google/wiki40b huggingface dataset:
Elsmyro sala

Elsmyro sala (pranc. Île d'Ellesmere, angl. Ellesmere Island) – sala Kanados Arktiniame salyne, į vakarus nuo Grenlandijos, įsiterpusi tarp Bafino įlankos ir Arkties vandenyno, 756 km nuo šiaurės ašigalio. Priklauso Kanados Nunavuto teritorijai. Plotas 196235 km². Tai trečia pagal dydį Kanados ir dešimta pagal dydį pasaulio sala. 
Apie trečdalį salos dengia ledynai. Ledo kepurės dengia salos centre esančius Britų Imperijos kalnus (aukštis iki 2916 m, Barbo k.) ir šiaurinę salos dalį. Salos šiaurėje yra šiauriausi pasaulio kalnai – Jungtinių Valstijų kalnagūbris. Krantai smarkiai išraižyti fjordų. Ledynų nepadengtose teritorijose vyrauja nykios arktinės dykumos. Klimatas arktinis. Vasarą temperatūra pakyla iki 7 °C. Metinis kritulių kiekis 60 mm. Saloje yra didžiausias Arktyje Heiseno ežeras (plotas 542 km²). Apie penktadalis salos teritorijos saugoma Quttinirpaaq nacionaliniame parke. 
Elsmyro sala buvo apgyvendinta inuitų 1000-2000 m. pr. m. e. Pirmieji europiečiai, pasiekę salą, buvo vikingai. Jie aktyviai prekiavo su vietiniais gyventojais. 1616 m. Elsmyro salą pasiekė Viljamas Bafinas. 1881 m. amerikietis Adolphus Greely pirmasis peržygiavo visą salą. 1905 m. Robertas Piris iš Šeridano kyšulio Elsmyro saloje pradėjo savo žygį link šiaurės ašigalio.
2001 m. Elsmyro saloje gyveno 168 gyventojai. Yra 3 gyvenvietės: Alertas (šiauriausia pasaulio gyvenvietė), Eurika ir Grise Fjordas.
Boleslovas Povilas Dačiulis

Biografija

1952 m. baigė Vilniaus A. Vienuolio vidurinę mokyklą, 1957 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultete įgijo lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.
Nuo 1957 m. laikraščio „Lietuvos geležinkelininkas“ fotokorespondentas. Nuo 1958 m. Valstybiniame radijo ir televizijos komitete dirbo propagandos, muzikos, kultūros laidų redakcijose, televizijos scenarijų skyriuje, Lietuvos radijo Literatūros ir dramos redakcijos vyriausias redaktorius, vėliau šios redakcijos redaktorius.
Rengė kultūrines ir pramogines radijo laidas „Linksmasis subatvakaris“, „Pašaipūnė banga“, „Liaudies dainos, šokiai“, „Linksmos nuobiros“, „Literatūrinės miniatiūros“, laidų ciklą „Miestai prie mikrofono“, radiofonizacijas Radijo teatrui.
Išvertė per 20 detektyvinių romanų ir kt. kūrinių, parašė apie 300 dainų tekstų. 1996 m. priimtas į Lietuvos nepriklausomųjų rašytojų sąjungą.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Rajono mere išrinkta Janina Akstinavičienė.
Kietžemis

Kietžemis (durisol) – dirvožemio tipas, pasitaikantis esant vidutiniškai sauso subtropinio klimato sąlygoms. Paplitęs Australijoje (vakaruose, viduriniuose rajonuose), Pietų Afrikoje ir Amerikoje (daugiausia JAV – Nevadoje, Arizonoje, Kalifornijoje). Slūgso ne giliau kaip 1 m nuo žemės paviršiaus, turi ne plonesnį kaip 10 cm kietąjį arba kietą kvarcinį horizontą su opalu arba kitų kvarco atmainų mikrokristalais. Kietžemyje humuso sluoksnis menkas, rūgštingumas viršija 7 pH. Kietžemiai slūgso pramaišiui su gipsažemiais, kalciažemiais, smėlžemiais, rudžemiais ir verstžemiais.
Augalija skurdi, auga kserofitiniai krūmokšniai. Norint panaudoti žemės ūkiui, kietžemius reikia drėkinti, giliai purenant suardyti kietuosius horizontus.
Kietžemiai išskiriami nuo 1997 m.
Aukštutiniai Kaniūkai

Istorija

Anksčiau kaimas buvo Užliedžių apylinkėje, XX a. pabaigoje prijungtas prie Kauno miesto. 1990 m. pradėtas kurti mikrorajonas.
Karl Leo Herbert Guttmann

Karlas Leo Herbertas Gutmanas (vok. Karl Leo Herbert Guttmann; 1907 m. rugpjūčio 15 d. Klaipėdoje, Rytų Prūsija – 1978 m. birželio 18 d. Diuseldorfe, VFR) – vokiečių tapytojas peizažistas.

Biografija

Dar vaikystėje susipažino su Nidos dailininkų kolonijoje gyvenusiais menininkais, su jais kartu irkluodavo Kuršių mariose. Jam didelę įtaką padarė bendravimas su Hansu Kalmajeriu (1882–1961), Ernstu Šaumanu (1890–1955) ir Johannesu Šulcu (1906–1982) – pastarasis net tris metus jaunuolį mokė akvarelės ir piešimo technikos. Jaunąjį nidietį globojo ir žinomas peizažistas Karlas Štorchas (1864–1954).
Pateikęs komisijai savo paveikslą „Sena žvejo žmona“, Karlas Leo Herbertas Gutmanas buvo priimtas į Karaliaučiaus meno akademiją. 1935–1941 m. jis studijavo tapybą pas profesorius Eduardą Bišofą (1890–1974), Francą Marteną (1898–1970) ir Alfredą Partikelį (1888–1945). Įvairių parodų Karaliaučiuje dalyvis, šio miesto administracija nemažai jo darbų nupirko. 1939 m. buvo pašauktas į karinę tarnybą ir dalyvavo Antrajame pasauliniame kare. Pateko į Raudonosios armijos nelaisvę, iš kurios 1948 m. buvo paleistas.
Apsigyveno Diuseldorfe ir 1949–1973 m. dirbo Šiaurės Reino-Vestfalijos Ekonomikos ministerijos braižytoju. 1981 m. Diuseldorfo magistratas įsigijo didelę dailininko akvarelių ir piešinių anglimi paveikslų kolekciją. Nors Karlas Leo Herbertas Guttmannas nemažai keliavo po Europą (Italija, Jugoslavija, Prancūzija, Olandija) ir ten žavėjosi daugybe gražių vaizdų, bet iki gyvenimo pabaigos liko ištikimu Kuršių nerijos peizažų tapytoju.
Hans Frank

Biografija

1926 m. baigė teisės mokslus Kylio universitete. Buvo VNSDP advokatas, atstovavo Hitleriui 150-tyje procesų.
1923 m. įstojo į SA. Alaus pučo dalyvis. 1930 m. išrinktas reichstago deputatu. Naciams atėjus į valdžią paskirtas Teisingumo minsterijos reichskomisaru. Vienas iš naujojo Baudžiamojo kodekso, propaguojančio liaudies vertybių apsaugos principus, autorių. „Ilgųjų peilių nakties“ metu bandė sulaikyti šturmuotojų neteisėtus veiksmus.
H. Frankas, nepaisant jauno amžiaus, užėmė svarbias pareigas: buvo Bavarijos teisingumo ministras, justicijos reichsministras, vėliau – reichsministras be portfelio, VNSDP reichsleiteris. Jis taip pat buvo Vokietijos teisės akademijos prezidentas, Vokiečių teisės instituto įkūrėjas, Tarptautinių teisės rūmų prezidentas.
1939 m. spalio mėn. okupavus Lenkiją Hitleris H. Franką paskyrė okupuotų Lenkijos teritorijų valdybos viršininku, vėliau – Lenkijos generalgubenatoriumi (rezidavo Krokuvoje). Kartu jam suteiktas SS obergrupenfiurerio rangas. Savo vykdomą politiką jis suformulavo taip: „Su Lenkija reikia elgtis kaip su kolonija. Lenkai taps Didžiosios Vokietijos vergais“. Per septynis jo valdymo metus Lenkijos teritorijoje nužudyta 5,384 mln gyventojų, išvogtas jos nacionalinis turtas, į Vokietiją darbams išvežta daug gyventojų.
Niurnbergo tribunole buvo vienas iš 24-rių svarbiausių kaltinamųjų. H.Frankas kaltintas sąmokslu prieš taiką, karo nusikaltimais ir nusikaltimais prieš žmoniją. Duodamas parodymus sakė, kad nežinojo apie egzistavusias koncentracijos stovyklas, kad 14 kartų rašė atsistatydinimo pareiškimus.
Nuteistas mirties bausme pakariant. Vienintelis iš nuteistųjų mirti pripažino savo kaltę ir gailėjosi dėl savo padarytų nusikaltimų. Nuosprendis įvykdytas 1946 m. spalio 16 d.
El pueblo unido jamás será vencido

El pueblo unido jamás será vencido („Vieninga liaudis niekad nebus nugalėta“) – Čilės kompozitoriaus ir dainų autoriaus Sergio Ortega parašyta daina. Originaliai atlikta grupės Quilapayún. Pradžioje naudota Salvador Allende valdymo metais kaip žmonių sandraugos daina, o po Pinočeto įvykyto perversmo tapo pasipriešinimo diktatūrai ir revoliuciją propaguojanti daina. Ją už Čilės ribų išgarsino kita Čilės grupė Inti-Illimani. El pueblo unido tapo įvairių Lotynų Amerikos rezistencinių, revoliucinių judėjimų daina. Išversta į kitas kalbas naudota Irano revoliucijos metu, demonstracijų Filipinuose, Oranžinės revoliucijos metu.
Štaronys

Istorija

Štaronys šaltiniuose minimi nuo 1596 m., kuomet priklausė Jūžintų dvarui. 1960 m. kaime įsteigta pradinė mokykla.

Aplinkinės gyvenvietės

Čivyliai – 2 kmDvirėžiai – 2 kmAžubaliai – 1 km
Zalūbiškis – 2 km
Romučių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Ventos dešiniajame krante, santakoje su Upiuku. Aikštelė keturkampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 35x20 m dydžio. Jos šiaurės vakarų krašte supiltas 25 m ilgio, 2,5 m aukščio, 24 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 11 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Pietiniame šlaite, 3,6 m žemiau aikštelės yra 13 m ilgio, 10 m pločio terasa. 2 m žemiau jos iškastas 3 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,2 m aukščio, 8 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 6-10 m aukščio. 
Piliakalnis apardytas jame XIX a. – XX a. pradžioje buvusių kapinių (ant pylimo tebestovi kryžiai ir mūrinė koplytėlė), pietinis šlaitas - keliuko. Aikštelė dirvonuoja, šiaurinė dalis apaugusi gyvatvorėmis, šlaitai apaugę lapuočiais, krūmų pomiškis iškirstas.
Šiaurės vakarų ir pietryčių papėdėse, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2002 m., kurioje rastas 10 cm storio XI a. – XIII a. kultūrinis sluoksnis su žiesta keramika ir gyvulių kaulais.

Aplinkiniai piliakalniai

Papilės piliakalnis 10 km
Rekčių piliakalnis 3 kmLokavos piliakalnis 35 kmŽagarės piliakalnis 41 km
Pilkalnio piliakalnis 8 kmBuožėnų piliakalnis 46 km
Buišų piliakalnis 24 kmLuponių piliakalnis 19 km
Jurgaičių piliakalnis 33 kmBiržuvėnų piliakalnis 32 km
Šatrija 24 kmŠilėnų piliakalnis 3 km
Kalniškių piliakalnis (Šaukėnai) 19 kmKurtuvėnų piliakalnis 22 km
Bubių piliakalnis 25 km
Kelnas

Viduramžiai

455 m. Kelną užkariavo frankai, kuris prieš tai priklausė romėnams. Vėlyvaisiais viduramžiais Kelnas buvo didžiausias viduramžių Vokietijos miestas.
1259 m. gegužės 7 d. Kelnui buvo suteiktos miesto teisės (vok. Stapelrecht).

Naujieji laikai

Per Trisdešimtmetį karą Kelnas paliko nepaliestas. Miestas užsidirbo per karą gaminant ir parduodant ginklus.

XX a.

Per Antrajį pasaulinį karą daugiau kaip 90 % Kelno buvo sugriauta, taip pat Kelno katedra buvo smarkiai apgadinta.

Geografija

Kelnas yra didžiausias Šiaurės Reinas-Vestfalijos žemės miestas. Per miestą teka Reino upė.

Klimatas

Klimatas vidutinių platumų; iš jūrinio pereinantis į žemyninį.

Demografija

Kelnas yra ketvirtas pagal dydį Vokietijos miestas kuriame 2008 metais gyveno 996 690 gyventojai.

Ekonomika

Miesto ekonomika daugiausia sudaro: maisto pramonė, automobilių gamyba, chemijos pramonė ir žiniasklaida. Taip pat svarbus ekonominiai sektoriai yra: bankininkystė, draudimas ir turizmas.

Kultūra ir miesto įžymybės

Viduramžiuose Kelnas buvo svarbus religijos ir meno centras. Kelno katedra 1996 m. buvo įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą, katedra yra neoficialus miesto simbolis. Taip pat šiais laikais miestas yra kultūros centras, turintis daug muziejų, galerijų ir meno mugių.
Kelno miesto įžymybės: Kelno katedra, Hohenzollern tiltas (vok. Hohenzollernbrücke), Kelno senamiestis.

Infrastruktūra

Kelnas yra svarbus geležinkelio mazgas. Miesto tranporto sistemą sudaro oro uostas, vandens transportas, automagistraliniai automobilų keliai, geležinkelis, viešasis transportas (autobusai, tramvajai, metro).

Švietimas

Šiuo metu Kelne yra 11 valstybinių ir privačių aukštųjų mokyklų. Kelno universitetas yra didžiausia aukštoji mokykla Vokietijoje (apie 42 000 studentų). Įkurtas 1388 gegužės 21 d.
Adutiškis

Pavadinimo kilmė

Miestelio vardas yra asmenvardinės kilmės, nuo vardo Aduta (ar Adutis).
Kritulių intercepcija

Kritulių intercepcija – atmosferos moksluose bei hidrologijoje naudojama sąvoka, reiškianti tą dalį kritulių, kurie nepasiekia grunto, o sulaikomi augalų lapų bei šakų.
Šis procesas vyksta medžių lapijoje ir miškų žemės paviršiuje susikaupusiose augalų liekanose (nukritusiuose lapuose, šakelėse, kamienų dalyse). Kadangi vėliau ši vandens dalis išgaruoja evapotranspiracijos procesuose, į nuotėkio baseinus ji nepatenka, išskyrus sniegą, kuris dažniausiai nukrenta nuo medžių dėl vėjo ar tirpdamas, arba gali būti pernešamas vėjo į kitą regioną. Spygliuočių intercepcija didesnė nei gaubtasėklių augalų. Spygliai sudaro didesnį paviršiaus plotą vandens lašams prikibti, be to, jie visžaliai (žaliuoja ištisus metus).
Kiekvieno miško intercepcijos apimtys priklauso nuo jo augalijos tipo.
MD5

MD5 (Message-Digest algorithm 5) – žinutės santraukos algoritmas, plačiai naudojama kriptografijos maišos funkcija su 128 bitų (16 baitų) maišos reikšme.
FK Naujieji Verkiai

Istorija

Žinomas nuo Nepriklausomybės atgavimo laikų. 1993 m. Naujųjų Verkių komandos pagrindu sudaryta dukterinė „Polonijos“ klubo komanda, tačiau 1998 m. Naujųjų Verkių „Polonija“ atkurta kaip savarankiškas klubas. 2004 m. žaidė II lygoje, bet vėl iškrito į III lygą. 2017 m. sezonas buvo nesėkmingas, prarado vietą III lygoje.
Assetto Corsa

Žaidimo versijos

2013 m. vasarį buvo išleista pirmojo demo žaidimo versija „Assetto Corsa Technology Preview“. Šioje versijoje buvo vienas automobilis Lotus Elise ir viena Umbrijos trasa. Žaidėjas galėjo rinktis laisvą važiavimą arba važiavimą laikui.
2013 m. birželio 13 d. Steam platformoje pasirodė išankstinė žaidimo versija, kurioje žaidėjai galėjo išbandyti įvairias naujas žaidimo funkcijas, jas komentuoti ir teikti pasiūlymus.
2014 m. gruodžio 19 d. buvo išleista pilna PC versija. Nuo to laiko žaidimas sulaukia įvairių mokamų ir nemokamų papildymų.
2015 m. buvo paskelbta apie planus žaidimą išleisti konsolėms PlayStation 4 ir Xbox One. Tai buvo padaryta kitų metų rugpjūtį.

Būsimi papildymai

Kunos Simulazioni įvairiuose šaltiniuose atskleidė planus toliau plėsti žaidimą, pridedant istorinę Spa-Francorchamps trasą bei naujus automobilius, kaip Alfa Romeo Tipo 33/2 Daytona Coupé, Alfa Romeo Giulia Quadrifoglio, Ford GT GT3, Lamborghini Asterion, Lamborghini Veneno, Scuderia Cameron Glickenhaus P4/5 Competizione 2012 KERS ir Toyota GT86 GT4.
Tiesioginės transliacijos metu 2016 m. liepos 31 d. kompanijos vadovas Marco Massarutto patvirtino, kad yra gauta licencija žaidime atkurti BMW M6 GT3 automobilį ir tai bus išleista 2017 m. pabaigoje.
2017 m. vasarą Marco Massarutto atskleidė, kad lazeriu skenuota Mazda Raceway Laguna Seca trasa bus išleista žaidimui metų pabaigoje.
2017 m. birželio 23 d. kompanija atskleidė ruošiantys specialų „Ferrari 70th Anniversary Celebration Pack“ papildymą, kruis bus skirtas Ferrari kompanijos 70 metų jubiliejui paminėti. Papildyme bus 250 GTO, 330 P4, 312/67, 288 GTO, F2004 ir 812 Superfast automobiliai bei dar vienas modelis, kurį nuspręs balsavimas internetu. Jame dalyvavo apie 30 000 žmonių, kurių dauguma nusprendė, kad naujuoju modeliu bus Ferrari SF70H, naudojamas 2017 m. Formulės 1 sezone.
Jurgis Jurkevičius

Biografija

1970 m. baigė Vilniaus 7-ąją vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus valstybinio universiteto Teisės fakultetą.
1970 m. ir 1972–1975 m. Vilniaus radijo komponentų gamyklos radijo montuotojas. 1970–1972 m. tarnavo sovietų kariuomenėje. 1975–1976 m. susivienijimo „Elfa“ inžinierius.
1976–1978 m. Respublikinio adresų biuro prie Vidaus reikalų ministerijos vadovas. 1978–1980 m. Vilniaus rajono vykdomojo komiteto Žemės ūkio valdybos vyresnysis juriskonsultas. 1980–1981 m. Vilniaus miesto Spalio rajono prokuratūros stažuotojas, 1981–1986 m. Vilniaus miesto Spalio rajono prokuratūros prokuroro padėjėjas, Vilniaus miesto prokuroro padėjėjas civilinių bylų nagrinėjimo teismuose ir bendrajai priežiūroms. 1986–1990 m. Lietuvos SSR prokuratūros Įstatymų dėl nepilnamečių priežiūros skyriaus vyresnysis prokuroras. 1990–1995 m. Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros Baudžiamųjų bylų skyriaus prokuroras.
1995–1998 m. ir 1999–2003 m. advokatas. 1998–1999 m. Mokesčių policijos departamento prie Vidaus reikalų ministerijos vyriausiojo komisaro pavaduotojas, Kvotos ir operatyvinės veiklos tarnybos vyresnysis komisaras. 2003–2011 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės atstovas Vilniaus apskrityje.
Nuo 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narys, 2001 m. pirmininko pavaduotojas, 2000 m. Vilniaus apskrities koordinatorius. 1999 m. ir nuo 2001 m. LSDP Etikos ir procedūrų komisijos narys.
2003 m. balandžio – gruodžio mėn. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Italo dance

Italų dancas (Italo dance) − italų kurta šokių eurodance muzika.

Istorija, apibūdinimas

Eurodance šokių muzikos stilius paplito Europoje (ir kartu Italijoje) 1990-ųjų pradžioje. Italų projekto U.S.U.R.A. singlas „Open Your Mind“ ir Cappella singlas „U Got 2 Let The Music“ 1993 m. pasiekė JK topo dešimtuką. Po to keli italų šokių muzikos atlikėjai sulaukė didelio populiarumo Europoje bei pasauliniu mastu. Iš Šveicarijos kilusio italo ir Italijoje dirbusio Robert Miles kūrinys „Children“ 1996 m. savaitėmis dominavo Europos bendrajame hitparade. Po 2000 m. italų dancas neišnyko, tačiau populiarių kūrinių nebesukurta.
Kalnų Šorija

Kalnų Šorija (rus. Горная Шория, šor. Тағлығ Шор) – kalnuotas kraštas ir istorinė žemė Rusijoje, Pietų Sibire, Kemerovo srities pietinėje dalyje, Tomės aukštupio ir jos intakų (Kondomos, Mundybašo, Mrasu) baseine. Šioje vietoje susiduria Altajaus, Sajanų ir Kuznecko Alatau kalnai. Vyrauja 500–800 m aukščio neaukšti, nugludinti kalnai. Aukščiausia vieta – Mustagas (1570 m). Upių slėniai gilūs, gausu urvų, grotų. Kalnų šlaituose vyrauja tamsioji kalnų taiga – kėniai, eglės, sibirinės pušys. Aukštikalnėse būdingos pievos. Yra dideli magnetinių rūdų telkiniai (Taštagolo, Šeregešo ir kt.). Kalnų Šorijos gamta saugoma Šorų nacionaliniame parke.
Kalnų Šorija yra tiurkų tautos šorų gimtosios žemės.
Svarbiausios gyvenvietės: Taštagolas (miestas), Šeregešas, Mundybašas, Temirtau, Kazas, Čugunašas.
Ažušilės piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 28x10 m dydžio, 2 m aukštesne pietvakarine dalimi. Šlaitai statūs, 15–20 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, kultūrinis sluoksnis (buvo randama puodų šukių) sunaikintas. Dabar apaugęs mišriu mišku.
Rytinėje papėdėje 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Šeimaties piliakalnis 21 kmAžubalio piliakalnis 8 kmKazlupiškės piliakalnis 12 km
Mieliatilčio piliakalnis 12 kmPuziniškio piliakalnis 12 kmSenojo Daugėliškio piliakalnis 3,5 kmPapravalės piliakalnis 8 kmVėlionių piliakalnis 4 kmStrakšiškės piliakalnis 7 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Varlynė (Molėtai)

Istorija

1903 m. kaimas minimas Inturkės juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.
Lietuvos futbolo varžybos 2007–2008 m.

II lyga

2007 m. sezone II lyga iš buvusių 3 zonų (Šiaurės, Vakarų ir Pietų) pertvarkyta į 2 zonas (Šiaurės ir Pietų). Rungtyniauta dviem ratais.

SFL

Vilniaus apskrityje organizuotos SFL lygos varžybos 4 divizionuose, suskirstytuose pagal pajėgumą. Varžybos vyko atskirai pavasarį ir rudenį (išskyrus A divizioną).
Limbė

Istorija

Miestas 1858 m. įkurtas britų baptistų misionieriaus Alfredo Sakerio ir pavadintas Viktorija (Victoria). 1887 m. britai perdavė Viktoriją vokiečiams (tapo Vokiečių Kamerūno dalimi), bet 1915 m. vėl grįžo britams. 1982 m. Viktorija pervadinta į Limbę.
Kesada

Istorija

Ikikolumbiniais laikais čia gyveno indėnai votai. 1640 m. ispanų karininkas Cheronimas de Retes i Lopes de Ortega įkūrė San Cheronimo de los Voto (San Jerónimo de los Voto) gyvenvietę. 1884 m. čia įsikūrė Kesadų šeima, vietovė pavadinta Kesada. 1953 m. Kesadai suteiktas miesto statusas.
Haralds Biezais

Haraldas Teodoras Biezais, latv. Haralds Teodors Biezais (1909 m. liepos 10 d. Lestenėje, (Tukumo apskritis, Rusijos imperija) – 1995 m. gegužės 18 d. Stokholme, Švedija) – religijos istorikas Latvijoje ir Švedijoje, baltų religijos tyrėjas.

Biografija

Gimė vargingoje valstiečių šeimoje. 1928–1932 m. studijavo teologiją Latvijos universitete. 1930 m. įgijo teisę pamokslauti bažnyčioje, o 1932 m. įšventintas evangelikų liuteronų kunigu.
Nuo 1934 m. vienerius metus klausėsi Emilio Brunnerio ir Karlo Gustavo Jungo paskaitų Ciuricho universitete. Pažintis su Albertu Švaiceriu jam padarė didelę įtaką ir šiam teologui H. Biezais skyrė dalį savo disertacijos. 1936 m. jis tęsė studijas Strasbūro universitete. 1938 m. Rygoje apgynė disertaciją teologijos daktaro laipsniui gauti, po to dėstė religijos pradmenis mokykloje Gramzdoje.
Po 1940 m. habilitacijos jis pradėjo dirbti privatdocentu Latvijos universiteto Teologijos fakultete. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje su žmona ir dukra pasitraukė į Gotlando salą Švedijoje. 1945 m. įsidarbino asistentu Upsalos universitete, kartu šioje aukštojoje mokykloje studijavo filosofiją. Tuo pačiu metu Švedijos vidurinėse mokyklose ir gimnazijose dėstė religijos pradžiamokslį. 1955 m. jam buvo suteiktas filosofijos daktaro laipsnis, nuo 1958 m. neetatinio profesoriaus pareigose Upsalos universitete dėstė religijos istoriją. 1961 m. tapo etatiniu profesoriumi. 1971–1972 m. dirbo vizituojančiu profesoriumi Turku mieste Suomijoje, o 1975–1976 metais – Bonos universitete Vokietijoje. Nuo 1980 m. profesorius emeritas, 1990 m. jam suteiktas Helsinkio universiteto garbės daktaro laipsnis.
Haraldas Biezais buvo iškilus religijotyrininkas, priklausė Nathan’o Söderblom’o religijos istorikų bendrijai. Žinomiausi jo darbai yra „Senųjų latvių svarbiausios deivės“ (1955 m.), „Dievybės latvių liaudies religijoje“ (1961 m.), „Senųjų latvių dangiškoji dievų šeima“ (1972 m.) ir kt. Paskutiniais gyvenimo dešimtmečiais daugiau dėmesio skyrė bendriems baltų dievams.
Sinosfera

Sinosfera (dar vadinama „Didžiąja Kinija“, „Kinų rašmenų sfera“) – kultūrinis regionas Rytų Azijoje, kurio susiformavimui didelę įtaką turėjo kinų kultūros įtaka (klasikinė kinų kalba, raštas), konfucianizmas, kiniškos pakraipos mahajanos budizmas, daoizmas, architektūros stiliai, tradicinė muzika, šventės, etika ir kt. Jis gali būti lyginamas su kitais pasaulio kultūriniais regionais, tokiais, kaip Indosfera ar Islamo pasaulis.

Sinosferos kultūriniai bruožai

Egzistuoja daugybė kultūrinių aspektų, vienijančių sinosferos tautas.

Lingvistika

Visoje sinosferoje literatūrinė kinų kalba nuo seno buvo vartojama kaip bendra mokslo ir kultūros kalba, todėl plačiai paplito kinų raštas. Ši kalba padarė labai didelę įtaką visoms sinosferos kalboms: japonų, korėjiečių, vietnamiečių, bajų ir kitoms, kurios turi maždaug 70 proc. skolinių iš kinų kalbos (vadinamosios sino-japonų, sino-korėjiečių ir kt. kalbos).

Religija ir etika

Sinosferoje yra paplitęs vadinamasis trijų religijų derinys, kurį sudaro konfucianizmas, budizmas ir daosizmas. Šios religijos nėra prieštaraujančios ar konkuruojančios, bet glaudžiai susijusios tarpusavyje, kadangi atspindi skirtingas gyvenimo sritis. Daosizmas nuo seno itin didelį dėmesį skyrė protėvių kultui bei gamtos tyrimams, todėl inspiravo mediciną, chemiją, mineralogiją ir kitus mokslus. Budizmas ypač daug dėmesio skyrė pomirtiniam gyvenimui bei metafiziniams klausimams, o konfucianizmas formavo visuomenės normas bei etiką.
Mafia II

Istorija

Vito Scaletta ir Joe Barbaro ilgą laiką buvo geri draugai. Net mokykloje šie du italai, bandė įvykdyti keletą vagysčių. Bet jiems ne visada taip sekėsi: 1943 metais Vito buvo sugautas ir jis pakliuvo tiesiai į teisėsaugos rankas. Tada jis susiduria su pasirinkimu tarp kalėjimo ar vykimo į antrą pasaulinį karą. Gerai, kad Vito buvo nuvežtas į karo pabaigą ir greitai grįžta namo į Empire City. 1945-ujų metų vasario mėnesį, Vito kaip karo veteranas grįžta namo. Netrukus jį pasitinka jo senas draugas Džo ir jie kartu vėl kažką organizuos. Jiems padeda vienas jų draugas iš dirbtuvių Mikey, jis turi visko: -atsarginių dalių, vogtų automobilių ir juos reikalui esant suremontuoja. Vėliau jūs susitiksite su Henry Thomasino, kuris jau yra užsitarnavęs pagarbą tarp trijų šeimų ir vienoje iš jų užima aukštas pareigas. Dėl to Vito ir Joe susidarė didžiulį įspūdį. Kartu su Henriu staiga atsidūrė mafijos gyvenime, ir taip giliai jame buvo, kad nebebuvo kur trauktis. Aišku dėl to susirado daug pažinčių, draugų, užsidirbo pinigų. Nors ir ne už gerus darbelius…