google/wiki40b huggingface dataset:
Ernst Gronau

Biografija

Gimė 1887 m. rugpjūčio 21 d. Klaipėdoje. Baigė mokyklą Klaipėdoje ir išvyko studijuoti aktorystės į Paryžių. Pirmą vaidmenį teatre atliko 23 metų Miunchene. Vėliau vaidino įvairiuose teatruose Berlyne. 1919 m. debiutavo kaip kino aktorius iki 1937 m. suvaidino 23 nebyliojo kino filmuose. Mirė 1938 m. rugpjūčio 11 d. Ziulte nuo infarkto.
Joseph Hahn

Joseph Hahn (dar žinomas kaip Mr. Hahn, g. 1977 m. kovo 15 d. Dalase, Teksase) – grupės Linkin Park narys, dirbantis kaip DJ. Studijavo menus aukštojoje mokykloje ir turi iliustracininko diplomą.
Laisvojo pasaulio karinės pajėgos

Laisvojo pasaulio karinės pajėgos (angl. Free World Military Forces, FWMF) – jungtinės pajėgos, kurias sudarė kelios valstybės, pasiuntusios savo karinius dalinius kovoti Vietnamo kare padedant JAV ir Pietų Vietnamui. Šios dvi valstybės į FWMF neįėjo.

Istorija

Laisvojo pasaulio karinės pajėgos kartu su JAV ir Pietų Vietnamo kariuomenėmis kovojo prieš komunistinį Vietkongą. Pasiųstų pajėgų dydis buvo labai įvairus – nuo 50 tūkst. kareivių iš Pietų Korėjos iki 10 Ispanijos kareivių. Daugelio šių šalių daliniai kovėsi su savo šalių vėliavomis, nors buvo FWMF dalis.
Jus exclusivae

Jus exclusivae (lot. Jus Exclusivæ – teisė išskirti) arba ekskliuzyva – per kardinolą pareiškiama teisė neleisti išrinkti popiežiumi kurio nors asmens, kurią laikė turinčios kai kurios valstybės.
Tokią teisę naudojo didesniosios katalikiškos valstybės: Ispanija, Prancūzija ir Austrija. Ji buvo naudojama per atitinkamai valstybei atstovaujantį kardinolą.
Tokią teisę turinti pirma pareiškė Ispanija 1605 m., per konklavas, kuriose buvo išrinkti Leonas XI ir Paulius V. Panaudota ji iš pradžių buvo 1644 m. ir 1655 m.
Popiežiai šios teisės nepripažino. 1904 m. sausio 20 d. popiežius Pijus X paskelbė konstituciją „Commissum Nobis“, kurioje už tokios teisės naudojimą ekskomunika skiriama latae sententiae.
ISBN

ISBN (International Standard Book Number, iš angl. k. „tarptautinio standarto knygos numeris“) – unikalus knygos, skirtos naudoti komerciniais tikslais, numeris. ISBN sistema sukurta Jungtinėje Karalystėje 1966 metais knygų ir kanceliarinių prekių pardavėjų „W. H. Smith“. Tada ši sistema vadinosi „Standard Book Numbering“ (SBN) ir toks pavadinimas buvo vartotas iki 1974 m. 1970 metais šis standartas buvo adaptuotas kaip tarptautinis.
Samangano provincija

Geografija

Provincijos pietuose iškilę Hindukušo šlaitai, likusią dalį užima daugiausia aukštumos ir kloniai. Svarbiausia upė – Cholmas. Dažni žemės drebėjimai.
Yra išlikę budistinių stūpų ir vienuolynų liekanų (Tachti Rustamas, Hazar Sumas).

Gyventojai

Provincijos tautinė sudėtis marga: čia gyvena uzbekai, tadžikai, puštūnai, hazarai, totoriai, turkmėnai, arabai. Dauguma gyventojų yra musulmonai sunitai (yra ir šiitų).
Būdakalnis

Būdakalnis (arba Ažušilės kalnas, Ažušilis) – viena aukščiausių kalvų Lietuvoje (284,8 m), 3 km į rytus nuo Ignalinos, Švenčionių aukštumoje. Apie 10 km į pietryčius yra kiek aukštesnė kalva – Nevaišių kalnas.
Susidarė paskutinio ledynmečio metu iš moreninio priemolio, žvirgždo, gargždo, riedulių. Šiaurinėje kalvos papėdėje įsikūręs Ažušilės kaimas .
Vytenis Rimkus

Biografija

Gimė Šiaulių mokytojo ir visuomenės veikėjo Jaroslavo Rimkaus šeimoje. Mokėsi Bagdoniškio ir Bazilionų pradžios mokyklose, Šiaulių berniukų gimnazijoje. 1946 m. kartu su tėvais ištremtas į Sibirą. Už dalyvavimą pasipriešinime prieš sovietinį režimą paskirta mirties bausmė, kuri vėliau pakeista į kalinimą Rešiotų lageriuose. Du dėdės buvo sušaudyti.
1958 m. grįžo į Lietuvą, dirbo šaltkalviu – dažytoju Šiaulių autobusų parke ir neakivaizdiniu būdu studijavo Leningrado Iljos Repino dailės institute, kurį 1966 m. baigė su pagyrimu. 1974 m. apgynė dailėtyros daktaro, 1977 m. – dailėtyros habilituoto daktaro disertacijas, 1988 m. suteiktas profesoriaus laipsnis.
Nuo 1974 m. skaito meno istorijos paskaitas Šiaulių universitete, vadovauja studentų ir magistrantų diplominiams darbams, yra doktorantūros komitetų narys visuose Lietuvos universitetuose, Dailės akademijoje, Meno ir kultūros institute.
Dailininko V. Rimkaus darbų yra muziejuose, privačiose kolekcijose. Paskelbė daugiau kaip 2000 publikacijų periodiniuose leidiniuose, enciklopedijose, yra 20 knygų dailėtyros ir visuomenės gyvenimo klausimais autorius. Padėjo atrinkti ir grąžinti į Lietuvą visuomenės veikėjų Kazimiero ir Stanislavos Venclauskių dokumentinį turtą, jam paskatinus šios šeimos rūmai buvo padovanoti Šiaulių Aušros muziejui. Yra surinkęs gausią Šiaulių istorijos leidinių, periodinės spaudos, atvirukų kolekciją.
Aktyviai dalyvauja Dailininkų, Tautodailininkų, Mokslininkų sąjungų veikoje, Lietuvos kraštotyros draugijos, „Gintaro gimtinės“ mėnraščio redkolegijos narys.
Nuo 1993 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2002 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 1990–1995 m. Šiaulių miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m. ir 1997–2000 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. Miesto kultūros, mokslo, švietimo visuomenei jis žinomas kaip iškili asmenybė, daranti reikšmingą poveikį miesto ir visos Lietuvos dvasiniam gyvenimui.
Už tautodailės populiarinimą paskirta Lietuvos meno kūrėjų asociacijos premija, 1995 m. Stasio Šalkauskio premija, 2003 m. Jono Basanavičiaus premija, 2005 m. Kultûros ministerijos premija. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos 2000 m. rugsėjo 14 d. sprendimu Nr.82 suteiktas Garbės piliečio vardas.
Žmona Česlava – Regina, vaikai Rasa, Kęstutis, Janina.
Žemės parlamentas

Žemės parlamentas (vok. Landesparlament) - federalinio subjekto įstatymų leidybos institucija (Parlamentas), teisėkūros subjektas Vokietijos federalinėse žemėse. Vokietijos Konstitucija (28, 54 str.) įvardija Žemių Tautos atstovybes (Volksvertretungen der Länder). Miestuose žemėse (Stadtstaat) gali būti Deputatų rūmai (Berlynas), Piliečių atstovybė (Bürgerschaft), pvz., Hamburgas ir Bremenas, kitur - Landtagai.
Suvalkų vaivadija

Istorija

Vaivadija buvo įkurta 1975 m. birželio 1 d. vykdant Lenkijos administracinių vienetų reformą, kai iš didelės Balstogės vaivadijos buvo įkurtos 4 mažesnės: Balstogės vaivadija, Lomžos vaivadija, Suvalkų vaivadija ir Ostrolenkos vaivadija. 1999 m. sausio 1 d. vaivadija tapo naujai įkurtos Palenkės vaivadijos dalimi.
Garbage

Garbage yra tarptautinė roko grupė susikūrusi Madisone (Viskonsinas, JAV) 1993 metais. Grupę sudaro Shirley Manson, Butch Vig (mušamieji), Steve Marker, ir Duke Erikson (gitara, klavišiniai).

Karjera

Savo debiutinį albumą grupė Garbage įrašė 1994 metų pabaigoje 1995 metų pradžioje. Pirmasis albumas, pavadintas grupės vardu, išleistas 1995 metų rudenį. Po to, kai buvo išleistas antrasis singlas „Queer“ ir gavus radijo bei MTV paramą, albumas pradėjo kopti į aukščiausių albumų dešimtukus. 1996 vasarą grupė tapo auksine Jungtinėse Valstijose, ir netrukus tapo platinine pasirodžius jų singlams „Only Happy When It Rains“ bei „Stupid Girl“.
Po trumpos pertraukos Garbage pradėjo dirbti su antruoju albumu „Version 2.0“ pasirodžiusiu 1997 metų vasarą. 'Push It„ tapo pirmuoju singlų iš šio albumo. Po ketverių metų pertraukos, grupė išleido ir trečiąjį albumą “Beautiful Garbage". Albumas nepasiekė tokių aukštumų kaip pirmieji du albumai.
Paskutinis jų albumas „Bleed Like Me“ išleistas 2005 metais, pirmasis singlas iš albumo „Why Do You Love Me“ aukščiausias pozicijas užėmė, JK TOP 40 pasirodydamas penktoje vietoje.
Kibai

Pilkapis

Kaime yra spėjamas pilkapis, pažymėtas Pakruojo rajono 1991 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaitoje (G. Zabiela, R. Jarockis, A. Girininkas). Pilkapiu laikoma 14 m skersmens ir iki 1,5 m aukščio dirvonuojanti, apardytais kraštais kalvelė, esanti 230 m į pietryčius nuo tilto per Pagados upelį ir 80 m į pietus nuo Vainiūnų–Voronių kelio. Pilkapį žymi lauko akmuo ir senas betoninis saugomo paminklo ženklas be informacinio skydo. 10 m į šiaurę nuo kalvelės, atvirame lauke, rastas pažaliavęs žmogaus kaulas. Keliama prielaida, jog tai gali būti ir senkapis.
Erne Gere

Biografija

Gimė žydų šeimoje. Nuo 1918 m. buvo VKP narys, aktyviai dalyvavo kuriant Vengrijos Tarybų Respubliką. Po jos žlugimo 1919 m. emigravo į Vokietiją. Vėliau gyveno TSRS, dirbo Kominterne. Ispanijos pilietinio karo metu buvo respublikonų prezidento Ch. Negrino patarėjas.
Antrojo pasaulinio karo metais tarnavo NKVD kariuomenėje. 1944 m. pabaigoje kartu su Tarybine Armija grįžo į Vengriją ir tapo vienu iš komunistinio režimo vadovų, partinėje hierarchijoje užimdamas antrąją vietą po M.Rakošio. 1948–1949 m. buvo Finansų ministras, 1953–1954 m. – Valstybės saugumo ministras. Vadovavo Vengrijos ūkio trimečio (1947–1949 m.) plano kūrimui, pagal tarybinį pavyzdį forsuodamas industrializaciją.
Prasidėjus destalinizacijos procesams ir nušalinus M. Rakošį, 1956 m. liepos 21 d. buvo išrinktas Vengrijos darbininkų partijos Pirmuoju sekretoriumi, stabdė demokratines reformas. Prasidėjus antikomunistiniam sukilimui, tarybinių kariškių ir saugumo pajėgomis bandė jį malšinti. Spalio 25 d. vietoje partijos vadovu tapo Janošas Kadaras, o Ministrų tarybos pirmininku paskirtas Imrė Nadis.
Numalšinus sukilimą pabėgo į TSRS, čia gyveno iki 1962 m. Už masinių represijų organizavimą buvo pašalintas iš partijos. Grįžęs į Vengriją politinėje veikloje nedalyvavo, dirbo vertėju.
Vasaros olimpinės žaidynės

Vasaros olimpinės žaidynės yra tarptautinės žaidynės, rengiamos kas ketverius metus nuo 1904 m. ir yra organizuojamos Tarptautinio olimpinio komiteto. Medaliais yra apdovanojami kiekvienos sporto šakos nugalėtojai. Pirmą vietą užėmęs sportininkas gauną aukso medalį, antrą vietą sidabro medalį, bronzos medalį gauną trečią vietą užėmęs sportininkas.
Bronislavas Cicėnas

Biografija

1985 m. baigė Lietuvos valstybinį kūno kultūros institutą, kūno kultūros dėstytojas (slidinėjimas).
VšĮ „Lietuvos žiemos sporto centras“ direktorius.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sporto varžybų, renginių organizatorius. Sutuoktinė Ona.
2009 m. palydovų susidūrimas

2009 m. palydovų susidūrimas buvo pirmasis tokio masto (didžiausias) dviejų dirbtinių palydovų susidūrimas Žemės orbitoje.
Susidūrimas įvyko vasario 10 d. 16:56 UTC laiku apie 789 km aukštyje, virš Taimyro pusiasalio Sibire. Susidūrė kompanijos „Iridium Satellite LLC“ veikiantis palydovas Iridium 33 bei Rusijos kosminėms pajėgoms priklausantis nuo 1995 m. neaktyvus Kosmos-2251. Susidūrimo greitis buvo 11,7 km per sekundę (apie 42 120 km/h). Abu palydovai buvo visiškai sunaikinti, tačiau orbitoje pasklido debesys skeveldrų, kurios kelia grėsmę kitiems orbitoje skriejantiems palydovams (dėl ypatingai didelių greičių, aparatams žalos gali padaryti netgi labai mažos, centrimetrinės dalelės). JAV kosmoso stebėjimo tinklas šiuo metu stebi virš 500 nuolaužų judėjimą, NASA vyr. mokslininkas Nicholas L. Johnson apskaičiavo, kad iš viso susidarė apie 1000 didesnių nei 10 cm skeveldrų, neskaitant mažesnių. NASA teigia, kad nuolaužų susidūrimo su Tarptautine kosmine stotimi tikimybė maža, nes TKS orbita apie 430 km žemiau. Tačiau, pasak Kinijos mokslininkų, nuolaužos kelia pavojų Kinijos palydovams. Nors aeronautikos atstovai taip pat įspėjami dėl galimų skeveldrų liekanų atmosferoje, teigiama, kad jeigu taip nutiktų, ne anksčiau nei po kažkiek mėnesių.
Kosmos-2251 buvo 950 kg svorio ryšių palydovas, įvestas į orbitą 1993 m. birželio 16 d., prieš susidūrimą buvo nebeaktyvus ir skriejo orbitoje kaip kosminė šiukšlė. Iridium 33 svėrė 560 kg, paleistas 1997 m. rugsėjo 14 d. ir buvo vienas iš 66 „Iridium satellite constellation“ tinklo ryšių palydovų.
Tokius susidūrimus numatyti bei jų išvengti šiuo metu yra sudėtinga. Palydovų prasilenkimas per kelių kilometrų atstumą yra labai dažnas reiškinys – minėto Iridium satellite constellation tinklo atveju, palydovai prasilenkia 5 km atstumu 400 kartų per savaitę, susidūrimo tikimybė vertinama kaip 1 iš 50 mln; prie tokių tikimybių, tikslaus susidūrimo atvejo nustatymas sunkiai įmanomas bei neekonomiškas dėl ribotos kompiuterinės galios, operatyvios informacijos apie palydovų išsidėstymą trūkumo, reikalingo kuro kiekio palydovo perorientavimui ir kt.
Bridging the Gap

BEP Empire vaizdo klipas

Klipo koncepsija, kad grupė reklamuoja „Hip Hop Set“.

Get Original vaizdo klipas

Vaizdo klipas „Get Original“ buvo nufilmuotas tuščiame kanjone. „The Black Eyed Peas“ šoka breiką šiame klipe.

Vaizdo klipas

Vaizdo klipas prasideda, kai „Black Eyed Peas“ savo darbe galvoja, ką veiks savaitgalį. Paskui jie atsiranda vakarėlyje. Šiame vaizdo klipe pasirodo Esthero, Blood of Abraham ir Kim Hill.

Vaizdo klipas

Vaizdo klipo režisierius Joseph Kahn.
Ačeho sultonatas

Istorija

Ačehų gyvenamos sritys nuo XIII a nemažai kontaktavo su kaimynine malajų valstybe Samudera. XV a. iš jos atkeliavo islamas. Tada buvo sukurtas Ačeho sultonatas.
Jis gana anksti pradėjo reikšti ambicijas kitų salyno šalių atžvilgiu, užkariaudamas Samuderą ir plėsdamas teritorijas į pietus. Jam labai pasitarnavo portugalai, 1511 m. užėmę Melaką ir sužlugdę Melakos sultonatą. Po šio užėmimo musulmonų pirkliai vengė naudotis Melakos uostu ir Ačehas greitai užpildė šią nišą, konkuruodamas su Melakos įpėdiniu Džohoru.
XVII a. pradžioje, didžiųjų sultonų laikais, Ačehas tapo jūrine imperija, kontroliuojančia beveik visą Sumatros rytinę dalį, Kedahą, Malakos pusiasalio vakarines pakrantes, taip pat Pahangą. Jis turtėjo iš pipirų, betelio ir alavo prekybos. Sultonate buvo rūpinamasi kultūra ir mokslu.
Po sultono Iskandar Thani mirties, sultonatą valdė kelios moterys sultonės. Prasidėjo silpnėjimo laikotarpis ir sultonatas subiro į smulkias valstybėles.
XIX a. viduryje, olandams ir britams aktyviai kolonizuojant Malajų salyną, Ačehas išgyveno naują klestėjimo etapą. Sultonams konsoliduojant buvusias sultonato žemes, jų interesai susikirto su olandų interesais, kas 1873 m. sukėlė Ačeho karą. Labai žiaurus karas baigėsi sultono mirtimi ir visiška olandų pergale. 1903 m. sultonatas buvo prijungtas prie Olandų Rytų Indijos, tapdamas viena paskutiniųjų kolonizuotų valstybių Malajų salyne.
Pavojingos medžiagos

Pavojingos medžiagos – medžiagos, galinčios pakenkti žmogui ir aplinkoje vykstantiems gamtos procesams.
Šventojo Martyno diena

Šventojo Martyno diena – katalikų Šventojo Martyno vardo dienos šventė, vykstanti lapkričio 11 d. Etnografams Šv. Martyno diena žinoma labiau kaip paskutinė didesnė rudens šventė.

Vardas

Šv. Martynas – likimo ir orų pranašas. Jis – tai IV a. Italijoje gyvenęs vyskupas, pasižymėjęs gailestingumo darbais, ypač neturtėlių šalpa. Paveiksluose vaizduojama, kad jis, dar būdamas kareiviu, nusivilkęs atiduoda elgetai savo apsiaustą.

Istorija

Ši diena skirta IV a. vyskupui Martynui prisiminti.  Visai ne atsitiktinai 1483 m. lapkričio 10 d. Vokietijoje gimęs Bažnyčios reformatorius Martynas Liuteris gavo šio šventojo vardą.

Papročiai

Per Šv. Martyną sueidavo galutinis įvairių mokesčių sumokėjimo terminas. XVII a. palivarkai būdavo išnuomojami nuo Šv. Martyno iki kitų metų tos pačios dienos. Šiuo laiku Mažojoje Lietuvoje baigdavosi bernų ir mergų, t. y., žemės ūkio samdinių samdos laikas, su jais buvo atsiskaitoma. Etnokultūros paveldo raštuose minima, jog būtent šią dieną piemenys, nesulaukdami pirmojo sniego, vesdavę baltą ožį aplink baltą beržą, taip tikėdamiesi greičiau sulaukti ganiavos pabaigos.  
Žemaitijoje šią dieną kiekvienuose namuose valgydavo keptą žąsį ir iš jos krūtinkaulio burdavo. Jeigu kaulas iš pradžių persišviečia grynas, baltas, o į galą nešvarus, tai žiemos pradžia bus šalta, o pabaiga nešalta ir atvirkščiai, jei prie galo grynai persišviečia, tada reikia laukti, kad ir žiemos pabaiga bus šalta. Seniau kaimo žmonės iš Šv. Martyno dienos orų spręsdavo, koks oras būsiąs per Kalėdas: „Jei Martynas su ledu, tai Kalėdos su bradu, jei Martynas su bradu, tai Kalėdos su ledu“; „Martyns ant ledo, Kalėdos ant vandenio“. Tarta, jeigu lapkričio 11-ąją giedra, tai būsianti labai šalta žiema.
Elektrostalė

Istorija

Įkurtas 1916 m., kai Электросталь akcinė bendrovė pradėjo čia statyti kokybiško plieno metalurgijos gamyklą prie gyvenvietės Затишье. 1928 m. gyvenvietė pervadinta dabartiniu vardu, 1938 m. suteiktas miesto statusas.
Mirmekochorija

Mirmekochorija (gr. myrmēx, myrmēkos – „skruzdėlė“, gr. chōreō – „einu, plintu“)  – tai skruzdėlių išnešiojamų augalų sėklų ir vaisių plitimas.
Pasaulyje žinoma apie 3000 mirmekochorinių augalų rūšių, arba apie 1 % floros . Tarp jų Europoje – virš 275 rūšių. Šia savybe pasižymi, pvz., našlaitės, kiškiagrikiai, kūpoliai, pipirlapės, rūteniai, ugniažolės, kriaušlapės ir daugybė kitų.
Kai kurie augalai, pvz., kvapiosios našlaitės, dauginasi išimtinai skruzdėlių dėka. Jų sėkloms būdingas tam tikras nedidelis aliejingas priedas sėklagūbris, turintis daug riebalų ir baltymų. Šis sėklagūbris yra palyginti nemažas, galintis siekti iki pusės pačios sėklos ilgio. Moksliniai tyrimai rodo, kad sėklos sudygsta kur kas labiau, jeigu jos būna apgraužtos skruzdėlių. Tuo tarpu sėklos su dirbtinai pašalintais sėklagūbriais beveik neatkreipia vabzdžių dėmesio. Kai kurie iš jų (Messor) tiesiog specializuojasi sėklų rinkime (per sezoną surenka iki 1 kg). Štai miško skruzdėlių Formica mityboje augalų sėklos sudaro vos 0, 2 % viso maisto kiekio. Tačiau viena didesnė rudųjų miško skruzdėlių kolonija per sezoną surenka apie 10 tūkst. sėklų. Skruzdėlės – vieninteliai vabzdžiai, dideliais kiekiais pasėjantys augalų sėklas praktiškai visuose žemynuoe ir ekosistemose. Taip kai kuriose miško ekosistemose mirmekochorijos pagalba išplatinama iki 30 % sėklų.
Bravo (grupė)

Bravo buvo ispanų devintojo dešimtmečio muzikinė grupė.
Grupė susikūrė 1982 metais, su panašia į ABBA sudėtimi (du vyrai ir dvi moterys).
Bravo išgarsėjo Ispanijoje, kai jie buvo išrinkti atstovauti savo šaliai 1984 m. Eurovizijos dainų konkurse. Kolektyvas atliko dainą „Lady, Lady“ ir su 106 taškais finišavo trečioje vietoje. Daina tapo hitu Ispanijoje, Vakarų Vokietijoje ir Lotynų Amerikoje. Grupė buvo pakviesta į daugelį renginių Lotynų Amerikoje (Meksikoje, Kolumbijoje, Čilėje, Venesueloje, Dominikos Respublikoje, ir t. t.) ir dalyvavo Viña del Mar festivalyje Čilėje. Bravo iki grupės iširimo 1985-aisais išleido du albumus.
Traupio valsčius

Traupio valsčius buvo rytų Lietuvoje. Centras – Traupis.
Ramunė Markevičienė

Biografija

1986 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja.
VŠĮ „Rokiškio rajono ligoninė“ gydytoja neurologė, nervų ligų skyriaus vedėja, nuo 2017 m. – ligoninės direktorė.
2011–2017 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narė.
Partijos Tvarka ir teisingumas Rokiškio rajono skyriaus narė.
Sutuoktinis Aleksandras, vaikai Alina, Andrius.
Neorganinis junginys

Neorganinis junginys – junginys kuris nėra organinis junginys, tokius junginius nagrinėja neorganinė chemija.
Pikeliai

Aplinkinės gyvenvietės

Ritinė – 7 km 
 ŽIDIKAI – 14 km
Ruzgai – 14 km 
 Bugeniai – 18 km
Jonas Balčius (1883)

Jonas Balčius (1883 m. kovo 24 d. Ringėliškė, Liškiavos valsčius – 1945 m. rugsėjo 15 d.) – Lietuvos visuomenės veikėjas, daraktorius.

Biografija

Apie save J. Balčius rašo, kad 1895 m. jį, trylikametį, baigusį Leipalingio pradinę mokyklą, tėvas Matas nuvežė į Vilniaus gimnaziją. 1898 m. iš gimnazijos 3-ios klasės berniukas pašalinamas. Pagal tuometinius nurodymus Suvalkų gubernijos lietuviai ten buvo nepageidaujami.
Grįžęs į gimtąjį Ringeliškės sodžių, kaimynų paprašytas, nuo 1899 iki 1902 m. daraktoriauja – moko vaikus lietuviško rašto. Kasmet jis mokydavo 10-15 vaikų. Už tai turtingesnieji mokėdavo po 2 rublius, kitus mokė veltui. Yra tekę ir nuo žandarų slėptis. Leipalingio savivaldybės 1939 m. rašte, liudijančiame J. Balčiaus mokytojavimą, rašoma, jog draudžiamos spaudos pats „…nenešiojo, bet buvo susipratęs lietuvis, kaimų susirinkimuose ir pramogose sakydavo prakalbas, ragino nenutausti, pranašavo Lietuvos atsikėlimą“.
1904 m. išvyko į JAV, apsigyveno Brukline. Ten irgi prisidėjo prie lietuviško sąjūdžio, platino lietuvišką spaudą, buvo aktyvus „Susivienijimo lietuvių Amerikoje“ ir „Tėvynės mylėtojų draugijos“ bei kitų draugijų narys.
1914 m. grįžo į Lietuvą. 1918 m. paskelbus Nepriklausomybę, iš karto ėmėsi būtiniausių valstybės atstatymo darbų. Apie tai savo parašais dokumentuose paliudijo valstietis Vaclovas Balčius, Liškiavos klebonas Kazimieras Sederevičius, Ricielių pradžios mokyklos mokytojas Z. Prapiestis. J. Balčius tapo pirmuoju Liškiavos parapijos komiteto ir Liškiavos tarybos pirmininku, tveriant Liškiavos valsčių, kol buvo išrinktas viršaitis. Organizavo valsčiaus teismą. Ragino vyrus stoti savanoriais į Lietuvos kariuomenę. Beje, iš Liškiavos valsčiaus tada išvyko apie 40 savanorių. Karo tikslams iš gyventojų rinko audeklus, rankšluosčius, vilną ir kitus daiktus, taip pat pinigus. Pats paaukojo 200 auksinų.
Pasitraukus vokiečiams, organizavo likusių tuščių dvarų ir sodybų apsaugą nuo plėšikavimo, neleido kirsti miško. Tam tikslui paskyrė dvarų prižiūrėtojus, eigulius. Vėliau tapo žemės reformos komisijos pirmininku. Iki 1927 m. buvo Alytaus apskrities tarybos narys.
1920–1923 m. Varviškės apylinkėje siautėjo tariamieji lenkų partizanai – civiliais rūbais persirengę lenkų kariškiai. Jie terorizavo ir žudė vietinius gyventojus bei šaulius. Buvo prasiveržę ir į Liškiavos apylinkes. J. Balčius taip pat sulaukė grasinimų. Teko slapstytis. Suorganizavęs vyrus, kartu su šauliais dalyvaudavo tramdant lenkų gaujas. Tveriantis Šaulių sąjungai, J. Balčius padėjo sukurti Liškiavos būrį ir pats buvo to būrio valdybos narys. Gimtajame Ringeliškės kaime įkūrė Vilniui vaduoti sąjungos skyrių. Buvo Tautininkų sąjungos narys.
J. Balčius vertėsi nelengvai – reikėjo išlaikyti gausią šeimą. Su žmona Ona augino 9 vaikus. Žemės turėjo 13 ha, tačiau tik 7 ha buvo dirbamos. Sveikata taip pat buvo silpna. Tai liudija Leipalingio gydytojo J. Aronavičiaus išduota pažyma. J. Balčius mirė 1945 m. rugsėjo 15 d. Po metų, 1946 m., buvo areštuoti 4 jo vaikai. 1947 m. į Sibirą ištremta žmona Ona su 3 vaikais. 1948 m. sūnus Bronius-Arminas, 2-os Kazimieraičio rinktinės būrio vadas, žuvo toli nuo namų.
Bir Tavilis

Bir Tavilis (arab. بير طويل − vandens šulinys) yra smėlio ir uolų dykumos lopinėlis, esantis prie sienos tarp Egipto ir Sudano.
Bir Tavilis oficialiai jau yra tapęs mažiausiai pageidaujama teritorija pasaulyje. Bir Tavilis yra vienintelė mūsų planetos sritis, į kurią pretenzijų dar nepareiškė jokia valstybė, tarp jų ir jos kaimynai. Dėl teritorinių ypatumų, jei kuris nors kaimynas užsinorėtų taikiai užimti Bir Tavilį, jam tektų atsisakyti siekių įsitvirtinti Halaibo trikampyje. Ši teritorija iš esmės taip pat yra uolėta dykuma, tačiau yra dešimt kartų didesnio ploto nei Bir Tavilis ir turi priėjimą prie Raudonosios jūros.
Pagal 1899 m. pasirašytą bendro valdymo (kondominiumo) sutartį ties 22−ąja šiaurės lygiagrete tarp Egipto ir tuometinio Anglų−Egipto Sudano britai nubrėžė skiriamąją liniją. Taip atsirado maždaug 1240 km ilgio pasienis, nusidriekęs nuo Libijos iki Raudonosios jūros. Panašu, kad siena tarp Egipto ir Sudano pasirodė esanti truputėlį „per tiesi“. 1902 m. britai ją pakoregavo trijose vietose. Nedidelė teritorija į šiaurę nuo tos vietos, kur Nilas kerta sieną, buvo perduota Sudano kontrolei − su mintimi, kad iš pietų bus paprasčiau patekti į vietinius kaimus. Ties sienos smaigaliu esantis Vadi Halfos miestas vis dar priklauso Sudanui, tačiau pretenzijas į jį reiškia Egiptas.
Į rytus nuo Vadi Halfos ir į pietus nuo 22−osios lygiagretės esantis Bir Tavilis buvo perduotas Egiptui, nes Egipto pusėje gyvenusi gentis šią teritoriją naudojo kaip ganyklas. Panašiu principu į šiaurę nuo 22−osios lygiagretės ir su Bir Taviliu besiliečiantis Halaibo trikampis atiteko Sudanui, nes čia daugiausia dominavo Sudanui priklausančios gentys.
Iš tiesų Bir Tavilis yra ne trikampio, o trapecijos formos. Jo šiaurinis pakraštys (22−oji paralelė) yra 95 km ilgio, o jo pietinis pakraštys nusidriekęs 30 km į pietus ir yra iš viso 46 km ilgio. Bendras teritorijos plotas vos viršija 2000 km². Tuo tarpu Halaibo trikampio plotas yra maždaug 20 500 km².
Kol kas nėra duomenų, kad kuri nors šalis faktiškai kontroliuotų Bir Tavilį, o tai reiškia, jog šis plotas yra vienintelis niekam nepriklausantis kraštas pasaulyje − neskaitant Antarktidos.