google/wiki40b huggingface dataset:
Portlandas

Istorija

Dabartinio Portlando vietoje ilgą laiką gyveno činukų genties indėnai. Portlando gyvenvietė buvo įkurta 1851 m. Iki XIX a. pabaigos Portlandas buvo svarbus JAV šiaurės vakarų pakrantės uostas. Miesto plėtrą labai paskatino 1905 m. įvykusi pasaulinio masto paroda Lewis and Clark Centennial Exposition. XX a. antroje pusėje vyko smarkus miesto ekonomikos augimas.

Architektūra

Mieste išliko XIX a. antrosios pusės neogotikinė bažnyčia, geležinkelio stoties rūmai, seniausias federalinės valdžios pastatas Pioneer Courthouse. XX a. pradžioje pastatyti renesanso bruožų turintys Pittocko rūmai, The Benson viešbutis, The Arlene Schnitzer koncertų salė. Miestas garsus gausybe parkų ir žaliųjų zonų.

Sportas

Portlande populiariausia sporto šaka krepšinis, tačiau taip pat kultivuojamas futbolas, bėgimas, dviračių sportas, kriketas bei kitos sporto šakos. Žymiausias krepšinio klubas – NBA rungtyniaujantis Portland Trail Blazers. Futbolo klubas Portland Timbers žaidžia aukščiausioje JAV profesionalų lygoje Major League Soccer.
Husaras (Farerai)

Susisiekimas

Iš Klaksviko į Husarą tris kartus į dieną plaukia keltas. Kiti salos kaimai pasiekiami autobusu.
Vahid Hambo

Karjera

Bosnių kilmės suomis profesionalo karjerą pradėjo 2014 m. Tuo metu buvo FC Ilves narys.
2015 m. perėjo į FC Inter Turku.
Vėliau buvo išvykęs į anglų Brighton & Hove Albion FC, bet šiame klube įsitvirtinti nepavyko.
Nuo 2017 m. atstovavo Seinäjoen Jalkapallokerho ir SJK Akatemia ekipas.
2019 m. pradžioje buvo Rumunijos FC Astra Giurgiu narys.
2019 m. rugsėjo 12 d. pranešta, kad atvyko ir atstovaus FK Sūduva Marijampolė.

Karjera rinktinėse

Yra atstovavęs Suomijos U-17, U-19, U-21 rinktines.

Pasiekimai

FK Sūduva Marijampolė
<...>
Naujakuriai (Gudaitis)

Aprašymas

Paveikslas nutapytas aliejumi ant drobės. Matmenys 113 x 88 cm.
Paveikslas laikomas Lietuvos dailės muziejuje, Vilniuje.
Ahau

Ahau (angl. ajaw, ahau ar ahaw) – valdovo titulas, aptiktas ikikolumbiniuose majų civilizacijos įrašuose. Titulas verčiamas kaip 'lordas', 'valdytojas', 'karalius', 'lyderis'. Šiuo žodžiu vadindavo atskiros teritorijos valdančiosios kilmingųjų klasės atstovus, jis nereiškė vienintelio asmens. Ahau atlikdavo ir religines pareigas, todėl juos paprastai priskiria ir majų dvasininkijai.
Kuhul ajaw ('dieviškasis valdovas') buvo suverenus teritorijos valdovas. Jo valdomos teritorijos dydis galėjo būti labai įvairus. Ahau vadino ir tokius valdovus, kurie nebuvo visiškai suverenūs ir pripažindavo aukštesnę kito asmens, kitos dinastijos ar valstybės valdžią.
Titulu ahau vadindavo ir moteris, tik prieš žodį ahau dar naudodavo lytį nurodantį priešdėlį Ix.
Žodis ahau yra kilęs iš majų kalbų. Jis buvo naudotas keliose to meto kalbose (pvz., klasikinėje majų kalboje), jis, kad ir šiek tiek pakitęs, naudojamas ir dabartinėse jų palikuonėse. Šiuolaikinėje rašyboje (1994 m. patvirtintoje Guatemalan Academia de Lenguas Mayas) žodis rašomas ajaw, ši forma naudojama daugelio majistų mokslininkų. Iki šio nutarimo dažniau buvo naudojama forma ahau, atitikusi XVI a. jukatekų majų kalbos perrašą į ispanų kalbą.
Majų hieroglifinėje rašyboje, kaip ir bet kuris kitas žodis, žodis ahau galėjo būti užrašomas kaip logograma arba paskiemeniui. Žinomi keli abejopo užrašymo būdai. Kuomet „ahau“ yra kaip elementas didesniame glife (vietovardyje), jis rašomas glifo viršuje.

Ahau ir kalendorius

Žodis ahau taip pat reiškia tzolk’ino (260-ies dienų majų kalendoriaus) dvidešimties dienų ciklo dvidešimtą dieną.
Laužiškio piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Širvintos kairiajame krante. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 32x25 m dydžio. Ji buvusi apjuosta pylimu, kuris geriausiai išliko rytiniame ir pietiniame pakraščiuose, kur yra 1-3 m aukščio (aukščiausias rytų pusėje), 10-15 m pločio. Čia piliakalnio 7,5 m aukščio šlaitai leidžiasi į 15 m pločio, 3,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 7-13 m aukščio.
Piliakalnio vakarinis ir šiaurinis pakraščiai nuslinkę, pylimas ir aikštelė apardyti duobių. 2001-2005 m. sustabdyta piliakalnio erozija, užpiltos duobės, pietrytiniame šlaite įrengti laiptai. Piliakalnis apaugęs pavieniais medžiais, likusiais iškirtus ant jo augusį mišką.
Į rytus ir pietus nuo piliakalnio, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Aplinkiniai piliakalniai

Bartkūnų piliakalnis 18 km
Kiauklių piliakalnis 8 km
Jasiuliškių piliakalnis 14 km
Dainių piliakalnis 14 km
Piliakiemių piliakalnis 10 km
Sadūniškių piliakalnis 12 km
Maišiagalos piliakalnis 22 km
Gaukeliškių piliakalnis 17 km
Pastaba: 
 Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Tokara salos

Tokara salos(jap. 吐噶喇列島 arba トカラ列島, tokara rettō) yra salų grupė šiaurinėje Riūkiū salyno dalyje, kurios priklauso Tošimos kaimui Kagošimos prefektūroje, Japonijoje. Jos priklauso Sacunano saloms. 150 km salų grandinė susideda iš 12 salų tarp Jakušimos ir Amami Ošimos Salų bendras plotas 101,35 km². Tik septynios salos gyvenamos. Salos, ypač Takaradžima, yra Tokaros ponių gimtinė.
Branduolio lamina

Branduolio lamina (angl. nuclear lamina), branduolio apvalkalo pamušalas – baltyminė struktūra po branduolio apvalkalu (t. y., po vidine membrana), sudaryta iš tarpinių gijų. Branduolio apvalkalo pamušalas – palyginti stora, 30-100 nm storio, struktūra.
Apvalkalo pamušalas suteikia branduoliui formą bei mechaninį stabilumą. Laminos baltymai kontaktuoja tiek su branduolio porų baltymais (porinais), tiek su integraliniais vidinės membranos baltymais, todėl patikimai atlieka mechaninio tvirtumo funkciją. Be to, tarpinės gijos, esančios branduolio laminoje, tiesiogiai kabinasi prie chromatino ir padeda susieti vidinę membraną ir DNR.
Tarpinės gijos, esančios branduolio laminoje, yra sudarytos iš baltymų laminų. Šios gijos yra labai tvirtos struktūros (daug stabilesnės už mikrovamzdelius ar aktino filamentus), todėl tinka stabiliai branduolio apvalkalėlio formai palaikyti.

Tarpinės gijos susidaro ir suyra fosforilinimo ir defosforilinimo būdu. Tai ypač svarbu mitozės metu – branduolio apvalkalėlio išsiardymas yra netiesiogiai priklausomas nuo tarpinių gijų depolimerizacijos. Prasidedant mitozei tarpinės gijos yra fosforilinamos ir išyra į fragmentus. Tuo pačiu metu fosforilinami baltymai, esantys vidinėje branduolio membranoje. Dėl to branduolio apvalkalo membraniniai baltymai nebėra prikibę nei prie laminos, nei prie chromatino, todėl pasklinda citoplazmoje ir leidžia branduolio turiniui laisvai judėti mitozės metu.
Estijos elektroninis universitetas

Istorija

Pirmasis atvirasis universitetas Estijoje buvo įsteigtas 1996 metais, o 1998-2001 metais buvo įgyvendinamas pirmasis Tempus projektas „Estijos atvirojo universiteto infrastruktūros kūrimas“, kurio partneriai buvo trys didžiausi Estijos universitetai. Pagrindinis projekto tikslas – spręsti tarpuniversitetinio bendradarbiavimo klausimus.
2001 metais buvo įsteigtas Estijos universitetų tęstinio švietimo tinklas (angl. Estonian Network for University Continuing Education), kuris suvienijo 8 universitetus. Vėliau, 2002 metų sausį įvyko keletas seminarų, kuriuose buvo diskutuojama apie skirtingus virtualaus universiteto modelius. Konferencijoje „Estijos atvirasis universitetas – tarpuniversitetinis bendradarbiavimas, plėtojant atvirąjį nuotolinį mokymąsi“ dalyvavo septynių universitetų, Švietimo ir mokslo ministerijos atstovai bei kiti suinteresuoti juridiniai asmenys. Šioje konferencijoje buvo priimtas sprendimas imtis atvirojo universiteto idėjos įgyvendinimo veiksmų.
2002 metų vasarą Rektorių taryba patvirtino bendrą elektroninio universiteto idėją, o rudenį – Švietimo ir mokslo ministerija sukvietė darbo grupę, kurios pagrindinė užduotis buvo priimti sprendimus dėl elektroninio universiteto veiklos ir finansavimo principų.
2003 metų vasario 21 d. šešių universitetų rektoriai, švietimo ir mokslo ministras, Estijos informacinių technologijų fondo vadovas pasirašė „Gerosios valios protokolą“, kuriuo ir buvo oficialiai įsteigtas elektroninis universitetas.
Ukmergės rajono taryba 1990–1995 m.

Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Ukmergės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Prystovų kapinynas

Kapinynas

Įrengtas bevardžio Minijos kairiojo intako dešiniajame krante esančioje 25 x 20 m dydžio kalvelėje, iškylančioje virš Minijos upės lygio iki 7 m aukščio. Apsodintas spygliuočių mišku.
Teritorijos plotas – 0,05 ha.
Į šiaurės rytus yra kalva, vadinama Pilimi, Pile, Pilale, Dyburio pilale.

Istorija

Kapinynas aptiktas XX a. pirmoje pusėje, vietos gyventojams pradėjus smėlingoje kalvoje kasti duobes bulviarūsiams. Duobėse buvo aptinkama žmonių kaulų, geležinių, žalvarinių bei sidabrinių dirbinių. Pasak buvusio žemės savininko Igno Dyburio, aptikti žmonių kaulai buvę labai stambūs ir ilgi, o vienas sidabrinis žiedas savo skersmeniu prilygęs dvikinkio vežimo rato stebulei. Panašu, kad tai buvęs ne žiedas, o antkaklė. Aptiktas senienas žmonės išsinešiojo po namus arba čia pat numesdavo. Pasakojama, kad čia buvę palaidoti milžinai.
Kapinyną kaip kultūros paveldo objektą 1935 m. išaiškino Stropelių pradžios mokyklos vedėjas Stasys Vilkys. 1979 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 1986 ir 1997 m. – Julius Kanarskas.
Preliminariai kapinynas datuojamas VIII - XIII a.
Andrejavo žydų kapinės

Andrejavo žydų kapinės (lenk. Cmentarz żydowski w Andrzejewie) – žydų kapinės Suvalkų apskrityje, Šipliškės valsčiuje, Andrejavo kaime. Kapinės užima 0,3 ha plotą. Kapinės apaugusios krūmais ir medžiais.
Anšlavas Eglytis

Biografija

Mokėsi Latvijos dailės akademijoje. Dirbo žurnalistu. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, vėliau apsigyveno JAV.
Parašė eilėraščių, novelių, pjesių. Romanuose vaizdavo menininkų gyvenimą. Svarbiausias kūrinys – romanų trilogija apie išeivijos inteligentų likimą „Juk ne gimtinė“, „Žmogus miške“, „Ar tu citrinmedžio žiedais svaigai?“.
Romualdas Biknius

Biografija

Pakruojo rajono Degesių pagrindinės mokyklos direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pakruojo rajono skyriaus narys.
2000 m. kovo mėn. – 2001 m. spalio mėn. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Sutuoktinė Ina, vaikai Vaiva, Šarūnė.
Leokadija Aškelovičiūtė

Leokadija Aškelovičiūtė-Razmienė (g. 1939 m. balandžio 30 d. Naujasėdžiai, Vilniaus-Trakų apskritis) – Lietuvos baleto artistė, pedagogė.

Biografija

Baigė A. Vaganovos choreografijos mokyklą Leningrade.
Nuo 1959 m. Lietuvos Operos ir baleto teatro baleto solistė, 1989–1999 m. repetitorė. 2001 m. Vilniuje įkūrė Baleto institutą. Gastrolių geografija: Vokietija, Bulgarija, Egiptas, Sirija, Libija, Graikija, Italija, Mongolija.
Vilniaus karo mokykla

Vilniaus karo mokykla – Rusijos imperijos kariuomenės specialioji karinė mokykla, veikusi 1864–1915 m. Vilniuje (dab. Vilniaus universiteto Čiurlionio gatvės rūmai), 1915–1917 m. – Poltavoje.

Istorija

Vilniaus karo mokykla įsteigta 1864 m. spalio 29 d. pagal ministro Nikolajaus Miliutino parengtą planą. Iš pradžių ji vadinosi Vilniaus pėstininkų junkerių mokykla. Mokėsi 200 junkerių, o nuo 1874 m. kursantų skaičius padidintas iki bataliono – 300 junkerių. 1877-1878 m. Rusijos-Turkijos karas pareikalavo didesnių laidų. 1877 m. išleisti 134 junkeriai, 1878 m. gegužės mėn. 122, o gruodžio mėn. – dar 69 žmonės. Baigiantis karui prie mokyklos buvo atidarytas karininkų kursas, skirtas 37 praporščikams, gavusiems šį laipsnį karo metu.
Mokslas trukdavo 2 metus. Jaunesnėje klasėje buvo dėstomas katekizmas, rusų kalba, prancūzų kalba, vokiečių kalba, matematika, fizika, chemija, braižyba, geografija ir istorija. Pagal karinio parengimo programą buvo dėstoma taktika, kariniai statutai, karinė topografija, fortifikacija, karinis administravimas, karo teisė, karinė higiena ir hipologija – mokslas apie žirgus. Mokslai baigdavosi vasaros stovykla, kurioje kiekvienas junkeris turėjo praktiškai pademonstruoti, ko išmokęs. Baigusiems mokyklą ne mažiau, kaip 8 balais iš bendrųjų dalykų, 6 balais iš karo dalykų ir 9 balais iš elgesio, buvo suteikiamas pоdporučiko laipsnis ir įteikiamas siuntimas į gvardijos dalinį. Baigę atitinkamai su 7,5 ir 8 balais, gaudavo praporščiko laipsnį, visi kiti dar šešis mėnesius turėjo tarnauti junkeriais kariniuose daliniuose.
Gyvenimas mokykloje buvo spartietiškas – junkeriui išlaikyti dienai buvo skiriamos 25 kapeikos. Tačiau nepasiturinčių tėvų vaikams tai buvo tiesiausias kelias siekiant pakankamai aprūpintos karinės karjeros. Baigę junkerių mokyklas jau po metų tarnybos veikiančioje armijoje daugelis gaudavo pirmąjį karininko leitenanto laipsnį.
Nuo 1901 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus mokykloje įkurtos trys klasės. 1904 m. rugpjūčio 9 d. išleista pirmoji junkerių karininkų, o ne praporščikų laida (iki 1880 m. vadinosi portupėj-junkeriai). Mokykla buvo išplėsta iki 400 junkerių. 1910 m. rugsėjo 1 d. mokykla gavo karo mokyklos pavadinimą.
Vilniaus karo mokykla turėjo dviejų rūšių ženklus. Mokyklos auklėtiniai kadetai nešiojo apskritus žetonus, o baigusiems buvo įteikiami kryžiaus formos ženklai.
1912 m. Vilniaus karo mokykla išleido savo auklėtinių, Šv. Georgijaus ordino kavalierių, žygdarbių atmintinę.
Leovos rajonas

Geografija

Leovos rajonas šiaurėje ribojasi su Hinčeščiu, rytuose su Gagaūzija ir Čimišlija, pietuose su Kantemyru, vakaruose Prutas teka šiaurės pietų kryptimi, pasienyje su Rumunija. Rajono reljefas beveik plokščias. Aukščiausias taškas, iškilęs 250 m, yra rajono šiaurinėje dalyje. Erozijos procesai yra mažo intensyvumo.
Stanislavos dvaras

Palikimas

Buvusio dvaro sodyba užėmė 1,3 ha plotą. Iš buvusių statinių išlikęs ūkvedžio namas, svirno griuvėsių liekanos, tvenkinys, pavieniai medžiai. Teritorijoje pastatyti ūkinės paskirties svetimkūniai pastatai.
Varnių apskritis

Varnių apskritis buvo vakarų Lietuvoje 1915 metais. Centras – Varniai.

Istorija

Apskritis sudaryta 1915 m. rugsėjo 23 d. vokiečių valdžios, priklausė Oberosto Lietuvos sričiai. 1915 m. lapkričio 15 d. panaikinta.
Taragona

Napoleono karai Iberijoje

Napoleono karų metu, per pirmąją Taragonos apgultį nuo 1811 m. gegužės 5 d. iki birželio 29 d. Louis Gabriel Suchet vadovaujama prancūzų Aragono armija (22 000 karių) apgulė Ispanijos garnizoną, vadovaujamą leitenanto generolo Juan Senen de Contreras. Britų jūrų eskadronas, vadovaujamas admirolo Edward Codrington apšaudė prancūzus iš jūros ir į miestą plukdė ispanų pastiprinimus. Nepaisant to, Suchet Aragono armija pralaužė miesto sienas ir po kovos už kiekvieną gatvę užėmė miestą. Prancūzai nusiaubė Taragoną ir išžudė tūkstančius gyventojų.
Antrosios Taragonos apgulties metu (1813 m. birželio 3-11 d.) žymiai didesnės anglų-ispanų pajėgos, vadovaujamos leitenanto generolo John Murray, nesugebėjo atimti Taragonos iš nedidelio prancūzų-italų garnizono, vadovaujamo brigados generolo Antoine Marc Augustin Bertoletti. Murray dėl neryžtingo ir prieštaringo vadovavimo buvo nušalintas iš pareigų. Anglų-ispanų pajėgos galiausiai Taragoną užėmė rugpjūčio 19 d.

Ekonomika

Miesto ekonomikoje dominuoja naftos chemijos pramonės, kurios įmonės yra išsidėsčiusios pietvakarinėje miesto dalyje. Čia naftos perdirbimo gamyklas ir kitas įmones turi BASF, Dow Chemical, Repsol YPF, Bayer ir kiti koncernai. Čia susikūręs naftos chemijos įmonių kompleksas laikomas didžiausiu Pietų Europoje.<re>theguardian.com Tarragona in the spotlight: Catalonia’s Roman-era gem stays calm amid storm</ref>
Taragonoje yra uostas, kuris pagal prekių apyvartą yra vienas didžiausių Viduržemio jūroje. Dėl to uosto valdymo kompanija turi didelę politinę įtaką miesto taryboje.
Aplink Taragoną auginamos žemės ūkio kultūros, tarp jų – riešutai ir vynuogės. Išskirtinės kokybės vynas daromas iš šiaurės vakaruose nuo Taragonos esančio Priorato regiono vynuogių.

Katedra

Šalia 392 m. pastatytos senosios bažnyčios 1171 metais pradėta statyti Šventosios Marijos katedra. Statybos užsitęsė iki 1331 m. Dėl to katedros stilius yra pereinamasis iš romaninio į gotikinį. Pastato planas yra graikiško kryžiaus formos.

Sportas

Mieste 1886 metais įkurtas C. Gimnàstic de Tarragona futbolo klubas.
Vatasidai

Istorija

Pradžioje Vatasidai klajojo po Aukštosios plynaukštės ir Sacharos rajonus, o vasaras leido rytų Maroke. Kai Maroke Marinidai atėjo į valdžią, Vatasidai gavo derlingas Rifo priekalnių žemes. 1420 m. viziris Abu Zakarija Jahija prisiėmė vienerių metų amžiaus sultono Abdalchako II Abu Mahometo globą. Taip viziris tapo faktiniu šalies vadovu. Net sultonui Abdalchakui II-jam tapus pilnamečiu, dar ilgai jis nesistengė atsikratyti vizirio globos. Tik 1458 m. nutaręs pasipriešinti Vatasidams, Abdalchakas II-is įsakė nužudyti vizirio šeimą. Išsigelbėjo du vizirio sūnūs kurie pabėgo į Asilą. 1465 m. žuvus sultonui Abdalchakui II-jam, šalyje įsigalėjo anarchija ir šešerius metus vyko kovos dėl sosto. Tik 1471 m. Vatasidų vadas Mahometas Alšeichas įžengė į Fesą ir paėmė valdžią į savo rankas, bet berberai ir pietų marabutai jo nepripažino.
1492 m. po Kastilijos ir Argono susijungimo ir Granados emyrato žlugimo, Ispanija 1497 m. užėmė Melilją. Portugalija užėmė visą Atlanto vandenyno pakrantę į pietus nuo Gibraltaro: 1508 m. – Safi, 1513 m. – Azemurą, 1514 m. – Mazaganą, o 1515 m. užpuolė ir Marakešą. Tais pačiais metais iš pietų pusės puolimą prieš Vatasitus pradėjo Sadi giminė. Jų vadas Abu Abdalahas Alkaimas 1511 m. pasiskelbė Suso valdovu. 1525 m. Sadi užėmė Marakešą, kuris tapo jų dinastijos sostine. Nuo to laiko prasidėjo negailestinga Vatasidų ir Sadi dinastijų kova. Sadi prestižas nuolat augo, ypač po to, kai sostą užėmė Ahmado Alaradžo brolis Mahometas aš Šeichas. Jis 1541 m. užėmė Agadirą, Safi, Azemurą, o 1549 m. ir Fesą. 1554 m. įvykdyto sąmokslo metu žuvo paskutinis Vatasidų dinastijos valdovas ir Marokas perėjo į Sadi dinastijos rankas.
Socialdemokratas (Vilnius)

Istorija

LSDP taryba 1999 m. atgaivino laikraščio „Socialdemokratas“ leidybą, tačiau po keliolikos numerių, LSDP susijungus su LDDP, laikraštis buvo sujungtas su LDDP laikraščiu „Mūsų balsas“. 2009 m. partijos pirmininku tapus Algirdui Butkevičiui, laikraštis buvo atnaujintas kaip „Socialdemokratų balsas“.
Aorta

Aorta (lot. aorta) yra pati stambiausia organizmo elastinė arterija. Ji prasideda kairiajame širdies skilvelyje ir tik iš jo išėjusi sudaro aortos sinusą, nuo kurio atsišakoja dešinioji ir kairioji vainikinės širdies arterijos (koronarai).
Chojane Pieckai

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 20 namų ir 109 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 12 namų ir 75 gyventojai.
Kislusis nuosėdis

Išvaizda

Kepurėlė 5-10 cm skersmens, iš pradžių iškili, vėliau paplokščia, su buku gūbreliu ir žemyn užsilenkusiais kraštais, ochros geltonumo arba gelsvai rudos spalvos, vidurys tamsesnis. Luobelė lygi blizganti, truputį lipni. Kotas trumpas 5-7 cm ilgio, labai drūtas, ties pagrindu pastebimai gumbiškai storėjantis. Lakšteliai tankūs priaugintiniai, gelsvai baltos spalvos. Trama kompaktiška balta, salsvo medaus kvapo ir salsvo skonio.
Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo geltonos iki gelsvai rudos, vidurys visuomet šiek tiek tamsesnio atspalvio. Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau ochros geltonumo. Senų grybų baltas kotas prie pagrindo įgauna gelsvą atspalvį.
Kretingos Simono Daukanto pagrindinė mokykla

Istorija

1967 m. rugsėjo 1 d. įsteigta Kretingos aštuonmetė mokykla. 1987 m. ji tapo nepilna vidurinė, 1989 m. perorganizuota į Kretingos 4-ąją vidurinę mokyklą. 1994 m. mokykla pavadinta istoriko Simono Daukanto (1793–1864) vardu. 2010 m. rugsėjo 1 d. Kretingos Simono Daukanto vidurinė mokykla pertvarkyta į pagrindinę mokyklą. 2015 d. rugsėjo 1 d. Kretingos Simono Daukanto pagrindinė mokykla reorganizuota į Kretingos Simono Daukanto progimnaziją.
Carpathian Forest

Biografija

Grupė susikūrė 1990.
Palaukių koplyčia

Istorija

Palaukių kaimas minimas istorijos šaltiniuose nuo 1556 m., vykdant valakų reformą Upytės valsčiuje. Koplyčia pastatyta 1772 m.

Architektūra

Koplyčios pastatas yra 12x7 m dydžio, stačiakampio plano, su apside, priekiniu fasadu atgręžtas į plentą (pietų pusę). Dvišlaičio stogo priekyje iškilęs varpinės bokštelis su varpeliu. Smailę vainikuoja geležinis kryžius su spinduliais. Apsidę dengia trišlaitis stogas. Dešinėje pusėje nuo altoriaus pristatyta zakristija. Sienos ir trikampis frontonas iki remonto buvo apkalti statmenai su lentelėmis. Pagrindinės durys dvivėrės, puoštos dekoratyviniais rombais. Vienanavė koplyčia užsibaigia trisiene presbiterija. Viduje yra balkonas chorui su medinės arkados tvorele.
Vincas Katelė

Vincas Katelė (1902 m. Pagiriai, Pagirių valsčius – 1967 m. gruodžio 17 d. Čikaga) – Lietuvos veterinarijos gydytojas.

Biografija

1925–1926 m. studijavo Lietuvos universitete, 1935 m. baigė Latvijos universitetą. 1933–1935 m. dirbo veterinarijos gydytoju Marijampolės apskrityje. 1935–1938 m. Žemės ūkio ministerijos veterinarijos inspektorius. 1938–1943 m. dėstė Žemės ūkio akademijoje, nuo 1943 m. profesorius. Organizavo apsaugos priemones nuo snukio ir nagų ligų, vienas Veterinarijos akademijos įkūrimo iniciatorių ir veterinarijos sanitarijos įstatymų rengėjų. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946–1947 m. dėstė Pabaltijo universitete. 1947 m. persikėlė į JAV.
Paskelbė veikalų apie bioterminę mėšlo dezinfekciją, arklininkystę, gyvulių brucelioze.
Gvadalachara (Meksika)

Istorija

Miestas įkurtas 1531 metais.

Sportas

Mieste 1970 m. vyko IX pasaulio futbolo čempionatas, o 1986 m. – XIII pasaulio futbolo čempionatas.
Hokkaido Consadole Sapporo

Istorija

Klubo ištakos siekia 1935 m.
Pasvalio rajono savivaldybė

Savivalda

Savivaldybės atstovaujamoji valdžia – Pasvalio rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Pasvalio rajono savivaldybės administracija.