google/wiki40b huggingface dataset:
Ursula Kroeber Le Guin

Ursula Kriober Le Gvin (Ursula Kroeber Le Guin; 1929 m. spalio 21 d. – 2018 m. sausio 22 d.) – amerikietė rašytoja, labiausiai žinoma kaip mokslinės ir maginės fantastikos autorė.
Nuo 1958 m. gyveno Portlende. Pirmąjį kūrinį išleido 7 dešimtmetyje. Yra gavusi kelis Hugo ir Nebula apdovanojimus.
Rašytojos pavardė prancūziškai tariama /ləgɛ̃/, tačiau dauguma anglakalbių gerbėjų ją taria /ləˈgwɪn/.

Biografija

Ursula Le Gvin gimė ir užaugo Kalifornijoje. Literatūra susidomėjo būdama vaikas: sulaukusi vienuolikos, išsiuntė vieną kūrinį į žurnalą „Astounding Science Fiction“, tačiau redakcija jo neišspausdino.
1951 m. baigė bakalauro studijas Radcliffe College koledže, magistro laipsnį gavo Kolumbijos universitete 1952 m. Vėliau studijavo Prancūzijoje, kur susipažino su būsimuoju vyru Charles Le Guin.
Ankstyviausia kūryba buvo nefantastinės istorijos apie išgalvotas šalis. Vėliau Ursula Le Gvin grįžo prie mokslinės fantastikos, ir nuo 7 dešimtmečio pradžios jos kūriniai reguliariai pasirodydavo spaudoje. 1969 m. išgarsėjo romanu „Kairioji tamsos ranka“ (The Left Hand of Darkness), už kurį gavo Hugo ir Nebula apdovanojimus.
Ne vieno iš Le Gvin mokslinės fantastikos kūrinių veiksmas vyksta ateityje, poimperinėje galaktinėje civilizacijoje, valdomoje Ekumenos. Nuo daugelio populiariosios mokslinės fantastikos kūrinių Le Gvin istorijas skiria tai, kad nei senoji Imperija, nei Ekumena nemokėjo ir nemoka keliauti greičiau už šviesą.
Taip pat garsus yra Ursulos Le Gvin maginės fantastikos (fantasy) „Žemjūrės“ ciklas, prasidedantis knyga „Žemjūrės burtininkas“.

Ekranizacijos

Nors Ursula Le Gvin populiarumu ir apdovanojimais nesiskundžia, jos pagrindiniai kūriniai nedažnai ekranizuojami. Du kartus pasirodė The Lathe of Heaven televizijos versija. 2004 m. buvo sukurtas televizijos miniserialas pagal „Žemjūrės“ trilogiją, tačiau ir knygų autorė, ir gerbėjai šia ekranizacija nusivylė. Goro Miyazaki pastatė „Žemjūrės“ animacinę versiją.
Planšetinis telefonas

Planšetinis telefonas (angl. phablet) – planšetinio kompiuterio ir išmaniojo telefono hibridas. Ekranas paprastai didesnis nei įprastų išmaniųjų telefonų – įstrižainė daugiau nei 5 coliai (> 13 cm), tačiau masė daug mažesnė nei planšetinio kompiuterio.
Cenzūra

Cenzūra (lot. censura < censeo – vertinu) – spaudos ir kitų visuomenės informavimo priemonių leidybos ir jų platinimo kontrolė, įvertinimas, pakeitimas arba atmetimas pagal tam tikras ideologines dogmas ir nuostatas.
Cenzūra skirstoma pagal kontrolės būdą ir pagal kontroliuojančio organo priklausomybę. Pagal pirmąjį požymį ji gali būti išankstinė (prevencinė), taikoma dar neišspausdintiems leidiniams, ir paskesnioji (represinė) – bausmės už išspausdintus darbus. Pagal antrąjį požymį skiriama valstybinė (bendroji, karinė) bei bažnytinė cenzūra.
Cenzūra būdinga totalitariniams režimams, siekiantiems kontroliuoti informaciją, patenkančią piliečiams per masinio informavimo priemones. Cenzūrą Tarybų Sąjungoje atliko ištikimi režimui, apmokyti, surišti su saugumu asmenys, kurie tikrino tekstų atitikimą ideologinėms komunistinėms dogmoms bei nuostatoms. Įstaiga, atlikdavusi knygų leidybos kontrolę komunistinėje Lietuvoje, vadinosi Glavlitas.
Orlaivis

Orlaivis – kiekvienas aparatas (mašina), kuris atmosferoje laikosi dėl sąveikos su oru, bet ne dėl oro atoveikio nuo žemės paviršiaus. Būna įvairių rūšių orlaiviai: lengvesni už orą (aerostatai, pagrįsti Archimedo dėsniu), sunkesni už orą (lėktuvai, sraigtasparniai, malūnsparniai ir kiti.), pilotuojami ir nepilotuojami.
Ilgą laiką terminas orlaivis buvo naudojamas tik lengvesniems už orą aparatams (aerostatams), skrendantiems dėl Archimedo jėgos veikimo, tačiau dabar naudojamas platesne prasme.
Žmonių veiklos su orlaiviais vadinama aviacija. Pilotuojamus orlaivius valdo aviatoriai, tačiau orlaiviai gali būti valdomi ir nuotoliniu būdu.
Orlaiviai gali būti skirstomi pagal įvairius kriterijus (kilimo būdas, varomasis būdas, paskirtis ir kt.).

Kilimo būdai

Orlaiviai vienas nuo kito gali skirtis pagal kilimo būdą.

Sunkesni už orą

Sunkesni už orą orlaiviai, kaip lėktuvai, turi surasti kaip spausti orą ar dujas žemyn, taip keldami orlaivį aukštyn (pagal Niutono judėjimo dėsnį). Yra du būdai, kaip sukelti judėjimo keliamąją galią – naudojantis aerodinamika ir variklių sukeliama jėga.
Pats populiariausias orlaivio išlaikymo ore būdas yra sparnai. Šiuo atveju oras skrodžia po sparnu ir kelia orlaivį. Taip pat naudojamas ir besisukančių sraigtų būdas (sraigtasparnių ir malūnsparnių).
Pirmasis sunkesnio už orą sparnų tipo orlaivis buvo sklandytuvas. Pirmąjį sėkmingą skrydį šiuo aparatu 1853 m. atliko George Cayley.
Praktiškai naudojamą pirmąjį lėktuvą 1905 m. sukūrė Broliai Raitai.
Besisukančius sraigtus kilimo jėgai sukelti naudoja tokie orlaiviai kaip sraigtasparniai ar malūnsparniai. Sraigtasparnio keliamąją ir į priekį varančiąją jėgą sukuria vieno ar kelių variklių sukamu vienu ar keliais sraigtais. Tuo tarpu malūnsparnio viršutinis sraigtas, skirtingai nei sraigtasparnio, nėra varomas variklio, jį įsuka judantis oro srautas. Malūnsparniui stumiamąją jėgą suteikia orlaivio gale arba priekyje esantis, variklio varomas propeleris.

Pagal greitį

Greičiausias kada nors sukurtas orlaivis buvo viršgarsinis NASA X-43 lėktuvas. 2004 m. jis pasiekė 9,6 M (apie 11 850 km/val) greitį.
Greičiausias gamintas sparnų tipo orlaivis ir greičiausias skalndytuvas buvo Space Shuttle erdvėlaivis. Grįždamas į Žemę jis sklendė 25 M greičiu.
Greičiausias karinis orlaivis buvo Lockheed SR-71 Blackbird, naudotas iki 1998 m. Jis galėjo pasiekti 3,3 M greitį.
Greičiausias keleivinis lėktuvas buvo 1968 m. sukurtas Tupolev Tu-144, galėjęs pasiekti M 2,35 (2 587 km/val) greitį.
Greičiausias šiuo metu naudojamas civilinis keleivinis lėktuvas yra Cessna Citation X, galintis pasiekti 0,935 M greitį.
Greičiausiausias šiuo metu naudojamas keleivinis laineris yra Boeing 747. Jis pasiekia 0,885 M greitį.
Palangos miesto savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Buvo panaikintos savivaldybių pakopos, iki 21 sumažintas savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
FK Evikonas Visaginas

Istorija

Klubas nuo 2006 m. žaidžia III lygoje. 2007 m. debiutavo LFF taurės turnyre, 2008 m. žaidė II lygoje. Komandą remia UAB „Evikonas“ statybų bendrovė.
Rokonių bažnyčia

Istorija

Rokonių bažnyčia buvo statoma apie 10 metų. 2019 m. balandžio–gegužės mėn. buvo numatyti baigiamieji įrengimo darbai, statinio įteisinimas.

Architektūra

Bažnyčia raudonų plytų mūro, stačiakampio plano, vienanavė, viduje 12x27 m dydžio, bebokštė. Priekiniame fasade imituojamas portikas su keturiomis apskrito skerspjūvio kolonomis. Trikampiame frontone paruoštas stačiakampis plotas eksponuoti religiniam plakatui. Šventoriaus kampe stovi mūrinė varpinė. Šventoriaus tvora metalinio tinklo. 
Bažnyčioje yra 100 sėdimų vietų. Virš pagrindinio įėjimo įrengtas vargonų choras. Pagrindinėje erdvėje ir zakristijoje pastatyti kietmedžio baldai (suolai, klausykla). Interjeras papuoštas Tryškių tautodailininko Prano Dužinsko ąžuolinėmis šventųjų skulptūromis. Viena jų vaizduoja Šv. Kazimierą – dangiškąjį Lietuvos globėją. Varpinėje pakabintas lenkų firmos 2017 m. nulietas varpas su fundatoriaus vardu ir Vyčiu.
Bielsko apskrities herbas

Bielsko apskrities herbas (lenk. Herb powiatu bielskiego) – Bielsko apskrities heraldinis simbolis.

Aprašas

Perkirsto skydo viršutiniame raudoname lauke baltas Lenkijos erelis, apatiniame sidabriniame lauke raudonas bėgantis tauras auksiniais ragais ir nagomis.
Herbas pradėtas naudoti 2010 m. sausio 27 dieną.
Kefalograviera

Kefalograviera (gr. Κεφαλογραβιέρα) – kieto graikiško sūrio rūšis.

Savybės

Kefalograviera yra sūris, kuriam naudojamas avių ir karvės pieno mišinys (santykiu 40% ir 60%). Jo gamyba, išvaizda ir panaudojimas daug kuo primena kefalotyrį, tačiau turi ir kito tradicinio sūrio – kretietiškos gravieros – savybių.
Tai – vienas iš moderniais laikais atsiradusių graikiškų sūrių. Jis pirmą kartą sukurtas 1967 m. Šiuo metu plačiai naudojamas vakarų Graikijoje – istoriniuose Epyro, Etolijos, Akarnanijos regionuose.
Ukrainos futbolo varžybos 2001–2002 m.

Istorija

Vienuolitasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2001 m. liepos 7 iki 2002 m. birželio 11 d. 
Nugalėtojais tapo Donecko „Šachtar“, o Kijevo „Dinamo“ buvo antri. Pirmas sezonas, kai buvo nukarūnuoti kijeviečiai, kuriems trūko vieno taško iki "šachtininkų'.
Donecko „Metalurg“ užėmė trečią vietą.
Po sezono buvo nuspręsta padidinti komandų skaičių iki 16 dalyvių.
Leocharas

Biografija

Manoma, mokėsi Atėnuose. Kūrė Atėnuose, Olimpijoje, Delfuose, Halikarnase, daugiausia iš bronzos. Aleksandro Didžiojo rūmų skulptorius, vėliau jį pasikvietė Halikarnaso karalienė Artemisija II.
Jo apvaliajai ir reljefinei skulptūrai būdinga grakščios proporcijos, įtaigiai perteikti judesiai, yra helenistinės dailės bruožų. Manoma, jo kūrinių romėniškos kopijos yra vadinamoji „Versalio Artemidė“, „Belvederio Apolonas“.
Kazimieras Ščeponavičius

Biografija

1983–1995 m. Respublikinės Šiaulių ligoninės vyr. gydytojas. Nuo 1995 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos gydytojo tarnybos vedėjas. Šiaulių teritorinės ligonių kasos Stebėtojų tarybos pirmininkas.
1990–1994 m. Šiaulių savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1994 m. Maltos ordino Šiaulių apskrities pagalbos tarnybos vadovas. 2004 m. už nuopelnus Lietuvos Respublikai ir už pagalbą Lietuvai integruojantis į transatlantines bei europines struktūras apdovanotas Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžiumi.
Chung-Ang universitetas

Istorija

Chung-Ang universitetas atsirado iš 1918 metų balandžio mėnesį Chung-Ang metodistų bažnyčios įsteigto vaikų darželio. 1922-taisiais jis peraugo į mokyklą, ruošiančią vaikų darželio mokytojus. 1947 metais mokykla tapo koledžu. Korėjos karo metais jis buvo iškeltas į Busano miestą, 1953-taisiais oficialiai pripažintas kaip universitetas ir 1954-taisiais grąžintas į Seulą. Palaipsniui jis vis plėtėsi, 1978 metais buvo įsteigta pirmoji universitetinė ligoninė, o 1979 metais Anseong mieste buvo įsteigtas universiteto padalinys.

Struktūra

Universitete yra 18 fakultetų, 68 bakalauro studijų programos, 13 magistrantūros programų, jam priklauso dvi universitetinės ligoninės.
Sveikatos enciklopedija

Sveikatos enciklopedija – enciklopedinis leidinys medicinos tematika.

Leidimas

Žinyną išleido medicinos informacinė - leidybinė bendrovė UAB Vaistų žinios.
Redakcinė kolegijos nariai – L. Apeikienė, R. Butkuvienė, N. Lapkauskienė, G. Kavaliauskienė, N. Markauskienė, G. Šerpytienė, A. Zarankienė. Kiti redaktoriai – M. Drungilaitė, R. Jankūnas, E. Popovaitė, A. Vaitkevičius, A. Vaitkus.

Apimtis

749 puslapiai. Formatas: 28x21.

Literatūra

Leidėjas: Vaistų žinios. Išleidimo metai: 2003. ISBN 9955-511-13-3
Janina Matulienė

Kultūrinė veikla

Janina Matulienė buvo Kėdainių senamiesčio senato, Lietuvai pagražinti draugijos tarybos narė. Subūrusi darbštų, kūrybingą bibliotekos kolektyvą, įžiebė Kėdainiuose tikrą kultūros židinį. Buvo kaupiama kraštotyrinė medžiaga, organizuojami literatūriniai susitikimai, vakarai, poezijos spektakliai, parodos, susitikimai su krašto žymiais žmonėmis, kurie vėliau peraugo į kraštiečių šventę „Būkite sugrįžtančiais paukščiais“. Vienos šventės metu (1995 m.) bibliotekai buvo suteiktas žymaus kraštiečio Mikalojaus Daukšos vardas.
1977 m. direktorė subūrė autentiškas Kėdainių krašto liaudies dainas atliekantį folkloro ansamblį „Jorija“, koncertavusį ne tik rajone, šalyje, bet ir užsienyje. Janina Matulienė nuo 1984 m. vadovavo ką tik susikūrusiam LASS folkloro ansambliui „Temela“, kitiems saviveikliniams jaunimo bei moksleivių kolektyvams.
Baikitas

Istorija

Baikitas oficialiai įkurtas 1927 m.
RCD Mallorca

Istorija

Klubas įkurtas 1916 m. Net 36 sezonus žaidė La Liga pirmenybėse. Iškrito į LaLiga2, o 2016-2017 m. LaLiga2 pirmenybėse užėmė 20 vietą ir iškrito į žemesnį divizioną.
Arecas

Istorija

Titas Livijus teigė, kad Arecas yra vienas iš Capitae Etruriae (Etruskijos sostinių) t. y. vienas iš dvylikos galingiausių etruskų miestų – dodekapolis. Jiems valdant San Kornelijo akropolis, maža kalva prie San Donato, buvo gyvenama ir įtvirtinta. Be to išlikę daug etruskų pėdsakų: sienų fragmentai, etruskų nekropolis ant Poggio del Sole ("Saulės kalva"), dvi bronzinės statulos "Areco chimera" (V a. pr. m. e.) ir "Minerva" (IV a. pr. m. e.), kurios rastos XVI a. ir nugabentos į Florenciją. Dėl intensyvios prekybos su graikais čia rasta daug graikiškų dirbinių.
Romėnai užėmį Arecą 311 m. pr. m. e. ir padarė jį kariniu postu via Cassia kelyje, turėjusiame užtikrinti Romos respublikos valdymą Po upės baseine. Per pilietinį karą miestas palaikė Marijų, tad nugalėtojas Sula apgriautame mieste įkurdino daug veteranų. Etruskų aristokratija neužgeso: Gajus Cilnijus Mecenatas, kurio vardu vadinami meno globėjai, buvo kilęs iš Areco. Miestas klestėjo Augusto laikais kaip Arretium Vetus, buvo trečias pagal dydį Italijoje ir garsėjo savo puodininkyste.
III–IV a. Arecas tapo vyskupo vieta: tai vienas iš kelių miestų, kurių vyskupų vardai žinomi be pertraukų iki šių dienų, iš dalies todėl, kad viduramžiais jie valdė miestą. Romėnų pastatai buvo sugrauti per gotų karus, lombardų invaziją, o likučius sunaikino areciečiai statydami įtvirtinimus. Išliko tik amfiteatras.
Arecas išvijo vyskupą 1098 m. ir buvo nepriklausomas miestas iki 1384 m. Arecas per popiežiaus ir imperatoriaus nesutarimus dažniausiai palaikė pastarąjį ir priešinosi Florencijai, kurioje dominavo popiežiaus šalininkai. 1252 m. Arece įkurtas universitetas, Studium. Tačiau po pralaimėjimo Kampaldino mūšyje (kuriame kovėsi Dantė) 1289 m., kai žuvo vyskupas Guglielmino Ubertini, miesto reikalai klojosi vis prasčiau, neskaitant trumpo laikotarpio valdant Tarlati šeimai. Guido Tarlati tapo vyskupu 1312 m. ir gerai sutarė su imperatoriaus šalininkais. Tarlati siekė sąjungos su Forli miestu ir jo valdovais Ordelaffi šeima, bet jiems nepavyko: Florencija užėmė Arecą 1384 m. ir nuo to laiko miestas nebeturėjo individualios istorijos. Piero della Francesca dirbo San Francesco di Arezzo bažnyčioje ir nutapė freskas, kurios yra žymiausias Areco meno kūrinys. Po kurio laiko miestas patyrė ekonominį ir kultūrinį nuosmūkį, tad jo istorinis centras gerai išsilaikęs.
XVIII a. nusausintos Val di Chiana pelkės į pietus nuo miesto, tad rečiau pasireiškė maliarija. Kai Napoleono kariai užėmė miestą jis tapo italų pasipriešinimo prancūzams centru, o po to ir provincijos sostine. 1860 m. miestas tapo Italijos karalystės dalimi. Arecas smarkiai nukentėjo per Antrąjį Pasaulinį karą.
Vladas Šigauskas

Biografija

Šaudo iš lanko nuo 2004 metų. Tarptautinėse varžybose Lietuvą atstovauja nuo 2006 metų.
Aukščiausieji pasiekimai:
2007 metų šaudymo iš lanko Pasaulio taurės etapas, Dover, D. Britanija – 1 vieta mišrių porų rungtyje poroje su Luzmary GUEDEZ (Venezuela).
2007 metų šaudymo iš lanko Europos Master Games – 1 vieta individualioje rungtyje.
2009 metų šaudymo iš lanko Europos taurės etapas Sofija, Bulgarija – 2 vieta individualioje rungtyje.
2009 metų šaudymo iš lanko Europos taurės etapas Sofija, Bulgarija – 3 vieta mišrių porų rungtyje poroje su Jelena Babinina (Lietuva).
2009 metų šaudymo iš lanko Pasaulio taurės etapas Porec, Kroatija – 4 vieta individualioje rungtyje.
2010 metų šaudymo iš lanko Europos čempionatas Roveretto, Italija – 4 vieta individualioje rungtyje.
2010 metų šaudymo iš lanko Pasaulio taurės etapas Antalya, Turkija – 3 vieta individualioje rungtyje.
2010 metų šaudymo iš lanko Lietuvos čempionato individualios ir komandinės įskaitos čempionas.
2010 metų šaudymo iš lanko Europos taurės etapas Maskva, Rusija – 1 vieta individualioje rungtyje.
2010 metų šaudymo iš lanko Europos taurės etapas Maskva, Rusija – 1 vieta mišrių porų rungtyje poroje su Jelena Babinina (Lietuva).
2011 metų šaudymo iš lanko Europos taurės etapas II etapas. Antalija (TUR). – 3 vieta individualioje rungtyje.
2011 metų šaudymo iš lanko Europos taurės II etapas. Antalya (TUR). – 3 vieta mišrių porų rungtyje poroje su Jelena Babinina (Lietuva).
2012 metų šaudymo iš lanko uždarų patalpų Baltijos šalių čempionato nugalėtojas.
2012 metų šaudymo iš lanko IFAA Europos čempionatas. Parnu (Estija) – 1 vieta individualioje rungtyje.
2013 metų šaudymo iš lanko Europos čempionatas (Amsterdam) – 4 vieta individualioje rungtyje.
2013 metų šaudymo iš lanko Lietuvos čempionato individualios rungties nugalėtojas
2013 metų Baltijos šalių čempionato nugalėtojas.
2013 metų Europos čempionatas (Amsterdam)– 4 vieta mišrių porų porų rungtyje poroje su Jelena Babinina (Lietuva).
2015 metų šaudymo iš lanko Berlin Open turnyras (Berlin) – 3 vieta individualioje rungtyje, olimpinių lankų pogrupyje.
2015 metų šaudymo iš lanko Lietuvos čempionato individualios rungties nugalėtojas.
2015 metų Baltijos šalių čempionato nugalėtojas.
2016 metų uždarų patalpų šaudymo iš lanko Lietuvos čempionas skriemulinių lankų pogrupyje individualioje ir komandinėje rungtyje.
2016 metų uždarų patalpų šaudymo iš lanko Lietuvos čempionas olimpinių lankų pogrupyje, komandinėje rungtyje.
Juozas Motiejūnas

Biografija

1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1923 m. baigė Tartu universitetą. 1928 m. Berne apgynė disertaciją, veterinarijos medicinos daktaras.
1923-1926 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1926–1927 m. Biržų, 1934–1937 m. Marijampolės apskrities veterinarijos gydytojas. 1928–1934 m. Gruzdžių aukštesniosios gyvulininkystės mokyklos mokytojas. 1936–1944 m. veterinarijos akademijos dėstytojas, Akušerijos ir ginekologijos katedros steigėjas, 1940–1941 m. prorektorius, 1941–1944 m. rektorius; nuo 1941 m. profesorius. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1944–1948 m. gyveno Austrijoje, 1949 m. persikėlė į JAV. Dirbo veterinarijos inspektoriumi mėsos pramonėje.
Devymahatmja

„Devymahatmja“ (skr. देवीमाहात्म्य = Devīmāhātmya „Deivės didžiadvasiškumas“), dar žinoma kaip Durgasaptašati (दुर्गासप्तशती = Durgāsaptaṣatī) arba Čandipatha (चण्डीपाठ = Caṇḍīpāṭha) – hinduistinė poema, skirta deivei Durgai. Tai maždaug V–VII a. sukurtos „Markandėjos puranos“, dar vadinamos „Čandymahatmja“, dalis (81–93 skyriai). Tai vienas pagrindinių šaktistinių tekstų, ypač populiarus Bengalijoje, Orisoje.
„Devymahatmją“ sudaro 700 posmų, suskirstytų į 13 dalių. Poemoje aprašoma Durgos pergalė prieš demoną buivolą Mahišą. Kasdien skaitoma šaktų šventyklose ir viešai rečituojama per Durgos pūdžos šventę.
Hiršas Lekertas

Biografija

Gimė 1880 m. Onuškyje. Paauglystėje įsitraukė į Bundo organizaciją. 1900 m. gegužės 24 d. suorganizavo Vilniaus policijos būstinės užpuolimą ir išlaisvino 3 bendraminčius. Po užpuolimo buvo sugautas ir ištremtas į Jekaterinoslavą, tačiau 1902 m. iš ten pabėgo ir grįžo į Vilnių, įsidarbino batsiuviu. 1902 m. gegužės 18 d. Lukiškių aikštėje nesėkmingai pasikėsino nužudyti Vilniaus gubernatorių Viktorą Valį, kurį norėjo nužudyti, keršydamas už šio įsakymą nuplakti 28 žydų darbininkus. Gubernatoriui einant iš cirko paleido į jį du šūvius, vienas pataikė į ranką, o kitas į koją. Lekertas iškart buvo sulaikytas, sumuštas ir uždarytas į miesto kalėjimą. Jį teisė karo tribunolas ir skyrė mirties bausmę pakariant. Teisme Lekertas nepaklausęs vietos rabinų patarimo atgailauti dėl savo poelgio, atvirkščiai, pasakė kalbą, kuria siekė apginti žydų darbininkų garbę. 1902 m. birželio 10 d. buvo pakartas Šiaurės miestelio kareivinėse. Po mirties tapo Vilniaus žydų darbininku herojumi. Jo garbei vėliau buvo parašytos kelios poemos ir dramos. Žymiausia poema parašyta Abraomo Suckeverio Mokytoja Mira. Taip pat parašyta eiliuota istorinė apysaka „Krištolinis avilys“.
Barštynas

Istorija

Miesto pradžia – Bartenšteino kryžiuočių pilis, pastatyta 1240 m. prūsų bartų genties piliavietėje ir nugriauta 1454 m. Prie jos kūrėsi vokiečių kolonistų gyvenvietė, pirmąkart paminėta 1249 m. Ji 1326 m. gavo miesto teises. 1390-1391 m., antrąkart traukdamasis pas kryžiuočius, pilyje gyveno Vytautas Didysis su šeima ir palyda. Per Trylikos metų karą (1454-1466 m.) Barštynas buvo Prūsų sąjungos pusėje. Nuo 1525 m. Prūsijos kunigaikštystės miestas.
Iki Antrojo pasaulinio karo buvo gerai išlikęs senovės miestas ir jo įtvirtinimai, per karą rusai sunaikino beveik 2/3 senovės pastatų, tačiau išliko gotikinių bažnyčių ir kitų paminklų. 1945 m. Barštynas atiteko Lenkijai.

Ekonomika

Yra trikotažo, elektromechanikos, maisto pramonė, metalo ir medžio apdirbimas, mašinų, statybinių medžiagų gamyba. Vyksta kasmetinės tarptautinės pasienio mugės.

Architektūra

Bažnyčios: gotikinė Šv. Jono ir Čenstakavos Dievo Motinos (statyta 1332 m., perstatyta 1732 m.), vėlyvosios gotikos Šv. Jono Krikštytojo (1484 m.), neogotikinė Šv. Brunono (XIX a.). 1354 m. statytos miesto sienos griuvėsiai.
Vilniaus Simono Stanevičiaus progimnazija

Istorija

Vilniaus 61-oji vidurinė mokykla įkurta 1989 m. Fabijoniškių mikrorajone, M. Gorkio gatvėje. Nuo mokyklos įkūrimo dienos buvo brandinta mintis ir noras mokyklai išrinkti vardą. Žurnalistės Sofijos Stanevičiūtės (žurnalistė teigia, kad ji yra Simono Stanevičiaus ainė) iniciatyva M. Gorkio gatvė pervadinta į Simono Stanevičiaus gatvę. S. Stanevičiūtė ir profesorius J. Girdzijauskas paskatino 61-ąją vidurinę mokyklą pavadinti vieno didžiųjų tautos šviesuolių, poeto, tautosakininko, mitologo, istoriko, kalbininko, ir vertėjo Simono Stanevičiaus vardu. 1993 m. sausio 5 d. Vilniaus miesto tarybos pirmininko potvarkiu Nr. 1 Vilniaus 61-osios vidurinės mokyklos prašymas suteikti Simono Stanevičiaus vardą patenkintas. 1993 m. gegužės 3 d. mokykloje atidengiama atminimo lenta, skirta poetui Simonui Stanevičiui (dailininkas V. Gylikis). Atminimo lentoje pavaizduoti trys Lietuvos ąžuolai: Simonas Daukantas, Mikalojus Daukša ir Simonas Stanevičius. 2008 m. mokyklos pastatas renovuotas. 2015 rugsėjo 1 d. mokykla tapo Vilniaus Simono Stanevičiaus progimnazija.
I pasaulio futbolo čempionatas

Atrankos varžybos

Atrankos turnyras nebuvo organizuojamas, kadangi atsirado nedaug rinktinių, norinčių dalyvauti turnyre. Labiausiai nenorėjo komandos iš Europos, kadangi į čempionatą reikėjo vykti ilgoje kelionėje, tai daug kainavo, be to, futbolo klubai nenorėjo leisti savo žaidėjų į rinktines.
Lietuvos–TSRS savitarpio pagalbos sutartis

Priešistorė

1939 m. rugpjūčio 23 d. TSRS ir Vokietijos pasirašyto Molotovo-Ribentropo pakto slaptaisiais protokolais Lietuvos teritorija buvo priskirta Vokietijos įtakos sferai. Rugsėjo 17 d. TSRS pradėjo Lenkijos puolimą bei pasinaudodama spaudimu privertė Estiją bei Latviją pasirašyti savitarpio pagalbos sutartis (atitinkamai rugsėjo 28 d. ir spalio 5 d.). Tų pačių metų rugsėjo 28 d. pasirašyta TSRS–Vokietijos sienos ir draugystės sutartimi Lietuva perduota TSRS sferai. Jau kitą dieną po pastarosios sutarties pasirašymo TSRS supažindino Lietuvos atstovus su slaptais TSRS ir Vokietijos susitarimais ir pasiūlė derybas.

Sutartis

Pirmame sutarties straipsnyje aprašomas Vilniaus krašto grąžinimas Lietuvai. Ketvirtame ir septintame straipsniuose nurodomos TSRS pajėgų dislokavimo sąlygos: griežtai apibrėžtas pajėgų dydis (nurodomas atskirais susitarimais), karinių bazių statusas (šios lieka Lietuvos teritorijos dalimi, kuri yra nuomojama). Pasižadėta, jog sutarties įgyvendinimas neturi paveikti šalių suverenių teisių, santvarkos, ekonominės ir socialinės sistemos. Antrame-trečiame bei penktame-šeštame straipsniuose aprašoma šalių tarpusavio pagalba trečiųjų šalių agresijos atveju. Sutartimi TSRS pasižadėjo Lietuvai palengvintomis sąlygomis teikti karinę produkciją. Papildomu sutarties protokolu nustatyta Lietuvos–TSRS siena.