Libano ekonomika

Ūkis

Iki XX a. aštunto dešimtmečio Libanas buvo vienas didžiausių finansų, prekybos ir turizmo centrų Artimuosiuose Rytuose. Libano pilietinis karas (1975–1991 m.) ir gretimų valstybių (Izraelis, Sirija) karinės intervencijos lėmė ūkio destabilizaciją ir ekonomikos smukimą – 1980–1989 m. BVP kasmet sumažėdavo po 20%. Nuo devinto dešimtmečio, padedant Pasaulio bankui ir Arabų lygai, prasidėjo Libano ekonomikos augimas (1990–2005 m. BVP kasmet padidėdavo 6%), bet dėl Izraelio–Libano karinio konflikto 2006 m. ji vėl smuko. 
Ekonomikos pagrindą sudaro paslaugų ir administravimo sfera, daugiausia prekyba, finansai ir turizmas. 2005 m. BVP sudarė 22,1 mlrd. JAV dolerių; pagal perkamosios galios paritetą – 24,4 mlrd. JAV dol. BVP dalis 1 gyventojui – 14 988 JAV dolerių. Libano užsienio skola 39,8 mlrd. JAV dolerių (2002 m.).

Turizmas

Iki pilietinio karo Libanas buvo svarbus turizmo centras, kasmet atvykdavo – 2 mln. užsienio turistų. 1974 m. pajamos iš turizmo sudarė – 20% visų pajamų. Per pilietinį karą turistų labai sumažėjo, 1980 m. Libaną aplankė 136 000 užsienio turistų. 1999 m. UNESCO paskelbė Beirutą Arabų pasaulio kultūros sostine, 2002 m. Libaną aplankė 956 470 užsienio turistų (be Sirijos), pajamos iš turizmo sudarė 956 mln. JAV dolerių. Daugiausia turistų atvyksta iš Saudo Arabijos (14% visų užsienio turistų, 2001 m.), Jordanijos (9%), Prancūzijos (8%), Irano (6%), Kuveito (6%), JAV (6%). Turistų lankomiausios vietos – senovės finikiečių miestai (Tyras, Sidonas, Biblas, Tripolis, Baalbekas) ir vaizdingi paplūdimiai.

Transportas

Per Izraelio–Libano karą 2006 m. labai nukentėjo šalies infrastruktūra, apgadinti svarbiausi keliai, tiltai, oro uostai; Libanas patyrė apie 15 mlrd. JAV dolerių nuostolių. Automobilių kelių yra 7300 km (1999 m.); iš jų su kieta danga 6198 km. Išilgai pakrantės į šiaurę eina plentai Beirutas–Tripolis, į pietus – Beirutas–Saida, iš vakarų į rytus – Beirutas–Damaskas (Sirija). 
2003 m. buvo įregistruoti 79 jūrų laivai; prekybos laivyno tonažas 193 300 bruto tonų. Didžiausi jūrų uostai – Beirutas (krovinių apyvarta 4,8 mln. t; 2003 m.), Tripolis, Džunija. Yra Beiruto tarptautinis oro uostas. 2004 m. naftotiekių buvo 209 km.

Bankai

Centrinis bankas – Libano bankas (pranc. Banque du Liban, įkurtas 1964 m. iš Sirijos ir Libano banko, būstinė Beirute). 2007 m. veikė daugiau kaip 50 universaliųjų komercinių, 10 investicinių bankų, 10 užsienio bankų skyrių ir 16 užsienio bankų atstovybių. 2006 m. bankų sektoriaus veiklą sutrikdė Libano ir Izraelio karinis konfliktas, prasidėjo kapitalo išvežimas iš šalies. 
Libano piniginis vienetas – Libano svaras (dar vadinamas Libano livru), lygus 100 piastrų arba 1000 miljemų, įvestas 1948 m. vietoj Sirijos ir Libano svaro. 
Beiruto vertybinių popierių birža įkurta 1995 m.

Užsienio prekyba

Užsienio prekybos balansas neigiamas. 2004 m. eksportuota prekių už 1,78 mlrd. JAV dol., importuota už 8,16 mlrd. JAV dolerių. Daugiausia eksportuojami juvelyriniai dirbiniai, perlai, mašinos ir elektros prietaisai, cementas, chemijos, tekstilės pramonės gaminiai, metalas ir jo gaminiai, plataus vartojimo prekės, drabužiai, maisto produktai. 
Importuojama daugiausia naftos produktai, mineralinės medžiagos, elektros prietaisai, transporto priemonės (automobiliai, sunkvežimiai), metalas ir jo gaminiai, tekstilės, maisto pramonės gaminiai.