google/wiki40b huggingface dataset:
Malavis olimpinėse žaidynėse

Istorija

Pirmą kartą šalis debiutavo 1972 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
1976 m. Malavis boikotavo 1976 m. vasaros olimpines žaidynes. Boikoto priežastis buvo TOK atsisakymas neleisti Naujajai Zelandijai dalyvauti olimpiadoje. Ažiotažas kilo dėl šalies regbio komandos gastrolių tais pačiais metais Pietų Afrikos Respublikoje.  PAR buvo uždrausta dalyvauti olimpinėse žaidynėse nuo 1964 m. dėl vykdomos apartheido politikos.
1980 m. Malavis prisidėjo prie masinio boikoto 1980 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kurios vyko Maskvoje, Sovietų Sąjungoje. Po dviejų boikotų šalis į olimpines žaidynes grįžo tik 1984 m.

Sporto šakos

Dažniausiai Malavio sportininkai dalyvauja lengvosios atletikos varžybose. Be šios sporto šakos, Malavis yra pasirodęs bokso, dviračių sporto varžybose, o nuo 2004 m. šaliai atstovauja ir plaukikai.
Kauno baltarusių kultūros ir švietimo draugija

Kauno baltarusių kultūros ir švietimo draugija (brus. Беларускае культурна-асветнае таварыства) – baltarusių tautybės žmonių draugija, veikusi Kaune 1932-1935 metais. Draugijos tikslas buvo vienyti Kauno ir miesto apylinkėse gyvenančius baltarusius, organizuoti kultūrinius renginius. 1933 m. draugijai priklausė apie 1000 žmonių, turėjo savo filialus Alytuje, Merkinėje, Zarasuose ir Ukmergėje. Draugijai vadovo buvo M. Matačius, K. Pleskačevskaja, Simonas Jakaviukas. Draugijos būstinė buvo M. Matačiaus namuose J. Kraševskio g. 34. Draugija suorganizavo apie 30 spektaklių Kaune ir 10 kituose miestuose. 1917-1918 m. Kaune veikė Kauno baltarusių draugija.
Kantabrija

Istorija

Antikos laikotarpiu teritorijoje gyveno keltiberų kantabrų gentis, nuo kurios kilęs ir regiono pavadinimas. Pasak kai kurių šaltinių gentį valdė tik moterys. V a. kantabrus iš regiono išstūmė į Iberijos pusiasalį atsikėlę ir jį užkariavę vestgotai, kurie Kantabrijoje įkūrė savo kunigaikštystę. VIII a. beveik visas Iberijos pusiasalis atiteko maurams, tačiau Asturija ir Kantabrija liko neužkariautos ir iš čia prasidėjo pusiasalio rekonkista.
Mikalojus Šeižys-Dagilėlis

Mikalojus (Mykolas) Šeižys-Dagilėlis (1874 m. spalio 7 d. Šiukštonių kaime (dab. Pasvalio rajono savivaldybėje) – 1950 m. rugpjūčio 8 d. Pakruojyje) – Romos katalikų kunigas ir lietuvių poetas.

Biografija

Mokėsi Švobiškio pradžios mokykloje. 1898 m. baigė Kauno kunigų seminariją, tais pačiais metais gegužės 31 d. įšventintas kunigu. Buvo paskirtas vikaru į Laižuvą. Po to kunigavo Maironiuose, Grūžiuose ir Pandėlyje. Nuo 1933 m. iki gyvenimo pabaigos – Pakruojo Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios klebonas. Žinomas katalikiškų šventovių tvarkytojas: jo pastangų dėka 1922 m. suremontuota bažnyčia Pandėlyje, o 1934 m. – Pakruojo bažnyčia. Buvo palaidotas šios bažnyčios šventoriuje.
Kun. Mikalojus Šeižys-Dagilėlis aktyviai reiškėsi tuometinėje literatūrinėje veikloje. Jis išleido kelis eilėraščių ir pasakėčių rinkinius, bendradarbiavo pirmajame lietuvių literatūros žurnale Vaivorykštė, kultūros leidinyje Žinyčia, mokslo ir politikos žurnale Draugija. 1947 m. parašė Pakruojo parapijos istorinę apybraižą.
Dvidešimtketurtaškė boružė

Išvaizda

Kūnas 3-40 mm, raudonai rudas, tankiai taškuotas. Priešnugarėlės dėmelės neryškios. Ant kiekvieno antsparnio yra keturios skersinės eilės juodų dėmelių, po 3 eilėje.
Zibeltiurdas

Zibeltiurdas - trakų audros dievas.
Žvejo žiedas

Žvejo žiedas (lot. Anulus piscatoris) – auksinis Romos popiežiaus žiedas, simbolizuojantis Romos katalikų bažnyčios vadovą ir bažnyčios galvą. Iki 1842 metų žvejo žiedu popiežius antspaudavo visus oficialius dokumentus. Žiede lotynų kalba būdavo išgraviruotas buvusio Romos popiežiaus vardas. Iki šiol yra išlikusi senoji tradicija sutikus Romos popiežių pabučiuoti jo auksinį žiedą. Šiais laikais, popiežiui mirus, jo žvejo žiedas sunaikinamas matant kardinolams.
Gražina Degutytė-Švažienė

Gražina Janina Degutytė-Švažienė (g. 1938 m. birželio 7 d. Tauragėje) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija

Vyras Algimantas Švažas. 1963 m. baigė Lietuvos dailės institutą.
Nuo 1962 m. dirba ir dėsto Lietuvos dailės institute (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija), nuo 1990 m. docentė.

Kūryba

Sukūrė keramikos kompozicijų interjerams, dekoratyvinių lėkščių („Sūkurys“ 1977 m., „Diskai“ 1982 m.), indų („Balti indai“ 1996 m.), vazų, žvakidžių, teminių kompozicijų („Daiktai iš klėties“ 1998 m., „Miestas“ 2002 m.). Kūriniai žiesti ar lipdyti, aiškiu siluetu, išryškinantys būdingiausias molio savybes, subtiliai dekoruoti (paryškintomis žiedimo rievėmis, iv. formų ar tiesiog pirštų įspaudais sienelėse, įpjautomis plokštumomis, ažūru, pasteliniais tonais, kurie pagyvinti ryškių spalvų akcentais).
Nuo 1964 m. dalyvauja dailės parodose, simpoziumuose Lietuvoje ir užsienyje (Europoje, Japonijoje, JAV, Kanadoje, Pietų Korėjoje).
Spjaunu ant tavo kapo (1978 filmas)

Turinys

Jauna pradedanti rašytoja Dženifer apsistoja išnuomotame kotedže paupyje, kur tikisi niekieno netrukdoma kurti apsakymus. Vieno apsilankymo gretimame miestelyje metu į ją dėmesį atkreipia keli vietiniai vaikinai.
Po kurio laiko jie ima naktį plaukioti kateriu ir triukšmauti greta jos kotedžo. Kitą dieną Dženifer, besiilsinčią valtyje, užpuola dviese ir išprievartauja. Ji bando bėgti, slėptis, tačiau ketvertas užpuolikų tarsi žaidžia su ja, tarsi leisdami pabėgti ir vėl sučiupdami. Prievartavimai tęsiasi ir ją nugabenus į kotedžą, kol galiausiai užpuolikai suvokia, kad už nusikaltimą reikės atsakyti. Jie nusprendžia nužudyti Dženifer, tačiau Metju, kuriam jie patiki šią užduotį ir kuriam mergina patinka, palieka ją gyvą, draugams parodęs krauju suteptą peilį.
Po keleto dienų Dženifer, atsigavusi po šoko ir sumušimų, išsirengia į miestelį. Pradžioje ji apsilanko bažnyčioje, kur prašo atleidimo už tai, ką ji ketina padaryti, o po to imasi keršyti savo skriaudikams, neketindama nei vieno palikti gyvo.

Kita

Režisierių Meirą Zachrį sukurti filmą paskatino asmeninė patirtis, kuomet jis su draugu ir šio dukra Niujorko parke krūmuose pamatė nuogą sumuštą ir išprievartautą moterį. Parvežę dukrą namo, jie nuvežė moterį į policiją, tikėdamiesi, kad tai pagreitins nusikaltimo tyrimą, tačiau nusivylė jų formaliu požiūriu ir nenoru imtis skubių veiksmų.
Kalbėdamas apie filmą jis tvirtino, kad juostoje parodytas smurtas buvo būtinas norint tikroviškai perteikti visą istoriją, o pagrindinio vaidmens atlikėją Camille Keaton apibūdino kaip „drąsią“, nusprendusią sutikti vaidinti juostoje.
1979 m. Meiras Zachri ir Camille Keaton susituokė, tačiau po 3 metų išsiskyrė.
Strazdai (Kuršėnai)

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Kuršėnų tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Šemetaičiai – 3,6 km
Pusbaubliai – 3,2 km
Baubliai – 5 km
Žiliai – 3,2 km
Ivoškiai – 2 km
Rekčiai – 3,6 km
Romučiai – 4,7 km 
KURŠĖNAI – 12 km
Pakšteliai – 3,6 km
 ŠIAULIAI – 31 km
Lekėčiai

Aplinkinės gyvenvietės

Mikytai – 6 km
Liepalotai – 17 km 
 LUKŠIAI – 22 km 
 ŠAKIAI – 30 km
Altoniškiai – 8 km 
 Zapyškis – 13 km

Pavadinimo kilmė

Miestelis įsikūręs abipus Liekės upelio, taigi miestelio pavadinimas yra hidroniminis.
Bas Eickhout

Politinė trajektorija

2009 m. jis tapo vienu iš penkių kandidatų GreenLeft sąrašę į Europos parlamentą, o partijos kongresas jį reitingavo į antrą pozicijąą ir jis buvo išrinktas į Europos Parlamentą, kur tapo Aplinkos. visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nariu. Su Europos Parlamento žaliųjų delegacija aplankė Vilnių ir dalyvavo forume „Europinis solidarumas ir žalios strategijos“ 2015 m. birželio 15 d.
Lechas

Legenda prieš realybę

Anksčiausiai Lechas, Čekas ir Rusas paminėtas lenkiškuose šaltiniuose, "Didesnės Lenkijos kronokose", parašytose 1295 m. Gniezne ar Poznane. Bohemijos kronikose Čekas pasirodo vienas ar tik su Lechu ir minimas kaip Bohemus Kosmo XII a. pr. kronikoje.
Legenda teigia bendrą lenkų, čekų ir rūtėnų (rusų, ukrainiečių ir baltarusių) kilmę ir rodo, kad jau XIII a. bent trys slavų tautos manė, kad yra genetiškai ir lingvistiškai susijusios ir turėjo bendrą kilmę.
Legenda taip pat bando paaiškinti kai kurių etnonimų kilmę (Lechija, Čekija, Rutenija). Iš tiesų Lechijos pavadinimas kilęs nuo Lędzianie genties.
Lechas, Čekas ir Rusas yra trys didžiuliai ąžuolai šalia Rogalino rūmų. kiekvienas iš jų daugiau nei 700 metų senumo.
Kserksas I

Biografija

Kilęs iš Achemenidų dinastijos, tėvas Darijus I Didysis, sūnus Artakserksas I Ilgarankis. 486–484 m. pr. m. e. numalšino egiptiečių sukilimą, devinto dešimtmečio antroje pusėje, numalšinęs babiloniečių sukilimą, Babilonijos karalystę pavertė Persijos satrapija (provincija). Tęsė graikų–persų karus (vyko 500–449 m. pr. m. e.). 480–479 m. pr. m. e. surengė žygį į Graikiją; persų kariuomenė nuniokojo Doridę, Fokidę, dalį Bojotijos, Atiką, sugriovė Atėnus, bet pralaimėjo jūrų mūšius 480 m. pr. m. e. prie Salaminos salos ir 479 m. pr. m. e. prie Mikalės kyšulio, 479 m. pr. m. e. sausumos kariuomenių mūšį prie Platajų. Kserksas, siekdamas sustabdyti Persijos imperijos silpnėjimą ir irimą, įvykdė kai kurias reformas, taip pat ir religinę; bandė uždrausti vietos dievų garbinimą ir įvesti vieno visų persų dievo kultą. Nužudytas per rūmų perversmą.
Gintarinis pajūris

Gintarinis pajūris – Lietuvos dviračių turizmo trasa Baltijos jūros pakrante nuo Klaipėdos iki sienos su Latvija. Europos dviračių takų tinklo EuroVelo maršruto EV 10 – „Hanzos žiedas“ ir Europos dviračių trasos R1 dalis, Lietuvos dviračių takų Pamario dviračių trasa ir Neringos dviračių takas tęsinys. Trasos ilgis 49-52 km.
Povilas Dirgėla

Povilas Dirgėla (g. 1960 m. rugpjūčio 10 d. Klaipėdoje) – tapytojas, žinomas Lenkijoje ir Lietuvoje marinistas.

Biografija

Tapo nuo vaikystės. Mokėsi Dailės mokyklos vakariniame skyriuje. Vėliau studijavo Vilniaus universiteto (VU) Filologijos fakultete, diplomuotas filologas.

Kūryba

Nuo 1983 m. aktyviai dalyvauja parodose. 2010 m. suteiktas meno kūrėjo statusas.
Be marinistikos kartais tapo ir siurrealistinius paveikslus.
Nuo 1987 m. – Lietuvos tautodailininkų sąjungos narys.
Nuo 2005 m. – Žemaitijos dailininkų sąjungos narys.
Glorioso salos

Glorioso salos (pranc. Îles Glorieuses) – salų, atolų ir akmenų grupė Indijos vandenyne. 5 km² plotą užimančios salos išsidėsčiusios šiaurinėje Mozambiko sąsiaurio dalyje, 160 km į šiaurę nuo Madagaskaro. Joms priklauso iš viso 48 350 km² išskirtinės ekonominės zonos. Grand Gloriose yra įkurtas oro uostas.
Glorioso salas 1880 m. pavadino ir apgyvendino prancūzų keliautojas Hippolyte Caltaux, kuris Grand Gloriose įkūrė kokosų ir kukurūzų plantacijas. 1882 m. salynas atiteko Prancūzijai. 1914 m. – 1958 m. teises naudoti salas gavo Seišeliai ir reiškia pretenzijas į jas ir dabar. Madagaskaras reikalauja salų suverenitetinių teisių. Norą administruoti salas yra pareiškusi ir Komorų Sąjunga. Dabartinės salos yra gamtinis draustinis, kuriame įkurta meteorologinė stotis.
San Sebastiano filmų festivalis

San Sebastiano kino festivalis (isp. Festival de San Sebastián) – vienas iš 14-os „A“ kategorijos filmų festivalių, vykstantis San Sebastiane rugsėjo mėnesį. Pradėtas rengti 1953 m., jis yra vienas svarbiausių Ispanijos kultūros renginių.
Pradžioje jis buvo skirtas pristatyti ispanų kalba sukurtus filmus, tačiau jau nuo 1955 m., festivaliui ėmus specializuotis spalvotų filmų demonstravime, jame pradėta rodyti juostas ir kitomis kalbomis. Nuo 1957 m. festivalis priskirtas FIAPF „A“ kategorijai ir išlaikė ją iki šiol, išskyrus 1980–84 m. laikotarpį, kuomet pagrindiniai apdovanojimai nebuvo teikiami.
PAE Ergotelīs

Istorija

Klubas įkurtas 1929 m.
Vytautas Juozapavičius

Biografija

Baigė Šiaulių pedagoginį institutą (1979) ir Vilniaus aukštąją partinę mokyklą, fizikos mokytojas. Akmenės rajono savivaldybės Sporto centro direktorius, 2002 m. Akmenės rajono administracijos švietimo skyriaus vedėjas.
1991 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. 2004 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.
Alkiškių kaimo bendruomenės pirmininkas, Švietimo tarybos pirmininko pavaduotojas. Sutuoktinė Regina.
Feliksas Kriaučiūnas

Biografija

JAV studijavo ir žaidė Notre Dame universiteto (Indianos valstija) komandoje kartu su savo broliu Edvardu Kriaučiūnu, vėliau De Paulio (Ilinojaus valstija) universitetų krepšinio komandoje. 1935 m. su kitais Amerikos lietuviais Lietuvoje mokė žaisti krepšinį. 1937 m. vėl atvyko į Lietuvą. 1937 m. ir 1939 m. treniravo Lietuvos vyrų krepšinio rinktinę ir joje žaidė 19 rungtynių, kuriose pelnė 65 taškus.
Lietuvos rinktinės, 1937 m. laimėjusios Europos vyrų krepšinio čempiono vardą, kapitonas. 1938 m. treniravo Lietuvos moterų krepšinio rinktinę, kuri pirmajame Europos moterų krepšinio čempionate laimėjo sidabro medalius. 1939 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės, III Europos vyrų krepšinio čempionato nugalėtojos, kapitonas. Daug prisidėjo plėtojant šiuolaikinį krepšinį Lietuvoje.

Įvertinimas

1937 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas
Mablos kalnai

Mablos kalnai (pranc. Monts Mabla) – kalnagūbris Džibutyje, į šiaurę nuo Tadžuros įlankos, Oboko regione, 25 km į vakarus nuo Oboko. Aukštis iki 1195 m.
Mablos kalnai kaip ir gretimi Godos kalnai yra vienintelė Džibučio vieta, kur išlikę miškų. Būdingas palyginti drėgnas oras (510 mm kritulių per metus). Čia sutinkamas labai retas, endeminis fazaninių šeimos paukštis Pternistis ochropectus. Veši buksmedžiai, akacijos, kadagiai, karpažolės, neužmirštuolės. Viršūnėse yra papartynų.
Mablos kalnuose gyvena afarų klanai (Manditai, Debnai, Basumai).
Česlovas Jezerskas

Biografija

1956 m. pradėjo lankyti Kauno 15-ąją vidurinę mokyklą, 1967 m. baigė Kauno 7-ąją vakarinę darbo jaunimo mokyklą. 1968 m. gegužės mėn. pašauktas į SSRS kariuomenę, tarnavo Kaune, Panemunėje dislokuotame 108-ajame pulke. Čia jam buvo sudarytos sąlygos treniruotis, dalyvauti varžybose ir už tai gauti atlyginimą, todėl liko kaip liktinis, vėliau suteiktas karininko laipsnis.  1977–1989 m. SSKP narys. 1984 m. baigė Riazanės aukštąją oro desanto karo mokyklą.
Nuo 1990 m. gegužės mėn. dirbo Krašto apsaugos departamente (KAD), tapo vienu pirmųjų Lietuvos kariuomenės organizatorių, pirmosios Lietuvos Respublikos karinės formuotės – karinio techninio sporto klubo – viršininkas. 1991 m. sausio-rugpjūčio mėn. LR Aukščiausiosios Tarybos gynimo štabo narys. 1991 m. gruodžio mėn. pulkininkas leitenantas, 1992 m. lapkričio mėn. pulkininkas. Vienas Motorizuotosios pėstininkų brigados „Geležinis vilkas“ įkūrėjų, 1992–1995 m. jos vadas, pirmasis ėjęs tas pareigas. 
1993 m. išklausė JAV Valstybės departamento kovos su terorizmu programą ir Luizianos universiteto krizinių padėčių valdymo programą. 1996 m. baigė Rusijos Federacijos ginkluotųjų pajėgų Generalinio štabo karo akademiją. 1996–1997 m. LR ginkluotųjų pajėgų generalinis inspektorius. 2001–2002 m. Lietuvos karo akademijos vyr. ekspertas. Nuo 2002 m. Krašto apsaugos ministerijos generalinis inspektorius. 2004 m. brigados generolas, apdovanotas vardiniu ginklu.  2006 m. baigė NATO gynybos koledžą Romoje (Italija). 2007 m. gegužės 29 d. išėjo į atsargą.
2008 m. „Tvarkos ir teisingumo“ partijos sąraše kandidatavo į LR Seimą.  2009 m. buvo vienas iš pretendentų tapti partijos „Tvarka ir teisingumas“ kandidatu į LR prezidentus, tačiau tokios galimybės atsisakė, vėliau pareiškė ketinąs balotiruotis savarankiškai.
Džigituotė

Istorija

Pirmąkart džigituotės tipo jojimas paminėtas Ksenofonto darbuose.
Trybuna

Trybuna – kairiosios krypties dienraštis Lenkijoje. Redakcijos būstinė – Varšuva.

Istorija

1990 m. atsirado kaip Trybuna Ludu (oficialiojo komunistų partijos leidinio, XX a. 7 deš. pasiekusio 1,5 mln. egz. tiražą) pasekėjas. Leidžia bendrovė „Ad Novum“. Pradžioje artimas SPR Socjaldemokracja Rzeczypospolitej Polskiej, vėliau – Demokratiniam Kairiųjų Aljansui (Sojusz Lewicy Demokratycznej, SLD). 2006 m. tiražas siekė 23 000 egz.

Redakcija

Vyr. redaktorius Wiesław Dębski. Anksčiau Marek Siwiec, Dariusz Szymczycha, Janusz Rolicki, Andrzej Urbańczyk, Wojciech Pielecki ir Marek Barański.
Pranciškus Ksaveras Sapiega

Biografija

Lietuvių magnatų Sapiegų giminės Kodenio linijos atstovas, „Lapė“ herbo. Mstislavlio vaivados Ignoto Sapiegos ir Anos Krasickos (1707–1751) trečiasis sūnus. Turėjo brolius: Joną, Juozapą ir Kajetoną Mykolą.
1750-ais metais Pranciškus Ksaveras Sapiega mokėsi Varšuvoje, po to pradėjo karinę karjerą. 1763 metais gavo poručiko laipsnį, 1768 metais tapo pulkininku.
1793 metais tapo pirmuoju ir vieninteliu Merkinės vaivada Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje.
Gruzija Eurovizijoje

2007 m. debiutas

2006 m. spalio 27 d. Gruzija patvirtino, kad debiutuos 2007 m. Eurovizijoje. Konkurse Gruzija sugebėjo įveikti pusfinalį (užėmė 8 vietą), finale užėmė 12 (iš 24) vietą.

2008 m.

2008 metais Gruzija dalyvavo antrąjį kartą. Šaliai atstovavo Diana Gurckaja su daina „Peace Will Come“. Jai sekėsi šiek tiek geriau nei 2007 metais, finale užima 11 vietą.

Pasitraukimas 2009 m.

Dėl 2008 m. karo Pietų Osetijoje Gruzijos visuomeninis transliuotojas GPB svarstė ar Gruzija galėtų dalyvauti 2009 m. Eurovizijos dainų konkurse Maskvoje. 2008 m. rugpjūčio 28 d. GPB paskelbė, kad Gruzija pasitrauks iš 2009 konkurso. Po pergalės 2008 m. vaikų Eurovizijos, gavusi maksimalius 12 taškų iš Rusijos jie buvo skatinami dalyvauti 2009 metais.
Po nacionalinio finalo, kuris vyko 2009 m. vasario 18 d., nugalėjo Stefane & 3G su su daina „We Don’t Wanna Put In“. Tačiau daina įgijo nesutarimų dėl to, kad šios dainos, tarp kurių yra suvokiamos politinės nuorodos į Rusijos premjerą Vladimirą Putiną. Vis dėlto, EBU uždraudė dalyvauti dėl savo dainos ir paprašė GPB pakeisti dainos žodžius arba pasirinkti kitą dainą. GPB teigė, kad EBU atmesta daina turėjo politinį spaudimą Rusijai ir dėl to pasitraukė iš konkurso.

Sugrįžimas 2010 m.

Gruzija grįžo į konkursą 2010 metais, po vienerių metų pertraukos. Šaliai atstovavo 23-erių metų dainininkė Sofija Nižaradzė. Sofija atliko dainą „Shine“. Gruzija dalyvavo antrajame konkurso pusfinalyje ir pateko į finalą. Finale Gruzija užėmė 9 vietą su 136 taškais ir pasiekė iki šiol geriausią rezultatą.

2011 m.

2011 metais Gruzijai atstovavo roko grupė Eldrine. Jie sugebėjo pakartoti prieš metus Sofijos Nižaradzės pasiektą rezultatą – dar kartą finale užėmė 9 vietą.

2012 m.

2012 m. Gruzijai atstovavo Anris Džohadzė su daina „I’m A Joker“, Anris buvo pirmasis dalyvis vaikinas, kada nors atstovavęs Gruzijai Eurovizijoje. 2012 m. gegužės 24 d. jis tapo pirmuoju Gruzijos atstovu, nepatekusiu į Eurovizijos konkurso finalą.

2013 m.

2013 metais Gruzija uždaru būdu pasirinko atstovus. Sophie Gelovani ir Nodi Tatishvili buvo pirmasis duetas, atstovavęs Gruzijai Eurovizijoje. Dainos žodžius parašė 2012 m. laimėtojos Loreen kompozitorius Thomas G:Son. Finale atstovai užėmė 15 vietą su 50 taškų.
Šventojo Ilariono pilis

Šventojo Ilariono pilis (gr. Κάστρο του Αγίου Ιλαρίωνα) – Kipre, Kirenijos kalnagūbrio šlaite stovinti pilis. Iš pradžių tai buvo vienuolynas, pavadintas vienuolio garbei, kuris šią vietą pasirinko savo gyvenimui. Vėliau bizantiečiai vienuolyną gerokai sustiprino ir jis su Bufaventu ir Kantara sudarė salos gynybos liniją nuo arabų piratų puolimų pakrantėje. Vėliau pilį sustiprino Lusignanų giminės atstovai, kurie XII a. šeimininkavo saloje.
Pilis sudeda iš trijų skyrių. Apatiniame buvo įrengtos įgulos arklidės ir kareivinės. Kituose buvo cerkvė, o pačiame viršuje gyveno karališkosios šeimos nariai. XV a. venecijiečiai išardė didžiąją pilies dalį, siekdami sumažinti jos remonto ir įgulos priežiūros išlaidas, o 1960-aisiais pilis nukentėjo nuo graikų ir turkų konflikto ir karinių susirėmimų. Nuo 1974 m. ji priklauso Šiaurinio Kipro respublikai.
XIII Europos futbolo čempionatas

Finalas

Finalas vyko Austrijoje, Vienos Ernst Happel stadione. Susitiko Vokietijos ir Ispanijos rinktinės. Ispanai laimėjo čempionatą antrą kartą (prieš tai – 1964 m.).
Lietuvos abolicionistas

Lietuvos abolicionistas – Lietuvos abolicionistų draugijos organas, ėjęs 1922 m. Kaune.

Istorija

Leido draugijos Centro taryba kas du mėnesius. Spausdino Varpo spaustuvė Kaune. Išėjo 4 numeriai.
Svarstė Lietuvos visuomenės dorovės problemas, kėlė socialinius, moralinius klausimus. Bendradarbiavo S. Juozelėnaitė, D. Tvarijonas ir kt.
Redagavo Antanina Gustaitytė-Šalčiuvienė, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė.
Danijos futbolo varžybos 1923–1924 m.

1923–1924 m. Pirmenybės

Danijos futbolo pirmenybės (dan.  Danmarksmesterskabsturneringen) -pirmos pakopos pirmenybės.
NPA

NPA (National Police Agency |警察庁|Keisatsu - chō) – Japonijos valdžios valdoma tarnyba, atsakinga už Japonijos saugumą. NPA labiau policinė organizacija, kovojanti su japonų nusikaltėliais, mafija, narkotikais bei padedanti žmonėms atsitikus stichinėms nelaimėms. Skirtingai nei JAV FTB NPA neturi savo policininkų, tačiau valdo visas policijos pajėgas.
Evaldas Barzdžiukas

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. Nuo 1979 m. architektas Kaune,  Kauno bendrojo plano projekto architektų grupės vadovas, vyr. architektas. 1991–1993 m. Kauno miesto savivaldybės vyr. architekto pavaduotojas, nuo 1993 m. Kauno miesto savivaldybės įmonės „Kauno planas“ vadovas,  nuo 2006 m. UAB „Miesto planas“ direktorius, projekto vadovas. Lietuvos architektų sąjungos narys.
Taktų generatorius

Taktų generatorius – įrenginys, pastoviu dažniu siunčiantis elektrinius sinchronizuojančius signalus. Dėl šio generatoriaus visos kompiuterio dalys dirba suderintai. Signalo dažnis yra matuojamas megahercais (milijonais impulsų per 1 s.). Kompiuteris, kurio sinchronizavimo dažnis yra didesnis, veikia sparčiau.
Julius Indrišiūnas

Biografija

1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, tarnavo iki 1923 m. 1927 m. baigė Lietuvos universitetą.
1924–1925 m. ir 1927 m. mokytojavo Vilkijos vidurinėje mokykloje, „Saulės“ draugijos mokytojų kursuose. 1928–1932 m. dirbo teisininku. 1930 m. buvo paskirtas Kauno apygardos teismo vyresniuoju notaru. Nuo 1932 m. Lietuvių tautininkų sąjungos centro valdybos narys. 1933–1938 m. Finansų ministerijos generalinis sekretorius. 1936–1940 m. Seimo narys, Seimo vicepirmininkas. 1938 m. kovo mėn. – 1939 m. kovo mėn. LR finansų ministras. 1940 m. liepos mėn. NKVD suimtas, 1941 m. balandžio mėn. nuteistas. Kalintas Komijos ATSR, Kirovo srities lageriuose. Mirė Kirovo srities persiuntimo punkto ligoninėje (Kirovo mieste).
Žiemgalos olimpinis centras

Žiemgalos olimpinis centras (latv. Zemgales Olimpiskais centrs) – daugiafunkcijinis sporto kompleksas Latvijoje, Jelgavoje. Pastatytas 2010 m. Atidarytas 2010 m. rugsėjo 2 d. draugišku maču tarp futbolo klubų. Centre yra lengvosios atletikos stadionas, futbolo aikštė. Tribūnose 1560 sėdimų vietų.
Mantas Jankavičius

Biografija

Gimė Vilniuje, bet vėliau su tėvais persikėlė į Kėdainius. 13-os metų pradėjo dainuoti Kėdainių roko grupėje „Tylos zona“. Sulaukęs 19 m., grįžo į Vilnių ir įstojo į Vilniaus konservatoriją, kurioje 4 m. mokėsi groti trombonu. Tuo pat laiku dainavo grupėje „La Vita“ ir su ja išleido albumą. Iš jos pasitraukus vienam nariui, nutarė pradėti solinę karjerą.
2001 m. dalyvavo konkurse „Fizz Superstar“, kuris vyko Lietuvoje, Latvijoje bei Estijoje, ir pasiekė finalą. Po konkurso sulaukė estų prodiuserių pasiūlymų bendradarbiauti ir su jais įrašė nemažai kūrinių. Vėliau pasižymėjo "Tabami goes… " koncertais, kuriuose įkūnijo Freddie Mercury bei Robbie Williams. Vaidino miuzikluose: „Meilė ir mirtis Veronoje“ – Romeo, „Paryžiaus katedra“ – Kvazimodą.
2010 m. dainininkas gavo pagrindinį vaidmenį režisieriaus D. Ulvydo statomame filme „Tadas Blinda: Pradžia“.
Vedęs, žmona Ieva, sūnūs Benas (g. 2007 m.) ir Herkus (g. 2011 m.).