google/wiki40b huggingface dataset:
Laima Rimkevičiūtė-Dabrienė

Laima Dabrienė-Rimkevičiūtė (g. 1935 m. kovo 27 d. Laiškonių k., Pakruojo r.) – chorvedė ir muzikos mokytoja.

Biografija

Lankė Linkuvos ir Joniškėlio vidurines mokyklas. 1951–1955 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio muzikos mokykloje (dėst. M. Karka). 1963–1966 m. neakivaizdiniu būdu Vilniaus valstybiniame universitete studijavo istoriją.
1955–1996 m. Mosėdžio (Skuodo r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovė. Mišrųjį chorą parengė 1960, 1964, 1969 ir 1977 m. respublikinėms dainų šventėms, o jaunučių chorą 1987 m. respublikinei moksleivių dainų šventei. Vokaliniai ansambliai ir solistai būdavo paruošiami „Dainų dainelės" konkursams.
1955–1970 m. buvo Mosėdžio kultūros namų meno vadovė, daug metų dirbo su kultūros namų mišriuoju choru (50-60 dalyvių) ir vokaliniais ansambliais. Chorą parengė 1960, 1965, 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms; jis pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė zoniniuose ir respublikiniuose konkursuose, surengė daug koncertų Skuodo ir Žemaitijos rajonų miestuose bei miesteliuose, ne kartą dainavo ir Latvijoje. Vokaliniai ansambliai dalyvavo televizijos laidose ir „Sidabrinių balsų" konkursuose.
L. Dabrienė buvo ilgametė Mosėdžio miestelio muzikinio gyvenimo organizatorė, nuolatinė Skuodo rajono dainų švenčių dirigentė, dirigavo Telšių ir Tauragės rajonų dainų šventėse. Savo kvalifikaciją kėlė, dainuodama Respublikiniame muzikos mokytojų chore.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Vytautas Kazakevičius (1930)

Biografija

1949 m. sidabro medaliu baigė Šančių vidurinę mokyklą. 1949–1950 m. Kauno universitete studijavo kelių inžineriją. 1955 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete su pagyrimu baigė žurnalistiką.
1951–1957 m. laikraščio „Tiesa“ žurnalistas, skyrių vedėjas. 1957–1963 m. laikraščio „Sportas“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1957–1964 m. Lietuvos sporto žurnalistų federacijos pirmininkas. 1963–1967 m. laikraščio „Tėvynės balsas“, 1967 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1967–1976 m. Kultūrinių ryšių su užsienio lietuviais komiteto pirmininko pavaduotojas.
1973–1990 m. su pertraukomis universitete žurnalistams ir lituanistams dėstė išeivijos literatūrą, kultūros ir visuomenės istoriją, politologijos aktualijas. 1976–1983 m. „Minties“ leidyklos „Gintaro“ redakcijos vedėjas. 1983–1991 m. LSSR užsienio reikalų ministerijos spaudos ir informacijos skyriaus vedėjas. 
Nuo 1991 m. pensininkas. 1990–1994 m. laikraščio „Laisvoji mintis“, nuo 1996 m. LDDP žurnalo „Gairės“, 1995–1999 m. savaitraščio „Opozicija“ vyr. redaktorius.
Nuo 1991 m. Lietuvos pagyvenusių žmonių asociacijos pirmininko pavaduotojas, nuo 1996 m. Tarptautinės pagyvenusių žmonių asociacijų federacijos valdybos narys. 2001 m. Liaudies koalicijos „Už teisingą Lietuvą“ narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narys.
Žmona Birutė – žurnalistė, dukros – Sigita Burbienė ir Asta Kazakevičiūtė. Palaidotas Karveliškių kapinėse.

Kūryba

Vienas iš sovietinės valdžios funkcionierių, turėjęs teisę ir įpareigotas sekti lietuvių emigracijos spaudą, megzti ryšius su egzodo rašytojais, siūlyti leisti jų kūrinius Lietuvoje, nušviesti sovietinėje spaudoje tenykštį literatūrinį gyvenimą.
Parašė straipsnių apie daugumą pokarinės emigracijos rašytojų sovietmečiu išleistoms lietuvių enciklopedijoms, parengė spaudai Eduardo Cinzo, Juliaus Kaupo, Mariaus Katiliškio, Juozo Mikuckio, Balio Rukšos, Antano Tulio, Stasio Santvaro, Vlado Šlaito kūrybos leidinius.
Bodiamo pilis

Bodiamo pilis (angl. Bodiam Castle) − tvirtovė pietų Anglijoje, Rytų Sasekso grafystėje, prie Roterio upės.
Bodiamo pilis − viena iš labiausiai žinomų Anglijoje. Ji pastatyta Ričardo II įsakymu 1385 m. Šią vandens pilį supa didžiulis vandens griovys, kuris panašus į ežerą. Pilis buvo statoma gynybai nuo galimo Prancūzijos užpuolimo. Bet tuo pačiu metu pilis buvo pritaikyta ir gyvenimui joje. Jos graži apdaila bylojo apie pilies šeimininkų turtingumą ir galingumą. Pilietinio karo metais Bodiamo pilis buvo užimta generolo Volerio armijos. Nuo to laiko pilyje niekas negyveno ir ji po truputį sunyko.
1815 m. pilį norėta visiškai nugriauti, tačiau ją išgelbėjo Džonas Fuleris (John Fuller), kuris nupirko šį didingą statinį ir taip jį išgelbėjo. 1925 m. pilis atiteko lordui Kerzonui Kedlestonui (Curzon Kedleston), kuris ją perdavė valstybei.
Fondo palyginamasis indeksas

Fondo palyginamasis indeksas (angl. benchmark) – rodiklis, su kuriuo lyginami investicijų fondų veiklos rezultatai. Pavyzdžiui, akcijų investicijų fondo vieneto vertės pokytis turėtų būti lyginamas su atitinkamos rinkos akcijų indeksu. Fondų valdytojai lyginamuosius indeksus pasirenka atsižvelgdami į fondo rūšį, investavimo strategiją, tikslus, geografinį ir sektorinį investicijų paskirstymą. Būtent palyginamasis indeksas parodo, kaip keičiasi investicinė fondo aplinka, kurioje jis veikia.
Antanas Juknevičius (1903)

Antanas Juknevičius (1903 m. rugpjūčio 8 d. Karužalaukyje, Giedraičių valsčius – 1995 m. spalio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkas, Vilniaus krašto lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija

1925 m. baigė Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnaziją, kurioje 1923 m. įsteigė draugiją „Atžala“. 1929 m. baigė Vilniaus universitetą, vienas Vilniaus lietuvių studentų sąjungos steigėjų, 1926–1929 m. pirmininkas.
Vilniaus lietuvių laikinojo komiteto prezidiumo sekretorius, vienas Lenkijos tautinių mažumų centrinio informacinio biuro Varšuvoje ir leidinio „Natio“, ėjusio anglų, prancūzų ir vokiečių kalbomis, organizatorių. 1926 m. įsteigė laikraštį „Jaunimo draugas“, iki 1936 m. jo redaktorius ir leidėjas. 1931–1944 m. vertėsi advokato praktika Vilniuje, buvo Vilniaus lietuvių laikinojo komiteto (nuo 1935 m. tautinio) juriskonsultas. Teismuose gynė per 1000 lietuvių politinių bylų. Parašė daugelį Vilniaus lietuvių memorandumų ir protestų. Už lietuvišką veiklą Lenkijos valdžios baustas. Veikė „Ryto“, „Lietuvių labdarybės“, Šv. Kazimiero jaunimui globoti, Lietuvių mokslo draugijose. 1939–1940 m. Lietuvos vyriausybės įgaliotinio Vilniaus krašte, Vilniaus miesto savivaldybės ir Lietuvos banko juriskonsultas. Išleido maldaknygę „Pasigailėk mūsų, Viešpatie“, kalendorių, monologų rinkinį.
1949 m. atvyko į JAV, į Bostoną. Amerikos lietuvių tarybos, Bendrojo Amerikos lietuvių fondo veikėjas, nuo 1949 m. BALF sekretorius. 1952 m. paskirtas Vilniaus krašto lietuvių sąjungos centro valdybos pirmininku, nuo 1956 m. šios sąjungos atstovas Vyriausiajame Lietuvos išlaisvinimo komitete. Parašė atsiminimų. 1994 m. grįžo į Lietuvą.
Varnupio piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Liudiškių piliakalnis 15 kmMelėnų piliakalnis 2,5 kmJašiškio piliakalnis 8,5 kmJanonių piliakalnis 4 kmVitkūnų piliakalnis (Utena) 12 kmKlabinių piliakalnis 5 kmPiliakalnio piliakalnis (Molėtai) 2 kmAntakščių II piliakalnis 3 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Vokiečių ekspresionizmas

Vokiečių ekspresionizmas yra kinematografinis judėjimas, gimęs Vokietijoje po Pirmojo pasaulinio karo. Vokiečių ekspresionizmo filmai pasižymi savita stilistika, gilia simbolika ir stipria nuotaikų išraiška scenografinėmis priemonėmis.
Žymiausi ekspresionistiniai filmai buvo Daktaro Kalagario kabinetas (1920), Golemas (filmas) (1915) ir Nosferatu (1922). Vėlesni Fritzo Lango darbai Metropolis (1927) ir M (1931) taip pat dažnai įvardyjami kaip ekspresionistiniai. Didelę įtaką šiam judėjimui padarė tuo metu Europoje populiarus dadaizmas. Todėl scenografija pasižymi visišku nerealistiškumu ir absurdiška geometrija. Vyraujantys „intelektualūs“ siužeto motyvai: pamišimas, beprotybė, išdavystė, buvo atsvara tą laikmetį vyravusiai nuotykių ir romantinei kinematografijai.
Ketvirtą dešimtmetį Holivude taip pat atsirado tamsios nuotaikos filmų. Pagrindinė to priežastis – kylantis nacizmas, privertęs daug kūrėjų pasitraukti už Atlanto. Būtent jų įtaka lėmė tokių žanrų kaip siaubo filmas ir film noir gimimą.
Stanislovas Dambrauskas

Biografija

1959–1963 m. mokėsi Pasvalio raj. Kraštų pradžios mokykloje, 1963–1967 m. Dagilynės aštuonmetėje mokykloje, 1967–1970 m. Pasvalio vidurinėje mokykloje, 1971–1976 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute, inžinierius.
1976–1978 m. Rokiškio Kelių statybos valdybos mechanikas, 1978–1984 m. darbų vykdytojas. 1984–1989 m. LKP Rokiškio rajono komiteto instruktorius, 1989–2001 m. SPAB „Rokiškio komunalininkas“ vyr. inžinierius. 2001–2003 m. Rokiškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2003 m. VĮ „Panevėžio regiono keliai“ Rokiškio kelių tarnybos direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Rokiškio rajono skyriaus narys, 2005-2008 m. skyriaus pirmininkas, Rokiškio skyriaus prezidiumo narys.
1990–1995 m. Rokiškio rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 2001–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Janina, vaikai Inga, Virgilijus.
Adrija (miestas)

Paveldas

Svarbiausi miesto lankytini objektai yra XVIII a. atstatyta senoji viduramžių katedra su XV–XVI a. piešiniais, terakotos koplyčia, bei nauja Šv. Petro ir Pauliaus katedra.

Istorija

Etruskų laikais tai buvo svarbus prekybinis uostas. Čia taip pat gyveno daug graikų, keltų, venetų. Romėnų laikais miestas buvo nukonkuruotas Ravenos. Antikos laikais miestas vadintas Atrija, Hadrija, Hatrija, nuo jo kildinamas Adrijos jūros pavadinimas.
Belizas (miestas)

Klimatas

Belizo mieste, kaip ir visoje šalyje, vyrauja drėgnas tropinis klimatas su ilgu drėgnu laikotarpiu nuo gegužės iki sausio ir trumpu sausu trijų mėnesių sezonu. Pats sausiausias mėnuo mieste būna kovas – vidutiniškai iškrenta 38 mm kritulių. Vidutinė visų metų temperatūra mieste siekia 23-28 laipsnius.

Stichinės nelaimės

Miestas dažnai kenčia nuo įvairių gamtinių stichinių nelaimių. Nuo 1900 m. Belizas buvo beveik sugriautas dviejų didelių uraganų – 1931 m. ir 1961 m. Paskutinį kartą uraganas mieste siautėjo 2010 m. Neretai mieste kyla ir gaisrai, didžiausi jų įvyko 1999 ir 2004 m. Lietingu sezonu Belizas kenčia ir nuo potvynių.

Savivaldybė

Miestą valdo vyriausybės paskirta taryba, kuriai vadovauja meras. Rinkimai vyksta kas trejus metus, o nuo 2009 m. miestui vadovauja pirmoji Belizo moteris merė – Zenaida Moya.
Marakajus

Istorija

Marakajus įkurtas 1701 m., o labiausiai išaugo XX a. pradžioje.
Vokietijos Konstitucinis Teismas

Vokietijos Konstitucinis Teismas (vok. Bundesverfassungsgericht - 'Sąjungos Konstitucijos teismas'; BVerfG) – teisminė Vokietijos federalinės valdžios institucija, sprendžianti, ar įstatymai ir kiti teisės aktai neprieštarauja Vokietijos Konstitucijai. Konstitucinės priežiūros („konstitucinės justicijos“) subjektas.
Retranšementas

Retranšementas, (iš pranc. retrancher 'atskirti; įtvirtinti') – fortifikaciniai statiniai pagrindinės gynybinės pozicijos užnugaryje. Retranšementas skirtas apšaudyti erdvę tarp pagrindinės pozicijos ir paties retranšemento, jei priešas prasiveržia pro pagrindinę gynybinę liniją. Taip priešas priverčiamas atakuoti toliau.
Retranšementai naudoti tiek ilgalaikėje, tiek lauko fortifikacijoje.
Retranšementai būdavo tiek pylimai su grioviais, tiek gynybai pritaikyti statiniai (pvz., gynybinės kareivinės).

Abšnitas

XVIII a. Rusijoje pylimo tipo retranšementai buvo vadinami abšnitais (vok. Abschnitt 'atkarpa'). Abšnitas būdavo pagalbinis vidinis tvirtovės statinys pylimas su grioviu priekyje. Nuo abšnito būdavo galima apšaudyti pagrindinio pylimo užnugarinę pusę, jei ten įsiverždavo priešas.
Viduramžiais abšnito funkciją dažnai atlikdavo vidinė įtvirtinimų linija, kuri savo aukščiu būdavo žemesnė nei priekyje esantis pylimas.
Vygantas Zubavičius

Biografija

Karjerą pradėjo Rodovitas Klaipėda klube, nuo 2005 m. žaidžia aukščiausiosio lygos komandose. 2009–2010 m. žaidė užsienyje.
The Elder Scrolls: Arena

Apžvalga

„The Elder Scrolls: Arena“ yra pirmasis RPG žanro žaidimas, kurį sukūrė „Bethesda Softworks“ kompanijos žaidimų kūrėjai. Žaidimo režimas yra pirmojo asmens ir valdomas su kompiuterinės pelės pagalba. Žaidėjas turi valdyti vieną personažą pirmuoju asmeniu, keliauti po žaidimo pasaulį, vykdyti įvairias užduotys, kautis su pabaisomis ir priešais, kurti savo paties reputaciją. „The Elder Scrolls: Arena“ žaidimo veiksmas vyksta fantastiniame laikotarpyje, kurį sukurti 1994 m. buvo pakankamai sunku. Žaidimas pasižymi įdomiu siužetu, kuris traukia žaisti žaidimą ilgiau. Nuo 2004 m. žaidimą „The Elder Scrolls: Arena“ galima atsisiųsti nemokamai internetu.

Siužetas

Piktadarys magas Jagar Tharn įkalina imperatorių Uriel Septim VII savo sukurtoje dimensijoje ir žaidėjas turi jį išlaisvinti, tačiau yra tik vienintelis būdas išlaisvinti imperatorių… Žaidimo žaidėjui tenka rinkti aštuonias „Staff of Chaos“ dalis, kurios gali išlaisvinti Uriel Septim VII. Kai žaidėjas surenka visas „Staff of Chaos“ dalis, jis patenka į naujojo imperatoriaus Jagar Tharn miestą, ten žaidėjas jį nužudo ir išgelbsti senąjį imperatorių nuo pražūties.

Žaidimo klaidos

Žaidimo pradžioje, įžanginiame dialoge, Uriel Septim VII buvo pavadintas Uriel Septim IV.
Vytautas V. Landsbergis

Gyvenimas

Mokėsi Vilniaus Antano Vienuolio vidurinėje mokykloje. Studijavo Vilniaus universiteto filologijos fakultete ir baigė lietuvių filologijos studijas. Studijavo kino režisūrą Tbilisio teatro institute, Jono Meko antologinių filmų archyve Niujorke. 1996 metais V. V. Landsbergis studijavo teatro režisūrą Anglijoje, Lidse surengtuose jaunųjų Europos teatro režisierių kursuose.
Šoko ir dainavo Vilniaus universiteto folkloro grupėje „Ratilio“, dabar kartais dainuoja koncertuose su žmona Ramune, pritardamas gitara.

Muzikinė kūryba

2004 m. dviguba kompaktine plokštele „Kaimiečių mantros“ debiutavo ir kaip bardas, po to sekė kompaktinės plokštelės „Žiauriai gražūs romansai“ (2005), „Aš visai nežinau kodėl“ (2006), „Angelas ant stogo“ (2007), „Sapnas“ (2009), „Trylika brolių“ (2010).
Vytautas V. Landsbergis taip pat yra išleidęs daug pasakų CD vaikams, kuriuose jis ne tik seka pasakas, bet ir dainuoja.

Apdovanojimai

2003 LR švietimo ministerijos Vaikų literatūros premija už pastarųjų metų nuopelnus vaikų literatūrai (2006), „Už nuopelnus Lietuvai“ – Riterio kryžiumi (2007). Baltijos valstybių teatrų festivalyje Panevėžyje pripažintas geriausiu rež. (2007). Apdovanotas J. Aisčio literatūrine premija už eilėraščių knygą „Debesys panašūs į žmones“ (2008). LR Vyriausybės kultūros ir meno premijos laureatas (2009).
Lucijus Sergijus Katilina

Lucijus Sergijus Katilina (Lucius Sergius Catilina , 108 m. pr. m. e. – 62 m. pr. m. e.) – senovės Romos politikas, geriausiai žinomas dėl dviejų sąmokslų nuversti aristokratų senato valdžią ir pakeisti Respublikos santvarką.
Tikslių duomenų apie Katilinos biografiją yra mažai, kadangi du pagrindiniai šaltiniai yra ypač priešiški. Tai – jo didžiausio politinio priešo Cicerono išlikusios senate pasakytos kalbos „Prieš Katiliną“ (In Catilinam) bei I a. pr. m. e. Romos istoriko Gajaus Salustijaus Krispo monografija Bellum Catilinae, kurioje Katilinai priskiriami įvairūs baisūs poelgiai. Nėra žinoma, kokį pagrindą Salustijus galėjo turėti Katilinos apjuodinimui, populiariausias pasiūlytas variantas – kad norėjo suversti jam visą kaltę dėl sąmokslo ir tokiu būdu nukreipti dėmesį nuo savo patrono, Cezario. Šiaip ar taip, manoma, kad dauguma abiejuose šaltiniuose pateikiamų kaltinimų Katilinai yra arba perdėti, arba visiškai sufabrikuoti.
Luko apskritis

Kaimyninės apskritys

Luko apskritis ribojasi su Alėckos apskritimi šiaurėje, Suvalkų apskritimi šiaurės rytuose, Augustavo apskritimi rytuose, Grajevo apskritimi pietuose, Pišo ir Lėciaus apskritimi vakaruose.
Pakapiai (Kaunas)

Istorija

Netoliese yra X–XVI a. Pakapių kapinynas, taip pat rasta akmens amžiaus dirbinių (mezolito ietigalis, gludintas kirvis siaurėjančia pentimi, apskritas gremžtukas, nuoskalos).
Pakapių kaimas minimas nuo 1744 m. 2010 m. liepos 26 d. Pakapių teritorijoje sugriuvus avarinės būklės pastatui smarkiai susižalojo nuo audros jame besislėpę čekų dviratininkai.
Like Me

Istorija

Dar neišleidžiant kompaktinės plokštelės ar dainai nepasirodžius radijuje, singlas sugebėjo debiutuoti antroje topo Bubbling Under Hot 100 Singles pozicijoje ir septintoje vietoje Pop 100 tope. 2008 m. gegužės 1 d. „Like Me“ debiutavo gan sėkmingai ketvirtoje pozicijoje Canadian Hot 100 tope, netrukus daina pasiekė aukščiausiąją vieta Kanados tope. Grupės antrasis singlas „Stupid S***“ debiutavo dvidešimtoje pozicijoje.

Vaizdo klipas

Vazido klipo „Like Me“ režisierius yra Steven Antin. Klipo premjera įvyko po realybės šou finalo. Klipe „Girlicious“ pasirodo bokso ringe, kur ima šokti. Taip pat klipe pasirodo dainos prodiuseris Jazze Pha.
„Like Me“ 2008 m. balandžio 23 d. debiutavo „Yahoo“ svetainėje.
Videoklipas laimėjo apdovanojimą „MuchMusic“ apdovanojimuose, kategorijoje „Žiūrimiausias vaizdo klipas“.

Versijos

Yra dvi dainos versijos; iTunes versija, kuri nuo antrosios albumo versijos skiriasi keliais dainos žodžiais ir gyvo garso pasirodymo versija, kurioje grupė dainos viduryje ima šokti.
Kai Tiffanie Anderson paliko grupę, Chrystina perėmė jos dainos partijas.

Istorija

2008 m. gegužės 1 d. „Stupid Shit“ debiutavo topo Canadian Hot 100 #20 pozicijoje. „Stupid Shit“ buvo išleistas kartu su EP „Like Me / Stupid S***“ir pasiekė Kanados topus, tačiau nepateko į JAV topą Billboard 200.

Vaizdo klipas

„Stupid Shit“ vaizdo klipas buvo režisuotas grupės įkūrėjos Robin Antin ir grupės choreografo Mikey Minden. Klipe grupė apsirengusi mokyklos uniformomis. Klipe taip pat pasirodo merginos iš grupės „The Paradiso Girls“ ir „Vegas Dolls“. Taip pat „Girlicious“ narės Natalie Mejia sesuo pasirodo šiame videoklipe. „MuchMusic“ laidoje klipas debiutavo #29, o vėliau pasiekė #1 vietą.
„Stupid Shit“ 2008 m. balandžio 23 d. debiutavo „Yahoo“ svetainėje.

Versijos

Videoklipe dainoje „Stupid Shit“, atlikėjos sako „Shh“ ne „Shit“, nes negalima sakyti šio žodžio televizijoje. Kaip ir Like Me klipe, „Girlicious“ videoklipe atlikėjos atlieka šokio partiją po Chrystina Sayers partijos.
Kai Tiffanie paliko grupę, merginų vardai dainoje „Nic, Nat, Tiff, Chrys“ pakeisti „Nic, Nat, Chrys, Yeah“ ir Tiffanie partija atliekama likusių narių.
Šeimininkas (ekologija)

Šeimininkas ekologijoje, biologijoje - tai organizmas, kuriame apsigyvena virusas, parazitas ar komensalas, simbiontas; paprastai apsigyvenusio organizmo naudojamas kaip maisto medžiagų šaltinis.
Botanikoje šeimininkas yra augalas, kuris teikia maisto medžiagas ir substratą vabzdžiams ar kitiems gyvūnams.
Keletas pavyzdžių: viruso šeimininkas yra ląstelė, pupinis augalas yra azotą fiksuojančių bakterijų šeimininkas, gyvūnas yra parazitinių kirmėlių šeimininkas.
Organizmo ir jį priglaudusio šeimininko sugyvenimo formos gali būti įvairios, pvz., parazitizmas.
Grin Bėjus

Istorija

Pirmasis europietis, apsilankęs dab. miesto vietovėje, buvo prancūzų traperis Žanas Nikoletas (Jean Nicolet) 1634 m. žiemą. Tais pačiais metais čia jis įkūrė prekybos postą, pavadinimu La Baye arba La Baie des Puants (iš pranc. dvokianti įlanka). Nikoleto sutikti vietiniai sijai, vinebagai užsiėmė ūkio kultūrų auginimu, lauko gėrybių rinkimu. Taip pat žvejodavo ir medžiodavo.
Dėl intensyvių Indėnų-europiečių karų vengta kurdintis šioje teritorijoje ilgesniam laikui. 1671 m. vietovėje įsteigta jėzuitų misija. 1717 m. įrengtas fortas. Miestelis įkurtas 1754 m., 1761 m. perėjo britų valdžion. Grin Bėjaus teritorija dar ilgokai liko britų sudėtyje, net ir pasibaigus JAV pilietiniam karui. Britų naujakuriai palaipsniui viršijo skaičiumi prancūzus, o Grin Bėjaus (pranc. Baie Verte) pavadinimas tapo plačiau vartojamu. 1783 m. miestelis įjungtas į Jungtinių Valstijų sudėtį. Čia, ant Fokso upės krantų, 1816 m. įrengtas Hauardo fortas.
XIX a. pirmojoje pusėje ekonomika buvo pagrįsta kailių prekyba. Vėliau pamažu pakrypo prie miško ruošos. Pradėta lieti geležį, uoste išaugo kuro, maisto, medienos krovinių skaičius. Mieste 1833 m. išleistas pirmasis valstijos laikraštis „Green Bay Intelligencer“. 1854 m. suteiktas miesto statusas. 7-ajame dešimtmetyje nutiestas geležinkelis. 1865 m. atidarytas pirmasis popieriaus fabrikas.
Gediminas Onaitis

Biografija

Klaipėdos universitete įgijo ekonomikos bakalauro laipsnį ir Mykolo Romerio universitete ekonomikos magistro laipsnį. 2011 m. išrinktas į Klaipėdos miesto savivaldybės tarybą. Yra ėjęs Atsinaujinančių energijos išteklių ir energijos efektyvumo skyriaus vedėjo pareigas. Vadovavo įmonei „Dentavis“. 2014 m. spalio 20 d. paskirtas iš Tvarkos ir teisingumo partijos Lietuvos Respublikos ūkio ministerijos viceministru.
Paprastasis skaliaras

Arealas

Paprastasis skaliaras sutinkamas Amazonės ir Negro upių baseinuose, vadinamojo „juodojo vandens“ srityse. Mėgsta ramias vietas, užutėkius. Pasak M. Iljino, į Europą šios žuvys pirmą kartą atvežtos 1909 m.

Aprašymas

Dėl stipriai išilgėjusių nugarinio ir analinio pelekų, kūno forma primena pusmėnulį. Dubens pelekai evoliucionavo į ūselius panašias ataugas. Kūnas iš šonų stipriai suspaustas. Žuvies šonuose yra kelios vertikalios, tamsios juostos, kurių paprastai būna keturios. Gamtinė forma turi sidabrinį kūną su raudonomis akimis, bet akvariumininkai yra išvedę daugybę porušių ir hibridų, kuriuos išvedė sukryžminę su artima rūšimi – Pterophyllum eimekei. Selekcininkų darbo rezultatas – didelis kiekis spalvinių variacijų, nuo auksinių iki juodų. Lytinis dimorfizmas yra labai nežymus. Patinas turi iškilesnę kaktą.

Laikymas ir veisimas

Nežiūrint į paplitusią nuomonę, skaliarai yra gana nepretenzingi, nors neteisingai prižiūrint gali užsikrėsti įvairiomis ligomis, todėl juos sunku prižiūrėti nepatyrusiems akvariumininkams. Skaliarams būtinas erdvus akvariumas (ne mažiau 50 l, geriausia nuo 80 l) ir švarus, nerūgštus vanduo (pH 6-7,5), kurio temperatūra 24-26 °C.
Pašarą geriau naudoti gyvą (uodo trūklio lervas, dafnijas), bet tinka ir kokybiškas sausas pašaras (dribsniai). Nerekomenduojama duoti tubifeksų, nes nuo jų skaliarai riebėja ir praranda gebėjimą daugintis, o kartais ir nugaišta.
Skaliarų lyties nustatymas yra sudėtingas, o klaidos tikimybė gana didelė. Todėl dauginimuisi atrenkama grupė suaugusių žuvų (ne mažiau kaip 6 individai), kurios gyvendamos viename akvariume susiporuoja (nors ir tokiu atveju, kartais įvyksta nesusipratimų, nes trūkstant patelių vienas iš patinėlių pradeda imituoti santykius).
Dauginimuisi atrinkta pora perkeliama į atskirą akvariumą (ne mažesnį kaip 60 l), o vandens temperatūra pakeliama iki 28-30 °C. Vandens rūgštingumas ir kietumas – tokie kaip ir auginimo akvariume. Žuvys gausiai maitinamos.
Skaliarai ikrus deda ant augalų lapų, kurie palinkę 30-45° kampu. Todėl kaip substratas nerštui naudojamas, pavyzdžiui, kriptokorinos lapas, kai kurie akvariumininkai specialiai, palenkę tinkamu kampu, pakabina žaliai nudažyto plastiko ar organinio stiklo plokštelę.
Prasidėjusio neršto požymiai – padidėjęs žuvų domėjimasis substratu. Jos pradeda kruopščiai valyti pasirinktą lapą nuo nešvarumų. Po to patelė išleidžia ant jo ikrus, o patinėlis juos apvaisina. Tolimesni veiksmai priklauso nuo akvariumininkų: vieni palieka porą rūpintis ikrais ir mailiumi, kiti, baimindamiesi, kad žuvys sunaikins ikrus, perkelia jas iš neršyklos ir ikrais rūpinasi patys.