google/wiki40b huggingface dataset:
Nočia (kaimas)

Istorija

Nočia rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1517 m., priklausė Kostevičių giminei. 1529 m. pradėta statyti medinė bažnyčia. XVI a. bažnyčia atiteko reformatams. Iš vyskupo Abraomo Vainos 1644 m. pranešimo matyti, kad vėliau katalikai bažnyčią vėliau atgavo teismų keliu. 1744 m. Nočios parapija apėmė 48 vietoves, t. y. miestelį, kaimus, dvarus, vienkiemius. 1756 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1863 m. veikė Teodoro Narbuto sūnaus Liudviko Narbuto vadovaujamas sukilėlių būrys. 1910 m. sudegus medinei bažnyčiai, pradėtos mūrinės bažnyčios statybos. Nočios parapija apjungė apie 5000 tikinčiųjų, kurių dauguma sudarė lietuviai. Po 1905 m. bažnyčioje įvestos pamaldos su lietuviškais giedojimais 8 kartus per metus, o lietuviški pamokslai buvo sakomi kas sekmadienį. 1920 m. Nočia buvo užimta Lenkijos. 1930 m. parapijoje veikė 11 lietuvių Šv. Kazimiero draugijos skyrių.
Danielius Haličietis

Biografija

Jo tėvas Romanas Didysis, Mstislavo sūnus, Voluinės Vladimiro kunigaikštis 1200 m. užgrobė Haličą ir kariaudamas su lenkais bandė atgauti Liublino sritį, bet žuvo kovose. Tėvui žuvus, Danielius tebuvo ketverių metų ir jo interesus gynė motina, remiama Vengrijos karaliaus Andriaus II. Haliče kunigaikščiavo 1205–1206, 1211–1212, 1229–1231, 1233–1235, 1238–1255 m., 1211 m. buvo Pžemyšlio kunigaikštis, 1212–1231 m. Vladimiro kunigaikštis.
Kovodamas dėl sosto sudarinėjo įvairius sandėrius su kaimynais. 1219 m. savo, brolio ir motinos vardu sudarė garsiąją Voluinės taiką su lietuvių kunigaikščiais.
Savo politikoje Danielius buvo priverstas laviruoti tarp Vakarų (lenkų, vengrų, Ordino) ir Rytų (mongolų – totorių). Batijui nusiaubus Kijevą, Danielius liko vienu iš paskutinių savarankiškų buvusios Rusios vyresniųjų kunigaikščių. Siekdamas sutelkti pasipriešinimą totoriams, Danielius ieškojo paramos Romoje. 1253 m. Drohičine karūnuotas popiežiaus atsiųsta karūna kaip Pietų Rusios karalius.
Šio sandėrio kaina buvo trys žygiai (1248, 1253, 1254 m.) prieš jotvingius. Negalėdami atsilaikyti jungtinėms lenkų ir rusių pajėgoms, jotvingiai sutiko atsipirkti duokle. 1254 m. Danielius, Kryžiuočių ordinas ir Mozūrų kunigaikštis Ziemovitas pasidalijo dar neužkariautą Jotvingių kraštą: Ordinui atiteko 2/3, o mozūrams ir rusiams likęs 1/3.
Tačiau negavęs karinės paramos iš Vakarų valstybių, Danielius atsisakė karūnos, pripažino save totorių mirnyku (vasalu) ir gavo jarlyką valdyti Haličo-Voluinės kunigaikštystę. Dėl to buvo priverstas dalyvauti totorių antpuolyje prieš Lietuvą. Po šio žygio susitaikė su Lietuvos karaliumi Mindaugu. Danieliaus sūnus Švarnas vedė Mindaugo dukterį, o kitas sūnus Romanas, kaip Mindaugo vasalas, gavo valdyti Naugarduką.
OpenGEM

Suderinamumas

OpenGEM veikia su įvairiomis DOS operacinėmis sistemomis (FreeDOS, MS-DOS, DR-DOS ir kt.). Taip pat gali veikti Windows operacinėse sistemose.
Eugenijus Majauskas

Biografija

Baigė Rokiškio Juozo Tumo-Vaižganto vidurinę mokyklą. 1969 m. baigė Kauno politechnikumą (statybininkas).
1990–1992 m. Rokiškio miesto meras. Vėliau įkūrė individualiąją medžio apdirbimo įmonę, buvo jos savininkas. Buvo renkamas į Rokiškio rajono savivaldybės tarybą.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Rokiškio rajono skyriaus narys, 2005 m. skyriaus prezidiumo narys.
Laisvalaikį skyrė medžio drožybai (jo darbų yra Rokiškio ir Žiobiškio bažnyčiose, Kalneliškių koplyčioje). Žmona Gražina, vaikai Eugenijus, Diana.
Šaulys (2009 filmas)

Turinys

Mokytojai Denisei pasiūlius idėją įkurti ligoninę, šerifas ir daktaras Vestas tam pritaria, tačiau miestas neturi tam pinigų. Netrukus gimsta mintis suorganizuoti didelį pokerio turnyrą, kurį laimėjęs Vestas galėtų pinigus atiduoti statomai ligoninei. Denisė tam prieštarauja, tačiau sprendimas priimamas ir į miestelį ima rinktis lošėjai iš visos šalies.
Miestelyje pasirodo Debra Dauning, buvusi šerifo draugė, dabar tapusi profesionalia pokerio lošėja ir Skrajojantis Olandas, kažkada pralaimėjęs Vestui ir dabar trokštantis nugalėti jį finale.
Debra savo kerais stengiasi paveikti šerifą, kad šis jai padėtų, tuo tarpu Olandas ir fiziškai bando susidoroti su Vesto konkurentais, tad šis tikrai patektų į finalą.
Galiausiai finale susitinka Vestas ir Olandas, o prizų fondas viršija 30 tūkst. dolerių. Žaidimui prasidėjus, Vestas gauna žinią, kad Olando žmonės pagrobė Denisę ir paleis ją tik tada, kai šis pralaimės.
Fidžio tarptautiniai santykiai

Šis straipsnis aprašo Fidžio tarptautinius santykius
Fidžyje dažnai kildavo kariniai sukilimai prieš valdžią. Paskutiniai tokie sukilimai vyko 1987, 2000 ir 2006 m. Dažiausiai dėl tokių priežasčių Fidžis dažnai būdavo pašalinamas iš Tautų Sandraugos. Kaip tik po paskutinio 2006 m. sukilimo ir 2001 m. šalies parlamento rinkimų, kurie buvo paskelbti surengti ne pagal konstituciją, Fidžis buvo pašalintas iš Tautų Sandraugos. Nepaisant to, kaimyninės salos ir šalys palaiko glaudžius ryšius su Fidžiu ir viešai nepasako savo pozicijos Fidžio pašalinimo iš sandraugos klausimu.
1970 m. spalio 13 d. Fidžis tapo 123-ia Jungtinių Tautų nare ir nuo to laiko aktyviai dalyvauja JT veikloje. Fidžio karinės pajėgos dalyvauja JT taikos palaikymo misijose, ypač Artimuosiuose Rytuose.
Nuo savo nepriklausomybės paskelbimo Fidžis dažnai būdavo regiono lyderis. Vieną pagrindinį vaidmenį Fidžis atliko Ramiojo vandenyno salų forumo sukūrime. Tačiau 2009 m. liepos 13 d. Fidžis kaip tik iš šio forumo buvo pašalintas.
Nuo 2005 m. Fidžiui dažnai kildavo viešų nesutarimų dėl paskutinių rinkimų, kurie taip pat vadinami nedemokratiškais, su Australija, Naujoji Zelandija, JAV, Kinija ir Vanuatu.
2005 m. lapkričio mėnesį Europos Sąjunga paskelbė, kad sieks padėti Fidžio mokykloms įsirengti vandens tiekimą ir telefono linijas.
Eugenijus Šaltis

Eugenijus Šaltis (g. 1952 m. Vaiguva, Kelmės raj.) – Lietuvos pedagogas, Tauragės visuomenės veikėjas.

Biografija

1969 m. baigė Kelmės rajono Vaiguvos vidurinę mokyklą, 1974 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą Klaipėdos muzikos fakultetą. Lietuvių kalbos literatūros ir muzikos mokytojas.
1974 m. Tauragės 2-osios vidurinės mokyklos lietuvių kalbos ir muzikos mokytojas, 1981 m. Tauragės vykdomojo komiteto Kultūros skyriaus vedėjas, 1988 m. Tauragės Jovarų vidurinės mokyklos direktorius, 1993 m. laikraščio „Tauragiškių balsas“ žurnalistas, kultūros centro masinių renginių režisierius.2003 m. Tauragės apskrities viršininko administracijos Socialinių reikalų, švietimo ir kultūros departamento Kultūros, sporto ir turizmo skyriaus vedėjas. 2009 m. "Tauragės kurjerio" žurnalistas, kultūros paveldo tarnybos vyr specialistas, renginių vedėjas ir režisierius, bibliotekininkas (nuo 2013), knygos "Tauragės krašto kultūros paveldas" vienas iš autorių ir redaktorius, eilėraščių knygos "Grojimas šukomis" autorius, keleto leidinių redaktorius, Tauragės literatų klubo "Žingsniai" įkūrėjas ( 1996 m.) ir klubo pirmininkas ( 2014 m.). Nuo 2013 m. Tauragės Radijo žurnalistas. 2014 m. Metų tauragiškis (išrinktas laikraščio "Tauragės kurjeris" skaitytojų nominacijoje "Metų garbė"). 2016 m. Tauragės Radijo ir Tauragės Apskrities Verslininkų Asociacijos organizuotų pagerbimo nominacijų "Tauragės Metų Žmogus 2016" apdovanotas "Skolos nominacija" už indėlį į Tauragės krašto puoselėjimą. 2017 m. išleido kompaktinę eilėraščių plokštelę "Mažorai ir minorai" , tais pačiais metais apdovanotas Tauragės rajono savivaldybės Garbės ženklu "Už nuopelnus Tauragės rajonui".
Moka rusų ir vokiečių kalbas. Sūnūs Tomas ir Andrius.
Kulaliai

Etimologija

Pavadinimas kilo iš žodžio žem. kūlis (kulis) (liet. akmuo).

Aplinkinės gyvenvietės

MOSĖDIS – 6 km
ŠerkšniaiŽebrokaiŠATĖS – 7 km
PrialgavaŠniukščiai
Šaukliai – 5 kmVindeikiai – 2 kmBaidotai
SALANTAI – 9 kmCypinaiŠlamai
NOTĖNAI – 3 km

Istorija

1564 m. minimi kaip Kulai ar Kuliai. 1568 m. žymimas Kuliškių (lenk. Kuliszki) kaimas, kurį juosė Šaukliai, Šaučikiai, Nerėpai, Baidotai, Notėnai, Žemaičių vyskupo Mosėdžio dvaro ir Viešvėnų valsčiaus žemės.
XIX a. gyventojų dvasiniu gyvenimu rūpinosi Mosėdžio ir Salantų bažnyčių kunigai. Salantų parapijai priklausančioje kaimo dalyje 1821, 1843 ir 1866 m. buvo 5 dūmų. 1846 m. Mosėdžio parapijai priklausė 9, o Salantų parapijai – 10 kiemų.
1923 m. buvo 47 kiemai (pagal kiemų skaičių Kulaliai užėmė Mosėdžio valsčiuje VI vietą).
Privati mokykla

Steigėjai

Steigėjais gali būti tiek privataus, tiek ir viešojo sektoriaus asmenys – organizacijos, draugijos, fiziniai ar juridiniai asmenys, religinės bendrijos.

Tipai

Privačios gali būti tiek pradinės, tiek bendrojo lavinimo, tiek ir aukštosios mokyklos.

Lietuvoje

Lietuvoje privačios mokyklos išlaikomos privataus sektoriaus finansavimo pagalba. Remiantis LR Gyventojų pajamų mokesčio įstatymu, vaikų, lankančių privačias mokyklas, dirbantys (ir atitinkamai mokantys mokesčius į biudžetą) tėvai gali pervesti 2 % nuo gyventojų pajamų mokesčio.
Sokolų valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. XIX a. dalis valsčiaus kaimų priklausė Truskolasų valsčiui. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919-1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Kovalevščiznos valsčiui. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės sričiai. 1941-1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Bruševas, Bruševo Borkovizna, Buinai, Chomice, Čaikai, Drongai, Dvoraki Pikatai, Dvoraki Staškai, Idžki Mlinovskiai, Idžki Šredniai, Idžki Viknas, Jablonovo Kontai, Jablonovo Vipichai, Jamiolki Godzebai, Jamiolki Kovale, Jamiolki Piotrovienta, Jamiolki Švietlikai, Jenkai, Kovalevščizna, Kovalevščizna Folvarkas, Kruševo Brodovas, Kruševo Glonbai, Kruševo Vipichai, Kžiževas, Mojsikai, Noski Šnetne, Nove Raciborai, Perki Bujenkai, Perki Frankai, Perki Karpiai, Perki Lachai, Perki Mazovše, Perki Vipichai, Penzai, Porošl Kije, Roški Chžčonai, Roški Lešne, Roški Sončkai, Roški Zemakai, Sokolai, Stare Raciborai, Stare Truskolasai, Truskolasi Lachai, Truskolasi Niviskas, Truskolasi Olšina, Truskolasi Vola, Vanevas ir Žonce.
Ukrainos futbolo varžybos 2010–2011 m.

Istorija

Dvidešimtasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2010 m. liepos 9 iki 2011 m. gegužės 21 d. 
Nugalėtojais tapo Donecko „Šachtar“. Tai buvo šeštasis čempionų titulas.
Kijevo „Dinamo“ tenkinosi antra vieta. Charkivo „Metalist“ - trečia.
Valdis Dombrovskis

Biografija

1993 m. baigė Latvijos universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą, fizikos bakalauras. 1995 m. Rygos technologijos universitetas suteikė technikos ir ekonomikos mokslų bakalauro laipsnį. 1996 m. Latvijos universiteto fizikos mokslų magistras. 2005-2007 m. studijavo Rygos technologijos universiteto Inžinerinės ekonomikos fakultete, muitų ir mokesčių administravimo magistras.
1991-1993 m. Latvijos universiteto kietųjų kūnų fizikos instituto laborantas, 1993–1995 m. Latvijos universiteto puslaidininkių fizikos katedros laborantas, 1995–1996 m. Vokietijos Mainco universiteto fizikos instituto laborantas, 1997-1998 m. Latvijos universiteto kietųjų kūnų fizikos instituto mokslo darbuotojas, 1998 m. JAV Merilendo universiteto Elektrotechnikos fakulteto laborantas, 1998-1999 m. Latvijos banko Pinigų politikos skyriaus makroekonominės analizės specialistas, 1999-2001 m. vyresnysis ekonomistas, 2001-2002 m. vyriausiasis ekonomistas.
2002-2004 m. partijos Jaunais laiks (Naujas laikas) valdybos narys. 2002–2004 m. Latvijos Seimo aštuntosios kadencijos narys, Latvijos finansų ministras, 2004-2006 m. Latvijos ekonomikos ministro patarėjas. 2003-2004 m. stebėtojas Europos Parlamente, nuo 2004 m. Europos Parlamento narys, Biudžeto komiteto narys, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos biuro narys.
Prasidėjus finansinei krizei, 2009 m. vasario 26 d. paskirtas Latvijos ministru pirmininku, suformavo koalicinę vyriausybę, kurioje dalyvavo penkios politinės partijos: Jaunais laiks, Piliečių sąjunga, Tautos partija, Žaliųjų ir valstiečių sąjunga bei sąjūdis Tėvynei ir Laisvei/LNNK.
Po neeilinių Seimo rinkimų, 2010 m. lapkričio mėn. V.Dombrovskis suformavo naują koalicinę vyriausybę.
Po „Maxima“ parduotuvės Rygoje stogo griūties, 2013 m. gruodžio 27 d. atsistatydino iš ministro pirmininko pareigų.
Nuo 2014 m. lapkričio 1 d. - Europos Komisijos pirmininko Jean-Claude Junckerio pavaduotojas, euro reikalų bei socialinio dialogo komisaras.
Šuo (kinų zodiakas)

Šuo – vienuoliktasis iš dvylikos metų ciklo gyvūnų, sutinkamų kinų zodiake. Šuns metai yra siejami su žemės šakos simboliu 戌.
Šio gyvūno elementas – žemė, o laikas – 19–21 val.
Metų laikas – ruduo, o mėnuo – spalis.
Spalvos – žalia, raudona, violetinė. Skaičiai – 3, 4 ir 9.
Labiausiai atitinkantis Vakarų horoskopo ženklas – Svarstyklės.
Salomé (dainininkė)

Salomé (tikrasis vardas – Maria Rosa Marco Poquet; g. 1939 m. birželio 21 d.) yra ispanų dainininkė.
1969 metais Madride vykusiame Eurovizijos dainų konkurse atliko autorių Maria José de Cerato ir Aniano Alcalde dainą „Vivo cantando“. Kūrinys (kartu su Nyderlandų, Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos dainomis) pasidalino pirmą vietą tais metais.
Daina „Vivo cantando“ įrašyta aštuoniomis kalbomis (ispanų, katalonų, baskų, prancūzų, vokiečių, italų, anglų, serbų-kroatų).
Leonidas Bondaras

Biografija

Gimė 1913 m. gegužės 7 d. Merkinėje. 1935 m. baigė Vilniaus stačiatikių seminariją, 1939 m. teologijos studijas Varšuvos universitete. 1940–1942 m. dirbo Vilniaus Šv. Dvasios cerkvėje. 1943–1945 m. dirbo Mogiliave ir Mscislave. 1945–1947 m. dėstė kursuose Žirovičių vienuolyne. 1947–1949 m. Minsko stačiatikių seminarijos rektorius, nuo 1949 m. studijų inspektorius. 1960–1961 m. Minsko eperchijos vyskupas, 1961–1963 m. Novosibirsko eparchijos vyskupas. 1971–1992 m. Orenburgo eparchijos arkivyskupas, nuo 1992 m. metropolitas. Mirė 1999 m. sausio 24 d. Orenburge.
Ernst Reinke

Biografija

Gimė 1891 m. lapkričio 28 d. Klaipėdoje. 1897-1905 m. mokėsi mokykloje Tilžėje. 1911 m. pašauktas į Vokietijos imperijos karinį jūrų laivyną. Po Pirmojo pasaulinio karo įstojo į Vokietijos komunistų partiją. Iki 1925 m. dirbo Tilžės geležinkelio stotyje. 1924-1925 m. buvo Tilžės tarybos narys. 1925 m. persikėlė dirbti į Berlyną. 1930 m. išrinktas į Reichstagą, tačiau 1931 m. atsisakė mandato. 1933 m. suimtas ir išsiųstas į Estervegeno koncentracijos stovyklą. 1934 m. išleistas, dirbo eiliniu darbininku. 1939 m. suimtas už komunistinę propagandą ir uždarytas Zaksenhauzeno koncentracijos stovykloje, vėliau perkeltas į Flosenbiurgo koncentracijos stovyklą, kur ir mirė 1943 m. balandžio 28 d. Jo vardu 1960 m. buvo pavadinta viena iš rytų Berlyno miesto gatvių. Viena iš Berlyno radijo imtuvų gamyklos VEB Elektrokohle Lichtenberg brigadų buvo pavadinta jo vardu. 1992 m. šalia Reichstago ant gatvės grindinio buvo įdėtos plokštės su nužudytų parlamentarų vardais, tarp jų ir Ernst Reinke.
Nachočanas

Istorija

Valstybę įkūrė lenkų indėnai, šiose vietose gyvenę nuo seniausių laikų. Valstybės įkūrimui didelę įtaką turėjo šiaurėje įvykusi klasikinių majų civilizacijos pabaiga X a., po kurios iš ištuštėjusio Kopano tikriausiai atsikėlė civilizuoti gyventojai, čia įkūrę naują Kakagvatike Sesoli dinastiją ir konsolidavę valdžią.
Nuo X a. visoje lenkų teritorijoje buvo sukurta daug miestų, kuriuos nuo XII a suvienijo bendra kultūra ir valdančioji dinastija.
1535 m. konkistadoras Luis de Moscoso įsiveržė į Nachočano karalystę, ją valdant princesei Antu Silan Ulap I. Ši aktyviai pasipriešino invazijai, ir krašto gynybą paskyrė karo vadui Lempirai, kuris laikomas didvyriu Hondūre. Šiam išvykus derėtis su ispanais, jis buvo nušautas, lenkų kraštas nukariautas ir ilgainiui padalintas tarp Salvadoro ir Hondūro valstybių.
Džalalabato sritis

Istorija

Džalalabato sritis buvo sudaryta 1939 m., bet 1959 m. prijungta prie Ošo srities. Atkurta 1990 m.

Geografija

Sritis siekia šiaurės rytinį Ferganos slėnio pakraštį. Likusią teritoriją užima kalnai – Talaso Alatau, Susamyrtau, Pskemo kalnagūbris, Ferganos kalnagūbris, Čatkalo kalnagūbris. Klimatas žemyninis, kontrastingas. Žiemą kalnuose būdingi dideli šalčiai, gausu sniego, vasarą slėniuose sausringa. Svarbiausios upės – Narynas (su intakais) ir Čatkalas. Plyti stepės, pusdykumės, vietomis šlaituose yra kadagynų, riešutmedžių ir spygliuočių miškų, aukščiau – kalnų pievų. Srityje telkšo vaizdingas Sary Čeleko ežeras, aplink jį įsteigtas draustinis. Dar yra Beš Aralo ir Padyšato draustiniai. Naryno slėnyje įrengtas Toktogulo tvenkinys.
Vytautas Krikščiūnas

Biografija

Augo daugiavaikėje šeimoje iš 5 brolių ir 1 sesers. 1978-1980 m. Tarnavo TSRS oro desantinėse pajėgose Bolgrado mieste, Ukrainoje.
1990 m. baigė Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto neakivaizdinį skyrių, įgijo teisininko kvalifikaciją, baudžiamosios teisės specializaciją .
Po karinės tarnybos nuo 1982 m. dirbo Jonavos rajono vidaus reikalų skyriaus milicininko pareigose, bedirbdamas įstojo į Vilniaus Universiteto teisės fakultetą. Besimokinant VU buvo suteiktas milicijos karininko laipsnis. Dirbo milicijos skyriaus Nepilnamečių reikalų inspekcijos inspektoriumi, vyresniuoju ir vyriausiuoju inspektoriumi, Tarnybinės ir kovinės parengties vyresniuoju inspektoriumi – kadrų inspektoriumi (bendradarbių kovinis ir fizinis parengiamasis darbas).
Nuo 1990 m. birželio  dirbo „Socialinio banko“ Kauno skyriaus juriskonsulto pareigose, nuo 1991 m. skyriaus vyriausiojo juristo pareigose. Nuo 1992 m. vasario Jonavos VĮ „Azotas“ generalinio direktoriaus padėjėju teisės klausimais, nuo 1994 m. liepos mėn. iki 1994 m. gruodžio mėn. Komercinio banko „Lietuvos verslas“ Jonavos skyriaus juriskonsultu, nuo 1995 m. sausio mėn. iki 1997 m. sausio  mėn. Panevėžio miesto apylinkės teismo teisėju, nuo 1997 m. vasario V.Krikščiūno teisinių paslaugų firmos „Kridas“ teisininku, nuo 1997 m. birželio - Panevėžio advokatų kontoros advokato padėjėju, nuo 1998 m. liepos Panevėžio advokatų kontoros advokatu, nuo 2000 m. balandžio Advokato V.Krikščiūno kontoros advokatu, nuo 2005 m. liepos Kaišiadorių rajono apylinkės teismo teisėju, nuo 2006 m. rugsėjo Panevėžio miesto apylinkės teismo teisėju, nuo 2011 m. vasario Panevėžio miesto apylinkės teismo pirmininko pavaduotoju> .
Nuo 2016 m. vasario 3 d. iki šiol Panevėžio apylinkės teismo Panevėžio rūmų teisėjas.
Kartu su bendraminčiais teisėjais 2008 m. spalio 30 d. įkūrė profesiniu pagrindu veikiančią asociaciją "Apylinkių teismų teisėjų sąjunga" (www.atts.lt), jos pirmasis ir dabartinis vadovas (pirmininkas). 
Vedęs. Turi du sūnus.
Moka rusų, anglų kalbas.
Vokietijos federalinis kancleris

Vokietijos Federacinės Respublikos federalinis kancleris (vok. Bundeskanzler der Bundesrepublik Deutschland) - Vokietijos Vyriausybės vadovas; svarbiausias politinis postas Vokietijoje. Kancleris skiria federalinius ministrus ir formuoja Federalinės Vyriausybės politiką. Pagal protokolą - antras valstybės asmuo (pirmasis - Vokietijos Federalinis Prezidentas, valstybės vadovas)
Energinis vampyras

Energinis vampyras, psi vampyras yra Naujojo Amžiaus subkultūros sąvoka, apibūdinanti būtybę, kuri gali „siurbti“ kitų žmonių (arba apskritai kitų gyvų būtybių) „gyvybinę energiją“. Ši savybė paprastai priskiriama konfliktinėms asmenybėms ar šiaip žmonėms, su kuriais nemalonu būti, kurie kelia susierzinimą ar kitas neigiamas emocijas. Teigiama, kad neigiamų emocijų sukėlimas yra tokio vampyro metodas „nusiurbti“ energiją.
Hipotezė neturi jokio patvirtinimo, ji kol kas ji nėra ir mokslinė hipotezė, kadangi eksperimentiškai patikrinti gyvybinės energijos, kurios niekas moksle dar neužfiksavo, siurbimą nėra techninių galimybių. Ji remiasi tik samprotavimais ir subjektyviais vertinimais. Kadangi aptikti gyvybinės energijos siurbimo moksle nepavyko (nėra eksperimentinio patikrinimo), tačiau hipotezės šalininkai jos neatsisako, todėl ši hipotezė yra priskiriama pseudomokslinėms. Nors įvairiose kultūrose randama mitų apie žmonių energiją siurbiančius padarus, be šio fakto daugiau jie turi mažai ką bendro su naujojo amžiaus vampyrų versija. Energetinių vampyrų terminas išplito palyginti neseniai.
Apeliavimas į jausmus

Apeliavimas į jausmus – argumentacijos klaidų grupė, kada argumentais bandoma sukelti tam tikrus jausmus, padėsiančius įtikinti oponentą ar klausytojus.
Vienoks ar kitoks apeliavimas į jausmus visada naudojamas religiniuose, politiniuose ar pseudomoksliniuose debatuose ir paskaitose, rinkimų kampanijose, reklamoje ir panašiose srityse.
Pulka

Pulka (isp. pulque, octil) – fermentuotas alkoholinis gėrimas iš raugintų agavos sulčių. Tradicinis Meksikos gėrimas.

Gamyba

Kai agava pasirengia žydėti, nukertama augalo šerdis ir nupjaunami lapai. Tada šerdis sumalama ir iš jos išspaudžiamos sultys, kurios po to fermentuojamos. 
Pulkos gamybai dažniausiai naudojamos gobtuvinė (Agave salmiana) ir laibalapė (Agave mapisaga) agavos.
Karabiukas

Istorija

Gyvenvietė įsikūrė 1937 m. pradėjus statyti metalurgijos įmonę. Provincijos centras nuo 1993 m.

Ekonomika

Karabiuko apylinkėse yra dolomito ir klinčių, tačiau anglies ir magnio atsigabenama iš Zonguldako, o geležies rūdos iš Divriko. Vystoma metalurgija (gaminamas koksas, aukštakrosnėse liejami vamzdžiai ir kt.). Mieste taip pat yra ir chemijos gamyklų, kuriose gaminama sulfato rūgštis ir fosfatai. Netoliese yra Zonguldako anglies telkinys.
Vienas iš pagrindinių Turkijos plieno gamintojų „Kardemir“ (Karabük Iron and Steel Works) įsikūręs Karabiuke.
Šventininkai (Kaišiadorys)

Istorija

Šventininkai minimi 1583 m.
Gorskiai

Giminė

Kilę iš Varšuvos apskrities kaimo Góry (dab. Mazovijos vaivadija). Herbas „Nalenč“ žinomas nuo XIV a. pradžios, 1413 m. įvykus Horodlės unijai, padovanotas lietuvių bajorui Kočanui. Gorskių žemaitiškoji giminės šaka XX a. dažniausiai vadinosi Nalenč Gorskiais.
Pradininkas – Melchioro Gorskio sūnus Stanislovas Gorskis (m. apie 1620 m.) XVI a. penktame dešimtmetyje atsikėlęs į Žemaitiją ir 1574 m. vedęs žemaitę bajorę Darotą Adomavičiūtę-Ganusevičiūtę. Jų sūnūs Jonas Chrizostomas ir Rapolas – vyresnės ir jaunesnės Gorskių šakų pradininkai, kaip ir tėvas, buvo evangelikai reformatai.
Vyresniosios šakos dvarai Žemaitijoje: Čebatoriškiai, Gadvaičiai, Gintališkė, Mankiškės ir Pašatrija, jaunesniosios: Beržėnai, Biržuvėnai, Ketūnai, Padubysis, Pažižmė, Salantai, Šaukėnai, be to, ji turėjo Lelionų ir Sepijoniškių (Trakų apskritis), Lebiodų ir Olževo (Gardino apskritis) valdas. Žemaitijoje Gorskiai valdė seniūnijas, buvo Karšuvos, Rietavo, Tverų, Viešvėnų, Mstislavlio tijūnai, turėjo stalininkų, pastalininkų, medžioklininkų, pataurininkų, kariuomenės vėliavininkų ir kitus garbės titulus.
Gorskiai giminiavosi su Bilevičiais, Burbomis, Gadonais, Grudzinskais, Nagurskiais, Plateriais, Sirevičiais, Tiškevičiais, Kosakovskiais, Vainomis, Zabielomis ir kitais bajorais, grafais bei kunigaikščiais.
SoftBank

Istorija

SoftBank veiklą pradėjo kompiuterių prekyboje, vėliau įsitraukė į leidybos verslą. Paskutiniame XX a. dešimtmetyje sėkmingai išnaudojo interneto plėtrą, investavo į interneto tiekimą ir susijusias paslaugas, dirbo su JAV kompanija Yahoo, įkurusia savo padalinį Japonijoje. Panašiu metu sėkmingai investavo į po keliolikos metų internetinės prekybos milžine tapusią Kinijos kompaniją Alibaba. Vėliau įsiliejo į mobiliojo ryšio rinką, aktyviai investuoja į daugelį kompanijų visame pasaulyje.
Ochochona

Istorija

Ochochona įkurta 1579 m. kalnakasių, netoliese kasusių auksą ir sidabrą. 1889 m. tapo savivaldybės centru.