google/wiki40b huggingface dataset:
Dorohostaiskiai

Istorija

Dorohostaiskiai – Zaberezinskių atšaka, paveldėjusi iš jų Lelijos herbą. Pradininkas – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kalavijininkas (1539–1547 m.) Mikalojus Petraitis Aleknaitis (Kuchmistraitis) 1547 m. iš valdovo Žygimanto Augusto gavo teisę įkurti miestelį savo valdoje Dorohostaiske (Lucko apskritis). Jo sūnus Mikalojus ėmė vadintis Dorohostaiskiu ir pradėjo naują giminės liniją. Jis ir kiti Dorohostaiskiai vartojo Manvydo prievardį, pabrėždami ryšį su garsia XV a. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikų Manvydų gimine, 1413 m. su Horodlės susitarimais gavusia Lelijos herbą.
Giminės vyriškoji linija baigėsi, mirus Albertui Dorohostaiskiui.
Tenoras

Diapazonas

Tenoro bendrasis diapazonas – nuo do mažosios oktavos iki do antrosios oktavos, darbinis diapazonas – nuo sol mažosios oktavos iki la pirmosios oktavos. Pagal tembrą skiriami lyriniai tenorai, kuriems geriau skamba pirmoji oktava ir dramatiniai tenorai, artimi baritonui. Be to, gali būti aukštesni – kontratenoras, tenoras altinas, sodresnio tembro lyrinis-dramatinis tenoras, tamsesnio tembro – dramatinis ir herojinis tenoras.
Alvidas Jancevičius

Biografija

Baigė Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1977–1983 m. Vilniaus universiteto Žurnalistikos katedros Periodinės spaudos mokslinio tyrimo laboratorijos mokslinis bendradarbis, vadovavo studentų estradinių miniatiūrų teatrui. 1983–1992 m. – Lietuvos televizijos Propagandos vyr. redakcijos redaktorius, 1992–1993 m. – šios redakcijos vyriausias redaktorius. Nuo 1993 m. – Lietuvos televizijos Visuomeninių programų direkcijos visuomeninių–politinių laidų kūrybinio susivienijimo vyriausias redaktorius. Lietuvos televizijoje rengė laidas „Žmogus. Visuomenė. Įstatymas“, „Juridinis kanalas“. Nuo 1996 m. – teisinių ir politinių laidų vedėjas.  Nuo 1998 m. – Lietuvos Aukščiausio Teismo pirmininko padėjėjas ryšiams su visuomene, vyr. specialistas.
Lasas

Lasas, arkanas (angl. lasso, lariat, riata; rus. лассо, аркан) – virvė su slenkančia kilpa, taip padaryta, kad ją būtų galima taip sviesti, kad kilpa užsinertų ant taikinio (gyvūno kaklo, žmogaus liemens ir pan.).
Lasai yra tradicinis gyvulininkų įrankis. Kaip arkanas lasas nuo seno žinomas Azijos klajoklių tautoms. Populiarioje kultūroje lasai daugiau žinomi kaip kaubojų įrankis. Lasus paprastai naudoja gyvuliams gaudyti, tačiau kai kuriais atvejais raiteliai naudojo kaip ginklą priešininkui į nelaisvę imti. Kaip ginklas lasas dažniausiai būdavo naudojamas prieš pėsčius priešininkus.
Lasas paprastai taip daromas iš standžios virvės ar dirželio, kad kilpa liktų atvira, nesusisuktų. Standžios virvės kilpą lengviau išskleisti sėdint ant arklio, lengviau mesti. Daromą lasą neretai subalansuodavo svareliais, kad jis būtų lengviau svaidomas.
Su-25

Su-25

Lėktuvo bazinė versija buvo gaminama Gamykla 31, Tbilisyje, Gruzijos TSR. Tarp 1978 m. ir 1989 m. 582 vienviečiai Su-25 buvo gaminami Gruzijoje, neįskaitant lėktuvų, pagamintų pagal Su-25K eksporto programą. Šis orlaivio variantas Rusijos SU-25 oro pajėgų, šiuo metu didžiausias pasaulyje pagrindas.
Per savo naudojimo istoriją lėktuvas patyrė keletą avarijų, įvykusių dėl sistemos gedimų. Po šių incidentų jo pagrindinės ginkluotės, 240 mm S-24 raketos, naudojimas buvo uždraustas. Vietoje jos FAB-500 500 kg, bendrosios paskirties-didelio sprogimo bomba, tapo pirmine ginkluote.

Su-25K

Bazinis Su-25 modelis buvo naudotas kaip komercinis, eksportinis variantas, žinomas kaip Su-25K (Komerčeskij). Šis modelis taip pat buvo gaminamas Gamykla 31 Tbilisyje. Su-25K skyrėsi nuo Sovietų Oro Pajėgų modelio tam tikromis neesminėmis dalimis, susijusiomis su vidaus įranga.

Su-25UB

Su-25UB mokomasis lėktuvas (Učebno-Bojevoj) buvo sukurtas 1977 m. Pirmasis prototipas, pavadintas „T-8UB-1“, buvo pagamintas 1985 m. liepą, o pirmasis skrydis atliktas Ulan Udės gamyklos aerodrome tų pačių metų rugpjūčio 12 d. Jo numatyta paskirtis – mokyti ir testuoti Tarybinių oro pajėgų lakūnus ir besimokančius pilotus.
SU-25UB galimybės iš esmės nesiskyrė nuo bazinio modelio. Šio dviviečio modelio navigacijos, atakos, taikiklų ir ginklų valdymo sistemos sudarė sąlygas jį naudoti tiek įprastiniams mokymams, tiek ginklų mokymo misijose. 1986 m. gale iš viso 25 Su-25UB lėktuvai buvo pagaminti Ulan-Udės gamykloje, nepaisant to, kad nebuvo baigti modelio bandymai ir jis nebuvo oficialiai tinkamas naudoti Sovietų Oro Pajėgoms.

Su-25UBK

Nuo 1986 iki 1989 kartu su Su-25 Ulan Udės gamykla pradėjo gaminti vadinamuosius „komercinius“ Su-25UBK, siekiant juos eksportuoti į šalis, kurios pirko Su-25K (Su-25UBK turėjo panašias modifikacijas).

Su-25UBM

Su-25UBM yra dvivietis variantas, kuris gali būti naudojamas kaip mokomasis lėktuvas, bet taip pat ir atakoms, žvalgybai, taikiniui nurodyti ir oro kontrolei. Pirmas skrydis įvyko 2008 m. gruodžio 6 d., o patvirtinimas – 2010 m. gruodį. Šį modelį pradėti naudoti Rusijos Oro Pajėgose planuojama vėliau.
Šis variantas turi „Phazotron NIIR Kopyo“ radarą ir „Bars-2“ įrangą. Manoma, kad Su-25UBM gali nuskristi 1,300 km ir turi apsaugą prieš infraraudonųjų spindulių raketas (IFSR), o tai yra minimalus reikalavimas šių dienų karo zonose, kur infraraudonosios raketos dominuoja.

Su-25UTG

Su-25UTG (Učebno-Trenirovočnys Gakom) yra Su-25UB variantas, sukurtas mokyti pilotus pakilti ir nutūpti ant lėktuvnešio denio. Pirmasis toks lėktuvas buvo sukurtas 1988 m. rugpjūtį, iš viso pagaminta 10. Maždaug pusė liko aktyvūs Rusijos tarnyboje, po 1991 m. jie buvo paskirti į vienintelį Rusijos lėktuvnešį Admirolą Kuznecovą. Toks mažas lėktuvų skaičius nepatenkino Rusijos lėktuvnešių oro grupės, tad keli Su-25UB buvo paversti į Su-25UTG. Šie lėktuvai buvo pažymėti unikaliu numeriu Su-25UBP (Učebno-Bojevoj Palubnyj) – būdvardis „Palubnyj“ reiškia „deninis“. Tai parodo, kad šie lėktuvai gali būti naudojami laivyne. Apie 10 šių lėktuvų naudojama Rusijos laivyne, 279-ajame jūrų aviacijos pulke.
NŠ Drava Ptuj

Istorija

Klubo įkurtas 2004 m. Žaidė žemesniuosiuose divizionuose. 
2017/2018 m. sezone užėmė Antroje lygoje antrą vietą ir žaidė pereinamosiose rungtynėse, bet jas pralaimėjo ir į elito divizioną nepateko.
Bono

Vaikystė

Paul Hewson gimė Glasnevine, Dubline, Airijoje. Jo mama, Iris Rankin, buvo protestantė, o tėvas, Brandan Robert „Bob“ Hewson, katalikas. Tėvai nutarė, jog pirmasis vaikas bus katalikas, o antrasis – protestantas. Nors Bono buvo antrasis vaikas, jis išpažįsta abi religijas.
1974 m. rugsėjo 10 d., kai Bono buvo dar tik 14 metų, jo mama mirė nuo smegenų kraujavimo, nualpusi savo tėvo laidotuvėse. „U2“ dainos „Out of Control“, „I Will Follow“, „Tomorrow“, „Mofo“, „Lemon“ yra įkvėptos būtent Bono mamos mirties.
Augdamas Paul kartu su draugais priklausė siurrealizmo šalininkų gatvės gaujai, pavadinimu „Lypton Village“. Čia jaunuolis susipažino su savo artimiausiu draugu Guggi. „Lypton Village“ turėjo savitą tradiciją – suteikti kiekvienam nariui pravardę. Iš pradžių Bono vadintas „Steinvic von Huyseman“, po to „Huyseman“, „Houseman“, dar vėliau „Bon Murray“, „Bono Vox of O’Connell Street“, kol galiausiai gavo pravardę „Bono“.

Asmeninis gyvenimas

Paul yra vedęs savo mokyklos laikų draugę Alison Stewart, su kuria draugavo nuo 1975 m. Pora susituokė 1982 m. rugpjūčio 21 d. anglikoniškoje ceremonijoje Guinness šeimos rajone. Adam Clayton, „U2“ bosistas, buvo Bono pabrolys. Šeima turi keturis vaikus: dukras Jordan (g. 1989 m. gegužės 10 d., per Bono 29-ąjį gimtadienį) ir Memphis Eve (g. 1991 m. liepos 7 d.); sūnus Elijah Bob Patricius Guggi Q (g. 1999 m. rugpjūčio 18 d.) ir John Abraham (g. 2001 m. gegužės 21 d.).
Bono kartu su šeima gyvena Killiney, pietinėje Dublino dalyje; dalijasi vila su „U2“ gitaristu The Edge, esančia Prancūzijos pietuose, netoli Nicos, taip pat butu Manhetene, bei nedideliu namu ramioje Middleton Cheney gyvenvietėje, Anglijoje.

Bendradarbiavimas

Be grupės „U2“, Bono dar bendradarbiavo su atlikėjais Zucchero, Frank Sinatra, Johnny Cash, Willie Nelson, Luciano Pavarotti, Sinéad O'Connor, Green Day, Roy Orbison, Bob Dylan, Tina Turner ir B. B. King. Įrašė bendras dainas su Ray Charles, Quincy Jones, Kirk Franklin, Bruce Springsteen, Tony Benett, Clannad, The Corrs, Wyclef Jean, Kylie Minogue, taip pat neišleistas duetas su Jennifer Lopez.
Jam Zapolės taikos sutartis

Jam Zapolės taikos sutartis − ATR ir Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės sutartis, pasirašyta 1582 m. sausio 15 d. už 15 varstų nuo Jam Zapolės (netoli Pskovo) ir užbaigusi Livonijos karą.
Alfonsas Lidžius

Biografija

1971 m. baigė Šiaulių K. Preikšo pedagoginį institutą. 1992–2003 m. Gataučių pagrindinės mokyklos direktorius, 1999–2003 m. Gataučių seniūnijos švietimo – kultūros centro direktorius.
Nuo 1990 m. LDDP, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. (LSDP) ir nuo 2007 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. 2003–2005 m. Joniškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2005–2007 m. meras.
Vedęs, žmona Felicija, vaikai: Egidijus, Arnoldas, Asta ir Vaidotas.
Kongemozės kultūra

Arealas

Kongemozės kultūra 6000–5200 m. pr. m. e. buvo paplitusi dabartinėje pietų Skandinavijoje, Danijos Zelandijos saloje ir Švedijos Skonėje. Ji laikoma Maglemozės kultūros viduriniu laikotarpiu, šiaurėje ribojosi su Nestvedo ir Lihulto kultūra.

Kultūra

Kongemozės kultūrai būdingi kreivieji rombiniai antgaliai ir ovalūs kirveliai, pleištai. Žmonės laikinas gyvenvietes kūrė ežerų pakrantėse, kyšuliuose ir salose. Gyveno iš karčių padarytuose būstuose – palapinėse, dengtose kailiais. Vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko maistą. Manoma, naudojo skobtinius luotus su irklais. Įrankiai ir kiti dirbiniai titnaginiai (gremžtukai, skeltukai, įvairūs mikrolitai), kauliniai ir raginiai (strėlių antgaliai, žeberklai, žvėrių figūrėlės), kauliniai dirbiniai ornamentuoti. Kongemozės kultūrą pakeitė Ertebelės kultūra.

Lietuvoje

Kongemozės kultūrai būdingų dirbinių rasta ir Lietuvoje. Maksimonių gyvenvietėje – 4 aptikta titnaginių ilgų ovalių kirvelių, kampinių rėžtukų, pailgų ir tumpų gremžtukų, laivelio pavidalo ir kūginių skaldytinių, ilgų peilių, kaulo ir rago dirbinių – žeberklų su užkarpomis, trumpų kirvelių su skyle kotui. Manoma, kad Kongemozės kultūra darė įtaką Nemuno kultūrai.
Tikrieji banginiai

Sandara ir gyvenimo būdas

Tikrieji banginiai turi neįprastai daug riebalinio audinio (iki 40 %) kuris yra palyginus lengvas ir neretai išlaiko net ir nejudantį banginį vandens paviršuje. Turį platų nugaros peleką. Banginiams būdinga specifinė V formos vandens čiurkšlė kuri pakyla iki 5 metrų. Planktonui košti burnoje yra keli šimtai banginio ūsų - siaurų, maždaug dviejų metrų ilgio, plaukais apaugusių plokštelių. Net ir tokiam gyvūnui neįprastai didelės sėklidės gali sverti iki 500 kg. 
Ant odos gyvena nemažai parazitinių vėžiagyvių ("banginių utėlių"). Šios utėlės yra svarbus genetinių tyrimų objektas (utėlės dauginasi dažniau nei banginiai bet gyvena tik su jais, todėl galima lyginti genomų evoliucijos greičius ir pan). Be žmonių, tikruosius banginius medžioja tik orkos. Esant orkų pavojui, šie banginiai susiburia į ratą uodegomis į išorę. Jų gynyba ne visada pakankamai efektyvi, kai kada prarandami jaunikliai.
Socalinė struktūra mažai ištyrinėta, tačiau gyvena ne pavieniui o grupėmis po tris ar keturis. Jie skleidžia garsus bet šie nėra tiek sudėtingi ir įvairūs kaip kitų banginių „dainos“.
Šiems banginiams tinka tik pakankamai šaltas vanduo, todėl jie daugiausia sutinkami tarp 20° ir 60° platumos. Nors gali perplaukti ir atvirą vandenyną, labiau laikosi greta krantų kur randa daugiau maisto.
Respublikinė Vilniaus universitetinė ligoninė

Respublikinė Vilniaus universitetinė ligoninė – viena didžiausių Vilniaus ligoninių. Yra Lazdynų mikrorajone, Šiltnamių g. 29.

Istorija

Naujos ligoninės statybos vakarinėje Vilniaus dalyje prasidėjo 1989 m., įstaiga atidaryta 1991 m. spalio 12 d. ir vadinosi „Vilniaus greitosios pagalbos universitetinė ligoninė“.
2003 m. panaikinus Šv. Jokūbo ligoninę, jos neurochirurgijos, traumatologijos ir reanimacijos skyriai perkelti į šią įstaigą.
Ligoninę perėmus Sveikatos apsaugos ministerijai 2011 m., buvo pakeistas pavadinimas į Respublikinę Vilniaus universitetinę ligoninę.
Rokas Rasimavičius

Karjera

Su „Stumbro“ pagrindine komanda pradėjo treniruotis 2017 m. 
Debiutavo draugiškose rungtynėse 2017 m. liepos mėnesį Pirmos lygos rungtynėse su DFK „Dainava“, kurias kauniečiai laimėjo 3:0.
Pirmoje lygoje 2018 m. sužaidė dešimt rungtynių bei spėjo debiutuoti pagrindinėje ekipoje A lygos pereinamoje serijoje su Gargždų „Banga“.
A lygoje debiutavo 2018 m. gegužės 16 d., kai FC Stumbras svečiuose 2-0 nugalėjo FK Palanga.
2018 m. sužaidė 2 rungtynes A lyga pirmenybėse. Iš viso tris minutes (per abi rungtynes). Pirmoje lygoje sužaidė 25 rungtynes.
Rokas kviečiamas į Lietuvos jaunimo rinktinę, kur žaidžia startinėje sudėtyje.
Helmutas Bakaitis

Helmutas Bakaitis (g. 1944 m. rugsėjo 26 d. Dresdene, Vokietija) – lietuvių kilmės Australijos teatro ir kino aktorius, režisierius.

Biografija

Nuo 1948 m. gyvena Australijoje. 1965 m. baigė Australijos dramos institutą. 1976–1978 m. tobulinosi Niukaslio prie Tinko universitete. Nuo 1966 m. Australijos dramos instituto dėstytojas, 1988 m. docentas.
Nuo 1965 m. vaidina ir režisuoja Australijos teatruose. 1972 m. Pietų Australijoje įkūrė Jaunimo teatrą, iki 1976 m. jame dirbo. 1978 m. reformavo Šv. Martyno jaunimo centrą Melburne. 1983–1986 m. vadovavo Šiaurės Kvynslando, 1986–1997 m. – Penrito teatrams; dirbo Sidnėjaus teatruose.
Garsus V. Šekspyro kūrinių atlikėjas, 1996 m. pripažintas geriausiu metų aktoriumi už Karaliaus Lyro vaidmenį.
Milda Petrauskienė

Biografija

1967 m. baigė Užpalių vidurinę mokyklą, 1972 m. Vilniaus pedagoginio instituto Lietuvių kalbos ir literatūros fakultetą. 1984–1986 m. studijavo Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje.
1967–1969 m. Saldutiškio vidurinės mokyklos, 1972–1976 m. Pakruojo vidurinės mokyklos mokytoja.
1976–1985 m. LKP Pakruojo rajono komiteto instruktorė, 1985–1990 m. LKP Utenos rajono komiteto sekretorė, 1990 m. antroji sekretorė.
1992–1995 m. Seimo nario Povilo Gylio padėjėja. 1995–1997 m. Utenos apskrities valdytoja. 1998–2004 m. Seimo nario padėjėja, 2004–2008 m. ir nuo 2008 m. LR Seimo narė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos (LDDP) narė, LDDP Utenos tarybos pirmininkė Nuo 2001 m. sausio mėn. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus (LSDP) narė, LSDP tarybos ir prezidiumo narė, LSDP pirmininko pavaduotoja organizaciniam darbui.
1995 m. kovo mėn. ir 1997–2000 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše).
Čiatura

Istorija

Nuo 1879 m. – stambus mangano gavybos centras. Iki pirmojo pasaulinio karo čia buvo išgaunama pusė pasaulio mangano. Gavyba daugiausia buvo kontroliuojama Vokietijos kompanijų.
1924 m. rugpjūčio 28 d. mieste prasidėjo Rugpjūčio sukilimas, paskutinis didelis sukilimas prieš bolševikus pietų Kaukaze. Subyrėjus Tarybų Sąjungai sužlugo pramonė, gyventojų sumažėjo daugiau nei dvigubai.
Bialoviežos rūmai

Bialoviežos rūmai (lenk. Pałac w Białowieży) – rūmai pastatyti 1894 m. Belovežo girioje, Bieloviežos kaime, Rusijos imperijos caro Aleksandro III įsakymu.

Istorija

Apie 1426 m. netoli kaimo, šalia Lutovnios upelio buvo pastatyti mediniai rūmai, kuriuose medžioklės metu apsistodavo karaliaus Jogaila, vėliau ir karaliai Žygimantas Augustas ir Steponas Batoras. Rūmai buvo nudažyti balta spalva ir tapo būsimo kaimo ir girios pavadinimo pretekstu, nes išvertus iš lenkų kalbos Białowieża reiškia Baltas bokštas. Vėliau rūmai priklausė Vazų dinastijai. XVIII a. buvo pastatyti nauji rūmai, kuriuose 1752 m. buvo apsistojęs karalius Augustas III. Apie 1831 m. rūmai buvo nugriauti. 1889 m. Rusijos imperijos caro Aleksandro III įsakymu buvo pradėti statyti nauji rūmai, kurių architektas buvo Mikalojus de Rochefortas. Rūmų statyba kainavo 542,000 rublių. Rūmų viduje buvo iškaltos medinės apdailos. Ant sienų kabėjo įvairių medžioklės tematikos paveikslų. Rūmų rūsyje buvo įrengta vyno saugykla. 1895 m. įkurtas rūmų parkas angliškuoju stiliumi, architektas Walerian Kronenberg. Parke iškasti du tvenkiniai su salomis. 1897 m. šalia rūmų nutiesta geležinkelio linija ir pastatyta Białowieża Pałac geležinkelio stotis. Per I pasaulinį karą į Rusijos imperiją buvo išvežtas beveik visas rūmų turtas. 1930 m. rūmuose buvo apsistojęs Lenkijos prezidentas Ignacy Mościcki. II pasaulinio karo metu, medžioklės metu, rūmuose buvo apsistoję Hermann Göring ir Heinrich Himmler. 1958 m. Lenkijos komunistų valdžia nusprendė nugriauti rūmus, kurie 1961 m. buvo nugriauti. Vėliau šioje vietoje buvo įkurtas Belovežo girios nacionalinio parko administracijos pastatas. Pastate veikia muziejus, restoranas ir viešbutis.
Boryslavas

Istorija

Vietovė gyvenama nuo seno. Apylinkėse rasta I tūkstm. pr. m. e. Halštato kultūros šventvietės, su 270 petroglifų, liekanos. IX–XIII a. čia buvo senovės slavų tvirtovė Tustanė. Boryslavas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1387 m. XV–XVIII a. tai buvo svarbus druskos garinimo centras. Nuo XIX a. vid. pradėta naftos ir dujų gavyba.
Sheikh Russel KC

Istorija

Klubas įkurtas 1995 m. Šalies čempionais tapo 2012/13 m. sezone.
Baltijos futbolo lyga

1993 m. pirmenybės

Dalyvavo – 3 Lietuvos, 2 Latvijos, bei po 1 Kaliningrado srities, Baltarusijos ir Estijos komandas.

2008 m. pirmenybės

Lyga organizuoja Lietuvos, Latvijos ir Estijos futbolo federacijos. Dalyvauja po 4 stipriausiais Lietuvos, Latvijos ir Estijos komandas.
Criss Angel

Criss Angel (gim. 1967 gruodžio 19; tikrasis vardas Christopher Sarantakos) yra JAV iliuzionistas (gatvės magas), muzikantas, eskeipologistas, jogos praktikuotojas, Criss Angel Mindfreak televizijos serialo kūrėjas ir režisierius.
Iliuzionistas vertinamas kontroversiškai dėl dažno televizijos kamerų efektų naudojimo savo triukuose ir nufilmuotos medžiagos redagavimo, pasamdytų „gerbėjų“ auditorijoje.
Criss Angel gerbėjai jį dažnai lygina su David Blaine, kartais iki tokio lygio, tarsi tarp jų vyktų kažkokia konkurencija ar priešiškumas. Abu iliuzionistai neigia esą priešai, tačiau Criss Angel yra pareiškęs, kad jei Blaine atliktų triuką kurio jis nesugebėtų pakartoti – iškart pasitrauktų iš magijos. David Blaine kol kas iššūkio nepriėmė.
Ana Upmalė

Ana Upmalė, latv. Anna Upmale (1897 m. birželio 11 d. Ratkūnų dvare, dab. Rokiškio rajonas – 1930 m. balandžio 6 d.) – pedagogė, Latvijos blaivybės sąjūdžio įkūrėja ir vadovė.

Biografija

Gimė Veinbergų šeimoje, Kauno gubernijos Ratkūnų dvare prie Neretos upės, kurios kitas krantas priklausė jau Kuršo gubernijai. Mokėsi Neretos kaimo mokykloje, vėliau – Neretos valsčiaus Kesterų parapijinėje mokykloje. Po kursų baigimo, nuo 1913 m. lankė Jeseno gimnaziją Rygoje. Prasidėjo Pirmasis pasaulinis karas ir šią mokyklą evakuavo į Sankt Peterburgą. Nors Ana Veinberga ir toliau lankė gimnaziją, bet įgyti brandos atestatą sutrukdė karo sunkumai.
1918 m. ji grįžo į Lietuvą, prie Biržų įsidarbino mokytoja Skerstonų (? – latv. Šķērstānos) pradinėje mokykloje. Po to persikėlė į Latviją, mokytojavo Elkšnių valsčiaus Lieljanių kaimo mokykloje.
Nuo 1920 m. dirbo pedagoginį darbą Ritės pradinėje mokykloje (prie Jėkabpilio). Matydama skaudžias alkoholio vartojimo pasekmes kaimiečių tarpe mokytoja ryžosi kovoti su šiuo blogiu: 1923 m. lapkričio 18 d. šioje mokykloje ji įkurė blaivybės organizaciją „Cerības pulcina“ (liet. „Vilties ratelis“). Jos nariai – pradinių klasių mokiniai – pasirašydavo raštišką pasižadėjimą tapus suaugusiems niekada nevartoti alkoholio. Ši kukli inciatyva pasirodė patraukli ir netrukus panašūs mokinių rateliai atsiranda Kuldygoje, Liepojoje, Valmieroje ir kt. Susikūrusi bendranacionalinė organizacija jau 1927 m. jungė 20 000 narių, buvo priimti įstatai pagal Suomijos ir Didžiosios Britanijos antialkoholinių organizacijų pavyzdžius. Prie Latvijos Blaivybės sąjūdžio organizacijos „Cerības pulcina“ buvo steigiami orkestrai ir kiti saviveiklininkų kolektyvai, leidžiama spauda.
Ana Upmalė mirė sulaukusi vos trisdešimt dviejus metus, palaidota Rygos Rainio kapinėse.
Pagiežingas amžius

Turinys

Nusivylęs savo santuokiniu gyvenimu ir norėdamas pakeisti aplinką, Napoleonas vasarai įsidarbina sodininku. Vykdamas į vietą, autobuse jis susipažįsta su dailia mergina Paola, kuri atvirai mėgina jį suvilioti. Paaiškėja, kad būtent pas jos motiną Napoleonas ir atvyko dirbti. Tarp jo ir motinos netrunka užsimegzti simpatija, tačiau Paola taip pat nelinkusi nusileisti konkurencijoje dėl naujojo pažįstamo...
Bakteriostatikas

Bakteriostatikai – įvairūs antibiotikams artimi preparatai, stabdantys bakterijų dauginimąsi. Dauguma bakteriostatikų sutrikdo bakterijose vykstančią folio rūgšties sintezę.
Pirmieji bakteriostatikai buvo vokiečių chemiko Gerhard Domagk 1932 m. atrasti sulfanilamido junginiai – dihidropteroato sintetazės inhibitoriai (streptocidas, sulfametoksazolas etc.), šiuo metu yra naudojamas ir kitas preparatas – trimetoprimas (Trimethoprim), stabdantis folio rūgšties sintezę vėlesnėje stadijoje (dihidrofolato reduktazės inhibitorius).
Tandi kožunas

Geografija

Teritorija daugiausia išsidriekusi Tuvos dubumoje, pietvakariuose iškilęs Tanu Ola kalnagūbris. Svarbiausia upė – Elegestas. Telkšo Čagytajaus, Dus Cholio, Chadyno ežerai.
Yra reliktinė Balgazyno pušų giraitė.

Ūkis

Verčiamasi daugiausia avininkyste), pienine gyvulininkyste, maisto pramone.
Šventasis Celestinas I

Biografija

Labai nedaug tėra žinoma apie jo jaunystę. Celestinas gimė Kampanijoje. Jo tėvo vardas – Priscijus. Kurį laiką gyveno Milane kartu su šv. Ambrozijumi. Pirmą kartą jis minimas popiežiaus Inocento I 416 m. dokumentuose kaip „Diakonas Celestinas“.

Valdymas

431 m. Celestinas išsiuntė pasiuntinius dalyvauti Efezo susirinkime, kuriame buvo patvirtinas Mergelės Marijos, kaip Dievo Motinos, oficialus titulas, pasmerktas eretinis nestorianizmas. Pasmerkė ir kitus eretinius judėjimus – novatianiečius, pelagianiečius. 431 m. Celestinas pasiuntė vyskupą Paladijų krikštyti Airiją. Paladijaus veiklą Airijoje tęsė Šv. Patrikas. Buvo palaidotas Via Salaria miesto kapinėse, vėliau jo palaikai perkelti į Romos Santa Prassede baziliką. Mene dažnai vaizduojamas kartu su balandžiu, drakonu ir liepsna.
Luodžiai

Istorija

XX a. tarpukariu buvo Luodžių dvaras, priklausęs grafui Jurgiui Žiunienui. Šis grafas prie Salako pušies keliems savo dvaro valstiečiams įteikė žemės nuosavybės dokumentus.
Boguslavas Radvila

Biografija

Šventosios Romos imperijos kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų Biržų – Dubingių giminės, Jonušo Radvilos ir Elžbietos Sofijos Hohencolern sūnus.
Gimė Gdanske, mūriniame namelyje, kurį jo tėvui išnuomojo Gdansko burmistras Janas van der Lindė. Jo krikštatėviu buvo Čekijos karalius Frydrichas V. Tačiau sulaukus pusmečio amžiaus mirė tėvas ir jo globėju tapo dėdė Kristupas Radvila. 1637–1648 m. su pertraukomis gyveno Vakarų Europoje, studijavo Utrechto universitete, dalyvavo Nyderlandų kovose su Ispanija.
Nuo 1638 m. LDK vėliavininkas, 1646 m. LDK didysis žirgininkas, daugkartinis Abiejų Tautų Respublikos pasiuntinys. 1648–1654 m. slopino Bogdano Chmelnickio sukilimą, 1654–1655 m. dalyvavo kare su Rusija, vienas Kėdainių sutarties iniciatorių. 1657–1665 m. Prūsijos kunigaikštystės generalinis vietininkas, generalgubernatorius.
Jo veikla vertinama labai įvairiai. Lenkijoje jis vadinamas Abiejų Tautų Respublikos išdaviku, kuriam, ir taip vienam turtingiausių valstybės didikų, asmeniniai interesai buvo aukščiau už valstybės interesus. Lietuvoje jis patriotas, gynęs Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę nuo Maskvos carų kėsinimosi. Globojo protestantus Lietuvoje ir Palenkėje.
Jo gyvenimas ir veikla atsispindi Henriko Sienkevičiaus knygoje „Tvanas“ ir pagal ją pastatytame Ježio Hofmano to paties pavadinimo kino filme. Karaliaučiaus Katedroje buvo sukurta Onos Marijos ir Boguslavo Radvilų paminklinė lenta, kurią 2009 m. atgamino lenkų restauratoriai.

Šeima

Buvo vedęs savo pusseserę Aną Mariją Radvilaitę (1640−1667) − pusbrolio Jonušo Radvilos dukterį. Turėjo dukterį − Liudviką Karoliną Radvilaitę (1667−1695).