google/wiki40b huggingface dataset:
Sena ir Marna

Sena ir Marna (77) (pranc. Seine - et-Marne) – Prancūzijos departamentas šalies centro šiaurėje, Il de Franso regione, pavadintas pagal Senos ir Marnos upių vardus. Administracinis centras – Melenas (Melun). Generalinės tarybos pirmininkas Vensanas Eblė (Vincent Eblé).
Departamente 5 apskritys, 45 kantonai, 31 municipalinis susivienijimas ir 514 komunos. Plotas – 5 915 km². 1999 m. – 1 253 637 gyventojai, 212 gyv./km².

Istorija

Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais, Il de Franso provincijos dalyje.
Departamentas įeina į Prancūzijos „Didžiąją karūną“, kurią sudaro Uazos slėnis, Ivlinas, Esonas bei Sena ir Marna. „Mažąją karūną“ sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis.

Geografija

Senos ir Marnos departamentas šiaurėje ribojasi su Uazos ir Esno, rytuose su Uazos slėnio, Senos-Sen Deni, Marnos slėnio, pietuose su Luarės, Jonos bei vakaruose su Obo ir Uazos departamentais.

Klimatas

Klimatas tipiškas atlantinis, lietus|lietaus iškrenta vidutiniškai 650 mm, kiek daugiau rytuose. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra 3,2 °C, liepos mėnesio – 18,6 °C.

Ekonomika

Apie 60 % teritorijos – 343 000 ha, užima žemės ūkis su 3242 sklypais, iš kurių 451 didesni nei 200 ha. Auginami kukurūzai, burokėliai, kviečiai, aliejinės kultūros. Apie 150 ūkių primelžiama 300 000 hektolitrų pieno skiriama Brijė sūrio gamybai.
Nuo 1240 m. auginamos rožės, o Provansas dažnai vadinamas rožių sostine. Mo apylinkėse nuo XIII a. auginamos garstyčios, kurios buvo tiekiamos karaliaus stalui. Yra kelios šokolado ir saldumynų gamyklos.
Departamente kasmet išgaunama po 0,5 mln. t naftos, kasamas gipsas, smėlis, žvyras, gaminamas cementas. Apie 50 000 gyventojų savo butus jau šildosi geoterminiais vandenimis.

Politika

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 6 senatoriai, Atstovų rūmuose – 9 deputatai.
Generalinę tarybą sudaro 43 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.
Oligopolija

Oligopolija – rinkos santykių atvejis, kuomet pardavėjų ar paslaugų siūlytojų skaičius nėra pakankamas teisingai konkurencijai. Kadangi pardavėjų nedaug, kiekvieno jų sprendimai turi įtakos likusiems pardavėjams. Strateginis veiklos planavimas oligopolijos sąlygomis visada atsižvelgia į tikėtiną kitų oligopolininkų reakciją bei jų atsakomuosius veiksmus.
Matematiškai oligopolija dažniausiai apibrėžiama naudojant vadinamąjį keturių firmų koncentracijos santykį. Jei ūkio sektoriuje keturios stambiausios firmos kontroliuoja daugiau kaip 40 procentų gamybos, laikoma, jog šiame sektoriuje yra oligopolija. Pavyzdžiui, Anglijoje keturi didžiausi supermarketų parduotuvių tinklai kontroliuoja 70 procentų pardavimo apimties – tai oligopolija.
Oligopolija yra konkurencijos iškraipymas, kuriam laisvosios rinkos dėsniai galioja tik specifiškai. Greta rinkai įprastų kovos metodų, oligopolininkai dažnai rungtyniauja tarpusavyje ne mažindami pardavimo kainas, o naudodami įvairius kitus, su rinkos ekonomika mažiau bendro turinčius metodus: gamintojo prirakinimą (nuolaidų kortelės ir kitos sudėtingos ištikimam vartotojui palankios pardavimo schemos), labai aktyvią reklamą bei naujų produktų bei paslaugų kūrimą (pastaroji kovos forma vartotojui naudinga). Įėjimo barjeras oligopolijos sąlygomis paprastai būna aukštas.
Oligopolijos sąlygomis visuomet egzistuoja grėsmė, jog visi oligopolininkai susitars tarpusavyje ir kartu nustatys didesnes nei rinkos kainas, suformuodami kartelį. Karteliui jau pradeda galioti ir monopolijos dėsniai. Daugumoje šalių kartelių formavimas yra nelegali veikla.
Albinas Jarusevičius

Biografija

1945–1946 m. mokėsi Alytaus amatų mokykloje staliaus amato. 1953 m. baigė Pagėgių vidurinę mokyklą, 1958 m. – Vilniaus universiteto Istorijos–filologijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1957–1973 m. laikraščio „Tarybinis mokytojas“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, išleidėjas, skyriaus vedėjas. 1974–1995 m. žurnalo „Šeima“ vyriausiasis redaktorius. Daugiausia rašė mokyklų veiklos ir mokytojo darbo klausimais, įvairiomis šeimos, jos dorovės temomis. Publicistikos rinkiniuose paskelbė apybraižų, humoreskų.
Šviesa (Kaunas)

Istorija

Savininkas – Juozas Gineika. Leido daugiausia verstinę grožine literatūrą (Emilis Zola, Levas Tolstojus, Antonas Čechovas) bei nuotykinę literatūrą (Justas Piliponis, Broliai Tomdykai – Adomas ir Jonas Burčikai, Antanas Turčila-Turčilauskas) kūrinius. Išleido apie 50 knygų.
Miegonys (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 24 km
PAPILYS – 6 km
Žvirbliai (Biržai) – 1,3 km
Kučgalys – 2,8 km
Skiltuvai – 2 km
Apaščia (Biržai) – 3,3 km
Žadeikiai (Kupiškis) – 3,5 km
Ąžuolynė (Biržai) – 1,6 km
Adenoma

Adenoma (iš gr. adēn 'liauka') – nepiktybinis liaukinio epitelio auglys, augantis liaukiniuose arba tuose organuose, kurių gleivinėje yra sekretą gaminančių liaukų. Dažniausiai adenoma susidaro krūtyje, prostatoje, skrandyje.
Adenoma yra apskritas, ryškiai atsiribojęs nuo aplinkinio audinio, kartais inkapsuliuotas mazgas arba (tuščiaviduriuose organuose) polipu vadinama išauga. Šio auglio ląstelės nedaug tesiskiria nuo normalių organų ląstelių, tik neįprastai išsidėsčiusios.
Gali tapti piktybiniu augliu adenokarcinoma.
Šveicarijos konfederacijos prezidentas

Šveicarijos konfederacijos prezidentas (-ė) (vok.: Bundespräsident(in), pranc.: Président(e) de la Confédération, it.: Presidente della Confederazione, ret.: President(a) da la Confederaziun) pirmininkaujantis (-i) Šveicarijos Federalinės Tarybos narys, Šveicarijos valdžia. Jis arba ji yra renkamas (-a) Federalinės Asamblėjos, vieniems metams. Konfederacijos prezidentas pirmininkauja Federalinės Tarybos susirinkimams ir įsipareigoja specialioms atstovaujamosioms pareigoms. Prezidentas neturi daugiau galios negu kiti Tarybos nariai. Tradiciškai, kuris (-i) vienais metais buvo vice prezitentu (-e), tai kitais metais jis arba ji tampa prezidentu (-e).
Federalinės Tarybos narys, kuris eina konfederacijos prezidento pareigas nėra laikomas Šveicarijos valstybės vadovu t. y. pilna Federalinė Taryba laikoma valstybės vadovų kolektyvu.

Rinkimai

Presidentas yra renkamas Federalinės Asamblėjos iš Federalinės Tarybos narių vieniems metams. XIX a. Federalinio Presidento postas buvo suteikiamas ypač gerbiamiems Federalinės Tarybos nariams. Nepaisant to, keliems įtakingiems vyriausybės nariai kartais būdavo suteikiamas šis titulas.
2011 m. gruodžio 14 d. Eveline Widmer-Schlumpf buvo išrinkta, kad pakeistų Micheline Calmy-Rey, kaip Šveicarijos konfederacijos prezidentė 2012 metams.
Ančiškio kapinynas

Kapinynas

Kapinynas apima 2 ha plotą. Suardytas. 1925–1936 m. rasta žmonių kaulų, surinkta III a. – VI a. dirbinių. 1939 m. rasta žalvarinė šaukštiniais galais antkaklė, žiedinis smeigtukas, siauraašmeniai pentiniai kirviai. Kapinyno pietinėje ir pietvakarių dalyje, prie Žiežmojaus, XV a. – XVII a. kapuose rasta monetų. Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus.
Petras Glodenis

Petras Glodenis – Lietuvos futbolininkas.

Biografija

Kilęs nuo Telšių. Žaidė Mastis Telšiai, Žalgiris Vilnius komandose. 1965 m. ir 1973 m. geriausias Lietuvos futbolininkas (tuomet žaidė „Žalgiryje“).
Salijų tiesa

Salijų tiesa, Salijų kodeksas, Salijų įstatymai, Salijų teisė (lot. Lex Salica, Pactus Legis Salicae) – teisynas, kuris Merovingų karaliaus Chlodvigo I pavedimu buvo sukurtas (507–511 m.) netrukus po to, kai salijų frankai užkariavo buvusią Romos imperijos provinciją Galiją ir priėmė krikščionybę. Pavadintas frankų salijų genties vardu. Parašytas lotynų kalba, nors turėjo ir germaniškų fragmentų.
Butmiro kultūra

Butmiro kultūra – eneolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1893–1896 m. kasinėtą Butmiro vietovę prie Sarajevo.

Arealas

Butmiro kultūra 5100–4000 m. pr. m. e. buvo paplitusi Bosnijoje. Susiklostė veikiama Starčevo-Koroso kultūros ir Vinčos kultūros.

Kultūra

Butmiro kultūrai būdinga įvijomis bei įvairiais raštais gausiai ornamentuota keramika (ypač vazos) ir skulptūros. Butmiro kultūros gyvenvietėse rasta medinių su akmeniniais pamatais ir moliu glaistytomis sienomis pastatų liekanų. Pastatai dažniausiai dviejų patalpų, vienoje jų buvo duonkepė krosnis, šiaudiniais arba mediniais stogais. Žmonės vertėsi gyvulininkyste ir žemdirbyste, iš dalies medžiokle ir žvejyba. Rasta svarelių, verpstelių, kaulo ir titnago įrankių, puodų ir vazų.
Huronas

Geografija

Huronas virš jūros lygio iškilęs 177 m. Jo plotas – 59 596 km², didžiausias ilgis 332 km, plotis 295 km, gylis 229 m. Ežero krantai žemi, šiaurinėje ir vakarinėje ežero pusėje – labai vingiuoti. Ežeras MakKinaso sąsiauriu susijungia su Mičigano ežeru. Iš Aukštutinio ežero į Huroną įteka Sent Mari upė. Huroną su Erio ežeru sieja nedidelis Sent Klero ežeras. Huroną ir Sent Klero ežerą jungia Sent Klero upė, o iš Sent Klero ežero į Erį teka Detroito upė. Ežero šiaurės rytinėje dalyje įsteigtas Karaliaus Jurgio įlankos salų nacionalinis parkas.

Ekonomika

Hurono ežeras – Šv. Lauryno vandens kelių sistemos dalis. Žiemą vandens kelias užšąla. Didžiausi Hurono ežero uostai – Bei Sitis, Kolingvudas, Midlandas.
Rytų Baltijos-Baltarusijos žemuma

Rytų Baltijos-Baltarusijos žemuma yra rytų Europos geografinė dalis, esanti ant prieškambrinio periodo rytų Europos platformos, kuri yra apdengta Paleo-Mezozojaus. Regionas priklauso Rytų Europos lygumai. Viena iš regiono subsričių yra Palenkės-Baltarusijos aukštuma.
Lenkijoje yra pietvakarinė šios žemumos dalis ir didžioji jos dalis yra panaši į kitas Lenkijos žemumas. Tik pietinėje ir pietrytinėje dalyje yra kitoks kraštovaizdis, kuris vadinamas Polese. Jam būdinga lygumų vandens akumuliacija, neaukšti šlaitai, vandens tekėjimą apsunkinantys liūnai. Kraštovaizdis gali būti suskirstytas į keletą regionų, tačiau žymiausias yra Polesė, kuri apima 12,8% Lenkijos teritorijos.
Verla

Verlos istorija

1872 m. Hugo Noimanas (Hugo Neuman) įkūrė medžio apdirbimo gamyklą. Tačiau gamykla gyvavo neilgai: Noimanas neturėjo pakankamai lėšų gamybos plėtrai, o be to ir gaisras sunaikino gamyklą.
1882 m. Gotlibas Kraidlas (Gottlieb Kreidl) ir Luisas Henelis (Luis Hänel) toje vietoje įkūrė naują, daug didesnę gamyklą bei kartono fabriką.
Fabrikas Verloje galutinai buvo uždarytas 1964 m. liepos 18 d. Uždarant fabriką, jo paskutinės gyvavimo dienos buvo filmuojamos ir sukurtas dokumentinis filmas, kuriame parodyta kaip vyko darbas Verloje.
1972 m. Verloje atidarytas pirmasis Suomijoje pramonės muziejus.
Vanessa Paradis

Biografija

Vanessa Paradis pirmą kartą į topus įsiveržė 1987 m., būdama vos 14-os metų paaugle. Jos singlas „Joe le taxi“ net 11 savaičių praleido Prancūzijos topų viršūnėje. Taip pat šis hitas užėmė aukštas pozicijas Jungtinės Karalystės, Norvegijos, Švedijos bei kitų šalių topuose.
1988 m. pasirodė debiutinis atlikėjos albumas „M&J“, laikomas vienu iš pačių sėkmingiausių debiutinių albumų prancūzų kalba.
Po poros metų Vanessa įrašė antrąjį savo studijinį albumą „Variations sur le même t’aime“. Jį prodiusavo prancūzų dainininkas Serge Gainsbourg.
1989 m. Vanessa Paradis pradėjo aktorės karjerą. Tais metais ji nusifilmavo romantinėje dramoje „Noce Blanche“ ir už atliktą vaidmenį buvo apdovanota prestižiškiausiu Prancūzijos kino apdovanojimu – Cezariu.
1992 m. Paradis JAV įrašė trečiąjį studijinį albumą. Jį pavadino savo pačios vardu – „Vanessa Paradis“. Tai buvo pirmasis Vanessos albumas anglų kalba. Jį prodiusavo garsus roko atlikėjas Lenny Kravitz.
Tačiau po truputį atlikėjos populiarumas ėmė blėsti. 1994 m. ji išleido albumą „Live“. Po to Vanessa keletui metų pasitraukė iš muzikos, nusifilmavo keliuose filmuose ir, 2000 m. pradžioje, įrašė albumą „Bliss“. Tai ketvirtasis studijinis albumas. Jis sulaukė gana palankaus kritikų vertinimo. „Bliss“ lydėjo po metų pasirodęs koncertinis albumas „Au Zénith“. Keletui metų ir vėl pasitraukusi iš muzikos, 2007 m. ji grįžo su nauju, jau penktuoju studijimiu albumu „Divinidylle“. Šio albumo koncertinis pristatymo turas buvo filmuojamas ir 2008 m. rugsėjo mėnesį pasirodė naujausias koncertinis CD/DVD albumas „Divinidylle Tour“.
2017 m. vaidino lietuvių filme Šerkšnas (Frost), (rež. Šarūnas Bartas).

Šeima

Vanessa Paradis 14 metų praleido su amerikiečių aktoriumi Johnny Depp’u. Jie turi du vaikus – dukrą Lily-Rose Melody Depp (g. 1999 m.) ir sūnų John „Jack“ Christopher Depp III (g. 2002 m.). 2013 m. pora išsiskyrė.
Vanessa Paradis yra prancūzų aktoriaus Didier Pain dukterėčia. Taip pat Vanessa Paradis turi jaunesnę seserį Alysson Paradis, kuri yra aktorė.
Radviliškio geležinkelio stotis

Radviliškio geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Radviliškyje.

Istorija

Radviliškio geležinkelio mazgas yra vienas stambiausių ir seniausių Lietuvoje. Geležinkelio stotis Radviliškyje pradėjo veikti 1871 m. rugsėjo 4 d. Statinio autorius nežinomas.
Stotyje buvo mūrinis keleivių pastatas su trimis laukiamosiomis salėmis pirmos, antros ir trečios klasės keleiviams, butais stoties viršininkui ir keliems žemesniems eismo tarnautojams, ūkinis pastatas.
1870 m. pastatytas Radviliškio lokomotyvų depas. 1933 m. pagal tipinį projektą pastatytas plytų mūro vandentiekio bokštas. Tai vienas iš nedaugelio išlikusių tarpukario laikotarpio statybos vandentiekio bokštų Lietuvoje.
Šiuo metu Radviliškyje yra vieni svarbiausių ir didžiausių bendrovės „Lietuvos geležinkeliai“ objektų: Radviliškio lokomotyvų depas ir Radviliškio prekinių vagonų depas.

Paveldo objektas

Geležinkelis tapo neatsiejama Radviliškio miesto įvaizdžio dalimi. Stotis ir jos statiniai per beveik pusantro šimto metų išlaikė susiklosčiusį autentišką išplanavimą, funkcijas, įvairių laikotarpių techniką bei įrangą. 2005 m. stoties kompleksas įrašytas į LR kultūros vertybių registrą.
Metrinė erdvė

Metrinė erdvė matematikoje yra aibė, kurioje apibrėžta atstumo tarp aibės elementų sąvoka (ji (atstumo sąvoka) kartais vadinama tiesiog metrika). Trimatė Euklidinė erdvė yra mums suprantamiausias metrinės erdvės pavyzdys. Euklidinė metrika tai yra atstumas tarp dviejų erdvės taškų (tiesės atkarpos, jungiančios du taškus, ilgis). Erdvės geometrija priklauso nuo pasirinkto metrikos apibrėžimo. Tokiu būdu mes galime sukonstruoti įdomias neeuklidines geometrijas, kokios yra naudojamos, pavyzdžiui, bendrojoje reliatyvumo teorijoje.
Metrinė erdvė leidžia įvesti tokias topologines sąvokas, kaip atviros ir uždaros aibės, kurios leidžia sukonstruoti dar abstraktesnes topologines erdves.

Istorija

Maurice Fréchet pirmą kartą apibrėžė metrines erdves savo darbe Sur quelques points du calcul fonctionnel, Rendic. Circ. Mat. Palermo 22(1906) 1–74.

Aprėžtumas ir kompaktiškumas

Metrinė erdvė M vadinama aprėžta jei egzistuoja toks skaičius r, kuomet d(x,y) ≤ r visiems x ir y iš M. Mažiausia galima iš visų r verčių yra vadinama M skersmeniu. Jei aprėžtumas priklauso nuo metrikos, tai kompaktiškumas - nuo topologijos. Aibė K vadinama kompaktiška aibe arba kompaktu, jei kiekvienas jos atvirasis denginys turi baigtinį podangį. Kiekvienas kompaktas K - uždara ir aprėžta aibė.

Reikia pastebėti, kad visos baigtinės aibės yra aprėžtos, tačiau ne visos aprėžtos aibės yra baigtinės (pavyzdžiui, rutulio paviršius - aprėžta, bet begalinė taškų aibė).
Sidnėjus (Kanada)

Istorija

Pradžioje dabartinio miesto vietoje gyveno indėnai mikmakai, vėliau čia pradėjo kurtis prancūzai (akadiečiai). 
XVIII a. pab. Naujojoje Škotijoje ėmė kurtis ir britai.
Nemunėlio Radviliškio pagrindinė mokykla

Istorija

Nemunėlio Radviliškyje 1590 m. jau veikė Radvilų įsteigta mokykla evangelikų reformatų vaikams. 1804 m. įsteigta katalikų parapijos mokykla. 1866 m. atidaryta valdinė pradžios mokykla, 1867 m. į valdinę mokyklą perkelti evangelikų reformatų mokyklos mokiniai. Pamokos vykdavo rusų kalba, nes 1864–1904 m. Lietuvoje buvo uždrausta lietuviška spauda. 1905 m. gautas leidimas pradžios mokyklose vaikus mokyti gimtąja kalba. Mokytojai privalėjo laikyti lietuvių kalbos egzaminus ir įgyti teisę dirbti lietuviškoje mokykloje. Pirmasis lietuvis mokytojas Petras Drevinskas. 1907 m. atkurta valdinė mokykla.
XX a. pradžioje miestelyje buvo dvi mokyklos: „Liaudies mokykla“ ir Radviliškio 2-ji mokykla. 1920 m. rugsėjo 1 d. įsteigta progimnazija, bet 1931 m. pavasarį mokykla uždaryta dėl mažo mokinių skaičiaus. 1931–1944 m. veikė šeši pradinės mokyklos skyriai. 1944 m. rudenį atidaryta Nemunėlio Radviliškio progimnazija Medeikiuose, nes miestelis buvo sudegęs. 1949 m. progimnazija iš Medeikių perkelta į miestelį, į atstatytas klebonijos patalpas, nuo 1950 m. vadinama vidurine mokykla. 1977 m. miestelyje pastatyta nauja, erdvi vidurinė mokykla, talpinanti 360 mokinių, turinti bendrabutį, valgyklą, sporto salę, stadioną. Nuo 2000 m. mokykla liko pagrindinė.
Davaro

Geografija

Davaro regionas yra tarp Avašo ir Šebelės upių. Pirmoji jį skiria nuo Ševos šiaurėje, o antroji - nuo Balės regiono pietuose. Vakaruose ežerų juosta atskiria Davaro nuo Gibės regiono, o regiono rytuose yra istorinis Adalio regionas.
Regionas kalnuotas. Per visą eina Gugu kalnai. Gausu upių, kurios suteka į Šebelę ir Avašą.

Fategaras ir Davaro

Anksčiausios žinios iš Davaro regiono yra iš XIII a., kuomet žinoma, jog čia buvo kasama geležis, kurios gabalėliai, vadinami hakuna buvo naudojami kaip pinigai. Tikriausiai tuo metu į regioną prasiskverbė Islamas. Senieji regiono gyventojai greičiausiai buvo sidamo kilmės. 
Apie XIV a. jau egzistavo musulmoniškos valstybės Fategaras ir Davaro. Maždaug tada jos įsitraukė į ilgai trukusį karą tarp krikščioniškos Etiopijos ir musulmoniško Adalio (Ifato), tapdamos svarbia buferine zona. 1328 m. Etiopijos imperatorius užėmė valstybes ir prijungė jas prie Imperijos. Jos buvo valdomos vietininkų, tituluojamų azmachais. Apie du šimtus metų Etiopijos centrinė valdžia siekė įdiegti regione krikščionybę, atsirado daug prozelitų.
XVI a. pr. vėl atsigavus Adalio sultonatui, jo imamas Ahmäd Ibrahim al-Ghazi siekė šių teritorijų prijungimo. Jam pavyko užkariauti Davarą ir Fategarą. Buvo deginamos krikščionių bažnyčios. Galiausiai šalis ryžosi priimti islamą, kuris buvo parankesnis.
Vaidotas Kuliešius

Vaidotas Kuliešius (g. 1960 m. kovo 20 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas, visuomenės veikėjas.

Biografija

1967–1978 m. mokėsi Vilniaus 7-oje vidurinėje mokykloje (dabar – Vilniaus Žirmūnų gimnazija), 1983 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1983–1991 m. dirbo Komunalinio ūkio projektavimo instituto Kauno filiale, nuo 1991 m. dirba bendrovėje „Kauno komprojektas“, nuo 1995 m. projektų vadovas.
Lietuvos architektų sąjungos narys, Lietuvos architektų rūmų tarybos, profesinio atestavimo komisijos ir ekspertų tarybos narys, Kauno regioninės architektūros tarybos narys, Lietuvos kultūros tarybos ekspertas.
Atstovavo Lietuvai II-ojoje Šiaurės ir Baltijos šalių architektūros trienalėje „Architektūra ir individualumas“ Taline, Estijoje (1993 m. kartu su E. Miliūnu, G. Natkevičiumi).  2005 m. V. Kuliešiui suteiktas meno kūrėjo statusas.
Buvo Aplinkos ministro įsakymu sudarytos darbo grupės, parengusios Lietuvos Respublikos architektūros įstatymo projektą (2007–2012 m. , 2014–2016 m.) narys, darbo grupės, parengusios pirmąjį Lietuvos architektų rūmų statutą (2007 m.), narys. Parašė architektūros teorijos ir kritikos straipsnių.
Dadotkų lobis

Dadotkų lobis – Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, Dadotkų kaime 1977 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.

Atradimas

Kasdami Nevarėnų mokyklos moksleiviai rado žalvarinio puodo dugną su prilipusiomis monetomis, šalia jo buvo išbyrėjusių monetų, puodo sienelių fragmentų, odos gabaliukų.
Sigitas Gečiauskas

Biografija

1958 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1989 m. technikos mokslų daktaras.
1959-1962 m. Kauno radijo gamyklos Techninės kontrolės skyriaus laboratorijos viršininkas, 1962-1965 m. Liaudies ūkio tarybos Centrinio projektavimo konstravimo biuro Izotopų laboratorijos vadovas, 1965-1994 m. Puslaidininkių fizikos instituto mokslo darbuotojas, 1980-1987 m. superaukštojo dažnio laboratorijos vadovas, 1991-1992 m. projektų vyr. konstruktorius.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš superaukštojo dažnio stipraus elektromagnetinio lauko ir puslaidininkių sąveikos, šių tyrimų rezultatų naudojimo mikrobangų galiai matuoti bangolaidžiuose ir juostelinėse linijose. Sukūrė, su kitais, jutiklių su šuoliška įtampos ir poveikio priklausomybe. Apie 50 išradimų autorius.
Vlodavos Mažoji sinagoga

Istorija

Sinagoga pastatyta XVIII a. pabaigoje, tarp 1782-1786 metų. Per I pasaulinį karą sinagoga stipriai apdegė. Per II pasaulinį karą sinagogoje įkurtas ginklų sandėlis. Po karo įkurta parduotuvė, garažas, o vėliau kino salė. XX a. aštuntame dešimtmetyje sinagoga buvo rekonstruojama. Nuo 1983 m. sinagoga priklauso miesto muziejui.
Marilija

Istorija

Vietovėje gyventojai kurtis pradėjo XX a. pr., o Marilija įkurta 1929 m. ir tapo kavos auginimo regiono centru.
Vladislovas Belza

Kilmė

Vladislovas Belza gimė 1847 m. spalio 17 d. Varšuvoje žinomo lenkų chemiko Juzefo Belzos ir Augustos Bogumilos Ostrovskos šeimoje. Jo brolis buvo žinomas advokatas Stanislovas Belza.

Mokslo metai

Vladislovas Belza baigė Varšuvos gimnaziją. 1865 m. įstojo į Kazanės kadetų korpuso gretas, tačiau netrukus kadetus metė ir 1866–1868 m. tęsė mokslus Varšuvos pagrindinėje mokykloje (lenk. Szkoła Główna Warszawska). Mokslo metais Vladislovas pradėjo rašyti straipsnius Varšuvos savaitiniams žurnalams, tokiems kaip „Przyjaciela Dzieci“ ir „Przeglądu Tygodniowego“.

Tolesni gyvenimo metai ir veikla

1867 m. Vladislovas Belza išleido pirmąjį eilėraščių rinkinį, pavadinimu „Podarek dla grzecznych dzieci“. 1869 m. buvo išleista jo antroji knyga, pavadinimu lenk. „Abecadlnik w wierszykach dla polskich dzieci”.
1868 m. Vladislovas Belza išvyko į užsienį, aplankė Lvovą, po to keliavo po Italiją, Šveicariją ir Prancūziją. Paryžiuje susipažino su lenkų poetu, neoromantizmo atstovu Juzefu Bogdanu Zalenskiu.
Po kelionių Vladislovas Belza apsigyveno Poznanėje. Čia buvo vienas iš leidyklos „Tygodnik Wielkopolski“ įsteigėjų. Taip pat žurnalo vaikams „Promyk“ leidėjas. Vladislovas Belza Poznanėje inicijavo lenkų teatro įkūrimą.
Vladislovas Belza aktyviai kovojo prieš Silezijos ir Didžiosios Lenkijos germanizaciją. Dėka šios veiklos 1871 m. Vokietijos Vyriausybė paskelbė Vladislovą Belzą persona non grata. Jam buvo uždrausta įvažiuoti į Prūsiją. 
Vėlesniais gyvenimo metais Belza kažkiek laiko gyveno Prahoje, vėliau apsistojo Lvove.

Gyvenimo metai ir veikla Lvove

Belza bendradarbiavo su žurnalais „Dziennik Polski“ ir „Gazetа Narodowа“. Dirbo Nacionalinėje Osalinskių bibliotekoje, kurioje ėjo Jaunimo skaityklos vedėjo pareigas. 1891 m. buvo mokyklinių vadovėlių leidyklos vadovas. 
Vladislovas Belza buvo vienas iš literatūrinio judėjimo, skirto Adomui Mickevičiui, įkūrėjų. Jis parašė keletą studijų apie Adomą Mickevičių.
Pats žymiausias Vladislovo Belzos kūrinys yra eilėraštis, pavadinimu „Katechizm polskiego dziecka“, kurį mintinai moka beveik visi lenkai.
Vladislovas Belza mirė 1913 m. sausio 29 d. Lvove. Palaidotas Lyčiakovo kapinėse.
Karališkoji Prūsija

Istorija

Iki 1308 m. Pomeranija su Gdansku priklausė Lenkijai, bet turėjo autonomiją. Kai Lenkiją valdė Vladislovas I Trumpasis, Brandenburgo markgrafas 1308 m. pareiškė pretenzijas į Pomeraniją. Vladislovas I pagalbos kreipėsi į Vokiečių ordiną, kuris išvijo brandenburgiečius, bet pasisavino žemes ir prijungė prie Vokiečių ordino valstybės 1309 m. Tai XIV–XV a. sukėlė karus tarp lenkų ir Vokiečių ordino.
Po Žalgirio mūšio Vokiečių ordinas 1411 m. pasirašė Torūnės taiką, pagal kurią jis turėjo Lenkijai sumokėti didelę kontribuciją, ištuštinusią iždą. Kylant mokesčiams Hanzos miestų kilmingieji 1440 m. įkūrė Prūsijos sąjungą Kvidzyne, protestuodami prieš ordino vidaus politiką. Sąjungai vadovavo Gdansko Torūnės ir Elbingo piliečiai. Joje dalyvavo Kulmo žemės ir Pomeranijos kilmingieji.
Suvieko herbas

Suvieko herbas – Zarasų rajono kaimo Suvieko heraldinis simbolis. Herbas oficialiai patvirtintas 2016 m. sausio 29 d.

Simbolika

Herbe pavaizduota dviejų žuvų kompozicija, sudaranti „S“ raidę. Tai nuoroda į vietovės pavadinimo pirmąją raidę. Vandens ir žuvies simboliai pasirinkti todėl, kad Suvieko gyvenvietės pavadinimas kilęs nuo Suvieko ežero pavadinimo, be to, supančiuose Suvieko ir Čičirio ežeruose gausu žuvies.
Herbo autorius dailininkas Arvydas Každailis.