivaldybės tarybos narė.  1997–2003 m. valdybos narė.
Sutuoktinis Lionginas, duktė Donata.
Surguškė

Istorija

1701 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje minima Surgutiškė tapatintina su dab. Surguške, 1702 m. užrašyta Surguszki. Regia.lt žemėlapyje įvardijama kaip Surguškių kaimas. Aplinkinių kaimų gyventojai taip pat dažniau naudoja daugiskaitą - Surguškių kaimas.
Peckūnai

Istorija

XVIII a. kaimas priklausė Punios parapijos bajorui Jokūbui Murzai Baranovskiui (totoriui).
Valstybinė miškų tarnyba

Valstybinė miškų tarnyba – valstybės įstaiga, kurios pagrindinė paskirtis – atlieka valstybinę visų nuosavybės formų šalies miškų būklės, naudojimo, atkūrimo, įveisimo ir apsaugos kontrolę.

Istorija

Tarnyba įsteigta 2010 m., reorganizavus Miško sanitarinės apsaugos tarnybą, Miško genetinių išteklių, sėklų ir sodmenų tarnybą ir Valstybinę miškotvarkos tarnybą bei naujai įsteigtai tarnybai perdavus Valstybinės aplinkos apsaugos inspekcijos Miškų kontrolės skyriaus funkcijas.
Kongo Demokratinės Respublikos vėliava

Kongo Demokratinės Respublikos vėliava buvo įteisinta 2006 metų vasario 18 dieną, ratifikavus naująją Konstituciją. Vėliavą sudaro žydras pagrindas, kurį iš kairės apačios į dešinės viršų kerta raudona, juosta įrėminta auksinėmis juostelėmis. Kairėje viršuje yra auksinė žvaigždė.
Žydra spalva simbolizuoja dangų, kartu simbolizuodama darną bei ramybę šioje skurdo bei etninių konfliktų nualintoje šalyje. Geltona – tai gausūs šalies turtai, kurių sėkmingas naudojimas turėtų atnešti gerovę šaliai, raudona – tai kraujas žuvusių už šios šalies laisvę. Geltona žvaigždė – šviesi ir klestinti šalies ateitis, kuria ji turėtų tapti kada nors ateity.
Ši vėliava tai jos autentiškas – bet kartu ir šiek tiek modifikuotas egzempliorius, naudojant žydrą spalvą vietoje buvusios tamsiai mėlynos – pirmapradį variantą, naudotą 1963–1971 metais.
Honorata Žilinskienė

Biografija

1981 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja. PSPC „Butrimonių ambulatorija“ vedėja
Tėvynės sąjunga (konservatoriai, politiniai kaliniai ir tremtiniai, krikščioniškieji demokratai) narė. Nuo 2007 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Remigijus, vaikai Giedrius, Martynas.
TSRS archeologija

„TSRS archeologija“ (rus. Археология СССР – Archeologija SSSR) – TSRS mokslų akademijos Archeologijos instituto knygų serija, leista 1981–1989 m. ir nuo 1992 m. pavadinimu „Archeologija nuo seniausių laikų iki viduramžių“ (Археология с древнейших времён до средневековья) leidžiama Maskvoje.

Leidinys

1981–1989 m. išspausdinta 11 knygų. Skelbė archeologų tyrinėjimų buvusios TSRS teritorijoje apžvalgą. Pateikiama plati bibliografija, taip pat ir lietuviška. Knygose „TSRS paleolitas“ (A. Rogačiovas, M. Anikovičius), „TSRS mezolitas“ (M. Gurina, L. Kolcovas), „Bronzos epocha TSRS miškų zonoje“ (D. Krainovas, I. Ložė, J. Graudonis), „Rytų slavai VI–XIII a.“ (V. Sedovas), nagrinėtos ir Lietuvos bei baltų archeologinės problemos. Baltų genčių istorija ir lietuvių tautybės formavimasis nagrinėjamas kn. „Finougrai ir baltai viduramžiais“ (V. Sedovas).
Paliepiukai

Struvės geodezinio lanko punktas

Kaime yra vienas iš Struvės geodezinio lanko punktų – UNESCO paveldo objektas.
Amerikinis sėjikas

Požymiai

Kiek mažesnis už dirvinį sėjiką. Kaklas vidutinio ilgio, galva apvali ir maža. Veisimosi apdaras beveik juodas, kiek pašviesintas balta juosta ant kaktos, nueinančia per kaklo šonus iki pečių ir išsklaidytais auksiniais blizgučiais ant sparnų ir nugaros. Snapas trumpas, plonas, gale šiek tiek sustorėjęs.