google/wiki40b huggingface dataset:
Idrisijus

Idrisijus (pilnai: Abu Abdas Alahas Muhamadas Al Idrisis Al Kurtubis Al Hasanis Al Sabtis, arab. أبو عبد الله محمد الإدريسي‎, lot. Dreses; 1100 m. Seutoje – 1165 ar 1166 m.) – viduramžių arabų keliautojas, geografas, kartografas.

Biografija

Gimė Seutoje, garsioje Hamuditų giminėje. Išsilavinimą įgijo Andalūzijos kultūriniame centre – Kordoboje. Keliavo po Pirėnų pusiasalį, Šiaurės Afriką, Mažąją Aziją, Europoje buvo Anglijoje, Prancūzijoje, Viduržemio jūros pakrantėse. 1138 m. apsigyveno Sicilijoje, kur vietinio normanų karaliaus Rodžerio II nurodymu 1154 m. sudarė tuo metu žinomo pasaulio žemėlapį Tabula Rogeriana bei pridėjo išsamų aprašymą „Kelionės vadovas trokštančiam apvažiuoti pasaulį; Rodžerio knyga“ (Kitab Nuzhat al-Mushtaq fi Ikhitiraq al-Afaq; Kitab Ruggar). Šis veikalas ir žemėlapis lyginant su amžininkų buvo itin išsamus ir tikslus, mat Idrisijus jame sujungė arabų ir vikingų žinias apie pasaulį. Valdant Rodžerio II įpėdiniui Vilhelmui I Idrisijus sudarė naują žemėlapio variantą. Gyvenimo pabaigoje keliautojas grįžo atgal į Seutą.
Savo veikale Idrisijus mini nežinomas salas ir žemes Atlanto vandenyne, raudonodžius jų gyventojus, todėl kai kurie mokslininkai tai interpretuoja, kaip galimą Amerikos aprašymą, nors labiausiai tikėtina, kad tai galėjusios būti Kanarų, Azorų ar Madeiros salas. Rodžerio knygoje arabų mokslininkas mini Rusiją (ar-Rūsija), Lenkiją (Bulūnija) ir kažkur ten esantį ugnies garbintojų miestą Madsūną (Mdsūnh, Mrsunh, Marsūna).
Vidurdienis

Vidurdienis (arba vidudienis) – paros metas, kai Saulė danguje pasiekia aukščiausią tašką (kulminacijos akimirka). Juostinio laiko vidurdienis yra valandinės juostos vidurinio dienovidinio vidutinis vidurdienis.
Iki 1924 m. vidutinis vidurdienis buvo laikomas astronominės paros pradžia.
Bambergas

Istorija

Miestas įsikūręs ant septynių kalvų, kaip ir Roma, todėl viduramžiais vadintas „Vokiečių Roma“. VII a. ant Katedros kalvos įkurta tvirtovė. 902 m. miestas priklausė rytų frankų dinastijai Babenbergams. Nuo 1007 m. vyskupijos centras. 1007 m.–1802 m. Bambergas buvo nepriklausomos kunigaikštystės sostine. 1459 m. Bamberge išspausdinta pirmoji knyga vokiečių kalba. 1507 m. Bamberge išleistas Bambergo baudžiamasis teisynas. 1802 m. Bambergas prijungtas prie Bavarijos. Nuo 1817 m. arkivyskupijos centras. Po Antrojo pasaulinio karo Bamberge buvo dislokuota didelė JAV karinių pajėgų Europoje bazė.

Architektūra

Bambergas – vienas iš nedaugelio senųjų Vokietijos miestų, kuris nenukentėjo per Antrąjį pasaulinį karą ir išsaugojo savo senovinę architektūrą. Tarp svarbiausių miesto architektūros paminklų romaninė gotikinė šv. Petro ir Jurgio Bambergo katedra, kurioje palaidotas popiežius Klemensas II (vienintelis popiežius, palaidotas į šiaurę nuo Alpių). Altenburgo tvirtovė, Senoji (XV–XVI a.) ir naujoji (1704 m.) miesto rotušės, romaninės Šv. Mykolo ir šv. Jokūbo bažnyčios, barokinė šv. Martyno bažnyčia. Miesto apylinkėse esanti Fricenhailingeno bazilika. 1993 m. miestas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Zašciankų valsčius

Istorija

Valsčius įkurtas 1973 m. sausio 1 d. Balstogės apskrityje, Balstogės vaivadijoje. Nuo 1975 m. birželio 1 d. valsčius buvo įtrauktas į pakeistą Balstogės vaivadiją. 1976 m. liepos 1 d. valsčius buvo panaikintas ir jo kaimai priskirti Juchnovec Dolnų, Supraslio, Zabluduvo ir Turošno Košcelnos valsčiams.
Alvydas Lukoševičius

Alvydas Lukoševičius (pseudonimas Obuolys, 1956 m. kovo 7 d. Klaipėdoje – 2008 m. birželio 28 d. Vilniuje) – lietuvių muzikos atlikėjas, kulinaras.
2000 m. atidarė restoraną „Obuolio respublika“, neoficialiai vadinamą „Obuolio muzikos klubu“.

Muzikinė veikla

Būdamas šešerių metų mokėsi groti smuiku, vėliau koncertavo su estradiniu ansambliu „Nerija“. Grojo Klaipėdos garnizono kariniame orkestre, kuriam vadovavo vienas geriausių karinių orkestrų dirigentų Lietuvoje Steponas Gricius.
Dainavo džiazo, roko, džiazroko, soul, fanki stiliaus kūrinius, su draugais kūrė naują albumą

Kiti faktai

Yra populiaraus atlikėjo Viliaus Tarasovo dėdė.
A. Lukoševičiaus sūnus Tadas yra grupės „N.E.O.“ vokalistas.
Antanas Jusaitis

Antanas Jusaitis (1871 m. vasario 11 d. Barzdai, Šakių valsčius – 1942 m. lapkričio 3 d. ten pat) – Lietuvos kunigas, visuomenės veikėjas.

Biografija

1895 m. baigė Seinų kunigų seminariją, įšventintas kunigu. Studijuodamas platino draudžiamą lietuvių spaudą. Kunigavo Garliavoje, Sudarge, Krasnapolyje (Palenkės vaivadija). 1900–1905 m. studijavo teisę Fribūro universitete, jį baigęs išvyko į JAV, Laurenso lietuvių Šv. Pranciškaus parapijos pirmasis klebonas. Įsteigė lietuviškų knygų biblioteką, rėmė visuomenines lietuvių organizacijas, dalyvavo blaivininkų veikloje, 1913 m. su kitais įsteigė organizaciją „Lietuvos vyčiai“, buvo jų dvasios vadas. 1916 m. išvyko į Maspetą (Niujorko valstija), su kun. A. Miluku įsitraukė į Lietuvos valstybės atkūrimo veiklą.
Parašė knygą „Lietuvių tautos istorija ir dabartiniai jos siekiniai valstybingumo atžvilgiu“ (angl. The History of the Lithuanian Nation and Its Present National Aspirations 1918 m., lietuvių k. 1927 m., fotografuotinis leid. Vilnius, 1991 m.), kuri buvo išsiuntinėta JAV senatoriams, užsienio šalių ambasadoriams, į Paryžiaus taikos konferenciją vykstančiam JAV prezidentui T. V. Vilsonui. 1918 m. jis grįžo į Lietuvą, kunigavo, iki 1930 m. dirbo istorijos ir lotynų kalbos mokytoju Šakių gimnazijoje.
PIA FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1958 m.
Žiežmarių valsčius

Žiežmarių valsčius buvo pietų Lietuvoje. Centras – Žiežmariai.
Permira

Permira (lot. permira – „labai netikėtai“) – privataus kapitalo bendrovė (PE), veikianti iš esmės Europoje. Būstinė Londone. Bendrovė turi atstovybes 7 Europos šalyse bei JAV.

Istorija

1985 m. buvo įkurta Schroder Ventures (steigėjas - britų investicinis bankas Schroders). 1996 metais tapo Schroder Ventures Europe, o 2001 m. - Permira.
Nuo 1985 m. Permira konsultavo 18 Permiros ir kitiems private equity (PE) fondams; bendra sandorių vertė – 11 mlrd. eurų. Fondai sudarė daugiau kaip 280 sandorius 15-oje valstybių.
Permira turi (turėjo) šių bendrovių akcijų: Debitel, Little Chef, PREMIERE, Takko, Rodenstock, Ferretti (Italija), Cognis (Vokietija).
Permira kaip ir kitos PE bendrovės Apax Partners, Bain Capital, BC Partners, Blackstone, CVC, Cinven, Candover bei švedų EQT veikia per fondus, investuojančius Europoje ir kurių dydis – per 5 mlrd. eurų.
Juozas Meškauskas (1906)

Biografija

Mokėsi Debeikių pradžios mokykloje, Utenos „Saulės“ gimnazijoje, 1923 m. baigė Anykščių mokyklą. 1923–1927 m. mokėsi Ukmergės gimnazijoje. 1927–1933 m. studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Medicinos fakultete. Nuo 1929 m. priklausė at­ei­ti­nin­kų organizacijai, „Gajos“ korporacijos pirmininkas. 1929 m. gruodžio mėn. už ateitininkų veiklą buvo suimtas ir 44 dienas praleido Varnių koncentracijos stovykloje. 1937 m. apsigynė disertaciją „Skrandžio ir dvylikapirštės žarnos opų ankstyvos diagnozės ir gydymo klausimu“, gavo medicinos daktaro laipsnį. 1938 m. stažavosi Vienoje, Miunchene ir Berlyne. 
1933–1939 m. VDU Medicinos fakulteto Vidaus ligų klinikos felčeris, vėliau asistentas, 1941–1944 m. vedėjas. 1939–1941 m. VDU Medicinos fakulteto privatdocentas, docentas, nuo 1941 m. profesorius, fakulteto dekanas, šias pareigas ėjo net ir uždarius universitetą, iki 1944 m. liepos 24 d. 1942 m. naciams siekiant, kad VDU studentai eitų į darbo tarnybą, su kitais senato nariais ir profesoriais suimtas, savaitę kalintas. Artėjant frontui palydėdamas vokiečių konfiskuotą Medicinos fakulteto turtą išvyko į Vokietiją, dirbo Kemfenhauzo, 1945–1949 m. Augsburgo ligoninėje. 1946–1948 m. lietuvių gydytojų tremtinių sąjungos pirmininkas, 1949 m. Tarptautinės tremtinių gydytojų sąjungos komiteto narys.
1949 m. vasarą persikėlė į JAV. Vertėsi gydytojo praktika, rūpinosi lietuvių gydytojų aklimatizacija JAV. Apie 20 metų Čikagos Alkoholikų ir narkomanų gydymo instituto medicinos direktorius. 1949–1957 m. Ateitininkų federacijos tarybos pirmininkas, Ilinojaus lietuvių gydytojų draugijos pirmininkas, Lietuvių medicinos muziejaus Čikagoje garbės kuratorius. Rašė straipsnius į žurnalą „Medicina“, parašė knygų, propagavo sveiko gyvenimo būdą.  Palaidotas Debeikių (Anykščių raj.) kapinėse.
Elgsenos finansai

Elgsenos finansai (angl. behavioral finance) – finansų mokslo šaka, bei su ja glaudžiai susijusi elgsenos ekonomika tiria investuotojų psichologijos poveikį rinkoms, atsižvelgdama į emocinius veiksnius nulemiančius investuotojų finansinius sprendimus.
Ikis (miestas)

Istorija

Miestas buvo įkurtas 2004 m., sujungus keturis miestus: Gounourą (郷ノ浦町), Kacumotą （勝本町), Ašibę （芦辺町） ir Išidą （石田町).

Miesto simboliai

Oficiali miesto gėlė – narcizas, medis – maki, paukštis – Zosterops japonicus.
Ikonostasas

Ikonostasas (gr. εiκών 'atvaizdas' + gr. στάση 'stovėjimo vieta') – medinė, dekoruota ikonomis cerkvės pertvara, skirianti altorių nuo likusios cerkvės erdvės. Ikonostaso pirmtakas – ankstyvosios krikščionybės bažnyčiose įrengtos akmens pertvaros. Jos X–XI a. Bizantijoje imtos pradėtos puošti ikonomis, karnizais, gausiai dekoruotos. Pagal Bizaniškąjį pavyzdį, XIV–XV a. ikonostasai ėmė plisti ir Rusijos stačiatikių cerkvėse. Rusiškajame ikonostase buvo treji vartai, vedantys į altorių: karališkieji (centriniai) ir diakonų (kairieji ir dešinieji). Karališkieji vartai atidaromi tik pamaldų metu. Pro šiuo vartus gali eiti tik dvasininkai apeigų metu.
Ikonostasus puošė 3-5 eilės ikonų, išdėstytų pagal ikonografinį kanoną. XVII a. cerkvėse kartais buvo įrengiamos dar dvi ikonų eilės. Ikonostasą užbaigia kryžius arba Jėzaus Kristaus nukryžiavimo ikona.
Elazar Shach

Biografija

Gimė 1899 m. sausio 1 d. Vabalninke prekeivių šeimoje. 1909 m. pradėjo mokytis Panevėžio ješivoje, o nuo 1913 m. Vilijampolės ješivoje, kur mokėsi Talmudo pas rabiną Moshe Mordechai Epstein. 1915 m. išvyko mokytis į Slucko ješivą. Po I pasaulinio karo persikėlė į Klecko ješivą. 1923 m. vedė Guttel Gilmovski su kuria persikraustė į Myrių, tačiau po kelerių metų vėl grįžo į Klecką. Nuo 1925 m. dalyvavo Klecko ješivos valdyme. 1934 m. paskirtas Naugarduko ješivos vyriausiuoju roš ješiva, tačiau jau 1935 m. perėjo dirbti į Lunineco ješivą. Prieš prasidedant II pasauliniam karui išvyko į Vilnių pas rabiną Chaim Ozer Grodzinski, kuris parūpino E. Šachui bilietus į Palestiną. 1944 m. Bene Berake atkūrus Panevėžio ješivą jam buvo pasiūlyta tapti ješivos mokytoju.
E. Šachas buvo Haredi judaizmo propaguotojas, jis pasisakė prieš pasaulietines mokyklas, teigė kad psichologijos ir istorijos studijos yra erezija, o verslo studijavimas jame nedalyvaujant yra nereikalingas. Jo teigimu Holokaustas įvyko kaip bausmė už visas žydų nuodėmes: Dievas skaičiavo visas žydų nuodėmes ištisus šimtmečius kol nuodėmių skaičius pasiekė 6 milijonus. Žydai turi tuo tikėti, nes jei jie tuo netiki jie yra eretikai ir jei mes nepriimsime Holokausto kaip bausmės tai yra tas pats kas netikėti į Dievą.
Taip pat jis pasisakė prieš demokratiją, įvardindamas Torą kaip tikrąją demokratiją. Pasisakė ir prieš žydų naujakurių statybas Vakarų Krante ir Gazos Ruože. Siekdamas kovoti prieš pasaulietiškumą ir sionizmą jis 1984, 1988 ir 1992 m. kandidatavo į Izraelio parlamentą, tačiau nebuvo išrinktas. Jo pasisakymai būdavo spausdinami spaudoje ir jis turėjo nemažai pasekėjų. E. Šachas mirė 2001 m. lapkričio 2 d. Bene Berake, jo laidotuvėse dalyvavo apie 200,000 žmonių. Po jo mirties Izraelio ministras pirmininkas Arielis Šaronas teigė, kad Izraelis prarado svarbią asmenybę.
Trinidado ir Tobago transportas

Kelių transportas

2002 m. Trinidade ir Tobage buvo 8,320 km kelių, iš kurių 4,252 km buvo skirti vaikščiojimui. Daugiau apgyvendintose vietose yra ir daugiau kelių, bet dauguma Tobago neturi kelių arba jie yra trumpi, vingiuoti ir prastu paviršiumi. 2000 m. registruotų lengvųjų automobilių buvo 54,050, o sunkvežimių 14,560. Vienintelis Trinidado ir Tobago iš Port of Speino į San Chuaną buvo uždarytas 1968 m.

Jūrų transportas

Didžiausias Trinidado ir Tobago jūrų uostas yra Port of Speinas. Braitonas taip pat yra svarbus dėl naftos ir asfalto kroviniams. Tokie uostai kaip Chaguaramas, Pointeà-Pierre ir Point Fortinas irgi yra naftos terminalai. Daug garlaivių kursuoja į Europą ir Amerikas.

Oro transportas

Pagrindinis Piarco Nacionalinis Oro Uostas yra įsikūręs 26 km į pietryčius nuo Port of Speino, o antras oro uostas yra Crown Point'e. 2001 metais šalyje buvo šeši oro uostai, iš kurių trys turėjo asfalto dangą. Trinidado ir Tobago oro linijos, kurios priklauso valdžiai yra susijungusios British West Indian Airways ir Trinidad and Tobago Air Services, buvo įkurtos 1980 m. Skrydžiai jose vyksta vietiniais, regioniniais ir nacionaliniais reisais. 2001 m. oro linijų paslaugomis pasinaudojo 1,123,600 keleivių.
Melita FC

Istorija

Klubas įkurtas 1933 m. Daugiausiai žaisdavo žemesniuosiuose šalies divizionuose. Elito lygoje daugiausiai pasiekė 1939, 1940 metais.
Elite žaidė ir 1963/1964 metų sezone. Iškrito ir daugiau nei pusę amžiaus buvo mėgėjiškas klubas.
2012–13 metų sezone žaidė elito lygoje. Užėmė paskutinę vietą ir iškirto į žemesnį divizioną.
Indai

Indais yra vadinami dabartinės Indijos Respublikos gyventojai. Tuo pačiu taip nuo seno buvo vadinami, to, kas yra suprantama kaip Indijos civilizacija, atstovai, tačiau šis vardas nė iš tolo neapibūdina kokios nors homogeniškos etninės grupės. Svarbu pabrėžti, kad 1947 metais susikūrusi moderni Indijos valstybė suvienijo kultūrinius darinius, kurie, iš esmės, politiškai neturėjo nieko bendra. 1,1 milijardas Indijos valstybės gyventojų dalijasi į 2000 etninių grupių, kurios kalba maždaug 200 skirtingų kalbų, todėl indai kaip tauta vis dar išgyvena formavimosi procesus.
Šianbai

Kilmė

Šianbai kilo iš Chingano kalnagūbrio, kuris skiria Mongolijos plynaukštę nuo Mandžiūrijos. Todėl nėra labai aišku, kuriai kalbinei grupei ši tauta priklauso. Vyrauja nuomonė, kad šianbai buvo proto-mongolai (vėliau mongolai atėjo iš tų pačių kalnų), bet yra ir nuomonių, kurios priskiria juos tungūzams.
Šianbų protėviai buvo donghu, kurie prieš mūsų erą kontroliavo didelę dalį Mandžiūrijos. Vėliau juos nustelbė šiongnu iš Mongolijos plynaukštės, kurie kontroliavo šianbų teritorijas. Šiongnu nusilpus, Mandžiūrijoje įsigalėjo vuhuanai. Šianbai tuo metu buvo medžiotojai ir gyvulių augintojai.

Likimas

Jau savo užkariavimų metu šianbai gana greitai asimiliavosi su kinais, perimdami jų papročius, kalbą ir kultūrą. Po to, kai didžiausia šianbų valstybė Šiaurės Vei buvo sujungta su Pietine Kinija į Sui valstybę, asimiliacija tapo dar stipresnė, ir apie šianbus žinių nebeliko.
Hilton Worldwide

„Hilton Worldwide“ (anksčiau „Hilton Hotels Corporation“) – vienas iš didžiausių pasaulyje viešbučių tinklas, priklausantis Blackstone Group privataus kapitalo bendrovei. Bendrovę „Hilton Hotels“ 1919 metais įkūrė Konradas Hiltonas. Šiuo metu bendrovei 82 pasaulio šalyse priklauso 3 600 viešbučių. Tinklui „Hilton Worldwide“ taip pat priklauso viešbučiai „Hilton Hotels & Resorts“, „Conrad Hotels“, „Doubletree by Hilton“, „Embassy Suites Hotels“, „Hampton Inn“, „Hampton Inn & Suites“, „Hilton Garden Inn“, „Hilton Grand Vacations Company“, „Homewood Suites by Hilton“, „Home2 Suites by Hilton“ ir „The Waldorf-Astoria Collection“. Didžioji dauguma šių viešbučių veikia pagal franšizės verslo modelį.
Dramblio ordinas

Aprašymas

Ordino ženklas – tūrinė miniatiūrinė dramblio skulptūrėlė, padengta balta emale, dekoruota briliantais, nešanti ant savęs kovinį bokštelį, kuris, savo ruožtu, tarnauja kaip žiedo pagrindas. Prieš bokštelį įsitaisęs juodaodis varovas. Dramblys simbolizuoja išmintį, teisingumą, kilnumą ir kitas teigiamas savybes. Danijoje šis vaizdinys sutinkamas ir tarp kitų apdovanojimų.

Dramblio ordinas Lietuvoje

Vienoje iš Danijos bažnyčių šiandien kabo pirmojo atkurtos Lietuvos Respublikos Prezidento Algirdo Brazausko, kuris gavo šį ordiną 1996 m., herbas.
Konrad von Dressler

Biografija

Gimė 1885 m. kovo 28 d. Šereitlaukyje. Studijavo žemės ūkį Getingeno universitete. Nuo 1911 m. valdė Šereitlaukio dvaro ūkį, kurį sudarė 2284 ha. 1927–1935 m. buvo Klaipėdos krašto seimelio pirmininkas. 1933 m. birželio 21 d. kartu su Ernst Neumann įsteigė naują nacistinę partiją – Socialistinę tautos sąjungą (Sovog). Buvo artimiausias Noimano patarėjas, dalyvaudavo slaptuose Sovog vadovybės posėdžiuose. Noimanui parūpindavo Seimelio raštinėje gautus viešai neskelbiamus gubernatoriaus raštus. Kviesdavo Noimaną dalyvauti neviešuose Seimelio komisijų posėdžiuose. Leido Seimelio raštinėje rotatoriumi spausdinti slaptus Sovog atsišaukimus bei kovos dainų, kurstančių ginkluotą sukilimą, tekstus. Tarpininkavo NSDAP vadovybei, kad Noimanas būtų paskirtas Klaipėdos krašto nacistinio sąjūdžio vadu, atsišaukime ir žodžiu ragino krašto gyventojus stoti į Sovog ir, kaip „Mernelaendische Rundschau“ priežiūros tarybos pirmininkas, to laikraščio redaktoriui M. Priekšui įsakė vykdyti Klaipėdos krašte nelojalią Lietuvos valstybės atžvilgiu akciją. Už provokišką veiklą po Neumanno-Sasso bylos Lietuvos teismas 1935 m. jį buvo nuteisęs 8 metus kalėti, tačiau jau 1937 m., spaudžiant Vokietijai, amnestavo. Pasakojama, kad jo laikais šnekėti lietuviškai Šereitlaukio dvare buvo uždrausta. Artėjant Raudonajai armijai pabėgo į vakarus, kur apsistojo Velgeno miestelyje prie Ebtorfo ir trumpai buvo miestelio meru. Mirė 1955 m. lapkričio 30 d. Velgene.
Tarptautinė jogos diena

Tarptautinė jogos diena – birželio 21 dieną švenčiama kasmetinė tarptautinė šventė, skirtai jogai. Tarptautinę jogos dieną Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja patvirtino 2014 m. gruodžio 11 d.

Jogos diena Lietuvoje

Jogos Lietuvoje entuziastai kartu su kitais bendraminčiais 176 šalyse pirmą kartą Tarptautinę jogos dieną minėjo 2015 m. birželio 21 d. Šventę organizavo Indijos konsulatas. Renginys vyko Lietuvos miestuose ir miesteliuose (Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje, Varėnoje, Tauragėje, Marijampolėje, Pasvalyje, Utenoje, Biržuose, Visagine, Nidoje). 13 miestų ir miestelių siekė užfiksuoti Lietuvos rekordą. Buvo stebimas didžiausias jogos dalyvių skaičius, vienu metu atliekantis medžio pozą.
2016 m. birželio 20–21 d. Jogos dienos renginiai vyko Vilniaus rotušėje – paskaitos, seminarai, jogos pratimų meistrų, vedų recituotojų pasirodymai, gongų muzikos koncertas.
Lietuvos kraštotyros draugija

Lietuvos kraštotyros draugija – Lietuvos visuomeninė organizacija, įkurta 1961 m. Vilniuje.

Veikla

Pagrindinė draugijos veikla – krašto tyrimas, visuomeninė muziejininkystė ir leidyba, 1989 m. atsisakyta paminklosaugos. Sovietmečiu draugijos veikla buvo varžoma, politizuota. 1990 m. priimta nauja darbo programa ir įstatai, atnaujinti 2006 m.
Metodiškai draugijai vadovauja ir jos veiklą koordinuoja Centro taryba Vilniuje. Draugija turi daugiau kaip 8000 (2006 m.) narių ir jaunųjų kraštotyrininkų. Kraštotyrininkai yra parengę daugiau kaip 9000 įvairios tematikos rankraštinių rinkinių. 2580 darbų yra Lietuvos kraštotyros draugijos saugykloje Vilniuje, daugiau kaip 400 rinkinių perduota Istorijos instituto Etnografijos skyriui, 300 000 įvairios tautosakos žanrų vienetų – Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto rankraštynui.
Nuo 1963 m. kasmet rengiamos kompleksinės ekspedicijos, surinkta medžiaga publikuojama lokalinėse monografijose – išleista daugiau kaip 30 knygų. 1963–1990 m. ėjo leidinys „Kraštotyra“ (išleistos 25 knygos), nuo 1992 m. keturis kartus per metus leidžiamas almanachas „Mūsų kraštas“. Draugija globoja daugiau kaip 250 kraštotyrinių muziejų.
Ščiūriškis

Istorija

Pirmą kartą dokumentuose Ščiūriškis paminėtas 1863 m. Tų metų Kauno gubernijos kariniame topografiniame žemėlapyje pažymėtas З. Щуришки (Užusienis Ščiūriškis).
Sunku pasakyti, kurios tai gyvenvietės užusienis, kadangi Ščiūriškio vieta specifinė – iš vakarų pusės čia Rubikonių kaimo laukų pabaiga, tuo tarpu iš pietvakarių – Kriaunų kaimo galulaukis. Paties Ščiūriškio rėžiai buvo orientuoti palei Vilkesos upę į pietus.
1880-aisiais išleistame geografijos žinyne "Slownik Gegograficzny Krolestwa Polskiego i Innych Krajow Slowianskich" Ščiūriškis minimas kaip du užusieniai prie Giebrunų (Giebruny) ežero. Pagal administracinį paskirstymą užusieniai priklauso Vilniaus gubernijai, Širvintų valsčiui, Rubikonių kaimui. Nurodoma, jog 1865-aisiais Ščiūriškyje buvo 19 gyventojų. Vienas užusienis turi 4, kitas - 6 revizines sielas (valstiečius prievolininkus).
1897-ųjų metų duomenimis Ščiūriškių I užusienyje gyveno 24 žmonės (13 vyrų ir 11 moterų), Ščiūriškių II - 28 (16 vyrų ir 12 moterų). Užusieniai atitinkamai turėjo 37 ha ir 53 ha žemės, t. y. vidutiniškai vienam ūkiui tekdavo 9-10 ha žemės.
Lietuvai 1918-aisiais atgavus nepriklausomybę, Ščiūriškis priskirtas Vilkmergės (Ukmergės) apskrities Šešuolių valsčiui. Tuo metu Ščiūriškis jau buvo išaugęs iki kaimo statuso. 1923 m. vykusio pirmojo nepriklausomos Lietuvos Respublikos gyventojų surašymo duomenimis Ščiūriškyje (dokumente žymima Ščiūriškių II kaimas) gyveno 28 žmonės 6-iose sodybose. Taigi, dydžiu kaimas nedaug nusileido vėliau apylinkės centru tapusiam Kiauklių kaimui (7 sodybos, 40 žmonių). Tuo metu netoliese esančiame Ščiūriškio I vienkiemyje (Ščiūriškių I vs.) gyveno 21 žmogus 4-iose sodybose.
Max Emmanuel Mandelstamm

Biografija

Gimė 1839 m. gegužės 16 d. Žagarėje. Metus mokėsi Mintaujos gimnazijoje, 1850–1854 m. Vilniuje. Studijavo mediciną Tartu universitete, vėliau Charkovo universitete, kurį baigė 1860 m. Praktiką atlikinėjo Černigove, vėliau išvyko studijuoti oftalmologiją į Berlyno universitetą. Vėliau dar mokėsi Heidelbergo universitete ir nuo 1866 m. tapo akių gydytojo Alexander Pagenstecher padėjėju Vysbadene. 1868–1880 m. dėstė oftalmologiją Kijevo universitete, priklausė Hovevei Zion sionistų organizacijai. Buvo vienas iš 1884 m. Europos žydų Katovicų konferencijos iniciatorių. Buvo Odesos sionistų draugijos vadovas. Nemažai bendravo su sionistų lyderiu Theodor Herzl, kartu su juo priešinosi britų planams skirti žydams žemes Ugandoje. Po 1905 m. Bazelio žydų konferencijos pasitraukė iš Hovevei Zion organizacijos ir prisijungė prie Žydų teritorialistų organizacijos. Mirė 1912 m. kovo 18 d. Kijeve.
Lietuva 2016 m. vasaros paralimpinėse žaidynėse

Lietuvai 2016 m. vasaros paralimpinėse žaidynėse atstovavo 13 sportininkų 5 rungtyse. Žaidynės vyko rugsėjo 7–18 dienomis Brazilijos mieste Rio de Žaneire.
Nabopalasaras

Nabopalasaras (valdymo laikai 626–604 m. pr. m. e.) – Mesopotamijos valdovas, pradėjęs naują dinastiją ir naują Mesopotamijos istorijos etapą.
Jis buvo chaladėjų vadas, 626 m. pr. m. e. vadovavęs sėkmingam Babilono sukilimui prieš Asiriją. Po dešimties metų jam pavyko prijungti visus Mesopotamijos miestus, o sudaręs sąjungą su Midija, pasidalijo su ja ir buvusias Asirijos valdas.
Jakubas Movšovičius

Biografija

1931 m. baigė Vilniaus universitetą. 1938 m. daktaras.
1932–1934 m. mokytojavo Vilniaus gimnazijose. 1934–1939 m. ir 1944–1945 m. Vilniaus universiteto, 1939–1941 m. – Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas; nuo 1944 m. docentas. Antrojo pasaulinio karo metais buvo uždarytas į getą, iš ten pabėgo. 1945 m. išvyko į Lenkiją. 1945–1972 m. dėstė Lodzės universitete, Matematikos ir gamtos fakulteto dekanas; nuo 1948 m. profesorius. Lodzės universiteto botanikos sodo steigėjas.

Mokslinė veikla

Tyrė Vilniaus, Trakų apylinkių augaliją, 1940–1941 m. Vytauto Didžiojo universiteto darbuose straipsnius skelbė lietuvių kalba. Pirmasis Lietuvoje ištyrė ir lietuvių kalba aprašė augalų išaugas (zoocecidijas), paskelbė mokslo istorijos darbų, 1955–1966 m. – darbų apie Lenkijos piktžoles, nuodinguosius, vaistinius augalus.