google/wiki40b huggingface dataset:
Imperatoriaus Karolio V baudžiamasis teisynas

Imperatoriaus Karolio V baudžiamasis teisynas (vok. Peinliche Halsgerichtsordnung Karls V, Keyser Karls des fünfften peinlich gerichts ordnung) žinomas kaip Constitutio Criminalis Carolina (CCC) – 1532 m. Karlo V teisynas, istorinis baudžiamosios ir baudžiamojo proceso teisės šaltinis.

Istorija

Constitutio Criminalis Carolina sutrumpintai yra vadinama tiesiog Karolina (Carolina). CCC laikomas pirmuoju Vokietijos baudžiamosios teisės sąvadu (kodeksu), kuriame moderniai (pagal to meto teisės technikos lygį) buvo sistemintos baudžiamosios ir baudžiamojo proceso normos. Remiantis teisynu buvo vykdomas inkvizicinis teismo procesas (raganų medžioklė). Teisyne įtvirtintos kai kurios itin šiuolaikiškos nuostatos. Pvz., privalomas teismo proceso fiksavimas raštu (posėdžio protokolavimo institutas).
Karolio V baudžiamasis teisynas buvo sukurtas remiantis iš dalies ir 1507 m. Johann Freiherr von Schwarzenberg sudaryto Bambergo teisyno Bambergensis (kartu ir „kalavijo teisės“, Blutgerichtsbarkeit) nuostatomis, Bambergo baudžiamuoju sąvadu.
Pilnas baudžiamojo teisyno pavadinimas, titulinis puslapis - Visų šviesiausiojo galingiausio [visus] įveikiančio šventosios Romos Imperijos Kaizerio Karolio penktojo baudžiamoji teisena, skaityta, sukurta ir priimta Reichstaguose Augsburge ir Regensburge, trisdešimtais, trisdešimt antraisiais metais (sen. vok. Des allerdurchleuchtigsten großmechtigsten vnüberwintlichsten, Keyser Karls des fünfften, vnd des heyligen Römischen Reichs peinlich gerichts ordnung, auff den Reichstägen zu Augspurgk vnd Regenspurk, inn jaren dreissig, vnn zwey vnd dreisssig gehalten, auffgericht vnd beschlossen).
Vidas Kundrotas

Biografija

1976 m. baigė Vilniaus universitetą. Nuo 1990 m. Socialinių mokslų daktaras.
1993–1999 m. LR valstybės kontrolierius. Nuo 1997 m. Lietuvos atestuotas auditorius. 1999–2005 m. UAB „Roedl & Partner“ audito vadovas, auditorius-ekspertas. Nuo 2005 m. Socialinių ekonominių tyrimų instituto partneris ir ekspertas. Audito kokybės kontrolės komiteto narys. Lietuvos auditorių rūmų audito kokybės kontrolės komiteto narys. Nuo 2005 m. nepriklausomas ekspertas, vidaus kontrolės ir rizikos valdymo sistemų konsultantas.
2000–2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, nuo 1999 m. Vilniaus skyriaus revizijos komisijos narys, nuo 2001 m. LSDP Finansų komisijos narys.
Prieškrušinė raketa

Prieškrušinė raketa (rus. противоградовая ракета) – raketa, naudojama apsaugai nuo galimos krušos. Veikimas pagrįstas smūginės bangos poveikiu atmosferos dalyje, kur formuojasi kruša.
Prieškrušinių raketų naudojimas mažina žemės ūkio kultūrų nuostolius dėl krušos poveikio. Pirmieji prieškrušiniai ginklų kompleksai Rusijoje buvo sukurti 1961–1963 m. Visasąjunginiame aukštikalnių prieškrušiniame institute (rus. Всесоюзный Высокогорный противоградовый институт). Tai buvo raketų kompleksas „Oblako“ (rus. Облако 'Debesis') ir artilerijos kompleksas „Elbrus“ (rus. Эльбрус "Elbrusas'). Komplekso „Oblako“ pagrindas buvo netradicinės schemos raketa, kuri po paleidimo ir suveikimo nusileidžia parašiutu. Artilerijos kompleksas naudojo specialios konstrukcijos artilerijos sviedinius.
1969 m. pirotechnines sistemas kuriančiame Taikomosios chemijos mokslinio tyrimo institute (Sergijev Posadas, Rusija) pagal Gruzijos mokslų akademijos Geofizikos instituto techninę užduotį buvo sukurta prieškrušinė raketa „Alazan“ (rus. Алазань 'Alazanis'), kurios veikimo spindulys yra 8 km.
Hemoraginė naujagimio liga

Hemoraginė naujagimio liga – kraujo krešėjimo sutrikimas, pasireiškiantis kraujavimu naujagimiui dėl vitamino K stokos.

Etiologija

Hemoraginė liga pasireiškia dėl sumažėjusios vitamino K kiekio organizme, kuris būtinas II, VII, IX, X krešėjimo faktorių sintezėje.
Mažos vitamino K atsargos kepenyse (dėl neišnešiotumo). Mažas vitamino K kiekis motinos piene. Nesusiformavusi žarnyno mikroflora (vitaminas K sintetinamas žarnyno bakterijų). Vėlyvą hemoraginę ligą gali sukelti sutrikusi vitamino K reabsorbcija, žarnyne dėl kepenų ligų, tulžies latakų atrezijos, cistinės fibrozės. Motinos nėštumo metu vartoti vaistai (pvz., prieštuberkuloziniai).

Klinika

Kraujavimo požymiai, kraujuoja iš virkštelės bigės, odos sužeidimų – injekcijos vietų, nosies, gleivinių, gali kraujuoti iš virškinamojo trakto, būti vėmimas krauju, poodyje matomos kraujosruvos. Nuo kraujavimo intensyvumo priklauso ar naujagimiui pasireikš anemijos klinika. Taip pat esant intraskilvelinės hemoragijoms galima mirtis. Kraujavimą iš virškinamojo trakto reiktų diferencijuoti nuo praryto motinos kraujo gimdymo metu, tam naudojamas Apto mėginys.
Pagal kraujavimo pasireiškimo laiką skiriama ankstyvoji hemoraginės ligos forma – klinika pasireiškia pirmą parą, dažniau būna neišnešotiems naujagimiams. Klasikinė hemoraginės ligos forma – klinika pasireiškia 2-7 parą po gimimo. Vėlyvoji forma – po 7 dienų ir vėliau, tada galima įtarti vitamino K reabsorbcijos sutrikimą.

Diagnostika

Remiasi klinika ir laboratorinių tyrimų rezultatais. Atliekama koaguliograma – protrombino laikas pailgėjęs, dalinis aktyvuoto trombaplastino laikas taip pat pailgėja. Trombocitų ir fibrinogeno kiekis normalus.

Profilaktika

Vitaminas K skiriamas per burną 2 mg pirmo žindymo metu, vėliau kartojama 1,4,8 savaitę. Vitaminas K injekcija į raumenis pirmą parą po gimimo 1 mg.
Aštriašnipis eršketas

Apibūdinimas

Didelė žuvis. Didžiausias žinomas kūno ilgis iki 403 cm (patinėlių), 430 cm (patelių). Svoris iki 370 kg, nors įprastai suaugusios šios žuvys mažesnės. Migruojantys, subrendę patinai sveria apie 30-45 kg, patelės apie 50-110 kg.

Amžius

Patinėliai lytiškai subręsta sulaukę 12-14 metų. Patelės lytiškai subręsta vėliau už patinėlius, maždaug 14-17 metų, o neršia kartą į 3-4 metus. Žinomas seniausias aštriašnipis eršketas buvo 60 metų.

Gyvenamas biotopas

Gyvena jūroje netoli kranto, negiliuose vandenyse ir į jūrą įtekančiose didesnėse upėse.

Mityba

Labiausiai ėda vėžiagyvius, kirmėlėmis ir moliuskais. Gėluose vandenyse gaudo žieduotasias kirmėles, vandens vabzdžius, nariuotakojus, jūroje - lygiakojus, žoniplaukas. Suaugę ėda ir detritą.
Pabalvė

Istorija

Kaimas pirmą kartą minimas 1563 m.
Higvėjus

Istorija

Miestą 1503 m. įkūrė Juan de Esquivel.
Kęstutis Šimas

Biografija

Mokėsi Vilniaus universitete, Pedagoginiame institute. 1975 m. baigė. Matematikas.
​Dirbo vadovaujamą pedagoginį darbą Vilniaus švietimo įstaigose. Lietuvai atgavus nepriklausomybę:​
1991–1992 m. LR Valstybinės draudimo įstaigos Vilniaus m. III filialo direktorius;
1993–1994 m. UAB „Suosa“ techninis direktorius;
1995–2004 m. Vilniaus m. savivaldybės Panerių seniūnas, Privatizavimo sktriaus vedėjas, Turto valdymo ir privatizavimo skyriaus vedėjas;
1995–2010 m. UAB „Viva“ direktorius;
​Lietuvos fotomenininkų sąjungos narys (1996 m.), turi meno kūrėjo statusą (2005 m.). Respublikinių ir tarptautinių fotografijos konkursų prizininkas bei nugalėtojas.
​2000 m. pradėjo kurti ekslibrisus fotografijų bei kompiuterinės technikos pagalba, dalyvauti jų parodose.
2005–2012 m. Vilniečių ainių klubo pirmininkas
​Tarptautinės gamtos ir visuomenės mokslų akademijos (1996 m.) ir Italijos Ekonomikos ir socialinių mokslų akademijos (1997 m.) narys.

Apdovanojimai

Apdovanotas už kultūros ir meno vystymą P. Tretjakovo medaliu 1998 m.
Vytautas Kirkutis

Biografija

Mokėsi Kuršėnuose, 1978 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, kur studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1990 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
Penketą metų dirbo mokytoju, vienerius metus buvo Savanoriškosios knygos bičiulių draugijos Šiaulių rajono skyriaus atsakinguoju sekretoriumi. Žurnalisto darbą pradėjo 1984 m. Šiaulių rajono laikraštyje „Leninietis“.
Nuo 1991 m. lapkričio mėn. Šiaulių apskrities dienraščio „Šiaulių kraštas” vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Keletą metų redagavo „Šiaulių krašto” kultūros, meno ir literatūros priedą „Atolankos”, vadovavo jo kūrybinei grupei. Nuo 2003 m. kovo 10 d. iki 2010 m. spalio 4 d. dirbo Šiaulių rajono Kuršėnų miesto seniūnijoje.
Nuo 1999 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Rašytojas yra įsteigęs Šiaurės Lietuvos literatų draugiją ir keletą metų buvo jos pirmininku, dabar – pirmininko pavaduotojas. Yra Lietuvos kultūros fondo Šiaulių krašto skyriaus tarybos narys, įvairių komisijų narys. Ilgą laiką Šiaulių rajone vadovauja Zigmo Gėlės premijos už pirmąją poezijos knygą skyrimo komisijai. Nuo 2003 m. kovo mėn. Šiaulių rajono visuomeninės kultūros tarybos pirmininkas.
Pokémon

Pokémon (jap. ポケモン) – japoniška videožaidimų, anime, manga, filmų ir kortų franšizė.

Kiti žaidimai

Papildomai leidžiami pokemonų tematikos žaidimai kitoms platformoms, tarp kurių didelio populiarumo 2016 m. sulaukė Pokémon Go nemokamas žaidimas mobiliosioms platformoms.
Druskininkų savivaldybės taryba

Druskininkų savivaldybės taryba – Druskininkų savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
West Texas Intermediate

West Texas Intermediate (WTI) – naftos rūšis, plačiai naudojama kaip etalonas Šiaurės Amerikos naftos rinkoje. WTI pagrindu sudaromi ateities sandoriais, kuriais prekiaujama NYMEX (angl. New York Mercantile Exchange) ir tarpžemyninėje biržoje ICE (angl. IntercontinentalExchange).

Reikšmė

Naftos perdirbėjai vertina šią WTI naftos rūšį dėl geros jos kokybės (mažo sieros kiekio sudėtyje) ir galimybių išgauti palyginti nemažą pelną duodančių kokybiškų naftos produktų: benziną, dyzelinius degalus bei aviacinį kurą. Dėl WTI naftos populiarumo ir aukšto vertinimo perdirbėjų tarpe, šios naftos rūšies ateities sandoriais yra aktyviai prekiaujama Niujorko prekių biržoje (NYMEX), o šios naftos rūšies ateities sandorių vertė yra naudojama įkainojant kitas naftos rūšis.
Kiti naftos rūšies etalonai - OPEC šalių nafta, Brent nafta ir Dubai nafta.
FK Komunal'nik Slonim

Istorija

Klubas įkurtas 1969 m. Išformuotas 2013 m., kai susijungė du klubai Komunal`nik ir Beltransgaz Slonim.
Skuodo paminklas partizanei B. Pocienei

Kapas

Kapas yra kapinių pietrytinėje dalyje, 9 m į šiaurę nuo pietinės tvoros ir 5 m į vakarus nuo rytinės tvoros. Jį ženklina betoninė antkapinė plokštė ir akmeninis paminklas, kuriame iškaltas kryžius su nukryžiuotu Kristumi, lauro šakele ir epitafija: „ŽUVO UŽ LIETUVĄ / BRONISLAVA / POCIENĖ / 1922 - 1949“.
Paminklo aukštis – 1,24 m, plotis – 85 cm.
Kapavietė 2,7 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir 2,10 m pločio, apjuosta karpomų mirtų gyvatvorės. Abipus auga tujos.

Istorija

Bronislava Gramaliauskaitė-Pocienė (1922–1949) gimė ir užaugo Klauseikių kaimo (Ylakių vls., Mažeikių aps.) ūkininkų Leono ir Rozalijos Gramaliauskų šeimoje. Po Antrojo pasaulinio karo tapo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Alkos rinktinės Ylakių kuopos partizane. Žuvo 1949 m. sausio 15 d. Kretingos apskrities Skuodo valsčiaus Užluobės kaimo valstiečio Šimkaus sodyboje, patekusi į Skuodo valsčiaus MGB kareivių ir stribų pasalą. Jos kūnas buvo atvežtas į MGB Skuodo valsčiaus poskyrio būstinės kiemą, o vėliau pakastas Skuodo miesto pakraštyje, netoli kelio į Mažeikius esančiose Skuodo II senosiose kapinėse–Maro kapeliuose.
1990 m. palaikus atkasė ir atpažino žuvusiosios brolis Julijonas Gramaliauskas, kuris juos čia pat 1990 m. rugsėjo 10 d. perlaidojo, o 2001 m. pastatė antkapinį paminklą. Jos atminimas taip pat įamžintas gimtojoje sodyboje pastatytame paminkle.
Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Ginkluotės stabilizatorius

Ginkluotės stabilizatorius (rus. стабилизатор вооружения), patrankos stabilizatorius – ginklo (paprastai patrankos) ir taikiklių automatinio reguliavimo sistema tanke ar laive. Stabilizatorius užtikrina tikslų ginklo nutaikymą – išsaugo suteiktą vamzdžio kanalo ašies ir taikymo linijos kryptį svyruojant ginklo pagrindui (pvz., svyruojant tankui, laivui ir pan.). Paprastesni stabilizatoriai stabilizuoti ginklą ir taikiklį vienoje plokštumoje, tobulesni – dviejose plokštumose.
Stabilizatorius palengvina taikymąsi ir padidina taiklumą. Tai šiuolaikinio tanko, šarvuočio ar laivo ugnies valdymo sistemos dalis.
Techniniu požiūriu stabilizatorių sudaro jutiklių rinkinys ir procesorius, sujungti su patrankos ar pan. ginklo sukiojimo pavara. Jutiklių teikiamos informacijos dėka procesorius paskaičiuoja patrankos pavarų judesius, kurie kompensuoja patrankos nukrypimus dėl platformos judėjimo.
Patrankos stabilizatoriaus veikimą vaizdžiai demonstruoja vadinamieji „tankų šokiai“, kai tankas energingai sukiojasi ir važiuoja banguota vietove, tuo tarpu stabilizatorius laiko tanko patrankos vamzdį nukreiptą į taikinį. Vienas iš triukų tokiame demonstravime – tanko patrankos šūvis tankui šokant nuo tramplino.
Saunders SC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1918 m.
Žaliakalnio sinagoga

Istorija

Sinagoga pastatyta 1858 m. Jos projektą parengė rusų architektas Nikolajus Ikonikovas. Sinagoga pastatyta pirklio K. Soloveičiko žemėse. Šiame miesto rajone gyveno mažiau pasiturintys žydai. Sinagoga buvo medinė ir vienaaukštė, XX a. pradžioje perstatyta iš akmens.

Architektūra

Statinys gerai išsilaikęs, nedidelio tūrio, stačiakampio plano. Maldų salės erdvės dalis įrėminta keturiomis kolonomis aplink bimą, lubų plotas padalintas į 9 stačiakampes įdubas, papuoštas centrinėmis rozetėmis. Pagrindinės salės sienose buvo iš viso įrengti 9 aukšti arkiniai langai, kurių apvadai papuošti plokščiais lipdiniais. Moterims skirtos maldų patalpos dalies langų arkos užmūrytos. Fasadą apjuosia dekoratyvus profiliuotas karnizas. Dviaukščio fasado trikampiai frontonai apkalti medinėmis lentomis, juose įstatyti skirtingų matmenų stačiakampiai langai – paskutinių remontų metu buvo siekta praktinės naudos, išnaudojant palėpės erdves.
Franco Nero

Biografija

Nero gimė Parmos regione esančiame San Prospere, karabinieriaus šeimoje. Gyvenant Parmoje, jis pradėjo domėtis vaidyba ir vaidinti studentiškose pjesėse. Vėliau persikėlė į Milaną, trumpai studijavo universitete ekonomiką, kol galutinai apsisprendė tapti aktoriumi.
Pirmuoju jo vaidmeniu kine tapo epizodinis pasirodymas juostoje „La ragazza in prestito“ (1964). Po 2 metų režisierius Sergio Corbucci davė jam pirmą pagrindinį vaidmenį. Tai buvo vesternas „Džango“, pelnęs tarptautinį pripažinimą tiek aktoriui, tiek pačiam režisieriui. Po šio filmo sekė visa eilė vesternų ir kriminalinių filmų, kurių dėka aktorius įsitvirtino tarp populiariausių šalies aktorių ir tapo žinomas visoje Europoje. 1977 m. pasirodė kelio filmas „Pakeleivis“, vėliau turėjęs didelės įtakos kitoms šio žanro juostoms.
Daugelis jo vaidmenų, atliktų septintajame-aštuntajame dešimtmečiuose, buvo panašūs: vesternuose Nero paprastai įkūnydavo keršytojus, o kriminaliniuose filmuose – policijos pareigūnus arba prokurorus. Vėliau, nenorėdamas likti šabloniniu aktoriumi, Nero ėmė rinktis platesnio spekto vaidmenis: komedijas, karinius ir fantastinius filmus. Jis taip pat yra vienas iš nedaugelio Vakarų Europos aktorių, kuris kūrė vaidmenis ir sovietinio bloko šalyse: Jugoslavijoje („Neretvos mūšis“ 1969 m. ir „Banovic Strahinja“ 1981 m.) bei Sovietų Sąjungoje, režisieriaus Sergejaus Bondarčiuko juostoje „Meksika ugnyje“ (1982 m. ir jo tęsinyje 1983 m.). Be to, Nero taip pat vaidino ir filmuose anglų kalba: „The Virgin and the Gypsy“ (1970 m.), „Force 10 from Navarone“ (1978 m.), „Enter the Ninja“ (1981 m.) ir „Kietas riešutėlis 2“ (1990 m.).
1987 m. jis suvaidino juostoje „Džango 2“, o 2012 m. režisierius Quentin Tarantino pakvietė jį epizodiniam vaidmeniui savo filme „Ištrūkęs Džango“, įkvėptam originaliojo „Džango“. Viso Nero filmografijoje yra beveik 200 filmų.

Asmeninis gyvenimas

1967 m. filmuojant juostą „Kamelotas“, kuriame Nero atliko Lanseloto vaidmenį, jis susipažino su britų aktore Vanessa Redgrave. Pastarąja tuo metu buvo palikęs vyras ir tarp jos bei Nero užsimezgė romanas, kurio pasekoje 1969 m. jiems gimė sūnus Carlo (vėliau jis tapo režisieriumi ir scenarijų autoriumi).  1971 m. judviejų santykiai nutrūko ir Redgrave ilgus metus buvo pora su Timothy Dalton. Po ilgų išsiskyrimo metų Nero, kuris niekada nevedė, ir Redgrave 2006 m. susituokė. 1994 m. jis lydėjo Redgrave dukrą Natasha Richardson prie altoriaus šiai tuokiantis su Liam Neeson (šios tėvas tuo metu jau buvo miręs).
1999 m. Nero ir Redgrave vaidino sutuoktinius filme „Uninvited“, kurį režisavo jų sūnus Carlo.
Baudžiamoji teisėtyra

Baudžiamoji teisėtyra (baudžiamosios teisės mokslas, baudžiamoji jurisprudencija) – mokslas apie baudžiamąją teisę; teisėtyros šaka.
Algis Kliševičius

Algis Kliševičius (1950 m. sausio 1 d. Ramoniūnuose, Švenčionių raj. – 2008 m. birželio 6 d. Klaipėdoje) – Lietuvos grafikas, kaligrafas.

Biografija

1963–1968 m. mokėsi Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje. 1968–1973 m. studijavo grafiką Vilniaus valstybiniame dailės institute (dab. Vilniaus dailės akademija). Grafikos ir šrifto meną dėstė prof. Albertas Gurskas, diplominiam darbui vadovavo prof. A. Kučas.
1972–1974 m. dirbo Vilniaus pedagogikos mokslinio tyrimo instituto vyr. moksliniu bendradarbiu. 1975 m. kartu su taip pat grafikos studijas baigusia žmona Aldona (1946–2004) atvyko į Klaipėdą, čia išaugino tris dukras, nuveikė svarbiausius darbus taikomosios grafikos, knygų grafikos, ekslibriso ir ypač kaligrafijos srityje.
Nuo 1974 m. dėstė VDA Klaipėdos vizualinio dizaino katedroje taikomąją ir kompiuterinę grafiką, 1986 m. suteiktas docento, 2007 m. – profesoriaus laipsnis. 1980 m. tapo Lietuvos dailininkų sąjungos nariu.
Aktyviai dalyvaudamas miesto kultūriniame, dailės gyvenime, ne kartą buvo renkamas į Klaipėdos miesto kultūros ir meno tarybą, 2003 m. jam suteiktas Klaipėdos kultūros magistro vardas, 2005 m. – Lietuvos dailininkų sąjungos Klaipėdos skyriaus apdovanojimas "Jūrų žvaigždė".
A. Kliševičius buvo neeilinė asmenybė, nepaprastai darbštus ir išmintingas žmogus, eruditas. Talentingas kūrėjas, jautrus pedagogas, nenuilstantis kaligrafijos renginių organizatorius. Turėjo retą humoro jausmą ir gilias įžvalgas meno ir gyvenimo srityse.
Augustė Vedrickaitė

Muzikinė karjera

2005 m. realybės šou „Dangus“ dalyvė. Gruodžio 29 d. vykusiame superfinale užėmė antrą vietą, nusileisdama tik Rasai Bubulytei.
2006 m. su daina „Make Me Wanna Loose You" dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurso nacionalinėje atrankoje. Patekusi į nacionalinės atrankos finalą ir surinkusi 1959 balsus užėmė 10 vietą. Tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „Apnuoginta“, kuris susilaukė didelio populiarumo, bei atliko vaidmenį Vytauto V. Lansbergio režisuotame kalėdiniame miuzikle „Geležinis vilkas“.
2007 m. su daina „Fate“ nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje surinko 4520 balsų ir užėmė 4 vietą. Buvo nominuota „Bravo 2007“ Geriausios metų atlikėjos apdovanojimui, tačiau pralaimėjo Violetai Riaubiškytei.
2008 m. kartu su aktoriumi ir renginių vedėju Juozu Gaižausku dalyvavo LTV muzikiniame šou „Lietuvos dainų dešimtukas“. Taip pat tais pačiais metais su daina „Do Something“ nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje surinko 5145 balsus ir užėmė 6 vietą.
2009 m. kartu su gydytoju Vygantu Kazlausku dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai 3“, bet dėl nesutarimų su dueto partneriu pasitraukė iš projekto.
2011 m. dalyvavo TV3 projekte „Chorų karai“ vadovaudama Utenos auksiniam chorui.
2012 m. atliko pagrindinį Marijos vaidmenį Andriaus Kurieniaus režisuotame miuzikle „Muzikos garsai“.
2013 m. atliko pagrindinį Jurgos vaidmenį Andriaus Kurieniaus režisuotame miuzikle „Velnio nuotaka“ bei išleido debiutinį vaizdo klipą dainai „Shameless Queen“.
2014 m. atliko pagrindinį merginos vaidmenį Ričardo Vitkaičio režisuotame miuzikle „Pranašas. Kartokite myliu“.
2017 m. dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą, bet nepraėjo atrankų etapo.
Bronius Talačka

Bronius Talačka (1935 m. – 2009 m. balandžio 18 d. Birštone) – lietuvių aktorius, scenaristas, režisierius.

Biografija

1960 metais baigė Lietuvos TSR Valstybinę Konservatoriją, V-oji dramos aktorių laida. Kurso vadovai Irena Vaišytė ir Jonas Kavaliauskas.
André Lhote

Biografija

1898–1904 m. mokėsi Bordo Dailės mokykloje. 1907 m. išvyko į Paryžių. Ankstyvuosiuose paveiksluose (daugiausia peizažuose) ryški fovizmo ir P. Sezano įtaka, būdingos intensyvios spalvos, energingi potėpiai („Po medžiais“ 1906 m.). Apie 1911 m. patyrė kubizmo įtaką. 1912 m. dalyvavo kubistinės grupuotės „Section D’Or“ parodoje, buvo jos narys. Nutapė peizažų, natiurmortų, portretų, figūrinių kompozicijų („Bordo uostas“ 1912 m., „Regbis“ 1917 m., „Dvi draugės“ 1927 m.), jie dekoratyvūs, kiek geometrizuotų formų, yra ir realistinių vaizduosenos bruožų.
Vėliau grįžo prie ryškaus kolorito („Mauduoliai“ 1935 m., „Etiudas“ 1940 m.), sukūrė lyriškų peizažų („Pušys Arkachone“ 1948 m., „Nilas“ 1952 m.). Nuo 1918 m. dėstė Laukų Dievo Motinos („Notre–Dame des Champs“) akademijoje, nuo 1922 m. savo įkurtoje Andrė Loto akademijoje (abi Paryžiuje). Parašė dailės kritikos, teorijos straipsnių, traktatų apie kubistinę, figūrinę, peizažinę tapybą. Mokiniai: Neemija Arbitblatas, Antanas Gudaitis, Juozas Mikėnas, Viktoras Vizgirda.
Alantė Kavaitė

Alantė Kavaitė (Alantė Kavaliauskaitė, g. 1973 m. Vilniuje) – lietuvių kino režisierė, daugiau kaip du dešimtmečius gyvenanti Prancūzijoje.

Biografija

A. Kavaitė gimė menininkų šeimoje: mama Alina Briedelytė-Kavaliauskienė – tekstilininkė, tėtis Regimantas Kavaliauskas – dailininkas monumentalistas. 1991 m. baigė Vilniaus 15–ąją vidurinę mokyklą. 1992 m. išvyko mokytis į Prancūziją. Studijavo Avinjono nacionalinėje aukštojoje dailės mokykloje. Po trejų metų Avinjone įgijusi videomenininkės diplomą, A. Kavaitė persikėlė gyventi į Paryžių, dirbo reklaminių klipų montažo režisiere, studijavo Paryžiaus dailės mokykloje.

Kūryba

1992 m. nusifilmavo pagrindiniame vaidmenyje režisieriaus Raimundo Banionio filme „Džiazas“.
2007 m. Prancūzijoje debiutavo kaip režisierė ir scenarijaus autorė. Režisūrinis pilno metro debiutas, mistinė drama „Ecoute le Temps“ („Laiko garsai“) apkeliavo daugiau nei dvidešimt tarptautinių festivalių, įskaitant ir „Kino Pavasarį“ bei „Šeršėliafam“ moterų filmų festivalį.
2015 m. išleistas vaidybinis filmas „Sangailės vasara“ susilaukė tarptautinio pripažinimo, laimėjo kino apdovanojimą „Sidabrinė gervė 2015“.
Saulius Gaidys

Biografija

1997 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją, treneris. UAB „Berlin Chemie Menarini Baltic“ farmacijos referentas.
2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys.
Nuo 2007 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.
Futbolo klubo „Utenis“ žaidėjas. Sutuoktinė Alma, vaikas Kamilė Saulytė .