ATR-Švedijos karas (1600–1629)

Priešistorė

Livonijos karas baigėsi 1583 metais. Po to kilęs Vazų dinastijos ginčas dėl teisės į Švedijos sostą tapo beveik tris dešimtmečius trukusio ginčo pagrindu. Konflikto priežastis buvo Zigmanto Vazos kova su dėde Karoliu Sudermanlandiečiu dėl Švedijos sosto.
Konflikto ištakos siekė karo prieš Zigmantą laikus Švedijoje, kai 1593 m. mirus tėvui Zigmantas Vaza karūnavosi Švedijos karaliumi ir tuo pačiu metu buvo Abiejų Tautų Respublikos karaliumi. Po 1597–1599 m. vykusio pilietinio karo Švedijoje Zigmantas Vaza prarado Švedijos sostą.

1605–1608 m. paliaubos

Jonui Karoliui Chodkevičiui 1605 m. nugalėjus 2,5 karto didesnę Švedijos kariuomenę Salaspilio mūšyje (vok. Kirchholm) buvo sudarytos paliaubos, kurios vėliau pratęstos iki 1608 m. Pralaimėjęs Salaspilio mūšį Karolis naujo žygio neberengė.
Faktiškai laimėjimu nebuvo pasinaudota, nes krašte virė kova prieš karalių ir kilo Zebžydovskio rokošas.

1611–1617 m. paliaubos

1611 m. balandį šalys pasirašė 9 mėnesių paliaubas. Spalį mirė Karolis IX, Švedijai nesiseka karas prieš Daniją, o Zigmantas Vaza įsivelia į karą Maskvoje. Todėl 1612 m. balandį paliaubos pratęsiamos dar 10 mėnesių, 1614 m. sausio 20 d. susitariama ugnį nutraukti iki 1616 m. rugsėjo 29 d.

Trečiasis etapas (1620–1622)

1620 m. lapkričio mėn. pasibaigus paliauboms Švedijos karalius Gustavas II Adolfas po kelių savaičių apgulties užėmė Rygą.
Paliaubų terminas baigėsi 1621 m. birželio 28 m. ir, nutraukęs derybas, rugpjūčio 21 d. Gustavas II Adolfas su 158 laivais ir apie 14 000 karių iš Švedijos atplaukęs prie Rygos ją apgulė. Rugsėjo 25 d. Rygos įgula (ATR daliniai) pasidavė.
Livonijos apsaugai ir gynybai vadovavo Lietuvos lauko etmonas Kristupas Radvila Jaunasis. Tuo metu Livonijos pilių įgulose ir lauko kariuomenėje tebuvo apie 2200 karių. LDK svarbiausios jėgos, kurioms vadovavo Lietuvos didysis etmonas Jonas Karolis Chodkevičius, buvo sutelktos karui prieš Osmanų imperiją.
Spalio 15 d. Gustavui II Adolfui pasidavė Mintaujos įgula. Kristupas Radvila pasitraukė į Bauskę, bet 1622 m. liepos 5 d. jis apgulė Mintaują ir privertė švedų įgulą kapituliuoti. Iš Švedijos su sustiprinta kariuomene grįžęs Gustavas II Adolfas atvyko prie Mintaujos, kur jam kelią pastojo Kristupas Radvila. Po susirėmimo liepos 17 d. prasidėjo derybos dėl paliaubų. Kristupas Radvila pareikalavo grąžinti Rygą ir nenorėjo tituluoti Gustavo II Adolfo Švedijos karaliumi. Derybos nutrūko, liepos 26 d. buvo atnaujintos, bet nerezultatyvios. Rygos miestiečiams tarpininkaujant Kristupas Radvila ir Jokūbas De la Gardie rugpjūčio 10 (ar 20) d. pasirašė Mintaujos paliaubas iki 1623 m. gegužės 1 d.
ATR buvo užsiėmusi karais su Osmanų imperija ir pasirašė sau nenaudingas paliaubų sąlygas, kuriomis taika sudaryta iki 1625 m. kovo mėn.

Paliaubos ir taikos sutartis

1629 m. spalio 26 d. sudarytos Altmarko paliaubos, kurių metu, 1632 m. mirė Zigmantas Vaza, karaliumi išrinktas jo sūnus Vladislovas Vaza. Pasibaigus paliauboms 1635 m., Vladislovas Vaza pareiškė pretenzijas į Švedijos sostą.
1635 m. baigiantis paliaubų terminui reikėjo ruoštis naujam karui arba rūpintis pratęsti paliaubas. Nors renkamas karaliumi Vladislovas buvo pasižadėjęs nebesirūpinti Švedijos sostu, tačiau iš tikrųjų nuo jo neatsisakė. 1632 m. rudenį ties Liucenu (Lützen) (Vokietijoje) žuvo Švedų karalius Gustavas II Adolfas (Gustav II Adolf). Vladislovas ketino vesti jo našlę žmoną (Maria Eleonora of Brandenburg), bet jo priešai Švedijoje sosto paveldėtoja paskelbė jaunutę Gustavo II Adolfo dukterį Kristiną (Christina of Sweden). Vladislovas pasiryžo vesti ją, tačiau Švedijos ponai ir tam pasipriešino. Tada jis nusprendė, paliauboms pasibaigus, pradėti karą su švedais. 1635 m. jis pats su lenkų kariuomene pradėjo pulti švedus Prūsijoje, o Lietuvos etmonas Kristupas Radvila taip pat sėkmingai puolė juos Livonijoje.
1635 m. rugsėjo 12 d. sudaryta Štumsko taikos sutartis, turėjusi galioti 26 metus, pagal jos sąlygas Kristupas Radvila Jaunasis turėjo grąžinti Švedija sėkmingai užimtą Cėsių sritį Livonijoje, Lietuvai liko tik žemės pietinėje Dauguvos upės pusėje.
Taikos sutarties buvo laikomasi iki 1654 m. pabaigos, kai Švedijos riksdagas nusprendė įsikišti į ATR-Maskvos karą ir pradėjo Švedų tvaną, kuris baigėsi tik 1660 m. pasirašius Olivos taikos sutartį.