google/wiki40b huggingface dataset:
Nastazija Kairiūkštytė

Nastazija Kairiūkštytė (1935 m. birželio 30 d. Samaniškės, Veiverių valsčius) – Lietuvos istorikė, humanitarinių mokslų daktarė.

Biografija

Augo gausioje darbščių ūkininkų Stasio Kairiūkščio ir Onos Kleizaitės šeimoje. 1955 m. baigė Veiverių gimnaziją. Nesėkmingai bandė stoti į Kauno medicinos instituto Farmacijos fakultetą. Metus dirbo kolūkio apskaitininke. 1956 m. įstojo į Kauno kooperatinę mokyklą. Ją baigusi dirbo Šakių rajono vartotojų kooperacijos kooperatyvų sąjungoje organizatore – instruktore.  1964 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1964–1971 m. Daugų žemės ūkio technikumo dėstytoja. 1973–1998 m. Lietuvos istorijos instituto bendradarbė. 1989 m. istorijos mokslų kandidatė.  Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorė.
Naujoji sąjunga

Istorija

1998 m. balandžio 25 d. įvyko steigiamasis Naujosios sąjungos (socialliberalų) suvažiavimas. Buvo patvirtinti partijos įstatai, priimta programa, išrinkta taryba, partijos pirmininku išrinktas Artūras Paulauskas.
2000 m. kovo 19 d. Naujoji sąjunga (socialliberalai) pirmąkart dalyvavo savivaldybių rinkimuose. 2000 m. vasarą Naujoji sąjunga (socialliberalai), kartu su Lietuvos liberalų sąjunga, Lietuvos centro sąjunga, Lietuvos moderniųjų krikščionių demokratų sąjunga sudarė Naujosios politikos koaliciją. 2000 m. spalio 8 d. vykusiuose rinkimuose į Seimą Naujoji sąjunga (socialliberalai) daugiamandatėse apygardose buvo antra, o partijos pirmininkas A. Paulauskas išrinktas Seimo pirmininku.
Naujosios politikos koalicija išsilaikė iki 2001 m. birželio mėn., kai Naujoji sąjunga (socialliberalai) nusprendė sudaryti koaliciją su Lietuvos socialdemokratų partija.
2001 m. lapkričio 9 – lapkričio 11 d. Kopenhagoje Naujoji sąjunga (socialliberalai) priimta Liberalų internacionalo nare stebėtoja. 2001 m. gruodžio 7 d. Briuselyje Naujoji sąjunga (socialliberalai) priimta tikrąja Europos liberalų, demokratų ir reformų partijos nare.
2002 m. gruodžio mėn. savivaldybių tarybų rinkimuose Naujoji sąjunga (socialliberalai) laimėjo 138 mandatus 52 savivaldybėse.
2004 m. spalio 19 d. Naujoji sąjunga (socialliberalai) koalicijoje su Lietuvos socialdemokratų partija dalyvavo Seimo rinkimuose. Per Seimo rinkimus Naujoji sąjunga (socialliberalai) gavo 11 mandatų.
2006 m. balandžio 11 d. Seimas atstatydino Artūrą Paulauską iš Seimo pirmininko pareigų. Slaptu balsavimu už jo atstatydinimą balsavo 94 Seimo nariai. Naujoji sąjunga (socialliberalai) pasitraukė iš valdančiosios daugumos ir atšaukė iš postų Vyriausybėje ir Seime savo atstovus.
2006 m. prie Naujosios sąjungos prisijungė Lietuvos teisingumo partija. 2009 m. prie Naujosios sąjungos prisijungė Lietuvos liaudies sąjunga „Už teisingą Lietuvą“ ir Lietuvos gyvenimo logikos partija.
2010 m. sausio 6 d. Naujoji sąjunga inicijavo referendumą „Dėl tautos teisės inicijuoti pirmalaikius Seimo rinkimus“. 2010 m. birželio 15 d. Siekiant LR piliečiams suteikti daugiau galimybių naudotis savo teisėmis ir valdyti savo šalį, Naujoji sąjunga inicijavo dviejų įstatymų (LR Referendumo ir LR Piliečių įstatymų leidybos iniciatyvos) pakeitimus. 2010 m. liepos 21 d. Naujoji sąjunga iškovojo teisę piliečiams už įstatymų pakeitimus pasirašyti internete.
2011 m. liepos 9 d. Naujoji sąjunga susijungė su Darbo partija. A. Paulauskas tapo Darbo partijos lyderio Viktoro Uspaskich pavaduotoju.
Meilutė Indreikaitė-Biskienė

Meilutė Indreikaitė-Biskienė, Biskis (g. 1923 m. vasario 5 d. Maskva) – lietuvių gydytoja, JAV lietuvių visuomenės veikėja, medicinos daktarė.

Biografija

Gimė lietuvių diplomato šeimoje. 1940 m. baigė Marijos Pečkauskaitės gimnaziją Kaune, studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948 m. baigė mediciną Hamburgo universitete. 1949 m. medicinos daktarė.
1949 m. persikėlė į JAV, įsikūrė Čikagoje. Ilinojaus universiteto profesorė asistentė, Čikagos medicinos mokyklos lektorė. Daugelio Čikagos ligoninių konsultantė. Priklauso amerikiečių profesinėms draugijoms ir organizacijoms. JAV lietuvių bendruomenės, Amerikos lietuvių tarybos, Pasaulio ir JAV lietuvių gydytojų draugijų veikėja. Parėmė daug XX a. pabaigoje į JAV emigravusių lietuvių.
Širvanas

Gamta

Geografiškai Širvano regionas yra Širvano lygumoje (Kuros-Arakso žemumos dalis). Būdingos kiečių ir druskių pusdykumės.

Istorija

Širvanas senovėje buvo pagrindine Kaukazo Albanijos dalimi. Keletą dešimtmečių sritis priklausė Sasanidų imperijai, kuomet ir įgijo Širvano pavadinimą. Čia pradėjo kurtis persai, o vietiniai albanai palaipsniui asimiliuoti. IV-V a. į Širvaną įsiveržė tiurkų gentys (utgurai, kutigurai, sabirai, bolgarai), o nuo VI a. – chazarai. 654 m. Širvaną užėmė arabai, kurie prijungė jį prie Kalifato. Vėliau regionas valdytas įvairių vietininkų.

Persijos valdymas

Tačiau XV a. pabaigoje Didžiajame Irane kylant naujai jėgai – sufijams, prasidėjo Širvanšachų kovos su jais. 1501 m. Safavidų šachas Izmailas apsiautė Baku, jį nusiaubė ir didelę dalį gyventojų atvertė į šiizmą. Nepaisant to, Širvanšachams pavyko išsilaikyti iki 1538 m., kol Širvanas tapo Persijos provincija.
Antklasis

Antklasis (lot. Superclasis) – viena iš taksonominės organizmų klasifikacijos pakopų. Antklasis yra aukštesnis rangas už klasę, bet žemesnis už potipį ar poskyrį.
Rutiškiai

Istorija

1702 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.
Neftidė

Kultas

Manoma, kad Neftidė nebuvo garbinama ir neturėjo savo kulto centro, ji buvusi sukurta kaip būtinas eneadai dievo Seto moteriškos lyties atitikmuo. Šią prielaidą patvirtina tai, kad mitų apie Ozyrį centre Neftidė veikia ne su Setu, o su Izide, be to, būdama ne savarankiškas personažas, o tik Izidės bendražygė. Pagal būdą artima Setui ir priešiška Izidei bei Ozyriui.
Izidė plaukia dieniniu Saulės laivu, o Neftidė – naktiniu. Nugirdžiusi Ozyrį, slapta nuo jo pastoja ir pagimdo Anubį. Su seserimi Izide saugo Ozyrio mumiją.
Bagažas

Bagažas – visuma daiktų, pasiimamų į kelionę, išvyką, t. y. kur nors vykstant. Bagažas transporto priemonėse laikomas specialiai tam skirtoje vietoje (bagažinėje). Bagažą dažniausiai sudaro, pvz., rankinė, kuprinė, lagaminas, krepšys, įvairios dėžės ir pan.
Širvinta (miestas)

Lietuviai

Iki 1709-11 m. maro Širvintų apylinkės buvo beveik vien lietuvininkų gyvenamos, po jo atsikėlė šiek tiek vokiečių kolonistų. Dėl kolonizacijos ir prievartinio vokietinimo lietuvininkai sparčiai nutauto. Vokiečių oficialios statistikos duomenimis 1848 m. Širvintų parapijoje buvo 415 lietuviškai kalbančiųjų (7,8%), 1878 m. – 150 (2,8%), o 1912 m. save laikančių lietuvininkais beliko tik 35 (0,7%). 1911 m. lietuviškos pamaldos bažnyčioje buvo nutrauktos.
Lokio upės skerdynės

Lokio upės skerdynės (Bear River massacre), dar vadinamos Lokio upės kautynėmis (Battle of Bear River) arba Boa Ogoi skerdynėmis, įvyko 1863 metais sausio 29 d. prie Bebrų upelio ir Lokio upės santakos. Pulkininko Patriko Edvardo Konoro vedama Jungtinių Valstijų kariuomenė išžudė nuo 250 iki 400 šošonų indėnų, įskaitant moteris ir vaikus. Tikslūs skaičiai nėra žinomi.
1862 metų šošonų įvykdyti Aidaho teritorijos užpuolimai išprovokavo Jungtines Valstijas surengti baudžiamąją ekspediciją. Kitų metų sausio mėnesį Konoro pajėgos iškeliavo iš Douglas forto (Juta) į vado Lokių Medžiotojo stovyklą už 120 mylių.
Auštant kariuomenė pradėjo keltis per Lokio upę. Dar visiems nepersikėlus, priešakiniai būriai jau pradėjo neorganizuotą stovyklos puolimą, kuris nepavyko. Vėliau Konorui vėl atstačius discipliną, organizuotas puolimas suvarė šošonus į tarpeklį. Kareiviai įlipo į aplinkines kalvas ir iššaudė tarpeklyje užspeistus indėnus. Rytui įpusėjus, skerdynės buvo pasibaigusios, nedaugelis likusių gyvų paimti į nelaisvę. Vadas Lokių Medžiotojas ir jaunesnysis vadas Lehi taip pat žuvo. Kareiviai sudegino 75 indėnų būstus, bei vėl pakrikus disciplinai, kai kurie pradėjo prievartauti likusias gyvas moteris ir kirviais pribaiginėti sužeistuosius.
Jungtinės Valstijos prarado 23 kareivius, šošonai – apie 250–400 žmonių, tarp jų bent 90 moterų ir vaikų. Indėnų kūnai buvo palikti mėtytis kovos lauke.
Tarp 6 didžiausių žinomų indėnų skerdynių 1863–1890, Lokio upės skerdynėse buvo didžiausias aukų skaičius.
Jokūbas II (Škotija)

Jokūbas II (viduriniąja škotų kalba Iames Stewart; 1430–1460 m.) – Škotijos karalius 1437–1460 m., Jokūbo I ir Joanos Bofort sūnus. Apie jo ankstyvąjį gyvenimą nieko nežinoma, išskyrus tai, kad gimimo metu mirė jo brolis dvynys Aleksandras ir Jokūbas tapo paveldėtoju bei Rotsėjaus hercogu (Duke of Rothesay). 1437 m. vasario 21 d. Jokūbas I buvo nužudytas ir šešiametis Rotsėjaus hercogas paveldėjo sostą ir tapo Jokūbu II.
1449 m. devyniolikmetis Jokūbas vedė penkiolikmetę Gelderso kunigaikštytę Mariją. Su Marija susilaukė septynių vaikų, iš kurių šeši išgyveno iki pilnametystės. Ši santuoka padėjo pagerinti Škotijos ir Flandrijos santykius.
Jokūbas buvo sėkmingas karalius, populiarus tarp nekilmingųjų, su kuriais kaip ir daugelis Stiuartų dažnai bendravo, tiek taikos, tiek karo metais. Jo leisti įstatymai buvo orientuoti į liaudį. Tėvo pomėgio literatūrai jis nepaveldėjo, skirtingai nuo dviejų savo seserų. Jo valdymo metu vyskupas Turnbull įsteigė Glazgo universitetą, o tai rodo, kad jis skatino švietimą. Kaip ir tėvas pasižymėjo energingumu. Neigiamą atspalvį Jokūbo II valdymui pridėjo Duglaso kunigaikščio nužudymas.

Ankstyvasis valdymo laikotarpis

1437 m. vasario 21 d. buvo nužudytas Jokūbas I. Karalienė, nors ir sužeista, sugebėjo nuvykti pas šešiametį sūnų, kuris tapo karaliumi. 1437 m. kovo 25 d. šešiametis Holyrood abatijoje buvo oficialiai karūnuotas Škotų Karaliumi. Iki 1439 m. su motina ir penkiomis iš šešerių seserų (Margareta išvyko į Prancūziją, kur ištekėjo už būsimojo Prancūzijos karaliaus Liudviko XI) gyveno Dunbaro pilyje.
Nuo 1437 iki 1439 m. vyriausybei vadovavo Archibald Douglas, V-asis Duglaso kunigaikštis. Po jo mirties, nesant tinkamų aukšto statuso kunigaikščių, politinę valdžią dalinosi William Crichton (I-asis Crichton lordas bei Škotijos lordas kancleris) ir Seras Alexander Livingston of Callendar. Livingstonas pasiekė, kad jis taptų Jokūbo globėju.
1440 m. karaliaus vardu aplankyti karalių jo Edinburgo pilyje buvo pakviesti jaunasis Duglaso kunigaikštis ir jo brolis, vienuolikmetis Deividas. Atvykę jie buvo priimti ir linksminami prie karaliaus stalo, tačiau netrukus klasta buvo su jais susidorota lapkričio 24 d. Edinburgo pilies kieme nukertant galvas. Šis įvykis buvo pavadintas „Juodąja vakariene“.

Mirtis

Žuvo nuo naujosios patrankos vardu „Liūtas“ sprogsmo apsiaučiant Roksburgo pilį.
Bagtyýarlyk-Lebap Türkmenabat

Istorija

Klubas ištakos siekia 1992 m., kai buvo įkurtas Lebap Çärjew. 
2002 m. pasikeitė pavadinimą į Garagum Türkmenabat.
2003 m. komanda buvo išformuota ir nutraukė veiklą.
2008 m. įkurtas Bagtyýarlyk Türkmenabat futbolo klubas.
2010 m. pasikeitė pavadinimą į Lebap Türkmenabat.
Nuo 2013 m. vadinasi Bagtyýarlyk-Lebap Türkmenabat.
Ukrai

Istorija

Nuo XIII amžiaus iki 1920 m. priklausė Lietuvai. 1921 m. kovo 20 d. sutartimi buvo nustatyta Lietuvos ir Latvijos valstybės siena. Pagal ją Lietuva atidavė Latvijai Ukrus, Skyronis ir Aknystą bei jų apylinkes mainais už Palangos valsčių ir pajūrio ruožą nuo Šventosios iki Palangos.
Rimantas Liepa

Biografija

1961–1968 m. lankė Panevėžio 5-ąją vidurinę mokyklą. 1973 m. baigė Panevėžio politechnikumo pramonės įmonių elektros įrengimų specialybės dieninį skyrių. 1975 m. įstojo į Kauno politechnikos instituto Panevėžio vakarinį fakultetą, jį baigė 1981 m. ir įgijo inžinieriaus elektriko specialybę.
1973–1978 m. Kabelių gamyklos elektromonteris. 1978 m. Panevėžio šilumos tinklų Matavimų bandymų, derinimų gamybinės tarnybos elektros ūkio grupės inžinierius. 1980 m. tarnybos viršininko pavaduotojas, 1981 m., kai nuo šios tarnybos atsiskyrė elektros ūkis, elektros ūkio gamybinės tarnybos viršininkas. 1991 m. gruodžio mėn. buvo paskirtas Valstybinės vandens tiekimo įmonės direktoriumi, nuo 1998 m. UAB „Aukštaitijos vandenys“ generalinis direktorius.
1993 m. Tėvynės sąjungos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio skyriaus narys.
1990–1995 m. Panevėžio miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m. (TSLK sąraše), 2000–2003 m. (LSDP sąraše), 2003–2007 m. ir 2007 m. (mandatas atimtas dėl užimamų pareigų) Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys. 1995–1997 m. Miesto ūkio komiteto pirmininkas. 1997 m. vasario – balandžio mėn. Panevėžio miesto savivaldybės meras.
Lietuvos pramonininkų konfederacijos Panevėžio pramonininkų asociacijos viceprezidentas. Lietuvos vandens tiekėjų asociacijos narys. Sutuoktinė Irena.
Druskininkų savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Druskininkų savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Druskininkų savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru 21 balsu išrinktas Ričardas Malinauskas.
Koto seniūnija

Istorija

Vakarinė dabartinės seniūnijos vietoje seniau buvo Fukugavos seniūnija senajame Tokijuje, kuri patyrė milžinišką žalą per Didįjį Kanto drebėjimą ir buvo smarkiai subombarduota II-ojo pasaulinio karo metais.
Dabartinė specialioji seniūnija buvo įkurta 1947 m. kovo 15 d., sujungus Fukagavos ir Džioto seniūnijas.

Geografija

Kotas vakaruose ribojasi su Sumidagava, rytuose – su Arakava.

Simboliai

Oficiali gėlė – kvapioji kamelija (Camellia sasanqua), medis – Tunbergo pušis (Pinus thunbergii).
Moteris ir pasaulis

„Moteris ir pasaulis“ – Lietuvos iliustruotas mėnesinis žurnalas, ėjęs 1937–1940 m. Kaune.

Istorija

Leido Lietuvos moterų taryba. Spausdino Vilniaus spaustuvė Kaune. Išėjo 10 numerių. Tiražas 1937 m. – 1000 egz. 
Rašė apie moterų socialinė problemas, moterų organizacijų veiklą, šeimos ir vaikų auklėjimą, kitų šalių moterų gyvenimą, Švietimo, kultūros, sveikatos, religijos klausimais.
Bendradarbiavo Bronė Buivydaitė, E. Gimbutienė, Vincenta Matulaitytė-Lozoraitienė, Ona Mašiotienė, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė ir kiti. Redaktorė F. Pikčilingienė.
Kazys Macevičius

Biografija

Brolis Jonas Macevičius. Nuo 1910 m. gyveno Krakėse. 1925 m. baigė Kėdainių gimnazijos 4 klases. 1927–1930 m. LKP Krakių kuopelės, parajonio komiteto sekretorius, 1933–1935 m. LKP CK instruktorius. 1931–1932 m. mokėsi Tarptautinės Lenino mokyklos kursuose Maskvoje. Už antivalstybinę veiklą 1933 m. ir 1935–1940 m. kalintas.
1940 m. birželio-rugsėjo mėn. Valstybės saugumo departamento Kvotų skyriaus tardytojas, čekistų grupės, rengusios suimtinų Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos ir Lietuvos socialdemokratų partijos veikėjų sąrašus, vadovas. 1940 m. rugsėjo mėn. – 1941 m. birželio mėn. NKVD Šiaulių apskrities skyriaus viršininkas, 1941 m. birželio mėn. apskrities gyventojų trėmimo operatyvinio štabo narys. 1941 m. rugsėjo mėn. NKVD ir LKP(b) CK atsiųstas į Vokietijos okupuotą Lietuvą organizuoti sovietinių partizanų (diversantų) veiklą pateko į nelaisvę, dėl to pašalintas iš partijos. 1941–1945 m. Vokietijos koncentracijos stovyklų kalinys. Mirus J. Stalinui vėl priimtas į SSKP. Nuo 1947 m. iki mirties vadovavo Kėdainių rajono Karolio Požėlos kolūkiui.
1961–1964 m., 1966–1974 m. LKP CK narys, nuo 1959 m. LSSR AT deputatas, 1967–1974 m. LSSR AT prezidiumo narys. Parašė atsiminimų (1964 m.).
Solifliukcija

Solifliukcija (lot. solum 'dirvožemis', fluctio 'tekėjimas') – lėtas plastiškas atitirpusio šlaitų dirvožemio ir kitokio puraus grunto slinkimas; viena kriogenezės formų.
Vyksta daugiausia daugiamečio ir sezoninio įšalo srityse, aukštuose kalnuose. Gruntas slenka dėl savo svorio. Slinkimo greitis – keletas centimetrų per metus, kai kada keli šimtai metrų per valandą; priklauso nuo šlaito polinkio ir dispersinių nuosėdų kiekio.
Nutacija

Nutacija – maži, periodiniai precesuojančio kūno sukimosi ašies svyravimai apie jos vidutinę padėtį. Esant nutacijai, besisukanti (precesuojanti) ašis dar nežymiai svyruoja. Šis reiškinys stebimas giroskopo ar planetos judėjime.
Planetų nutacija pasireiškia dėl išorinių jėgų, veikiančių sukimosi ašį, nepastovumo. Nutaciją atrado anglų astronomas James Bradley 1728 metais, tačiau paaiškinta ji buvo tik praėjus 20 metų.
Nutacijos vertės paprastai yra skaidomos į komponentes, lygiagrečią ir statmeną ekliptikai. Lygiagreti ekliptikai komponentė vadinama ilgumos nutacija. Statmenoji komponentė - ekliptikos posvyrio nutacija. Kadangi planetų judėjimas jau yra gerai žinomas, nutacija gali būti tiksliai apskaičiuota.

Žemės nutacija

Žemės nutaciją pagrinde lemia Mėnulis ir Saulė. Jie Žemės pusiaujo artimesnę dalį (kadangi Žemė yra paplokščia) traukia didesne jėga, nei priešingą dalį. Dėl šių jėgų skirtumo Žemės pusiaujo plokštuma stengiasi pasisukti ekliptikos plokštumos link. Bet, dėl Žemės sukimosi aplink ašį, taip neatsitinka. Minėtų jėgų skirtumo veikiama Žemės sukimosi ašis išlaiko savo posvyrio į ekliptikos plokštumą kampą, lygų maždaug 66°,5, tačiau brėžia erdvėje kūgio paviršių aplink ekliptikos ašį. Žemės ašies precesijos periodas lygus maždaug 26000 metų. Mėnulio ir Saulės padėtis Žemės pusiaujo plokštumos atžvilgiu nuolatos kinta, todėl kinta ir precesinių jėgų dydis bei kryptis. Šis kitimas sukelia mažus Žemės ašies svyravimus apie vidutinę padėtį, vadinamus nutacija. Ryškiausias yra 9",20 amplitudės ir 18,61 metų periodo svyravimas.
Bafalas

Istorija

Įkurtas 1789 metais. Ėmė sparčiai augti 1825 m. nutiesus Erio kanalą.
Vilupuramo apskritis

Pavadinimo kilmė

Žodis Vilupuramas siejamas su viluparajarais (tamil. விழுப்பரையர்  = Viḻupparaiyar), etnine grupe, pavadinimą gavusią nuo Kulotungos Čolos I karvedžio Adinathos Viluparajano (Ātinātaṉ Viḻupparaiyan). Apskrities centras Vilupuramas dar meiliai yra vadinamas Vilima Nagaru (tamil. விழிமா நகரம்  = Viḻimā nakaram), t. y. „plačiaakių miestu“.
Zita Kėvalaitytė

Zita Kėvalaitytė-Visockienė (1922 m. vasario 1 d. Kaunas – 2002 m. liepos 1 d. Čikaga) – Lietuvos teatro aktorė, režisierė.

Biografija

1940 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo žurnalistiką. 1940–1944 m. vaidino Kauno jaunojo žiūrovo teatre. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, Augsburge dalyvavo lietuvių dramos teatro vaidinimuose, literatūriniuose vakaruose. 1949 m. persikėlė į JAV. Čikagoje dalyvavo Scenos darbuotojų sąjungos veikloje. Režisavo dramos spektaklių, operečių, operą.
Bhaktapuras

Paveldas

Bhaktapuras žymus savo architektūriniu paveldu, įtrauktu į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Darbaro aikštėje, yra „Rūmai su 55 langais“ (buvę Malu dinastijos karalių rūmai), kurių statyba pradėta 1427 m., taip pat XVI-XVIII a. bokšto pavidalo Batsala Devi šventykla, Auksiniai vartai (1756 m.) su paauksuotais reljefais papuoštu portalu, bronzinėmis durimis ir paauksuotu stogu, XVIII a. 10 m aukščio akmeninis stulpas su bronzine karaliaus Bhupatindros Malos skulptūra. Taumadhi aikštėje yra Bhairavos (1638 m.) ir Niatapolos (1708 m., aukštis 45 m) šventyklos.

Istorija

Miestas pradėjo kurtis 865 m. kaip nevarų tautos centras. Senovėje jis vadintas Chvopingramu. Dabartinis pavadinimas sanskritu reiškia „atsidavusiųjų (bhaktų) miestas“. Per miestą ėjo svarbus karavanų kelias tarp Indijos ir Tibeto.
Domenico Modugno

Domenico Modugno (g. 1928 m. sausio 9; m. 1994 m. rugpjūčio 6 d.) – italų dainininkas ir kompozitorius.
Jaunystėje Domenico Modugno norėjo tapti aktoriumi. Po karinės tarnybos jis įsirašė į aktorių mokyklą ir greitai po to pradėjo vaidinti vaidybiniuose filmuose. Po vaidmens Il Mantello Rosso (1955)Modugno pradėjo dainuoti.
1958 m. su savo kurta daina Nel blu, dipinto di blu jis laimėjo Sanremo Festivalyje, vėliau dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse. Nors čia užimta tik trečia vieta, daina, kuri labiau žinoma pavadinimu Volare, tapo labai visame pasaulyje populiari. Modugno gavo 1958 du Grammy apdovanojimus – metų dainos ir metų plokštelės.
1959 Modugno vėl dalyvauja Eurovizijoje. Su Piove jis užima 6 vietą. Ši daina vėliau kaip Ciao ciao bambina buvo prikelta sėkmei.
Su abiejomis dainomis jis laimėjo 1958 ir 1959 Sanremo Festivalį. Šias pergales jis galėjo 1962 su Addio addio ir 1966 su Dio come ti amo pakartoti.
1960 Modugno apkaltinamas, savo kūrinį Nel blu, dipinto di blu iš vienos operos nukopijavęs, tačiau teismas jį paskelbė nekaltu.
Litlportas

Istorija

Litlporto legenda pasakoja, kad kaimą įkūrė karalius Knutas II Didysis, kuris norėdamas atsidėkoti vienkiemyje gyvenusiam ir jį priglaudusiam žvejui įkūrė kaimą, o žveją paskelbė kaimo meru.
1816 m. Vaterlo mūšio veteranai sukėlė Litlporto sukilimą protestuodami prieš sukilusias grūdų kainas ir veteranų bedarbyste. Sukilėliai nuniokojo daugelį pastatų kaimo centre, sunaikinto bažnyčios istorinius registrus.

Geografija

Per kaimą teka Didysis Uzas. Vystoma pramoginė laivyba.
Nakheel

Ambicingi projektai

Nakheel išplėtojo tokius didingus projektus, kaip palmių salos (Džumeiros palmė, Deiros palmė, Jebel Ali palmė) ir kitas dirbtnęs salas, tokias kaip Visata, Pasaulis, Dubajaus pakrantės ruožas.
FK Bajkonur Ķyzylorda

Istorija

Klubas įkurtas 2014 m. Namų rungtynes žaidžia Ganio Muratbajevo stadione.
Uždaro tipo investicinė bendrovė

Uždaro tipo investicinė bendrovė – akcinė bendrovė, išleidžianti fiksuotą skaičių akcijų, išperkamų pasibaigus akcinės bendrovės įstatuose numatytam veiklos laikotarpiui arba kitu jos įstatuose iš anksto nustatytu laiku. Uždaro tipo investicinės bendrovės akcijos nėra išperkamos akcininkui pareikalavus. Pasibaigus uždaro tipo investicinės bendrovės įstatuose nustatytam bendrovės veiklos laikotarpiui, bendrovės turtas parduodamas ir po skolinių įsipareigojimų įvykdymo likę pinigai padalijami bendrovės akcininkams proporcingai turimų akcijų skaičiui.
Padustėlis

Istorija

XX a. dalis kaimo prijungta prie Dusetų.
OVC Consulting

Paslaugos

Įmonės paslaugos susideda iš vidinių mokymų organizavimo ir atlikimo, individualaus darbuotojų ugdymo ir konsultavimo, pagalbos organizacijoms sukuriant efektyvias valdymo sistemas bei atliekamų tyrimų, suteikiančių informaciją organizacijų veiklos tobulinimui. Pagrindinės įmonės kompetencijos sritys: organizacijų vystymas, personalo valdymas, vadovavimas, pardavimai bei klientų aptarnavimas ir asmeninis efektyvumas. 2012 m. Lietuvoje įmonė pristatė ir atliko „Geriausio darbdavio“ tyrimą paremtą pasauline Aon Hewitt tyrimo metodika.
Traulėnai (Kelmė)

Istorija

Traulėnų dvaras minimas nuo 1586 m.
Golaše Dombas

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 25 namai ir 185 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 30 namų ir 192 gyventojai.
Stanislovas Bagdonas

Biografija

1988 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.
S. Bagdono individualios įmonės savininkas, nuo 2000 m. Pagėgių savivaldybės administracijos Stoniškių seniūnijos seniūnas, Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys.
Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos nuo 2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Pagėgių skyriaus narys.
2000 m., 2003 m., 2007 m., mandato atsisakė ir 2011 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos Pagėgių skyriaus narys. Sutuoktinė Birutė, vaikai Kristina, Eglė.
Naujoji sąmonė

Naujoji sąmonė – mėnesinis iliustruotas žurnalas, ėjęs 1936 m. Kaune ir filosofinis leidinys (žurnalas) nuo 1991 m. einantis Vilniuje kaip atkurtas Kaune leistas to paties pavadinimo žurnalas.

Istorija

1936 m. leido M. Juknevičius. Nagrinėjo visuomenės, meno, filosofijos ir dvasinės kultūros problemas. Atsakingasis redaktorius V. Butkevičius. Išleisti 2 numeriai.
1991 m. įsteigė ir leidžia Lietuvos kultūros fondo Rericho draugija ir Vydūno draugija. Tiražas 1991 m. – 5000 egz., 1995 m. – 1000 egz.
Rašo filosofijos, meno ir kultūros klausimais, propaguoja Vydūno mokslinį palikimą.
Redaguoja redakcinė kolegija.
Bendradarbiai: Vaclovas Bagdonavičius, Alfonsas Bukontas, Steponas Stulginskis, Petras Tarabilda,