google/wiki40b huggingface dataset:
Maršalka

Maršalka (lot. mareschalus, lenk. Marszałek, balt. Маршалак) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos valstybės arba bajorų atstovavimo organų pareigūnas. Maršalkos skiriamasis ženklas – lazda.

Didysis maršalka

Iki 1569 m. Krašto maršalka arba žemietijos maršalka – vienas iš aukščiausių LDK pareigūnų, atsakingas už Didžiojo kunigaikščio rūmų ir jų aplinkos viešąją tvarką ir kunigaikščio saugumą. Jis taip pat iki 1569 m. buvo nuolatinis Ponų tarybos narys ir tarybos pirmininkavo posėdžiams, vadovavo Didžiojo kunigaikščio dvaro organizuojamoms iškilmėms. Nuo Liublino unijos – Abiejų Tautų Respublikos Seimo ir senato narys.
Didysis maršalka iki 1564 m. teismų reformos sprendė Didžiojo kunigaikščio pavestas teismo bylas (vadinamasis Maršalkos teismas), susijusias su kunigaikščio ir jo šeimos saugumu. Maršalkos teismo sprendimas būdavo galutinis, net jeigu tai buvo ir mirties bausmė. Mirus Didžiajam kunigaikščiui Maršalkos teismo įgaliojimai apimdavo visą Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę.

Dvaro maršalka

Didžiojo maršalkos pavaduotojas, iki 1569 m. buvo nuolatinis Ponų tarybos narys, nuo Liublino unijos – Abiejų Tautų Respublikos Seimo ir senato narys. Didysis kunigaikštis, nesant Didžiojo maršalkos, jam galėjo pavesti ir Maršalkos teismo funkcijas.

Valdovo maršalka

1493–1569 m. Didžiojo kunigaikščio paskirti dvaro pareigūnai, vykdę specialias jiems pavestas užduotis. Dažniausia jų būdavo 3-4, tačiau šios pareigos nebuvo aukštos.

Seimelio maršalka

Žemietijos arba seimelio maršalka (lenk. marszałek ziemski arba marszałek sejmikowy) buvo renkamas seimelyje iš keturių Didžiojo kunigaikščio, vėliau – karaliaus pasiūlytų kandidatų iki gyvos galvos. Šaukdavo seimelio posėdžius, pirmininkavo jiems, turėjo balso teisę žemietijos teismuose. Paskelbus karą atlikdavo kašteliono pareigas – surinkęs pavieto bajorus nuvesdavo juos į kariuomenės susitelkimo vietą ir pristatydavo vaivadai. Seimelio maršalka buvo renkamas iki gyvos galvos, tačiau turėjo teisę atsisakyti pareigų. 1795 m. prijungus Lietuvą prie Rusijos prilygintas Rusijos bajorų vadovui ir buvo vadinamas tuo vardu.
Maršalkomis taip pat buvo vadinami Vyriausiojo tribunolo pirmininkas, žemietijos, pavieto teismo pirmininkas, kitų seimų ir konfederacijų vadovai.
Dusakas

Dusakas (vok. Dussack, iš Dussägge ar Tisacke, iš ček. tesák) – apie XVI a. Vokietijoje atsiradęs mokomasis geležtinis ginklas, priskirtinas kalavijams. Tai palyginus trumpas vienašmenis ginklas, skirtas treniruotis kautis falčionu ar kitu panašiu trumpu vienašmeniu ginklu. Plačiau ėmus treniruotėse naudoti dusakus dvikovos dusakais tapo savotiška sporto šaka, ne tik treniruotė ruošiantis kautis kitais koviniais ginklais.
Dusakas dar vadinamas dusack, dysack, tesak, tuseckn, thuseckn, disackn, dusägge, dusegge, dusegg.
Dusakas atsirado iš paprastų didžiųjų peilių. Dusako geležtė gana trumpa (70–90 cm), stora, vienašmenė, nežymiai išlenkta, smailėjanti. Dusakus darydavo iš medžio. Žinomas tik vienintelis metalinio dusako egzempliorius. Raštuose aptinkama užuominų, kad dusakus darydavo ir iš odos.

Dusakai paprastai neturi atskiros rankenos. Rankeną atstoja dusako geležtės pamate išpjautas pailgas plyšys, pro kurį prakišami pirštai ir suimamas plyšio kraštas, kuris ir atstoja rankeną, tuo tarpu kitas kraštas atstoja lankelį. Tokia netikra rankena neturi skersinio ar buoželės.
Nėra žinoma nė vieno išlikusio medinio ar odinio dusako. Vienintelis žinomas egzempliorius – geležinis. Pagal šį egzempliorių kartais rekonstruojami metaliniai dusakai kaip normalūs ginklai. Šie hipotetiniai metaliniai dusakai neturi normalaus efeso, kurį atstoja ilga įkotė (be ant įkotės pritvirtintos rankenos), kurios galas užlenktas pirmyn, kad pats galiukas pasiektų apatinį geležtės kampą. Užlenktoji įkotės dalis veikia kaip rankenos lankelis. Šiais laikais tokie dusakai gaminami kaip tikrųjų kopijos, nors nežinoma, ar tipiški tų laikų dusakai buvo tokie.

Rekonstruoti metaliniai dusakai neretai irgi turi plyšį kaip rankenos pakaitalą .
Stasys Danisevičius

Biografija

TSRS sporto meistras (1979 m.) Pirmasis treneris - A.Balilionis (Panevėžys) Žaidė Žalgiris Vilnius (1976–1986 gegužės mėn.), Iskra Smolensk (1980), Kolos Nikopol (1986), Atlantas Klaipėda (1987–1988), Panerys Vilnius (1990–1992) komandose, Lietuvos rinktinėje. 1979 ir 1984 m. geriausias Lietuvos futbolininkas. Vilniaus Žalgiryje sužaidė 288 rungtynes, įmušė 34 įvarčius. 1987 m. buvo išrinktas geriausiu LTSR futbolininku. Aukštasis išsilavinimas (1979 m. baigė LVKKI)
Vlado Perlemuter

Vlado Perlemuter (g. 1904 m. gegužės 26 dieną Kaune, tuometinėje Rusijos Imperijoje; † 2002 m. rugsėjo 4 dieną Ženevoje, Šveicarija) – iš Lietuvos žydų kilęs prancūzų pianistas ir pedagogas.
Nuo trejų metų gyveno Prancūzijoje, mokėsi Paryžiaus konservatorijoje pas Morisą Moškovskį (Moritz Moszkowski), vėliau pas Alfredą Korto (Alfred Cortot). 1924 metais susipažino su Morisu Raveliu (Maurice Ravel), kartu su juo pergrojo visus kompozitoriaus kūrinius fortepijonui ir vėliau tapo žymiausiu Ravelio kūrinių interpretatoriumi. Surengė ištisus koncertų ciklus, kuriuose skambėjo visi šio kompozitoriaus fortepijoniniai kūriniai. Kiti mėgiami pianisto kompozitoriai buvo Volfgangas Amadėjus Mocartas (Wolfgang Amadeus Mozart) ir Frederikas Šopenas (Frédéric Chopin) . Jis ne kartą įėjo į Šopeno pianistų konkurso žiūri.
Antrojo pasaulinio karo metais gyveno Šveicarijoje. Į Paryžių grįžo 1950 metais. 1951–1977 m. dėstė Paryžius konservatorijoje. Paskutinį savo koncertą surengė Ženevoje 1993 m. gegužės 7 d., būdamas 89 metų. Koncerto programą sudarė tik Ravelio kūriniai.
Natkiškių Zosės Petraitienės pagrindinė mokykla

Istorija

Po Antrojo pasaulinio karo Natkiškiuose atidaryta vienkomplektė pradinė mokykla, kurioje vaikai mokėsi lietuviškai. Augant gyventojų skaičiui daugėjo ir mokinių. Todėl 1949 m. Eisraviškių kaime atidaryta septynmetė mokykla. Pirmuoju direktoriumi tapo Kriaučiūnas. 1952 m. ši septynmetė mokykla perkeliama į Natkiškius. Joje dirbo mokytojai Jankauskas, Maziliauskaitė, Juščius, Želvys, Želvienė, Jankauskienė. Mokinių skaičius išaugo iki 120. Mokinių skaičius išaugo dvigubai, todėl įrengtas bendrabutis. 1957 m. prie Natkiškių septynmetės mokyklos prijungti Timsrių ir Sūdėnų pradinių mokyklų komplektai. 1961 m. mokėsi 170 mokinių, dirbo 19 mokytojų. Mokykla tapo aštuonmetė.
1987 m. padėti naujos mokyklos pamatai. 1988 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė nauja devynmetė mokykla. 1991 m. ji tapo pagrindinė. 1994 m. prie mokyklos prijungtas vaikų darželis. 1994 m. birželio 17 d. Kultūros ir švietimo ministerijos Mokyklų vardų teikimo komisijos pritarimu mokyklai suteiktas žuvusios Natkiškių felčerės Zosės Petraitienės vardas. 1997 m. mokiniai, padedami mokytojos E. Šulcienės, sukūrė mokyklos emblemą, sudarė mokyklos istorijos nuotraukų „medį“ „Mes viską galim“.
Nasrinė Sotudė

Nasrinė Sotudė (pers. نسرین ستوده , angl. Nasrin Sotoudeh; g. 1963 m. balandžio 3 d.) – Irano teisininkė. Nuo 2010 m. rugsėjo – politinė kalinė.
Baigė tarptautinės teisės studijas Teherano Šahido Behešti universitete, dirbo būsto aprūpinimo ministerijoje ir valstybiniame banke. 1995 m. išlaikė advokato egzaminus. Dirbo advokate, vaikų teisių, nepilnamečių nusikaltėlių ir politinių kalinių gynėja.
Ištekėjusi už Rezos Chandano (pers. رضا خندان), dviejų vaikų mama. Buvo suimta dėl kaltinimų antivalstybine propaganda (dažni interviu užsienio žiniasklaidai apie jos klientus, įkalintus po 2009 m. vykusių Irano prezidento rinkimų). Iki teismo kalinta vienutėje Evino kalėjime Teherane. Dėl draudimo pasimatyti su vaikais ir vyru badavo.
2011 m. sausį buvo pripažinta kalta savo veiksmais kenkusi nacionaliniam saugumui, vykdžiusi antivalstybinę propagandą ir priklausiusi Žmogaus teisių gynėjų centrui – organizacijai, kuriai vadovauja Nobelio taikos premijos laureatė Širinė Ebadi (angl. Shirin Ebadi, pers. شیرین عبادی).
Buvo nuteista 11 metų laisvės atėmimo, jai buvo uždrausta 20 metų dirbti teisininke ir uždrausta 20 metų išvykti į užsienį.
2011 m. rugsėjį apeliacinis teismas sutrumpino Nasrinės Sotudė laisvės atėmimo bausmę iki 6 metų.
2011 spalį nubausta draudimu matytis su vaikais ir vyru Reza Chandanu dėl atsisakymo kalėjime dėvėti čadrą (visą kūną gaubiančią drobulę). Jos vyrą R. Chandaną irgi kvietėsi Evino kalėjimo tardytojas - pasikalbėti dėl parašytų laiškų - skundų Teherano prokurorui.
Rietavo Aušros katalikiška vidurinė mokykla

Istorija

1991 m. rugsėjo 1 d. Rietavo parapijos klebono Broniaus Latako iniciatyva buvo įkurta Rietavo katalikiška devynmetė mokykla. 1994 m. rugpjūčio 25 d. devynmetei mokyklai suteiktas katalikiškos vidurinės mokyklos statusas.
2001 m. rugpjūčio 30 d. mokykla reorganizuota į Rietavo „Aušros“ katalikišką vidurinę mokyklą (steigėjai - Rietavo savivaldybės taryba ir Telšių vyskupijos kurija). 1996 metų pavasarį išleista pirmoji abiturientų laida. 2009 m. - 12-oji abiturientų laida.
1995 m. vasario 14-16 d. suorganizuota pirmoji jaunųjų istorikų konferencija „Lietuvos valstybingumo raidos bruožai, nepriklausomybės kovų idealai“, kurioje dalyvavo septynių mokyklų atstovai. Buvo perskaityti 6 pranešimai. Pirmosios konferencijos sėkmė skatino tolesniems darbams, konferencijos tapo kasmetės.
Vaikštantys numirėliai (TV serialas)

Apžvalga

Vaikštančių numirėlių istorija, kuri yra paremta to paties pavadinimo komiksų serija, pasakoja kaip maža žmonių grupė išgyvena zombių apokalipsę. Pirmas sezonas vyksta Atlantos metropolinės zonoje, o antro – ketvirto sezonų veiksmas vyksta šiaurės Džordžijoje, kaimo vietovėje. Išgyvenusieji ieško saugaus prieglobsčio nuo „vaikštantųjų“ – zombių (taip pagrindiniai veikėjai juos vadina), kurie ėda bet kokį gyvą daiktą, kurį sugauna. O bet koks zombio įkandimas yra pražūtingas, nes žmogus suserga ir tampa zombiu.

Pirmasis sezonas

Šerifo pavaduotojas Rikas Grimas yra pašautas ir sužeistas susidūrime su nusikaltėliais. Jis pabunda iš komos apleistoje ligoninėje, kurią netrukus palieka ir atranda apokaliptinį pasaulį, kuriame knibžda zombiai. Jis grįžta į savo savo namus, tikėdamasis surasti žmoną ir sūnų, tačiau jų ten neranda. Rikas sutinka išlikusiuosius Morganą ir jo sūnų Dveiną, kurie paaiškina Rikui situaciją. Rikas apsiginkluoja ir patraukia į Atlantą, kur yra CDC (Centers for Disease Control and Prevention – liet. Ligų kontrolės ir prevencijos centras) centras. Tačiau netrukus jis pamato, jog miestas yra užguitas zombių, kurie netrukus jį apsupa. Riką išgelbėja Glenas Ry, kuris nuvedą jį pas savo išgyvenusiųjų grupę. Zombiai netrukus užpuola šią grupę ir jie yra priversti palikti Marlą Diksoną, nestabilų ir žiaurų grupės narį, kurį Rikas prirakino prie ant stogo esančio nutekamojo vamzdžio.
Už kelių kilometrų už Atlantos, Riko žmona Lori ir jo sūnus Karlas slėpėsi su Šeinu Valšu, Riko policijos kolega ir geriausiu draugu. Rikas dar nežino, jog jie yra Gleno grupėje. Šeinas netyčia suklaidina Lori ir ši tiki, kad jos vyras yra negyvas. Lori, manydama, kad yra našlė, pradeda meilės romaną su Šeinu.
Rikas sugrįžta pas savo šeimą, tampa grupės nariu ir pradeda dalintis vadovavimu su Šeinu. Rikas nusprendžia grįžti į Atlantą su Glenu, T-dogu ir Marlo jaunėliu broliu Dereliu Diksonu, tam kad išgelbėtų Marlą ir pasiimtų paliktus ginklus. Jie atranda, jog Marlas nusikirto savo ranką ir pabėgo. Riko grupelė, grįžusi į stovyklą, randą ją užpultą zombių. Keletas grupės narių žūva. Grupė nusprendžia keliauti į CDC būstinę, Atlantoje, taip tikėdamasi rasti atsakymus.
CDC yra likęs tik vienas žmogus, Daktaras Edvinas Dženeris. Visi kiti pabėgo arba nusižudė. Daktaras paaiškina, jog jis tęsė pandemijos tyrimus, bet nepajėgė rasti vaistų. Dėl kuro trūkumo saugumo generatoriai netrukus inicijuoja viso pastato sunaikinimą. Daktaras ir dar vienas grupės narys, abu praradę viltį, nusprendžia likti pastate. Prieš Rikui ir jo grupei pasprunkant daktaras kažką jam pasako į ausį ir Riko veide atsiranda šokas. Rikas, Lori, Karlas, Derelas, Keirol, Sofija, Glenas, T-dogas, Deilas ir Andrea pasprunka iš CDC pastato prieš įvykstant sprogimui.
Benno Becker

Biografija

Gimė 1860 m. balandžio 3 d. Klaipėdoje. Tapė peizažus Rytų Prūsijoje, pietų Vokietijoje ir Toskanoje. Buvo vienas iš dailininkų asociacijos Miuncheno secesijos įkūrėjų. Iš savo paveikslų buvo užsidirbęs tiek pinigų, kad pasamdė architektą Paul Ludwig Troost pastatyti jam vilą Miunchene (Maria-Theresia-Straße 26). Mirė 1938 m. rugsėjo 5 d., palaidotas Berlyno–Vaisenzė žydų kapinėse. 1938 m. po dailininko mirties jo vilą pasisavino nacių nusikaltėlis Martin Bormann, 1969 m. vila nugriauta.
Pėdsakai (filmas)

Turinys

Vertėja dirbanti Alisa, pristačiusi užsakymą, sužino pavėlavusi 2 dienas. Moteris iš jų ničnieko neatsimena, tik tai, kad prieš tai žiūrėjo filmą „Pėdsakai Mėnulyje“, po kurio ją ėmė kankinti košmarai. Namuose ji randa suknelę, kurios iki tol neturėjo, ir atviruką su viešbučio atvaizdu kurortiniame Garmo miestelyje. Alisa pasiima atostogų ir vyksta ten, tikėdamasi rasti atsakymą.
Viešbutyje ji sutinka mergaitę, kuri tvirtina jau čia mačiusi ją, tik besivadinančia Nikole. Parduotuvėje ji sutinka Henrį ir prisimena, kad jiedu anksčiau buvo meilužiai. Jie kartu praleidžia naktį, bet Alisos košmarai nesiliauja ir Henris pradeda jai intensyviai siūlyti psichiatro pagalbą, tačiau įsiutusi Alisa, apimta persekiojimo manijos, jį nužudo...
Lietuvių aidas Brazilijoje

Lietuvių aidas Brazilijoje – Brazilijos lietuvių savaitraštis, ėjęs 1930–1941 m. San Paule.

Istorija

Leido lietuviškos spaustuvės savininkas Kostas Uckus, redagavo Antanas Dutkus. Laikraštis skelbėsi nepartiniu darbininkų laikraščiu. Faktiškai atsispindėjo kairiųjų, net anarchistinės bei prokomunistinės tendencijos.
Mariano Jerónimo Barreto

Biografija

Gimė Ribandare, Goa, Indijoje. Dėl traumos anksti baigė futbolininko karjerą. 
Dirbavosi Rusijoje, Portugalijoje, Angoloje, Kipre, Saudo Arabijoje, Bahreine, Jungtiniuose Arabų Emyratuose ir net Etiopijoje.
Vadovavo klubinėms ir nacionalinėms komandoms. Dirbo futbolo trenerio darbą, fizinio pasirengimo treneriu.
2016 m. atvyko į Lietuvą. Vadovavo FC Stumbras. Su šiuo klubu LFF taurės finale 2017 m. nugalėjo FK Žalgiris ir iškovojo šalies futbolo taurę. 2018 m. ir vėl iškopė į finalą, bet 2017-ųjų sėkmės pakartoti nebepavyko. 
Išrinktas mėnesio treneriu (2018-ųjų birželio mėnesio).
2019 vasario mėn. pranešta, kad FC Stumbras naują sezoną pasitinka su nauju treneriu. Jį pakeitė iki tol klube asistentu dirbęs João Luís Martins.
Petras Kisielius (1902)

Biografija

1919 m., būdamas septyniolikos metų, tapo Kėdainiuose suformuoto Panevėžio bataliono kariu. Jam teko atremti rusų Raudonosios armijos įsiveržimą, kovoti su bermontininkais vokiečiais ir lenkų Želigovskio armija. Į pirmąjį mūšį patekęs prie Krekenavos, kovas jaunasis savanoris baigė 1920 m.  Kaišiadoryse, kai buvo paskelbtos paliaubos ir nubrėžta tarp Lietuvos ir Lenkijos demarkacinė linija.
Gyveno Krekenavos valsčiaus Linkaičių kaime. 1930 m., Vytauto Didžiojo metais, apdovanotas Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medaliu. 
1989 m. dalyvavo ir sakė kalbą Vasario 16-osios minėjime Kupiškio etnografijos muziejaus kiemelyje.
Mirė sulaukęs 89 metų dukros Laimos namuose. Palaidotas Truskavos kaimo kapinaitėse.   
Sutuoktinė Eleonora (1903–1968), vaikai: Stasys, Emilija (1927-2017), Laima.
Dangoraižis

Dangoraižis – aukštuminis pastatas. Paprastai dangoraižiu laikomas ne žemesnis kaip 150 m aukščio arba ne mažiau kaip 40 aukštų pastatas.
Istoriškai šiuo terminu vadinti pastatai nuo 10 iki 20 aukštų XIX a. pabaigoje. Šių pastatų aukštis vis didėjo gerėjant technologijoms XX a.
Dangoraižiuose įrengiamos patalpos gyventojams ir komercijai. Dangoraižiai aukštesni nei 300 m vadinami super aukštais, o aukštesni nei 600 m – mega aukštais. Daugiausia aukščiausių pasaulio dangoraižių yra JAV ir Rytų bei Pietryčių Azijos valstybėse.
Pirmuoju dangoraižiu tapo 1870 m. pastatytas Equitable Life pastatas Niujorke. Šis pastatas buvo 43 m aukščio, turėjo 8 aukštus. Jis buvo sunaikintas gaisro 1912 m. Vėliau pastatai sparčiai augo. 1931 m. pastatytas Empire State Building. Jis yra 443 m aukščio, 102 aukštų. Aukščiausiu pasaulio pastatu jis išbuvo daugiau nei 40 metų. 1972 m. jį aplenkė šiaurinis Pasaulio prekybos centro dangoraižis. Jis buvo 527,3 m aukščio, turėjo 110 aukštų. 2001 m. rugsėjo 11 d. atakų metu šis bokštas kartu su savo dvyniu buvo sugriauti.
2010 m. Dubajuje (JAE) pastatytas Burdž Chalifa dangoraižis iki šiol yra aukščiausias pasaulyje. Jo stogas siekia 828 m aukštį, o viršūnė – 829,8 m. Pastatas turi 163 aukštus.
Čižev Sedliska

Istorija

1921 m. palivarke buvo 4 namai ir 82 gyventojai, iš kurių 41 vyrai ir 41 moterys. 75 žmonės buvo lenkai, 6 žydai ir 1 gudas. Šalia esančiame kaime buvo 17 namų ir 99 gyventojai, iš kurių 44 vyrai ir 55 moterys.
CS Steaua Chișinău

Istorija

2004 m. iš Steaua rezervo komandos įkurtas Rapid Ghidighici klubas.
SAP

SAP Lietuvoje

SAP Lietuvoje yra atstovaujama kelių įmonių (Alna Business Solutions, ERP, Siemens, Laverdi, Lattelecom Technology). 2009 metų liepos mėnesį išplatintas pranešimas, kad UAB ERP ir UAB „Siemens” pasirašė sutartį, pagal kurią ERP bendrovė perima UAB „Siemens“ SAP verslo valdymo sprendimų diegėjų grupę. 2012 metais ERP bendrovei iškelta bankroto byla. 
Kadangi SAP sistemos skirtos didelėms organizacijoms, nemažai sprendimų yra įsidiegusius Lietuvos viešojo sektoriaus įstaigos (Muitinės departamentas, LR Finansų ministerija).
Žinomesni verslo sektoriaus klientai: Lietuvos Geležinkeliai, Western Shipyard,
Statoil, SBA koncernas, „Philip Morris“, „Kalnapilis-Tauras“, „Švyturys-Utenos alus“.
2007 metais Infobalt asocijacijos inicijuotame geriausio lietuviško IT produkto rinkimuose SAP pagrindu sukurta sistema MAKIS (muitinės apskaitos ir kontrolės sistema) pripažinta „geriausiu 2007 metų produktu informacinei visuomenei“.
Liteksas

Istorija

Įmonė įkurta 1927 metais. Po kelerių metų įmonėje jau buvo gaminama apie 30 rūšių medžiagų. Vieni didžiausių to laiko užsakovų buvo Lietuvos kariuomenė, kurios uniformoms išausta apie 30 000 metrų audinio. Ji sparčiai augo, didėjo gamybos apimtys ir statomi nauji priestatai su sandėliais, bet tuometiniai įvykiai pasaulyje, Lietuvos nepriklausomybės praradimas, Antrasis pasaulinis karas įmonės veiklą pristabdė. Pasibaigus karui ji buvo atkurta suteikus vilnonių audinių fabriko „Liteksas“ vardą. 1970 m. lapkritį tuometinės Lietuvos TSR Lengvosios pramonės ministro įsakymu vilnos pramonės fabrikų „Liteksas“ ir „Spartuolis“ bazėje sukurtas vilnos pramonės įmonių susivienijimas „Liteksas“ (atskiriant fillialinius fabrikus į atskirus juridinius vienetus). 1993 m. akcinė bendrovė „Liteksas“ buvo perregistruota į bendrą Lietuvos–Vokietijos įmonę „Liteksas ir Calw“. Tuo metu mūsų gaminių asortimentą praplėtė pledai ir apklotai. 2000 m. birželį įmonę nupirko svarbiausia Italijos tekstilės/rūbų gamintojų grupė – „Marzotto Group“.
Alagiras

Istorija

Alagiras įkurtas 1850 m. prie sidabro ir švino kasyklos. Miesto teisės suteiktos 1938 m.
Drucko kunigaikštystė

Istorija

XII a. atskilo nuo Polocko žemės, kaip viena dalinių kunigaikštysčių. Valdė vietinė Riurikaičių atšaka – Rogvolodovičiai, kurių pirmieji siekė taip pat įsitvirtinti ir Polocko soste. XII a. III deš. kunigaikštystę nusiaubė Smolensko kunigaikštystė, VI deš. kurį laiką įsitvirtino Minsko kunigaikščių linija. 1158 m. Drucko večė išvijo Minsko statytinį, ir atkūrė vietos liniją, tačiau netrukus kraštą nusiaubė Minsko ir Polocko armijos. 1180 m. Drucką puolė daug aplinkinių kunigaikštysčių, tačiau ji išlaikė nepriklausomybę.
XIII a. antroje pusėje jiems įtaką darė Minsko, XIV a. pirmoje pusėje – Vitebsko kunigaikščiai.
XIV a. viduryje Drucko kunigaikštystė prijungta prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir skilo į vyresniosios ir jaunesniosios šakos kunigaikščio Michailo Druckio sūnų Vasilijaus ir Semiono valdas, o XV a. – į dar smulkesnes.
Vyresniosios šakos kunigaikštis, Vasilijaus vaikaitis Andrius Druckis 1399 m. žuvo Vorsklos mūšyje, jo sūnūs įpėdinių neturėjo ir didumą jų valdų Vytautas 1411 m. atidavė Vilniaus vyskupijos kapitulai.
Jaunesnioji šaka suskilo į kelias atšakas: Druckiai (jų pradininkai su maištininku Mykolu Glinskiu 1508 m. pabėgo į Maskvą), Sokolinskiai, Horskiai, Bahrinovskiai, Ozereckiai, Prichabskiai, Putiatai, Babičiai, Toločinskiai, Videnickiai.
XVI a. pr. Drucko kunigaikštystė nustojo gyvuoti. Jos buvusių kunigaikščių palikuonių valdos ilgainiui virto dvarais, nors patys jie kunigaikščių titulą išlaikė. Po 1564–1565 m. administracinės teritorinės reformos buvusi kunigaikštystės teritorija priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Oršos apskričiai.
Katažina Sosna

Biografija

2010 m. Panevėžyje tapo Lietuvos moterų plento čempione. Tais pačiais metais sportininkė iškovojo bronzą Europos iki 23 metų plento čempionate. Pasaulio suaugusiųjų čempionate Sosna nebaigė masinio starto lenktynių, o laiko intervalo rungtyje liko 23-ia. 2011 m. Europos iki 23 metų plento čempionate iškovojo antrąją bronzą. Pasaulio čempionato atskiro starto laiko intervalo rungtyje liko 37-a. 2012 m. Šiauliuose vykusiame Lietuvos čempionate Sosna pelnė sidabrą ir bronzą. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate dviratininkė užėmė 56-ą vietą plento lenktynėse ir 34 vietą laiko intervalo lenktynėse. 2013 m. pasaulio čempionate nebaigė masinio starto lenktynių, laiko intervalo rungtyje liko 32-a.
Nuo 2010 m. atstovauja Italijos klubui Vaiano.
2016 m. laimėjo bronzos medalį Europos kalnų dviračių maratono čempionate.
Zlatko Lagumdžija

Biografija

1972 m. baigė Detroito (JAV) vidurinę mokyklą, 1976 m. Sarajevo universiteto elektrotechnikos fakultetą, 1981 m. ten pat magistratūrą, 1988 m. informatikos ir elektrotechnikos daktaras.
Nuo 1989 m. Sarajevo universiteto valdymo ir informacinių sistemų profesorius, Tuksono (JAV) Arizonos universiteto profesorius, 1994 m. Sarajevo universiteto Ekonomikos fakulteto direktorius.
Nuo 1997 m. Bosnijos ir Hercegovinos socialdemokratų partijos (BiH) pirmininkas. 2001–2002 m. Sarajevo parlamento pirmininkas. 1994–1997 m. Bosnijos ir Hercegovinos premjero pavaduotojas ir užsienio reikalų ministras, 2001–2002 m. Ministras pirmininkas, 2001–2003 m. užsienio reikalų ministras. Siekė denacifikuoti kraštą, įvykdyti socialines ir demokratines reformas.
Veterinarinė žvalgyba

Veterinarinė žvalgyba - (rus. ветеринарная разведка; angl. veterinary intelligence) duomenų apie veterinarinę sanitarinę ir epizootinę padėtį, kuri veikia žemės ūkio gyvūnų, žmonių sveikatą, rinkimas ir analizė.

Veterinarinė žvalgyba civilinėje saugoje

Veterinarinė žvalgyba organizuojama prasidėjus epizootijai ar kilus jos grėsmei. Ji turi išsiaiškinti ligos sukėlėją, jo šaltinį, jo paplitimo ribas, numatyti priemones, reikalingas sustabdyti ligos plitimui ir jai likviduoti. Jei liga labai pavojinga, įvedamas karantinas, kuris turi sustabdyti ligos plitimą.