google/wiki40b huggingface dataset:
Marijampolės savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Teisinis pagrindas

Pagal Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymo 4.14 str. papildymo ir 5 str. pakeitimo įstatymo įgyvendinimo įstatymo 1 str. 2d. buvo panaikinta Marijampolės rajono savivaldybė, jos administracija reorganizuota. Marijampolės savivaldybei buvo priskirta Gudelių, Igliaukos, Liudvinavo, Marijampolės, Sasnavos, Šunskų seniūnijos. Po teritorinės administracinės reformos Marijampolės savivaldybės bendras plotas padidėjo iki 75,5 tūkst. ha, gyventojų iki 70 800.

Veikla

Meru išrinktas Vidmantas Brazys.
Verpimas

Verpimas – technologinių procesų visuma, leidžianti iš pluošto pagaminti verpalus. Verpimo technologiją sudaro mechaninė technologija ir cheminė technologija.
Mechaninė technologija – tai pluošto apdorojimas kedenimo, tempimo, karšimo, verpimo ir kitomis operacijomis.
Cheminė technologija – tai dažymas, balinimas, skalbimas ir kiti cheminiai procesai.
Yra trys vilnonių verpalų verpimo sistemos: šukuotinė, pusšukuotinė ir kočiotinė. Kočiotinė verpimo sistema yra pati paprasčiausia, o šukuotinė – sudėtingiausia.

Lietuvoje

Lietuvoje kočiotinius verpalus gamina keturios įmonės: UAB „Lietvilna“, AB „Vernitas“, UAB „Baltic Mills“ ir UAB „Lama“. Didžiausia kočiotinių verpalų gamintoja yra „Lietvilna“, kuri per metus pagamina 15 mln. kilogramų verpalų.
Noršiopingas

Istorija

Miestas pradėjo kurtis XIV a.
Vernigerodė

Istorija

Vernigerodė išaugo aplink XII a. pilį. Šaltojo karo metais buvo VDR–VFR pasienio miestas.
Maišas

Maišas, krepšys (liaudiškai dar vadinamas terba) yra bendrinė priemonė, naudojama gabenti, nešioti daiktus. Maišas dažniausiai yra nestandus konteineris. Maišai yra seniai žinomas daiktas, senovėje dažniausiai gamintas iš žvėrių odos, kailių. Šiuo metu populiarūs plastmasiniai, medžiaginiai (dirbtinio pluošto, vilnonių ir kitų pan. medžiagų) maišeliai. Nepaisant jų paprastumo, maišai buvo vieni iš žmogaus vystymosi pagalbininkų, nes jie padeda rinkti birius produktus (uogos, grybai), laikyti maisto produktus bei transportuoti daiktus paprastai bei lengvai, nes juos patogu nešioti – pakanka tiesiog paimti maišą į rankas.
Pigūs vienkartiniai popieriniai ir plastikiniai pirkinių krepšiai yra labai dažni šiuolaikinėje mažmeninėje prekyboje, nes jie patogesni pirkėjams, ir dažnai tiekiami parduotuvėje nemokamai arba už itin nedidelį mokestį. Klientai taip pat gali pasinaudoti savo pirkinių maišais parduotuvėje. Plastikiniai maišai yra viena pagrindinių sunkiai yrančių šiukšlių. Plastikinių maišų masinis naudojimas kai kuriose šalyse bandytas riboti.
Petraučiznos piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Pakačinių piliakalnis 7 kmSviliškių piliakalnis 5,5 kmSuvieko piliakalnis 9 kmRadžionių piliakalnis 26 kmKuklių piliakalnis (Zarasai) 4 kmŠišponiškių piliakalnis 2,5 kmVarniškių piliakalnis (Zarasai) 3,5 kmGolubiškių piliakalnis 5 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Europos Sąjungos šachmatų čempionatas

Europos Sąjungos šachmatų čempionatas – atviras Europos Sąjungos valstybių šachmatų federacijos narių individualus čempionatas. Atskirais atvejais, rengėjų nuožiūra, buvo leidžiama žaisti ir svečiams iš kitų valstybių. Dalyvių skaičius ir reitingas buvo neribojamas. Jį organizuodavo Europos šachmatų sąjunga (ECU). Po 2010 m. turnyro čempionatai nevyko.

Istorija

Graikijos šachmatų federacija, suderinusi su Europos Sąjunga, Atėnų savivaldybe, FIDE, stipriausių Graikijos žaidėjų asociacija ir Europos Sąjungos šalių šachmatų federacijomis organizavo Europos šachmatų forumą ir 1-ą Europos Sąjungos šalių individualų vyrų ir moterų šachmatų čempionatą. Tai buvo greitųjų šachmatų (po 30 min.) čempionatai. Vyrų ir moterų turnyrai vyko ratų sistema 1997 m. lapkričio 21-23 d. Atėnuose. Vyrų turnyrą (VIII kategorijos), kuriame dalyvavo žaidėjai iš 14 valstybių laimėjo Švedijos didmeistris Ulfas Andersenas (10,5 iš 13), moterų (irgi 14 valst.) – Berend Elvira iš Liuksemburgo (11,5 iš 13).
Po to buvo 8 metų pertrauka. Čempionatas vėl pradėtas rengti, bet jau šveicariškąja sistema ir su klasikine laiko kontrole 2005 m. Korke, kuris tuo metu buvo Europos kultūros sostinė. Po to vyko iš eilės 2005 m., 2006 m., 2007 m., 2008 m. čempionatai.
Ispanijos šachmatų federacijai atsiėmus paraišką, 2009 m., turėjęs Alikantėje vykti čempionatas neįvyko. 2010 m. čempionatas buvo surengtas Arviere, (Aostos slėnis), kuriame dalyvavo 45 žaidėjai tik iš 10 federacijų – dauguma jų – iš Italijos.
Po šio turnyro, Europos šachmatų sąjungos skelbti raginimai pasisiūlyti 2011, 2012, 2013 m. rengti ES čempionatą nesulaukė pasiūlymų nei iš vienos Europos Sąjungos šachmatų federacijos.
Destruktorius (programavimas)

Destruktorius – specialus objekto metodas, atsakingas už visų objekto užimamų resursų (atminties, užmegztų tinklo jungčių, laikinų bylų) užleidimą kitiems tikslams. Baigus vykdyti destruktoriaus kodą, objektas laikomas „sunaikintu“ – jokie vėlesni kreipiniai į jį nebeleistini.
Pakartotinas destruktoriaus iškvietimas yra rimta programavimo klaida, kurios pasekmės programos vykdymui nenumatomos (angl. undefined behavior). Vengdamos tokių klaidų, naujesnės programavimo kalbos vietoj destruktoriaus naudoja užbaigiklį (angl. finalizer)  nors ir to patariama vengti .
Tyrėjas

Tyrėjas – mokslininkas, vykdantis mokslo tyrimus. Lietuvoje – aukštąjį išsilavinimą turintis asmuo, plėtojantis pažinimą, konceptualizuojantis ar kuriantis naujus produktus, procesus, metodus ir sistemas arba vadovaujantis mokslinių tyrimų ir eksperimentinės (socialinės, kultūrinės) plėtros projektams (LR mokslo ir studijų įstatymo 4 str. 27 d.). Gali būti išskiriamas jaunasis tyrėjas (jaunasis mokslininkas), angl. Junior Researcher (plačiau žr. EURODOC, Europos tyrėjų chartija).
Bantenas

Istorija

V a. Bantenas buvo Tarumanagaros karalystės dalis.
1947 m. kaimuose šalia Ci Danghiyang rasti poezijos įrašai Sanskrito kalba. Įrašai kalba apie karaliaus Purnavarmano drąsą. Žlugus Tarumanagarai dėl Šrividžajos antpuolių Vakarų Java atiteko Sundai. Kinų šaltinyje „Chu-fan-chi“ apie 1200 m. Chou Ju-kua mini, kad Šrividžaja vis dar valdė Sumatrą, Malaką ir Vakarų Javą. Sundos uostas klestėjo, jo pipirai buvo laikomi labai aukštos kokybės. Žmonės dirbo žemės ūkyje, namus statė ant medinių polių (rumah panggung). Tačiau šalį niokojo plėšikai. Galėjo būti, kad kinų minimas Sundos uostas yra Bantenas.
Portugalų tyrinėtojas Tome Pires XVI mini Sundos uostus Banteną, Pontangą, Cheguidę (Cigede), Tangaramą (Tangerangas), Calapą (Sunda Kelapa) ir Chimanuką (Cimanuko upės žiotys).
1527 m. atvykus portugalams ką tik priėmę islamą javiečiai vadovaujami Sunan Gunungjati užėmė Banteną ir įkūrė Banteno sultonatą. J. de Barros teigė, kad sultonato sostinė Bantenas prilygo Malakai ir Makasarui. Uostas buvo įlankos vidury. Per miesto centrą tekėjo švari laivuojama upė. Dabar upė nusekusi. Šalia buvo tvirtovė iš plytų, o centre turgaus aikštė, kurios pietinėje dalyje buvo karaliaus rūmai, o vakarinėje – mečetė.
XVII a. pradžioje Bantenas buvo svarbus prekybos centras. Uosto valdžia tuo metu rėmė ekonominę plėtrą. Bantenas valdė sritis Lampunge pietinėje Sumatroje.
Atvykę olandai Bantene rado portugalus. Anglai įkūrė Bantene atstovybę, po to olandai. Po to uoste pradėjo prekiauti prancūzai ir danai. Kovoje dėl prekybos kontrolės laimėjo olandai. 1601 m. olandų nugalėtas portugalų laivynas pasitraukė iš Banteno.
Mindaugas Stakvilevičius

Biografija

Mokėsi Stebulių pradinėje mokykloje, Simno progimnazijoje, 1950 m. baigė Pagėgių Kristijono Donelaičio gimnaziją, 1950–1956 m. studijavo Maskvos (Rusija) M. Lomonosovo universiteto Fizikos fakultete. Mokslų daktaras.
1950 m. laikraščio „Pagėgių balsas“ korektorius, 1954–1956 m. Maskvos darbo jaunimo mokyklos mokytojas, 1956–1989 ir nuo 1996 m. Šiaulių miesto ir rajono mokyklų mokytojas, 1956–1992 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, docentas.
1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Šiaulių miesto tarybos narys, Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio seimo narys. 1989–1990 m. TSRS liaudies deputatas, 1989–1990 m. Lietuvos komunistų partijos Šiaulių miesto komiteto pirmasis sekretorius. 1990–1992 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos deputatas, 1992–1996 m. Seimo narys pagal Lietuvos demokratinės darbo partijos sąrašą, Žmogaus ir piliečio teisių bei tautybių komiteto pirmininkas, 1996–2000 m. Šiaulių universiteto Matematikos katedros docentas. ŠU, Šiaurės Lietuvos kolegijos dėstytojas.
1957 m. TSKP narys, 1990–1996 m. LDDP narys, 1990–1992 m. partijos prezidiumo narys, nuo 1996 m. Lietuvos socialistų partijos narys, partijos pirmininko pavaduotojas, 1997–2006 m. pirmininkas.
2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys (Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus sąraše).
1972–1974 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojų ir tarnautojų profsąjungos pirmininkas.
Pirmasis Lietuvos jaunųjų fizikų neakivaizdinės mokyklos „Fotonas“ tarybos pirmininkas.
Juozas Sokas

Juozas Sokas (1904 m. rugpjūčio 9 d. Kupiškyje – 1987 m. gruodžio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos gamtos apsaugos darbuotojas, rašytojas.

Biografija

1927 m. baigė Dotnuvos žemės ūkio technikumą. 1930–1932 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo ekonomiką. Iki 1944 m. dirbo girininku, vyresniuoju miškininku, miškų ūkio direktoriumi Lazdijų, Šakių, Kauno, Raseinių apskrityse. 1947–1974 m. Lietuvos SSR gamtos apsaugos komiteto darbuotojas.
Parašė apsakymų ir apysakų knygų.
Galmudugas

Istorija

Galmudugo autonomija paskelbta 2006 m., o 2013 m. pripažinta Somalio valdžios. Dėl ribų vyksta ginčai su Puntlandu.
Kena (Egiptas)

Istorija

Senovėje dabartinės Kenos vietoje buvo miestas, graikų pirklių pavadintas Kenepoliu. Apie XXIII a. pr. m. e. Nilo kairiajame krante pastatyta deivės Hator šventykla, ilgainiui sunykusi, ji buvo atstatyta valdant Ptolemajams ir romėnų laikais. Kena nuo seniausių laikų buvo žymi savo keramikos dirbiniais, ypač vėsą išlaikančiais akyto molio indais. Kena ilgus amžius buvo svarbi dėl savo geografinės padėties – iš čia eina senas kelias, jungiantis Nilo slėnį su Raudonosios jūros pakrante.
Tadas Labukas

Karjera

2011 m. liepos 6 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Norvegijos SK Brann klubu. 
2012 m. sausio pradžioje paliko Norvegų klubą. 
2013-aisiais pasirašė kontraktą su Rusijos pirmojo diviziono komanda Maskvos „Torpedo“.
2015 m. sausio viduryje pasirašė 1,5 m. kontraktą su Lenkijos I lygos klubu, KS Miedź Legnica.

Rinktinės

Buvo Lietuvos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinės narys. Nuo 2006 atstovauja Lietuvos nacionalinei komandai.
Edminas Bagdonas

Biografija

1986 m. baigė Kijevo valstybinį universitetą. 1991–1992 m. Lietuvos Aukščiausios tarybos (Atkuriamojo Seimo) tarptautinių ryšių biuro referentas. 1992–1993 m. LR Seimo Tarpparlamentinių ryšių departamento direktorius.
1994–1997 m. Lietuvos Respublikos ambasados Ukrainoje konsulas. 1997–1998 m. Užsienio reikalų ministerijos Valstybinio ir diplomatinio protokolo departamento direktoriaus pavaduotojas, 1998–2001 m. departamento direktorius. 2001–2004 m. Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Italijos Respublikoje, ambasadorius Serbijai ir Juodkalnijai, Šveicarijos Konfederacijai ir Maltos Respublikai.
2004 m. gegužės 20 d. suteiktas Nepaprastojo ir įgaliotojo ambasadoraus diplomatinis rangas. 2004 m. balandžio mėn. – 2006 m. kovo mėn. prezidento Valdo Adamkaus patarėjas, Užsienio politikos grupės vadovas, Prezidento patarėjų grupės koordinatorius, Lietuvos ir Lenkijos Prezidentų konsultacinio komiteto vadovas. 
2006–2007 m. buvo URM Rytų Europos ir Vidurinės Azijos departamento ambasadorius ypatingiems pavedimams. 2007–2012 m. - Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Baltarusijos Respublikoje. Vėliau buvo URM Rytų kaimynystės politikos departamento direktorius.
Nuo 2014 m. rugpjūčio 8 d. – Lietuvos ambasadorius Izraelyje.
Šarūnas Vaitkus

Biografija

1993 m. baigta Palangos Vlado Jurgučio vidurinė mokykla.
2004 m. Klaipėdos universitete baigė rekreacijos ir turizmo vadybą, magistras.
Nuo 2002 metų Tėvynės sąjungos narys, nuo 2006 m. Tėvynės sąjungos Palangos skyriaus pirmininkas.
2003 m. Palangos savivaldybės mero patarėjas, 2005–2006 m. Palangos savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2008 m. Seimo nario Vaidoto Bacevičiaus padėjėjas-sekretorius, nuo 2011 m. Palangos savivaldybės meras.
2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Palangos savivaldybės tarybos narys. 
Nuo 2015 m. jis vadovauja Lietuvos kurortų asociacijai (LKA). 
Žmona Vilma (1975 m.), vaikai — dukros Gabija (2004 m.) ir Ieva (2015 m.), sūnus Domantas (2008 m.).

Tėvas Bronius (1953 m., mirė 2015 m.), motina Elite (Elene)(1953 m.), jaunesnysis brolis Bronius (1993 m.), sesuo Neringa.
Pomeranijos baltai

Pomeranijos baltai – baltų gentys, gyvenusios tarp Jutlandijos pusiasalio vakaruose ir Vyslos upės rytuose, kurie vėliau siejami su veidinių urnų sritimi. Šios baltų gentys buvo iš dalies išstumtos, iš dalies asimiliuotos germanų genčių, slinkusių į rytus nuo 1500 m. pr. m. e. iki I m. e. a. Dalis jų liko germanų apsuptyje. Didžiojo tautų kraustymosi metu (I–V a.) germanų gentys pasitraukė iš šio regiono, o dalis Pomeranijos baltų pasiliko. Šios gentys susiliejo su slavų gentimis, atvykusiomis į Pomeraniją po VI a. Taip susidarė kašubai ir kitos Pomeranijos slavų grupės.
Folinjo Madona

Istorija

Paveikslas sukurtas Rafaelio Romos kūrybinio periodo metu. Paveikslą užsakė popiežiaus Julijaus II-ojo sekretorius Sigismondo de' Conti 1511 m. Santa Maria in Aracoeli bažnyčios didžiajam altoriuj Romoje, kaip padėką Mergelei Marijai už tai, kad, trenkus žaibui, jo namas Folinjo miestelyje nenukentėjo. Kita versija, namas nenukentėjo šalia sprogus artileriniam sviediniui. Rafaelis darbą atliko 1511-12 m. laikotarpyje. 1565 m. Sigismondo įpėdinė Anna Conti paveikslą perkėlė į Folinjo miesto Šv. Onos bažnyčią, kur jis išbuvo daugiau nei 200 metų ir nuo to gavo savo pavadinimą.
Napoleono karų metu, po Tolentino taikos 1797 m. sudarymo tarp Napoleono ir popiežiaus valstybės, paveikslas buvo išgabentas į Paryžių, kur 1802 m. medžio panelės tapyba buvo perkelta ant drobės. Po Napoleono pralaimėjimo paveikslas, kartu su daugeliu iš Italijos prievarta atimtų darbų, buvo gražintas ir 1816 m. pateko į Vatikano muziejus. Folinjo miesto katedroje šiuo metu yra paveikslo kopija.

Tema ir stilistika

„Folinjo Madona“ buvo atlikta tuo pačiu metu, kaip ir „Siksto Madona“. Abu paveikslai turi stilistinių bendrumų ir panašumų tarp „Folinjo Madonos“ angelo, bei „Siksto Madonos“ kūdikio Kristaus. Paveiksle vaizduojama Šv. Disputo scena, kurioje vieni iš krikščionių bažnyčios autoritetų sukomponuoti aplink Madoną. Iš Madonos dešinės stovintis vaizduojamas Šv. Jonas Krikštytojas, klūpantis − Šv. Pranciškus. Iš kairės Šv. Jeronimas pristato Mergelei Marijai klūpantį paveikslo bažnyčiai rėmėją Sigismondo de' Conti. Centre esantis angelas laiko transkripcijos lentelę, kurioje nieko neparašyta. Tradiciškai tokiose lentelėse būna maldos žodžiai ar padėka Marijai. Kodėl lentelė palikta tuščia, nežinoma. Paveikslo užsakymo progą simbolizuoja peizaže matomas Folinjo miestelio fragmentas ir žaibo blyksnis.
Madona yra tradiciniais apdarais: raudona suknelė simbolizuoja kančias, mėlyna skara − karališkąją kilmę. Apie Madoną vaizduojama oranžinė aureolė rodo šventumą. Marijos ir Kūdikio poza replikuoja tradicinį „Madonos šlovėje“ vaizdinį. Paveiksle atpažįstama tipiška Rafaeliui trikampė kompozicija, kurios viršūnėje yra Madonos galva. Rafaelis tuo metu dirbo ties „Gaisro Borge“ freskomis Vatikano stancose, todėl paveiksle matomas šviesos efektų susišaukimas su freskų efektais.
Bruno Kraiskis

Biografija

Nuo 1925 m. Austrijos socialdemokratų partijos (SPOe) jaunimo organizacijos narys, 1934 m. Dolfuso diktatūros metais – pogrindinių „Revoliucinių socialistų“ funkcionierius, 1935 m. buvo suimtas, keletą mėnesių kalėjo. 1937 m. baigė Vienos universiteto Teisės fakultetą. 1938 m. emigravo į Švediją, dirbo emigrantų organizacijose.
Nuo 1945 m. dirbo Austrijos diplomatinėje misijoje Švedijoje. 1951–1953 m. Federalinio prezidento kanceliarijos vadovas, 1953 m. užsienio reikalų ministerijos valstybės sekretorius, 1956–1970 m. Austrijos parlamento narys.
1956 m. Austrijos socialdemokratų partijos SPOe valdybos narys, 1959 m. partijos pirmininko pavaduotojas. 1967–1983 m. SPOe pirmininkas, jo vadovaujama partija laimėjo 1970, 1975 ir 1979 m. parlamento rinkimus.
1976–1989 m. SI pirmininko pavaduotojas. Nuo 1989 m. SI Garbės pirmininkas.
1959–1966 m. Austrijos užsienio reikalų ministras. 1970–1983 m. Austrijos federalinis kancleris, pirmasis žydas šiame poste.
Spalio 3

Vardadieniai

Alanas – Alanta – Evaldas – Kristina – Milgintas – Teresė – Valda
Vazneras

Vazneras – ikidinastinio laikotarpio Žemutinio Egipto faraonas. Manoma, kad valdė apie 3050 m. pr. m. e. Jis paminėtas Palermo steloje tarp kitų Žemutinio Egipto valdovų.
Embu

Istorija

Embu iki 2013 m. buvo Rytų provincijos administraciniu centru.
Leonidas Glušajevas

Biografija

1962 m. baigė Permės choreografijos mokyklą.
1968–1976 m. Permės jaunojo žiūrovo teatro aktorius. 1976–2003 m. Lietuvos SSR rusų dramos teatro aktorius.
1994–1999 m. Lietuvos televizijos Tautinių bendrijų redakcijos redaktorius. Nuo 2000 m. LRT, LTV, LRT televizijos laidos „Krikščionio žodis“ autorius ir vedėjas.
Daron Malakian

System of a down

Malakianas parašė didelę dalį visos grupės System of a Down muzikos ir šiuo metu taip pat dažnai atlieka vokalisto ir tekstų kūrėjo vaidmenį. Kaip ir kiti grupės nariai, Daron Malakianas yra armėnų kilmės.
1995 metais jo parašytas eilėraštis „Victims of the Down“ įkvėpė grupės narius pakeisti pavadinimą į „System of a Down“.
Vitaminas D

Šaltiniai

Su maistu gaunamas ergosterolis ir cholesterolis, kurie veikiant ultravioletine šviesa organizme paverčiami vitaminais D₂ (ergokalciferoliu) ir D₃ (cholekalciferoliu).
Vitamino D yra specialiai praturtintame maiste, pavyzdžiui, piene, taip pat kai kuriuose produktuose natūraliai – riebiose lašišose, silkėse, unguriuose, žuvų taukuose, kiaušinio trynyje.

Savybės

Vitaminas D tirpsta riebaluose, organizme virsta aktyvia forma - 1,25-dihidroksicholekalciferoliu. Pašalinamas lėtai, greičiau pašalinama D₃ vitamino forma.

Poveikis

Vitaminas D reguliuoja mineralinių medžiagų (kalcio, fosforo, magnio) apykaitą, reguliuodamas kalcio ir fosforo įsiurbimą žarnyne, padeda šioms medžiagoms išsilaikyti kauluose ir dantyse. Taip pat saugo nuo osteoporozės, greičiau iš organizmo pašalina toksiškai veikiantį šviną.

Poreikis

Vitaminu D pakankamai apsirūpinti užtektų 10 minučių pabūti saulėje, tačiau toliau nuo pusiaujo esančiose vietovėse (ir Lietuvoje) to padaryti dažniausiai nepavyksta, dėl to rekomenduojama vartoti 5 mikrogramus vitamino per dieną papildomai. Nėščioms ir žindančioms vitamino reikia dvigubai daugiau. Taip pat daugiau vitamino reikia sergant kai kuriomis kepenų ir inkstų ligomis, rachito profilaktikai.

Trūkumas

Trūkstant vitamino D, vaikams deformuojasi kaukolė ir stuburas, žandikauliai, sutrinka dantų augimas, atsiranda dėmių dantų emalyje. Suaugusiesiems susilpnėja raumenys, silpnėja imunitetas. Ilgai trūkstant vitamino, suminkštėja kaulai, susergama osteomaliacija. Jau rasta daugybė įrodymų, kad vitaminas D turi galingą antivėžinį poveikį ir yra svarbus imuninės sistemos reguliatorius. Be to, daugelis naujai atskleistų palankių vitamino D poveikių stipresni, kai jo kiekis žymiai didesnis, negu randama daugelio populiacijų individų kraujyje. Šie atradimai, kartu su epidemiologų pateikiamais duomenimis, siejančiais žemą vitamino D lygį su ligomis, paremia prielaidą, kad akivaizdus vitamino D trūkumas prisideda prie keleto sunkių ligų tokių kaip tuberkuliozės ir rachito.

Perteklius

Vitaminas D kaupiasi organizme, jo perteklius nepašalinamas, todėl nesunku perdozuoti, požymiai – silpnumas, pykinimas, vėmimas, viduriavimas, kalcio nuosėdos organizme, rečiau sutrinka inkstų veikla. Vitamino D perteklius gali skatinti aterosklerozės vystymąsi. Vyresni žmonės, kurių padidėjęs cholesterolio kiekis kraujyje, turėtų vartoti vitaminą D atsargiai.
Simas Bertašius

Biografija

2018 m. birželio 2 d. LLAF taurės metu Utenoje pagerino 31-ierius metus gyvavusi Lietuvos rekordą 1500 m bėgime. Tų pačių metų birželio 16 d. Baltijos šalių komandinio čempionato metu Uogrėje rekordą pagerino dar kartą.
Antonio del Pollaiolo

Antonijas Polajuolas (it. Antonio del Pollaiolo arba Antonio del Pollaiuolo, tikr. Antonio Benci, apie 1432 – 1496 m. vasario 4 d.) – italų XV a. ankstyvojo renesanso tapytojas, grafikas, skulptorius ir auksakalys iš Florencijos.

Biografija

Antonijas Polajuolas gimė apie 1432 m. Florencijoje paukštininko Antonio Benci šeimoje. Jis ir šiek tiek jaunesnis jo brolis Piero vėliau prisiėmė pravardę nuo tėvo verslo − prekybos naminiais paukščiais. Spėjama, kad jis mokėsi auksakalio amato pas Lorenzo Ghiberti sūnų Vittore, o jo brolis Piero − tapybos pas Andrea del Castagno. Nuo 1457 m. jis buvo įtrauktas į Šv. Jono baptisterijos dekoravimo darbus. Apie 1470 m. broliai atidarė nuosavas dirbtuves Florencijoje. Daugeliu atveju jie dirbdavo kartu ir sunku išskirti vieno kurio iš jų darbą. Antonio Polajuolo įnašas spėjamas iš jam priskiriamos bronzinės to meto skulptūros „Herkulis nugali Antėją“ (Bargello muziejuje) ir vienintelės išlikusios graviūros „Dešimties nuogų vyrų mūšis“, atspausdintos apie 1470-ųjų viduryje Francesco Squarcione dirbtuvėse Padujoje. Antonijas vaizdavo įsiręžusių ir įsitempusių vyrų kūnus. Spėjama, kad tokį realistinį vaizdavimą Antonijas galėjo pasiekti tik studijuodamas raumenis kūnų skrodimo metu. Jo rankai priskiriami maži paveikslai „Herkulis nugali Antėją“ ir „Herkulis ir hidra“ Uficių galerijoje.
1472 m. Antonijas Polajuolas įstojo į Florencijos Šv. Luko dailininkų gildiją. Daugelį dirbinių jam užsakinėjo to meto įtakingiausia Florencijos Medičių giminė. Su broliu Piero Antonijas dirbo San Miniato ir Santissima Annunziata bažnyčiose ties tapybos darbais (pastarasis, vaizduojantis Šv. Sebastijoną, yra Londono nacionalinėje galerijoje). 1484 m. Antonijas, kartu su broliu Piero, atvyko į Romą darbams ties popiežiaus Siksto IV-ojo kapu, ant kurio Antonijas iškalė savo autografą. 1492 m. Antonijas pradėjo darbus ties popiežiaus Inocento VIII-ojo kapu, kurie užtruko iki skulptoriaus mirties 1498 m. Šiame kape pirmąkart buvo iškaltas sėdinčio popiežiaus portretas − modelis, kuris tapo įprastu daugelyje vėlesnių popiežių kapų. Abu Antonijo Polajuolo popiežių kapai yra Šv. Petro bazilikoje. Spėjama, kad Antonijas Polajuolas galėjo būti nukalęs Romulo ir Remo skulptūras pagarsėjusiai statulai „Kapitolijaus vilkė“. Dailininkas ir skulptorius mirė 1498 vasario 4 d. Palaidotas šalia kiek anksčiau mirusio brolio Piero San Pietro in Vincoli bažnyčioje Romoje.
Audronė Urbakavičienė

Biografija

1980 m. baigė žurnalistiką Vilniaus universitete. 1980–1989 m. dirbo Lietuvos fotografijos meno draugijoje, 1992–1993 m. savaitraštyje „Amžius“, 1994–1995 m. savaitraštyje „Kalba Vilnius“, 2005–2008 m. žurnale „Istorijos“, rašo tekstus „Šiaurės Atėnai“. Parašė 250 straipsnių įvairiomis temomis, taip pat ir apie fotografiją.
Lietuvos fotomenininkų sąjungos narė nuo 1980 m., meno kūrėjo statusas suteiktas 2005 m.
Treknių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Paplakos piliakalnis 11 kmKerų piliakalnis 8 kmGravos Sudmalių piliakalnis 3,8 km
Kaltės piliakalnis 3,9 kmPurmsačių piliakalnis 10 kmLankių piliakalnis 10 kmGramzdos piliakalnis 2,6 kmStraujeniekų piliakalnis 5,7 kmAizvikių piliakalnis 5,6 km
Didždamos piliakalnis 5,8 km
Žuvys

Apibūdinimas

Kūno forma verpstiška, odoje turi gleivių liaukas. Galvos smegenis sudaro penki skyriai (geriau išsivysčiusios smegenėlės, uodžiamosios skiltys ir skonio svogūnėliai). Žuvys turi porines šnerves, vidinę ausį ir šoninę liniją. Kraujo apytakos ratas vienas, širdis iš dviejų kamerų (vieno prieširdžio ir skilvelio; išimtis – dvikvėpės žuvys, kurios turi 2 kraujo apytakos ratus ir 3 kamerų širdį). Kraujotakos sistema uždara, širdyje būna tik veninis kraujas. Šalinimo sistemą sudaro inkstai, išsidėstę išilgai stuburo, kūno ertmėje. Žuvys skirtalytės, turi porinius lytinius organus.
Dydis labai skirtingas – nuo kelių centimetrų iki 15 m ilgio (bangininis ryklys).