google/wiki40b huggingface dataset:
Lietuvos komjaunimas

Lietuvos komjaunimas, Lietuvos Lenino komunistinio jaunimo sąjunga, LLKJS – visuomeninė politinė jaunimo organizacija, gyvavusi 1989–1990 m. Lietuvos TSR, buvusi savarankiška nuo Visasąjunginės Lenino komunistinio jaunimo sąjungos (VLKJS), dalyvavusi 1990 m. Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo rinkimuose (vietų jame nelaimėjo).

Istorija

Komjaunuoliai (kaip ir komunistai) nelegaliai veikė ir tarpukario Lietuvoje, tačiau po valstybės aneksijos jie tapo VLKJS dalimi. 1989 m. LLKJS atsisakė Maskvos diktato. Be to, komjaunimo narių apklausos parodė, kad tik 11 proc. iš jų norėjo likti VLKJS sudėtyje. Naujos LKJS įkūrimas lėmė ne tik demokratinio centralizmo principų atsisakymą, naują organizacinę strutūrą, bet ir lūžį politinėje orientacijoje. Žinomas VLKJS siekis „eiti į komunizmą“ buvo pakeistas kitu tikslu – „ginti Lietuvos TSR suverenitetą“. Dalis komjaunuolių nepanoro išeiti iš VLKJS priklausomybės ir toliau priklausė jos Lietuvos skyriui.
Lietuvos komjaunimo pirmasis sekretorius buvo visuomenės veikėjas Alfonsas Macaitis. Jam vadovaujant 1989 m. Lietuvos komjaunimas pirmasis iš visų sovietinių respublikinių komjaunimo struktūrų pasitraukė iš Sovietų Sąjungos komjaunimo organizacijos ir tapo savarankiškas. Po metų šiuo pavyzdžiu pasekė ir Lietuvos komunistų partija, atsiskyrusi nuo TSKP. Vienas iniciatorių bei ideologų atskiriant Lietuvos komjaunimą nuo VLKJS buvo politikas, diplomatas Linas Linkevičius.
1990 m. spalio 26-27 d. Vilniuje įvyko Lietuvos jaunimo forumo suvažiavimas, kuriame komjaunimas perdavė savo įgaliojimus naujajai organizacijai – Lietuvos jaunimo forumui.
Brea Lynn

Biografija

Bri Lin gimė Čandleryje, Arizonos valstijoje. Dirbo medicinos seserimi. „Vivid Entertainment“ studijos vadybininkai ją pastebėjo viename iš naktinių klubų. Po šios pažinties buvo pasirašytas kontraktas. Bri buvo viena iš populiariausių „Vivid Entertainment“ aktorių. Už šios studijos filmą „Pirates 2“ buvo nominuota „Adult Video News“ premijai. 2006 m. lapkritį, Bri Lin, apdovanota „Penthouse mylimiausios“ titulu. 2007 m. mergina paliko pornografijos pramonę, bet po pusmečio grįžo, kontrakte įrašiusi punktą, kad filmuosis tik su merginomis. Netrukus buvo išleistas filmas „Who’s Killing The Pets“, kuriame vaidino tik merginos, turinčios „Penthouse mylimiausios“ titulą.
Pabaisko valsčius

Pabaisko valsčius buvo rytinėje Lietuvoje. Centras – Pabaiskas (kurį laiką ir Pašilė).
Erbil SC

Istorija

Klubas įkurtas 1968 m. 
Futbolo komanda 4 k. tapo šalies čempionais. (2006–07, 2007–08, 2008–09, 2011–12 m.)
Visagino herbas

Aprašas

Herbo mėlyname lauke sidabrinė gervė pakelta kairiąja koja. Kojos ir snapas auksiniai. Gervė reiškia gyvybingumą, išmintį.

Istorija

Herbo etalono autorius – dailininkė Laima Ramonienė. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą patvirtino 1996 m. liepos 26 dekretu Nr. 1007.
Adrianas I

Biografija

Kilęs iš Romos aristokratų. Valdant popiežiui Steponui II įšventintas diakonu.
Nuo pontifikato pradžios siekė sąjungos su Frankų valstybe. Langobardų karaliui Deziderijui įžengus į Romos teritoriją, paprašė pagalbos Frankų imperatorių Karolį Didįjį, kuris 774 m. nugalėjo langobardus ir tapo Italijos karaliumi. Tuo buvo pradėta kurti Šventoji Romos imperija. Pavijai kapituliavus Adrianas I Karoliui Didžiajam suteikė patricijaus titulą, o Karolis Didysis patvirtino Pipino Trumpojo popiežiui 756 m. dovanotas žemes. Tai buvo Popiežiaus valstybės formavimo pradžia, užsibaigusi 781 m. per kitą Karolio vizitą į Romą. Į Popiežiaus valstybės sudėtį įėjo Lacijus, Ravena, Pentapolis ir Sabina. Atsidėkodamas Adrianas I Karolio Didžiojo sūnums suteikė karalių titulus.
Bizantijos imperatorės Irenos prašymu 787 m. jis pasiuntė legatus į Nikėjos II susirinkimą, kuriame buvo pasmerktas ikonoklazmas, atkurti Romos ir Bizantijos bažnyčių santykiai. Frankų valstybėje kilus pasipriešinimui Nikėjos II susirinkimo nutarimams dėl šventųjų paveikslų gerbimo, knygoje Libri Carolini, atskleidė skirtumą tarp Dievo garbinimo (lot. adorano) ir šventųjų paveikslų gerbimo (lot. veneratio). Dėl šios polemikos, ypač dėl knygos „Libri Carolini“ įtakos, susiformavo skirtingas Vakarų ir Rytų bažnyčių požiūris į šventųjų paveikslus.
Jis papildė Dionisijo Mažojo sudarytą bažnytinių kanonų kodeksą „Codex Canonum Ecclesiasticorum“. Jo kodeksas (Codex Hadrianeus) tapo Frankų valstybės bažnytinės teisės kodeksu. Sudarė sakramentarijų „Hadrianum“, kuris turėjo didelę reikšmę Romos apeigoms Vakarų bažnyčioje plisti.
781 m. pradėjo kaldinti monetas su savo atvaizdu ir oficialius dokumentus datuoti nuo savo pontifikato pradžios, taip paskelbė Romos nepriklausomybę nuo Bizantijos. Adrianas I rūpinosi vargingaisiais, buvo vadinamas vargšų tėvu. Romoje atstatė akveduką, sutaisė miesto sienas.
Igoris Terentjevas

Igoris Terentjevas – Lietuvos slidinėjimo treneris.
Šiuo metu treniruoja olimpiečius savo dukterį Iriną Terentjevą ir Aleksejų Novoselskį.
Biliūnų dvaras

Istorija

Pirmą kartą dvaras paminėtas kaip Bilevičių valda, giminės šaknys siekia XIV a. Iki tol Biliūnų kaimas priklausė Pašaltuonio dvarui. Jį perėmus Bilevičiams vietovė pradėta vadinti Bilevičiais. Dvarininkams pakeitus pavardę į Biliūnus, pasikeitė ir vietovės pavadinimas.
Dvaras pirmą kartą paminėtas 1592 m. Bilevičius 1763 m. dvarą dovanojo sesers sūnui Antanui Gelgaudui, tačiau vėliau dvaras vėl grįžo Bilevičiams. Juozas Bilevičius 1850 m. dvarą paliko anūkėms: Kalikstai ir Julijai Pilsudskytėms. Pilsudskius už dalyvavimą 1863 m. sukilime caras ištrėmė į Sibirą, o dvaras atiteko Nikolajui Daškovskiui. Šis 1925 m. dvarą už slaugą dovanojo savo vežikui Jonui Kaminskui.
Pirmieji dvaro rūmai statyti apie 1427 m., restauruoti 1515 m. 1699 m. dabartinį rūmų pastatą pastatė Žemaitijos stalininkas Steponas Aleksandras Bilevičius. 1763 m. inventoriuje surašyti: senas namas, du grūdų sandėliai, ledainė, bravoras, arklidė, vežiminė, tvartai ir malūnas. Šiandien išlikę rūmai ir svirnas.
Šaltiniuose fiksuojama, jog 1702 m. dvare buvo apsistojęs Švedijos karalius Karolis XII, o 1812 m. čia viešėjo Napoleono Didžiosios armijos 10-ojo korpuso vadas Prancūzijos maršalas Žakas Makdonaldas ir Rusijos carienė.
Paminklų konservavimo instituto darbuotojos O. Žalytė, E. Bagdonienė, R. Putrimienė 1969 m. ir 1989 m. buvo parengusios rūmų rekonstrukcijos projektus, tačiau jie neįgyvendinti
Šiuo metu dvaras grąžintas paveldėtojai – Bernadetai Elenai Kaminskaitei-Žagarnauskienei.
Arvydas Daugėla

Arvydas Daugėla (g. 1964 m. Klaipėdos rajonas) – teisininkas, teisėjas, nuo 2010 m. Klaipėdos apygardos teismo (KLAT) pirmininkas.

Biografija

1989 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Nuo 1989 m. rugpjūčio mėn. Klaipėdos miesto vyriausiojo policijos komisariato Tardymo skyriaus tardytojas, nuo 1992 m. Klaipėdos miesto apylinkės teismo, nuo 1996 m. sausio mėn. Klaipėdos apygardos teismo teisėjas, nuo 1998 m. liepos mėn. iki 2010 m. birželio mėn. Klaipėdos apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus pirmininkas, nuo 2010 m. birželio Klaipėdos apygardos teismo pirmininkas.
Nuo 2002 m. birželio iki 2010 m. liepos mėn. Teisėjų etikos ir drausmės komisija, narys.
Moka rusų, anglų kalbas.
Rimvydas Stanislovas Mickevičius

Biografija

1947–1958 m. mokėsi Panevėžio 4–oje vidurinėje mokykloje, 1960–1966 m. studijavo Vilniaus dailės instituto Architektūros fakultete.
1958–1959 m. Panevėžio elektros tinklų elektromonteris, 1959–1960 m. Kauno Statybos valdybos Nr. 11 darbininkas. 1966–1973 m. „Komprojekto“ Druskininkų skyriaus architektas, grupės vadovas, vyr. architektas. 1973–1985 m. Druskininkų Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 1985–1988 m. pirmininkas, 1988–1990 m. LKP Druskininkų miesto komiteto pirmasis sekretorius. 1990–1991 m. susivienijimo „Monolitas“ projektų vyr. inžinierius, 1991–1992 m. VĮ „Ekspo“ grupės vadovas, direktoriaus pavaduotojas, 1992–1995 m. „Alytaus monolitas“ projekto vadovas, nuo 1995 m. „Vilprojektas“ projektų vadovas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus narys. 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. ir nuo 2008 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, 2000–2007 m. Kurorto plėtros komiteto pirmininkas.
Salaspilio savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies.
Oahu

Oahu (kai kada lietuviškuose šaltiniuose Oahus) – trečioji pagal dydį ir tankiausiai gyvenama vulkaninės kilmės Havajų sala.
Priklauso JAV Havajų valstijai, pietinėje salos pakrantėje įsikūrusi ir valstijos sostinė Honolulu.

Geologija

Salą suformavo du vulkaniniai skydai - Vaianae ir Koolau. Iš esmės visas Oahu reljefas yra šių dviejų ugnikalnių veiklos padarinys. Vaianae iškilo prieš ~3,9 mln. metų ir nurimo prieš ~2,5 mln. m. Šiuo metu erozijos stipriai paveikti Vaianae fragmentai sudaro vakarinę Oahu salos dalį. Koolau išsiveržė prieš 2,5 mln. m., augdamas iškilo iki vandens paviršiaus, o prieš 1,7 mln. metų pasiekė apie 3 km aukštį ir nurimo (dėl erozijos poveikio liko tik 960 m). Rytinis Koolau pakraštys su visa kaldera nuslinko į vandenyną, palikdamas dabartinę Koolau kalnų grandinę, o nuslinkusios uolienos guli išsibarsčiusios vandenyno dugne į rytus nuo Oahu. Prieš 500 000 metų Koolau vėl pradėjo veržtis ir nurimo maždaug prieš 32 000 m.
Sala yra aktyvioje tektoninėje zonoje, todėl čia gana dažnai juntami žemės drebėjimai.

Istorija

Polineziečių legendos byloja, kad Oahu buvo pirmoji iš Havajų salų, kurioje išsilaipino jų protėviai. Ji taip pat buvo pirmoji, kurią 1778 m. sausio 18 d. pamatė kapitono Džeimso Kuko įgula trečiosios ekspedicijos metu (bet išsilaipino Kauai).
Antrojo Pasaulinio karo metais karo veiksmai Ramiajame vandenyne prasidėjo būtent Oahu, kai 1941 m. gruodžio 7 d. Japonijos aviacija ir povandeniniai laivai netikėtai užpuolė Perl Harbore dislokuotą JAV Ramiojo vandenyno laivyną ir padarė amerikiečiams milžiniškų nuostolių.
Oahu yra patrauklus turizmo centras, kasmet saloje apsilanko virš 5 mln. turistų. Šiaurinės salos pakrantės paplūdimiai garsėja didelėmis bangomis, sutraukiančiomis banglenčių sporto mėgėjus iš viso pasaulio. Šioje pakrantėse nufilmuoti garsūs serialai "Dingę" (Lost) ir "Gelbėtojai" (Baywatch).

Deimantų viršukalnė (Diamant Head)

Vulkaninio kūgio, išsiveržusio prieš 200-150 000 metų liekana. Gamtos paminklas. Turistams parengti kopimo takai, galima pakilti keltuvais.

Hanauma įlanka

Vulkaninio kraterio vietoje susiformavusi jūros įlanka, įsiterpusi į Oahu pietrytinę pakrantę rytuose nuo Honolulu. Kasmet čia apsilanko apie trys milijonai turistų. Gamtos draustinis. Čia auga ir bręsta žaliųjų vėžlių (Chelonia Mydas) jaunikliai, išsiperėję Prancūzų fregatų seklumos paplūdimiuose, gausu papūgžuvių.

Vaikiki

Garsus paplūdimys pietinėje Oahu pakrantėje, šalia Honolulu. Daug viešbučių, klesti turizmo industrija. Siekiant pagausinti smėlio kiekį, 1920-30 metais čia buvo baržomis plukdomas Kalifornijos paplūdimių smėlis.

Šventyklų slėnis

Slėnis rytinėje Oahu dalyje, prie Kaneohe miestelio, kuriame XX a. septintajame dešimtmetyje įkurtos kapinės, pastatytos budistų ir krikščionių šventyklos.
Verslo ir komercinė teisė

Verslo ir komercinė teisė – dvimėnesis teisės mokslinis-praktinis žurnalas, ėjęs 1992–2009 m. Vilniuje.

Istorija

Iki 1995 m. vadinosi „Verslas ir teisė“. Įsteigė apskaitos ir kontrolės UAB „Auditas“. Tiražas 1992 m. – 5200 egz., 1997 m. – 3000 egz.
Rašo teisės, privatizavimo, audito, bankų, verslo klausimais.
Vyriausias redaktorius Karolis Jovaišas.
Kryžių kalno atlaidai

Kryžių kalno atlaidai – atlaidai, rengiami Šiauliuose. Nuo Šiaulių katedros vyksta piligrimų žygis į Kryžių kalną. Žygio metu giedamos giesmės, kalbama Rožinio malda, litanija.

Istorija

XIX a. pabaigoje ėmė rastis pamaldų Kryžių kalne tradicija. Ji išplėtota tarpukariu.
1997 m. gegužės 28 d. popiežiui Jonui Pauliui II įkūrus Šiaulių vyskupiją, atlaidai buvo atgaivinti. 1997 m. liepos 20 d. dekretu Šiaulių vyskupas Eugenijus Bartulis atnaujino Kryžių kalno atlaidų šventimą. Iki tol liepos 16-ąją, Karmelio Švč. Mergelės Marijos (Škaplierinės) šventės dieną, švęstus atlaidus vyskupas perkėlė į paskutinį liepos sekmadienį.
Laimutė Valatkienė

Biografija

1988 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, diplominis darbas „Maudžiorų  kapinyno (Kelmės r.) VIII – IX a. papuošalai“.
1971 m. pradėjo dirbti Telšių kraštotyros muziejaus „Alka“ filiale – Mažeikių kraštotyros muziejuje, domėjosi kraštotyra, archeologija. Nuo 1974 m. Telšių kraštotyros muziejaus vyr. fondų saugotoja, pradėjo dalyvauti archeologinių paminklų žvalgymų ir tyrinėjimų ekspedicijose, kurioms vadovavo Vitas Valatka. Nuo 1977 m. vyr. mokslinė bendradarbė, vyr. muziejininkė.
Lietuvos archeologijos draugijos narė.

Mokslinė veikla

Tyrinėti objektai: Galkančių kapinynas, Šatrijos kalno papėdės pietinė gyvenvietė, Kuršų kapinynas, Varnių Šv. Aleksandro bažnyčios zakristijos kapai, buv. Varnių kunigų seminarijos kiemas, Kumpikų kapinynas, Džiugo piliakalnio šiaurės vakarų gyvenvietė, Džiuginėnų gyvenvietė, Bauželio kapinynas, Vembūtų piliakalnis, (Telšių rajonas), Maudžiorų kapinynas, Žalakių kapinynas (Kelmės rajonas), Godelių kapinynas (Plungės rajonas).
Lietuvių politikos centras

Lietuvių politikos centras – neoficiali įvairių lietuvių politinių partijų atstovus, išskyrus socialdemokratus, vienijusi organizacija, veikusi 1914–1915 m.

Veikla

Lietuvių politikos centro veikloje aktyviai dalyvavo Jonas Basanavičius, Martynas Yčas, Liudas Noreika, Juozas Kubilius, Jurgis Šaulys, Povilas Dogelis, Pranas Dovydaitis, Petras Klimas, Mykolas Sleževičius, Antanas Smetona, Stasys Šilingas, Jonas Vileišis ir kiti. 1914 m. Lietuvių politikos centras parengė kreipimąsi į JAV lietuvius B. K. Balutį, K. Račkauską, J. Šliūpą ir kt., kuriame buvo išdėstytos lietuvių politikų to meto nuostatos Lietuvos laisvės klausimu.
Lietuvių politikos centro nutarimu iš buvusių ir esamų Rusijos Valstybės Dūmos narių lietuvių buvo sudarytas komitetas (pirmininkas Petras Leonas), kuriam pavesta politiškai atstovauti lietuvių visuomenei. 1914 m. centro iniciatyva įkurta Lietuvių draugija nukentėjusiems dėl karo šelpti. 1915 m. dėl narių nesutarimų Lietuvių politikos centras iširo.
Doom metalas

Bruožai

Doom metal būdingas bruožas – lėtos ir besikartojančos ritminės figūros, kurių paskirtis tik pridėti „sunkumo“, o melodiškumas paliekamas kitiems instrumentams – pianinui, violončelei, fleitoms bei perkusijai. Būtent ši savybė sukėlė kritikos bangą, teigiančią, kad doom metal yra nuobodus, jame absoliučiai nėra dinamikos. Doom metal gana būdingas moteriškas vokalas.
Skuminas Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės, Skumino šakos pradininkas. Tėvas Levas Tiškevičius.

Šeima

1534 m. vedė, žmona Marina Meleško, vaikai Dimitras Tiškevičius (Dymitr Tyszkiewicz), Teodoras Tiškevičius (Teodor Tyszkiewicz), Magdalena Tiškevičiūtė (Magdalena Tyszkiewicz, vyrai: Ivanas Chreptavičius, Kierdėjus Lipskis), Olena Tiškevičiūtė (Olena Tyszkiewicz, vyras Ivanas Krošinskis), Fabiana Tiškevičiūtė (Fabiana Tyszkiewicz, vyrai Tuchanovskis, Podašovskis, Jonas Baka).

Valstybės tarnyba

1559 m. Černobylio seniūnas, Lietuvos dvaro maršalka.
Pabūdviečiai

Aplinkinės gyvenvietės

Žygaičiai - 7 kmAukštupiai - 2 kmBūdviečiai – 1 kmKęsčiai - 3 km
Tamil Elamo vėliava

Tamil Elamo vėliava sukurta 1990 m. pagal „Tamil Elamo išlaisvinimo tigrų“ organizacijos emblemą – tigrą (priimta 1977 m.), tačiau išmestos judėjimo pavadinimo raidės. 2005 m. „Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai“ išleido atnaujintą vadovą, kuriame yra instrukcijos ir paaiškinimai kaip teisingai turi būti naudojama Tamil Elamo vėliava. Tamilų kalba išleistame vadove nurodoma kaip vėliava kabinama viena arba su kitų šalių nacionalinėmis vėliavomis bei bendros vėliavos naudojimo nuostatos. Vėliava susideda iš keturių spalvų – geltonos, raudonos, juodos ir baltos.
Víkingur Gøta

Istorija

Klubo ištakos siekia 1926 m.
Šigos prefektūra

Istorija

Iki Han sistemos panaikinimo prefektūra buvo žinoma kaip Omio žemė.

Geografija

Šiga šiaurėje ribojasi su Fukujo prefektūra, rytuose – su Gifu prefektūra, pietryčiuose – su Mijės prefektūra ir vakaruose – su Kioto prefektūra.
Biva, didžiausias Japonijos ežeras, plyti pačiame prefektūros centre ir užima vieną šeštąją visos prefektūros ploto. Prefektūra rytuose apsupta Hiros kalnais, vakaruose – Ibukio ir Sudzukos kalnais. Šiaurinės Šigos klimatas gerokai šaltesnis nei pietinės.
Setos upė išteka iš Bivos ežero ir teka pro Kiotą į Osakos įlanką. Tai vienintelė natūrali upė, ištekanti iš ežero. Visos kitos Japonijos upės įteka į ežerą.

Ekonomika

Prefektūroje įsikūrusios tokių garsių elektronikos gamybos firmų, kaip „IBM Japan“, „Canon“, „Yanmar Diesel“ ir „Toray“, įmonės.

Demografija

Daugiausiai žmonių gyvena teritorijoje aplink Ocu miestą, esantį prie pietinio Bivos kranto.

Sportas

Šigos prefektūroje, Ocu mieste, įsikūrusi moterų tinklinio komanda „Toray Arrows“.
Seattle Sounders FC

Istorija

Įkurtas 2007 m., nuo tada kasmet rungtyniauja Major League Soccer.
Rygos Nikolajaus I gimnazija

Rygos Nikolajaus I gimnazija (latv. Rīgas Nikolaja I ģimnāzija, rus. Рижская Николаевская гимназия) – Rusijos imperijos laikais vidurinį išsilavinimą teikusi berniukų gimnazija Rygoje.

Istorija

Pirmoji aukštesnįjį išsilavinimą suteikianti mokykla Rygoje įkurta dar 1675 m., ji buvo vadinama savo įkūrėjo – Švedijos karaliaus Karlo XI – vardu: Karlo licėjus (lot. Schola Carolina). Po Šiaurės karo sukeltos suirutės licėjaus veikla nutrūko ir kiek vėliau jo vietoje atidaryta Rusijos imperijos Caro licėjus (rus. Царский лицей), veikęs 1733–1802 metais. Po to ši mokslo įstaiga buvo pervadinta į Vidžemės gubernijos gimnaziją. 1890 m. jai buvo suteiktas Rusijos imperatoriaus Nikolajaus I vardas, o po metų mokykla persikraustė į naują pastatą miesto centre (projekto autorius arch. Aleksiejus Kizelbašas).
Tai trijų aukštų monumentalus plytų mūro pastatas su erdviomis klasėmis ir centre išsidėsčiuse aktų sale; flygelis buvo skirtas darbuotojų poreikiams. Išorinės sienos gausiai dekoruotos skulptūromis ir ornamentais.
Gimnazijoje pagal tipinius įstatus buvo dėstomi: tikyba; rusų kalba ir literatūra; lotynų, graikų, vokiečių ir prancūzų kalbos; matematika; fizika; kosmografija; dailyraštis; braižyba ir piešimas. Fakultatyviai buvo galima lankyti gimnastikos ir dainavimo pamokas.
Pirmojo pasaulinio karo metu pedagogai ir mokiniai buvo evakuoti į Imperijos gilumą, tarpukaryje mokyklos pastate buvo įsikūręs Rygos valstybinis technikumas, kuris tebeveikia jame iki šiol.

Gimnazijos auklėtiniai

Ši mokslo įstaiga išugdė Latvijos prezidentą Gustavą Zemgalį, medicinos profesorių Reinholdą Snikerį, istoriką Eduardą Šturmą, vargonininką Nikolajų Vanadzinį, pirmąjį Latvijos kariuomenės gydytoją generolą Peterį Snikerį, Prancūzijos sociologą pozityvistą Georgą Gurvičių, Latvijos finansų ministrą Ringoldą Kalningį ir kt.
Rygos Nikolajaus I gimnazijoje mokėsi ir iškilios Lietuvos asmenybės: kariuomenės pulkininkas Balys Giedraitis, rašytojas Ignas Lapienis, LTSR veikėjas Justas Paleckis, vabzdžių kolekcionierius Valerijonas Straševičius, mokslininkas Kazys Sleževičius bei kt.
Anducharas

Istorija

Senovėje Anducharo vietoje buvo keltų gyvenvietė. Ją 206 m. pr. m. e. užėmė romėnai. 711 m. atiteko Al Andalusijai. 1224 m. miestas prijungtas prie Ispanijos.
Madona su dagiliu

Istorija

Paveikslas priklauso Rafaelio florencietiškam kūrybos periodui. Nutapytas 1505−1506 m. laikotarpiu Rafaelio draugo Lorenzo Nasi ir Sandra di Matteo di Giovanni Canigiani vestuvių proga. Vėliau, 1547 metais, žemės drebėjimo metu sugriuvus Nasi namui, paveikslas buvo apgadintas ir skilęs į septyniolika dalių. Jį vėl sujungė ir įtrūkimus užtapė dailininkas Michele di Ridolfo del Ghirlandaio, kuris buvo didelis Rafaelio dailės gerbėjas. 1666 m. paveikslas pateko į kardinolo Giovan Carlo de' Medici kolekciją, o po to į Florencijos valdytojų Medičių galeriją Uficiuose. 2008 m. paveikslas, po 10 metų trukusio restauravimo proceso, buvo pristatytas publikai iš naujo.

Tema ir stilistika

„Madonoje su dagiliu“ vaizduojama tradicinė renesanso dailės tema − Mergelė Marija su kūdikiais Jėzumi Kristumi (tarp Madonos kelių) ir Šv. Jonu Krikštytoju. Vaikai žaidžia su Šv. Jono Krikštytojo rankose esančiu dagiliu. Paukštelis simbolizuoja būsimas Kristaus kančias (aliuzija į Kristaus dyglių vainiką). Motinos ir sūnaus ryšį rodo Kristaus dešinė pėda, uždėta ant Madonos pėdos.
Paveikslo kompozicija seka kiek ankstesniu „Prato Madonos“ paveikslu, tačiau veikėjai šiame paveiksle kiek labiau suspausti, daro harmoningesnės ir nuoseklesnės tapybos įspūdį. Pagrindinė veikėjų grupė sukomponuota trikampio kompoziciniu principu, kurį Rafaelis perėmė iš Leonardo da Vinčio. Kristaus figūros nuogumo pabrėžtinumui greičiausiai turėjo įtakos Mikelandželas, kuris nuogo kūno įvaizdį naudodavo išreikšti žmogaus išgyvenimams ir emocijoms. Už veikėjų nugaros esančio peizažo vaizdavime galima atsekti ankstyvojo Nyderlandų meno dailininkų įtaką, tačiau visa scena yra išlikusi Umbrijos dailės mokyklos tradicijoje. Joje Rafaelis parodo, kaip sugeba transformuoti ir sintezuoti įvairias įtakas į jam būdingą harmoningą ir nuoseklią dailę.
Didysis amerikietiškasis romanas

Didysis amerikietiškasis romanas (angl. Great American Novel) – sąvoka, vartojama nusakyti tam tikru JAV istorijos laikotarpiu parašytą romaną, kuris geriausiai atspindi gyvenimą JAV. Frazė kilo pilietinio karo metu nuo John William DeForest parašyto romano, kurį pirmą kartą išspausdino The Nation 1868 m. sausio 9 d. Šiuo metu didysis amerikietiškasis romanas yra labiau simbolinis, laikomas Šventuoju Graliu - įkvėpimo šaltiniu. Taip pat laikoma, kad geriausios JAV knygos parašytos praeityje, kai buvo skiriamas didžiojo amerikietiško romano titulas.
Didžiuoju amerikietišku romanu laikomi tokie kūriniai kaip Nathaniel Hawthorne The Scarlet Letter, Herman Melville Moby-Dick, Mark Twain Adventures of Huckleberry Finn, F. Scott Fitzgerald The Great Gatsby, Thomas Pynchon Gravity's Rainbow, Saul Bellow The Adventures of Augie March, John Steinbeck The Grapes of Wrath, William Faulkner The Sound and the Fury, John Dos Passos U.S.A. trilogy, Harper Lee To Kill a Mockingbird, Kurt Vonnegut Slaughterhouse-Five, J. D. Salinger The Catcher in the Rye ir Jack Kerouac On the Road.
Julija Daniliauskienė

Julija Daniliauskienė (1926 m. kovo 27 d. Šilo Pavėžupis, Šaukėnų valsčius – 2009 m. liepos 26 d. Vilnius) – Lietuvos tautodailininkė.

Biografija

Vyras etnologas Antanas Daniliauskas, duktė grafikė Viktorija Daniliauskaitė. 1941 m. ištremta į Altajaus kraštą grįžo į Lietuvą 1956 m., nuo 1957 m. dalyvavo grupinėse parodose, nuo 1964 m. rengė individualias parodas.

Kūryba

Sukūrė popieriaus karpinių ciklų („Metų laikai“ 1960 m., „Oi giria, giria, girele žalioji“, „Mūsų sodai ir girios“, abu 1976 m., „Vilnius“ 1980 m., „Ritmai“ 1985–1991 m., „Juostų motyvai“ 1992 m.), kompozicijų („Čiulbantis medis“ 1984 m.), atvirukų, ekslibrisų. Iliustravo knygą „Lietuvių vaikų poezija“ (1980 m.). Ankstyvojoje kūryboje dominavo stilizuotų medžių, gėlių, paukščių, vėliau ir dangaus šviesulių motyvai. Nuo 9-ojo dešimtmečio vidurio dažnesnis geometrinis, savaip interpretuotas liaudies audinių ornamentas. Karpiniams būdinga simetriška kompozicija, formų ritmas, linijų grakštumas.
Sindikatas

Finansų srityje

Finansų terminologijoje sindikatas vartojamas kaip žodžio „konsorciumas“ sinonimas. Tokiu atveju tai yra ne kas kita kaip bankų susivienijimas dėl kokios nors veiklos.
Eva Boto

2012 m. „Eurovizijos“ dainų konkursas

Ji dalyvavo antrajame konkurso pusfinalyje, kuris vyko gegužės 24 d., bet į finalą nepateko.
Irena Saikalienė

Biografija

1974 m. baigė Joniškėlio vidurinę mokyklą, 1981 m. baigė Vilniaus universitetą, gydytoja pediatrė, 1994 m. baigė Vilniaus universitetą, bendrosios praktikos gydytoja.
Nuo 1982 m. Rokiškio pirminės asmens sveikatos priežiūros centro Obelių ambulatorijos gydytoja pediatrė.
Nuo 1994 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Rokiškio rajono skyriaus narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narė. 
Raudonojo kryžiaus rajono komiteto narė. Sutuoktinis Audrius (našlė), vaikai Vytautas, Augustinas, Rūta.