google/wiki40b huggingface dataset:
Orfėjas ir Euridikė

Orfėjas ir Euridikė – opera, sukurta pagal vieną iš labiausiai paplitusių legendų apie meilės pergalę prieš mirtį, kurios gal nebūtų buvę, jeigu dieviškajam meilės triumfui nebūtų sutrukdžiusios žemiškos aistros ir abejonės. Šį mitą gaubia paslaptis, su kuria susilietęs susimąstai apie amžinybę, būtį, mirtį ir prisikėlimą.

Interpretacijos

Orfėjo tema operas, baletus ir simfoninius veikalus rašė per 20 kompozitorių. Sukurta begalė poezijos ir kitokio žanro kūrinių, tarp jų ir filmų. Žinoma per šimtą savitų Glucko operos interpretacijų apie mito santykį su šiuolaikine mirties ir vienišumo baime. Klausiama, kas Euridikei atsitiko, kokia buvo jos mirties priežastis – paprasčiausias gyvatės įkandimas, dievų rūstybė ar katastrofa. Didžioji Glucko operos dalis – Orfėjo liūdesio monologas. Jo emocijų skalė didelė – skausmas, sutrikimas, maištas prieš dievus, ekstazė. O svarbiausia – tuštuma, kurios niekas negali išvengti gyvenimo netekčių kelyje.
Leonas Gastila

Biografija

1946 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1944–1950 m. Vytauto Didžiojo universiteto (nuo 1946 m. Kauno universitetas) dėstytojas, 1948–1950 m. Transporto mašinų katedros vedėjas. 1950 m. technikos mokslų kandidatas.  1950–1970 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, 1950–1964 m. Automobilių transporto katedros vedėjas, nuo 1952 m. docentas. 1970–1990 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš mašinų gamybos technologijų ir automobilių transporto. 9 išradimų autorius. Sukonstravo mikrovariklių bandymo, vairuotojų psichomotorinių reakcijų tyrimo (Reakcija-2) stendus ir vadovavo jų gamybai. Daug prisidėjo prie automobilių terminijos tobulinimo.
Velniakelis

Velniakelis (dar vad. Napoleono keliu) – Napoleono kareivių nutiestas kelias žygio per Aukštaitiją metu, pakeliui į Švenčionis.
Akmenimis, ąžuolinėm kulbėm grįstas kelias eina per seną eglyną Senojo Daugėliškio kaime. Pasak padavimų, tuo keliu pavojinga važiuoti. Sako, kas tik juo pasuks, tam velniai ratus numaus. Todėl tas kelias vadinamas Velniakeliu.
Kauno apylinkės teismas

Kauno apylinkės teismas – apylinkės teismas Lietuvoje, bendrosios kompetencijos teismas Kaune.

Istorija

2013 m. sausio 1 d. Kauno miesto apylinkės teismas ir Kauno rajono apylinkės teismas reorganizuoti, sujungiant juos į vieną Kauno apylinkės teismą. Teismas veiklą vykdo dviejuose pastatuose. Administracinių teisės pažeidimų bylos nagrinėjamos teismo patalpose, esančiose adresu Kęstučio g. 29. Civilinės ir baudžiamosios bylos nagrinėjamos teismo patalpose, esančiose adresu Laisvės al. 103.
Emanuelė 2

Turinys

Kaip ir pirmojo filmo, šio veiksmas taip pat vyksta Azijoje, šį kartą – Honkonge. Emanuelė atvyksta pas savo vyrą Žaną, susipažįsta su jaune mergina Ana-Marija ir trijulė kartu leidžia laiką, lankydami įdomias vietas, besilinksmindami ir, žinoma, ieškodami naujų seksualinių patirčių...
Edvardas Vytautas Strielkūnas

Biografija

1999 m. Pakruojo rajono savivaldybės sekretorius, nuo 2003 m. Savivaldybės Informacijos ir konsultavimo skyriaus vedėjas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pakruojo rajono skyriaus narys, nuo 2003 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
Adijamanas

Istorija

Miestą VIII a. įkūrė arabai. Iki 1926 m. miestas vadinosi Hisnimansuru.
Zaisano dubuma

Zaisano dubuma (kaz. Зайсан қазаншұңқыры) – tarpukalnių įduba Kazachstano rytuose, Rytų Kazachstano srityje. Driekiasi tarp Pietų Altajaus šiaurėje, Tarbagatajaus ir Sauro kalnų pietuose. Aukštis nuo 370 iki 1000 m. Dubumos dugną užima Zaisano ežeras, prateka Irtyšius. Yra atlikuonių. Būdinga pusdykumių augmenija (kalnų ganyklos), prie vandens – pakrančių sąžalynai.
Sahivalas

Istorija

Miestas išaugo britų valdymo metais, 1865 m. nutiesus geležinkelį. Kolonijiniais metais vadintas Montgomeriu (angl. Montgomery) Pandžabo gubernatoriaus Roberto Montgomerio garbei. Nepriklausomybės metais pervadintas Sahivalu pagal vietinį Sahi klaną.
VI Spalis

Aprašymas

Pirmasis „VI Spalio“ įvyko 1923 m. lapkričio 27 d. Antrasis skrydis lapkričio 29 d. truko 1 val. 20 min. Skrydžio metu dirižablis pakilo į 900 m aukštį.
Dirižablio apvalkalas buvo pagamintas iš senų aerostatų apvalkalų, naudotų Pirmajame pasauliniame kare. Apvalkalas praleisdavo daug vandenilio, todėl „VI Spalio“ naudojimas buvo sustabdytas.
Orlaivyje buvo sumontuotas 105 AG variklis.
Amiras Abu Sabitas

Amiras Abu Sabitas (abū θābit `āmir arab.: أبو ثابت عامر, g. nežinoma – m. 1308 m.) – nuo 1307 m. Marinidų dinastijos Maroko sultonas.
Amiras Abu Sabitas buvo Jusufo Abu Jakubo anūkas.

Istorija

Amiras Abu Sabitas valdžią paveldėjo po netikėtos senelio mirties. Jis iš karto liepė atitraukti armiją nuo Tlemseno ir grąžinti ją į Maroką. Amirui Abu Sabitui reikėjo gintis nuo kitų pretendentų į sostą, kurių buvo net keturi. Bet 1308 m. birželį jis netikėtai mirė. Sostą paveldėjo jo brolis Abu l-Rabija Suleimanas.
Diana Mačiūtė

Diana Mačiūtė (g. 1980 m. rugsėjo 11 d. Klaipėda) – kiokušin karate sportininkė ir trenerė.

Pasiekimai

Daugkartinė Lietuvos kata rungties (technikos demonstravimo) ir kumite rungties (kovų) čempionė.
Europos kata rungties (technikos demonstravimo) ir kumite rungties (kovų) čempionė.
Juodo diržo, IV dano savininkė.
Iškovojo du kelialapius į 2010 m. Europos kiokušin čempionatą – atstovaus Lietuvą ir Klaipėdą kata ir kumite rungtyse. Tai geriausias pasiekimas visoje Klaipėdos karate kyokushin istorijoje, kuomet vienas asmuo iškovoja du kelialapius į Europos čempionatą.
2013 m. Pasaulio Kyokushin Karate Čempionate iškovojo bronzos medalį.
2017 m. Europos čempionate iškovojo du bronzos medalius Kata ir Kumite rungtyje.

Veikla

Klaipėdos kiokušin karate sporto klubo "Okinava" prezidentė.
Uļi Kīnkamäg

Biografija

Gimė Mikelciemo (Mikeltuornio) Buntikų sodyboje. Mokėsi namuose, buvo žvejys. Būdamas 23-ejų vedė bežemio dukterį Aną Pėtersonę (latv. Anna Pētersone). Su ja sulaukė 12 vaikų, 3 iš jų mirė vaikystėje.
Lyvių pakrantės, senojo etninio lyvių arealo Šiaurės Kurše gyventojai 1923 m. kreipėsi į Latvijos ministrų kabinetą, prašydami sudaryti Nacionalinę lyvių apygardą, tačiau Latvijos Respublikos vyriausybė tai padaryti atsisakė. Tuomet Ulis Kynkamegas ir nusprendė save paskelbti lyvių vadu – karaliumi Uldrikiu I. U. Kynkamegas laikėsi kraštutinių pažiūrų ir buvo įsitikinęs, kad lyviai yra savarankiška tauta ir neturi paklusti jokiai valstybei, taip pat ir Latvijai. Jis paskelbė gimtosios pakrantės nepriklausomybę ir nusprendė nepripažinti nei Latvijos vyriausybės, nei Latvijos įstatymų, sūnui uždraudė tarnauti kariuomenėje, atsisakė mokėti mokesčius, todėl 1923 m. buvo nuvežtas į teismą, vėliau tai ne sykį kartojosi, mokesčiams padengti būdavo konfiskuojami jo gyvuliai. Tam tikru savo gyvenimo metu buvo susitelkęs į tikėjimą, nors bažnyčios mokymą laikė neatitinkančiu Biblijos ir išstojo iš parapijos narių. Kitu metu tvirtino, kad Biblijos įsakymas gerbti savo tėvą ir motiną jo atveju reikalaująs tvirtai laikytis lyviškos tapatybės. Du kartus buvo talpinamas į psichiatrijos ligoninę, buvo pripažintas silpnapročiu, jo globėju buvo paskirtas vyriausias sūnus. 1932 m. gegužės 2 d. už nemokėtus mokesčius ir dėl to, kad 1931 m. atsisakė savo sūnų Andrejų leisti į kariuomenę, Latvijos policininkų buvo suimtas ir įkalintas Ventspilio kalėjime.
Šiame kalėjime U. Kynkamegas nuo širdies smūgio mirė 1932 m. birželio 1 d. Palaidotas Mikeltuornio kapinėse.
U. Kynkamegas ne kartą minimas to laikotarpio spaudoje, jo įkalinimas ir mirtis tapo kone tarptautiniu skandalu, aprašytu daugybėje Estijos ir Suomijos laikraščių.
Heincas Stefanas Reinkė parašė pjesę „Karalius Uldrikis I ir jo sūnūs”, kuri 1936 m. buvo transliuojama per radiją. Jo sūnus Pėteris Kynkamegas (1902 - 1972) tapo įdomia kūryba pasižymėjusiu lyvių poetu, jis vienas iš nedaugelio, kuris savo poeziją įamžino garso įrašuose.
Aukštutinio Pfalco Noimarktas

Istorija

Miesto apylinkės gyvenamos nuo neolito laikų. Čia buvo rasti kapai ir keltų pylimai. Bavarai įkūrė miestą VI ar VII a. Jis iš naujo buvo įkurtas XII a. kaip Noimarktas kelyje iš Niurnbergo į Rėgensburgą. Miestas pirmąkart paminėtas 1135 m., o jo įtvirtinimai 1315 m. XIII a. imperatorius Frydrichas II suteikė Noimarktui imperatoriškojo miesto statusą ir teisę rinkti muitus. Bet miestas nepasinaudojo ta teise, nes 1329 m. atiteko Bavarijai Pavijos sutartimi.
XV–XVI a. mieste buvo Palatinato valdovų rezidencija. Čia buvo įsikūręs grafas Johann von Pfalz-Neumarkt, plėtojęs Noimarktą. Jo įpėdiniai buvo Otas I, Otas II, Frydrichas II, tapęs elektoratu ir persikėlęs Heidelbergą.
Išsikėlus grafams miesto svarba nusmuko, jis nustojo augti. Noimarktas pradėjo augti tik XIX a. vidury. Per Trisdešimtmetį karą švedai buvo užėmę miestą 1633–1635 ir 1646–1649 m. Abu kartus Noimarktas buvo nusiaubtas.
Pirmosios koalicijos laikais Austrija ir Prancūzija kovėsi prie Noimarkto 1796 m. vasarą. Prancūzai užsibarikadavo mieste, tad austrai bandė miestą sugriauti. Noimarkto kalviai atidarė vartus austrams ir sustabdė jo griovimą. Aukštutinio Pfalco Noimarktas tapo Bavarijos imperiniu miestu.
XIX a. Noimarkte išsiplėtė pramonė. Nuo 1830 m. tūkstančiai darbininkų dirbo miesto apylinkėse, kasė Ludwigskanal, kurio užbaigimas 1846 m. suteikė miestui uostą. „Express-Werken“, įkurtas Noimarkte 1884 m., buvo pirmasis dviračių fabrikas kontinentinėje Europoje.
Pirmasis pasaulinis karas paliko žymių mieste. 300 jo jaunuolių mirė kare.
1923 m. rugsėjo mėn. Noimarkte buvo įkurta viena pirmųjų vietinių NSDAP atstovybių, kuri visuomenei pasirodė rugsėjo 23 d. per Vokiečių dieną. Atstovybė skilo ir buvo atkurta tik 1928 m.
Privačios pamokos (1981 filmas)

Turinys

15-mečio Filipo ir jo tėvų namuose apsigyvena nauja ekonomė – iš Prancūzijos atvykusi 30-metė Nikolė, kuri netruus tampa jaunuolio ir jo draugų seksualinių fantazijų objektu. Moteris neprieštarauja tokiems įvykiams, tačiau tėvų vairuotojas Lesteris nusprendžia pasinaudoti Nikole. Privertęs šią inscenizuoti savo mirtį, jis apkaltina Filipą ir ima jį šantažuoti, versdamas atidaryti tėvų seifą ir atiduoti pinigus. Vėliau Nikolė nusprendžia apie viską prisipažinti Filipui, jie kreipiasi į policiją, tikėdamiesi atgauti pinigus anksčiau nei Lesteris spės pasislėpti...
Varėnos rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Varėnos rajono savivaldybės taryba – Varėnos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.

Veikla

Rajono meru išrinktas Vidas Mikalauskas, jo pavaduotoju Laisvūnas Budėnas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Alfonsas Škudzinskas.
Love Hurts

Albumo informacija

„Love Hurts“ buvo išleistas 1991 metais. Tai buvo trečiasis ir paskutinis Cher studijinis albumas išleistas įrašų kompanijos „Geffen Records“. Albumas buvo įrašytas 1990 metų pabaigoje ir 1991 metų pradžioje, pirmaisiais Cher susitikinėjimo su Bon Jovi gitaristu Richie Sambora metais. Ji dedikavo albumą jam ir „kiekvienam vyrui, kuris kada nors privertė mane lieti ašaras“.
Albume tarp naujų dainų buvo ir keturi koveriai: „Save Up All Your Tears“ devintajame dešimtmetyje įrašytas Bonnie Tyler ir Robin Beck, KISS daina „A World Without Heroes“ įrašyta 1980 m., „Love Hurts“ – perdirbta 1975 m. versija, kurią Cher buvo įrašiusi savo albumui „Stars“. Naujoji versija buvo labiau pop rock stiliaus nei baladė. Originali versija buvo įrašyta Everly Brothers 1960 metais. Europiniame albumo leidime yra ir pasaulinis hitas „The Shoop Shoop Song (It’s in His Kiss)“, kurio originali versija įrašyta Merry Clayton 1963 metais.
Pirmieji albumo leidimai Jungtinėje Karalystėje turėjo tokį patį viršelį kaip ir Amerikoje, bet vėlesniuose Europos leidimuose viršelis buvo pakeistas, Cher gulinti baltame fone su raudonu peruku. Europiniame leidime buvo ir pasaulinis hitas „The Shoop Shoop Song (It’s in His Kiss)“, kuris pasiekė 1–ąją vietą daugiau nei 10 šalių ir, kurio buvo parduota daugiau nei 6 mln. kopijų. JAV „The Shoop Shoop Song“ buvo prieinamas tik kaip garso takelis „Mermaids“ to paties pavadinimo filmui.
Nors albumas labai sėkmingai pasirodė Jungtinėje Karalystėje, jo singlai tapo tik nedideliais hitais. „Love and Understanding“ buvo vienintelis didelis hitas topuose, bet albume buvo daugelio fanų ir Cher mėgstami „Could’ve Been You“, „Save Up All Your Tears“, „Love Hurts“ ir „Fires of Eden“. „Love Hurts“ ir „Could’ve Been You“ buvo išleisti tik Europoje, o „When Lovers Become Strangers“ – tik Šiaurės Amerikoje.
David Cassidy parašyta daina „I’ll Never Stop Loving You“ buvo išleista po metų Cassidy albume „Didn’t You Used to be?“.
Metalo lydymo krosnelė

Metalo lydymo krosnelė, rudnelė – nupjauto kūgio formos statinys iš akmenų ir molio su šachta viduje metalui iš rūdos lydyti.
Danuta Polak

Biografija

Gimė 1945 m. sausio 1 d. Adutiškyje. Baigė Lodzės pedagoginį institutą. 1971-1993 m. ir 1997-2001 m. dirbo Lenkijos mokytojų asociacijoje. 1993 m. kaip Lenkijos darbo sąjungos atstovė išrinkta į Lenkijos II-ąjį seimą. 2001 m. išrinkta į IV-ąjį seimą. Vėliau dirbo Čenstakavos miesto švietimo skyriuje.
Rokiškis

Miesto dalys

Rokiškio pietinėje dalyje yra Apušotas – pramoninis mikrorajonas. Šiaurės vakaruose yra Velniakalnis – kolektyvinių sodų priemiestis.

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas yra kilęs nuo istorijos, kai medžiotojas Rokas gaudė kiškį. Roko padėjėjas sušuko Ro-Kiškis!
Adjuvantai

Adjuvantai (lot. adjuvare 'padėti, sustiprinti') – medžiagos, sustiprinančios antigenų imunogeniškumą (t. y. geba sukelti imuninį atsaką), kadangi sintetinius ar išgrynintus antigenus turinčios vakcinos sukelia menką imuninį atsaką, palyginus su gyvomis vakcinomis. Adjuvantų idėja atsirado apie 1920 metus, kai buvo pastebėta, kad tie arkliai, kuriems išsivysto abscesai (pūliniai) po difterijos toksoido injekcijos, turi didesnį antikūnų kiekį. Netrukus buvo pastebėta, kad ir kitos pūlinius sukeliančios medžiagos sustiprina imuninį atsaką prieš toksoidą. 1926 metais išbandyti aliuminio junginiai, kurie šiuo metu yra plačiausiai žmonėms naudojami adjuvantai. 1936 metais Freundas sukūrė patį stipriausią šiuo metu žinomą adjuvantą (FCA – Freund complete adjuvant), kurį sudarė mineralinės alyvos ir vandens emulsija su užmuštomis tuberkuliozės mikobakterijomis. Tačiau dėl savo sunkių nepageidaujamų reiškinių jis yra uždraustas naudoti žmonėms. Alyvos emulsija be mikobakterijų anksčiau buvo naudota ir žmonėms.
Manoma, kad adjuvantai veikia sutrukdydami ir prailgindami natūralų antigeno pašalinimą, tuo pailgindami antigeno sąveiką su antigeną pateikiančiomis ląstelėmis (APL) ir limfocitais. Žinoma, kad sutrikus antigeno pašalinimui (pvz., dėl paveldimų priežasčių), padidėja autoimuninių ligų ir imunodeficitų tikimybė.
Šiuo metu atrasta daug stiprių adjuvantų, tačiau pagrindinis jų trūkumas yra jų toksiškumas.

Aliuminio adjuvantai

Aliuminio adjuvantai yra beveik 80 metų vartojami žmonėms (aliuminio hidroksidas, aliuminio fosfatas ar sulfatas). Antigenai dažniausiai yra adsorbuojami ant adjuvato (pvz., aliuminio hidroksido) molekulių, gaunant panašią į kempinę struktūrą.
Aliuminio adjuvantai senai vartojami, nors nepageidaujamomis savybėmis: sukelia alergijas, yra neurotoksiški, kaupiasi organizme, galimai dalyvauja Alzheimerio ligos ir šoninės amiotrofinės sklerozės patogenezėje.
Nepaisant mokslo ir technikos pažangos, bei naujų adjuvantų arsenalo, žmonėms toliau naudojami aliuminio junginiai. Nors tikimasi, kad ateityje turėtų atsirasti naujų ir saugesnių adjuvantų, tam egzistuoja nemažai ekonominių ir logistinių kliūčių.
Smolensko vaivadija

Istorija

Smolensko vaivadija įsteigta 1508 m. vietoje Smolensko seniūnijos (ar Smolensko vietininkijos). Tačiau netrukus, LDK-Maskvos karo (1512–1522) metu, 1514 m. beveik visą Smolenską užėmė Maskvos Didžioji Kunigaikštystė, o 1522 m. paliaubos paliko teritoriją Rusijai. Tiesa, formaliai LDK vaivadija nebuvo panaikinta. 
ATR-Maskvos karo metu (1605–1618) Abiejų Tautų Respublika susigrąžino Smolenską (miestas buvo paimtas po 2 metus trukusios apgulties 1611 m.). 1618 m. Deulino paliaubos patvirtino šias žemes LDK sudėtyje. 1613 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas patvirtino „Smolensko vaivadijos ordinaciją“, kurioje nustatė kiek kitokią, negu kitose vaivadijose pareigūnų skyrimo ir bajorų žemių valdymo tvarką, nes buvo likusi senoviška rusiška padalijimo į valsčius (ujezdus) sistema. Bajorų seimeliai buvo renkami nuo 1621 m.
Tuo metu vaivadija apėmė visas iš Maskvos naujai atimtas žemes be vakarinių Smolensko žemės teritorijų ji apėmė ir vakarines Černigovo žemės teritorijas su Starodubu ir Černigovu. Tuo metu vaivadija padalinta į du pavietus - Smolensko (šiaurėje) ir Starodubo (pietuose).
Negalėdama susitaikyti su Smolensko praradimu, Maskva 1632 m. pradėjo Smolensko karą. Jam pasibaigus 1634 m. pasirašyta Polianovkos taika iš esmės patvirtino Deulino paliaubų sienas, tik vienas miestas, Serpeiskas perėjo Rusijai. Iš karto po karo ATR atskyrė iš Smolensko vaivadijos (Starodubo pavieto) Černigovo vaivadiją. Be to, 1638 m. Nevelio, Sebežo ir Krasnogorodo valsčiai perduoti Polocko vaivadijai. Galiausiai, 1644 m. Rusijai buvo atiduotas Trubčevskas. Šios reformos gerokai sumažino vaivadijos teritoriją, ir geografiškai atskyrė abu pavietus, kurie iki tol buvo susijungę.
Vaivadijoje pravesta valakų reforma, 9 miestai gavo Magdeburgo teises, kūrėsi cechai, laisvose žemėse buvo apgyvendinami Lietuvos totoriai, kazokai ir bajorai.
Smolensko žemės likimą galutinai išsprendė 1654–1667 m. ATR-Maskvos karas. Jau 1654 m. Rusija užėmė Smolenską. Šį Abiejų Tautų Respublikos praradimą užtvirtino 1667 m. Andrusovo sutartis ir 1686 m. Amžinoji taikos sutartis. LDK likusi teritorija aplink Oršą buvo prijungta prie Vitebsko vaivadijos. ATR valdininkai pabėgo iš buvusios Smolensko vaivadijos žemių (jie buvo vadinami ezguliantais), apsigyveno Vilniuje ir toliau nominaliai rinkdavosi į seimelius. Nominalūs Smolensko vaivados buvo renkami iki pat 1793 m., kol vaivadija galutinai panaikinta.

Atstovavimas

Smolensko vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo pasaulietiniai pareigūnai – Smolensko vaivada ir Smolensko kaštelionas, o nuo 1612 m. ir dvasinis atstovas – Smolensko vyskupas. Pavietų seimeliai rinkdavo po du atstovus į Abiejų Tautų Respublikos Seimą ir po du deputatus į Lietuvos Tribunolą.
Fudžisava

Geografija

Miestas įsikūręs prie Ramiojo vandenyno Sagamio įlankos. Šiaurinė miesto dalis išsidėsčiusi Sagamio plynaukštėje, tuo tarpu pietinė – ties Šonano kopomis. Į pietus nuo miesto yra Enošimos sala, pro miestą šiaurės–pietų kryptimi teka Hikičio (引地川) ir Sakajaus (境川) upės.

Istorija

Šioje teritorijoje rasta įrankių iš Japonijos paleolito laikotarpio, keramikinių šukių iš Džiomon laikotarpio ir kapų iš Kofun laikotarpio.
Muromači laikotarpiu Fudžisava plėtėsi aplink Jugiodži (Yugyo-ji) budistų šventyklą, pastatytą 1325 m. Miestelis suklestėjo Edo laikotarpiu, kai pro jį ėjo prekybinio Tōkaidō kelio maršrutas.
1923 m. Didysis Kanto žemės drebėjimas pridarė daug žalos, buvo sugriauta apie 4 000 pastatų. Fudžisavai miesto statusas suteiktas 1940 m. spalio 1 d. 1964 m. vasaros olimpinių žaidinių jachtų buriavimo rungtys vyko miesto apylinkėse.

Miesto simboliai

Oficiali miesto gėlė yra visterija, medis – Tunbergo pušis (Pinus thunbergii), paukštis – tulžys.
Labanoro lobis

Labanoro lobis – Švenčionių rajono savivaldybės Labanoro miestelio teritorijoje 1965 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.

Atradimas

XIV a. antrosios pusės – XV a. pradžios sidabrinių monetų lobis rastas 1965 m. prie Labanoro miestelio ariamame lauke, netoli kapinių.

Lobis

Surinkta apie 470 monetų. Muziejuose yra 40 Lietuvos pinigėlių, daugiausia Vytauto ir Kazimiero denarai ir 399 Prahos grašiai. Iš jų 5 Karolio IV ir 393 Vaclovo IV grašiai bei 1 falsifikatas. Tarp Karolio IV Prahos grašių vyrauja 1370–1378 m., tarp Vaclavo IV – 1405–1419 m. kaldintos monetos.
Manoma, kad lobis buvo surinktas Švitrigailos ir Žygimanto Kęstutaičio kovų laikotarpiu (1431–1435 m.), užkastas apie XV a. aštuntąjį dešimtmetį.
Lobio dalis saugo Lietuvos nacionalinis muziejus, Švenčionių Nalšios muziejus ir Utenos kraštotyros muziejus. Dalis lobio pateko į privačių kolekcijų rinkinius.
Tomas Milian

Biografija

Tomas gimė Havanoje, armijos generolo šeimoje. Diktatoriui Fulgencio Batista užgrobus valdžią, 1933 m. tėvas buvo suimtas ir vėliau nusižudė.
1956 m. Milianas emigravo į JAV. Besimokydamas universitete Majamyje, jis gavo vaidmenį studentiškame spektaklyje ir nusprendė tapti aktoriumi. Metęs mokslus jis išvyko į Niujorką, tačiau dėl patirties trūkumo nepavyko įstoti į aktorinę studiją. Jis dirbo įvairius laikinus darbus ir stojo tarnauti į armiją, tačiau dėl sveikatos problemų po pusės metų buvo demobilizuotas. Grįžęs į Niujorką, jis savarankiškai ruošėsi egzaminams, kol galiausiai įstojo į aktorinę studiją.
Baigęs mokslus ir atlikęs keletą nedidelių vaidmenų televizijoje, 1958 m. Milianas atvyko į Italiją dalyvauti Spoleto teatrų festivalyje ir nusprendė pasilikti šioje šalyje. Po metų jis pasirodė filme „La notte brava“ ir penkerius metus filmavosi draminiuose bei autoriniuose filmuose pas tokius režisierius kaip Mauro Bolognini ir Luchino Visconti.
Ilgainiui jam pabodo intelektualūs vaidmenys ir Milianas ėmė svarstyti apie grįžimą į JAV. Neturėdamas tam pakankamai pinigų, jis sutiko su pasiūlymu suvaidinti banditą „spageti“ vesterne „El precio de un hombre“. Juostos populiarumas ir netikėti atrastas naujas amplua paskatino Milianą atsisakyti sprendimo išvykti iš Italijos. Jis ėmė vaidinti Meksikos banditus arba revoliucionierius, įvairius nusikaltėlius ir netrukus tapo vesternų žvaigžde. Po to, kai šio žanro populiarumas nuslūgo, Milianas daugiausia filmavosi giallo, kriminaliniuose ir veiksmo filmuose, vaidindamas tiek teigiamus, tiek neigiamus personažus, taip pa sukūrė keletą vaidmenų komedijose. Greta pramoginio kino, jis kūrė ir rimtus vaidmenis (Bernardo Bertolucci „La Luna“, Michelangelo Antonioni „Identificazione di una donna“).
Praleidęs Italijoje daugiau kaip 25 metus, 1985 m. Milianas grįžo į JAV, tačiau čia jo beveik niekas nežinojo ir režisieriai siūlė tik antraeilius vaidmenis: „JFK“, „Havana“, „Amistadas“, „Traffic“ ir „The Lost City“. Didesnį pripažinimą jam atnešė tik keletas vaidmenų teatre.

Asmeninis gyvenimas

Nuo 1964 m. Milianas buvo vedęs Rita Valletti, su kuria susilaukė sūnaus Tomaso Miliano jaunesniojo.
Grįžęs į JAV, aktorius gyveno Floridoje. Nuo 1969 m. jis turėjo ne tik JAV, bet ir Italijos pilietybę.
Mirė 2017 m.
Pabaldonė

Istorija

1908 m.  juodraštinėje Balninkų priešvedybinių apklausų knygoje užrašytas Pabaldonės dvaras.
Guelfas

Istorija

Miestą 1827 m. įkūrė škotų rašytojas ir kolonistas John Galt ir pavadino britų karališkosios Hanoverių giminės pavarde Guelf (Welf).
Greitai.lt

Statistika

Tinklapis per trumpą laiko tarpą subūrė nemažą vartotojų ratą ir tapo lėktuvų bilietų pardavimų internetu lyderiu. 2008 m. birželio duomenimis UAB „Interneto partneris“ užėmė 56 % elektroniniu būdu platinamų aviabilietų rinkos Lietuvoje.
Gamprinas

Gamprinas (vok. Gamprin) – Lichtenšteino apskritis, įsikūrusi šalies vakaruose. 1,5 tūkst. gyventojų (2006), apskrities plotas 6,1 km². Yra Lichtenšteino institutas, Marijos bažnyčia.

Istorija

Miestas Lichtenšteino kunigaikščio valdžion pateko 1699 metais.
Asipovičai

Istorija

Asipovičai žinomi nuo XVIII a. 1872 m. pastatyta Liepojos-Romnų geležinkelio stotis, prie jos kūrėsi gyvenvietė. Nuo 1924 m. liepos 17 d. miestelis, Asipovičių rajono centras. Miesto statusą įgijo 1935 m.

Ekonomika

Geležinkelis į Minską, Gomelį, Mogiliavą, Baranovičius, plentas į Minską, Gomelį. Popieriaus, mašinų, statybinių medžiagų, lengvoji, maisto, medienos apdirbimo pramonė. Į šiaurę nuo Asipovičių, ant Svisločiaus upės yra Asipovičių tvenkinys ir Asipovičių hidroelektrinė.
Kauno Jono Pauliaus II gimnazija

Istorija

1991 m. įkurta Kauno 53-oji vidurinė mokykla. Ji pastatyta ant žemės, kuri priklausė knygnešiui Mykolui Račkui. Pirmaisiais mokslo metais mokykloje mokėsi 600 mokinių, dirbo 27 mokytojai. 1993 m. mokyklai suteiktas „Ąžuolo“ vardas. 1995 m. pradėjo veiklą žygeivių klubas „Gilė“. 2005 m. mokykla tapo katalikiška vidurine mokykla, suteiktas viešosios įstaigos statusas. 2013 m. Kauno „Ąžuolo“ katalikiška vidurinė mokykla pavadinta popiežiaus Jono Pauliaus II (1920–2005) vardu, jai suteiktas dvylikametės gimnazijos statusas.
Gimnazijos salė laikinai buvo nuomojama Palaimintojo Jono Pauliaus II parapijos mišioms laikyti, kol buvo statoma koplyčia.

Direktorė

Ramutė Latvelienė