Haruki Murakami

Haruki Murakami (jap. 村上春樹, 1949 m. sausio 12 d. Kiotas, Japonija) – japonų rašytojas ir vertėjas. Jo grožiniai ir negrožiniai kūriniai pelnė kritikų pripažinimą ir jis gavo šeštą Kafkos prizą už savo romaną Kafka pakrantėje. Jis laikomas svarbia asmenybe postmodernistinėje literatūroje, o laikraštis The Guardian Murakami pavadino vienu iš „pasaulio didžiausių gyvų rašytojų“.

Biografija

Murakami gimė pokario Japonijoje, kai kilo kūdikių bumas. Nors gimė Kiote, didžiąją dalį jaunystės praleido Kobėje. Jo tėvas buvo budistų šventiko sūnus, o motina Osakos pirklio dukra. Abu mokėsi japonų literatūros.
Nuo vaikystės Murakami smarkiai sąlygojo vakarietiška kultūra, ypač muzika ir literatūra. Jis skaitė įvairių pakraipų amerikiečių rašytojus (pvz.: Kurt Vonnegut, Richard Brautigan) ir dėl smarkios vakarietiškos įtakos skyrėsi nuo kitų japonų rašytojų.
Murakami studijavo dramą Vasedos universitete Tokijuje, kur sutiko savo žmoną Joko. Jo pirmasis darbas buvo įrašų studijoje, kur dirbo jo personažas Toru Vatanabė iš Norvegų girios. Prieš baigdamas studijas jis atidarė kavinę (džiazo barą vakarais) „Peter Cat“ Kokubundžyje su žmona, Jie valdė barą 1974–1981 m.
Daugelio jo kūrinių temos ir pavadinimai susiję su klasikine muzika, pvz.: trys knygos, sudarančios Prisukamo paukščio kroniką: Šarka vagilė (pagal Rosinio operos uvertiūrą), Paukštis pranašas (Šumano kurinys pianinui) ir Paukščių gaudytojas (personažas iš Mocarto operos Užburtoji fleita). Kai kurie romanai pavadinti pagal dainas: Dance, Dance, Dance (pagal The Dells dainą, nors manoma, kad pagal The Beach Boys kūrinį), Norvegų giria (The Beatles daina), Į pietus nuo sienos, į vakarus nuo saulės (pirma pavadinimo dalis yra Nat King Cole daina).
Murakami yra entuziastingas maratono bėgikas ir triatletis, nors pradėjo bėgti sulaukęs 33 metų. 1996 m. birželio 23 d. jis užbaigė pirmą ultramaratoną, 100 km trasą aplink Saromos ežerą Hokaide. Jis aprašė savo ryšius su bėgimu 2008 m. kurinyje Apie ką aš kalbu, kai kalbu apie bėgimą.

„Žiurkės trilogija“

Murakami pradėjo rašyti 29 metų. Jis teigia, kad jam atėjo įkvėpimas parašyti romaną Girdėk vėją dainuojant (1979 m.) kai jis žiūrėjo beisbolo rungtynes. 1978 m. Džingu stadione Murakami stebėjo varžybas tarp Yakult Swallows ir Hiroshima Carp, kai atėjo eilė smūgiuoti amerikiečiui Dave Hilton. Pagal dažnai kartojamą istoriją, kai Hilton atmušė dvigubą, Murakami tuo pat metu suprato, kad gali rašyti. Naktį grįžęs namo jis pradėjo rašyti romaną. Prie to kūrinio jis dirbo kelis mėnesius po trumpą laiko tarpą, kai grįždavo iš baro. Baigęs romaną, jis išsiuntė vieninteliam konkursui, kuris priimdavo tokius ilgus kūrinius ir laimėjo pirmą vietą.
Girdėk vėją dainuojant sėkmė paskatino jį toliau rašyti. Po metų jis parašė Pinbolas 1973 m., pirmo romano tęsinį. 1982 m. jis išspausdino Avies medžioklę, kuri susilaukė kritikų pripažinimo. Šie trys romanai sudaro „Žiurkės trilogiją“ (tęsinys Dance, Dance, Dance, parašytas vėliau, nepriskiriamas trilogijai), kuri yra apie neįvardintą pasakotoją ir jo draugą „Žiurkę“. Murakami manė, kad du pirmieji jo romanai buvo „silpni“ ir nesistengė jų išversti į kitas užsienio kalbas. Avies medžioklė buvo „pirmoji knyga, kur aš galėjau pajusti tam tikrą jausmą, džiaugsmą pasakojant istoriją. Kai tu skaitai gerą istoriją, toliau skaitai. Kai aš rašau gerą istoriją, tęsiu rašymą“.