google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksander Poplavski

Biografija

1973 m. baigė Vilniaus 19–ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, įgijo sanitarijos gydytojo specialybę.
1979–1986 m. Šilutės sanitarijos epidemiologijos stoties Epidemiologijos skyriaus vedėjas, 1986–1987 m. Vilniaus rajono sanitarijos epidemiologijos stoties sanitarijos gydytojas. 1987–1990 m. profsąjungų centrinio komiteto gydytojas patikėtinis. Reorganizavus profsąjungas, perkeltas dirbti gydytoju instruktoriumi į Vyriausiąją valstybinio socialinio draudimo valdybą. 1990–1993 m. Respublikinio specializuoto higienos centro gydytojas epidemiologas. Nuo 1993 m. pradėjo savo verslą vadovavo uždarajai akcinei bendrovei „Alvolda“. 2000–2004 m. Seimo narys.
1998–2003 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, šios sąjungos Tarybos narys, nuo 2000 m. Naujosios sąjungos Lenkų pakomitečio pirmininkas. Nuo 2003 m. Liberalų demokratų partijos narys.
2000–2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, išrinktas ir 2002 m. bet mandato atsisakė. 
2005 m. gruodžio 5 d. Vilniaus miesto pirmasis apylinkės teismas A. Poplavskį nuteisė viešaisiais darbais už smurtą šeimoje (dėl žmonos sumušimo).
Vaikai: Alina, Edgaras Aleksandras, Tomas, Elžbieta.
Babenbergai

Giminės kilmė

Babenbergų vardas ir jų kildinimas iš frankų sukurtas istoriko Otto von Freising, kuris pats buvo šios giminės narys. Vyriškosios giminės kildinimą savo Chronica jis remia nobilissimus Francorum comes. Savo gyvenimo metu Babenbergai nebuvo taip vadinami.
„Senoji“ Babenbergų giminė arba Poponai yra kilę iš Bambergo Frankonijoje, dab. šiaurės Bavarija. Seniausias žinomas šios giminės atstovas buvo Poppo I, kuris IX amžiaus pradžioje buvo Grapfeldo kunigaikštis (teritorija tarp dabartinio Heseno ir Tiuringijos). Vienas iš jo sūnų, Henrikas, kartais vadintas Frankonijos markgrafu ir kunigaikščiu, žuvo kovodamas su normanais 886 m., kitas Poppo buvo Tiuringijos markgrafas 880–892 m., kol jį pašalino vokiečių Karolingų imperatorius Arnulfas Karintietis. X a. pradžioje Babenbergai buvo išvaryti iš Frankonijos.
Austrijos ir Frankonijos Babenbergai tradiciškai sieti jau nuo viduramžių. Moksliniu požiūriu ši sąsaja yra abejotina.

Istorija

976 m. Dunojaus kunigaikštį Liutpoldą, Šventosios Romos imperijos imperatorius Otonas II paskyrė Rytų Markos kunigaikščiu. Jam išplėtus savo valdas atsirado pavadinimas Austrija (sen. vok. Ostarrîchi). Babenbergų valdymo metais Austrija tapo viena galingiausių Šventosios Romos imperijos kunigaikštysčių. 1156 m. imperatorius Frydrichas I Barbarosa babenbergams suteikė hercogo titulą, o Austrija tapo hercogyste. Bevaikiui Frydrichui II Karingajam žuvus kovose su vengrais baigėsi dinastijos vyriškoji linija.
Coventry Climax

Coventry Climax – buvusi Didžiosios Britanijos įmonė, kuri gamino keltuvus, gaisrines pompas ir variklius. Įmonės būstinė buvo Koventrio mieste.
Įmonė buvo įkurta 1903 m. Lee Stroyer pavadinimu, tačiau po dvejų metų buvo pervadinta į Coventry-Simplex. Pirmieji įmonės variklių klientai buvo britų kompanija GWK nuo 1911 iki 1915 m. Prieš pat I pasaulinį karą Climax variklis buvo panaudotas pirmajame Aston Martin modelyje.
1917 m. įmonė buvo pervadinta į Coventry Climax.
1954 m. britų įmonė pradėjo tiekti savo variklius Formulės 1 komandoms. Iki pat 1966 m., kuomet buvo pradėti naudoti nauji 3 litrų varikliai, Coventry Climax varikliais varomi automobiliai pelnė 22 pergales.
Savo veiklą įmonė baigė 1986 m.
Jeronimas Sanguška

Biografija

Suražo seniūno Jono Vladislovo Sanguškos ir Onos Radvilaitės, Klecko ordinato Jono Alberto Radvilos dukters, sūnus.
Buvo karaliaus dvariškis, Suražo seniūnas.
Laškar Gahas

Istorija

Miestas iškilo Gaznevidų laikais ir buvo žinomas kaip Bostas (pers. بُسْت = Bost), čia buvo valdovų rezidencija žiemomis. Vėliau miestas sugriautas, bet atstatytas Timūro laikais. Vėliau už kelių kilometrų nuo Bosto ėmė kurtis Laškar Gahas („karo stovykla“). XX a. antroje pusėje miestas tapo provincijos sostine. NATO invazijos metu Laškar Gahas išplanuotas, įrengta urbanistinė infrastruktūra.
Juozapas Čaplikas

Juozapas Čaplikas (1876 m. lapkričio 1 d. Merkinėje – 1961 m. gegužės 28 d. Jakėnuose) – kunigas, tautosakos rinkėjas ir skelbėjas, knygnešys. Palaidotas Akmenyje (Varėnos r.).

Biografija

Tėvas buvo viršaitis. Mokėsi Merkinėje, 4 klases baigė Suvalkuose.
Įstojo į Vilniaus kunigų seminariją ir joje mokėsi 4 metus, įšventintas kunigu 1899 m.
1899–1900 m. – vikaras Žiežmariuose.
1900–1902 m. – vikaras Valkininkuose.
Keletą metų dirbo Gudijos parapijose, 1903–1910 m. klebonavo Perlojoje.
Vėliau klebonavo Kazokiškėse, Švč. Mergelės Marijos Nugalėtojos bažnyčioje.
1948–1955 m. buvo lageryje.
Sugrįžęs, 1956–1959 m., – Vievio altaristas. Suteiktas garbės kanauninko titulas.
1959–1961 m. – Akmens parapijos klebonas.

Švietėjiška veikla

Dar ruošdamasis stoti į Vilniaus kunigų seminariją iš Seinų kunigų seminarijos klierikų gaudavo lietuviškos spaudos.
Besimokydamas Vilniaus kunigų seminarijoje per atostogas rinko tautosaką ir 1899 m. JAV J. Šimtakojo slapyvardžiu išleido Trakiečių dzūkų dainas.
Dirbdamas lietuviškose parapijose žadino ir palaikė lietuvybę, organizuodavo lietuviškos spaudos platinimą ir pats platindavo. Perlojoje rengė daraktorius.
Susirašinėjo su knygnešiu V. Šlekiu, kurio padedamas Merkinės parapijoje, Gudakiemio k., suorganizavo lietuviškos spaudos gabenimo stotį. Lietuviškos spaudos V. Šlekys atsiųsdavo ir paštu, vokuose.

Atmintinos vietos ir paminklai

Kapas ir antkapinis paminklas Akmens Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčios šventoriuje (Varėnos raj.).
Blaise Compaoré

Biografija

Prezidento žmona – Šantal Kampaorė (pranc. Chantal Compaoré), kuri yra buvusi aktyvi pagalbininkė Afrikoje, padedanti kovoti žemyno moterims ir vaikams prieš ŽIV ir AIDS. Kompaorė išpažįsta Romos katalikų tikėjimą.
Kampaorė buvo ruošiamas kariu Kamerūne bei Maroke, vėliau tapo ministru Sankaros administracijoje.

1987-ųjų įvykiai

Visas galias Kompaorė perėmė 1987 m. spalio 15 d., kai buvo nužudytas iki tol buvęs Prezidentas Sankara. Kompaorė teisinosi, kad ši žūtis buvusi visiškai netyčinė, o šiuo pasiteisinimu daug kas abejojo. Perėmęs prezidentavimą, Kompaorė visiškai pertvarkė iki tol buvusią politiką teigdamas, kad konkurento veiksmai buvo priešiški Burkina Fasos tobulėjimui.
Netrukus po rinkimų Prezidentas eliminavo dar du revoliucijos judėjimo lyderius – Henri Zongo ir Jean-Baptiste Boukary Lingani, kaltindamas juos vykdant priešrėžiminius veiksmus.
Prezidentas Kompaorė ir jo apsauga buvo apkaltinti ir žurnalisto Norberto Zongo žūtimi 1998 m. gruodžio mėnesį. Tai tik dar labiau padidino žiniasklaidos persekiojimus šalyje. Šio žurnalisto žūtis atskleidė tik vieną iš daugelio atvejų, kai Prezidento galia buvo naudojama ne pagal paskirtį.

1991-ųjų rinkimai

1991 m. Kompaorė buvo išrinktas šalies prezidentu. Tiesa, šiuose rinkimuose atsisakė dalyvauti opozicijos atstovai, taip protestuodami prieš iki tol buvusią prezidento veiklą. Šiuose rinkimuose iš viso dalyvavo tik 25 % elektorato, o tai tik dar labiau paaštrino diskusijas apie šių rinkimų teisėtumą.
1998 m. jis buvo perrinktas šalies prezidentu.
2005 m. Komaporė pranešė, kad sutelks visą savo dėmesį į naujus šalies prezidento rinkimus. Tai labai papiktino opoziciją, kuri citavo šalies konstituciją, kuri teigia, kad šalies prezidentų tas pats žmogus gali būti tik du kartus iš eilės. Tiesa, konstitucinis teismas pranešė, jog kadangi konstitucija priimta tik 2000 m., tad Kompaorė gali pretenduoti į dar vieną kadenciją.

2005-ųjų rinkimai

2005 m. lapkričio 13 d. įvykusiuose rinkimuose perrinktas prezidentas nugalėjo 12 konkurentų ir surinkęs 80,35 % balsų tapo šalies prezidentu.
Morkūnai (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

Diliai (Pačeriaukštė) – 1,6 km
PAČERIAUKŠTĖ – 3,5 km
Šarkinė (Biržai) – 1,2 km
Ratninkai – 1,5 km
Bačiškiai – 1,6 km
Griciūnai (Biržai) – 1,2 km
Pagaičiškiai – 1,2 km
Pakarkliai (Biržai) – 0,8 km
Peleniškiai (Pačeriaukštė) – 1,4 km
BIRŽAI – 9 km
Šimanai (Grajevo valsčius)

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. 1567 m. kaime gyveno 8 šeimos.
Lietuvos dailininkų sąjunga

Lietuvos dailininkų sąjunga – Lietuvos savanoriška kūrybinė organizacija, vienijanti profesionalius dailininkus ir dailėtyrininkus, skatinanti ir propaguojanti sąjungos narių kūrybą, ginanti jų autorines teises, rengianti ir dalyvaujanti kūrybiniuose projektuose. 1940–1941 m. vadinosi Lietuvos dailininkų profesine sąjunga, 1941–1944 m. ir nuo 1989 m. – vėl Lietuvos dailininkų sąjunga, 1944–1989 m. – LTSR dailininkų sąjunga.

Istorija

Lietuvos dailininkų sąjunga įsteigta 1935 m. Kaune. 1938 m. prie jos prisijungė Lietuvos dailininkų draugija. 1941–1944 m. prie TSRS dailininkų sąjungos Maskvoje veikė LTSR dailininkų sąjungos biuras, kuris vėliau prisijungė prie LTSR dailininkų sąjungos. 1944–1994 m. Lietuvos dailininkų sąjungai priklausė Lietuvos dailės fondas.
Lietuvos meno kūrėjų asociacijos narė. Nuo 1990 m. – Tarptautinės meno asociacijos (IAA), nuo 1996 m. Europos menininkų tarybos (ECA) narė.
Zina Jockutė-Martinaitienė

Zina Jockutė-Martinaitienė (g. 1934 m. birželio 17 d. Darbėnuose) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė, tapytoja.

Biografija

1966 m. baigė Lietuvos dailės instituto Kauno vakarinį taikomosios dailės skyrių. 1961–1974 m. Kauno „Dailės“ kombinato dailininkė.

Kūryba

Sukūrė batikų („Vestuvės“ 1973 m., Lazdijų civilinės metrikacijos biuras), gobelenų („Seno ąžuolo giesmė“ 1978 m., „Apmąstymai“, „Veržimasis“, abu 1981 m., diptikas „Diena“ 1983–1986 m., „Pilėnai“ 1986 m.), mini tekstilės, sienų tapybos. Nuo 1990 m. atsidėjo daugiausia tapybai (ciklas „Į niekur“, 2003–2005 m.) Gobelenams būdingos tautos praeities, filosofinės temos, ornamentinė vaizdo struktūra, vientisa spalvų gama. Tapybos kūriniai – spalvingos abstrahuotos kompozicijos. Nuo 1967 m. dalyvauja parodose, individuali paroda surengta Kaune 1972 m.
1963 m. Formulės 1 sezonas

Sezono apžvalga

Šį sezoną nenugalimas buvo britas Jim Clark, iš 10 lenktynių pelnęs net 7 pergales, po vieną kartą finišavęs antroje ir trečioje vietoje. Antroje vietoje likusį kitą britą Graham Hill Jim aplenkė 25 įskaitiniais taškais.Tuo pačiu komanda nugalėtoja tapo Jim Clark atstovaujama Lotus-Climax ekipa.
Arklio plaukas

Arklio plaukas – arklio kailio spalvinės išvaizdos apibūdinimas vienu žodžiu, pvz., bėras, palvas, laukas ir pan.
Arklių kailis paprastai būna kelių spalvų, jų išsidėsčiusios įvairiose kūno dalyse tam tikru būdu. Tokie būdingi spalvų deriniai ir jų išsidėstymas apibūdinami specialiais žodžiais.
Lietuvoje populiariausi juodos ir rudos spalvos arkliai, vadinami juodžiais, bėriais ar sarčiais. Kitokiems arklių pavadinimams įtakos turi ne vien tik pagrindinė kailio spalva, tačiau ir karčių bei uodegos spalvos, įvairios dėmės.
Arklių plaukų spalvų įvairovei apibūdinti yra naudojama apie dvidešimt pavadinimų. Skirtinguose Lietuvos rajonuose arklių spalvų pavadinimai gali nežymiai skirtis.
1848 m. Prancūzijos Konstitucija

Priėmimo aplinkybės

Penktajame XIX a. dešimtmetyje sustiprėjo opozicija, remiama žemųjų ir vidurinių visuomenės sluoksnių. Šios opozicijos veiklą paskatino 1847–1848 m. kilusi krizė, bendra padėtis Europoje („Tautų pavasaris“). 1848 m. vasario 22 d. kilo revoliucija ir liepos monarchija buvo nuversta. Tuoj pat sudaryta Laikinoji vyriausybė paskelbė Prancūziją respublika ir visuotinės rinkimų teisės pagrindu suorganizavo Nacionalinio susirinkimo rinkimus, kuris ir priėmė Antrosios respublikos konstituciją, rinkimus.

Valstybinė santvarka

Respublika.

Įstatymų leidžiamoji valdžia

Vienų rūmų parlamentas – Nacionalinis susirinkimas. Nacionaliniam susirinkimui, kiekvienam jo nariui suteikta įstatymų leidybos iniciatyvos teisė. Nariai neatsakė už mintis išsakytas susirinkime (indemnitetas). Nacionalinis susirinkimas skyrė Valstybės tarybos narius, kuri buvo techninio pobūdžio institucija, rengusi įstatymų projektus, atlikusi administracinio teismo funkcijas (kaip ir 1799 m. analogiška Valstybės taryba, tik buvo atsakinga jau ne vyriausybei, o Nacionaliniam susirinkimui).
Įstatymų leidžiamosios valdžios rinkimų tvarka: Nacionalinis susirinkimas renkamas 3 metams visuotiniais rinkimais. Antrosios Respublikos konstitucija pirmąkart Europoje įvedė tiesioginius slaptus rinkimus. Atstovai nėra varžomi imperatyviojo mandato. Rinkimuose galėjo dalyvauti prancūzai vyrai, sulaukę 21 m. amžiaus, turintys pilietines ir politines teises.

Vykdomoji valdžia

Prezidentas. Tai buvo pirmoji prezidento institucija Europoje. Jis galėjo sudaryti ir tvirtinti tarptautines sutartis, skirti ir atleisti ministrus, diplomatinius atstovus, teisėjus ir kai kuriuos kt. aukštuosius valdininkus, užtikrinti valstybės saugumą, vadovavo karinėms pajėgoms. Per ministrus prezidentas galėjo teikti Nacionaliniam susirinkimui įstatymų projektus, jis tvirtino ir galėjo vetuoti įstatymus, tačiau jo veto buvo nesunkiai apeinama. Prezidentui griežtai draudžiama paleisti Nacionalinį susirinkimą, tai prilyginama nusikaltimui. Prezidentą Nacionalinis susirinkimas galėjo nušalinti, tačiau šiam atsisakius paklusti, negalėjo jo kaip nors priversti.
Vykdomosios valdžios rinkimas: Tokia pat tvarka kaip ir Nacionalinio susirinkimo rinkimuose, tik kitas terminas – 4 m. be teisės būti perrinktam kitai kadencijai.

Žmogaus teisių įtvirtinimas

Konstitucijos preambulė buvo savotiška žmogaus ir piliečio teisių deklaracija. 4 str. skelbė Prancūziją „socialine respublika“, besiremiančia laisvės lygybės, brolybės principais. Skelbiama nemažai socialinio pobūdžio garantijų – teisė į darbą, nemokamą pradinį mokymą, teisingesnis prievolių ir naudos paskirstymas. II konstitucijos skirsnis skirtas piliečio teisėms: deklaruojama lygiateisiškumas, sąjungų, spaudos, tikėjimo, darbo ir verslo laisvės, asmens ir nuosavybės neliečiamybė. Kas nenurodyta tame kataloge, laikyta nedraudžiamu, konstitucija varžanti tik įstatymų leidėją, kuriam draudžiama leisti teises varžančius įstatymus.
Al Birūnis

Biografija

Gimė tuo metu persų valdomame Chorezme. Pradžioje studijavo islamo teisę (fikh), teologiją, mediciną, matematiką. 995 m. Mamunidams užėmus Chorezmą, išvyko į Bucharą, ten susirašinėjo su Ibn Sina. 998 m. tapo Zijaridų rūmų valdovo Kabuso mokslininku. Ten parašė savo pirmąjį didelį veikalą al-Athar al-Baqqiya 'an al-Qorun al-Khaliyya apie „senovės tautų chronologiją“.
1017 m. Mahmudui Gaznaviečiui užkariavus Rėjų, Al Birūnis, kaip ir kiti mokslininkai paimti nelaisvėn ir išvežti į Gaznavidų sostinę Gaznį. Ten jis tapo rūmų astrologu, plėtojo savo mokslinę veiklą, dalyvavo Mahmudo žygiuose į Indiją, apie kurią 1030 m. parašė Kitab ta’rikh al-Hind – „Indijos istoriją“. Joje Al Birūnis plačiai aprašė šalies gyventojus, jų papročius, mitus, taip pat apibūdino Indijos gamtą, turtus, architektūrą.
Daugumą savo knygų mokslininkas paskyrė astrologijai ir matematikai. Buvo besisukančios Žemės idėjų šalininkas, rėmėsi indų astronomų žiniomis. Fizikoje plėtojo statikos ir dinamikos, hidrostatikos dėsnius, mineralų tankio matavimą. Al Birūnis buvo vienas lyginamosios religijotyros pradininkų – studijavo islamo, zoroastrizmo, judaizmo, krikščionybės, hinduizmo, budizmo veikalus, bandė rasti bendrą žmonių tikėjimo pradą.
Nors Al Birūnis buvo plėšiamųjų Mahmudo žygių į Indiją dalyvis, jis pats indus vertino objektyviai, teigė, kad iš išsilavinusių indų yra daug ko pasimokyti, jų religiją laikė monoteistine. Al Birūnis mokėjo ne tik chorezmų, persų, arabų kalbas, bet ir graikų, hebrajų, asirų, berberų, sanskritą. Iš sanskrito į persų kalbą išvertė Ketāb Bātanjal (Patandžali jogasūtrą).
Drumstis (astronomija)

Drumstis tai žvaigždės evoliucijos stadija, kuomet konvekcijos zona nusileidžia iki žvaigždės sluoksnių, kuriuose vyksta branduolių sintezės reakcijos. Tada reakcijų produktai susimaišo su žvaigždės išorinių sluoksnių medžiaga ir tampa stebimi žvaigždės spektre.
Pirmoji drumstis įvyksta, kai pagrindinės sekos žvaigždė atsiduria raudonųjų milžinių sekoje. Tuomet žvaigždės spektre bus stebimas ¹²C/¹³C bei C/N santykio sumažėjimas, taip pat sumažės stebimos ličio ir berilio gausos.
Antroji drumstis vyksta 4 – 8 Saulės masės žvaigždėse. Kada helio degimas žvaigždės šerdyje baigiasi, konvekcija pakelia į paviršių CNO ciklo produktus. Šios drumsties metu padidėja ⁴He ir ¹⁴N gausos, ir sumažėja ¹²C ir ¹⁶O gausos.
Trečioji drumstis prasideda, kai žvaigždei pasiekus asimptotinę seką įvyksta helio žybsnis sluoksnyje, kur dega helis. Šios drumsties metu helis, anglis ir s-proceso elementai iškeliami į žvaigždės paviršių. Žvaigždėje bus stebima anglies gausos atžvilgiu deguonies padidėjimas ir ji taps anglingąja žvaigžde. 
Drumsčių numeracija neatspindi nuoseklumo žvaigždžių evoliucijos etapuose. Todėl, pavyzdžiui, mažos masės žvaigždėse evoliucijos metu įvyks tik pirmoji ir trečioji drumstis, bet nebus antrosios.
Juozas Pavilonis

Juozas Pavilonis (1875–1961) – verslininkas, visuomenininkas.
1917 m. rugsėjo 18 – rugsėjo 22 d. dalyvavo Vilniaus konferencijoje, kurioje buvo išrinkta Lietuvos taryba, atkūrusi Lietuvos nepriklausomybę.
Vedė Konstanciją Žukauskaitę-Pavilonienę (1885–1970) – rašytojo Antano Žukausko-Vienuolio seserį. Sūnus Juozas Pavilonis (1911-1999) – žemėtvarkininkas matininkas, atsiminimų apie A. Vienuolį autorius. Dukra Bronė Pavilonytė-Kazokaitienė (1915–2012) – pedagogė piešimo ir darbų mokytoja, muziejininkė.
Naujasis Uojanas

Lietuviai

Kiekvienai sovietinei respublikai BAM’e buvo patikėta pastatyti po geležinkelio stotį. Lietuvoje atsirado šimtai savanorių, vykusių į BAM'ą užsidirbti. 1979 m. liepos 26 d. Lietuvos TSR buvo sukurtas statybos montavimo traukinys „LitBAMstroj“. Traukinio užduotis buvo pastatyti Naujojo Uojano geležinkelininkų gyvenvietės, kurioje gyvens 1800 žmonių, pirmąją eilę. Pagal techninį projektą suplanuota atlikti statybos montavimo darbų už 22 mln. rub. Orientacinė statybos trukmė numatyta 5-6 metai. Pirma 25 darbuotojų grupė iš Lietuvos atvyko 1979 m. rugpjūčio 20 d.
Prie projekto įgyvendinimo prisidėjo Kauno pramoninio projektavimo institutas, Vilniaus statybos trestas, kitos organizacijos. Lietuviai suprojektavo ir iš raudonų plytų pastatė stotį Naujajame Uojane – ji ir šiandien priima negausius keleivius.
Barbara Broccoli

Biografija

Barbara yra bondiados prodiuserio Albert R. Broccoli ir scenaristės bei aktorės Dana Wilson duktė. Jos tėvas buvo pagrindinis Bondo serijos prodiuseris, todėl Barbara nuo vaikystės iš arti matė šių filmų kūrimo procesą. Baigusi studijas Layona universitete, pirmiausia ji prisidėjo prie 1983 m. kurto filmo „Aštuonkojė“, kuriame buvo režisieriaus asistentė. 1987 m. filme „Į dienos šviesą“ ji jau buvo prodiuserio asistentė.
1990 m. Albert R. Broccoli perdavė savo kompanijos „Eon Productions“ valdymą Barbarai ir jos netikram broliui Michael G. Wilson. Bondiados filmai, kuriuose pagrindinius vaidmenis sukūrė Pierce Brosnan ir Daniel Craig, jau buvo prodiusuoti Barbaros Brokoli.
Be bondiados serijos, Barbara prodiusavo keletą kitų filmų bei teatro pjesių. Šiuo metu ji yra pagrindinė bondiados filmų prodiuserė.
Janas Kickis

Biografija

Lenkijos bajorų Kickių giminės atstovas, herbo „Gozdawa“ savininkas. Cišanovo paterisėjo ir pakamario Aleksandro Kickio ir jo žmonos Kontancijos Ršedvojevskos sūnus.

Valstybės tarnyba

Pareigybės: Červonogrado ginklininkas (1748–1764), pastalininkas (1764–1765), Okinsko (1744 arba 1746) ir Lvovo seniūnas (1769–1773), Karūnos didysis ginklininkas (nuo 1773), Rusios vaivada (1791–1794).
Janas Kickis vedęs nebuvo ir nepaliko po savimi vaikų. Jo turtus paveldėjo jo artimiausi giminaičiai.
Mindaugas Urbaitis

Biografija

Gimė 1952 m. birželio 1 d. Kaune. 1977 m. baigė Lietuvos konservatoriją Juliaus Juzeliūno klasėje. 1979–1996 m. – Lietuvos kompozitorių sąjungos Valdybos narys, 1991–1996 m. – pirmininkas. 1991–1994 m. – LATGA-A (Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūros) viceprezidentas, 1994–1996 m. – prezidentas. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos profesorius, skaito paskaitas apie Europos muziką po 1945 metų, XX a. JAV muziką ir naująsias kompozicijos technikas. Veda radijo laidų ciklus apie naująją muziką. 1991–1995 m. rengė tarptautinius naujosios muzikos festivalius „Gaida“.
Kaip kompozitorius debiutavo 8-ajame dešimtmetyje. Pasižymėjo radikaliai minimalistine estetika, nauja to meto lietuviškajai muzikinei aplinkai. Deklaratyvi simpatija amerikietiškajai minimalistinės muzikos tradicijai nulėmė kompozitoriaus muzikos ypatybes – ypatingą grynumą, skaidrumą, vientisumą, discipliną. To laikotarpio Urbaičio kūriniams būdingas ypatingas racionalumas, integralumas ir grynumas, kuris galėtų būti lyginamas su tam tikrai ornamentais ar geometrinėmis abstrakcijomis. 9-ojo dešimtmečio pabaigoje Urbaičio muzikinė kalba tapo mažiau asketiška, kompozitorius savo kompozicijas ėmė konstruoti pasiremdamas tam tikrais atpažįstamais praeities kompozitorių (Bacho, Mozarto, Bramso, Bruknerio, Vagnerio, Piacolos) muzikos motyvais.
Vilius Šaduikis

Vilius Šaduikis (g. 1940 m. lapkričio 10 d. Audronys I, Obelių valsčius, Rokiškio apskritis) – inžinierius- energetikas, alpinistas, energetikos istorikas, visuomenės veikėjas.

Biografija

1946–1951 m. mokėsi Obelių gimnazijoje, 1952–1954 m. Vilniaus 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1957 m. baigė Kauno 2-ąją vidurinę mokyklą. 1962 m. baigė Kauno politechnikos instituto Mechanikos fakulteto suvirinimo įrengimų ir technologijos specialybę, įgijo inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją.
1962 m. pagal paskyrimą – Liaudies ūkio tarybos mechanizacijos ir automatizacijos projektavimo ir konstravimo biuro vyresnysis inžinierius.
1965–1976 m. Pramonės montavimo tresto darbų vykdytojas, vyr. darbų vykdytojas, valdybos viršininko pavaduotojas, valdybos vyriausiasis inžinierius.
1976–2002 m. Vilniaus šilumos tinklų direktoriaus pavaduotojas, įmonės sporto komiteto pirmininkas. Jo iniciatyva 2003 m. pabaigoje Vilniaus centrinės elektrinės 100 metų minėjimo proga, jos patalpose buvo įkurtas Lietuvos energetikos muziejus. 2003–2010 m. Lietuvos energetikos muziejaus direktorius. Inicijavo Lietuvos energetikos žinyno – enciklopedijos III ir IV t. sudarymą.
DPMM FC

Istorija

Klubas įkurtas 1994 m. Žaidė Brunėjaus sultonato futbolo lygoje, o 2005 m. priėmė sprendimą žaisti Malaizijos pirmenybėse.
Buvo suspenduotas.
Šiuo metu žaidžia Singapūro elito lygoje. 2015 m. tapo šalies čempionais.

Sudėtis (2018)

Atnaujinta: 2018 m. lapkričio 27 d.
Sibiriakovo sala (Primorė)

Istorija

Salą 1863 m. ištyrinėjo ir pažymėjo navigaciniame žemėlapyje Rusijos laivyno šturmanų korpuso papulkininkio V. Babkino ekspedicija (1862-1863 m., korvetė „Kalevala“).
Salą pavadino korvetės „Kalevala“ laivo gydytojo K. Sibiriakovo garbei. Tikslias salos koordinates 1882 m. nustatė leitenantas Lanevskis-Volkas.

Geografija

Sibiriakovo salos ilgis iš pietvakarių į šiaurryčius apie 1,8 km, o didžiausias plotis – 1,2 km. Didžiausias aukštis virš jūros lygio – 105,2 m. Kranto linijos ilgis 5,8 km. 
Didžioji dalis salos apaugusi plačialapiais miškais. Krantai uolėti, skardingi. Pietrytiniame salos krante nedidelis užutėkis, kurią ribojantys kyšuliai aukšti ir skardingi. Ties užutėkio įėjimu gylis 8-10 m. Tolyn į užutėkį gylis mažėja. Į pietus nuo šiaurvakarinio užutėkio kyšulio grupė aštrių kekurų. 
Saloje nuolatinių gyventojų nėra. Vasarą ir rudenį salą aktyviai lanko turistai ir poilsiautojai.
Patronuojanti įmonė

Patronuojanti įmonė – įmonė, turinti daugumą akcininkų ar kitų dalyvių balsų kitoje įmonėje arba būdama kitos įmonės akcininkė (dalyvė), turi teisę skirti ir atšaukti daugumą šios įmonės administravimo, valdymo ar priežiūros organo narių, arba turinti galimybę daryti lemiamą įtaką kitai įmonei dėl sudarytų su šia įmone sutarčių arba dėl šios įmonės steigimo sandorio ar įstatų nuostatų; arba dėl sutarčių, sudarytų su kitos įmonės akcininkais (dalyviais), kontroliuojanti daugumą šios kitos įmonės akcininkų (dalyvių) balsų; arba kompetentingos institucijos (pvz., Konkurencijos taryba) nuomone, daranti lemiamą įtaką kitai įmonei.