google/wiki40b huggingface dataset:
Vytautas Baltakis (1930)

Vytautas Baltakis (g. 1930 m. vasario 22 d. Latavėnai, Troškūnų valsčius, dab. Anykščių raj.) – lietuvių geologas, geochemikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

Augo 11 vaikų šeimoje. Seserys: Apolonija, Aldona, Teresė, Zuzana ir Julija, broliai: Juozas – ekonomistas, Jonas, Paulius Baltakis – vyskupas, Pranas (1926–2006 m.) – inžinierius ir Algirdas. 1937–1941 m. mokėsi Latavėnų pradžios mokykloje, 1941–1942 m. – Troškūnų pradžios mokykloje. 1942–1944 m. dirbo tėvų ūkyje. 1944–1945 m. tęsė mokslą Troškūnų progimnazijoje, 1945–1947 m. mokėsi Anykščių gimnazijoje, dalyvavo gimnazistų pogrindinėje patriotinėje veikloje. 1947–1949 m. baigė Troškūnų progimnaziją.
1949 m. balandį su tėvu, broliu Jonu ir seserimis Aldona bei Terese ištremtas į Sibirą (Rusija) ir iki 1957 m. gyveno tremties sąlygomis, vėliau ten liko mokytis ir dirbti. 1959 m. baigė Irkutsko kasybos ir metalurgijos institutą. 1968 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.
1959–1962 m. dirbo geologinėje ekspedicijoje Sajanų kalnagūbrio pietvakariniame šlaite, 1962–1963 m. tyrinėjo Pambako kalnagūbrį ir Sevano ežero pakrantes Armėnijoje. 1963 m. jis grįžo į Lietuvą ir dirbo geologu, 1969–1994 m. Geologijos institute. 1969–1973 m. Litologijos ir geochemijos, 1980–1988 m. Mineralogijos ir geochemijos laboratorijos vadovas, 1989–1991 m. Technogeninės geochemijos skyriaus vedėjas.

Mokslinė veikla

Tyrė paleogeno sistemos nuosėdas. Sukūrė matematinį grafinį uolienų tyrimo metodą, naujas mineralų analizės, statistinės koreliacinės linijinių ryšių analizės metodikas, kurios pritaikytos Lietuvoje. Pirmasis Lietuvoje pritaikė geocheminius metodus gamtinės aplinkos užterštumui tirti.
Lorica hamata

Lorica hamata, grandinė lorika – romėnų grandiniai šarvai, naudoti Romos respublikos ir vėlesniais laikais. I a. tokius grandinius šarvus imta pildyti segmentiniais šarvais, bet IV a. lorica hamata vėl grįžo kaip vienintelis standartinis šarvų tipas. Grandines lorikas naudojo tiek legionieriai, tiek auksiliarijai.
Grandinės lorikos būdavo gaminamos iš bronzos ar geležies. Jas sudarydavo eilės pakaitomis einančių poveržlių tipo žiedų, iškirstų iš metalo lakšto, ir sukniedytų grandžių iš trauktos vielos. Taip būdavo gaunamas lankstus, tvirtas ir patikimas šarvas. Kiekvieno žiedo vidinis skersmuo būdavo apie 5 mm, o išorinis – apie 7 mm. Vieną grandinę loriką sudarydavo iki 30 tūkstančių žiedų, ją valstybės šarvų dirbtuvėse vergas gamindavo apie du mėnesius. Grandinės lorikos buvo imlios darbo, tačiau manoma, kad gerai prižiūrimas jas galėdavo naudoti keliasdešimt metų. Nuolatinis trynimasis apsaugodavo žiedus nuo rūdžių. Tuo tarpu segmentines lorikas nuolat reikėjo prižiūrėti nuo korozijos.
Grandinės lorikos pečiai turėjo atvartus, panašius į graikų lininės kirasos atvartus. Lorikos atvartai eidavo nuo maždaug nugaros vidurio per pečius į liemens priekį, kur būdavo prisegami žalvariniais ar geležiniais kabliukais. Egzistavo kelios grandinių lorikų atmainos, skirtos skirmišeriams, kavaleristams, ietininkams.
Žinios, kaip gaminti grandinius šarvus, romėnai galbūt gavo III a. pr. m. e. konfliktuose su keltais, nors pirmas aprašytas tokių šarvų panaudojimas žinomas iš Ispanijos užkariavimo.
Visą laiką, kai grandinės lorikos buvo naudojamos, jas vilkėdavo legionieriai, jos būdavo dažniausias centurionų šarvų tipas, dėl didelio dengiamo paviršiaus ir lengvos priežiūros. Net ir II a. grandines lorikas įprastai naudojo legionieriai, nors tada populiaresnės buvo segmentinės lorikos. III a. segmentines lorikas nustojo naudoti, o grandinės lorikos taip ir liko dažniausi legionierių ir auksiliarijų šarvai. Vėlesnės versijos, skirtingai nei ankstyvesniosios, turėjo rankoves, ėmė siekti kelius, taip apsaugodamos ir šlaunis.
Hamburger SV

Istorija

1963 m. klubas tapo vienu iš Bundeslygos įkūrėjų ir ilgą laiką buvo vieninteliu klubu, kuris žaidė Bundeslygoje be pertraukų nuo pat jos įkūrimo. 2017/18 m. Bundeslygoje liko 17 vietoje ir iškrito iš elito diviziono.
Juozapas Būčys

Juozapas Būčys (1874 m. vasario 2 d. Gerklinėje – 1946 m. gegužės 30 d. Semeliškėse) – kunigas, daraktorius. Palaidotas Semeliškių Šv. Lauryno bažnyčios šventoriuje.
Kiek vėliau po gimimo Juozapas Būčys su visa šeima persikėlė gyventi į Rėksnių kaime, Šešuolių parapijoje. Dėl to Būčių šeimą visi vadindavo šešuoliečiais.

Biografija

1890 m. baigė Žemaitkiemio rusišką pradžios mokyklą. Ją baigęs pats mokė vaikus kaimuose – daraktoriavo.
1892 m. Šešuolių klebono kunigo Bironto padedamas išvyko į Vilnių ir čia mokėsi privačiai.
1893 m. užsidirbo pinigų nurašinėdamas ir rankraščiu platindamas Kražių skerdynių aprašymą.
1895–1900 m. tarnavo caro kariuomenėje – grojo Maskvoje dūdų orkestre.
1901 m., grįžęs iš kariuomenės, įstojo į Vilniaus kunigų seminariją. Seminarijoje pasirodė kaip karštas lietuvis, lietuvybės skatintojas.
1906 m. gegužės 22 d. įšventintas kunigu. Paskirtas vikaru į Balsogę.
1908–1909 m. – laikinas Kiauklių klebonas.
1909–1928 m. – Gegužinės klebonas.
1928 m. buvo Kaišiadorių kapitulos kanauninkas.
1928–1935 m. – Kruonio klebonas.
Nuo 1935 m. – Semeliškių parapijos klebonas.
Bendradarbiavo periodinėje spaudoje, yra parašęs pjesių bei vaizdelių mėgėjų scenai „Gintarai“, „Kūčios“, „Amžina pasaka“ ir kt. Semeliškėse Būčys pastatė modernią parapijos Katalikų akcijos salę, įkūrė parapinę biblioteką, skaityklą, saviveiklos klubą, rinko artistus, rengė vaidinimus.
Liberty City

Grand Theft Auto

Liberty City pirmą kartą buvo pristatytas žaidime Grand Theft Auto. Miesto geografija ir išdėstymas labai priminė Niujorką. Žaidimą sudarė du žemynai, kuriuos skyrė sala panaši i Manhataną, bei dar kelios salos, kurias su žemynais jungė tiltai.
Žaidime buvo dublikuojami skirtingi Niujorko ir Naujojo Džersio rajonai, kurie buvo vadinami panašiais į tikrovėje egzistuojančių rajonų pavadinimais.

Grand Theft Auto III

Antrą kartą Liberty City pasirodė žaidime Grand Theft Auto III. Miestas buvo visiškai nepanašus į savo pirmtaką. Veiksmas vyko 2001 metų rudenį. Miestas buvo dažnai cituojamas kaip baisiausia vieta Amerikoje dėl savo nenuvaldomo nusikalstamumo, korupcijos, gaujų karų, vagysčių, žmogžudysčių ir kasdienio gyvenimo, kuriame policijos intervencija tapo beveik nereikšminga. Žaidime Grand Theft Auto: Liberty City Stories buvo teigiama, kad miestas 1998 metais atšventė savo 200 metų jubiliejų, tai leidžia suprasti, kad miestas buvo įkurtas 1798 metais.
JAV geografija

JAV yra Šiaurės Amerikos žemyne tarp Ramiojo ir Atlanto vandenynų. Krantų ilgis siekia 19924 km. Ji susideda iš trijų teritorinių dalių: pagrindinės žemyninės, šiaurinės Aliaskos ir salų.
Atlanto vandenyno pakrantė yra labai žema. Čia yra Atlanto lyguma ir raukšlinių Apalačų aukštumos, kuriuose matomos geologinės deformacijos šiaurės rytuose. Vakarinėje Apalačų kalnų dalyje yra Kordiljerų kalnai. Jie susideda iš Montanos ir Ramiojo vandenyno kalnų. Montanos vakarinėje dalyje yra Uoliniai kalnai 4440 metrų aukščio, o rytuose prerijų plynaukštė. Didžiausia šio kalnuoto regiono upė yra Misūris. Ilgiausia JAV upė yra Misisipė.
Aliaskos centre yra Jukono kalnagūbris, o pietinėje Aliaskos dalyje yra aukščiausias JAV taškas – Makinlio kalnas. Jo aukštis siekia 6194 metrus. Žemiausias taškas yra Mirties slėnyje, Kalifornijoje (86 m žemiau jūros lygio). Didžiausias ežeras yra Aukštutinis ežeras, priklausantis Didžiųjų ežerų sistemai. Iš druskingų ežerų išsiskiria Didysis Druskų ežeras.
Bronius Jaskelevičius

Biografija

1969 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1975 m. chemijos mokslų kandidatas.
1969–1972 m. ir nuo 1977 m. Lietuvos mokslų akademijos mokslo darbuotojas, technikos mokslų skyriaus mokslinis sekretorius. 1972–1977 m. dirbo Fizikinių ir techninių energetikos problemų institute (nuo 1992 m. Lietuvos energetikos institutas). Nuo 1997 m. dar ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto Aplinkos apsaugos katedros dėstytojas; nuo 2000 m. docentas.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: energetikos aplinkosauga, atliekų naudojimas energijai gauti, atsinaujinantys energijos šaltiniai, polimerinių ir kiti medžiagų biologinės korozijos tyrimai. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių, dviejų išradimų autorius. Vienas Jungtinių Tautų Bendrosios klimato kaitos konvencijos įgyvendinimo nacionalinės strategijos rengėjų.
Kokand 1912

Istorija

Klubo ištakos siekia 1912 m. 2010 ir 2011 m. klubas nevykdė jokios veiklos. 2012 m. buvo atgaivintas ir žaidė Pirmoje lygoje.
Žaidžia uzbekų Superlygoje (nuo 2015 m.)
Vitalijus Majorovas

Biografija

Mokėsi Plungės pirmojoje vidurinėje mokykloje (dabar A.Jucio). 1970-1979 metais lankė šachmatų treniruotes Plungės sporto mokyklos šachmatų skyriuje.
Tuomet buvo perspektyviausias bei stipriausias Plungės šachmatininkas, su kurio vardu susiję patys svarbiausi to laikotarpio plungiškių šachmatininkų laimėjimai. 
1979 metais Vitalijus Majorovas, TSRS tautų spartakiadoje įvykdęs sporto meistrui keliamus normatyvinius reikalavimus, tapo pirmuoju moksleiviu šachmatininku - TSRS sporto meistru - pokario Lietuvos šachmatų istorijoje. 1987 m. jam buvo suteiktas Tarptautinio sporto meistro vardas.
1979-1984 metais mokėsi Vilniaus valstybiniame universitete (dabar Vilniaus Universitetas) ir įgijo ekonominės kibernetikos specialybę. Po studijų dirbo LR Ekonomikos ministerijoje .
1992-1995 metais Jungtiniuose Arabų Emyratuose dirbo šachmatų treneriu. Su savo auklėtiniais dalyvavo Pasaulio jaunių šachmatų čempionatuose.

Šeima

Žmona Virginija (žurnalistė), sūnus Vitalijus (gimęs 1985 m.), duktė Aušrinė (gimusi 1991 m.).
Stankus Sudivojaitis

Biografija

Tėvas – Sudivojus Valimantaitis. Apie žmoną ir palikuonis duomenų nėra.
Pagrindinės tėvoninės žemės driekėsi Ukmergės apylinkėse. Turėjo dvarus Vilniuje ir Kaune.

Valstybės tarnyba

1463–1476 m. – Gardino seniūnas. 1464–1475 m. – Valdovo maršalka. 1476 m. – žemės maršalka. 1478 m. Trakų vaivada.
Vincas Vileišis

Biografija

Mokėsi Skrebotiškio pradžios ir Pasvalio vidurinėje mokyklose. 1928 m. baigė Linkuvos gimnaziją. Tais pačiais pradėjo studijas Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto filosofijos skyriuje. 1929 m. perėjo į Teisės fakulteto ekonomikos skyrių, kur pasirinko statistikos specialybę. 1928–1938 m. dirbo Kauno apygardos teismo raštininku, Centrinio statistikos biuro tarnautoju. 1938 m. suteiktas diplomuoto ekonomisto vardas. 1938–1939 m. dirbo Visuomeninio darbo valdyboje generaliniu sekretoriumi. 1939–1940 m. Finansų ministerijos vyresnysis referentas. 1940 m. liepos 23 d. atleistas iš pareigų; susirado darbą leidykloje. 1941 m. birželio 14 d. Kaune kartu su šeima suimtas ir ištremtas. Ypatingojo pasitarimo prie TSRS NKVD sprendimu sušaudytas.
Bendradarbiavo žurnaluose „Akademikas“, „Vairas“, „Tautos ūkis“, „Jaunoji Lietuva“, „Jaunoji karta“.
Ilona Balsytė

Ilona Balsytė (g. 1964 m. balandžio 22 d. Klaipėdoje) – lietuvių teatro ir kino aktorė.

Biografija

1982 m. baigė Šiaulių 12-ąją vidurinę mokyklą. 1982-1986 m. mokėsi dramos teatro aktoriaus specialybės Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (kurso vadovė Irena Vaišytė).
1986 – 1991 m. dirbo Lietuvos valstybinės filharmonijos „Dainos teatre“. 1989 m. kartu su aktoriais Aidu Giniočiu ir Sigučiu Jačėnu įkūrė „Keistuolių teatrą“, kuriame iki šiol vaidina.
Paulius Andrijauskas

Biografija

Dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinės žaidynėse, kur 200 m plaukimo peteliške rungtyje užėmė 30 vietą. 2007 m. Melburne vykusiame pasaulio plaukimo čempionate pagerino Lietuvos 200 m plaukimo peteliške rekordą (2:01.98) ir 4x200 m plaukimo peteliške rekordą (7:25.37).
2017 m. vasarį−2018 m. sausį treniravo olimpinę čempionę R. Meilutytę.
Antanas Nesavas

Biografija

1966 m. baigė vidurinę mokyklą Kaune, 1971 m. Vilniaus universiteto (VU) Istorijos fakultetą. Nuo 1974 m. dirbo VU Filosofijos istorijos katedros dėstytoju. 1975 m. apgynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją. Nuo 1980 m. dirbo LSSR MA filosofijos katedroje. 1989–1991 m. studijavo Freiburgo, Konstanco universitetuose (VFR).
1991 m. dirbo LR užsienio reikalų ministerijos Vakarų Europos šalių skyriuje. 1992 m. 3 mėnesius mokėsi Londono ekonomikos mokykloje. 1992 m. balandžio 24 d. paskirtas LR ambasados Jungtinėje Karalystėje patarėju politikai. Nuo 1993 m. liepos 1 d. LR laikinasis reikalų patikėtinis. Nuo 1994 m. gegužės 4 d. iki komandiruotės į Gruziją 1994 m. rugsėjo 24 d. LR užsienio reikalų ministerijos patarėjas. Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) misijos Gruzijoje narys. 1995 m. naktį iš balandžio 29 d. į 30 d. žuvo autokatastrofoje Tbilisyje.
VU Filosofijos fakulteto periodinio leidinio „Problemos“ vienas iš steigėjų, redaktorių, autorių. Susipažinęs su Vokietijos, Didžiosios Britanijos šalių akademiniu, kultūriniu ir politiniu gyvenimu dalyvavo įvairiuose mokslo simpoziumuose, politiniuose disputuose. Nuo 1992 m. bendravo su Jungtinės Karalystės sostinėje gyvenančiais lietuviais. 1994 m. pradžioje jo iniciatyva įkurta Britanijos-Lietuvos draugija (British-Lithuanian Society).
Jára Cimrman

Jaras Cimrmanas (ček. Jára Cimrman; g. 1857, 1864 ar 1876 m.) – rašytojų Jiří Šebánek, Ladislav Smoljak ir Zdeněk Svěrák sukurtas čekų išgalvotas personažas, pristatomas kaip Čekijos didvyris.

Biografija

J. Cimrmanas yra XIX amžiaus pabaigos ir XX amžiaus pradžios svarbiausias Čekijos dramaturgas, išradėjas, poetas, kompozitorius, pedagogas, keliautojas, filosofas, detektyvas, matematikas ir sportininkas. J. Cimrmanas pirmą kartą pasirodė radijo programoje „Nealkoholinis vyno baras pas Vorą“ 1966 m. gruodžio mėn. Iš pradžių jis turėjo būti čekų karikatūra, bet tapo populiarus personažas modernioje Čekijos kultūroje ir dirbtinis nacionalinis didvyris.
J. Cimrmaną gimdė Marlen ir Leopold Cimrmanai ledinį naktį 1857, 1864 ar 1876 m. vasario mėn. Iki tol, kai jam buvo 15 metų jo tėvai slėpė faktą, kad jis vyriškos lyties, kad galėtų jis dėvėti savo vyresniosios sesers drabužius. Deja jo įregistravimo data ir mirties vieta yra nežinomos.
Bikiškė

Istorija

XIX a. minimas Bikiškės dvaras.

Žymūs žmonės

Bikiškės dvare gimė geologas ir politinis veikėjas Juozas Vaclovas Lukoševičius (1863–1928).
Baltaskruostė berniklė

Išvaizda

Baltaskruostė berniklė gerokai didesnė už didžiąją antį. Iš toli atrodo dvispalvė – viršutinė pusė juodam apatinė – balta. Patino ir patelės kakta, skruostai ir dalis gerklės balti. Viršugalvis ir nugarinė kūno pusė juodi. Sparno dengiamosios plunksnos juodos, baltais kraštais. Kūno šonai pilkai rusvi su baltais skersiniai dryžiais. Kaklas ir pagurklis juodi, rainelė ruda. Jaunikliai daugiau rusvai juodi. Ant kaktos ir skruostų – rusvos dėmės. Vairuojamosios plunksnos su baltais taškeliais.

Paplitimas

Gyvena Grenlandijoje, Špicbergene, Naujojoje Žemėje. Žiemoja Vakarų Europos pakrantėse. Lietuvoje aptinkama migracijų metu. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Biologija

Perėjimo laikotarpiu gyvena šiaurės kalvotame kraštovaizdyje. Daugiausia apsistoja stačiuose pajūrio skardžiuose, paupiuose. Migracijos laikotarpiu laikosi pajūrio užtakiuose, sekliuose pakraščiuose. Žiemoja taip pat pajūryje ir į žemyninę dalį užskrenda retai, atsitiktinai.
Sausumoje vikri, greitai bėgioja. Kartais, jei išsišėrusi, sugeba pabėgti nuo plėšrūnų. Puikiai plaukioja, bet nenardo. Skrydis lengvas ir greitas. 
Peri kolonijomis, bet lizdai vienas nuo kito būna gana toli. Lizdo neslepia – sukrauna atviroje vietoje. Dėtyje paprastai būna 3–6 kiaušiniai, perimi maždaug 25 dienas. Tik išsiritę jaunikliai palieka lizdą, ir padedami suaugusiųjų ritasi žemyn, keliauja į gėlo vandens telkinius.
Lesa įvairią žolinę augaliją, mėgsta viksvas, šliaužiantįjį vėdryną, dobilus. Taip pat lesa bestuburius: vėžiagyvius, moliuskus, vabzdžius.
Uagadugu

Istorija

Uagadugu – vienos iš istorinių mosių valstybių, – Uagadugu, – sostinė, egzistavusi nuo XIII a. Iš pradžių joje, kaip ir kitose mosių miestuose valstybėse, sėdėjo valdovas, tituluojamas naba. Vėliau, Uagadugu iškovojus hegemoniją mosių žemėse, Uagadugu tapo svarbiausiu miestu, o jo valdovas pradėtas tituluoti moro naba (t. y. imperatoriumi).
1896 m. miestą užėmė prancūzai, jis 1919–1932 ir 1947–1960 m. buvo Aukštutinės Voltos (kolonijinis Burkina Faso pavadinimas) protektorato administracinis centras. Gavus nepriklausomybę, tapo valstybės sostine.
2016 m. sausio 15 d. ginkluoti vyrai užpuolė Capuccino restoraną ir Splendid viešbutį miesto centre. 30 žmonių žuvo, 56 sužeisti. Iš viso 176 įkaitai buvo išlaisvinti, kai vyriausybės ginkluotosios pajėgos šturmavo statinį. Trys užpuolikai buvo nušauti.
Laima Adlytė

Sporto pasiekimai

2013 m. ji jau buvo šešis kartus Lietuvos čempionė. Svariausias jos laimėjimas – 2001 m. Pasaulio moterų šimtalangių šaškių čempionate iškovotas bronzos medalis. 2013 m. Estijoje vykusių Europos tarptautinių šaškių komandų pirmenybių „greitųjų“ šaškių varžybose Lietuvos moterų komandoje iškovojo sidabrą.
Tarptautinės šaškių federacijos (FMJD) 2013 m. sausio mėn. paskelbtoje klasifikacijoje L. Adlytė užėmė penkioliktą vietą su 2227 taškais tarp geriausių.
Vilniaus Gedimino technikos universiteto Mechanikos fakultete 2007 m. baigė Pramonės technologijų inžinerijos bakalauro studijų programą. Yra Lietuvos Karo akademijos darbuotoja.
Lietuvos gatvė (Sankt Peterburgas)

Lietuvos gatvė (rus. Лито́вская у́лица) – gatvė Sankt Peterburgo Vyborgo ir Kalinino rajonuose, jungianti Didįjį Sampsono prospektą su Mendelejevo gatve.
1871 m. čia buvęs žemės sklypas pavadintas Lietuvos skersgatviu (dėl čia buvusių leibgvardijos Lietuvos pulko kareivinių). 1891 m. susiformavo Lietuvos gatvė, o sklype – ir kitos gatvės.
Lietuvos gatvėje įsikūręs Sankt Peterburgo valstybinės pediatrijos akademijos pastatų kompleksas (2004 m. čia atstatyta šv. Nikolajaus ir Aleksandros cerkvė), Armijos sporto klubo baseinas, Elektrodų gamykla, Technoparkas, profesinė mokykla.
Lygiagrečiai esanti gatvė nuo 1933 m. vadinasi Naująja Lietuvos gatve (Новолитовская улица).
Artimiausios metro stotys – „Vyborgo“ («Выборгская») ir „Lesnaja“ («Лесная»).
Begalybė

Begalybė – terminas, naudojamas matematikoje, fizikoje, astronomijoje.

Kosmologija ir Filosofija

Begalybė kartais naudojama nusakyti beribę (begalinę) Visatą.

Programavimas

Begalybė yra speciali kintamojo reikšmė, gaunama jei operacijos rezultatas yra matematinė begalybė arba jo absoliuti reikšmė per didelė naudojamam kintamojo tipui. Tokia begalybė turi ženklą ir su ja galima atlikti kai kuriuos veiksmus. Jei operacijos reikšmė matematiškai neapibrėžta (tarkim, 0/0), gaunama kita reikšmė – neskaičius (NaN). Teigiama bei neigiama begalybės ir neskaičiai numatyti įvairiose kalbose paplitusiame IEEE 754 standarte.
Hà Nội FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2006 m. 2009 m. debiutavo elito pirmenybėse ir nuo to laiko keturis kartus tapo čempionais.
Herciana Matmuja

Biografija

Matmuja gimė 1990 m. vasario 1 d. Kukesyje, šiaurinėje Albanijoje. Kai jai buvo penkeri, jos šeima persikėlė į Tiraną. Dainuoti pradėjo nuo 8 metų ir dalyvavo daugelyje festivalių, tokiuose kaip Ethet e së premtes mbrëma (kur ji buvo viena iš 10 finalisčių). Nors šalyje nebuvo gerai žinoma, Herciana buvo labai aktyvi Festivali i Këngës konkurse, kur 2006 metais užėmė dešimtą vietą (po pergalės jaunimo kategorijoje), 2010 m. vienuoliktą, 2011 m. paskutinę (kartu su kitais šešiais atlikėjais, tarp kurių ir The Voice of Italy nugalėtoja Elhaida Dani), 2012 m. trečią ir 2013 m. pirmą vietą. Ji taip pat du kartus dalyvavo viename iš didžiausių muzikinių televizijos šou šalyje „Kënga Magjike“.
Ji kalba albanų, anglų ir italų kalbomis. Šiuo metu atlikėja studijuoja klasikinę muziką „Santa Cecilia“ konservatorijoje Romoje.

52-asis Festivali i Këngës ir 2014 m. Eurovizijos dainų konkursas

Matmuja buvo tarp 16 dalyvių, dalyvaujančių 52-ajame Festivali i Këngës konkurse. Jos daina „Zemërimi i një nate“ buvo viena iš favoričių laimėti. Gavusi 69 taškus iš komisijos, laimėjo šį konkursą, taip gaudama teises atstovauti Albanijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje. Eurovizinė dainos „Zemërimi i një nate“ (angl. One Night’s Anger) versija ir oficialaus videoklipas paskelbtas kovo 20 dieną.
Jonas Janulis

Jonas Janulis (1888 m. gruodžio 21 d. Toliočiai, Šiaulių apskr., Kauno gub. – 1973 m. vasario 24 d. Kaunas) – Lietuvos tapytojas, pedagogas.

Biografija

1913 m. baigė Kazanės meno mokyklą. 1921 m. grįžęs į Lietuvą mokytojavo Šiaulių berniukų gimnazijoje. 1924–1934 m. dėstė Kauno meno mokykloje, 1946–1951 m. – Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, nuo 1951 m. docentas.

Kūryba

Nutapė portretų (Maironis 1927 m., aktorė E. Grikevičiūtė, apie 1929 m., „dainininkė Vladislava Grigaitienė“, 1932 m., „Prelato Šaulio portretas“ 1934 m., „Akademiko J. Kriščiūno portretas“ 1959 m.), peizažų („Miško takelis“, apie 1920 m.), žanrinių kompozicijų („Pagonių šventykla“), sukūrė spektaklių scenovaizdžių, restauravo paveikslų. 1929 su V. Didžioku ir O. Dubeneckiene talkino P. Kalpokui dekoruojant Lietuvos banko rūmų Kaune operacijų salę. Kūriniai realistinio stiliaus, portretams būdinga idealizacija.
Nuo 1920 m. dalyvavo Lietuvių meno kūrėjų draugijos, Lietuvių dailės draugijos, Lietuvos dailininkų sąjungos parodose. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Vytauto Didžiojo karo muziejus, Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejus.
Vadovybės apsaugos departamentas

Istorija

1990 m. kovo 31 d. atsirado Savarankiškos svarbiausių valstybinių įstaigų ir Respublikos vadovybės apsaugos dalinys prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos, kuris iš Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos atskirojo tarybinių ir partinių organų pastatų apsaugos milicijos bataliono perėmė aukščiausių valstybės pareigūnų bei pastatų apsaugą. Realiai buvę milicininkai saugojo AT pastatą. Ši struktūra buvo pavaldi Lietuvos Respublikos Vyriausybei. Tų pačių balandį dalinį pertvarkius į apsaugos rinktinę „Skydas“, buvo įkurta Lietuvos Respublikos Vadovybės apsaugos tarnyba, kuri perėmė Lietuvos Respublikos Aukščiausios Tarybos apsaugą. 
1990 m. birželį tarnyba pertvarkyta į Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Apsaugos skyrių, pavaldų Lietuvos Respublikos Aukščiausios Tarybos Prezidiumui. 
1991 m. skyrius perėmė vyriausybinių ryšių priežiūrą.
1993 m. atsiradus Lietuvos Respublikos Prezidentui ir įkūrus Vyriausybinių ryšių centrą, skyrius pertvarkytas į Lietuvos Respublikos Prezidento, Seimo Pirmininko, Ministro Pirmininko ir oficialių svečių apsaugos departamentą prie Vidaus reikalų ministerijos, kuris neoficialiai vadintas Vadovybės apsaugos departamentu.
2002 m. įstaiga pervadinta į Vadovybės apsaugos departamentą prie Vidaus reikalų ministerijos.
2015 m. departamentas perėmė generalinio prokuroro, jo pavaduotojų ir jų šeimų narių asmens, 2017 m. – Seimo viešbučio apsaugos funkcijas.
Subaru

Istorija

Subaru pradžia yra laikoma 1917 m., kai buvo įkurta „The Aircraft Research Laboratory“, vadovaujama Chikuhei Nakajima, kuri 1931 m. buvo reorganizuota į „Nakajima Aircraft Co., Ltd“, kuri buvo didžiausia lėktuvų gamintoja Japonijai II pasaulinio karo metu. Po karo įmonė buvo vėl reorganizuota, šįkart į „Fuji Sangyo Co, Ltd.“, kuri 1950 m. buvo suskaidyta į 12 mažesnių kompanijų, tačiau 1953–1955 m. keturios iš šių išskaidytų kompanijų ir viena nauja kompanija buvo apjungtos ir tokiu būdu susiformavo šiandien mums gerai žinoma Fuji Heavy Industries (FHI).
JAV Subaru automobiliai greitai tapo populiarūs jaunų ir išsilavinusių žmonių tarpe, net Ford Bronco, Jeep Wagoneer ar prabangiųjų Volvo gerbėjai susižavėjo šia lengavsvore SUV alternatyva.
Mansaniljas (Kuba)

Istorija

Mansanilijas įkurtas 1784 m. Čia 1898 m. vyko net 4 mūšiai tarp Ispanijos ir JAV pajėgų.