google/wiki40b huggingface dataset:
Kinų naujieji metai

Mitologija

Pasak legendų, Nianšou arba Nianas (年 Nián; dab. kin. – „metai“) buvo pabaisa žmogėdra, gyvenusi kalnuose ar jūroje ir kas dvylika metų išlįsdavusi medžioti žmonių. Buvo tikima, kad Nianas bijo triukšmo ir raudonos spalvos, tad pabaisa būdavo gąsdinama fejerverkais ir raudonais papuošimais. Kiniškas žodis „švęsti Naujuosius metus“ (过年, trad. 過年; guò nián) pažodžiui reiškia „Niano nuėjimą“.

Papročiai

Visose Rytų Azijos šalyse Naujųjų metų ciklas prasideda Naujųjų metų išvakarėse, kurios vadinamos „Virsmo vakaru“ (kin. 除夕, pinyin: Chúxì) ir baigiasi penkioliktą pirmojo mėnesio dieną, kuri vadinama Žibintų švente (kin. 元宵節, 元宵节, pinyin: Yuánxiāojié).

Kinijoje

Per Naujuosius metus kinai lanko gimines ir draugus (tai vadinama 拜年 bàinián). Paprastai pasipuošiama naujais rūbais, visi namai išvalomi, išpuošiami raudonai. Vaikai iš suaugusiųjų gauna vadinamuosius „raudonus vokelius“ su pinigais. Naujųjų metų išvakarėse visa šeima susirenka namuose, valgo šventinę vakarienę, kurios pagrindiniai patiekalai – koldūnai, Naujųjų metų pyragėliai, įvairūs mėsos ir žuvies patiekalai. Kinijos liaudies respublikoje dauguma šeimų žiūri specialią Nacionalinės televizijos programą. Artėjant vidurnakčiui, imama sprogdinti fejerverkus, tačiau didžiuosiuose miestuose stengiamasi tai apriboti.

Japonijoje

Japonijoje yra paplitę įvairūs Naujametiniai laimės simboliai: tarp tokių amuletų labai populiarios yra lėlės daruma bei savotiškos bambukinės puokštės kumade. Prieš Naujus metus namų įėjimai pasipuošia kompozicijomis iš pušų – kadomatsu, taip pat pastatomi džiovinti ryžių kukulaičiai – moči, turto simbolis.
Naujųjų metų išvakarės omisoka praleidžiamos su šeima, valgant specifinius simbolinius valgius – Oseči-riori, kurių gaminama tiek daug, kad užtektų bent iki sausio 4. Prieš dvyliktą valandą yra tradicija eiti į budistinę šventyklą, kur vienuoliai atlieka metų pabaigos ritualus: gieda mantras ir 108 kartus muša varpą. Taip manoma, kad atsikratoma 108 blogybių (žmogiškų nuodėmių). Ši ceremonija vadinama joya-no-kane.
Dažniausiai tą pat naktį, po dvylikos, arba kaip galima greičiau, atliekama ir hatsumode – pirmasis apsilankymas šintoistinėje šventykloje, kur aukojami pinigai dievams. Perkamas omikudži – lapelis ištraukiamas burtų keliu, kuris nusako, kokie bus ateinantys metai. Vaikai tą rytą gauna otošidama – vokelius su pinigais.
Naujųjų metų ciklas baigiasi sausio 15 dieną, kuomet sudeginami Naujųjų metų papuošimai, ir susmulkinamas bei suvalgomas ryžių kukulaitis moči. Tai – kagami-biraki (veidrodžio sudaužymo) ceremonija.
Klaipėdos Vydūno gimnazija

Istorija

Buvusi 4-oji vidurinė mokykla. Pačiame miesto centre esantis pastatas baigtas statyti 1953 m. Sutapimas, kad tais metais vasario 20 d. Detmolde, Vokietioje mirė Vydūnas (1868–1953), pedagogas, filosofas, rašytojas, publicistas, kultūros veikėjas, kuris 1926–1927 m. yra dėstęs kultūros istoriją Klaipėdos muzikos mokykloje. Po metų Klaipėdos 3-oji septynmetė mokykla pertvarkyta į Klaipėdos 4-ąją vidurinę mokyklą.
Nuo 1955 m. Klaipėdos 4-oje vidurinėje mokykloje muzikos ir dainavimo mokytoju, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovu dirbo Jonas Statkus, vėliau jam talkino ir muzikos mokytojas Visockis. Choruose dainuodavo iki 350 vaikų ir jaunimo. Didelį choristų būrį mokytojas parengė 1964 m. I respublikinei moksleivių dainų šventei Vilniuje. 1966–1970 m. mokytojavo uostamiesčio 12-ojoje vidurinėje mokykloje, vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams. Uždarius mokyklą čia veikė muzikinis klubas „Pas Albertą“, kuriame koncertavo daugelis Lietuvos garsiausių muzikantų, dainininkų.
1992 m. chorvedžio Arvydo Girdzijausko iniciatyva duris atvėrė naujo tipo mokykla – visos dienos estetinės pakraipos Klaipėdos humanitarinė mokykla, kuriai 1997 m. suteiktas Vydūno vardas. Mokykla siekia praktiškai derinti bendrąjį lavinimą su aktyvia menine ir kūrybine veikla bei estetiniu ugdymu. Viena iš mokyklos meninio ugdymo grandžių – kryptingas muzikinis ugdymas. Šio profilio klasėse besimokantys mokiniai ne tik pamokose gilinasi į turtingą muzikinės kultūros pasaulį, bet ir patys aktyviai muzikuoja. Mokykloje suburti penki chorai, K. Orfo instrumentų bei keturi vokaliniai ansambliai, mokiniai groja įvairiais instrumentais.
2001 m. mokyklai leista įgyvendinti profilinį mokymą. Pagal savo veiklos kryptį mokykla ugdytiniams siūlo humanitarinio profilio programas. Nuo 2012 m. šiose patalpose (Daržų g. 18), įgyvendinus projektą „Mokykla“, atidaryta nauja kūrybinė erdvė, turinti keliolika studijų, kuriose darbuojasi jaunieji ir profesionalūs Klaipėdos menininkai. 2012 m. Vydūno vidurinė mokykla perkelta į Klaipėdos Ievos Simonaitytės pagrindinės mokyklos patalpas Sulupės gatvėje. 2013 m. spalio 24 d. mokykla pertvarkyta į gimnaziją.
Liudas Adomauskas

Biografija

1903 m. baigė Kauno kunigų seminariją. 1903–1921 m. kunigavo. Per Pirmąjį pasaulinį karą Rusijos imperijos kariuomenės kapelionas. Dirbo Palonuose, 1921 m. atsisakė kunigystės. 1922 m. LKP laikraščio „Žarija“ ir „Naujoji gadynė“ redaktorius bei leidėjas. 1923–1926 m. su kitais kuopininkais kalintas už komunistinę veiklą. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo nuteistas mirti, bet bausmė pakeista 15 m. kalėjimo, 1928 m. amnestija sumažinta per pusę, 1934 m. iš kalėjimo paleistas.
1940 m. rėmė Lietuvos sovietinę okupaciją ir aneksiją. 1940 m. birželio mėn. okupacinės valdžios paskirtas Liaudies vyriausybės valstybės kontrolieriumi. Nuo 1940 m. liepos mėn. Liaudies seimo pirmininkas, pasirašė jo deklaracijas apie valstybinę santvarką, kad Lietuva paskelbta sovietine socialistine respublika ir dėl LTSR įstojimo į TSRS; jas į TSRS Aukščiausiosios tarybos sesiją vežusios delegacijos narys. Vėliau LTSR Aukščiausiojo Teismo narys, valstybės kontrolės liaudies komisaras. 1941 m. vasario mėn. įstojo į VKP(b). Per nacistinę okupaciją sušaudytas Paneriuose.
Super Metroid

Super Metroid – 1994 m. fantastinis veiksmo ir nuotykių kompiuterinis žaidimas, kurį sukūrė „Nintendo“ ir išleido SNES žaidimų kompiuteriui.

Apie žaidimą

„Super Metroid“ yra „Metroid“ žaidimų serijos trečiasis žaidimas, išleistas 1994 m. SNES žaidimų kompiuteriui. „Super Metroid“ buvo aukštai įvertintas kritikų. Pagal gamerankings.com − 95,5% vidurkiu ir antru geriausiai įvertintu SNES žaidimu. Pagal IGN, įvertintas 3 geriausiu SNES žaidimu ir pavadintas „neabejotinai reikšmingiausiu“ 2D veiksmo ir nuotykių žaidimu. „Super Metroid“ pardavimai vertinami apie 1,4 mln. vnt. Dėl sąlyginai menkos komercinės sėkmės kita „Metroid“ serijos dalis „Metroid Prime“ buvo išleista tik 2002 m. Chronologiškai „Super Metroid“ tęsinys yra 2010 m. žaidimas „Metroid: Other M“. „Super Metroid“ galima žaisti naujesnėmis „Nintendo“ konsolėmis.

Siužetas

Žaidime toliau tęsiama istorija po „Metroid 2: Return of Samus“ pabaigos: žaidėjo valdoma herojė Samus Aran, po visų pavojų galaktikai keliančių būtybių metroidų išnaikinimo planetoje SR388, atvyksta į galaktikos kosminę koloniją Ceres, į kurią pristato vienintelį išlikusį gyvą kūdikį metroidą, kuris palaikė Samus mama. Ceres tyrimų centro mokslininkai nustatė, kad kūdikio metroido energijos galios gali būti panaudotos taikiems tikslams civilizacijos naudai. Samus Aran išvyksta, tačiau nespėjus jai palikti kosminę koloniją supančio asteroidų žiedo, ją pasiekia pagalbos signalas iš Ceres stoties. Grįžusi Samus atranda koloniją, užgrobtą Kosmoso piratų, kurių lyderis Ridley pagrobia kūdikį metroidą. Samus Aran paseka Ridley į bazę Zebes planetoje, kur Kosmoso piratai tikisi panaudoti kūdikio metroido galias savo tikslams.

Mechanika

„Super Metroid“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas 2D grafikos platformerio tipo žaidimas. Jo metu valdoma herojė Samus Aran gali šaudyti aukštyn, žemyn, į priekį ir 45 laipsnių kampu. Ji ginkluota lazerio ginklu ir aklinai dėvi fantastinį kovos kostiumą-šarvus. Papildomai gali pasinaudoti raketomis, bombomis. Pro siaurus plyšius Samus gali pralysti transformavusi kovos kostiumą į rutulį. Žaidimo eigoje kovojama su Kosmoso piratais ir Zebes planetos pavojingais gyvūnais. Didelę dalį žaidimo sudaro ieškojimai būdų, kaip patekti į Zebes planetos paprastai neprieinamas vietas. Žaidime nėra tradicinių lygių, o erdvė labiau primena atvirojo pasaulio erdvę, t. y., į jau pabūvotas vietas įmanoma grįžti ir tęsti ieškojimus.
Muziejų naktis

Muziejų naktis – Tarptautinės muziejų tarybos (ICOM) kasmet inicijuojamas Tarptautinės muziejų dienos (gegužės 18 d.) renginys. Akcijos tikslas – parodyti muziejų eksponatus naktį, kai paprastai muziejai nedirba, bei supažindinti su muziejais įvairių bendruomenių narius. Tą dieną organizuojami renginiai lankytojams nemokami.
Nuo 2005 m. rengiama tarptautinė muziejų bendruomenės akcija „Europos muziejų naktis“ buvo inicijuota Prancūzijos kultūros ir ryšių ministerijos.

Lietuvoje

Lietuvos muziejų asociacija kasmet kviečia muziejus iš anksto registruoti savo programas šios šventės renginiams. Šia proga daugelis Lietuvos muziejų bei galerijų veikia ilgiau ir lankymasis juose nemokamas. Muziejai paprastai parengia specialias programas, pristatomos ekspozicijų naujienos. Be didžiųjų miestų, renginiai organizuojami ir daugelyje kitų Lietuvos muziejų: Rokiškio krašto muziejuje, Trakų istorijos muziejuje, Alantos dvaro muziejuje-galerijoje, Kernavės archeologijos ir istorijos muziejuje, Vydūno muziejuje Kintuose, Raseinių krašto istorijos muziejuje, Žemaitijos kaimo muziejuje Telšiuose ir dar daug kitų.
Juozas Idzelis

Biografija

1922 m. liepos 13 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.  Kiti biografijos faktai nežinomi.
Tortilija

Tortilija (isp. Tortilla) – Meksikoje, Centrinėje Amerikoje, JAV paplitęs maisto produktas – plona, neraugintos tešlos duona, gaminama iš kukurūzų (tradiciškai) arba kviečių miltų. Panaši į Pietų Amerikoje gaminamas arepas.
Pavadinimas kilo nuo ispanų k. žodžio tortilla, reiškiančio omletą, kadangi konkistadorams actekų gamintos tortilijos priminė Ispanijoje kepamus omletus. Patys actekai šią duoną vadino tlaxcalli. Tortilija naudojama gaminant burrito, enchilada, quesadilla, taco.
Tradicinė tortilija gaminama kukurūzų grūdus pamirkant rūgščiame vandenyje, kad šių kevalai nusiluptų. Vėliau kukurūzai sumalami ir suminkomi į tešlą, vadinamą masa nixtamalera. Paskiau ši iškočiojama į ploną apskritimą ir kepama įkaitintoje keptuvėje Comal arba ant specialios krosnelės.
Karpis (Italija)

Istorija

Miesto pavadinimas kilo nuo carpinus betulus, skroblo, kuris ypač buvo paplitęs Po lygumoje viduramžiais. Priešistoriniais laikais čia gyveno Vilanovos kultūros atstovai.
Lombardų karalius Aistulfas Karpio pilyje pastatė Šv. Marijos bažnyčią 752 m. Tai buvo dabartinio miesto pradžia. 1319-1525 m. Karpį valdė Pio šeima, o vėliau Estės kaip Modenos kunigaikštystės dalį.
Miestas gavo Sidabro medalį už karinę drąsą pasipriešinant nacių okupacijai per Antrąjį pasaulinį karą.
Karpyje yra kasmetinio Italijos maratono finišas, o startas Maranele. Renginy dalyvauja apie 1000 sportininkų, jis vyksta nuo 1988 m.
Šatijai

Istorija

Šatijai (Sethen), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1362 m. buvo nuniokoti kryžiuočių, vadovaujamų magistro Arnoldo. Taip pat kaimas minimas XIV a. Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose.
Lioso plynaukštė

Lioso plynaukštė arba Huangtu plynaukštė (kin. 黄土高原, pinyin: Huángtǔ Gāoyuán) – gamtinė sritis Kinijoje, Huanghės vidurupio baseine. Apsupta Taihangšano, Dzinlino kalnų, Nanšano rytinių pakraščių. Apima ~430 tūkst. km² teritoriją. Būdingas aukštis 1200–1500 m, atskiri kalnagūbriai pasiekia 2500 m aukštį.
Plynaukštę sudaro storas (100–250 m storio) lioso sluoksnis. Teritorijoje labai paplitusi erozija – gausu griovų (tinklo tankis 5-6 km/km²), kurių gylis dažnai siekia 100–150 m. Upės Lioso plynaukštę kerta giliais tarpekliais, iš čia plukdo daug nešmenų. Plynaukštė labai derlinga, todėl išdirbta, paplitusi terasinė žemdirbystė. Auginama medvilnė, soros, kviečiai, sorgai. Nederlinguose regionuose yra išlikę stepių, miškastepių ruožų. Yra akmens anglies telkinių.
Lioso plynaukštė tankiai apgyvendinta (ypač Veihės slėnis). Didžiausi miestai – Sianas, Tajuanas.
Vorikas

Istorija

Manoma, kad Vorikas įkurtas 914 metais.
Trišuolis

Trišuolis - lengvosios atletikos rungtis. Atlikdamas trišuolį, sportininkas įsibėgėja bėgimo takeliu iki specialios žymės (atsispyrimo lentos), nuo kurios matuojamas šuolio ilgis. Atsispyręs nuo jos, sportininkas daro vieną šuolį koja, kuria atsispyrė, antrą šuolį (žingsnį) - nusileisdamas ant priešingos kojos ir trečią šuolį į smėlio dėžę, nusileisdamas ant abiejų kojų.
Trišuolis buvo įtrauktas į Olimpines žaidynes, pirmą kartą jas pažymint 1896 m., nors tada trišuolio struktūra skyrėsi nuo dabartinės (pirmi du šuoliai buvo viena koja). 1996 m. įtraukta moterų trišuolio rungtis.
Trišuolio atlikimui svarbus greitis, jėga, ritmas ir ištvermė, tačiau čių savybių trūkumą gali kompensuoti gerai įsisavinta technika.
Dabartiniai trišuolio pasaulio rekordininkai: anglas Jonathan Edwards - 18,29 m, 1995 m. bei ukrainietė Inessa Kravets - 15,50 m, 1995 m. Lietuvos rekordai: vyrų - Audrius Raizgys - 17,29 m, 1995, moterų Dovilė Dzindzaletaitė - 14,17 m, 2012 m.
Yohio

Melodifestivalen 2013

Yohio buvo vienas iš 2013 m. Melodifestivalen atrankos dalyvių, Švedijos nacionalinės atrankos į 2013 m. Eurovizijos dainų konkursą, kuris vyko Malmėje. Su daina „Heartbreak Hotel“ Yohio pateko į konkurso finalą, kuriame jis užėmė antrą vietą. Yohio per 2013 m. Eurovizijos finalą paskelbė Švedijos taškus.
Kačiugas

Istorija

Gyvenvietė įsikūrė 1866 m. Jos pavadinimas kildinamas iš evenkų kalbos žodžio kočio, reiškiančio upės posūkį, kilpą. Gyvenvietė kaip tik įsikūrusi prie didelės upės, turinčios šiose vietose daug vingių ir darančios didelį posūkį iš vakarų link šiaurės.
Gyvenvietė garsėjo kaip svarbus gyvenamasis punktas prie senojo Jakutijos trakto. Čia veikė telegrafo-pašto stotis, buvo perkraunami bei formuojami nauji kroviniai plukdyti upe. 1911 m. Kačiugas turėjo apie 500 gyventojų . Miesto tipo gyvenvietės statusą įgijo 1935 m.

Pramonė

Ūkinė veikla susijusi daugiausia su gyvenvietės geografine padėtimi prie Lenos upės. Veikia uostas, laivų statykla (upių tankerių statyba). Taip pat čia yra įsikūrusios miškų pramonės, baldų gamybos įmonės. Apylinkėse veikia gyvulininkystės ūkiai.

Lietuviai

Per Kačiugą į aplinkinius kaimus (Biriulka, Manzurka, Podkamen, Zalog), vykdant 1949 m. trėmimą (operacija „Priboj“), iš Suvalkijos buvo atvežta keliolika šeimų, iš viso per 50 asmenų, įskaitant moteris ir vaikus. Darbo jėga buvo išnaudojama vietinėse lentpjūvėse, kurių netrūko taigoje. Vienintelė jiems pasiekiama gydymo įstaiga buvo Kačiuge.
Caras čia buvo ištrėmęs žymų Suvalkijos knygnešį Juozą Akelaitį (1903 m. ir pakartotinai Stalino laikmečiu – 1949 m.), Steigiamojo Seimo narį Kiprą Bielinį (1912 m.).
Florin Cezar Ouatu

Biografija

Florin Cezar Ouatu gimė 1980 m. vasario 18 d. Rumunijoje, Ploještyje, muzikų šeimoje. Jis mokėsi groti fortepijonu būdamas 6 metų amžiaus. Baigė muzikos mokyklą, studijavo klasikinį dainavimą Milano konservatorijoje, kur 2004 metais studijas baigė su pagyrimu ir pradėjo dirbti Europos didžiuosiuose operos teatruose.
Liono įlanka

Liono įlanka (pranc. Golfe du Lion) − įlanka Viduržemio jūroje, skalaujanti pietų Prancūzijos krantus.

Geografija

Liono įlanka driekiasi apie 125 km, žiočių plotis 245 km. Įlankos dažniausias gylis siekia 50 m, ties žiotimis − iki 1 km. Įlankos krantai šiaurės rytinėje dalyje aukšti ir statūs, kitur − žemi. Didžiausia įtekanti upė − Rona. Didžiausi miestai − Marselis ir Tulonas.
Libijos demografija

Libijos gyventojai – Libijos, valstybės Šiaurės Afrikoje, prie Viduržemio jūros, gyventojai.

Demografija

Libijoje 2010 m. gyveno 6 420 000 žmonių. 97% Libijos gyventojų yra Libijos arabai ir berberai (gyvena oazėse); kiti gyventojai: graikai, maltiečiai, italai, Tuniso arabai, Egipto arabai, turkai, indai. Valstybinė kalba – arabų kalba.

Religija

Apie 97% gyventojų išpažįsta islamą, yra krikščionių (2005 m.).
Komančiai

Istorija

Komančiai XVII a. pab.–XVIII a. pr. atsiskyrė nuo šošonų ir iš Uolinių kalnų priekalnių persikėlė į Didžiąsias lygumas prie aukštutinės Pleito upės. XVIII a. viduryje jie dakotų buvo išstumti į pietus nuo Arkanzaso upės. XIX a. vertėsi arklių nuvarymu, prekyba, gebėjo išjodinėti sulaukėjusius arklius. Dėl raupų, choleros protrūkių populiacija sumažėjo nuo ~20 tūkst. iki kelių tūkst. Iki 1867 m. perkelti į rezervacijas Oklahomos valstijoje.

Kultūra

Nuo seno komančiai buvo medžiotojai-rankiotojai, jų pagrindiniai medžiojami gyvūnai buvo bizonai. XVIII a. atsiradus arkliams jų žemėse, pradėjo medžiokles raitomis. Nuo XIX a. pab. susėslėjo – verčiasi gyvulininkyste (daugiausia augina galvijus), žemdirbyste, dalis dirba samdomais žemės ūkio darbininkais, verčiasi žemės nuoma baltaodžiams amerikiečiams. Turi išvystytą tekstilės amatą, papuošalų gamybą (iš karoliukų, plunksnų, audinių), krepšių gamybą, medžio drožybą. Tradicinis būstas – laikina palapinė tipi.
Paprastai gyveno klajoklių bendruomenėmis, kurias sudarydavo nuo 40–50 iki kelių šimtų žmonių. Socialinei sanklodai būdinga didžioji patrilinijinė šeima, poliginija. Gentį valdo bendruomenių vadų susirinkimas. Būta karių hierarchijos. XVIII a.–XIX a. pr. buvo susidariusios 3, vėliau – 7 (ir daugiau) komančių grupės.

Dvasinis gyvenimas

Komančių tikėjimas įvardijamas kaip animistinis. XIX a. II pusėje paplito Saulės ir dvasių šokiai. Būdingi bendruomeniniai ritualai (pypkės rūkymas, bizonų medžioklės šokis), sporto varžytuvės (raitelių lenktynės, šaudymas iš lanko).
Urugvajaus transportas

Geležinkeliai

Viso yra apie 2 835 km 1 435 mm pločio geležinkelių, kurie sujungti su Argentinos (1 435 mm pločio) ir Brazilijos (1 000 mm pločio) geležinkeliais. Keleiviai pervežami tarp Montevidėjaus ir San Chosės, Ingeniero Victor Sudriers, 25 de Agosto.

Keliai

Šalyje yra 8 983 km kelių, iš kurių 8 085 km su danga, likę 898 km be dangos (1999 m. duomenys).

Vandens keliai

Apie 1 600 km naudojami susisiekimui ir krovinių pervežimui.

Uostai

Montevidėjas, Frai Bentosas, Nueva Palmira, Paisandu, Punta del Este, Kolonija del Sakramentas, Piriapolis.

Oro uostai

Viso šalyje yra 65 oro uostai. Iš jų 15 - pakilimo takai su kieta danga, 50 - be dangos.
Nacionalinės oro linijos - "PLUNA".
Dantytieji banginiai

Anatomija

Beveik visi dantytieji banginiai yra mažesni už bedančius. Tik kašalotas priskiriamas prie didžiųjų banginių. Likusios rūšys yra mažos arba vidutinio dydžio.
Kaukolė asimetriška. Skirtingos rūšys turi labai skirtingus dantis. Daugelis dantytųjų banginių turi labai daug dantų, kai kurie delfinai jų turi net iki 100. Narvalas turi vieną labai ilgą dantį, o snapuotieji banginiai yra beveik bedančiai. Pagal dantis nesunku nustatyti dantytųjų banginių amžių. Kiekvienais metais ant dantų atsiranda naujas sluoksnis, ir metus galima skaičiuoti panašiai kaip medžių rieves. Seniausias iki šiol nustatytas dantytasis banginis buvo 70 metų kašalotas.

Elgesys

Daugelis dantytųjų banginių yra greiti plaukikai. 
Gyvena grupėmis nuo kelių iki tuzino individų, kartais susirenka į didžiules grupes, kuriose yra iki tūkstančio banginių. Nelaisvėje kai kurios rūšys rodo gerus mokymosi sugebėjimus, dėl to zoologai juos laiko protingiausiais gyvūnais.

Žmonių poveikis

Kašalotai ilgą laiką buvo medžiojami pramonės reikmėms, daugiausia dėl anksčiau parfumerijoje naudotos ambros. Šiuo metu kai kurios mažųjų banginių rūšys tebėra medžiojamos ([vz., ilgapelekė grinda), o daugeliui rūšių neigiamą poveikį daro žvejyba, kai gaudant verslines žuvis į tinklus patenka ir banginiai. Ypač gaudant tunus tinkluose nuskęsta tūkstančiai delfinų.
Mažieji banginiai, dažniausiai afalinos, orkos ir baltieji delfinai, yra laikomi okeanariumuose ir zoologijos soduose. Jų laikymas nelaisvėje dėl ribotos erdvės yra ginčų objektas, taip pat ir delfinų terapijos naudojimas.
Giedrė Konstancija Jasudytė

Giedrė Konstancija Jasudytė (g. 1935 m. spalio 12 d. Utenoje) – Lietuvos keramikė.

Biografija

Sesuo Ramutė Aleksandra Jasudytė. 1958 m. baigė Kauno Stepo Žuko dailės mokyklą, 1964 m. baigė Lietuvos dailės institutą, A. Ličkutės, J. Mikėno mokinė. Nuo 1969 m. dirbo Vilniaus „Dailės“ kombinate. Nuo 1965 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.
Šventojo Roko diena

Šventojo Roko diena – Šv. Roko vardo diena, kasmet švenčiama rugpjūčio 16 d. Ši diena – rudens brandos, derliaus dorojimo,  pjūties pabaigtuvių šventės laikas.

Vardas

Šv. Rokas – prancūzų kilmės šventasis, piligrimas, gyvenęs XIII–XIV a.
Savo gyvenimą Šv. Rokas paskyrė ligonių, sergančių maru, slaugymui. Pasak legendų, turėjo stebuklingą gydomąją galią. Pats taip pat buvo užsikrėtęs maru, tačiau išgijo. Šv. Rokas laikomas ligonių, ypač sergančių epideminėmis ligomis, globėju. Jo būtiniausi daiktai – lazda ir kelionmaišis. Šventasis vaizduojamas su maro žaizda ant kojos, taip pat su jį lydinčiu šunimi.

Istorija

Lietuvoje šv.Roko kultas sustiprėjo 1705 m. Vilniuje, vėliau ir Kaune, įsteigus rokitų kongregacijos vienuoliją.Jie taip pasivadino dėl to, kad savo veiklos pavyzdžiu pasirinko šv. Roką. Vieni garsesnių atlaidų Lietuvoje vyko Kražiuose. Čia 1713 m. įsikūrė vienuoliai rokitai, kurie  1743 m. miestelyje įsteigė globos namus psichiniams ligoniams. Jų dėka Kražiuose ir plačiau išpopuliarėjo ir šv. Roko kultas.  Melsti sveikatos ir kitų malonių vyko maldininkai bei ligoniai iš tolimesnių apylinkių, iš visos Žemaitijos.

Papročiai

Šią dieną senoliai švęsdavo pjūties pabaigą ir naujos sėjos pradžią – buvo sėjami žiemkenčiai. Kaimuose žmonės visą vasarą gyvendavo be dirbtinės šviesos, keldamiesi saulei patekant ir eidami miegoti saulei nusileidus. Jei naktinėdavo, tai tik tamsoje ar lauke prie laužų. Po rugpjūčio 16-os dienos į trobas vėl sugrįždavo dirbtinis apšvietimas - deglas ar balana, vėliau žibalinė lempa.
Į Lietuvą atėjus krikščionybei, pjūties pabaigos šventė sutapatinta su Roko varduvėmis.
Vandenilis

Protis

¹H yra labiausiai paplitęs vandenilio izotopas, turintis 1 protoną. Gali būti nagrinėjamas, kaip atskiras protonas, pasigavęs 1 elektroną. Pročio atominė masė lygi 1.

Deuteris

²H – deuterio branduolys susideda iš vieno protono ir vieno neutrono. Deuterio atominė masė lygi 2. Pavadinimas kilo iš graikų kalbos: deuteron – antrasis (izotopas). Gamtiniame vandenilyje visada yra 0,02 % šio izotopo.

Tritis

³H Tričio branduolys susideda iš vieno protono ir dviejų neutronų. Tričio atominė masė lygi 3. Pavadinimas kilo iš graikų kalbos: tritos – trečiasis (izotopas). Tritis yra radioaktyvus izotopas, jo pusėjimo trukmė – 12,32 metai.
Saulėje (ir kitose žvaigždėse) vyksta šio nepatvaraus vandenilio izotopo virtimo heliu (He) branduolinės reakcijos. Joms vykstant, išsiskiria nepaprastai daug energijos, šildančios Žemę ir kitas Saulės sistemos planetas. Per tokią reakciją iš 1 g vandenilio gaunama tiek energijos, kiek jos susidarytų sudeginus 20 t anglių. Žmonijos sukurtų atominių (vandenilinių) bombų veikimas taip pat pagrįstas šiomis tričio savybėmis. Pasaulio mokslininkai tyrinėja, kaip būtų galima valdyti šią reakciją.

Pavadinimo kilmė

Vandeniliui jo lotynišką pavadinimą Hydrogenium davė Antuanas-Loranas de Lavuazjė, o terminą vandenilis lietuvių kalboje įvedė Jonas Jablonskis. Apskritai, daugelyje kalbų šis elementas turi kaip žodžio šaknį vandenį (gr. hydrogono <- hydor; vok. Wasserstoff <- Wasser ir kt.), kadangi vandenilis, susijungęs su deguonimi, sudaro vandenį.