google/wiki40b huggingface dataset:
Guobai

Istorija

Mikalajavo dvaras priklausė Rusijos imperijos grafams Opermanams. Tarpukario Lietuvoje dvaras buvo išparceliuotas, paliktas tik jo centras. Paskutinis jo savininkas - Jurgis Opermanas. Susikūrus kolūkiams, jis tapo eiliniu kolūkiečiu. Palaidotas dvaro kapinaitėse.
Mikalajavo–Guobų dvaro kapinaitės yra už kelių šimtų metrų nuo plento, miške. Šiuo metu jose išlikę keliolika kapų, yra keli paminklai. Spėjama, kad čia buvo palaidoti 1863 m. sukilėliai.
Kaime sovietmečiu buvo Guobų apylinkės centras.
Antaniškis (Molėtai)

Istorija

Molėtų parapijos 1846 metų sąraše yra Natančiškio vienkiemis, kuris tapatintinas su dab. Antaniškiu. Seniau, matyt, priklausė Vikėnų kaimui, nes rašoma Antaniškio (Vikėnų) vs. XIX a. antroje pusėje priklausė Alantos valsčiui. 1923 metais 1 ūkis 5 gyventojai.
Taidongas

Istorija

Miestas įkurtas ir plėtėsi valdant Čingų dinastijos imperatoriams Dziačingui (1796–1820) ir Sianfengui (1851–61).
Antsmilkinis

Antsmilkinis – papuošalas, moterų galvos apdangalo, daugiausia kepuraičių, puošybos detalė.

Istorija

Baltų kraštuose antsmilkiniai atsirado ankstyvajame geležies amžiuje V a. pr. m. e.–I a. m. e. Kabindavo du antsmilkinius, po vieną ties smilkiniu. Antsmilkiniai - ypač būdingas Lietuvoje gyvenusių genčių moterų galvos papuošalas.
Pirmuosius, įvijinius antsmilkinius gamindavo iš žalvarinės vielos spiralės, įvijų motyvais. Juos sudarė kelios įvijų eilės, skersmuo nuo kelių iki 10–12 cm. Gausiausia antsmilkinių grupė. Ypač paplito I a.–II a.
Plokštelinius antsmilkinius gamindavo iš žalvarinės apskritos plokštelės su skylute viduryje ir ažūriniu pakraščiu. Paviršių ornamentuodavo koncentriniais ruoželiais, primenančiais įvijos motyvą, pakraščius puošdavo sąsūkomis. Abi antsmilkinių grupės buvo paplitusios Vidurio ir Vakarų Lietuvoje. Kartais mirusiosios laidotos su skirtingais antsmilkiniais: vienoje pusėje įvijiniu, kitoje - plokšteliniu; pastarasis puošnesnis ir retesnis.
Rytų Lietuvai būdingi vėlyviausi, žiediniai antsmilkiniai, randami V a.–VI a. pilkapiuose. Juos sudaro kelios sukabintos skirtingo dydžio įvijos. Kartais didžioji įvija baigiama spirale.
No Hay Igual

Vaizdo klipas

Singlo vaizdo klipas buvo nufilmuotas 2006 m. birželio 26 d. San Chuane su Puerto Riko reperiu René Pérez (AKA Residente) ir grupe Calle 13. Klipo režisieriai yra Israel Lugo ir Gabriel Coss, o prodiuseris María Estades. Klipe dainuojama remiksas šios dainos su René Pérez.
Klipas prasideda Nelly žiūrint miesto panoramą. Ji prasidėjus muzikai eina per Puerto Riko gatvėmis ir sustoja prie daugiabučio namo. Ji pakviečia René iš namo išeiti. Jie vėliau nueina į ledainę. Per René partiją, jis naktį dainuoja prie riedučių parko. Per antrąjį priedainį Nelly su Peréz rodomi žaidžiantys biliardą. Klipo pabaigoje Nelly kartu su reperiu eina per tiltą.
Klipo premjera buvo rugsėjo 6 d. per Furtado oficialų „MySpace“ puslapį. Kanadoje nors singlas nebuvo išleistas, tačiau klipas dažnai buvo rodomas per Kanados MTV kanalą.
Viktoras Bugnevičius

Biografija

1978 m. baigė Mažeikių 1-ąją vidurinę mokyklą. 1984 m. baigė Aukštąją komjaunimo mokyklą prie VLKJS CK, istorijos dėstytojas,2010 m. baigė Šiaulių universitetą suteiktas viešojo administravimo bakalauro kvalifikacinis laipsnis.
1978–1979 m. Mažeikių elektrotechnikos gamyklos šaltkalvis surinkėjas. 1984–1987 m. LKJS Šilalės rajono komiteto pirmasis sekretorius. 1987–1990 m. Mažeikių rajono kino direkcijos direktorius. Nuo 1990 m. užsiima verslu. 1996–2003 m. UAB „Mėlynieji stogai“ direktorius. 2003–2007 m. Mažeikių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2007 m. dirba UAB "Mažeikių  šilumos tinklai " Apskaitos ir realizacijos tarnybos vadovu.
Nuo 2000 m. iki 2010 m. Naujosios sąjungos Mažeikių rajono skyriaus narys, skyriaus pirmininkas. Nuo 2010 m gruodžio mėn. nepartinis.
2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.
Raudonojo Kryžiaus Mažeikių skyriaus valdybos narys. Sutuoktinė Palma, vaikai Justas, Tadas.
Jonas Pranas Banys

Jonas Pranas Banys (g. 1932 m. spalio 10 d. Rimšai, Eržvilko valsčius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1961 m. baigė Vilniaus universitetą. 1973 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
Nuo 1967 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1992 m. Vilniaus pedagoginis universitetas) dėstytojas, nuo 1976 m. docentas, 1977–1980 m. Algebros ir skaičių teorijos katedros vedėjas, 1983–1990 m. prorektorius, nuo 1992 m. Matematikos fakulteto dekanas.
Sūnus Juras Banys.

Mokslinė veikla

Darbai iš tikimybių teorijos ribinių teoremų. Nustatė konvergavimo greičių įverčius ribiniams stabiliesiems dėsniams integralinėse ir lokaliosiose teoremose bei metrikoje.
Arielis Šaronas

Biografija

A. Šaronas gimė britų valdytoje Palestinoje, išeivių iš Lietuvos Samuilo ir Veros Šeinermanų šeimoje. 1953 m. vedė, su žmona Margalita susilaukė sūnaus Guro. 1962 m. jai mirus, po metų vedė jos seserį Lily. Iš šios santuokos susilaukė dviejų sūnų. Jaunystėje prisijungė prie pogrindinės žydų karinės organizacijos „Haganah“ ir vadovavo būriui Arabų-Izraelio kare 1948–1949 m. 6-ajame dešimtmetyje jis vadovavo specialiųjų pajėgų komandai, kurios užduotis buvo atremti palestiniečių sukilėlių atakas. 1956 m. Sueco kare A. Šaronas vadovaudamas desantininkų būriui užsidirbo generolo majoro laipsnį.
1967 m. atvedė Izraelio karinius dalinius į pergalę prieš Egiptą. Tuomet Izraelis užėmė Sirijai priklausiusias Golano aukštumas ir Egipto teritoriją Sinajaus pusiasalį. 1973 m. A. Šaronas buvo pirmą kartą išrinktas į Izraelio Knesetą kaip dešiniųjų partijos Likudo narys. 1981 m. paskirtas gynybos ministru. Eidamas šias pareigas jis suplanavo 1982 m. birželio Izraelio įsiveržimą į Libaną bei išvijo Palestinos išsivadavimo organizaciją iš kaimyninės šalies. Izraelyje sudaryta komisija pripažino A. Šaroną kaip netiesioginį kaltininką dėl surengtų 800 žmonių nužudymo palestiniečių pabėgėlių stovyklose Sabroje ir Šatiloje, dėl ko jis neteko gynybos ministro posto.
Izraelio generolas premjeru tapo 2001 m. 2006 m. po insulto priepuolio pateko į komą. Mirė 85 metų, aštuonerius metus prabuvęs komos būklėje.

Karinė ir politinė veikla

A. Šaronas buvo užkietėjęs jėgos šalininkas, inicijavęs planus perbraižyti valstybės sienas ir iš pagrindų pakeisti jos politinį vaizdą. Kaip generolas, buvo žinomas dėl drastiškų veiksmų ir to, kad kartais atsisakydavo paklusti vadovybei. Jis buvo generolas per 1967 metų karą, o 1973 m. buvo atšauktas iš atsargos dalyvauti Jom Kipuro kare, kurio metu jo pajėgos kirto Egipto Sueco kanalą. Pirmą kartą premjeru jis buvo išrinktas 2001 m. vasarį, keliais mėnesiais anksčiau apsilankęs Al Aksos mečetės komplekse Jeruzalėje, kurį žydai vadina Šventyklos kalnu. Tas apsilankymas ir musulmonams, ir judėjams šventoje vietoje išprovokavo antrąjį palestiniečių sukilimą (Antrąją intifadą). Jis paliko ryškius pėdsakus regione per karinę 1982 m. invaziją į Libaną, per kurią žuvo apie 20 tūkst. žmonių, žydų nausėdijų kūrimą ir šokiravusio tautiečius savo vienašališku sprendimu išvesti Izraelio karines pajėgas ir naujakurius iš Gazos Ruožo 2005 m. Tai buvo netikėtas žingsnis, nes jis buvo vienas pagrindinių žydų naujakurių apgyvendinimo okupuotose teritorijose šalininkų. Šis sprendimas sulaukė pagyrų visame pasaulyje, bet nesutaikomais priešais pavertė buvusius draugus ir sąjungininkus dešiniųjų nacionalistų stovykloje. Eidamas premjero pareigas pagarsėjo nurodymu dėl virtinės savižudžių sprogdinimų ir palestiniečių atakų pastatyti prieštaringai vertinamą aukštą gelžbetoninę sieną, skiriančią Vakarų Krantą nuo Izraelio.
Mokos pupelės

Mokos pupelės – kavos pupelių tipas, viena iš arabikos pupelių atmainų. Mokos pupelės yra mažesnės ir apvalesnės už daugelį kitų kavos pupelių atmainų.
Šio tipo kavos pupeles anksčiau eksportuodavo iš Mochos miesto (Jemenas).

Istorija

1763 m. užrašytas pasakojimas sieja Mocha miesto suklestėjimą su šeichu Šadžiu, kuriam valdant buvo masiškai prisodinta kavamedžių. Netrukus Mocha gyvenvietė ėmė sėkmingai prekiauti kava, ir nedidelė gyvenvietė virto stambiu prekybiniu uostu. Europoje šio miesto pavadinimu ėmė vadinti ir kavos pupelių rūšį. Pasakojama, kad net kalnus apie Mocha miestą, ištisai apsodintus kavamedžiais, ėmė vadinti „kaviniais“ kalnais.
Po šeicho Šadžio mirties prie jo kapo pastatė mečetę, o jį patį ėmė laikyti miesto ir arabiškų kavinių globėju.
1633 m., sėkmingai pasibaigus sukilimui prieš Osmanų imperiją, Jemenas tapo savarankiška valstybe ir užmezgė tiesioginius prekybinius ryšius su kai kuriomis Europos valstybėmis, kurioms ėmė tiekti kavos pupeles. Tai buvo Jemeno ekonominio klestėjimo viršūnės laikai. Iki XVII a. pabaigos pasauliui kava tiekė daugiausia Jemenas, ir tai buvo mokos kava (Mocha ar Mokka). Iki XVII a. vidurio pagrindiniai mokos pirkėjai buvo į Jemeną atvykstantys turkų ir Egipto pirkliai, kurie supirkdavo kavą tiesiog nuo medžių.
Jemeno kavos prekybos klestėjimas buvo didele dalimi pagrįstas kavos auginimo monopolija bei didėjančių kavos populiarumu Europoje. Buvo draudžiama išvežti nedžiovintas, daigias kavos pupeles. Svetimšaliams draudė lankyti kavamedžių plantacijas.
Pančakarma

Pančakarma – (penki veiksmai) plačiai ajurvedoje naudojama organizmo valymo procedūra, susidedanti iš penkių procedūrų, kurias parenka ajurvedos gydytojas. Dažniausiai pančakarma atliekama keičiantis metų laikams - vėlų rudenį bei pavasarį. Pančakarmą sudaro penkios procedūros, tai dažniausiai būna nosies valymas aliejais (nasya), lydyto sviesto (ghi) gėrimas (snehana), masažas, vaistažolių pirtys ar vonios ir virškinimo sistemos valymas vėmimu arba vidurių laisvinimu, taip pat kraujo nuleidimas dėlių pagalba. Populiaresnė supaprastinta pančakarma, kuri susideda iš nosies valymo, masažo, vaistažolių pirties ar vonios, kosmetologinės procedūros ir lydyto sviesto (ghi) vartojimo.
Baku

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas VI a. VII a. priklausė arabams, vėliau Širvos chanams, XVI–XVII a. dažniausiai buvo valdomas persų. 1723 m. birželio 26 d., po ilgos apgulties naudojant patrankas, Baku užėmė rusai, kurie miestą išlaikė iki 1735 m.
Nuo 1747 m. buvo Baku chanato sostinė, 1806 m. užimtas Rusijos. 1860 m. buvo 14000 gyventojų, 1880 m. – 20000. Vėliau ėmė sparčiai augti, nes 1870 m. netoliese buvo surasti dideli naftos ištekliai. Baku netrukus tapo didžiausia Europos žibalo gamybos vieta. 1913 m. išgauta 7,7 mln. t naftos, 1920–1921 m. 2,5 mln. t, 1931 m. 13,5 mln. t.

Pavadinimo kilmė

Vyrauja nuomonė, kad Baku pavadinimas kilęs iš senovės persų kalbos – Badkube reiškė „miestas, kuriame pučia vėjai“. Kita versija, kad persiškai tai reiškia „Dievo kalnas“. Anot kitos teorijos, miesto pavadinimas siekia Zaratustros laikus: Baga reiškia saulę arba dievą. Be to, Turkijos islamo enciklopedija teigia, kad miestas kilo iš turkų kalbos Bey-Köy, kas reiškia „pagrindinis miestas, sostinė“.

Gyventojai

XX a. pirmoje pusėje tautinė miesto gyventojų sudėtis buvo gana marga – 31,5 proc. azerbaidžaniečių, 29 proc. rusų, 15 proc. armėnų, 15 proc. persų, 6 proc. žydų. Šiuo metu daugiau nei 90 proc. Baku gyventojų yra azerbaidžaniečiai.
Genovaitė Vaišaitė-Četkauskienė

Genovaitė Vaišaitė-Četkauskienė (g. 1955 m. spalio 27 d. Valakėliuose, Pasvalio raj.) – Lietuvos chorvedė ir pedagogė.

Biografija

1973 m. baigusi Pasvalio vidurinę mokyklą ir vaikų muzikos mokyklą (fortepijono klasę), 1973–1977 m. muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dirigavimą dėstė Stefa Rimkevičiūtė).
1977–1984 m. Biržų 2-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovė – vaikų chorą parengė 1980 m. respublikinei dainų šventei.
Nuo 1984 m. rudens Pakruojo 2-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovė. Jaunučių chorą parengė 1987 m. respublikinei moksleivių dainų šventei, jaunių choras dalyvavo 1993 m. Lietuvos jaunimo mažojoje dainų šventėje Vilniuje, o jaunučių choras 1990 m. ir 1991 m. festivalio „Dainuok, jaunoji Lietuva“ laureatų koncertuose Vilniuje. 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei parengė jaunučių ir merginų chorus, o 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje merginų chorą. Mokyklos solistus ir vokalinius ansamblius parengia rajoniniams ir zoniniams „Dainų dainelės“ konkursams. 1994 m. pedagogei suteikta muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija.
Nuo 1989 m. G. Četkauskienė – Pakruojo švietimo darbuotojų moterų choro vadovė. Kolektyvą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Ji yra Pakruojo rajono dainų švenčių dirigentė.
Christopher Logue

Kristoferis Logas (angl. Christopher Logue, 1926 m. lapkričio 23 d.) – anglų poetas ir vertėjas. Taip pat rašė teatrui ir kinui, keliuose filmuose vaidino pats. Jis yra autorius novatoriško „Iliada“ vertimo, bei kelių pjesių ir knygų vaikams. Gyvena Londone su žmona Rosemary Hill.
Shimizu S-Pulse

Istorija

Klubo ištakos siekia 1991 m.
Takuarembo

Istorija

1831 m. spalio 24 d. prezidento Fructuoso Rivera įsaku nurodyta regione įkurti miestą, Užduotis buvo pavesta prezidento broliui, pulkininkui Bernabé Rivera.
Pulkininkas Rivera iš Montevidėjo, kartu su vežimų karavanu ir persikėlėlių šeimomis, išvyko į trijų mėnesių kelionę link Takuarembo upės pakrantės. Apylinkės buvo ištirtos ir paskirstytos apgyvendinimui. 1832 m. sausio 21 d. pulkininkas Rivera įkūrė miestą, kurį pavadino šventojo Fruktuozo vardu – "San Fructuoso".
1837 m. San Fruktuozas jau buvo augantis miestelis. Jame gyveno daugiau nei 500 gyventojų, taikos teisėjas, karinis vadas, parapijos klebonas ir buvo įsikūrusi Viešųjų darbų komisija. Birželio 16 d. buvo įkurtas Takuarembo departamentas (kartu su Salto departamentu ir Paisandu departamentu), o San Fruktuozas tapo departamento administraciniu centru.
Gyventojų skaičiui augant miestelis 1912 m. birželio 17 d. gavo miesto statusą ir buvo pervadintas į Takuarembą.
FK Futera Klaipėda

Istorija

Klubo komanda 2008 m. balandžio 27 d. debiutavo Klaipėdos SFL lygos A divizione. Tačiau klubo branduolys susikūrė dar 2005 metais.
Marc Gene

Formulė 1

Formulės 1 karjerą ispanas pradėjo 1999 m. tapdamas Minardi ekipos pilotu. Tie metai jam buvo labai sunkūs, nors po kelių finišų arti taškų zonos jis sugebėjo pelnyti pirmuosius savo taškus bei pirmus Minardi taškus nuo 1995 m. Minardi ekipoje jis liko ir kitais metais, tačiau daugiau taip ir nepelnė taškų.
Nesugebėdamas išsikovoti piloto vietos naujam 2001 m. sezonui, jis tapo Williams komandos pilotu bandytoju. Kelias lenktynes jis užėmė pagrindinių pilotų vietą, taip pasiekdamas savo geriausią karjeros rezultatą – 5-tą vietą 2003 m. Italijos GP.
2004 m. pabaigoje Marc’as Gene pasirašė piloto bandytojo sutartį su italų Ferrari ekipa, kurioje iki šiol ir dirba.
Grindhouse (filmas)

Pilno metražo filmai

Teroro planeta (angl. Planet Terror)
Mirties įrodymas (angl. Death Proof)

Fiktyvūs anonsai

Mačetė (angl. Machete)
Scenarijų šiam filmui ir specialiai aktoriui Danny Trejo režisierius Robert Rodriguez parašė dar 1993 m. Į „Grindhouse“ buvo įtrauktas fiktyvus anonsas, o pats filmas sukurtas 2010 m.
Moterys vilkolakės iš SS (angl. Werewolf Women of the SS)
Anonsą sukūrė ir režisavo muzikantas ir režisierius Rob Zombie. Jame vaidina ir aktorius Nicolas Cage.
Nereikia (angl. Don‘t)
Siaubo filmo anonsas, režisuotas Robin Wright.
Padėkos diena (angl. Thanksgiving)
Siaubo filmo anonsas, režisuotas Eli Roth.
Ginkluotas valkata (angl. Hobo with the Shotgun)
Fiktyvus eksploatacinio filmo anonsas, pagal kurį režisierius Jason Eisener 2011 m. sukūrė pilno metražo filmą.
Girgždūtė

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas didelės šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi pailgos moreninės kilmės aukštumos aukščiausioje pietrytinėje dalyje, altitudė – 228 m. Šlaitai statūs, viršuje dirbtinai nulyginti. Piliakalnio aikštelė ovali, 150 x 50 m dydžio, viduryje iškili, pietrytiniu galu kiek lenkta į pietus, 5 m žemesne pietrytine dalimi. Aikštelė apjuosta skirtingomis pylimų eilėmis: šiaurės vakaruose – viena, pietryčiuose – dviem. Pietrytinėje aikštelės dalyje 3–3,5 m žemiau aikštelės jos pakraščiuose supiltas 1 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Šiaurės vakarų aikštelės dalyje pylimo aikštelės pakraščiuose nėra. Čia šlaitai viršutinėje 3–3,5 m aukščio dalyje pastatinti, leidžiasi į 2,5–3,5 m pločio, 0,8 m gylio griovį, už kurio supiltas 1–1,8 m aukščio, 6 m pločio pylimas 4–5 m aukščio išoriniu šlaitu. Pietrytinėje dalyje šis pylimas yra 6 m žemiau aikštelės kraštuose esančio pylimo, irgi 1 m aukščio, 8 m pločio. Išorinis šlaite esančio pylimo šlaitas pereina į natūralius kiek mažiau stačius kalvos šlaitus. Tokiu būdu pietrytinė aikštelės dalis įtvirtinta dviem pylimais ir tarp jų esančiu grioviu, o šiaurės vakarų – tik grioviu ir pylimu, jo nėra tik šiaurės vakarų kampe.
Piliakalnis apardytas arimų. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais.
Žemesniosios kalvos, kuri yra Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, 750 m į šiaurės vakarus nuo piliakalnio, viršūnėje yra 100x50 m dydžio užpelkėjusi dauba, buvusio ežerėlio vieta, dabar nusausinta. Manoma čia buvus šventvietę. Apie šią vietą yra išlikę padavimų – apie paskandintus lobius, prasmegusią bažnyčią ir kt. Pasak vieno jų, senovėje čia buvo aukojami avinai (Avinkalnis). Po Žemaitijos krikšto apylinkių gyventojai dar ilgai slapčia naktimis čia aukojo aukas, gėrė ežerėlio vandenį ir juo prausėsi. 1927 m. minima, kad antrą Sekminių dieną apylinkių gyventojai ant Girgždūtės susirinkę linksminosi.

Aplinkiniai piliakalniai

Getautės piliakalnis 23 km 
 Paplienijos piliakalnis 23 km
Sprūdės piliakalnis 8 km 
 Moteraičio piliakalnis 5 km
Girnikų piliakalnis 34 km 
 Kalniškių piliakalnis (Vaiguva) 26 km 
 Pagirgždūčio piliakalnis 2 km
Šiuraičių piliakalnis 20 km
Burbaičių piliakalnis 33 km 
 Papilio piliakalnis 14 km
Medvėgalis 7 km
Kaltinėnų piliakalnis 18 km 
 Gegužkalnis 24 km
Medžiokalnis 16 km 
 Gudelių piliakalnis 24 km
Alfredas Puodžiūnas

Biografija

1969–1980 m. mokėsi Anykščių 2-ojoje vidurinėje mokykloje. 1980–1985 m. studijavo Lietuvos veterinarijos akademijoje. 2006–2008 m. tęsė studijas Mykolo Romerio universiteto magistrantūroje. 1985–1989 m. dirbo Anykščių rajono veterinarijos ligoninėje veterinarijos gydytoju, 1989–1996 m. buvo Anykščių valstybinės veterinarijos ligoninės veterinarijos gydytojas epizootologas, viršininko pavaduotojas. 1996–1999 m. buvo Vilniaus epizootinio būrio viršininkas, 1999–2000 m. – Valstybinės veterinarijos audito tarnybos viršininkas. 2000–2005 m. dirbo Maisto ir veterinarijos audito tarnybos viršininku. Nuo 2005 m. yra Valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos Vidaus audito tarnybos viršininkas.
1999 m. buvo Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Brihatkatha

„Brihatkatha“ (skr. बृहत्कथा = Bṛhatkathā – 'didysis pasakojimas') – senovės indų epas. Kaip spėjama, jis sukurtas paišači prakritu, o jo autorystė priskiriama Gunadhjai. Manoma, kad „Brihatkatha“ buvo parašyta Pratišthanoje – Andhros arba Satavahanų imperijos sostinėje Godavari upės pakrantėje (kažkur tarp II a. pr. m. e. ir III(?)-V a.), nors neatmetama, kad tai galėję įvykti ir šiaurės Indijoje (Kaušambyje ar Udžaine).
Originalus „Brihatkathos“ tekstas neišliko. Dėl savo archajiškos tarmės buvo prastinamas, perpasakojamas į sanskritą ar kitus prakritus. Tiksliausia „Brihatkathos“ pernaša laikomas Budhasvamio Bṛhatkathā-śloka-saṁgraha (prieš X a., remiasi nepalietiška redakcija). Nors šis kūrinys eiliuotas, bet, manoma, atitinka „Brihatkathos“ stilių (tiesa, perteikia mažiau nei pusę originalo). Siužetiškai artimas kūrinys yra Sanghadasos Vāsudevahiṇḍī (~V a.) – tai prakritinis kūrinys, tekstas atpasakotas fragmentiškai, pakeisti veikėjų vardai. Apie aštuntadalį „Brihatkathos“ pasakojimo perteikia tamilų autoriaus Konkuveliro kūrinys Peruṅkatai (~X a.).
Be to, XI a. Kašmyro šaivų autorius Somadeva savo kūrinyje Kathāsaritsāgara remiasi nežinoma šiaurės vakarų Indijos „Brihatkathos“ atmaina, kuri galėjusi būti sukurta paišači proza. Kašmyrišką tradiciją seka ir Kšemendros Bṛhatkathāmañjarī.
Originalus „Brihatkathos“ tekstas veikiausiai prasidėjo autobiografiniu Gunadhjos pasakojimu, sekant dėstymo forma, kurią dažnai naudojo vėlesni romanistai.
Tekstas buvo tęsiamas, arba pradedamas, nuo Avantės istorijos po karaliaus Pradjotos (apie 480 m. pr. m. e.), vieno iš Udajanos (Vasavadatos vyro) uošvių mirties. Šis pasakojimas ilgainiui virsta išgalvotu siužetu, kai vieną Pradjotos įpėdinių pagrobia burtininkas (vidjadhara). Burtininkų karalius Naravahanadata įsikiša, kad išlaisvintų karalių ir atstatytų teisingumą, ir pradeda pasakojimą apie tai, kaip jis tapo valdovu.
Arūnas Kučinskas

Arūnas Kučinskas (g. 1967 m. balandžio 21 d. Prienuose) – Lietuvos astrofizikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus universitetą. 1998 m. fizinių mokslų daktaras.
Nuo 1998 m. dirba Teorinės fizikos ir astronomijos institute; nuo 2004 m. vyresnysis mokslo darbuotojas. 2000–2002 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. 1997 m. stažavo Tromso universiteto observatorijoje, 1998–2000 m. ir 2004–2006 m. dirbo mokslinį darbą Japonijos nacionalinėje astronomijos observatorijoje, 2002–2004 m. Lundo astronomijos observatorijoje.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys: vėlyvųjų spektrinių klasių žvaigždžių milžinių vidinė sandara ir evoliucija, Galaktikos ir Vietinės galaktikų grupės populiacijos. Atrado du naujus intensyvius vidutinių infraraudonųjų bangų šaltinius Mažojo Magelano Debesies spiečiuje NGC 330, nustatė jų evoliucijos pobūdį. Pirmąkart kartu su kitais apskaičiavo vėlyvosios milžinės spektrą ir fotometrines spalvas naudodamas 3D hidrodinaminį modelį, kiekybiškai ištyrė konvekcijos poveikį šių žvaigždžių savybėms.
Su kitais 2005 m. sukūrė Gaia fotometrinę sistemą. Vienas Gaia mokslinės konferencijos, vykusios Vilniuje, darbų redaktorių, paskelbė astronominių veikalų recenzijų, parašė mokslo populiarinamųjų straipsnių. Mokslinių žurnalų „Astronomy & Astrophysics“, „Publications of the Astronomical Society of Japan“ recenzentas.
Lina Medina

Lina Vanessa Medina (g. 1933 m. rugsėjo 27 d. Peru) yra jauniausia žinoma motina medicinos istorijoje, pagimdžiusi būdama 5 metų, septynių mėnesių ir 21 dienos.

Ankstyva branda, gimdymas

Penkiametė Lina Medina buvo savo tėvų atvesta į ligoninę dėl didėjančio pilvo. Iš pradžių manyta, kad ji turi auglį, bet daktarai nustatė, kad mergaitė yra septintame nėštumo mėnesyje. Daktaras Gerardas Lozada nuvežė Mediną į Peru sostinę Limą ir ten kiti specialistai patvirtino, kad penkiametė yra nėščia. Po pusantro mėnesio Linai Medinai buvo atliktas Cezario pjūvis ir ji pagimdė berniuką.
Šis atvejis buvo detaliai aprašytas medicininiame žurnale La Presse Médicale, kuriame taip pat buvo pateiktos papildomos detalės, pasak kurių mergaitė patyrė menarchę (pirmąsias mėnesines) būdama vos 8 mėnesių amžiaus, nors kitas straipsnis teigia, jog tai įvyko jai esant dvejų su puse metų. Taip pat neįprastai anksti išsivystė Linos Medinos krūtys ir subrendo jos kaulai. Toks ekstremaliai ankstyvas brendimas yra labai retas, bet nėra neregėtas.

Sūnus

Medinos sūnus gimimo metu svėrė 2,7 kg. Mergaitės daktaro garbei, kūdikiui buvo duotas Gerardo vardas. Gerardas užaugo manydamas, kad Lina Medina yra jo sesuo, bet būdamas 10 metų sužinojo tiesą. Nors Gerardas augo sveikas, būdamas 40 metų jis mirė dėl kaulų čiulpų ligos.

Vėlesnis gyvenimas

Medina niekada neatskleidė, kas yra jos sūnaus tėvas ir nepapasakojo savo pastojimo aplinkybių. Dėl įtarimo išprievartavimu, buvo suimtas Medinos tėvas, bet vėliau jį paleido dėl įrodymų stokos. 
Būdama jauna suaugusioji, Medina dirbo sekretore Gerardo Lozados klinikoje Limoje. Nėščią Mediną globojęs Daktaras Lozada suteikė jai išsilavinimą ir padėjo jos sūnui mokyklos reikaluose.
Lietuvos rašytojų sąjungos premija

Lietuvos rašytojų sąjungos premija nuo 1992 m. skiriama už didelės vertės literatūrinį kūrinį, išleistą per pastaruosius dvejus metus. Premija teikiama kasmet sausio 6-ąją − Trijų Karalių dieną.
Premijos dydį Lietuvos rašytojų sąjungos (LRS) valdyba nustato kasmet. Šią premiją skiria LRS valdybos renkama penkių narių komisija.