google/wiki40b huggingface dataset:
Užrašų knygelė (filmas)

Siužetas

Prieglaudoje susitinka senyvo amžiaus Djukas ir Elė. Iš užrašų knygelės jis skaito jai apie vieną meilės romaną, kuris prasidėjo prieš daugelį metų ir iki šiol yra nepamirštas.
Karnavalo metu susipažinę Elė Hamilton ir Nojus Kalhounas pradeda draugauti. Elė prieš savo norą privalo išvažiuoti į kitą miestą, o Nojus išeina į karą. Po karo Elė paskelbia apie sužieduotuves su žaviu kareiviu Lonu, o Nojus suremontavęs seną jų svajonių namą gyvena savo prisiminimais apie Elę. Kai Elė vietos spaudoje perskaito apie atstatytą sena namą, ji supranta, kad reikia išspręsti senus meilės reikalus…
Aldona Žemaitaitienė

Biografija

2002 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės Švietimo skyriaus energetikė, 2005 m. Vietinio ūkio skyriaus vyresnioji specialistė.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narė, LSDP tarybos narė.
1995 m. kovo – balandžio Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše).
Sukti lošėjai

Siužetas

Du meistriškai pokerį lošiantys jaunuoliai Lesteris ir Maikas papuolė į didžiulę bėdą. Vienas ką tik išėjo iš kalėjimo ir vis dar skolingas mafijai 15 tūkstančių dolerių. Kitas nusprendė padėti bičiuliui, užuot ramiai siekęs teisininko karjeros. Talentingų lošėjų duetas pradeda pavojingą žaidimą su purviniausiais nusikalstamais sluoksniais. Bet kuri pralaimėta partija duetui gali tapti paskutiniu gyvenimo prisiminimu…
Saulės automobilis

Saulės automobilis – saulės energijos pagalba varoma transporto priemonė. Saulės automobiliai gaminami derinant pažangiausias technologijas, taikomas erdvėlaivių, dviračių, alternatyviosios energijos ir automobilių pramonėje. Saulės automobilių dizainas yra labai ribojamas energijos sąnaudų, reikalingų automobilio judėjimui. Daug saulės automobilių pagaminama dalyvauti šių automobilių lenktynėse, pvz., tradicinėse prestižinėse lenktynėse „Veolia World Solar Challenge“. Taip pat gaminami įprasti automobiliai, varomi saulės energija.
Saulės automobiliai yra priklausomi nuo saulės baterijų (fotovoltinių sistemų), kurios paverčia saulės energiją elektros energija. Priešingai, nei saulės terminė energija, kurios dėka saulės energija maitina buitinius elektros prietaisus ar naudojama pramonės srityje, saulės baterijos tiesiogiai saulės šviesą paverčia elektros energija. Fotovoltinės sistemos priskiriamos atsinaujinantiems energijos šaltiniams.

Technologija

Prie saulės automobilio paviršių tvirtinami saulės moduliai, be to, prijungiami akumuliatoriai, leidžiantys nuvažiuoti iki 400 km be saulės šviesos. Tokiu atveju transporto priemonė veikia kaip elektrinis automobilis, varomas vieno ar kelių elektrinių variklių. Pastarieji paprastai sunaudoja energijos ne daugiau už buitinį skrudintuvą, pasiekdami apie 2-3 AG, be to, gali išvystyti panašų 160 km/h greitį, kaip ir įprasti šeimyniniai automobiliai.

Aplinkosauga

Elektrinių automobilių ir jų komponentų gamybai būtina anglis, kuri gamtai kelia ne mažesnį pavojų, nei nafta ir jos produktai. Siekiant apriboti šių komponentų naudojimą, imamasi naujos koncepcijos – į naujus automobilius įdiegiama saulės energija varoma sistema, pvz., saulės energiją surenkantys stoglangiai.
Mina (Partizanskojė)

Lietuviai

1948 m. liepos mėn. į Miną ištremta apie 300 lietuvių. Tremtiniai gyveno barakuose. Visi kirto mišką, dirbo kitus miško ruošos darbus. 1957 m. tremtiniams leista išvykti į Lietuvą, dauguma jų išvažiavo 1958–1960 m. 1990 m. Panevėžio buvusių tremtinių ekspedicija į Lietuvą parvežė 12 tremtinių palaikus.
Astravo dvaras

Istorija

Dvarą įkūrė Tiškevičiai, įgiję Biržus XIX a. pradžioje.
Rūmuose buvo dalis Tiškevičių ir Radvilų archyvo, biblioteka, kurioje buvo XV a.- XVII a. knygų, archeologijos, etnografijos, dailės kolekcijos XIX a. pabaigoje- XX a. pradžioje išvežtos į Vilnių ir Paryžių.
1860 m. pastatytas tiltas-užtvanka, iki 1986 m. laikiusi Širvėnos ežero vandenis.
Ezechielio knyga

Ezechielio knyga – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei. Tai pranašo Ezechielio regėjimai ir pranašystės Babilonijos tremtyje, manoma, tuoj po 597 m. pr. m. e.
Ezechielio knygoje yra pateikta keletas tikslių datų. Ezechielis tapo pranašu 592 m. pr. m. e., praėjus 5 metams po jo ištrėmimo į Babiloniją.
Ezechielio knyga prasideda Dievo vizija Babilonijos lygumose. Ezechielis daugelyje savo ištarmių smerkia nuodėmę, Dievą skelbia teisėju. Aukštindamas Dievo didybę, jis praprasčiausiai atmeta suteptumą ir stabmeldystę. Ezechielis supranta, kad Jeruzalei nebėra jokios vilties, pranašauja jos žlugimą. Jis įvyko 586 m. pr. m. e. Po to, kai miestas buvo sugriautas, Ezechielio pranašystėse pasigirdo tvirta vilties gaida. Dievas parodysiąs savo galybę parvesdamas Izraelio tautą namo, suteikdamas jai naują širdį ir naują tikėjimą. Neretai Ezechielio pranašystės pabaigiamos žodžiais: „... taip jūs žinosite, kad aš esu Viešpats“.
Juozas Jucaitis

Biografija

1965 m. sidabro medaliu baigė Griškabūdžio vidurinę mokyklą, 1970 m. su pagyrimu baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – mechanikas.
1970–1976 m. Šakių raj. Sintautų kolūkio inžinierius mechanikas, 1976 m. perkeltas į Šakių raj. žemės ūkio valdybos Žemės ūkio technikos valstybinės priežiūros inspekciją, jos viršininkas, vyriausias inžinierius mechanikas. 1987 m. Šakių raj. „Paryžiaus komunos“, 1989 m. Sintautų kolūkio, vėliau žemės ūkio bendrovės pirmininkas. Bendrovę likvidavus 2000 m. Žemės ūkio rūmų savivaldos organizatorius Šakių rajone. Eidamas šias pareigas aktyviai propagavo kooperatinį judėjimą ir kartu su bendraminčiais įregistravo linų augintojų kooperatyvą „Zanavykų linas“, kurio veiklai vadovavo iki 2003 m. 2003–2007 m. Šakių rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas. UAB „Šakių autobusų parkas“ valdybos pirmininkas, VŠĮ Sintautų akademijos steigėjas.
TSKP, LKP, Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Šakių rajono skyriaus narys.
1990–1995 m. Šakių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Regina, vaikai Tomas, Vytautas.
Bolnisis

Istorija

Miestą 1818 m. įkūrė 95 vokiečių kolonistų šeimos iš Svabijos ir buvo pavadino Katerenfeldu. 1921 m. po Raudonosios armijos okupacijos miestas pervadintas į Luksemburgą, pagal to meto žymią vokiečių komunistę Rozą Luksemburg. 1941 m. visi vokiečių palikuonys, kurie nebuvo susituokę su gruzinais buvo ištremti į Sibirą arba Kazachstaną. 1944 m. miestas pavadinamas Bolnisiu.
Glebas Vėžaitis

Biografija

Gimė Smolenskas, tėvas – LDK kunigaikštis Pretorijus Vėžas Manvydaitis, motina – Kordulė. Brolis – Jonas, Vėževičių giminės pradininkas. Žmona – Milochna Ona Račkaitė, Račkaus Stracevičiaus duktė. Sūnūs – Jurgis, Stanislovas, Petras. Duktė – Marina, ištekėjusi už Alberto Jonaičio Kločkos.
Jo žmona dotavo Sulitaičių cerkvę.
Korezas (departamentas)

Korezas (19) (pranc. La Corrèze, okitaniškai Corresa) – Prancūzijos departamentas šalies centro pietuose, Limuzeno regione, pavadintas pagal to paties pavadinimo upę. Administracinis centras – Tiulis (Tulle). Generalinės tarybos pirmininkas Žanas Pjeras Diuponas (Jean-Pierre Dupont).
Departamente 3 apskritys, 37 kantonai, 24 municipaliniai susivienijimai ir 286 komunos. Plotas – 5 857 km². 1999 m. – 232 576 gyventojai, 40 gyv./km².

Istorija

Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais, padalijus Limuzeno provinciją.

Geografija

Korezo departamentas ribojasi su Krezo, Aukštutinės Vjenos, Kantalio, Piui de Domo, Lo ir Dordonės departamentais.
Departamentas išsidėstęs Centrinio kalnų masyvo šiaurės vakaruose ir susideda iš kalnyno (aukščiausia vieta – 978 m Besu kalnas), plynaukštės ir kalvoto Brivos sedimentinio baseino.

Ekonomika

Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis.

Turizmas

Pietinėje dalyje nemažai lankytinų miestelių, ypač Dordonės pakrantėse. Aukštutiniame Koreze, „Tūkstančio karvių“ plynaukštėje auga gražūs pušynai. Šimtai upelių traukia žvejus ir vandens kelionių mėgėjus.

Herbas

Prancūzijos Didžioji revoliucija buvo panaikinusi visus herbus, kaip viduramžių atgyveną. Naujas Korezo herbas patvirtintas 1975 m., apjungus 4 buvusių vikontysčių, įkurtų 1040 m., Komborno, Ventaduro, Tiureno ir Limožo herbus.

Kalba

Iki XVI a. oficiali regiono kalba buvo limuzenų kalba, priklausanti Langedoko (langue d’Oc) kalbų grupei. Tai pirmųjų trubadūrų kalba, jų dainose išlikusi iki šių dienų. 1930 m. įvedus literatūrinę prancūzų kalbą šios tarmės vis labiau lieka tik kaimo rajonų šnekamąja kalba.

Politika

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja Žoržas Mulis ir Bernaras Muratas, Atstovų rūmuose – Fransua Holandas, Frederikas Suljė ir Žanas Pjeras Diuponas. Generalinę tarybą sudaro 37 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.
Kęstutis Jonas Lynikas

Biografija

Baigė Lazdijų gimnaziją, 1942–1943 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Inžinerijos fakultete. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. Frankfurto universitete studijavo mediciną, buvo vienas iš 4 studentų užsieniečių, gaunančių stipendiją. 1949 m. atvykęs į Australiją studijavo chemiją Melburno karališkajame technologijos institute (Royal Melbourne Institute of Technology), 1961 m. jį baigė. 1961–1963 m. tame pačiame institute tobulinosi dažų technologijoje.
1961–1988 m. dirbo Australijos rezervų banko (Reserve Bank of Australia) Banknotų spausdinimo padalinyje. Nuo 1989 m. aktyviai įsitraukė į lito atkūrimo darbus.  1992 m. Lietuvos Respublikos vyriausybės konsultantas pinigų gamybos klausimais, Lietuvoje laikomas pirmuoju tos srities profesionalu. Atliko lito ekspertizę. Nuo 1993 m. Lietuvos banko konsultantas banknotų ir monetų klausimais. 1994–1997 m. Lietuvos Respublikos garbės konsulas Australijoje.
Juodbūdis

Žymūs žmonės

Kaime gimė Lietuvos pasipriešinimo okupacijai kovų dalyvis Juozas Lukša-Daumantas.
Wisła Płock SSA

Istorija

Klubo ištakos siekia 1947 m.
Artušas

Apskritis

Artušo apskritis sudaryta 1943 m. Ji apima 15 509 km² plotą, 2000 m. joje gyveno 194 tūkst. žmonių.
Jonas Dundulis

Biografija

1968 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.
1990 m. Šiaulių raj. Gruzdžių apylinkės viršaitis, 1995–2005 m. Gruzdžių seniūnijos seniūnas. 2006 m. „Norfos“ labdaros ir paramos fondo direktorius.
1993 m. Tėvynės sąjungos Šiaulių rajono skyriaus narys, 1999 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos, 2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių rajono skyriaus narys.
1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000 m., ir 2003 m. (mandato atsisakė) Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.
Gruzdžių savivaldybės steigimo iniciatyvinės grupės narys. Sutuoktinė Birutė, vaikai Daiva, Dainius.
FIDE Album

FIDE Album – Pasaulio šachmatų kompozicijos federacijos leidinys, kuriame spausdinamos tam tikro laikotarpio (kaip taisyklė – trejų metų), geriausios šachmatų kompozicijos.
Iki 2015 m. buvo atspausdinti 22 albumai. Pirmasis, apimantis kompozicijas sukurtas 1956–1958 metais, pasirodė 1961 m., o 2007–2009 m. sukurtų kompozicijų leidinys išėjo 2015 m. rugpjūčio mėn.
Bendras kompozicijų kiekis visuose albumuose iki 2009 m. buvo daugiau kaip 22000, o autorių – daugiau, kaip 2000. Iki 2014 m. leidėjas buvo FIDE.

Kompozicijos talpinimas į albumą

WFCC iš anksto paskelbia apie šachmatų kompozicijų atrinkimą į naujai ruošiamą FIDE albumą. Kompozitoriai prašomi siųsti (į bet kurį skyrių) pačios aukščiausios kokybės savo kūrinius už tris nurodytus būsimajame leidinyje metus, tačiau jų bendras skaičius neturi viršyti 30, arba tris kartus didesnio kiekio, publikuoto ankstesniame  leidinyje. Be to, kompozicijos turi būti publikuotos ir kituose leidiniuose.
Kiekviename skyriuje, taip pat ir poskyriuose, iš šachmatų kompozitorių tarpo teisėjauja  trys teisėjai , kurie, kaip ir skyriaus direktorius, yra iš skirtingų šalių.
Teisėjai, tikrina ar kompozicija turi sprendinį, ar atitinka šachmatų kompozicijoms keliamus formalius, meninius ir originalumo reikalavimus. Jie atskirai įvertina autorių atsiųstas kompozicijas ir gali skirti joms nuo 0 iki 4 balų. Savo vertinimus jie išsiunčia skyriaus direktoriui.
Direktorius palaiko ryšį su FIDE albumo komiteto atstovu: gauna iš jo autorių atsiustas kompozicijas ir pateikia jam gautus iš teisėjų jų vertinimus.
Jis, taip pat, rengia pasitarimus su teisėjais dėl vertinimo rezultatų, pavyzdžiui: tos pačios kompozicijos trijų teisėjų vertinimai skiriasi 1,5 ir daugiau balo (4; 2; 2), arba (3; 3; 0,5)
Be to, jis atlieka dar ir pagalbinio teisėjo vaidmenį, kai tenka vertinti pačių teisėjų sukurtas kompozicijas.
Trijų teisėjų balai sumuojami ir, jei kompozicija surenka ne mažiau 8 balų, ji yra talpinama albume. Išimtinais atvejais gali pakakti ir 7,5 balo vertinimo.
Šachmatų kompozicijų atrankos barjeras į albumą pakeltas aukštaiː iš 1974–1976 m. Fide albumui pasiūlytų 6079 kompozicijų, teisėjai priėmė tik 800, kas sudarė 13,2 %.

Šachmatų kompozicijos titulai

Kiekvienas uždavinys patalpintas FIDE Albume  duoda kompozitoriui vieną tašką, o etiudas – 1,67 taško. Jei kompozicijos autorių yra daugiau nei vienas, taškai dalinami iš autorių skaičiaus.
Tarptautiniai šachmatų kompozicijos titulai suteikiami kompozitoriams pagal FIDE Albume už kompozicijas sukauptus taškus.
Per tam tikrą laikotarpį, talpindami į albumą savo kompozicijas, autoriai turi sukaupę tam tikrą taškų skaičių. Tie taškai yra panaudojami šachmatų kompozitorių titulų suteikimui.
KF Bashkimi 1941 Gjilan

Istorija

Klubo ištakos siekia 1941 m. Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.
Nacionalinis oro ir kosmoso muziejus

Nacionalinis oro ir kosmoso muziejus (angl. National Air and Space Museum) – muziejus Vašingtone, JAV, Smithsonian instituto dalis. Muziejus buvo įkurtas 1946 m. kaip Nacionalinis oro muziejus, o 1976 m. įsikūrė Nacionalinėje alėjoje. 2017 m. muziejų aplankė apie 7 milijonus lankytojų ir jis buvo trečias pagal lankomumą muziejus pasaulyje.
Tarp muziejaus eksponatų yra Apollo 11 misijos modulis, Mercury-Atlas 6 kapsulė Friendship 7, Bell X-1 lėktuvas, kuris pirmasis pasiekė garso greitį, Brolių Raitų lėktuvas Flyer 1 ir kt.
Nacionalinis oro ir kosmoso muziejus yra aviacijos ir kosmoso tyrimų bei planetų geologijos ir geofizikos tyrimų centras. Beveik visi muziejaus eksponatai yra originalai arba originalų pakaitalai. 
Nuo 2018 m. muziejui vadovauja Ellen Stofan.

Eksponatų galerija

Pagrindiniame muziejuje yra 61 orlaivis, 51 erdvėlaivių dalis, virš 2000 mažesnių eksponatų.
Libano dailė

Libano dailė – Libano, valstybės Artimuosiuose Rytuose, rytinėje Viduržemio jūros pakrantėje dailė.

Istorija

Libano dabartinėje teritorijoje rasta akmens amžiaus (4–3 tūkstantmetis pr. m. e.) keramikos su schematiškais žvėrių atvaizdais, finikiečių laikotarpio sarkofagų, papuošalų, skulptūrėlių ir kitų dailės dirbinių, kurių dekorui būdingos banguotos linijos, rozetės, apskritimai, Romos ir Bizantijos valdymo laikų mozaikų.
Pirmieji žinomi Libano dailininkai I. Hasruni (XVI a.) ir A. Zahiras (1684–1748 m.), jie sekė islamiškais vaizdavimo kanonais. XVIII a. – XIX a. sandūroje dailėje pagausėjo vakarietiškos tradicijos apraiškų. Tapytojai krikščionys M. Dibas (m. 1826 m.), K. Dibas (m. 1873 m.) ir kiti kūrė religinėmis temomis, tapė dvasininkų portretus.

Tapyba

XIX a. tapytojai, tarnavę Osmanų imperijos kariuomenėje, patyrė turkų dailės įtaką, ji ryški Libano marinistinės tapybos mokyklos atstovų (A. Džamalo, I. Sarabije, N. Bekhazi, N. Fajado, H. Tanniro, M. S. Miri ir kt.) kūryboje. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje Vakarų Europoje studijavę tapytojai D. Kormas (1852–1930 m.) ir H. Sruras (1860–1938 m.) pagarsėjo religiniais paveikslais ir portretais. K. Salebi (1870–1928 m.) išsiskyrė raiškiais portretais, aktais.
XX a. pirmoje pusėje siekta sukurti nacionalinį stilių, atsigręžta į liaudies kūrybą, vietinį peizažą, architektūrą, žmones. Nacionalinės temos jungtos su vakarietiško modernizmo raiškos priemonėmis.
Moderniosios Libano tapybos pradininkais laikomi S. Žmajelis (1898–1958 m.), O. Onsi (1901–1969 m.), M. Farukas (1901–1957 m.), S. Duaihi (1915–1994 m.), kurie tapė kaimo, miesto, gamtos peizažus, vietinių žmonių portretus. 1937 m. Beirute įkurta Libano meno akademija ir 1954 m. Amerikos Beiruto universitete įsteigtas Dailės fakultetas paskatino šiuolaikinės dailės plėtrą. Vieni tapytojai (E. Adnanas, g. 1925 m., S. Aklis, g. 1926 m., R. Šarafas, 1932–2003 m.) ieškojo įkvėpimo folklore, Libano istorijoje, arabų kaligrafijoje, kiti (C. Abudas, 1926–2004 m., P. Giragosianas, 1926–1994 m., L. Ačkar, g. 1928 m., A. Elbakča, g. 1932 m., Dž. Serafim, g. 1934 m.) plėtojo kosmopolitišką stilių, sekė siurrealizmu, abstrakcionizmu ir kitomis avangardistinėmis srovėmis.

Skulptūra

Moderniosios skulptūros pradininku Libane laikomas J. Hojekas (1883–1962 m.), jis studijavo Paryžiuje, patyrė O. Rodeno įtaką; sukūrė poetiškų realistinių biustų, reljefų. Kiti žymesni skulptoriai: J. Ghasubas (1898–1967 m.), kūręs griežta, akademistine maniera, broliai Mišelis (1921–1981 m.), Alfredas (1924–2006 m.) ir Žozefas (1929–1980 m.) Basbusai, sukūrę realistinių, stilizuotų ir abstrakčių skulptūrų.
Šiuolaikiniai Libano dailininkai toliau remiasi modernizmo patirtimi arba plėtoja postmodernistinio meno formas (M. Hatum, g. 1952 m., V. Raado, g. 1967 m., T. Čakaro, g. 1968 m., A. Zaatario, g. 1966 m., kūryba).
Gegrėnų piliakalnis

I piliakalnis

Varduvos kairiajame krante esančioje aukštumoje įrengtas mažesnis ir senesnis pirmasis piliakalnis. Jo aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 48x27 m dydžio. Jos vakarinėje pusėje supiltas 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas, už kurio iškastas 3 m pločio užslinkęs griovys, už jo supiltas antras 0,4 m aukščio nuo griovio, 5 m pločio pylimas 0,8 m aukščio išoriniu šlaitu. Šiauriniame šlaite jis virsta 3,5 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo­-statūs pietuose, 8-10 m aukščio. 
Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs lapuočiais medžiais, kurie dalinai iškirsti, želia atžalos. Šiaurinis piliakalnio šonas išardytas lapių urvų.

II piliakalnis

Antrasis piliakalnis (56°05′14.5″N 21°56′00″E) yra į pietus nuo pirmojo, bevardžio upelio dešiniajame krante esančioje didelėje aukštumoje. Jis greičiausia buvo įrengtas jau II tūkstantmečio pradžioje, kai išsiplėtusi bendruomenė nebetilpo į nedidelį ir nelabai apsaugotą pirmąjį piliakalnį. Jo aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 110 m ilgio, 100 m pločio. Aikštelės pietiniame pakraštyje supiltas 40 m ilgio, 1 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas 10 m pločio, 1,5 m gylio griovys. Rytiniame griovio krašte 17 m ilgyje šis griovys skyla į du griovius: atitinkamai 2 m pločio ir 0,2 m gylio bei 4 m pločio ir 0,2 m gylio. Tarp jų - 0,2 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas. Į pietus nuo griovio yra 20 m pločio trapecinis aukštumos kampas 6 m aukščio šlaitu. Šiauriniame ir vakariniame aikštelės kraštuose supiltas 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Šiaurės vakarinėje šlaito viršutinėje dalyje, 4 m žemiau aikštelės yra 14 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10-15 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs mišriu mišku, kuris rytiniame šlaite iškirstas, ataugę atžalos.
Pietvakarinėje piliakalnio papėdėje, Varduvos kairiajame krante, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos, apdegusių akmenų. 150 m į šiaurės vakarus nuo pirmojo piliakalnio yra II tūkstantmečio pradžios kapinynas. Piliakalnių kompleksas datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1948 m. ir 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas.

Aplinkiniai piliakalniai

Apuolės piliakalnis 27 km
Pūčkorių II piliakalnis 1,2 kmŠarnelės piliakalnis 4,5 kmSedos piliakalnis 11 km
Rimolių piliakalnis 13 kmUžpelkių piliakalnis 7 km
Laivių piliakalnis 21 kmGirkantų piliakalnis 1,8 km
Žemaičių Kalvarijos piliakalnis 6 kmGrigaičių piliakalnis 13 km
Stirbaičių piliakalnis 13 kmGelindėnų piliakalnis 12 km
Stanelių piliakalnis 14 kmŽernių piliakalnis 4 km
Alsėdžių piliakalnis 9 km
Wiklöf Holding Arena

Istorija

„Idrottsparken“ Mariehamne buvo atidarytas visuomenei 1932 m. 
1979 m. ant bėgimo takelių buvo išlietas asfaltas. Kita didelė renovacija įvyko 2005 m., kai buvo įrengti žibintai ir pertvarkytos tribūnos. 
Alandų salų verslininkas Anders Wiklöf sumokėjo už didžiąją dalį šių pertvarkymų ir stadionas buvo pavadintas jo valdomos „Wiklöf Holding“ grupės vardu.
2018 m. vasario mėn. Mariehamno miesto taryba nusprendė iki 2020 m. „Wiklöf Holding“ areną paversti paprastu futbolo stadionu. Dėl reformos bėgimo takai aplink lauką bus pašalinti. Be to, laukas bus pakeistas iš natūralios žolės į šildomą futbolo žolę.
Gvanachuatas (miestas)

Istorija

Pirmieji dabartinio miesto vietoje įsikūrė otomiai, vėliau jie buvo išstumti čičimekų. Vietovė buvo vadinama Mo-o-ti („metalų vieta“). Actekai miestą vadino Paxtitlán („šiaudų vieta“). Dabartinis pavadinimas kilęs iš purepečų kalbos žodžių Quanax huato ir reiškia „kalnuota varlių vieta“. Ikikolonijiniu laikotarpiu miestas buvo svarbus metalų gavybos centras. Apie XVI a. vid. ispanai čia aptiko tauriųjų metalų telkinių, dėl to kilo aukso karštinė. 1555 m. pašventinta pirma bažnyčia, 1574 m. įkurta merija. 1679 m. miestas pavadintas Ciudad de Santa Fe y Real de Minas de Guanajuato. XVIII a. Gvanachuatas buvo svarbiausias sidabro gavybos centras pasaulyje bei turtingiausias miestas visoje Meksikoje. Vietiniai didikai negailėjo turtų prašmatniems pastatams, ištaigingai architektūrai. 1810 m. būtent sukilimu Guanachuate prasidėjo Meksikos nepriklausomybės karas. Po šio karo, miestas atsidūrė Prancūzijos-Meksikos karo sūkuryje. Kalnakasyba atnaujinta XIX a., bet kolonijinių laikų mastų nebe pasiekė.

Paveldas

Gvanachuatui būdinga ištaiginga barokinė ir čurigeresko architektūra. Turtingiausia architektūra pasižymi miesto centras, kur didikai statė savo vilas. Prie centrinės aikštės yra 1671–1696 m. pastatyta Gvanachuato Mergelės bazilika. Greta yra XIX a. pab. valstijos vyriausybės rūmai. Kitas žymus statinys – Grūdų namai. Tai masyvus statinys, pradžioje naudotas derliaus saugojimui, revoliucijos metu jame slėpėsi rojalistai. Gvanachuato universitetas pastatytas XVIII a. ir pradžioje gyvavo kaip jėzuitų mokykla. Jame įrengtas gamtininko Alfredo Dugès muziejus su vertingais eksponatais. Mieste taip pat gausu mažesnių XVII–XIX a. bažnyčių, aikščių, yra Chuareso teatras, dengtas Hidalgo turgus su laikrodžio bokštu. Veikia Diego Riveros meno, Gvanachuato Liaudies etnografinis muziejai. Gvanachuate yra neįprastas mumijų muziejus, kuriame eksponuojamos natūraliai susidariusios iš vietinių kapinių iškastų palaikų mumijos. Kita populiari atrakcija mieste – lankymasis buvusiose kasyklose.
1988 m. Gvanachuato senamiestis ir kasyklos įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Linas Vaitkus

Linas Vaitkus (g. 1973 m. kovo 24 d. Čikagoje, JAV) – amerikiečių-lietuvių kalnų slidininkas, olimpietis.