google/wiki40b huggingface dataset:
Karkliniai

Karklinių dvaras

Karklinių dvaras buvo iš didžiausių Keturvalakių valsčiaus dvarų po Valavičių dvaro, buvo Karklinių majoratas. 1918 m. majoratai buvo paskelbti Lietuvos nuosavybe, nes daugelį jų kitataučiai pasitraukdami paliko. Vykdant žemės reformą majoratai buvo konfiskuoti be jokio atlyginimo. 1905 m. įvyko dvaro darbininkų streikas. XX a. pradžioje Karklinių majoratas su visais palivarkais užėmė 720 ha plotą. Tuo metu jis priklausė dvarininkui Teodorui Bergui. O prieš Pirmąjį pasaulinį karą dvaro savininku buvo žydas Motkė. Po I-ojo Pasaulinio karo dvare atsidarė mergaičių žemesnioji žemės ūkio mokykla. Vėliau, atkūrus Lietuvai nepriklausomybę, Karkliniai buvo patikėti danų ūkininkams, kurie turėjo parodyti lietuvaičiams, kaip reikia šeimininkauti. Tačiau trečio dešimtmečio pradžioje kažkas uždegė dvaro kluoną. Danai, gaisrą įvertinę kaip įspėjimą, iš Karklinių išvyko. Prasidėjus žemės reformai žemės buvo išdalintos. Žemės gavo savanoriai Mičiulis, Kalinauskas ir kt., 10 ha skirta Keturvalakių klebonijai. Pakajų stogas dengtas gontais. Prie paradinių durų stovėjo keturios kolonos su stogeliu. Iš vieno galo buvo pastatyta uždara medinė veranda. Pakajus supo gražus parkas, kurį nuo 1927 m. ėmė prižiūrėti Marijampolės Vargdienių seserų vienuolynui priklausančios namų ruošos, vėliau Žemesniosios žemės ūkio mokyklos moksleivės. Ėmus kurti kolūkius, buvo nugriauti kumetynai: du mediniai, po vieną akmeninį ir molinį. Pakajuose, panaikinus žemės ūkio mokyklą, buvo įkurta kolūkio salė, gyvenamieji butai. Ilgą laiką jie tarnavo Karklinių pradžios mokyklai.

Pavadinimo kilmė

Kol kas anksčiausias žinomas kaimo paminėjimas yra 1623 m. Lankeliškių parapijos 1617–1692 metų jungtuvių metrikų registracijos knygoje. Tuomet kaimo pavadinimas buvo užrašytas pusiau lotyniška, pusiau slaviška forma de villa Skarklinow, o 1625 m. minima kaip Karklinie .Manoma, kad toks vietovardžio pavadinimas yra kilęs iš toje vietoje ir tuo metu augančio didelio karklyno.
Sulymos sukilimas

Priežastys

1635 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas išleido naują potvarkį, kuris apribojo kazokų laisvę ir sumažino kazokų skaičių Žečpospolitos kariuomenės registre. Taip pat Seime buvo priimtas sprendimas statyti dešiniajame Dniepro krante Kudako tvirtovę, kurios dėka būtų galima sustiprinti kontrolę tarp Ukrainos žemių ir Zaporožės.

Sukilimo eiga

1635 m. rugpjūčio 3 d. naktį grįždamas iš žygio prie Juodosios jūros Jonas Sulyma su kazokų būriu užpuolė statomą Kudako tvirtovę įveikdamas ją saugantį sargybos garnizoną, su prancūzų komendantu Žanu Marijonu priešakyje. Tvirtovė buvo sugriauta.
Duodama atsaką Žečpospolita išsiuntė į Ukrainą kariuomenę, vadovaujamą Stanislavo Konecpolskio. Ją sudarė lenkai ir kariuomenės registre apskaityti asmenys. Mūšio metu Jonas Sulyma buvo sugautas išdavikų ir išduotas priešininkams.
Sulyma buvo nugabentas į Varšuvą, kur gruodžio 12 d. jam buvo įvykdytas mirties nuosprendis, jis buvo pasodintas ant kuolo.
Konfigūracijos valdymas

Atsiradimas ir paplitimas

Configuration management – bene seniausias iš ITIL procesų, faktiškai, ITIL kūrėjai įtraukė jau nuo ~1960-ųjų kurtas Configuration management metodologijas į ITIL, jas keisdami tik tiek, kad būtų galima suderinti su kitais procesais. Tiesa, ITIL Configuration management sąvoka yra kažkiek išplėsta, pritaikyta visų firmai svarbių duomenų valdymui. Configuration management procesas yra labai svarbus: faktiškai, jei įmonė įstengia efektyviai vykdyti šį procesą, galima tarti, kad ji valdo visą savo IT ūkį.
Civilizacija

Klasifikacija

Skiriama nuo 8 (O. Špengleris) iki 36 (A. J. Toynbee) ir daugiau civilizacijų. Skiriama į tradicines ir industrines. Pagrindinėmis laikomos Vakarų, Kinijos, Indijos, islamo bei budistinė civilizacijos.
Guillermo Santa Cruz

Guillermo Santa Cruz (g. 1984 m. sausio 6 d., Buenos Airės, Argentina) – Argentinos aktorius.

Karjera

Santa Cruz parodė savo susidomėjimą ir talentą aktorystei būdamas dar visai mažas vaikas. 1991 m., būdamas 7 metų, pirmą kartą debiutavo televizijoje Telefé telenovelėje "El Árbol Azul" ("Mėlynas medis"). Čia jis atliko Guille rolę (tai yra įprastas įpratimas Lotynų Amerikoje, naujokui aktoriui duoti personažo vardą, kurį sudaro ir dalis tikrojo aktoriaus vardo).
Santa Cruz pirmą kartą susitiko Agustina Cherri ir Alberto Fernández de Rosa filmuojantis "Grande Pa! " ("Super Tėtis! "), komedijiniame seriale, kuris sulaukė didelės sėkmės Argentinoje ir čia Guillermo, pirmą kartą, pajuto šlovės skonį. Vėliau Fernández de Rosa ir Cherri su vaikinu vaidino seriale "Chiquititas" ("Mažyliai"), be abejonės Lotynų Amerikos muilo opera visą laiką susilaukusi daug sėkmės. "Chiquititas" rodė Argentinos televizijoje šešerius metus.
1991 m. Guillermo baigė vaidinti mažas roles telenovelėje "Cosecharás tu Siembra" ("Tavo sėklos išaugs").
1992 m. Santa Cruz dingo iš ekranų, bet 1993 m. grįžo vaidindamas filme "Yo Quiero Gritar Que te Amo" ("Aš noriu rėkti, kad tave myliu"), čia jis vaidino šalia Andrea Del Boca.
1994 m. pradėjo vaidinti kartu su Venesuelos – Argentinos aktoriais Grecia Colmenares ir Osvaldo Laport tarptautiniame projekte "Milagros" ("Milagra"), kuris buvo rodomas kompanijos Telemundo JAV. Tokiu būdu Santa Cruz pasirodė ispaniškai kalbančiai auditorijai JAV. Tuo metu taip pat jis dirbo "Inconquistable Corazón".
1995 m. Argentinos televizija pradėjo rodyti "Chiquititas", o Santa Cruz, tuo tarpu, vaidino "Dulce Ana" ("Saldžioji Ana"). Jo buvęs bendradarbis Fernández de Rosa buvo paskirtas Telefé atrankos direktoriumi, taigi jis atrinkinėjo aktorius serialui "Chiquititas". Alberto Santa Cruz’ą išrinko Guillermo Maza'os personažui. Santa Crus prisidėjo prie "Chiquititas" 1996 m.
Vaidindamas Guillermo Maza, pravarde Guille, vaikinas pasiekė tarptautinę šlovę, kai serialas tapo šou numeriu pirmu daugelyje Lotynų Amerikos šalių bei Izraelyje ir Rusijoje. Vėliau seriale vaidino Javier Maza. Maza išliko seriale iki 1999 m. Turėjo galimybę įrašyti CD ir pasirodė ant daugybės "Chiquititas" žurnalo viršelių. Po "Chiquititas" jis padarė savo karjeros pertrauką.
2002 m. Guillermo grįžęs vaidino kartu su bendradarbiais iš "Chiquititas": Camila Bordonaba, Felipe Colombo, Dario, Luisana Lopilato, Georgina Mollo bei šalia žinomų aktorių: Catherine Fulop, Diego García taip pat svarbiame Argentinoje šou "Rebelde Way".
François Boucher

Biografija

Fransua Bušė gimė 1703 m. rugsėjo 29 d. Paryžiuje. Mokėsi pas tėvą Nikolia, kuris buvo nėrinių kūrėjas ir Paryžiaus Šv. Luko tapytojų gildijos narys. Motina − Elizabeth Lemesle. Fransua Bušė mokėsi pas istorinį tapytoją François Le Moyne, buvo įtakotas Tjepolo ir Rubenso dailės. Pirmasis svarbus jo užsakymas buvo sukurti 125 graviūras pagal Antuano Vato piešinius. 1723 m. F. Bušė laimėjo Prancūzijos akademijos mokyklos „Romos prizą“. 1728–1731 m. mokėsi Romoje. 1733 m. balandžio 21 d. vedė Marie-Jeanne Busseau, su kuria susilaukė sūnaus (1736 m. Juste-Ntahan) ir dviejų dukterų (1735 m. Jeanne-Elisabeth-Victoire, 1740 m. Marie-Emilie). 1734–35 m. F. Bušė iliustravo Moljero kūrinių leidinius, dirbo Bovė gobelenų fabrikui kurdamas kaimiškų scenų ir kinietiškų motyvų kartonus gobelenams.
Fransua Bušė išgarsėjo lengvo turinio mitologiniais paveikslais ir pastoraliniais peizažais. Jo užsakovu tapo Liudviko XV meilužė madam de Pompadur. 17 m. Bušė priimtas į Prancūzijos dailės akademiją. Kitais metais gavo užsakymą iš karališkojo Versalio dvaro. Kūrė projektus karališkajai porceliano manufaktūrai ir vadovavo Gobelinų gobelenų fabrikui. 1749 m. tapo madam de Pompadur dailės ir grafikos mokytoju. Dailininkas kūrė dekorą daugeliui karališkųjų ir aristokratų pilių, rezidencijų. 1765 m. F. Bušė tapo Akademijos d34irektoriumi ir užsitarnavo pirmojo Liudviko XV dailininko titulą. F. Bušė įvardijamas bene būdingiausiu XVIII a. Prancūzijos karaliaus ir aristokratų dvarų skonio rokoko stiliaus menininku. Gyvenimo pabaigoje jo autoritetas smuko dėl pasikartojamumo ir klasicistų iškilimo, bei nevykusių jo paveikslų siužetų perkėlimo į gobelenus. Fransua Bušė mirė 1770 m. gegužės 30 d. savo kambariuose Luvre. Palaidotas San Žermeno l’Oserua (Saint-Germain-l’Auxerrois) bažnyčioje.
F. Bušė tapybos darbams būdingi švelnūs tonai, lengvabūdiškos scenos, delikačiai modeliuotos formos, dėmesys nuogam moteriškam kūnui. F. Bušė laikomas vienu puikiausių XVIII a. piešėjų, paliko apie 10 000 piešinių. Dirbo pastele. F. Bušė nutapė apie 1000 paveikslų. Tarp garsiausių jo darbų minimi paveikslai „Saulėtekis“, „Saulėlydis“, „Diana po maudynės“, „Besiilsinti mergina“ (pavaizduota Liudviko XV meilužė Louise O’Murphy). Jo vienu mokinių buvo Fragonaras.
Aksbridžas

Istorija

Miesto teises gavo 1727 m., pavadintas New Towne.
Pilaitė

Pavadinimas

Rajoną pavadinti Pilaite nuspręsta ne iš karto. Buvo siūlomi įvairūs vietovardžio variantai. Kalbininkui Jonui Jurkštui ir parkotyrininkui Kęstučiui Labanauskui pavyko įtikinti, kad šis pavadinimas yra autentiškas. Pilaitė – istorinis vietovardis, kilęs iš bendrinio žodžio „pilis“. Netoli Pilaitės XIX a. buvo dvi gyvenvietės: Papilėnai ir Papilaičiai. Pasak Jono Jurkšto, jie žymi vietas, esančias prie pilies (pilaitės), ir patvirtina, kad čia yra buvęs vietovardis Pilaitė ir tikrai yra stovėjusi pilis. Todėl lenk. Zameczek yra vertinys iš žodžio pilaitė, o ne atvirkščiai, kaip manė kai kurie tyrinėtojai.

Istorija

XVI a. Pilaitėje buvo didikų Viršilų dvaras, veikė vandens malūnas, kalvė, lentpjūvė. 1827 m. dvarą įsigijo Vilniaus universitetas ir siekė ten steigti žemės ūkio institutą. Nepavykus to padaryti, patalpas naudojo kaip mokymo bazę. Uždarius universitetą, 1832 m. dvaras parduotas Mykolui Fričinskiui. Šis 1846 m. įsteigė drobės ir siūlų balinimo fabriką, kuris 1852 m. sudegė.
Pilaitė XX a. buvo kaimas Vilniaus rajone, tarybiniu laikotarpiu priklausė Buivydiškių apylinkei. XX a. pab. prijungta prie Vilniaus, ėmė labai sparčiai plėstis.
1959 m. Europos krepšinio čempionatas

Europos krepšinio čempionatas, vykęs 1959 m. Stambule (Turkija).
Ežerėlio pagrindinė mokykla

Kauno r. Ežerėlio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kauno raj., Ežerėlyje, Kauno g. 19, vykdanti pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 191074456.

Istorija

1933 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 1954 m. aštuonmetė, nuo 1956 m. Ežerėlio vidurinė mokykla. 2014 m. reorganizuota į Kauno r. Ežerėlio pagrindinę mokyklą.
Repšiai (Kuršėnai)

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Ringuvos tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Gergždeliai – 2,7 km
Rūveliai – 3,2 km
Minkštakiai – 3,7 km
Medvalakė – 3,8 km
 KURŠĖNAI – 8 km
Olbikiškė – 3,7 km
 KUŽIAI – 7 km
Gūragiai – 4,6 km
Katiliškės – 1,4 km
Padarbos – 2,1 km
 ŠIAULIAI – 19 km
Kristis Andreou

Vilniaus Žalgiris

Nuo pirmo A lygos turo Kristis Andreou pradėjo žaisti "Žalgirio" startinėje sudėtyje. Pirmąjį įvartį įmušė antrojo turo A lygos rungtynės su Marijampolės "Sūduva". Pirmąjį dublį ketvirtajame ture Su Klaipėdos "Atlantu".
Vilniečių ainių klubas

Istorija

Pirmasis šio amžiaus senųjų vilniečių, jų vaikų, anūkų ir t. t. susibūrimas įvyko 2003 m. birželio 1 d. Valakampiuose (Svajonių g. 54) buvusio ilgamečio Laikinojo Vilniaus lietuvių komiteto pirmininko, miesto burmistro Konstantino Stašio vasarnamyje. Vieningai nutarus steigti klubą, išrinkta iniciatyvinė grupė, tuo pačiu būsimo klubo valdyba. Ją sudarė: Jūratė Burokaitė ir Jonas Burokas, Jonas Jonynas, Birutė Mackonytė ir Dovydas Mackonis, Vytautas Ramanauskas, Kęstutis Šimas, Reda Tursaitė, Dainora Vaivadienė. Visuomeninė organizacija Vilniečių ainių klubas buvo registruota 2003 m. gruodžio 19 d. Vilniaus miesto savivaldybės registre. o nuo 2012 m. iki 2014 m. Jonas Jonynas. Vilniečių Ainių klubas yra vienas iš medalio „Už nuopelnus Vilniui ir tautai“ steigėjų. Medalio steigimo sutartis pasirašyta 2009 m. rugsėjo 22 d. Marijos ir Jurgio Šlapelių name-muziejuje.
Mioma

Mioma (gr. mys, kilm. myos 'raumuo') – nepiktybinis raumeninio audinio navikas. Dažniausiai auga gimdoje. Susidaro iš lygiųjų raumenų (lejomioma), arba iš skersaruožių raumenų (rabdomioma).
Mioma – apvalus, standus mazgas, atsiribojęs nuo aplinkinių audinių. Kartais turi įvairaus ilgio ir storio stiebą. Būna įvairaus dydžio (nuo žirnio iki išnešioto vaisiaus), pavienė arba dauginė (iki kelių dešimčių mazgų). Mioma serga 10-12 % moterų, daugiausia 35-50 m. amžiaus (ypač netekėjusios, nepastojančios arba neišnešiojančios). Ji atsiranda sutrikus hormonų apykaitai. Gali augti skirtingai: gimdos ertmėje, gimdos raumeniniame sluoksnyje ir pilvo ertmėje. Maža mioma dažnai nejaučiama. Didelė spaudžia gimdą prie gretimų organų – šlapimo pūslės, tiesiosios žarnos; dėl to gali padažnėti arba pasunkėti šlapinimasis, užkietėti viduriai. 40-60 % ligonių gausiai kraujuoja per mėnesines arba tarp jų; kraujavimui užtrukus gresia mažakraujystė.
Miomos mazge kartais ima kauptis kalcis ir jis sukietėja. Mioma auga lėtai; prasidėjus klimaksui, kartais išnyksta ir negydoma. Gali virsti piktybiniu naviku. Ligonė dažniausiai nepastoja. Nėštumą nutraukti nebūtina: kartais po gimdymo mioma sumažėja arba visai išnyksta. Ligonei būtina moterų konsultacijos įskaita. Kartą per 3 mėn. ją turi patikrinti gydytojas ginekologas.
Nedidelė mioma gydoma hormonų preparatais, kalio jodidu, dilgėlių lapų nuoviru, fizioterapijos procedūromis. Pačiai gydytis pavojinga. Jei mioma greit auga, iš gimdos gausiai kraujuoja arba mioma labai didelė, - daroma operacija (pašalinama tik mioma arba ir visa gimda, kartais su priklausiniais).

Profilaktika

Nevengti nėštumo, pastojus vaisių išnešioti, gimdyti, kūdikį maitinti krūtimi; nedaryti abortų, gyventi normalų lytinį gyvenimą.
Chantų Mansija

Istorija

Apygarda sudaryta 1930 m. gruodžio 10 d.
Vožtuvų epitelinė ląstelė

Vožtuvų endotelinės ląstelės – vienos iš pagrindinių širdies vožtuvo ląstelių. Jos neleidžia susidaryti krešuliams ant širdies vožtuvo lapelių paviršiaus, kontaktuojančio su krauju. Ryšiai tarp endotelio ir šalia jo esančių ląstelių yra sudėtingi, jie daugiausia priklauso nuo tirpių biomolekulių, kurias sekretuoja endotelinės ląstelės. Manoma, kad vožtuvų endotelinės ląstelės reguliuoja intersticines ląsteles, panašiai, kaip endotelis reguliuoja kraujagyslių lygiųjų raumenų ląsteles.
Saulius Antanas Girnius

Biografija

Tėvas Juozas Girnius, brolis Kęstutis Girnius. Studijavo istoriją ir matematiką Klyvlendo „Case Western Reserve“ ir Kolumbuso universitetuose (Ohajo valstija). 1981 m. istorijos mokslų daktaras.
1971–1978 m. Studentų ateitininkų sąjungos pirmininkas. 1976–1980 m. dėstė Pedagoginiame lituanistikos institute Čikagoje. 1978–1981 m. – Pasaulio lietuvių bendruomenės centro valdybos reikalų vedėjas. 1981–1984 m. dirbo Miunchene Laisvės, 1984–1994 m. Laisvosios Europos radijo tyrimų skyriuje, 1995–1997 m. vietoj jo įkurtame Atvirajame žiniasklaidos tyrimo institute Prahoje. Nuo 1997 m. gyvena Vilniuje. 1997–1999 m. – Lietuvos Respublikos Vyriausybės valstybinis konsultantas užsienio informacijos klausimais. Nuo 1997 m. Ateitininkų federacijos veikėjas, 1997–1998 m. vicepirmininkas, 1999–2000 m. – pirmininkas.
Parašė knygos „Lietuvių tautos ir valstybės istorija“ (3 t. 1975 m.) skyrių apie Lietuvos santykius su Rusija. Bendradarbiavo leidiniuose „Aidai“, „Ateitis“, „Draugas“, „Lituanus“.
Džibučio–Ambuli tarptautinis oro uostas

Istorija

Oro uostas atidarytas 1948 m. Pradžioje buvęs vidutinio dydžio kompleksas išaugo po nepriklausomybės laikotarpiu atliktų keleto sėkmingų renovacijos projektų.
XX a. 8-ojo dešimtmečio viduryje oro uostas buvo išplėstas tam, kad būtų galima priimti daugiau tarptautinių vežėjų.
Andrejus Bogoliubskis

Valdymas

Po tėvo mirties paveldėjo Rostovo-Suzdalės kunigaikštystės sostą. Valstybės sostinę perkėlė iš Suzdalės į Vladimirą. Plėtė savo valdymą visose Rusios žemėse, 1169 m. užėmė Kijevą ir ėmė tituluotis didžiuoju kunigaikščiu. 1170 m. Andrejaus Bogoliubskio įtakon pateko Naugardas.
Valdant Bogoliubskiui Vladimiro kunigaikštystė ėmė dominuoti Rusioje. Suklestėjo amatai, dailė, architektūra. Kunigaikščio rūpesčiu įkurta nepriklausoma nuo Kijevo metropolija. Tvirtai kontroliavo jam pavaldžius kunigaikščius, siekė apriboti bojarinų politinę galią. Nužudytas priešininkų.
1751 m. pravoslavų bažnyčios paskelbtas šventuoju.
Megris

Ekonomika

Mieste yra vykdoma maisto pramonė, yra duonos kepykla, konservų fabrikai ir vyninė. Megriui, lyginant su kitais Armėnijos miestais, yra būdingas žymiai švelnesnis klimatas. Todėl miestas yra vienintelė vieta Armėnijoje, kurioje auginamas paprastasis granatmedis.
2016 m. birželio men. prezidentas Seržas Sargsjanas dalyvavo Megrio medicinos centro atidarymo ceremonijoje.
Ilja Kalpačukas

Karjera

Gudijoje gimęs ir didžiąją karjeros dalį žaidė įvairiuose Gudijos futbolo klubuose.
2017 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Atlantas Klaipėda nariu. Už komandą A lygoje sužaidė trylika rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu.
2018 m. perėjo į FK Kauno Žalgiris. A lygoje sužaidė 10 rungtynių ir pasižymėjo įvarčiu.
2019 m. atstovauja FK Rukh Brest.
Anas fon Zangershauzenas

Biografija

Vokiečių ordino riteris, Livonijos ordino magistru paskirtas, kai buvo atšauktas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Mindaugo papirktas Andrius fon Štirlandas. 1254 m. antroje pusėje iš Livonijos išvykus Vokiečių ordino didžiojo magistro vietininkui Eberhardui Seinui jis vengė konflikto su Mindaugu. Kartu siekė pasinaudoti Mindaugo dovanojimais ordinui Žemaitijoje.
Tęsė Klaipėdos statybą. 1254 m. pirmoje pusėje Livonijos ordinas atrėmė didelį sembų surengtą Klaipėdos pilies puolimą. Anas fon Zangershauzenas už tai bandė pulti Sembą per Kuršių neriją, bet 1254 m. viduryje buvo sumuštas. Žemaičiams suaktyvinus kovą prieš Livonijos ordiną ir 1255 m. nusiaubus Kuršą Anas fon Zangershauzenas 1255 m. viduryje ir antroje pusėje nusiaubė Žemaitiją.
1257 m. pradžioje Vokiečių ordino kapitula Romoje jį išrinko Vokiečių ordino didžiuoju magistru, bet išvykti į ordino būstinę Ake (dab. Izraelis) nepavyko. Aleksandras Nevskis apsupo Dorpatą. Po 1260 m. Livonijos ordino pralaimėjimo Durbės mūšyje kilo Didysis prūsų sukilimas, iš pradžių Ordinas patyrė kelis skaudžius pralaimėjimus. Zangershauzenui teko užsiimti diplomatine veikla, važinėti po Europą ir organizuoti riterius kovai su sukilėliais. Jį parėmė popiežius Urbonas IV, atleidęs riterius nuo nuodėmės žudyti ir plėšikauti prūsų žemėse. Gavęs tokią privilegiją, Anas fon Zangershauzenas užverbavo nemažai riterių Reino žemėje, Tiuringijoje, Saksonijoje, Čekijoje ir Austrijoje. Dėl jo įtakos popiežius Klemensas IV paskelbė Kryžiaus žygį prieš prūsus.
Mirė vienos diplomatinės kelionės, steigiant naujas komtūrijas Vokietijoje, metu.
Kolno valsčiaus herbas

Kolno valsčiaus herbas (lenk. Herb gminy Kolno) – Kolno valsčiaus heraldinis simbolis, pradėtas naudoti 2008 m. gegužės 28 dieną.

Aprašas

Raudoname lauke ant žalios kalvos pavidalo papėdės auksinė medinė gynybinė siena, kurios rąstai viršuje nusmailinti, su mediniai vartais, kurių viršuje – stogelis.
Pranas Žiliukas

Biografija

1959–1963 m. mokėsi Romaniškių (Zarasų raj.) pradinėje mokykloje, 1963–1970 m. Salako vidurinėje mokykloje. 1970–1975 m. studijavo Kauno politechnikos institute (KPI).
1975–1986 m. KPI Vibrotechnikos mokslo centro jaunesnysis mokslo bendradarbis, vyresnysis mokslo bendradarbis. Nuo 1986 m. KPI (vėliau – KTU) Inžinerinės mechanikos katedros docentas, profesorius. 1994–2007 m. KTU akademinių reikalų direktorius, nuo 2007 m. KTU studijų prorektorius.
Vedęs; žmona Alytė (g. 1954 m.), gydytoja.
Ronata Balkaitienė

Biografija

Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje baigė chorinis dirigavimą, 2003 m. Šiaulių universitete baigė muzikos pedagogiką.
2002 m. Druskininkų Ryto gimnazijos papildomo ugdymo renginių organizatorė, populiariosios muzikos ansamblio vadovė. Druskininkų Atgimimo vidurinės mokyklos vyr. muzikos mokytoja.
Nuo 2007 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narė. 
Iki 2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus, nuo 2016 m. nepartinio judėjimo „Už Druskininkus“ narė.
Sutuoktinis Žydrūnas, sūnus Matas, dukra Mėta.
Šanxai banzai

Siužetas

Filmas atskleidžia paradoksalų unikalios daugiatautės kaimo bendruomenės egzistavimą miesto centre bei aiškinasi rajono pavadinimo kilmę. Filmas pasakoja apie vadinamojo „Šanchajaus“ gyventojus, kurie turi savo taisykles, meiles, įpročius ir nuodėmes. Daugelis jų gyvena praeities laiku, kuris tirpsta mūsų atmintyje. Šį lūšnyną keičia prestižinis dangoraižių rajonas, kurio širdis – prekybos ir verslo centras „Europa“. Tad kokia ateitis laukia „Šanchajaus“ gyventojų, niekas nežino.
Klebiškis

Geografija

Iš rytų prieina Prienlaukio ežeras, šiaurės rytų pakraščiu teka Jiesios intakas Kiauliškė. Ties kaimu kertasi keliai  189  Prienai–Skriaudžiai ,  3302  Išlaužas–Klebiškis–Igliauka ,  3314  Klebiškis–Juodbūdis–Veiveriai .
Bocmanmatas

Bocmanmatas (rus. боцманмат) – Rusijos karinio jūrų laivyno puskarininkių pareigos, egzistavusios nuo XVIII a. pradžios iki 1917 m.
Pareigos jau egzistavo 1699 m. Tuo metu bocmanmatas vadinosi pabocmanis (rus. подбоцман). Pareigos buvo įteisintos 1720 m. Petro I Jūrų statute.
Bocmanmatai buvo rikiuotės puskarininkiai. Už juos vyresni buvo bocmanai, žemesni – paprasti rikiuotės puskarininkiai. Bocmanmatais tapdavo puskarininkiai, turintys bent metų stažą ir išlaikę atestaciją, jei būdavo vakansija. Bocmanmato vardą suteikdavo ir vairininkams, signalininkams, narams.
Bocmanmatas turėdavo išmanyti takelažo darbus, rangauto pakėlimo ir nuleidimo tvarką, laivo ginkluotę, kompasą, valčių buriavimą ir vairavimą, laivo švartavimą, skylių korpuse uždengimą lopais. Bocmanmatas vadovavo savo skyriui, todėl turėjo žinoti savo pavaldinių darbines vietas, prižiūrėti jų aprangos ir artelės indų švarą. Kai nebūdavo bocmano, bocmanmatas turėjo teisę jį pavaduoti ir vadovauti denio komandai.
Į bocmanmatą kreipdavosi „Pone bocmanmate“.
Bocmanmato pareigos buvo panaikintos 1917 m.
Vevė

Istorija

Antikoje Vevė buvo žinomas kaip Viviscus ar Vibiscum. Pirmą kartą miestas paminėtas senovės graikų filosofo Ptolemėjaus, kuris jį pavadino Ouikos.
Saulius Aloyzas Bernardas Kutas

Biografija

Gimė muzikos mokytojo-vargonininko ir pradinių klasių mokytojos šeimoje. 1938 m. šeima persikėlė gyventi į Šėtos miestelį. 1941–1953 m. mokėsi Šėtos vidurinėje mokykloje. 1953–1958 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete.
1958–1969 m. Lietuvos energetikos sistemos inžinierius, tarnybos vadovas. 1969–1972 m. Energijos realizavimo įmonės direktorius. 1972–1990 m. Lietuvos energetikos sistemos vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas.
1990–1996 m. LR energetikos ministrų pavaduotojas, pirmasis pavaduotojas, ministerijos sekretorius. 1997 m. Lietuvos energijos vadovaujantysis inžinierius, patarėjas. 1996 m. kovo-gruodžio mėn. Mindaugo Stankevičiaus Vyriausybėje – LR energetikos ministras.  1997–2006 m. Valstybinės atominės energetikos saugos inspekcijos (VATESI) viršininkas.  2006 m. liepos 1 d. išėjo į pensiją. Nuo 2007 m. ekspertas konsultantas.
KVRS Waasland-Beveren

Istorija

Klubo užuomazgos 1936–ieji. Ilgus dešimtmečius klubas buvo vadinamas „Red Star“. 2010 metais susijungus dviems klubams tapo „Waasland-Beveren“.
Šeštasis masinis gyvybės Žemėje nykimas

Šeštasis masinis gyvybės Žemėje nykimas – pasauliniu mastu masinis išmirimas – 6-asis per pastarąją pusę milijardo metų – yra didžiausias nuo tų laikų, kai prieš 66 mln. metų į Žemę atsitrenkus didžiuliam meteoritui išnyko trys ketvirtadaliai gyvybės, įskaitant dinozaurus (Kreidos-terciaro masinis rūšių išnykimas).
1900–2015 m. buvo surinkta duomenų apie 27,6 tūkst. gyvūnų rūšis. Rūšių įvairovė šiuo laikotarpiu sumažėjo beveik perpus. Tyrimas taip pat atskleidžia, kad daugiau nei 30 % stuburinių gyvūnų – žuvų, paukščių, amfibijų, roplių ir žinduolių – nyksta tiek arealų, tiek populiacijų lygmenimis. Dabar per metus išnyksta vidutiniškai po dvi stuburinių rūšis.
Labiausiai prie šios biologinės įvairovės netekties prisideda žmonijos populiacijos didėjimas bei vartotojiškoji kultūra ir su tuo susijusi pramoninė tarša. Prie to taip pat prisideda žemdirbystės ir gyvulininkystės pramonė, o tai savo ruožtu skatina buveinių nykimą. Be to, vis didesne grėsme tampa klimato kaita, invazinių rūšių paplitimas.
Švininė vilktabokė

Literatūra

Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 201