google/wiki40b huggingface dataset:
Joneda

Joneda – didžiausio tiražo Jonavos rajone laikraštis, mėnraštis (išeina 1 kartą per mėn.). Laikraštis leidžiamas visuomeniniais pagrindais, platinamas nemokamai (daliai Jonavos miesto ir kaimo gyventojų jis yra vienintelis skaitomas laikraštis). Apimtis – 8 puslapiai.
Skelbia reklaminius straipsnius, reklamą, skelbimus, kritikuoja Jonavos rajono savivaldybės politikų ir administracijos veiksmus, bando oponuoti laikraščiui „Naujienoms“. Pasak laikraščio redakcijos, „Joneda“ domisi ir skaito ne tik Jonavos, bet ir aplinkinių rajonų (Kėdainiai, Kaišiadorys, Ukmergė) žmonės, laikraštis taip pat pasiekiąs ir kitus miestus (kaip Marijampolė, Kazlų Rūda, Vilkaviškis, Kaunas, Prienai, Šiauliai, Vilnius), netgi Airiją. Pasak leidėjo, laikraštis „Joneda“ pasižymi „kritiniu požiūriu, objektyviai ir be pagražinimų analizuoja rajone, šalyje bei pasaulyje vykstančius procesus“.

Leidyba

Leidžiamas nuo 1999 m. gegužės mėn. Įkūrėjas ir vadovas – Edmundas Gedvila. Leidėjas – nekilnojamojo turto bendrovė UAB „Joneda".
Iki 2010 m. išleista 122 numeriai (2009 m. gruodžio mėn.).
Spaudėjas – UAB „Rinkos aikštė“ (Kėdainiai). Tiražas – 13 1000 egzempliorių (2010 m.).

Redakcija

Redaktorė – Aldona Skaisgirytė-Gedvilienė. Kiti straipsnių autoriai – Edmundas Gedvila ir kt.
Adresas – J. Ralio g. 5, LT-55182, Jonava.
Lengvasis kultūrizmas

Lengvasis kultūrizmas, kūno rengyba (angl. fitness, taip pat physical fitness – tinkamumas, gera fizinė būklė, pajėgumas, užsigrūdinimas), nevartotinas terminas „fitnesas“  – sporto šaka (viena iš kultūrizmo krypčių), pratybos, palaikančios gerą žmogaus fizinę būklę, taip pat vienas iš laisvalaikio praleidimo būdų.

Maitinimosi ypatumai

Sportuojantys su svarmenimis turi prižiūrėti savo mitybą. Dienos raciono apie 60 procentų turėtų sudaryti baltymai, mažiau – angliavandeniai ir visai mažai – riebalai. 
Kartais vartojami įvairūs maisto papildai.

Lengvasis kultūrizmas Lietuvoje

Šią sporto šaką koordinuoja Tarptautinė lengvojo kultūrizmo federacija (Tarptautinė fitneso federacija), turinti ir savo atstovybę Lietuvoje. 2007 metais Tarptautinės lengvojo kultūrizmo federacijos vykdomosios tarybos nariams Lietuvos Respublikos Seime buvo surengtas oficialus priėmimas. Tarptautinė federacija supažindino su savo veikla bei ateities planais, diskusijose buvo aptarti lengvojo kultūrizmo sporto, sveikatingumo ir aukšto sportinio meistriškumo vystymo Lietuvoje ir pasaulyje klausimai.
Tarptautinė lengvojo kultūrizmo federacija 1968 m. yra įsteigusi „Gintarinį prizą“. 2008 m. tarptautinis „Gintarinio prizo“ turnyras švenčia 40-ties metų jubiliejų.
Sparčiai populiarėjant lengvojo kultūrizmo sportui pasaulyje, šiandien svarbų vaidmenį tarptautiniame sporto gyvenime vaidina JAV, Argentina, Lietuva, Rusija, Slovakija, Lenkija ir Latvija. 
1998 m. (Palangoje) vyko Tarptautinės lengvojo kultūrizmo federacijos organizuotas pasaulio čempionatas. Būtent Palangoje vykusio tarptautinio kongreso metu buvo nuspręsta Lietuvoje registruoti tarptautinę lengvojo kultūrizmo (fitneso) federaciją (WFF).
2005 m. Vilniaus kongresų rūmuose vykęs pasaulio čempionatas susilaukė labai didelio populiarumo: čempionate dalyvavo 742 dalyviai iš 32 šalių. Prizą iškovojo daugkartinė pasaulio čempionė klaipėdietė Jolanta Mileriūtė. Už pasiekimus sporte Jolanta Mileriūtė taip pat yra apdovanota prezidento Valdo Adamkaus garbės raštu.
Andernachas

Istorija

12 m. pr. m. e. keltų gyvenvietės Antunnuac vietoje įkurta romėnų tvirtovė Antunakas (lot. Antunnacum).
Farnezės Herkulis

Apie skulptūrą

Skulptūra „Farnezės Herkulis“ buvo rasta 1546 m. Romoje, buvusių Karakalos pirčių komplekse. Skulptūros originalą sukūrė Sen. Graikijos vienas žymiausių skulptorių Lisipas apie 323 m. pr. m. e., Aleksandro Didžiojo mirties metus. Originali statula tikriausiai buvo bronzinė ir šiek tiek didesnė nei natūralaus žmogaus dydžio. Statijus mini statulą I a., Pausanijas – II a., Libanijas iš Antiochijos – IV a., kurie visi pažymėjo didelį įspūdį, kurį statula darė publikai. Lisipo autorystę patvirtina maža kopija, rasta Palatino kalvoje Romoje, kurioje pažymėta, kad statula yra Lisipo. Statula buvo populiari, jos atvaizdų rasta sienose, Sen. Romos ir Graikijos monetose. Suskaičiuojama apie 50 išlikusių Herkulio vaizdinių. Pagal Herkulio pozą – atsirėmusio ant savo kuokos su liūto kailiu, statula buvo praminta „Pavargusiu Herkuliu“. Dešinėje rankoje už nugaros Herkulis laiko tris obuolius. Tai gali būti susiję su vienu iš 12 Herkulio žygių – obuolių pavogimu iš Hesperidžių sodo. Lisipo originali statula neišliko (nerasta).
Karakalos pirtyse atrastą statulą apie 212–216 m. sukūrė graikų skulptorius, atėnietis Glikonas. Šios skulptūros autorystė praktiškai yra viskas, kas žinoma apie šį skulptorių. Statulą įsigijo imperatorius Karakala savo vardo pirčių statyboms, pradėtoms 212 m. XVI a. prasidėjo kasinėjimai Karakalos pirčių teritorijoje, buvo rasta Herkulio galva, o po 6 metų 1546 m. – likusios dalys. Skulptorius Guglielmo della Porta tarpininkavo popiežiui Pauliui III Farnezei dėl statulos dalių įsigijimo. Statula neturėjo kojų ir Guglielmo della Porta jas iškalė iš naujo. Statula buvo eksponuojama Farnezės rūmuose. Po kelerių metų už miesto ribų buvo rastos originalios statulos kojos. Mikelandželas įkalbėjo popiežių palikti Guglielmo della Porta (kuris buvo jo mokinys) kojas tam, kad parodyti anuometinių skulptorių meistriškumą, kuriuo jie gali rungtis su antikiniais autoriais. Iki 1787 m. statula liko su Guglielmo della Porta kurtomis kojomis, kurios buvo laikomos geresnėmis už originalias. XVIII a. pabaigoje originalias kojas restauravo Carlo Albacini. Guglielmo della Porta kurtos kojos eksponuojamos atskirai šalia.
Statula greitai išgarsėjo Europoje, jos graviūras sukūrė Jacob Bos ir Hendrick Goltzius, ją studijavo Rubensas. 1731 m. išmirus Farnezių vyriškajai linijai statulų kolekcija perėjo Burbonų atstovui Karoliui. Burbonai pradėjo perkėlinėti kolekcijas į Neapolį. Romos statulas 1787 m. į Neapolį perkėlė karalius Ferdinandas IV, ne be popiežiaus pasipriešinimo. XVIII a. įtakingas menotyrininkas Johanas Joachimas Vinkelmanas laikė statulą vienu iš tobuliausių kūrinių, vaizduojančių vyrišką kūną. Nuo XVIII a. pabaigos pradėtas kritikuoti statulos raumeningumas. XX a. menotyrininkas Martin Robertson pavadino ją „išsipūtusių raumenų krūva“.
Antanas Lukianas

Biografija

1945–1948 m. mokėsi Kabelių pradžios mokykloje, 1955 m. baigė Panevėžio I-ąją vidurinę mokyklą, 1960 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją. 
1961–1988 m. dirbo Lietuvos hidrotechnikos ir melioracijos institute; 1971–1988 m. direktoriaus pavaduotojas moksliniam darbui. 1967 m. technikos mokslų kandidatas, 2006 m. habilitacija.  1988–1997 m. Žemės ūkio ministerijos Mokslo valdybos viršininkas, Mokslo ir mokymo departamento direktorius. Nuo 1997 m. dėsto Vilniaus Gedimino technikos universitete; nuo 2000 m. Hidraulikos katedros vedėjas; nuo 2003 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų svarbiausios sritys – sunkios granuliometrinės sudėties dirvožemių sausinimo priemonių, drenuotų dirvožemių vandens balanso elementų hidrologiniai drenažo tyrimai, agrarinio kraštovaizdžio ekologiniai pokyčiai, vandens ūkio problemos ir jų sprendimai, skysčių mechanika ir hidrologija. Tiria Lietuvos upių potvynius, polderius, hidrotechninių statinių poveikį aplinkai. Paskelbė daugiau, kaip 140 mokslinių straipsnių. Išradimo autorius.
Blindė (upė)

Pavadinimo kilmė

Blindė lietuvių kalboje reiškia gluosnio rūšį. Tuo žodžiu dar vadinamas tam tikros rūšies paukštis. Veiksmažodis blindenti "judinti, pleventi" ir galėjęs suteikti lygumų ruožu tekančiam upeliui vardą.
Alach Junis (gyvenvietė)

Istorija

Alach Junis įkurtas 1937 m. kaip aukso gavybos centras, suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. Po TSRS žlugimo gyventojų skaičius sparčiai mažėjo (1989 m. – 2200, 1999 m. – 700). 2004 m. pradėti aukso kasyklos uždarymo darbai ir gyvenvietės likvidavimas.
Panevėžio sentikių cerkvė

Istorija

Sentikiai Panevėžyje pradėjo kurtis 1825 m., nors dokumentuose nurodoma, kad bažnyčia statyta 1906 m. Iki to laiko sentikiai buvo persekiojami, tad oficialiai nebuvo galima turėti ir bažnyčios. Žemę bažnyčiai dovanojo turtingesni parapijiečiai. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia buvo sudeginta, bet 1926 m. atstatyta.
Kazys Algirdas Kaminskas

Biografija

1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1975 m. technikos mokslų kandidatas.
1966–1973 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1973 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1991 m. Vilniaus technikos universitetas nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1982 m. docentas. 1979–1980 m. stažavo Londono universiteto Karališkajame koledže.

Mokslinė veikla

Vienas pirmųjų Lietuvoje ėmė tirti darbo aplinką ergonomikos požiūriu. Mokslinių darbų svarbiausios sritys: įtemptojo gelžbetonio mechaninės savybės, ergonomika pramonėje ir statyboje, darbinių sistemų ergonominiai tyrimai, ergonomika ir sauga, ergonominiai rizikos veiksniai statyboje. Paskelbė mokslinių straipsnių, parašė 8 mokomąsias knygas apie gelžbetonio konstrukcijas, ergonomiką, žmonių saugą.
Premier Soccer League

Premier Soccer League yra Pietų Afrikos Respublikos futbolo čempionatas, kuris buvo įkurtas 1996 m. Jis yra padalintas į dvi lygas: aukščiausioji lyga yra Castle Premiership, antroji – Mvela Golden League.
Aureolės efektas

Aureolės efektas (angl. halo effect; taip pat šlovės efektas) – psichologijoje individo polinkis įvertinti vieną teigiamą daikto, asmenybės savybę, klaidingai vertinant kitas savybes. Posakis sudarytas psichologo Edward Thorndike, o aureolė, jo manymu, buvo puikus palyginimas. Anot jo, bendras įspūdis apie žmogų, įstaigą ar objektą daro įtaką konkrečių savybių ar charakteristikų vertinimui. Jam priešingas velnio ragų efektas (angl. devil's horns effect), sudarantis bendrą neigiamą reiškinio įspūdį.
Aureolės efektas dalyvauja ir žmogaus asmenybės vertinime: galimas klaidingas įspūdis, jog gražiai atrodantis žmogus turi patrauklesnę asmenybę bei geresnius darbo sugebėjimus bei kompetenciją. O jei žmogus geras ir nuoširdus, tikėtina, kad jis atrodys ir patrauklesnis arba atvirkščiai. Ir priešingai, žmogus, pripažintas blogu kurioje nors vienoje srityje, imamas laikyti netikusiu ir visose kitose. Daugelis žmonių nėra linkę sudėtingai vertinti aplinkinių: jie skirsto jas į „daugmaž visur gerus“ ir „daugmaž visur blogus“.
Rinkodaroje šlovės efektas naudojamas iš anksto palankiai nuteikti vartotojus, prieš tai jiems pasiūlius geros kokybės kitą, su šiuo metu parduodama nesusijusią prekę. Taip manoma, jog jaunimo tarpe populiarus „Apple“ „iPhone“ pritraukia vartotojus ir prie kitų „Apple“ gamybos produktų. Metodas taip pat plačiai žinomas automobilių pramonėje, kur siekiant pritraukti serijinių mašinų pirkėjus gaminami ir demonstruojami įspūdingi, galingi vienetiniai automobiliai (lenktyniniai ir pan.). Tokiems automobiliams galima priskirti, pavyzdžiui, „Mercedes-Benz SLR McLaren“, „Lexus LFA“, „Ford Mustang“ ir kt.
Rima Sypkus

Biografija

1985–1990 m. studijavo VPU. 1997 m. baigė medicinos mokyklą Vienoje.
Profesionaliai sportuoti pradėjo 1982 m. Dukart pasaulio jaunimo čempionė su Sovietų Sąjungos rinktine (1985 m. ir 1987 m.). 1989 m. tapo Lietuvos čempione, 1985 m. – 1988 m. Lietuvos vicečempionė (su Vilniaus Eglė-Šviesa).
1996 m. Europos čempionate atstovaudama Austrijai pelnė bronzos medalį. 1999 m. pasaulio bronzos medalininkė. 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 5-ą vietą.
Nuo 2007 m. dirba Europos rankinio federacijoje.
BK-7 Lietuva

Techniniai duomenys

Sklandytuvas vienvietis. Jo išaugęs sparnų ilgis įgalino pasiekti aerodinaminę kokybę iki 48–50. Iš 1000 m aukščio gali nusklęsti 50 km atstumą.
Histaminas

Funkcijos

Iš daugybės savo funkcijų, pvz., sujaudinimo valdymo ir pabudimo, histaminas gali sukelti ir nepageidaujamų efektų: lygiųjų raumenų susitraukimus, taip pat esant aktyvuotoms alerginėms reakcijoms jis prisideda ir prie astmos, kvėpavimo takų suvaržymo.
Antkalnės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Eržvilko piliakalnis 38 kmGabrieliškių piliakalnis 17 kmBočiškės piliakalnis 21 km
Kejėnų piliakalnis 19 kmRaudonėnų piliakalnis 9 kmPašilių piliakalnis 14 km
Seredžiaus piliakalnis 11 kmPlokščių piliakalnis 5 kmVeliuonos piliakalnis I 2 km
Šilvėnų piliakalnis 4 kmVeliuonos piliakalnis II 4 km
Lotynų kvartalas

Lotynų kvartalas (pranc. Quartier latin) – vienas iš senųjų Paryžiaus rajonų, esantis kairiajame Senos krante, garsėjantis kaip studentų, mokymo ir mokslo įstaigų, intelektualų, knygų parduotuvių, kavinių rajonas. Gatvėse ir pėsčiųjų bulvaruose net ir vėlyvais vakarais judru – atidarytos kavinės ir restoranai, skamba muzika, gatvės dailininkai siūlo turistams savo paslaugas, lankytojus vilioja tradicinės prancūziškos virtuvės restoranai. Čia įsikūręs vienas seniausių Europoje Sorbonos universitetas, Panteonas su žymių tautos žmonių kapais, Liuksemburgo sodas, Prancūzijos senato rūmai, romėnų terminės pirtys, Viduramžių muziejus. Šie ir kiti žymūs objektai pritraukia daug turistų.
Lotynų kvartalo augimui didžiausią reikšmę turėjo XIII a. Paryžiaus universiteto įkūrimas. Universitetas greitai tapo prestižiniu, čia atvykdavo mokytis studentai iš visos Europos. Kvartalo pavadinimas siejamas su lotynų kalba, kuria anksčiau buvo dėstoma Sorbonoje. Šiuo metu čia įsikūrę ir daugiau aukštojo mokslo įstaigų: aukštoji pedagoginė mokykla (École normale supérieure), aukštoji kalnakasybos mokykla (École des Mines de Paris), universitetas Panthéon-Assas, Pjero ir Marijos Kiuri universitetas (Université Pierre et Marie Curie), Prancūzijos kolegija, Liudviko Didžiojo licėjus (Lycée Louis-le-Grand) ir kt.
Nesse Godin

Biografija

Gimė 1928 m. kovo 28 d. Šiauliuose. 1941 m. rugpjūtį kartu su tėvais buvo uždaryta į Šiaulių getą. 1944 m. artinantis sovietams buvo perkelta į Štuthofo koncentracijos stovyklą. Iš Štuthofo buvo perkelinėjama vis į kitas stovyklas, kol galiausiai 1945 m. kovo 10 d. buvo išvaduota sovietų. 1950 m. praleidusi kelerius metus pabėgėlių stovykloje Vakarų Vokietijoje kartu su motina, vyru ir vaikais išvyko į JAV, kur apsigyveno Vašingtone. Gyvendama JAV N.Godin aktyviai dalyvauja įvairiuose renginiuose ar paskaitose skirtose nepamiršti Holokausto nusikaltimų. Apie savo išgyvenimus yra pasakojusi įvairose JAV valstybinėse įstaigose, mokyklose bei kas savaitę dalyvauja paskaitose JAV Holokausto memorialiniame muziejuje.
Mieganti Venera

Apie paveikslą

Paveikslą tapė Venecijos dailės mokyklos dailininkas Džordžonė, bet nebaigė dėl staigios mirties nuo maro 1510 m. Paveikslo tapybą pratęsė Ticianas, kurio rankai priskiriama dangaus ir tolimojo peizažo detalių tapyba. Ticianas vėliau sukūrė paveikslą „Urbino Venera“, kuriame artimai sekė Džordžonės paveikslo vaizdiniu. Ticianas dešiniajama kampe buvo nutapęs Kupidoną, kuris 1843 m. buvo panaikintas dailininko Martin Schirmer. Tikriausiai Ticianas pridėjo ranką ir prie raudonų klosčių tapybos po Veneros galva. Bendrąja nuomone paveikslas vaizduoja alegorinę meilės išraišką.
Paveikslas tikriausiai buvo užsakytas Girolamo Marcello ir Morosina Pisani vestuvių 1507 m. spalio 7 d. proga. Girolamo Marcello buvo Džordžonės rėmėju ir turėjo tris jo paveikslus, įskaitant „Miegančią Venerą“. Pozuotojos asmenybė nežinoma. Paveikslas nepasirašytas. To meto vestuviniuose paveiksluose tarp aristokratų buvo įprasta vaizduoti Veneros vaizdinį, bet visai tikėtina, kad paveiksle vaizduojama nimfa. Pažymėtina, kad drapiruotės klosčių tonai po moters kūnu yra šalti, tokiu būdu mažinantys paveikslo erotinį charakterį.
Džordžonė buvo vienas pirmųjų menininkų Europoje, kuris stipriai akcentavo peizažo vaidmenį paveiksle. Jo rankai priklauso pirmuoju savarankišku peizažu įvardijamas paveikslas „Audra“. „Miegančioje Veneroje“ peizažas taip pat vaidina svarbų vaidmenį, gulinčios moters kūno linijos harmoningai atitinka peizažo kalvų linijas. Iki „Miegančios Veneros“ Europos mene nebuvo nuogos moters vaizdinių, neįpintų į biblijinių ar mitologinių istorijų rėmus. Apie 1510 m. Venecijos mene atsirado vaizdinių, kurie moters nuogumą vaizduoja kaip patį savaime paveikslo objektą ir tapybos tikslą. „Mieganti Venera“ laikoma pirmuoju šio žanro paveikslu, kuriuo artimai sekė vėlesni tapytojai Ticianas, Palma Vyresnysis, Džulijus Romanas, Rubensas, Nikola Pusenas, Engras, Eduaras Manė. Vienas iš esminių skirtumų tarp šių dailininkų darbų ir Džordžonės yra tas, kad „Miegančioje Veneroje“ vaizduojama moteris yra užsimerkusi (ar mieganti) ir nevaržomai leidžia žiūrovui stebėti jos kūną.
Vatensas

Istorija

Pirmas vietovės paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose 930 m. Tais metais ši vietovė priklausė Bavarijos kunigaikštystei.
Nuo XI a. šias žemes valdė Tirolio grafai. Vėliau (1363 m.) šios žemės buvo prijungtos prie Habsburgų imperijos.
1556 m. čia buvo įkurtas pirmasis Austrijoje popieriaus fabrikas.
Krašto ekonomikoje svarbiu įvykiu tapo 1895 m., kai čia atsikėlė pramonininkas Daniel Swarovski (1862–1956). Iš Bohemijos regiono persikėlė į Tirolį ir čia pradėjo gaminti garsiuosius Swarovski kristalus. 
Miestui turgaus teisės suteiktos 1895 m.
Keturiasdešimties paukščių diena

Keturiasdešimties paukščių diena –  kasmet kovo 10 d. Lietuvoje minima diena, simbolizuojanti paukščių parskridimą. Tikima, kad šią dieną jau būna sugrįžę svetur žiemojusių 40 paukščių rūšių. Ši data siejama su masiniu paukščių parskridimu. 
Šiuo metu prisimenami ir Keturiasdešimt Sebastijos kankinių (rus. Сорок Севастийских мучеников). Lietuvoje įsigalėjus krikščionybei parskridusių paukščių šventė buvo pervadinta 40 šventų kankinių diena, IV a. atidavusių gyvybę už krikščionybės išpažinimą. Liturginę ir liaudišką šventę apibendrinus buvo sakoma, kad kankinių garbei atskrenda 40 paukščių.
Dėl žmogaus ūkinės veiklos mažėja natūralių uoksų ir kitų tinkamų vietų paukščių perėjimui, todėl ornitologai kasmet inicijuoja inkilų kėlimo šventes. Nors dėl žmogaus įtakos ir klimato kaitos nuolat pranešama apie nykstančias rūšis, senovės lietuvių suskaičiuotas kovo pradžioje grįžtančių 40 paukščių rūšių kiekis išlieka daugiau ar mažiau teisingas. Liaudies išmintis dažniausiai pateisina šią etnokultūrinę datą. Dėl pastarąjį dešimtmetį švelnesnių žiemų iš Lietuvos neišskrenda žiemoti kai kurios rūšys (pvz., stebimi varnėnų pulkeliai gruodžio mėn. Ventės rage). Vienų paukščių Lietuvoje mažėjant, atskrenda ir pradeda plisti kai kurios pietinės rūšys. Prarastas rūšis pakeičia kitos.

Tautosakoje

Žmonės tikėdavo, kad jei tą naktį pašąla, stiprios šalnos dar truks 40 parų. Kad būtų geras javų derlius Rytų Lietuvoje buvo paprotys šeimynai iškepti 40 bandelių. Žemaičiai per šią šventę vengdavo kur nors toli nuo namų važiuoti, kad netektų su kaimynais, ar net su saviškiais pyktis. Šiai dienai ir šiai progai nuo seniausių laikų lietuvių tauta yra sukūrusi įvairiausių dainų ir žaidimų, kad būtų pagarbinti parskridę paukščiai.
Valdas Lastauskas

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1990–1991 m. buvo Vilniaus Vyriausiojo policijos komisariato tardytojas. 1991 pradėjo dirbti Lietuvos URM Konsulinių sutarčių skyriuje, 1993–1996 m. buvo konsulas Lietuvos ambasadoje Varšuvoje.
1996–2000 m. vadovavo Lietuvos ir Vokietijos UAB „Drauda“, 2000–2004 m. – UAB „Konslita“. 2001–2005 m. buvo UAB NDX Development teisės departamento direktorius. 2005–2006 m. dėstė VU Teisės fakultete.
2005 m. grįžo į diplomatinę tarnybą, dirbo Lietuvos Generaliniame konsulate Kaliningrade, 2008–2011 m. buvo ministras patarėjas Lietuvos ambasadoje Lenkijoje.
2011–2013 m. buvo Užsienio reikalų ministerijos, o 2013–2014 m. – energetikos ministerijos kancleris.
Nuo 2014 m. rugpjūčio 12 d. – Lietuvos ambasadorius Azerbaidžiano Respublikoje.
V.Lastauskas kalba vokiečių, lenkų, rusų bei anglų kalbomis.
Panovių pagrindinė mokykla

Istorija

2008 m. rugsėjo 1 d. Panovių pagrindinė mokykla prijungta prie Kudirkos Naumiesčio Vinco Kudirkos gimnazijos ir pavadinta Kudirkos Naumiesčio Vinco Kudirkos gimnazijos Panovių pagrindinio ugdymo skyriumi su ikimokyklinio ir priešmokyklinio ugdymo mišria grupe. Nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. Kudirkos Naumiesčio Vinco Kudirkos gimnazijos Panovių pradinio ugdymo skyrius.
Katra

Katros bifurkacija

XX amžiuje susiformavo retas hidrografinis reiškinys – bifurkacija, kai Ūlos upė, grauždamasi gilyn ir tokiu būdu ilgindama vagą, prisijungė Katros intakus Dubę ir Pelesą, vėliau perkirto Katros vagą, atimdama iš pastarosios apie 410 km² baseino, todėl šiuo metu dalis buvusio Katros baseino vandens nuteka į Ūlą.

Etimologija

Upėvardis laikomas labai archajišku ir kildinamas iš ide. *kataro- „griovys, upelis, srautas“ (plg. it. Catarona, Po intakas, gr. Καταρβάτης upė Liburnijoje).
Strazdai (Gruzdžiai)

Istorija

1649 m. Gruzdžių trakto revizijos akte Strazdai priskiriami Šiluvėnų ir Kūros vaitijai. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Meškuičių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiaus Račių seniūnijai, nuo 1950 m. – Gruzdžių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Raudonoji vėliava“.

Aplinkinės gyvenvietės

GRUZDŽIAI – 9 km
Taurakiai – 6 km
Gavėnaičiai – 4,5 km
Račiai – 2 km
Smilgiai – 5 km 
 KURŠĖNAI – 29 km
ŠIAULIAI – 14 km
Klebonai – 3 km
Skirvytė

Pavadinimas

Upėvardis kildinamas nuo žodžio skirti(s) („atsišakoti, tolinti, skaidytis“).
Žudgalio senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos Erlos–Salanto senslėnio dešiniojo kranto aukštumoje. Laidojimo žymių nėra. Teritorija dirvonuoja.
Teritorijos plotas – apie 0,01 ha.

Istorija

Įrengtos apie XVIII a., vadinamos Senkapiais (žem. Senkapē), Kapeliais (žem. Kapalē). Laidoti Žudgalio gyventojai. Kapines uždarius, XIX a. jose retsykiais laidoti Žudgalio ir Naujųjų Salantų kaimų savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan.
Kapinėse stovėjo keli monumentalūs kryžiai, kurie XX a. pr. sunyko. Apie 1930 m. žemės savininkas sunykusius kryžius pašalino, o kapines suarė.
CrossCountry

CrossCountry – Jungtinės Karalystės geležinkelio bendrovė. Veikia nuo 2007 m., aptarnauja daugumą geležinkelio linijų šalyje. Pakeitė iki tol veikusią Virgin Trains, bei kai kuriuos Central Trains reisus.
Grimes

Muzikos stilius

Grimes muzika nėra lengvai apibrėžiama. Tai elektroninės muzikos stilių mišinys, kurį atlikėja apibūdina, kaip angl. „ADD music“ (Attention deficit disorder music), ji kilnojasi dramatiškai ir netikėtai – „Aš dažnai einu per fazes“. Jos darbas pamėgtas įvairių atlikėjų, kaip – Björk, Enya.
Valdomų seniūnija

Valdomų seniūnija – administracinis teritorinis vienetas Gruzdžių valsčiuje, 1918–1945 m. turėjęs ribotos savivaldos teises. Centras – Valdomai.
Tikimybių teorija

Tikimybių teorija – matematikos šaka, tirianti atsitiktinių įvykių tikimybes.

Matematikoje tikimybė – tai skaičius iš intervalo [0; 1], parodantis, kiek tikėtina, kad įvykis įvyks. Tikimybės  priskiriamos įvykiams  pagal tikimybės aksiomas.
Tikimybė, kad įvyks įvykis , kai duota (t. y. jau žinoma), kad įvyko kitas įvykis , yra  sąlyginė tikimybė kai duota . Jos reikšmė lygi  (kai  nelygi nuliui). Jei  sąlyginė tikimybė kai duota  lygi („nesąlyginei“)  tikimybei, tai  ir  vadinami nepriklausomais įvykiais. Šis  ir  santykis yra simetriškas – tai matyti tada, kai jį apibūdiname kaip .
Kartu su statistika tikimybių teorija sudaro matematikos šaką, vadinamą stochastika.
Asta Stanislava Karbauskienė

Biografija

1983 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, pradinių klasių mokytoja.
1966–1984 m. Šilalės rajono švietimo sistemos darbuotoja, 1981–1986 m. Kraštotyros draugijos Šilalės rajono skyriaus atsakingoji sekretorė, 1986–1991 m. profsąjungos pirmininkė, LKP rajono komiteto sekretorė, 1991–1999 m. individualios įmonės darbuotoja, Šilalės autobusų parko kuro užpylėja, 2000–2001 m. Šilalės rajono savivaldybės mero patarėja. Nuo 2002 m. Seimo nario Zigmo Balčyčio padėjėja sekretorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šilalės rajono skyriaus narė, atsakingoji sekretorė. Nuo 2003 m. LSDP tarybos narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šilalės rajono savivaldybės tarybos narė. 
Vaikai Gintaras, Mindaugas.