google/wiki40b huggingface dataset:
Antanas Stapulionis

Biografija

Mokėsi Joniškėlio žemės ūkio mokykloje ir Kauno „Saulės“ mokytojų seminarijoje. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui mobilizuotas, 1915 m. baigė Irkutsko karo mokyklą. Dalyvavo kovose Daugpilio, Rumunijos ir Austrijos frontuose.
1918 m. grįžo į Lietuvą ir lapkričio 23 d. įsijungė į slaptą Joniškėlio partizanų organizaciją. 1919 m. balandžio 5 d. tapo Joniškėlio partizanų organizacijos štabo viršininku. 1919 m. gegužės 14 d. išrinktas Atskirojo partizanų bataliono vadu. Batalionas kartu su Panevėžio grupės daliniais kovėsi su bolševikais prie Vabalninko, Pušaloto, Saločių, Dauguvos. Batalionui įsijungus į Lietuvos kariuomenės sudėtį ir tapus Joniškėlio batalionu, perkeltas į Trečiąjį pėstininkų pulką vado padėjėju. Vėliau tarnavo Šeštojo ir Septintojo pėstininkų pulkų vadų padėjėju. Lietuvos kariuomenėje tarnavo iki 1940 m. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. atvyko į JAV, apsigyveno Bostone.
Čenajus

Istorija

Laikoma, kad Apaštalas Tomas lankėsi ir mirė kankinio mirtimi apylinkėse. Miestą 1639 m. įkūrė britų Ost Indijos bendrovė. 1644 m. įkurtas šv. Jurgio fortas. Iki 1947 m. buvo Madraso provincijos gubernatoriaus rezidencija. Indijai gavus nepriklausomybę, 1947–1968 m. Madrasu vadinosi visa Tamilnado valstija. XX a. antroje pusėje labai sparčiai augo ir tapo vienu iš didžiausių Indijos ekonomikos, transporto, švietimo ir kultūros centrų.

Architektūra

Išliko VIII a. Palavų dinastijos valdymo metu statyta Krišnai skirta šventykla, XIII a. Šivos šventykla. 1504 m. statyta ir 1890 m. atkurta šv. Tomo katedra, kitos XVI ir XVII a. bažnyčios, šv. Jurgio fortas. Kelios XVIII a. mečetės, Senieji Vyriausybės rūmai, XIX a. pradžios šv. Jurgio ir šv. Andriaus bažnyčios. Išlikę daug vadinamojo indogotikinio arba indosaracėninio stiliaus pastatų: centrinė geležinkelio stotis, Senato, Teismo rūmai, vadinamieji Chepauk rūmai.

Sportas

Populiariausia Čenajuje sporto šaka kriketas. Mieste veikia vienas seniausių Indijoje, pastatytas 1934 m. kriketo stadionas. Nuo 1997 m. mieste rengiamas vienintelis Indijoje ATP World Tour 250 teniso turnyras. Kitos populiarios sporto šakos – futbolas, lengvoji atletika, automobilių ir žirgų lenktynės, golfas.
Višvanatanas Anandas, pasaulio šachmatų čempionas, užaugo Čenajuje. Šiame mieste 2013 metais vyko pasaulio šachmatų čempionatas, kuriame žaidė Višvanatanas Anandas prieš Magnus Carlsen.
Lindiniškės

Aplinkinės gyvenvietės

Bendoriai – 2 kmRiešė – 2 kmUžudvarionys – 2 km
VILNIUS (Bajorai) – 4 kmBajorai (k.) – 2 km
MV Lisco Gloria

2010 m. gaisras

2010 m. spalio 9 d. (šeštadienį, 00:30 val.) po vidurnakčio iš Kylio į Klaipėdą plaukusiame kompanijos DFDS Lisco kelte kilus gaisrui nesunkiai nukentėjo 28 keleiviai, tarp jų 6 lietuviai. Dauguma jų apsinuodijo smalkėmis. 236 kelto keleiviai bei įgulos nariai buvo evakuoti į netoli buvusį Vokietijos keltą „Deutschland“ ir parplukdyti atgal į Kylio uostą.
Kelte iš viso buvo 178 lietuviai. Juo taip pat plaukė Latvijos, Danijos, Lenkijos, Rusijos ir Argentinos piliečiai.
Gaisras kelte kilo dėl techninio vieno iš plukdytų krovininių automobilių gedimo, pareiškė Vokietijos vidaus reikalų ministerijos atstovas Joachimas Guttas.
Spalio 21 d. (ketvirtadienis) popiet apdegęs keltas, beveik dvi savaites plūduriavęs netoli nelaimės vietos, buvo pradėtas tempti į Odensės uostą Danijoje. Prieš tempiant laivą iš jo turėjo būti išpumpuota per 200 tonų vandens. Iki uosto 185 kilometrus buvo numatyta įveikti per maždaug 18-20 valandų. Spalio 22 d. (penktadienis) MV Lisco Gloria buvo prišvartuotas Odensės uoste.
Odensės uoste apdegusį keltą apžiūrėjo keltų kompanijos, draudimo įmonių atstovai.
Partemtas į Klaipėdą, utilizuotas Vakarų laivų gamykloje.
Bėblingenas

Istorija

Bėblingenas pradėjo kurtis po 1250 m. Nuo 1350 m. priklausė Viurtembergo žemei. Nuo XIX a. – amatų ir pramoninis centras. 1925–1938 m. veikė Štutgartą aptarnavęs oro uostas. 1943–1944 m. Bėblingeną suniokojo Sąjungininkų aviacija.
Aizputės savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies.
Salako pušis

Apie medį

Medžio rūšis – paprastoji pušis (Pinus sylvestris L.). Medžio kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje – 3,35 m, aukštis – 27 m. Medžio amžius virš 200 metų. Ant kamieno prikaltas medinis kryžius su užrašu „1927“.

Istorija

Luodžių dvaro grafas Jurgis Žiunienas, ruošdamasis išvažiuoti į Prancūziją, pardavinėjo savo dvaro žemę. Keletas Salako gyventojų valstiečių priklausė jo dvarui ir buvo vadinami luodykščiais. Šiems valstiečiams grafas padovanojo po keletą hektarų žemės. 1927 metais prie šios pušies grafas įteikė valstiečiams nuosavybės dokumentus. Valstiečiai atsidėkodami surengė puotą. To atminimui prie pušies buvo prikaltas kryžius. Ilgainiui kitos pušys buvo iškirstos, tačiau kirtėjai nežinojo, kodėl ant vienos iš jų yra kryžius ir ją paliko. Taip ši pušis, menanti grafo dovaną, liko augti.
Petras Ancelis

Petras Ancelis (g. 1950 m. liepos 11 d. Zablatiškėse, Zarasų raj.) – Lietuvos teisininkas kriminalistas, penalprocesualistas (baudžiamojo proceso specialistas), MRU profesorius.

Biografija

1957–1961 m. mokėsi Mukulių pradinėje mokykloje, 1961–1965 m. Zarasų vidurinėje mokykloje, 1965–1967 m. Troškūnų profesinėje technikos mokykloje, 1968–1970 m. – neakivaizdiniu būdu Zarasų vidurinėje mokykloje, 1977 m. baigė Volgogrado aukštąją tardymo mokyklą. 1996 m. apgynė disertaciją „Ikiteisminio nusikaltimų tyrimo procesinės ir organizacinės problemos (lyginamosios teisėtyros studija)“, socialinių mokslų daktaras.
1968–1970 m. Zarasų kino direkcijos kino mechanikas, 1970–1972 m. tarnavo sovietinėje armijoje. Nuo 1977 m. Lietuvos TSR vidaus reikalų ministerijos Tardymo valdybos tardytojas, 1987–1988 m. ypatingai svarbių bylų vyresnysis tardytojas, 1989–1990 m. skyriaus viršininko pavaduotojas, 1991–1992 m. Tardymo departamento prie LR vidaus reikalų ministerijos direktoriaus pavaduotojas. Nuo 1992 m. Lietuvos policijos akademijos (iki 2000 m. Lietuvos policijos, Lietuvos teisės akademijos) dėstytojas, 1993–1994 m. MRU Teisės fakulteto Baudžiamojo proceso katedros vyr. asistentas, 1995–1997 m. magistro studijų viršininkas, nuo 1998 m. Policijos fakulteto dekanas, nuo 2008 m. vasario mėn. MRU Viešojo saugumo fakulteto Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedros profesorius, katedros vedėjas.
Mokslinių interesų kryptys – baudžiamasis procesas (įrodymų teorija, ikiteisminio tyrimo problemos, procesinės formos, nukentėjusiojo asmens teisių apsauga. Dėstomi dalykai – Baudžiamojo proceso teisė, ikiteisminio tyrimo teorija ir praktika, nepilnamečių teisių apsauga, įrodymų teorija. Paskelbė per 25 mokslines publikacijas, publicistinius straipsnius laikraščiuose ir žurnaluose, pasisakė per radiją ir televiziją. Įkūrė Lietuvos nusikaltimų aukų rėmimo asociacijos įkūrėjas, jos tarybos pirmininkas (nuo 1998 m.). Nusipelnęs teisininkas (1987 m.).
Vytautas Filipavičius

Vytautas Filipavičius (1919 m. rugsėjo 20 d. Jekaterinoslavas – 1984 m. kovo 6 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1947 m. baigė Kauno universitetą. 1955 m. technikos mokslų kandidatas.
1947–1984 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1957–1972 m. Traktorių ir automobilių katedros vedėjas; nuo 1958 m. docentas.

Mokslinė veikla

Įkūrė variklių ir dyzelinių degalų aparatūros bandymo laboratorijas. Padėjo tobulinti Vilniaus kuro aparatūros gamyklos gaminamus aukšto slėgio siurblius. Paskelbė mokslinių straipsnių degalų aparatūros tobulinimo klausimais.
Tomyra

Tomyra (išvertus iš rytų iraniečių reiškiasi „Drąsioji“) – buvo Masagetijos valdovė, kurios valdos buvo Vidurinės Azijos rytuose nuo Kaspijos jūros, šiuolaikinių Turkmėnistano, Afganistano, vakarų Uzbekistano ir pietų Kazachstano dalių. Pasak Herodoto, Tomyra vedė savo kariuomenę ginti savo kraštą nuo Didžiojo Kyro, Achemenidų imperijos valdovo puolimo.

Gyvenimas

Tomyra ir jos sūnus Spargapis, kuris buvo jos kariuomenės vadovas, vardai yra iranietiškos kilmės.
Daugelio graikų istorikų veikaluose užfiksuota, kad ji „nugalėjo ir nužudė“ Kyrą, Achemenidų imperijos įkūrėją, kuris surengė žygį į Tomyros valdas.
Pasak Graikijos istorikų, Kyras pradžioje karo prieš masagetus turėjo pranašumą. Jo patarėjai pasiūlė gudrius spąstus skitams: persai paliko stovyklą, kurioje buvo daug vyno. Skitai nebuvo pratę gerti vyną. Persai užpuolė, kai jų priešininkai buvo girtutėliai ir nugalėjo Masagetijos pajėgas.
Tomyra nusiuntė laišką Kyrui, kuriame ji pakvietė dar kartą susikauti tikrame mūšyje. Antrajame mūšyje persai buvo nugalėti. Pasak Herodoto, Kyras buvo nužudytas ir Tomyra įsakė lavoną nukirpti ir nukryžiuoti. Ksenofonas, kita vertus, sako, kad Kyras mirė taikiai savo lovoje. Kelete kitų šaltinių minima apie įvairias kitas mirties priežastis.
Senica

Istorija

Minima nuo 1256 m., miesto teisės nuo 1396 m.
Vytis (ginklas)

Variantai

Vytis-1 buvo eksperimentinis ginklas, pagamintas 9x18 mm Makarov šoviniui, nes kitokių tais laikais Lietuvoje buvo sunku gauti. Šios modifikacijos pistoletas kulkosvaidis neišliko.
Vytis-2 – patobulintas Vytis-1 variantas, naudojęs tuos pačius 9x18 mm Makarov šovinius. Jais buvo ginkluota garbės sargybos kuopa.
Vytis-3 – Vytis-2 modifikacija, skirta šaudyti 9x19 mm Parabellum šoviniais. Išoriškai nesiskiria nuo Vytis-2.
Techninėse charakteristikose buvo nurodoma, kad dėtuvės talpa yra 32 šoviniai, bet į jas tilpdavo ir 34, o stipriau paspaudus buvo įmanoma sutalpinti 36 šovinius.
Laris Volas

Laris Volas (Larry Wall, g. 1954 m. rugsėjo 27 d.) – profesionalus programuotojas, hakeris, geriausiai žinomas kaip Perl programavimo kalbos kūrėjas. Kadangi Laris Volas yra profesionalus kalbininkas, jis savo žinias galėjo pritaikyti kuriant Perl programavimo kalbą.
Jis taip pat yra daugelio kitų UNIX terpės programų autorius. Laris Volas yra gavęs Laisvos programinės įrangos fondo apdovanojimą. Yra parašęs keletą knygų apie Perl, bei dalyvavęs daugelyje konferencijų. Ir dabar dar turi lemiamą balsą sprendžiant su Perl susijusius klausimus.
Kotinginiai

Išvaizda

Kūnas nuo 10 iki 50 cm ilgio. Plunksnų danga ryški. Būdinga apatinių gerklų savita struktūra.

Biologija

Gyvena tropiniuose miškuose ir jų pakraščiuose. Kai kurios rūšys sugeba išgauti nebūdingus paukščiams garsus, primenančius varpų skambėjimą, riaumojimą ir pan.

Lizdas

Peri medžių drevėse, kai kurios rūšys lizdą pritvirtina prie uolų.

Mityba

Minta vaisiais, uogomis, vabzdžiais ir kitais bestuburiais gyvūnais.

Paplitimas

Paplitę Centrinėje ir Pietų Amerikoje.
Gardamas

Žymūs žmonės

Gardame gimė Jonas Gocentas (1897–1974), Lietuvos kariuomenės savanoris, literatas, teisininkas, kraštotyrininkas, bibliofilas, sakytojas.
Gardamo bibliotekoje 41 metus išdirbo bibliotekininkė Z. Gocentienė.

Geografija

Per Gardamą teka Tenenys. Keliai veda į Žemaičių Naumiestį, Švėkšną, Šylius, Ramučius.
Jamantaka

Jamantaka (skr. यमान्तक = Yamāntaka – 'pribaigęs Jamą'), Jambri ('Jamos priešas') – vienas pagrindinių idamų budistinėje Vadžrajanos sistemoje. Pirmą kartą Jamantaka minimas III a. „Gūhjasamadža“ tantroje, „Mandžušri mūla kalpoje“ jis siejamas su bodhisatva Mandžušri, kuriuo piktuoju aspektu yra laikomas vėlesnėje mitologijoje (kaip ir Mandžušri, Jamantaka emanuojasi iš dhjani budos Akšobhjos).
„Sadhanamaloje“ užsimenama apie skirtingus Jamantakos tipus: Raktajamari ('raudonasis Jamaris'), Krišnajamari ('juodasis Jamaris'), kuris stoja keturiais skirtingais pavidalais – dvirankis, keturrankis ir šešiarankis. Pats žymiausias Jamantakos pavidalas yra Vadžrabhairava (skr. वज्रभैरव = Vajrabhairava – 'grėsmingoji vadžra', tibet. རྡོ་རྗེ་འཇིགས་བྱེད  = rdo rje 'jigs byed), kuris pirmą kartą minimas „Mandžušri mūla kalpoje“. Pilnas Vadžrabhairavos apibūdinimas pateikiamas VIII a. „Vadžrabhairava tantroje“: jis tamsiai mėlynos spalvos, turi devynias galvas, kurių viena – jaučio, 34 rankas ir 16 kojų. Paprastai Jamantaka pasirodo drauge su savo pradžnia Vadžravetali.
Vilius Džiavečka

Vilius Džiavečka – Lietuvos žurnalistas.

Biografija

1995–1999 m. Šiaulių universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1999–2001 m. dirbo žurnalistinį, pedagoginį darbą. Dirbo Šiaulių miesto dienraštyje „Šiaulių naujienos“. Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje, bendradarbiavo karinėje spaudoje.
Nuo 2001 m. rugsėjo mėn. tarnauja Lietuvos kariuomenės Krašto apsaugos savanorių pajėgų štabe, pajėgų laikraščio „Savanoris“ korespondentas, Savanorių pajėgų atstovas spaudai. Nuo 2005 m. laidos apie kariuomenę „Laisvai“ vedėjas (Lietuvos radijo I-oji programa).
2005 m. už stiprius kariuomenės ryšius su žiniasklaida, Spaudos atgavimo dienos proga, Lietuvos kariuomenės vado apdovanotas „Jūriniu mazgu“.
2005–2006 m. į tarptautinės misijos rajoną Kosove, kur dislokuoti NATO operacijoje dalyvaujantys kariai savanoriai, lydėjo Lietuvos žurnalistus. 2007 m. Lietuvos vadovaujamos Goro provincijos ketvirtosios pamainos (PAG-4), atstovas spaudai.
Kuldža

Istorija

XIII–XV a. teritorija priklausė Čagatajaus chanatui. Valdant Džungarų chanatui netoliese buvęs Almalyko miestas tapo jo sostine. XVIII a. kinai įkūrė netoli Šuidungo tvirtovę. XIX a. Kuldža vadintas visas kraštas prie Ilio upės, čia vykdavo susirėmimai tarp rusų ir jų remiamų uigūrų sukilėlių bei kinų. 1864-1881 metais gyvavo Ilio sultonatas dar vadintas Kuldžos sultonatu, kurio sostine buvo Kuldža. Tai buvo Rusijos protektoratas. Vėliau rusai ir kinai pasidalino sultonato teritoriją tarpusavyje. Kuldža atiteko Kinijai. Rusijai atiteko labiau į vakarus buvusios teritorijos.
Konecho sala

Konecho sala (isp. Isla Conejo - triušio sala) - Salvadoro sala netoli Hondūro krantų, Fonsekos įlankoje. 1992 m. Tarptautinis teisingumo teismas nustatė sienos ribas tarp Salvadoro ir Hondūro, bet nepaisant Jungtinių Valstijų Organizacijos įsikišimo tolesnė sienos ribų demarkacija strigo, nes Salvadoras reikalavo mažos Konecho salos. Salvadoro Lenka indėnai salą laiko sava. Pagal jų tautosaką, pirmieji žmonės buvo sutverti su šešių gyvūnų, tarp jų ir triušio, pagalba. Įlankos salos vis dar vadinamos toteminių Lenka gyvūnų vardais.
Yukiya Amano

Biografija

Amano gimė 1946 m. Kanagavos prefektūroje, Japonijoje. Studijas Tokijo universitete pradėjo 1968 m. Baigęs Teisės fakultetą 1972 m. pradėjo dirbti Užsienio reikalų ministerijoje, specializuodamasis tarptautinio nusiginklavimo ir branduolinių ginklų mažinimo klausimuose. 1973-74 m. studijavo Franš Kontės universitete ir 1974–1975 m. – Nicos universitete.
Finansų apskaita

Finansų apskaita – apskaitos sritis, susijusi su finansinio balanso paruošimu, sprendimų priėmėjams: bendrovės akcininkams, tiekėjams, banko atstovams, darbuotojams, valstybinėms įstaigoms, įmonės savininkams ir jos tarpininkams.
Finansinio kapitalo rezervą galima įvertint dvejopai: nominalios vertės bei pastovios perkamosios galios vienetais. Pagrindinis finansinės apskaitos poreikis yra susijęs su įmonės skaidrumu bei principinės agento problemos išsprendimu. Šios problemos sprendimui reikalingas agentų atliekamo darbo stebėjimas ir įvertinimas bei Gautos informacijos pranešimas suinteresuotiems asmenims. Finansų apskaita kaip ir Vadybos ir kaštų apskaita yra buhalterinės apskaitos rūšis.

Paskirtis, tikslai

Finansinės atskaitomybės paskirtis – teikti įvairiems vartotojams, priimantiems ekonominius sprendimus, naudingą informaciją apie finansinę įmonės būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus.
Finansinės atskaitomybės tikslai – sudaryti bendros paskirties finansinius balansus, aprūpinti įmones informacija skirta sprendimams priimti, planų sudarymui bei bendrovės veiklos įvertinimui, atitikti valstybinės priežiūros reikalavimus
Suskystintų gamtinių dujų terminalas

SGD terminalai pasaulyje

Pasaulyje veikia 30 eksporto ir 82 importo terminalų. SGD pramonė sparčiai plečiasi, todėl planuojama įrengti dar 21 eksporto ir 40 importo terminalų. 2013 m. SGD dujas galėjo importuoti 29 šalys, veikė 94 priėmimo terminalai. Siekiant užtikrinti SGD terminalo veiklos lankstumą, įrengiamos saugyklos, kuriose saugomos gamtinės dujos. Saugyklos gali būti požeminės, antžeminės arba įrengtos SGD tanklaiviuose.
Augantis poreikis diversifikuoti energijos šaltinius augina SGD importo rinką, o naftos atsargų ribotumas plečia SGD eksportuojančių šalių ratą.

SGD terminalai Europoje

Šiuo metu didžiausias Europoje SGD importo terminalas „South Hook“ veikia Jungtinėje Karalystėje. Jo pajėgumas siekia net 18 mlrd. m³ per metus. Praplėtus Olandijoje veikiantį „Gate“ importo terminalą, jo pajėgumas išaugs iki 22 mlrd. m³ per metus ir jis taps didžiausiu Europoje. Mažiausio pajėgumo (metinis pajėgumas 0,7–1,4 mlrd. m³) terminalai įrengti Kipre, Graikijoje ir Švedijoje.
Švedijos terminalas Nineshamne yra pirmasis SGD importo terminalas Baltijos jūros regione. Oficialiai jis buvo atidarytas 2011 m. gegužės 27 d.

Ispanijos terminalai

Ispanija yra didžiausia suskystintų gamtinių dujų importuotoja Europoje ir trečioji pagal dydį importuotoja pasaulyje. Pastačius 6 SGD terminalus ir liberalizavus dujų sektorių, dabar Ispanija dujas gauna iš 14 skirtingų šalių – daugiausia iš Alžyro, Persijos įlankos valstybių, Nigerijos, Trinidado ir Tobago, Egipto.
Ispanijoje veikia 6 terminalai, iš kurių 4 – Barselonoje, Kartachenoje, Huelvoje ir Bilbao, yra valdomi pagrindinės Ispanijos gamtinių dujų transportavimo, išdujinimo bei saugojimo kompanijos „Enagas“ (Empresa Nacional del Gas). Pastaroji taip pat valdo šalies dujotiekius, naujai statomą terminalą Muselyje bei 2 požemines dujų saugyklas.
Barselonos uoste 271 km² plote įsikūręs SGD terminalas yra seniausias Ispanijoje. Jis pastatytas 1969 m., vėliau kelis kartus modernizuotas ir plėstas. Barselonos terminalo pajėgumas yra 12 milijardų m³ dujų per metus. Šalia terminalo vyksta konteinerių, chemijos produktų krova, veikia „ro-ro“ krovinių terminalai, netoliese įsikūręs ir kruizinių laivų terminalas. Terminale per daugiau nei 40 metų neįvyko nė vieno incidento, galinčio padaryti žalą aplinkai ar žmonėms.
Audronė Bugelevičienė

Audronė Bugelevičienė (g. 1952 m. gegužės 25 d. Švenčionyse) – teisininkė, Vilniaus miesto 2-ojo apylinkės teismo teisėja, buvusi advokatė, advokatų savivaldos veikėja, Lietuvos advokatų tarybos pirmininko pavaduotoja.

Biografija

1970 m. baigė Švenčionių Zigmo Žemaičio vidurinę mokyklą, 1975 m. – teisę Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininkės kvalifikaciją.
Nuo 1975 m. rugpjūčio mėn. iki 1979 m. rugsėjo mėn. Švenčionių rajono Žemės ūkio valdybos (vyriausioji) juriskonsultė, nuo 1979 m. rugsėjo mėn. Vilniaus 1-osios juridinės konsultacijos advokatė stažuotoja. Nuo 1980 m. advokatė. Nuo 1980 m. sausio mėn. Švenčionių juridinės konsultacijos vedėja, nuo 1987 m. birželio mėn. iki 1990 m. liepos mėn. Vilniaus rajono juridinės konsultacijos vedėja. Specializacija– – šeimos teisė, paveldėjimo teisė, sutarčių teisė.
Nuo 2005 m. balandžio 28 d. Vilniaus miesto 2-ojo apylinkės teismo teisėja.
1984–-1990 m. Lietuvos advokatų kolegijos prezidiumo narė, 1995–-2002 m. Lietuvos advokatų tarybos narė. Nuo 1990 m. liepos iki 2005 m. balandžio 8 d. ėjo įvairias pareigas. Buvo Metodinės tarybos pirmininkė, konsultantė, nuo 2002 m. Lietuvos advokatų tarybos pirmininko pavaduotoja. Nuo 2008 m. gruodžio mėn. Teisėjų etikos ir drausmės komisijos narė.
Moka rusų, vokiečių kalbas.
Huddersfield Town FC

Istorija

Klubas įkurtas 1908 m. Iki 1979 m. žaisdavo Premjer lygoje, bet tais metais ilgam iškrito iš elito diviziono. Tarp stipriausių klubų atsidūrė tik po labai ilgos pertraukos. 2017/2018 m. sezone vėl bando įsitvirtinti Premjer lygoje.
Nijigatos prefektūra

Istorija

Seniau Nijigatos prefektūros vietoje buvo Ečigo ir Sado žemės. Sengoku laikotarpiu jos buvo valdomos Kenšio Uesugio.
Nijigatos miestas yra didžiausias ir svarbiausias miestas prefektūroje, taip pat – svarbus uostas nuo pat XIX a. vid., kai M. Peris Kanagavos sutartimi privertė japonus įteisinti prekybą su užsienio valstybėmis. Nijigatos miesto uostas tapo pirmuoju uostu prie Japonijos jūros, skirtu Japonijos ir užsienio valstybių prekybai.
Ecuzankajaus organizacija, kuriai vadovavo ministras pirmininkas Tanaka Kakuei, buvo labai įtakinga tobulinant infrastruktūras šioje prefektūroje XX a. septintajame ir aštuntajame dešimtmečiuose: organizacijos iniciatyva nutiesti Joetsu Shinkansen geležinkelis ir Kanecu greitkelis (susisiekimui su Tokijumi).
2004 m. spalio 23 d. Čiuecu žemės drebėjimas sukrėtė Nijigatos prefektūroje esantį Odžiją.
2006 m. sausio 6 d. prefektūroje siautusi stipri sniego audra sukėlė daug liūdnų padarinių: mažiausiai 71 žmogus žuvo, virš 1000 buvo sužeistų.

Geografija

Nijigatos prefektūra iš šiaurės vakarų į šiaurės rytus 240 km tęsiasi išilgai Japonijos jūros pakrante. Prefektūrai taip pat priklauso Sado sala.
Prefektūra priskiriama ir prie Hokuriku, ir prie Košinecu regionų.
Prefektūra paprastai skirstoma į keturias zonas: Džioecu (pietuose), Čiuecu (centre), Kaecu (šiaurėje) ir Sado salą. Prefektūroje taip pat yra Šinano, ilgiausios Japonijos upės, žiotys.

Miestų ir kaimų susijungimai

Nuo 2001 m. iš viso įvykdyta 15 miestų ir kaimų sujungimų. Paskutinis įvyko 2006 m. kovo 20 d., kai prie Cubamės miesto buvo prijungti Bunsujus ir Jošida.

Ateityje planuojami susijungimai

2008 m. balandžio mėn. planuojama prie Murakamio prijungti Asahį, Avašimaurą, Kamihajašį ir Sanpoką.

Ekonomika

Pagrindinė prefektūros pramonės šaka – žemės ūkis. Ryžiai – pagrindinis produktas. Jų šioje prefektūroje užauginama beveik daugiausiai Japonijoje (daugiausiai užauginama Hokaido prefektūroje, Nijigatos prefektūrai tarp visų Japonijos prefektūrų priklauso 2 vieta). Šioje prefektūroje taip pat randama naftos.
Kostas Gaubis

Kostas Gaubis (1902 m. liepos 16 d. Leckavos miestelyje, Mažeikių apskr. – 1980 m. vasario 10 d. Čikagoje, IL, JAV) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

1914 m. atvyko į JAV ir apsigyveno Rochesteryje, NY. Muzikos mokėsi A. Pociaus Įkurtoje L. van Beethoveno konservatorijoje Čikagoje ir gavo magistro diplomą. Vėliau šioje konservatorijoje buvo fortepijono dėstytojas. Kartu vargonininkavo Šv. Dovydo, Šv. Juozapo, Dievo Apvaizdos ir nuo 1962 m. Šv. Jurgio parapijose Čikagoje. Visur buvo suorganizavęs ir chorus. Apie 15 metų vadovavo dideliam Dievo Apvaizdos parapijos chorui, nuo 1962 m. vargonininkavo ir vadovavo Šv. Jurgio parapijos chorui. Su chorais organizavo metinius koncertus, giedojo bažnyčiose, dalyvavo dainų šventėse ir kituose tautiniuose renginiuose.
Nuo 1933 m. buvo ALRK Vargonininkų sąjungos narys (šios sąjungos ir provincijos narys), 1945 m. išrinktas Centro Valdybos iždo globėju, o 1943 m. vicepirmininku. Sukūrė dainelių vaikams.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Šarūnas Berlinskas

Biografija

1980 m. baigė Kretingos 1-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją (Dabar Aleksandro Stulginskio Universitetas), inžinierius dėstytojas. 2002 m. Lietuvos žemės ūkio universitete (Dabar Aleksandro Stulginskio Universitetas) baigė edukologijos magistrantūrą.
Nuo 1985 m. Klaipėdos tarybinio ūkio technikumo dėstytojas-mokytojas, nuo 1991 m. Klaipėdos aukštesniosios technikos mokyklos autotransporto skyriaus vedėjas, vėliau direktoriaus pavaduotojas studijoms. Nuo 2002 m. Klaipėdos verslo ir technologijų kolegijos technologijų fakulteto prodekanas, nuo 2009 m. Klaipėdos valstybinės kolegijos direktoriaus pavaduotojas akademinei veiklai. 2009–2011 Kolegijos akademinės tarybos pirmininkas. Nuo 2010 m. LieMSIS valdybos narys.
Vienas iš Žemaitijos partijos organizatorių Klaipėdoje.