Pumapardas

Išvaizda

Pumapardai paprastai pasižymi mažesniu ūgiu nei tėvinės formos (nanizmas). Aprašyti suaugę hibridai buvo dukart mažesni nei tėvai.
Pumapardų kūnas palyginti ilgas (primena pumų), o kojos – palyginti trumpos. Kailis būna smėlio spalvos, rusvas, rusvai pilkas, kaštoninis, su blausiomis leopardiškomis dėmėmis (rozetėmis).
Vieno pumapardo iškamša eksponuojama Valterio Rotšildo Zoologijos muziejuje (Walter Rothschild Zoological Museum) Tringe (Anglija). Šis individas akivaizdžiai buvo nanistas. Gyvas jis buvo eksponuojamas Štelingeno (Stellingen) zoologijos sode Hamburge. 1917 m. išleistoje knygoje „Animals of the World“ išspausdinta pumapardo nuotrauka su užrašu: „Tai labai reto hibrido nuotrauka. Šio gyvūno tėvas buvo puma, o motina – leopardė. Dabar jis jau žuvęs, jo iškamšą galima pamatyti misterio Rotšildo muziejuje Tringe.“

Žinomi pumapardai

XIX a. paskutinį dešimtmetį ir pirmą XX a. dešimtmetį Čikagoje gimė du pumapardų hibridai. Trys vados po du pumapardukus gimė Hamburgo zoologijos sode, jų tėvas buvo puma, o motina – leopardė. Karlas Hagenbekas (Carl Hagenbeck) 1898 m., pasiūlius vieno D. Britanijos žvėryno savininkui, specialiai veisė pumapardus. Galbūt tas savininkas buvo lordas Rotšildas (nes vieno iš šių pumapardų iškamša eksponuojama Rotšildo muziejuje), kuris galbūt to panoro sužinojęs apie 1896 m. Čikagoje gimusius pumapardukus.
1896 m. balandžio 24 d. Čikagoje, Tattersalls arenoje, kur tada gastroliavo Brolių Ringlingų cirkas (Ringling Brothers Circus) gimė du pumapardukai, kurių tėvas buvo leopardas, o motina – puma. Straipsnis apie pumapardukus 1896 m. balandžio 25 d. buvo paskelbtas laikraštyje „The Chicago Chronicle“: „Du maži kačiukai, panašūs į leopardų jauniklius, vakar gimė Tattersalls’o arenoje, kur įsikūręs Brolių Ringlingų cirkas. Tačiau jie nėra leopardai. Jų motina yra kalnų liūtė (puma), o tėvas – leopardas. Jie aiškiai atsigimė į tėvą, tai patys žaviausi katinių šeimos jaunikliai, kada nors gimę nelaisvėje. Tikriausiai jiedu tėra vieninteliai tokie, nes nežinoma kad tokie kačiukai būtų gimę nelaisvėje narve ar kur nors kitur. Šie juodai geltoni jaunikliai buvo rodomi vakar, ir visi juos pamatę žavėjosi. Tikriausiai juos bus galima pamatyti kol tik cirkas gastroliuos Čikagoje.“
Panašius hibridus aprašė Helmutas Hemeris (Helmut Hemmer). Jie turi ilgas pumiškas uodegas, jų kailis buvo smėliškas ar rusvas, su kaštoninėmis leopardiškomis dėmėmis bei pumiškomis žymėmis ant skruostų. Dar vienas hibridas priminė mažą pilką pumą su didelėmis rudomis rozetėmis.
1908 m. balandžio 25 d. „The Field“ No 2887 Henris Šerenas (Henry Scherren) rašė: „Berlyno zoologijos sode buvo ir galbūt dabar tebėra Indijos leopardo ir pumos patelės hibridas, 1898 m. nupirktas iš Karlo Hagenbeko. Dr. Hekas (Dr. Heck) savo „Guide“ jį aprašė kaip mažą pilką pumą su didelėmis rozetėmis. Kitas tų pačių rūšių hibridas, tik jo tėvas buvo puma, o motina leopardė, dar nesenai gyveno Štelingeno zoologijos sode. Savo forma jis priminė motiną, kas matyti tenai pateiktoje nuotraukoje.“
1951 m. Karlas Hagenbekas rašė, kad pumos patino ir leopardės porai gimė hibridas patinėlis, kurį Hagenbeko zoologijos sode (Hamburgas) užaugino foksterjerė. Šis mišrūnas savo spalva ir raštu buvo tarpinis tarp pumos ir leopardo – blankios leopardiškos dėmės pumos spalvos fone. Kūno ilgis mažesnis nei bet kurio iš tėvų, o uodega ilga kaip pumos.
Genetikams šie atvejai įdomūs, nes leopardas ir puma laikomi pakankamai tolimais giminaičiais, dėl ko sunku tikėtis jų bendrų palikuonių.
H. Petzsch (1956) rašė, kad pumų ir leopardų hibridai buvo gaunami dirbtiniu apvaisinimu.