google/wiki40b huggingface dataset:
Tautos fondas

Tautos fondas (angl. Lithuanian National Foundation) – lietuviška kultūros, švietimo labdaros organizacija JAV.
Pagrindinė orientacija – „atgimstanti Tauta“. Fondas renka pinigus mokyklų šelpimui, jų „įdukrinimui”, studentų tautinės savimonės ugdymui, siekia padėti Lietuvai pilnai įvertinti savo unikalų identitetą, savo istoriją ir savo seniausią gyvą kalbą, stengiasi padėti jaunimui integruotis ir į dabartinį, technologinį, vakarietišką pasaulį, – siekia, kad Lietuva išliktų ir lietuviška, ir „pasidarytų demokratiška ir jaustų savo svarbą pasaulyje“.
Tautos Fondo valdybos leidžiamas žiniaraštis – „Tautos Fondo Žinios“.
Adresas: 307 West 30th Street, New York, NY 10001-2703, U.S.A.

Valdymas

Fondo tarybą renka Fondo metinis narių susirinkimas. Nariai renkami 3 metų terminui. Taryba nustato Fondo veiklos gaires, renka valdybos pirmininką, tvirtina Tautos Fondo valdybos pirmininko pristatytą Valdybą, sudaro komisijas ir prižiūri komisijų bei valdybos veiklą.
Tautos Fondo atstovybė Vilniuje vykdo Fondo nurodymus skirstant lėšas paramos projektams, skatina lietuvybę dalinant knygas, vaikams – spaudinius, teikia kuprines pradinukams, paskirtas stipendijas – gabiems studentams pagal asmeninių fondų paskyrimus.
Giuseppe Arcimboldo

Džiuzepė Arčimboldas (arba Arčimboldis, it. Giuseppe Arcimboldo, apie 1527 – 1593 m. liepos 11 d.) – italų Vėlyvojo renesanso tapytojas, grafikas, gobelenų kūrėjas. Priskiriamas manieristams. Šiuo metu garsus portretais, kuriuose žmonės vaizduojami sudaryti iš įvairių detalių: rakandų, vaisių ir pan.

Biografija

Džiuzepė Arčimboldas gimė apie 1527 m. Milane, garsioje milaniečių šeimoje. Tėvas Bagio buvo dailininkas ir pirmuosius dailės mokslus Arčimboldas išėjo pas tėvą. Kartu su tėvu Arčimboldas galėjo dirbti prestižiniui užsakymui Milano katedroje. 1549 m. datuojami pirmi jo dokumentuoti darbai Milano katedroje. Iki 1558 m. pagal užsakymus Arčimboldas čia tapė paveikslus, sukūrė vitražą ir altorinius gobelenus.
1556 m. gavo užsakymų freskoms Moncos katedroje, o 1558 m. - gobelenui Komo katedroje (šie darbai tebėra originaliose jų vietose). 1562 m. Arčimboldas gavo kvietimą dirbti imperatoriaus Ferdinando I-ojo dvare Vienoje. Nuo 1565 m. jis tapo oficialiu imperatoriaus Maksimilijano II-ojo portretistu, nuo 1576 m. - imperatoriaus Rudolfo II-ojo, su kuriuo persikėlė į Prahą. Dvare dailininkas ne tik tapė, bet ir kūrė kostiumus, gobelenus, dekoracijas.
Iš pradžių Arčimboldas dvare tapė tradicinius portretus, tačiau 1563 m. atliko pagarsėjusį savo ciklą „Metų laikai“, kuriame žmonių portretus sudarinėjo iš pieštų groteskiškų detalių. 1566 m. baigė ciklą „Elementai“. Arčimboldo keisti portretai susilaukė didžiulio dėmesio, jis buvo laikomas imperatoriaus dvaro turtu. 1570 m. Vienoje lankęsis Saksonijos kurfiurtsas Augustas I-asis užsakė „Metų laikų“ ciklo kopiją su Saksonijos valdytojų emblematika. Vienoje Arčimboldas nutapė natūros studijos piešinių: paukščių ir gyvūnų (dabar Nacionalinėje Austrijos bibliotekoje). Vėliau dailininkas nebeapsiribojo vien imperatoriškosios šeimos portretais ir pradėjo piešti įvairiomis alegorinėmis temomis.
Rudolfo II-ojo, kuris irgi buvo įvairių keistenybių mėgėjas, pagalba Arčimboldas tapo gerai žinomu Europoje. Prahoje dailininkas sukūrė eilę gobelenų dvaro teatrui, kuriuos imperatorius įtraukė į savo meno kolekciją. 1587 m. Arčimboldas baigė tarnauti imperatoriškajai šeimai ir grįžo į Milaną, kur buvo labai gerbiamas. Tačiau nepamiršo savo buvusiojo patrono ir 1590 m. nutapė jo kaip romėnų dievo Vertumno portretą, kurį pasiuntė imperatoriui.
Džiuzepė Arčimboldas mirė 1593 m. liepos 11 d. Milane ir beveik iškart buvo užmirštas. Jo kūryba naujai atrasta XX a. pradžioje. Siurrealizmo atstovai, kaip Salvadoras Dali, jį laikė vienu siurrealizmo tolimu pradininku. Tradicinė Arčimboldo kūryba beveik nevertinama. 1648 m. Prahą užėmus švedų kariuomenei, joje buvusi Arčimboldo darbų kolekcija buvo išsklaidyta, dalis darbų pergabenta į Stokholmą.
Oficialusis leidinys

Oficialusis leidinys (OL, viešasis leidinys, oficialusis biuletenis) – periodinis leidinys, kuriame skelbiami valstybės, savivaldybės ar tarptautinės organizacijos dokumentai, teisės aktai (pvz., įstatymai, sutartys). Lietuvoje OL yra „Valstybės žinios“ (jame skelbiami įstatymai, tarpt. sutartys ir kt.), jo priedas - „Informaciniai pranešimai“ (jame skelbiami valdymo įstaigų aktai, konkursų į valstybės tarnybą skelbimai ir kt.).
ATR-Maskvos karas (1632–1634)

Priešistorė

1618 metais sudarytos Deulino paliaubos galiojo 14,5 metų, šiam terminus einant į pabaigą MDK bajorai 1632 m. birželio 20 d. susirenkę ir dar nepasibaigus taikos terminui paskelbė karą. Tokį sprendimą paskatino Zigmanto Vazos mirtis ir bekaralmetis Abiejų Tautų Respublikoje. Vykstantis Trisdešimtmetis karas Europoje leido Maskvai prisijungti anti-Habsburgiškoje (ir anti-katalikiškoje) koalicijoje, palaikant Švediją.

Karo eiga

1632 m. spalio 10 d. Michailas Šeinas (rus. Михаил Шеин) patraukė Viazmos link, per pora mėnesių MDK pajėgos užėmė Nevelį, Roslavlį, Starodubą, Počepą, Sebežą, Trubčevską, Suražą.
Gruodžio 5 d. Michailo Šeino pajėgos susirinko prie Smolensko ir pabandė pradėti apgultį. Netoliese ATR pusėje stovėjo apie 6 tūkst. karių, vadovaujami Smolensko vaivados LDK kariuomenės lauko raštininko Aleksandro Korvino Gosievskio. Kovo mėnesį Maskvos pajėgos sulaukė apgulties artilerijos. Gegužės-birželio mėnesiais maskviečiai bandė pralaužti sieną ir užimti miestą šturmu, tačiau buvo atmušti.
Rugpjūčio mėnesį Gonsevskiui į pagalbą atvyko Lietuvos lauko etmonas Kristupas Radvila Jaunesnysis, bendros pajėgos sudarė apie 11 tūkst. karių.
1633 m. birželio viduryje krymo totoriai, vadovaujami Mubareko Girėjaus įsiveržė į MDK. Tai buvo naujojo karaliaus pasiuntinybės į Krymo chanatą rezultatas. Sėkmingas totorių vasaros reidas sudavė didžiulį moralinį smūgį MDK armijai. 1634 m. vasario 14 d. Michailas Šeinas kapituliavo.
Gigantomachija

Mitas

Pagal Klaudiano (Claudianus) „Gigantomachia“.
Gaja, Motina Žemė pavydėdama Olimpo dievų viešpatavimui ir keršydama už savo vaikus titanus, pagimdė gigantus, milžinus su gyvačių kojomis. Gaja skatino savo vaikus pulti olimpiečius, nes jos vaikai kenčia: Prometėjui Skitijoje erelis lesa kepenis, Atlantas hiperborėjų žemėje laiko dangaus skliautą, Titijui vanagas lesa vidurius, kurie atauga. Gaja žadėjo savo vaikams, kad jie gaus dievų valdžią.
Tačiau Olimpo dievai susivienijo, net Hadas ir Persefonė atvyko kovai su gigantais. Gigantai suardė gamtą - keitėsi reljefas, nes kaip ginklus jie naudojo kalnus. Prasidėjus mūšiui Arėjas kardu perkirto milžiną Pelorą toje vietoje, kur prie pabaisos kūno, prie šlaunų, buvo priaugę dviejų gyvačių kūnai. Atskubėjusiam keršyti gigantui Mimantui Arėjas ietimi pervėrė galvą.
Atėnė Paladė gigantą Palantą įveikė naudodama savo skydą su Gorgonės galva. Gigantas taip persigando, kad visos kūno dalys suakmenėjo ir, netgi nesužeistas, jis pasidarė bejėgis ir sustingęs. Echioną taip pat nukovė Atėnė, kai šis į ją pažvelgė antrą kartą. Po jo buvo įveiktas Pelenėjas, kurio žmogaus kūną deivė pervėrė ietimi, o gyvatės kūnas sustingo nuo Gorgonės žvilgsnio.
Stipriausi gigantai buvo Porfirionas ir Alkionėjas. Apolonas gelbėdamas savo gimtąją Delo salą užmušė Perfirioną. Alkionėjas buvo nemirtingas tol, kol grūmėsi gimtojoje žemėje (Palenės pusiasalyje). Dievams buvo išpranašauta, kad jie laimėsią tik tuo atveju, jei jų sąjungininkas būsiąs mirtingasis.
Gaja tai sužinojo ir ieškojo tokios gydomosios žolelės, kad joks mirtingasis negalėtų užmušti jos sūnų. Tačiau Dzeusas uždraudė Eos – Aušrai, Selenai – Mėnuliui, Helijui – Saulei duoti Gajai tokią žolelę ir pats paskubėjo aplenkti Gają - jis pasiuntė Atėnę, kad ši pakviestų Heraklį į sąjungą su dievais.
Heraklis paleido strėles į Alkionėją, tačiau gimtojoje žemėje šis buvo nemirtingas. Atėnei patarus, Heraklis išviliojo Alkionėją iš Palenės. Tuomet gigantas neteko nemirtingumo ir Heraklis galėjo jį užmušti. Efialtui vieną akį peršovė Apolonas, kitą – Heraklis. Euritą savo tirsu (lazda) užmušė Dionizas, Klitijų įkaitusiais akmenimis užsvaidė deivė Hekatė. Enkeladas norėjo pabėgti, bet Atėnė metė į jį Sicijos salą. Nuo Palo Atėnė nuplėšė odą. Polibonas per jūrą pabėgo nuo Poseidono ir pasiekė Koso salą, bet Poseidonas nulaužė salos gabalą ir sviedė jį į Polibotą. Hermis kovojo, užsidėjęs Hado šalmą, kurio dėka nešiotojas tapdavo nematomu, ir užmušė Hipolitą. Artemidė nukovė Grationą, o Moiros – Agrijų ir Toontą, kurie mušėsi geležinėmis kuokomis. Visus kitus Dzeusas sunaikino žaibais, o Heraklis - savo strėlėmis.
Čandigarchas

Istorija

1947 m. Britų Indijos koloniją į dvi nepriklausomas šalis (Indija ir Pakistanas), Pandžabo regionas taip pat buvo padalintas dviem šalims. Kadangi Lahoras atiteko Pakistanui, Indijai teko statyti naują sostinę. Vieta pasirinkta pagal strateginius interesus ir Dž. Neru asmeniniais sumetimais. Čandigarhas pastatytas 1951–1965 m. pagal Indijos ir užsienio architektų (žymiausias – Le Corbusier) projektą.

Pavadinimo kilmė

Netoli dabartinio Čandigarcho yra deivės Čandi šventykla (Chandi Mandir), todėl miestas pavadintas Čandi tvirtove (Chandi + garh).
Michele Perniola

Biografija

Michele Perniola gimė 1998 metais Palagiano mieste Italijoje. Atlikėjas tapo žinomas 2012 metais, kai jis laimėjo pirmąją vietą Italijoje vykusiame talentų šou Ti lascio una canzone. Čia jis pasirodė su amerikiečių atlikėjo Michael Jackson dainomis ir nuo tada Michele gavo pravardę Italų Michael Jackson.
2013 metais San Marino televizijos RTV išrinktas atstovauti San Marinui 2013 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse. Jo daina „O-o-O Sole Intorno a Me“ Kijeve užėmė dešimtąją vietą. Sekančiais metais jis paskelbė San Marino taškus 2014 m. „Eurovizijos“ dainų konkurso finale.
2014 m. lapkričio 27 d. RTV paskelbė, kad Michele su Anita Simoncini atstovaus San Marinui 2015 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Vienoje.
Kevin Ford

Kevinas Antonis Fordas (angl. Kevin Anthony Ford, gim. 1960 m. liepos 7 d., Portlande, Indianos valstijoje, JAV) – inžinierius, karo lakūnas, NASA astronautas.

Asmeninis gyvenimas

Nors Kevinas Fordas gimė Portlande, Indianos valstijoje, savo gimtuoju miestu jis laiko miestelį Montpelierą toje pačioje valstijoje. Jo žmona – Kelly Bennett, vaikai – Anthony ir Heidi. Jo tėvai, Clayton ir Barbara Ford, gyvena Indianoje.
Milkuškos

Pavadinimo kilmė

Kaimo pavadinimas kilęs no vyriško asmenvardžio Milkus.
Kristina Sulikienė

Biografija

Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultete baigė vientisąsias teisės studijas, teisės magistrė. Vilniaus universitete baigė filosofijos bakalauro studijas, Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto filosofijos magistrė (2006 m.), nuo 2008 m. -doktorantė, rengia Etnologijos krypties disertaciją apie etninių mažumų santykius.
Dirbo anglų kalbos mokytoja Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio vidurinėje mokykloje (2001–2002 m.) , Kauno rajono Garliavos Jonučių vidurinėje mokykloje (2005–2006 m.), ir Prienų rajono Išlaužo pagrindinėje mokykloje (2007–2008 m). 2004 m. dirbo Vokietijoje, Drezdeno mieste, socialinį darbą su mergaitėmis laisvalaikio centre „Lucy“ pagal Europos savanorio programą. Dirbo Lietuvos egzaminų centre mokinių gebėjimo tyrimo projekte (2003 m.) ir Lietuvos statistikos departamento gyventojų surašymo tyrime (2001 m.), instruktorės pareigose.
2008–2009 m. dirbo šachmatų trenere Kauno Panemunės pradinėje mokykloje.
Nuo 2013 metų dirba teisininke įstaigoje „Kristinos Sulikienės individuali teisinė veikla“. 2010 m. dirbo teisininkė VšĮ „GM klubas“, 2011–2013 m. dirbo teisininke UAB Goruva (laikraščio „Karštas komentaras“ leidėjas). 2011–2014 m. dirbo Povilo Stulgos lietuvių tautinės muzikos instrumentų muziejuje, vėliau prijungtame prie įstaigos Kauno miesto muziejus, vedė edukacijas ir ekskursijas vaikams ir suaugusiems. 2011 m.- 2015 m. Vytauto Didžiojo universiteto Kultūrų studijų ir etnologijos katedros jaunesnioji mokslo darbuotoja. 2013–2015 m. Lietuvos kariuomenės KASP Vilniaus Didžiosios Kovos apygardos 8-osios rinktinės laikinoji jaunesnioji eilinė, 2015 06 09 KAM ministro įsakymu išleista į atsargą, 2015 07 20 pareiškimu teismui paprašė sugrąžinti į pareigas, nes išleista į atsargą be jos prašymo.
Trenerė Marija Kartanaitė, daugkartinė Lietuvos čempionė (iki 1998 m.), treneris tarptautinis meistras Algirdas Bandza (iki 2000 m.), 2004 m. treniravosi Dresdner SC komandos šachmatų klube Drezdene, Vokietijoje.
Dalyvavo įvairiuose nacionaliniuose ir tarptautiniuose čempionatuose. 2004–2005 m. žaidė Vokietijos moterų šachmatų Bundeslygoje už Drezdeno SC komandą, ir 1-ojoje Oberlygoje vyrų komandoje. Atstovavo Lietuvai Europos jaunių ir Europos moterų čempionatuose. Lietuvoje žaidė atstovaudama neformaliam Lietuvos kariuomenės Antano Gustaičio šachmatų klubui, Margirio klubui, bei VšĮ „Trys nuliai“ klubui.

Šeima

Ištekėjusi. Vyras Albertas Sulikas, kurio prosenelis Adomas Sulikas (1886–1969) buvo pedagogas, Panevėžio mokytojų seminarijos matematikas ir fizikos dėstytojas.
Tėvas Romualdas Apanavičius (g. 1947 m.) – Vytauto Didžiojo universiteto etnologijos profesorius.
Senelis Alfredas Kligys (1926–2014) – nusipelnęs pedagogas.
Dukterėčia Deimilė Rimantė Apanavičiūtė (g. 2011) – Prancūzijos vaikų globos namų auklėtinė (nuo 2013 m.)
Spitrėnų Švč. Mergelės Marijos, Taikos Karalienės, bažnyčia

Istorija

Utenos gyventojai, klebono Pranciškaus Turausko paraginti, dvaro savininkų Jono Balaišos ir Elenos Balaišienės remiami, 1917 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią (studento Pr. Gineičio projektas). 1919 m. į Spitrėnus paskirtas kunigas Petras Margevičius nupirko fisharmoniją, 1921 m. pastatė kleboniją, 1924 m. įrengė altorius (už Antano Jasūdžio pinigus). Vėliau įrengti 6 registrų vargonai, apmūrytas šventorius, bažnyčia apkalta lentomis. Noliškio dvaro savininkas 1927 m. bažnyčiai dovanojo 8 ha žemės. Nuo 1964 m. bažnyčioje klebonu dirbo Julijonas Kuprys, 1974 m. – Vytautas Tvarijonas.

Architektūra

Bažnyčia pusiau kryžminio plano (20 × 11 m), vienabokštė. Turi 3 altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė, kryžius.
Joachimas Karolis Potockis

Biografija

Tėvas buvo Braclavo kaštelionas Janas Potockis, motina Konstancija Sobieska. 1734–1735 m. kovojo karaliaus sosto siekusio Stanislovo Leščinskio pusėje.

Šeima

1752 m. susituokė su Terese Sapiegaite, Juozapo Pranciškaus Sapiegos dukra. Su žmona susilaukė dviejų dukrų – Kristinos ir Joanos. 1763 m. buvo paskirtas Lietuvos pataurininku ir gavo Baltojo erelio ordiną.
1768 m. tapo Braclavo vaivadijos maršalka. 1768–1772 m. aktyviai dalyvavo Baro konfederacijos veikloje. 1772 m. po mūšio su rusais pabėgo į Moldaviją. 1779 grįžo į Abiejų Tautų respubliką. 1784 m. mirus pirmai žmonai, 1786 m. susituokė su Ana Salomėja Grocholska, Braclavo vaivados Martyno Grocholskio (1727−1807) ir Cecilijos Cholonevskos dukterimi. Antroje santuokoje vaikų neturėjo.
Antanas Babieža

Biografija

1956 m. baigė Leningrado šaldymo pramonės technologijos institutą. 1965–1985 m. dirbo Kauno dirbtinio pluošto gamykloje, 1977–1980 m. Respublikinės kalnų turizmo komisijos pirmininkas.
Ūkas

Ūkas – tarpžvaigždinių dulkių, vandenilio dujų, helio dujų, plazmos ir kito jonizuotų dujų telkinys. Iš pradžių ūkas buvo bendras įvairių astronominių objektų pavadinimas, įskaitant galaktikas už Paukščių Tako ribų. Pavyzdžiui, Andromedos galaktika buvo vadinama Andromedos ūku iki tol kol ją atrado kaip galaktiką Edwin Hubble. Ūkai dažniausiai būna žvaigždžių formavimosi regionuose.
Vytautas Cibulskas

Biografija

1975 m. baigė Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikumą, technikas-mechanikas.
Lietuvos žemės ūkio konsultavimo tarnybos Elektrėnų biuro vadovas.
Krikščionių partijos narys. Nuo 2011 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Dovilija, vaikai Audrius, Rūta.
Romanas Čepkauskas

Biografija

1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ukmergės rajono skyriaus narys, 1989–1993 m. skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys.
Gražina Elena Juknevičienė

Gražina Elena Juknevičienė (g. 1943 m. kovo 24 d. Panevėžyje) – Lietuvos architektė, restauratorė.
Krono liga

Krono liga - sisteminė uždegiminė virškinimo trakto liga, galinti pažeisti bet kurią trakto dalį. Dažniausiai pažeidžiama klubinė ir akloji žarnos.

Etiologija

Etiologija nėra aiški. Manoma, kad šios ligos atsiradimui turi įtakos genetiniai, imuniniai ir aplinkos veiksniai. Žinomi kai kurie genai, lemiantys Krono ligą - tai NOD2/CARD15 genas, kuris lokalizuojasi 16-oje chromosomoje. Šis genas koduoja baltymus, dalyvaujančius atpažįstant žarnyno bakterijas. Skirtingi šio geno variantai gali lemti Krono ligos išsivystymą, sunkesnę ligos eigą, komplikacijas. Imuninę šios ligos prigimtį rodo tai, kad skiriant imunosupresantus gaunamas teigiamas gydomasis poveikis. Iš aplinkos veiksnių ligos išsivystymą skatina rūkymas, taip pat pakitusi žarnyno mikroflora.

Klinika

Krono ligai būdinga kintanti eiga - paūmėjimus, keičia neišreikštų simptomų ar besimptomiai epizodai, tačiau gali būti ir nuolat aktyvi ligos forma. Klinika priklauso nuo pažeistos virškinamojo trakto dalies.
Dažniausi simptomai yra pilvo skausmas, viduriavimas (retai gali būti kraujo išmatose) ir išangės srities pokyčiai. Iš bendrinių simptomų būdingas karščiavimas.
Pilvo skausmas gali būti nuolatinis, jaučiamas dešinėje klubinėje sritye, dėl klubinės ir aklosios žarnos uždegiminių pokyčių; taip pat gali būti jaučiamas priepuolinis skausmas, su pykinimu ir vėmimu, dėl dalies žarnos obstrukcijos. Būdingi išangės srities pokyčiai: įplėšos, fistulės, abscesai.
Ekstraintestinaliniai simptomai: anemija, svorio kritimas, artritas, mazginė eritema, stomatitas, pyoderma gangrenosum, amiloidozė.

Diagnostika

Laboratorinai tyrimai: geležies stokos anemija, megaloblastinė anemija dėl vitamino B12 ar folio rūgšties trūkumo; leukocitozė; padidėjęs CRB, ENG; koprologinis tyrimas: leukocitai, eritrocitai kolito metu; steatorėja dėl malabsorbcijos; hipoalbuminemija.
Kolonoskopija - storosios žarnos gleivinė apžiūrima endoskopu, nustatomi būdingi makroskopiniai morfologiniai pokyčiai: pažeidimų segmentiškumas, opos. Kolonoskopijos metu galima paimti biopsiją, biopsijos medžiagoje ieškoma mikroskopinių pokyčių, būdingų Krono ligai.
Rentgeno tyrimai - pasažinio plonosios žarnos tyrimo ar enterokolizės metu galima nustatyti Krono ligai būdingus pokyčius.
Echoskopija ar kompiuterinė tomografija - vertingi nustatant ir vertinant pūlinius, fistules.

Gydymo principai

Priklauso nuo ligos eigos ir sunkumo - esant nesunkai ligos formai skiriamas mesalazinas - aminosalicilatas, kuris pasižymi uždegimą mažinančiu poveikiu. Kartais skiriami antibiotikai, kurie gali padėti sukelti Krono ligos remisiją. Jeigu neveiksmingas mesalazinas ir/arba antibiotikai, skiriami gliukokortikoidai - prednizolonas, budenozidas. Jeigu Krono liga vidutinės ar sunkios formos, gydoma sistemiškai skiriamais gliukokortikoidais ir imunosupresantais, pvz.: azatioprinu ar metotreksatu. Galima taikyti ir biologinę terapiją - anti-TNF monokloninius antikūnius.
Gydomos Krono ligos komplikacijos: žarnos perforacija ir peritonitas, masyvus kraujavimas, toksinė didelė gaubtinė žarna, žarnų obstrukcija, sukeliantį mechaninį žarnyno nepraeinamumą, vidinės ir išorinės žarnų fistulės, pilvo ertmės abscesai.
Karolis Bohdanovičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų. 1881 m. baigė Peterburgo kasybos institutą. 1902-1919 m. Sankt Peterburgo kasybos instituto, 1914-1917 m. Rusijos geologijos komiteto, 1921-1935 m. Krokuvos kasybos akademijos profesorius. 1938-1939 m. ir 1945-1947 m. Lenkijos geologijos instituto direktorius.
Vadovavo aukso paieškų ekspedicijai Ochotsko jūroje, Kamčiatkoje, Čiukčių pusiasalyje, Aliaskoje, Kalifornijoje. Baku apylinkėse ir Prieškaukazės vakaruose tyrė naftos telkinius, Kaspijos jūroje, Irane, Turkmėnijoje – cinko ir alavo, Portugalijoje, Ispanijoje – aukso, volframo ir cinko rūdų telkinius.
Svarbiausias veikalas: Pasaulio mineralinės žaliavos (Surowce mineralne świata 4 t. 1951-1953 m.).
Transport United FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2000 m. Elito divizione debiutavo 2002 m. sezone.
Šalies čempionais tapo du kartus (2017, 2018 m.).
Lietuvių folkloro teatras

Lietuvių folkloro teatras – lietuvių aktorių, dainininkų, instrumentininkų trupė. 1967–1974 m. lietuvių etnografinis ansamblis, 1974–1990 m. – Liaudies buities muziejaus Liaudies muzikos teatro trupė, nuo 1992 m. – viešoji įstaiga Lietuvių fokloro teatras ir studija.
Repertuaras ir scenografija grindžiama tautosaka, etnografija, mitologija, autentiškais istorijos šaltiniais, ikonografijos medžiaga. Atliekamos sutartinės, liaudies dainos, giesmės, šokiai, pasakojimai, sakmės, pasakos, instrumentinė muzika, kuriami lietuvių vakarų, įvairios tematikos folkloro, mitologijos, laisvės kovų tematikos spektakliai. Siekiama autentiškumo, natūralaus liaudiškumo, istoriškumo, dažnai kalbama ir dainuojama tarmiškai, rekonstruojami konkretaus laikotarpio individualizuoti drabužiai.

Istorija

Steigimo iniciatoriai dirigentas, folklorininkas, teatro mokslinis ir meno vadovas, visų programų, spektaklių autorius, jų režisierius statytojas Povilas Mataitis ir kostiumų bei dekoracijų dailininkė Dalia Mataitienė. Pirmasis viešas trupės, kurią sudarė Jaunimo teatro aktoriai, Vilniaus muzikantai ir dainininkai, koncertas įvyko 1968 m. balandžio 13 d. Vilniuje. Programą sudarė šokamos, dainuojamos, instrumentinės sutartinės. Vasarą trupė spektaklius rengdavo Liaudies buities muziejuje Rumšiškėse, trupės pasirodymams 1978 m. pastatytame Klojimo teatre, kitu laiku gastroliuodavo. Gastroliavo Europoje, Indijoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje.
Pirmosios sutartinių atlikėjos: Birutė Didžgalvytė, Idalija Krikščionaitytė, Vanda Marčinskaitė, Apolonija Matkevičiūtė, Elvyra Žebertavičiūtė, Regina Kazlauskaitė, V. Janulevičiūtė. Vėliau trupėje dalyvavo Povilas Keblikas, J. Staselis, J. Gečas, Juozas Jaruševičius, A. Grašys, Karolis Dapkus, Saulius Sipaitis, A. Kubilius, Alfredas Gusčius, J. Volungevičius, Valdas Gurskis, A. Motiejūnaitė, E. Gurskas, E. Šiurkienė, R. Savickas, Z. Žemaitis ir kiti instrumentininkai, aktoriai, dainininkai. Trupėje dainuoja Janina Armonaitė, Nijolė Gentvilienė, Domas Kurklietis, Jonas Naktinis, Algirdas Paluševičius, Kęstutis Tamašauskas, Vytautas Vaitiekūnas, vaidina Diana Anevičiūtė, Regimantas Adomaitis, Sonata Paliulytė, Virginijus Kubilius.
Liya Kebede

Biografija

Kebede gimė ir augo Adis Abeboje. Lycee Guebre Mariam mokykloje ją pastebėjo filmų prodiuseriai ir pasiūlė prancūzų modelių agentūroms. Baigusi studijas išvyko dirbti į Paryžių. Po kelių sėkmingų pasirodymų Paryžiuje Kebede susilaukė susidomėjimo dėl savo išskirtinės eisenos ir išvyko dirbti į Niujorką.

Modelio karjera

Pirmasis didelis Kebede darbas buvo kuomet Tom Ford pasiūlė nusifotografuot Gucci rudens/žiemos 2000 metų katalogui. Vėliau Kebede tapo finalininke Mis Pasaulis supermodelių konkurse ir gavo pasiūlimų dirbti Niujorke, Milane, Londone ir Prayžiuje.
Kebede nusifotografavo ant JAV, Italijos, Japonijos, Prancūzijos ir Ispanijos Vouge, V, Flair, i-D ir Time's Style & Design viršelių.
Taip pat dirbo su Gap, Yves Saint-Laurent, Victoria's Secret, Emanuel Ungaro, Tommy Hilfiger, Revlon, Dolce & Gabbana, Escada ir Louis Vuitton.
2003 m. Kebede tapo nauju Estée Lauder kosmetikos reklamos veidu už 3 milijonų JAV dolerių kontraktą.