google/wiki40b huggingface dataset:
Gediminas Šerkšnys

Biografija

1972 m. baigė Kauno medicinos institutą, biofizikas. 1979 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją iš techninės kibernetikos (nuo 1993 m. matematikos daktaras, nostrifikavus disertaciją). Kauno fizikinių techninių energetikos problemų instituto darbuotojas, nuo 1981 iki 1988 m. Kauno kardiologijos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, vėliau – BĮ „Baltic Amadeus" skyriaus vadovas. Mokslinių interesų kryptys – optimizacijos teorija, dirbtinis intelektas.
1988 m. Lietuvos Sąjūdžio Kauno iniciatyvinės grupės narys, Užsienio reikalų komiteto pirmininkas, Lietuvos Kompiuterininkų sąjungos, TSRS Mokslų Akademijos Dirbtinio intelekto asociacijos steigėjas.
Nuo 1990 m. LR Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas, Valstybės atkūrimo komisijos pirmininkas. Nuo 1991 m. rugpjūčio iki 1993 m. sausio mėn. LR užsienio reikalų ministro pavaduotojas, 1992 m. LR Vyriausybės ministras be portfelio, Valstybės derybų su Rusijos Federacija dėl kariuomenės išvedimo ir kitų klausimų delegacijos koordinatorius ir narys.
Nuo 1993 m. iki 1997 m. buvo TŪB „A. Abišala ir partneriai. Konsultacinė firma" Vilniaus, po to Kauno skyriaus vadovas.
Nuo 1997 m. sausio 6 d. pasiruošimo deryboms su Europos Sąjunga dėl narystės delegacijos vadovas, nuo 1997 m. gruodžio 15d. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, nuo 1998 m. birželio 10 d. LR užsienio reikalų viceministras, atsakingas už integraciją į Europos Sąjungą, derybų su Šventuoju sostu delegacijos vadovas. Kartu su kitais LR URM viceministrais (kaip Jonas Rudalevičius, Oskaras Jusys) savo įsakymais pažeidė LR Vyriausybės nutarimą, kai komandiruotės laikotarpiu Dariui Jurgelevičiui buvo neteisėtai apskaičiuota 48 543 Lt ir išmokėta 33 000 Lt darbo užmokesčio vykstant į kelionę su ESBO misija į Moldovą.
2000-2006 m. - Lietuvos nuolatinis atstovas Jungtinėse Tautose, 2001-2004 m. buvo Vystimosi ir populiacijos komisijos biuro narys, o 2003 m. - šios Komisijos Prezidentas, 2006 m. - ECOSOC viceprezidentas.
2006 m. vasario - gegužės mėn. - URM ambasadorius ypatingiems pavedimams, vėliau - Lietuvos specialiosios misijos Afganistane vadovas. 2007 - 2008 m. - ambasadorius ypatingiems pavedimams, Lietuvos pagalbos Afganistanui koordinatorius.
Nuo 2008 m. spalio 7 d. - Lietuvos Respublikos Nuolatinis atstovas prie Europos Tarybos Strasbūre. 
Vedęs, žmona Elena, gydytoja pediatrė, sūnus Narimantas, dukra Raminta.
Tarantulai

Pavadinimo kilmė

Vorai pavadinti pagal pietų Italijos miestą Tarantą.
Salazaro tema

Istorija

Tema pavadinta ispanų šachmatų kompozitoriaus, Fransisko Salazaro, ( Francisco Salazar López; 1924-2000), paskelbusio 1968 m. žurnale   Schwalbe šia tema uždavinį.
Uždaviniai šia tema tebekuriami iki šiol.
Iki 2018 m. kai kurios šachmatų uždavinių bazės šia tema turėjo sukaupusios bendrai (paprastąja plius dviguba forma) apie 1060 uždavinių.
Žvagakalnis

Istorija

Žvagakalnyje būta svarbios kryžkelės, iš kur rytų kryptimi, ir dešiniuoju (per Čiobiškį, Kernavę), ir kairiuoju Neries krantu (per Dainavą) buvo galima pasiekti Vilnių. Vakarų kryptimi keliauta į Upninkus, toliau siekta Ukmergė arba Kėdainiai. Apylinkėse gausu pilkapių.
Prie Neries ir Melyntėlės santakos iki XX a. vid. veikė Astruvkos dvaro keltas.
Makadamijų aliejus

Makadamijų aliejus arba makadamijų riešutų aliejus – nelakus aliejus, gaunamas iš Australijoje natūraliai augančių plačialapių makadamijų (Macadamia integrifolia) riešutų minkštimo.

Sudėtis

Makadamijų aliejų sudaro oleino (60 %), palmitolio (19 %), linolo (1–3 %) ir α-linoleno (1–2 %) riebalų rūgštys. Kai kuriose aliejaus rūšyse taip pat yra apytiksliai panašus kiekis omega-6 ir omega-3 riebalų rūgščių. Nors makadamijos auginamos daugelyje pasaulio vietų, aliejaus riebalų rūgščių profilio aplinkos veiksniai ženkliai neįtakoja. Aliejus pasižymi tokiomis cheminėmis savybėmis, kurios tipiškai būdingos augaliniams trigliceridų aliejams. Jis taip pat yra labai stabilus dėl nedidelio polinesočiųjų riebalų rūgščių kiekio.

Savybės

Makadamijų aliejus kambario temperatūroje laikosi skystas. Rafinuotos rūšies aliejus yra skaidrus, jo spalva paprastai būna šviesiai gintarinė, turi silpną riešutų skonio aromatą. Įmanoma aliejų išvalyti taip, jog jis taptų visiškai skaidrus, bet jo silpnas riešutų skonio aromatas išliktų.

Panaudojimas

Makadamijų aliejus plačiai naudojamas šiandieninėje Australijos virtuvėje. Dėl aukštos smilkimo temperatūros (210 °C), jis naudojamas kepime. Juo taip pat gardinami ir šalti valgiai, pvz., salotos. Neužšaldyto aliejaus galiojimo trukmė siekia 1–2 metus. Jo antiinflamacinės savybės padeda gerinti atmintį, taip pat padeda sumažinti astmos sukeliamą poveikį.
Makadamijų aliejus taip pat naudojamas kosmetiniuose produktuose, pvz., kaip minkštinantis tepalas ar kvepalų fiksatorius. Dėl jo minkštumo ir didelio oksidacinio stabilumo, aliejus naudojamas odos priežiūros produktuose, kaip, pvz., kremams nuo saulės.
Makadamijų aliejus yra puikus audinių taukų pakaitalas daugelyje vartojimo sričių. Aliejus taip pat tinka plaukų priežiūrai.
Karinis vienetas

Karinis vienetas – nustatytos struktūros kariuomenės dalis, paprastai pavaldi vienam vadui. Kariniu daliniu kartais vadinamas tik batalionas ar analogiškas karinis vienetas.

Lietuvoje

Taikos metu didžiausias kovinis vienetas yra brigada, kurią paprastai sudaro 4-6 batalionai.
Batalionas yra didžiausias nuolatinis kovinis vienetas ir mažiausias vienetas, turintis savo štabą. Jis paprastai būna sudarytas iš 3-5 kuopų. Įprastas pėstininkų batalionas turi 2-3 pėstininkų kuopas, sunkiosios ginkluotės kuopą arba būrį ir aprūpinimo kuopą, kurioje yra žvalgų būrys, transporto būrys, ryšių būrys ir pan.
Kuopą paprastai sudaro 2-4 būriai ir valdymo grupė.
Būryje yra 3 skyriai ir valdymo grupė.
Pėstininkų skyriuje būna 8-10 karių. Skyrius yra mažiausias kovinis vienetas, tačiau taktiniais sumetimais jis dalijamas į dvi grandis, kuriose paprastai būna po 4 karius.
Pats mažiausias taktinis vienetas, kuris gali vykdyti kai kurias užduotis, yra karių pora (binomas).
Juozapas Laucius

Biografija

1952–1954 m. Radviliškio rajono laikraščio „Raudonoji žvaigždė“ korespondentas. 1967 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę. 1977 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidato disertaciją, 1995 m. nostrifikuota socialinių mokslų daktaro laipsniu.
1974–1992 m. žurnalo „Mokslas ir technika“ vyriausiasis redaktorius. Dirbdamas žurnalo redakcijoje dėstė Vilniaus universiteto Žurnalistikos katedroje; 1982 m. suteiktas docento vardas.
Pagrindinė rašinių tematika – informatika, mokslinė-techninė informacija, ekonomika, valdymas, technikos klausimai.
Kepenų suriebėjimas

Simptomai

Kepenų suriebėjimo simptomus nėra taip paprasta diagnozuoti todėl, kad kepenų suriebėjimo liga paprastai nepasireiškia daugeliu simptomų. Dėl to daug žmonių su kepenų suriebėjimu nesupranta, kad turi problemų. Kepenų suriebėjimo simptomai gali būti pilvo išsipūtimas, gelta arba odos pageltimas, viso kūno niežėjimas, dešinės puses pilvo skausmas, maži geltoni odos mazgeliai. Bet kuris iš šių simptomų turėtų būti įvertintas, kaip galimas kepenų suriebėjimo simptomas. Pacientui patariama atlikti kepenų funkcijos tyrimus, jei atsiranda bet kuris iš įvardintų požymių. Jei yra kepenų suriebėjimas, tai atlikus tyrimus stebėsime nedidelį kepenų fermentų kiekio padidėjimą ir pačių kepenų padidėjimą.

Gydymas

Norint, kad nealkoholinė kepenų suriebėjimo liga būtų gydoma efektyviai, reikia dar iki galo išsiaiškinti ligos patogenezę. Dabar didžiausias dėmesys kreipiamas į rizikos veiksnių sumažinimą ar pašalinimą. Svorio mažinimas, hiperlipidemijos ir hiperglikemijos koregavimas, potencialiai toksiškų vaistų ir alkoholio vartojimo nutraukimas padeda daugumai ligonių.
Zomba

Istorija

Zombą XIX a. devintajame dešimtmetyje įkūrė europiečiai. 1891 m. ji tapo Britanijos Njasalando protektorato, nuo 1907 m. Njasalando kolonijos administraciniu centru. 1964 m. paskelbus Malavio nepriklausomybę tapo šalies sostine. 1975 m. sostinė buvo perkelta į Lilongvę, tačiau iki šiol čia yra likusios kai kurios valstybinės institucijos.
Rudiškių Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia

Istorija

Rudiškiuose 1671 m. pastatyta pirmoji koplyčia. Vėlesnė medinė koplyčia pastatyta 1770 m. Jai popiežius Pijus VI 1786 m. rugsėjo 6 d. bule paskelbė šv. Pilypo ir Jokūbo atlaidus. 1836 m. paskirtas kunigas. XIX a. viduryje veikė parapinė mokykla.
Parapijiečių lėšomis 1868 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1922 m. Rudiškiuose įkurta pavasarininkų kuopa.
Bažnyčios vargonai 6 registrų, pastatyti apie 1870 m. Instrumento meistru laikomas latvis Karlas Hermanas.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, halinė, vienos navos. Jai unikalumo teikia trijų bokštų kompozicija. Bažnyčia liaudiškos architektūros formų su neogotikos ir neobaroko elementais. Išsiskiria trimis kvadratiniais, neišsikišusiais bokšteliais su piramidiniais stogeliais, pūstais šalmais. Presbiterija trisienė, pristatyta keturkampė apsidė – zakristija. Sienos apkaltos lentomis vertikaliai. Langai neogotikiniai su strėline arka. Vidaus erdvė vientisa. Sienos sutvirtintos stulpeliais. Lubos šiek tiek įlenktos. Grindys lentų. Vargonų choras ant dviejų neorderinių kolonų su tekintų boliustrų turėklu. Šonuose balkonėliai su aklinais turėklais. Vargonų choras stilizuotų formų, puoštas kiaurapjūvio ornamento drožiniais ir yra vienoje linijoje su ažūrine choro sienele. Navos gale, šalia vargonų choro, įrengtos pakeltos nuo grindų ložės. Įrengti 5 mediniai barokiniai altoriai.
Šios bažnyčios interjeras ir puošyba yra vieni iš gražiausių Joniškio rajone. Bažnyčioje išliko religinio meno kūrinių bei kulto reikmenų: 1865 m. žalvarinis varpas, geležinis ornamentuotas XIX a. kryžius, paveikslas „Šv. Kazimieras", medinės skulptūros „Mykolas Arkangelas", „Švč. Mergelė Marija", altorėlis su šv. Jokūbo ir šv. Pilypo bareljefu.
Kleščelė

Istorija

Gyvenvietė šioje vietovėje įkurta XV a. amžiuje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1523 m. gyvenvietei suteiktos miesto teisės ir Kleščelės miesto herbas. 1533 m. įkurta Kleščelės Šv. Žygimanto parapija. 1544 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, kurios statybas finansavo karalienė Bona Sforza. XVI a. mieste gyveno 2310 žmonių. 1659 m. miestą nusiaubė Rusijos imperijos kariuomenė. XVII a. pabaigoje mieste gyveno tik 200 žmonių. 1709 m. pastatyta medinė Kleščelės Šv. Mykolo cerkvė. XIX a. įkurtos Kleščelės žydų kapinės ir pastatyta Kleščelės Senoji sinagoga. 1872 m. pastatyta Kleščelės Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė. 1873 m. pradėjo veikti Kleszczele geležinkelio stotis. 1877 m. įkurta Kleščelės Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija. 1881 m. pastatyta Kleščelės sinagoga. 1950 m. prarado miesto teises. 1993 m. atkurtos miesto teisės.
Malaizijos piratai

Turinys

Filmo centre – Indijos piratų, vadovaujamų drąsuolio Sandokano, kova su britų kolonistais dėl vienos iš Malaizijos salų...
Tailando gatvės maistas

Tailando gatvės maistas apima įvairius paruoštus valgius, užkandžius, vaisius ir gėrimus, kuriuos gamina ir tiekia maisto prekybininkai ir išnešiotojai Tailando gatvėse, turguose. Tailandiečiai vartoja daug užkandžių visos dienos metu, dažnai tiesiog gatvėje. Tokį maistą siūlo mobilūs prekybos vežimėliai, gatvės prekystaliai, pavieniai prekiautojai. Gatvės maistą ragauja skubantys turistai, nes šie patiekalai atstovauja Tailando kulinarijos tradicijas. Gatvės maisto kultūra čia yra perėmusi daugelį prieskonių ir patiekalų iš Indijos, Malaizijos, Kambodžos, Kinijos.

Istorija

Tradiciškai tajų maisto produktus kasdien ruošė namų šeimininkės kiekviename Tailando namų ūkyje. Prekyba maistu senajame Siame siekia Ajutajos karalystės laikus (1350–1767). Miestų kanaluose „plaukiojančiuose turguose“ buvo siūlomi įvairūs produktai, vaisiai ir tradiciniai patiekalai tiesiai iš valčių. Tai buvo įprasta ekonominė veikla tailandiečiams. Nuo XX a. pradžioje karaliaus Ramos V pradėtos šalies modernizacijos kanalų prekybą ėmė keisti veikla gatvėse, kurią įtakojo iš Kinijos atvykę žmonės.
2017 m. Bankoko metropolijos administracija ir policija ėmė riboti chaotišką gatvės prekiautojų veiklą, trukdančią eismui ir pėstiesiems, neatitinkančią švaros reikalavimų.

Patiekalai

Savo patiekalų kiekiu ir įvairove, gatvių pardavėjų gausa garsėja sostinė Bankokas. Gatvės užkandžiais žymus kinų kvartalas, Thong Lor ir Loong Perm turgūs. Gatvės pardavėjai meniu įvairove gali konkuruoti su restoranais. Parduodama nuo šviežių vaisių iki mėsiškų patiekalų, pvz., marinuotos mėsos, keptos ant medinių iešmukų. Ten gausu makaronų patiekalų, gaminamu su sriuba, mėsos bei žuvies gabaliukais. Be makaronų, populiarūs garuose virti viščiukai su ryžiais ar austrių omletai. Iš lengvesnio maisto siūlomos žaliųjų papajų salotos su džiovintomis krevetėmis, žaliosios citrinos skiltelėmis, sūdytos žuvies padažu, užbertais ant viršaus trintais žemės riešutais. Prie tradicinių desertų skiriami kepinti bananai, įdaryti traškioje ryžių miltų tešloje, taip pat tailandietiški pyragaičiai ir sulipę ryžiai, ištroškinti kokosų piene. Egzotikos mėgėjams siūlomi paketai su kepintais, prieskoniais pagardintais tarakonais ar kitais vabzdžiais.
Winter Rally

Winter Rally – automobilių ralio varžybos vykstančios Utenos savivaldybės teritorijoje. Nuo 2007 m. vykstančias varžybas organizuoja  UAB „Pitlane“/VšĮ „Nacionalinis automobilių klubas“. Ralis patenka į Lietuvos automobilių ralio čempionato sudėtį. Varžybos vyksta sniego, ledo, apledėjusio žvyro dangomis.
Pasaulinė mokytojų diena

Pasaulinė mokytojų diena (angl. World Teachers' Day) kasmet minima spalio 5 d. (daugelyje pasaulio šalių), skirta pagerbti mokytojus.
Pagal UNESCO, ši diena skirta pademonstruoti mokytojų indėlį į mokslą ir jo plėtrą. Tarptautinė mokytojų federacija „Education International“ skatina šią dieną paminėti visas pasaulio šalis. Iš viso apie 100 pasaulio šalių mini šią dieną.
21 šalis šią šventę mini spalio 5 d.: Armėnija, Azerbaidžanas, Bulgarija, Kanada, Estija, Vokietija, Lietuva, Makedonija, Maldyvai, Mauricijus, Moldova, Nyderlandai, Pakistanas, Filipinai, Kuveitas, Kataras, Rumunija, Rusija, Serbija, JAE ir JK.
Dar 11 šalių šią šventę mini vasario 28 d.: Marokas, Alžyras, Tunisas, Libija, Egiptas, Jordanija, Saudo Arabija, Jemenas, Bahreinas, Sudanas ir Omanas.
Alvydas Geštautas

Biografija

1972 m. baigė Kelmės r. Elvyravos aštuonmetę mokyklą, 1975 m. - Kelmės vidurinę mokyklą, 1979 m. Vilniaus pedagoginiame institute įgijo istorijos specialybę. 
UAB „Roseba“ Kelmės rajono laikraščio „Bičiulis“ skyriaus vedėjas.
1990–1995 m. Kelmės rajono tarybos deputatas, 1995–2007 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Rotary klubo narys.
2019 m. vasario 16 d. apdovanotas Garbės ženklu „Už nuopelnus Kelmės rajonui".
Grublėtoji keramika

Grublėtoji keramika – degto molio lipdyta keramika grublėtu paviršiumi.

Arealas

Grublėtoji keramika I tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje – X a. m.e. paplito dab. Lietuvoje, Latvijoje, Vakarų Baltarusijoje, Kaliningrado srityje ir Lenkijos šiaurės rytų dalyje. Pakeitė brūkšniuotąją keramiką.

Radiniai

Grublėtosios keramikos radiniai – įvairaus dydžio šiek tiek profiliuoti puodai, kurių paviršius iš pradžių buvo aptepamas tirštu, o vėliau, veikiausiai, apdrėbiamas skystu moliu. Puodų paviršiaus faktūra dvejopa – smulkiai grublėta kruopėta (ankstyvesnė) ir stambiai grublėta (vėlyvesnė). Ankstyvieji puodai, jų daugiau aptikta pietinėje ir vakarinėje Lietuvoje – lipdyti 15–20 cm aukščio, jų sienelės 0,5-0,8 cm storio, jie prastai degti, sienelės trupa; molio masėje daug stambiai grūsto akmens priemaišų. Puodai dar turi šiek tiek brūkšniuotajai keramikai būdingų elementų, ant kai kurių puodų sienelių yra giliai įspaustų duobučių arba skylučių ornamentas.
Vėlyvesnieji puodai – kibiro pavidalo, 20–60 cm aukščio, jų sienelės iki 1,5 cm storio, geriau išdegti; molio masėje yra smulkiai grūsto akmens priemaišų, jų mažiau. Rasta puodų, profiliuotų ties peteliais; kai kurių puodų briauna labiau išlenkta iš vidaus. Grublėtosios keramikos puodų sienelės po grublėtumu dar kartais yra brūkšniuotos. Ankstyviausia (I tūkstantmečio pr. m. e.]] pabaigos – pirmųjų amžių po kraštas) grublėtoji keramika rasta Žemaitijoje ir pietvakarių Užnemunėje. IV a. – V a. grublėtoji keramika paplito ir Rytų Lietuvoje, jos dirbinių rasta piliakalniuose ir neįtvirtintose gyvenvietėse, kartais kapinynuose.
Inkrustacija

Inkrustacija (lot. incrusto 'apteplioju, aptepu') – dailės dirbinių dekoravimo technika; dailės kūrinys, sukurtas šia technika.
Įvairių medžiagų (medžio, metalo, marmuro, kaulo, perlamutro, gintaro) plokštelės arba gabalai įstatomi į išraižytą (dažniausiai kitokios medžiagos) paviršių. Iš plokščių arba gabalų sudaromi ornamentai, figūrinės kompozicijos arba peizažai. Medis gali būti inkrustuojamas medžiu (intarsija), metalas metalu, akmuo akmeniu.
Inkrustacija atsirado antikoje, paplito italų renesanso, XVII–XVIII a. prancūzų dailėje. Lietuvoje buvo inkrustuojami dirbiniai iš medžio ir metalo.
Grigalius Sapiega

Biografija

Kilo iš Lietuvos magnatų Sapiegų giminės Čereisko linijos, Ivano Sapiegos ir kunigaikštytės Bogdanos Druckos-Kanoplios sūnus. Lietuvos didžiojo kanclerio Leono Sapiegos brolis. Turėjo dar vieną brolį Andrių.
Užėmė Oršos pakamario pareigybę (nuo 1585).
Arabeska

Arabeska – sudėtingo piešinio ornamentas iš susipynusių stilizuotų augalinių arba geometrinių motyvų. Gali būti papildoma animalistiniais ir antropomorfiniais elementais, įrašais. Dengia visą dekoruojamąją plokštumą. Islamo mene arabeskomis dekoruojamos mečečių, mauzoliejų, rūmų sienos, mozaikos, knygos, parašai, kilimai ir kt.
Arabeska susiformavo islamo šalių mene, išvysčius Antikos ir Bizantijos ornamentinį meną. Vienas pirmųjų arabeskos pavyzdžių buvo VIII a. Damasko didžiosios mečetės mozaika. Vėliau arabeska sparčiai paplito po musulmonišką pasaulį, kur įgavo naujų formų. Europoje arabeska išpopuliarėjo ankstyvojo renesanso architektūroje ir taikomojoje dailėje (medžio, metalo dirbiniuose, audiniuose).
Arabeskos buvo ypač populiarios X−XV a. musulmoniškose šalyse. Arabeskos terminas yra europietiškos kilmės ir pradėtas vartoti nuo XV ar XVI a., kai renesanso menininkai naudojo islamiškus raštus knygų apipavidalinimui ir dekoratyviems knygų susegimams. Aloizas Ryglis (vok. Alois Riegle, 1858−1905) pirmasis aprašė arabeskų charakteringus bruožus: geometriškumą, tipingus vaizduojamus augalų elementus ir jų nenatūralų išaugimą iš vieno kito. A. Ryglis taip pat pažymėjo, kad arabeskos rašto elementai yra nesibaigiančiai susiję vienas su kitu, kas reiškia, kad arabeskos raštą galima tęsti be galo bet kuria kryptimi. Tuo arabeskos skyrėsi nuo vėlyvosios Antikos augalinių raštų, kuriame augaliniai motyvai atrodė ne tiek susiję, kiek įterpti į geometrinį karkasą. Arabų menininkai iš vėlyvosios Antikos ir Sasanidų meno perėmė kelis vaizduojamų augalų motyvus, kurių vaizdavimas šimtmečiais įsitvirtino arabeskose − tai akantas, vynuogių lapai, vynuogių kekės ir išvestinė augalinė forma palmetė.
Pirmasis pilnai geometrizuotas arabeskos raštas datuojamas X a. viduriu. Vienas anksčiausių pavyzdžių išliko Kordobos mečetėje, raižyto marmuro plokštėse michrabo įėjimo abejose pusėse. XIV a., kinų meno poveikyje, pradėtos naudoti kitų augalų formos − chrizantemos, lotoso, bijūno. XVI a. Osmanų imperijoje paplito fantastiniai saz stiliaus augalų motyvai. Šių dviejų raštų rūšių traktavimas buvo laisvesnis, jie išstūmė arabeskų naudojimą ir, nors jie galėjo būti jungiami į geometrines formas, bet to nebuvo daroma. XVII a. pabaigoje į islamo meną pradėjus veržtis Europos baroko augalinių raštų formoms arabeskų naudojimas galutinai sunyko.
Sėlos piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje pelkių apjuostoje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 60x17 m dydžio. Pietrytiniame aikštelės gale supiltas 0,2 m aukščio, 9 m pločio pylimas, 2,5 m žemiau kurio šlaite yra 30x20 m dydžio terasa. Šlaitai statūs, 9 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs mišriu mišku.
300 m į šiaurės rytus buvo I tūkstantmečio vidurio pilkapiai (sunaikinti).

Aplinkiniai piliakalniai

Tauragnų piliakalnis 4,5 kmTaurapilio piliakalnis 3 kmŠeimaties piliakalnis 7 kmKamšos piliakalnis 5,5 kmAžubalio piliakalnis 19 kmPapirčių piliakalnis 6 kmStaniuliškių piliakalnis 7 kmPapiliakalnės piliakalnis 7 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Nichole Cordova

Asmeninis gyvenimas

Nichole Marie Cordova gimė ir užaugo Teksaso mieste, Teksase, ir kur ji lankė Teksaso miesto vidurinę mokyklą, taip pat buvo mokyklos šokių komandos narė. Vėliau ji persikėlė gyventi į Los Andželą, kai ją Hiustone pakvietė į realybės šou atranką. Cordova šokti pradėjo nuo 7 metų, o savo solinę dainininkės karjerą pradėjo 14 metų amžiaus. Šiuo metu Nichole gyvena Santa Monikoje. Jos motina gimė Prancūzijoje, ir pati ji mokė Nichole prancūzų kalbos, todėl Cordova sklandžiai moka kalbėti prancūziškai.
Mikalojus II

Biografija

1045 m. paskirtas Florencijos vyskupu. Bažnytinių reformų šalininkas. Popiežiumi išrinktas Sienoje, nes Romoje tuo metu rezidavo antipopiežius Benediktas X. 1059 m. padedamas Lotaringijos ir Toskanos kunigaikščio Gotfrydo nušalino antipopiežių, perkėlė savo būstinę į Romą. 1059 m. sušaukė Laterano sinodą, jame pakartojo Bažnyčios nuostatas dėl celibato, pasmerkė simoniją, uždraudė pasaulietinę investitūrą, dekretu dėl popiežiaus rinkimų nustatė, kad popiežių renka kardinolai, kiti Romos dvasininkai ir pasauliečiai (t. p. ir imperatorius) turį tik aklamacijos teisę. Imperatorius prarado galimybę daryti įtaką popiežiaus politikai.
Siekdamas užsitikrinti normanų kunigaikščių paramą sudarė sąjungą su normanais. Robertui Gviskarui (Robert Guiscard) perdavė Apulijos, Kalabrijos bei Sicilijos žemes, o Aversos grafui Ričardui – Kapujos kunigaikštiją. Už tai normanai įsipareigojo ginti Romą ir garantuoti popiežiaus rinkimų laisvę.
Michael Olowokandi

Karjera

1995 m. debiutavo „Pacific“ universitete NCAA lygoje, po trejų metų sudalyvavo NBA naujokų biržoje, kurioje buvo pakviestas pirmuoju numeriu, jį pasirinko „Clippers“ komanda, tačiau NBA prasidėjus lokautui, M. Olowokandi nedebiutavo NBA, o išvyko į Bolonijos „Kinder“ komandą, bet joje sužaidęs vos trejas rungtynes grįžo į NBA ir pradėjo rungtyniauti „Clippers“ ekipoje.
2003 m. M. Olowokandi paliko Los Andželo klubą ir perėjo į „Timberwolves“ komandą, bet 2006 m. sausį buvo išmainytas į „Celtics“ klubą, kuriame rungtyniavo 2006–2007 m. sezoną.
Per visą savo karjerą NBA taip ir netapo žvaigžde. Daugumos krepšinio ekspertų nuomone, M. Olowokandi nenusipelnė naujokų biržoje būti pakviestas pirmas.
Laskas

Istorija

Manoma, Laskas nuo seno priklausė lietuvių etninių žemių arealui. Lasko teritorijoje gyventa jau XI a. – XIII a., o XIV a. – XVIII a. čia buvusi medinė Lasko pilis su mūrine Krėvos pilimi priklausė išoriniam Vilniaus gynybos žiedui. XV a. pirmoje pusėje Laskas priklausė kunigaikščiams Kaributaičiams, nuo XV a. vid. – didikui Jonui Petrui Mantigirdaičiui, XVI a. – XVII a. – didikų Kiškų giminei, XVII a. – XIX a. – Vilniaus vyskupijos kapitulai, 1480 m. pastatyta bažnyčia. 1574 m. Jonas Kiška Lasko pilyje įsteigė spaustuvę, joje buvo išleista apie 20 knygų, tarp jų į lenkų kalbą išverstas Naujasis testamentas.
1856 m. pastatyta stačiatikių cerkvė. Po 1863 m. sukilimo Rusijos imperijos valdžia Laską iš Vilniaus kapitulos atėmė. Katalikų bažnyčia 1866 m. uždaryta, 1874 m. sudeginta, XX a. pradžioje buvo pastatyta nauja Švč. Jėzaus širdies bažnyčia. Pagal 1920 m. Lietuvos-Rusijos taikos sutartį Laskas atiteko Lietuvai. 1921–1939 m. jį valdė Lenkija. Nuo 1939 m. Laskas priklauso Baltarusijai.
Jonas Potockis

Biografija

Kijevo ir Kameneco kašteliono Juozo Stanislovo Potockio sūnus.

Valstybės tarnyba

Smotričio seniūnas, Braclavo kaštelionas nuo 1729 m.