google/wiki40b huggingface dataset:
Andrius Narbekovas

Biografija

Gimė daugiavaikėje šeimoje. Brolis futbolininkas Arminas Narbekovas. 1984 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1993 m. baigė Kauno kunigų seminariją, įšventintas kunigu. 1998 m. baigė Popiežiškojo Laterano universiteto Jono Pauliaus II šeimos ir santuokos studijų instituto filialą Vašingtone.
1984–1985 m. Klaipėdos miesto ligoninės, 1985–1988 m. Pasvalio rajoninės ligoninės chirurgas, 1988–1990 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija) klinikinis ordinatorius. 1993–1995 m. Vilniaus kunigų seminarijos dėstytojas, studijų prefektas. Nuo 1993 m. Vilniaus arkikatedros bazilikos kunigas rezidentas. Nuo 1998 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, nuo 2004 m. Teologijos katedros vedėjas, nuo 2005 m. ir universiteto santuokos ir šeimos studijų centro direktorius. Nuo 2001 m. ir Lietuvos teisės universiteto (nuo 2004 m. Mykolo Romerio universitetas) dėstytojas, nuo 2008 m. profesorius. Nuo 2012 m. Šv. Teresės bažnyčios ir Aušros vartų koplyčios kunigas rezidentas.
Lietuvos bioetikos komiteto prie Lietuvos Sveikatos Apsaugos Ministerijos narys – ekspertas, Lietuvos Kultūrinės Psichiatrijos Asociacijos valdybos narys. Nuo 2013 m. Nacionalinės sveikatos tarybos narys.

Mokslinė veikla

Mokslinės veiklos sritys: bioetika, bioteisė, šeimotyra. Parašė straipsnių santuokos, šeimos, moralės, bioteisės, eutanazijos ir kitais klausimais.
Encyclopaedia Metropolitana

Encyclopaedia Metropolitana (liet. Metropolio enciklopedija) – angliška visuotinė enciklopedija, išleista XIX a. (1817-45 m.).

Apimtis

30 tomų; 2 leidimas – 1848-1858 m., iš viso išleista 40 t. Straipsniai išdėstyti sistemine bei abėcėline tvarka.
Blusinė viksva

Augavietės

Auga pievose, pamiškėse, šlaituose, pelkių pakraščiuose. Mėgsta saulėtas vietas ar dalinį šešėlį, drėgną ar šlapią, skurdų, silpnai rūgštų dirvožemį. Randama 0-915 m aukštyje.

Biologija

Tai daugiametis, 5-25 cm aukščio žolinis augalas, augantis mažais, retais kerais. Turi trumpą šakniastiebį su plonomis, tamsiai raudonomis šaknimis, kurios gali siekti iki 10 cm gylį. Stiebas laibas, švelnus. Lapai beveik siūliški, mažiau negu 1 mm pločio, trumpesni už stiebą.
Blusinės viksvos žiedynas paprastas, be žiedynlapio. Tai viena ilgio varputė, iki 2 cm ilgio, laiba ir tanki. Vėliau, kai sunoksta vaisiai, apatinė jos dalis pastorėja, o maišeliai su vaisiais nulinksta žemyn. Varputės viršuje esti kuokeliniai žiedai, turintys po tris kuokelius. Žemiau jų piesteliniai, kuriuose yra po dvi piesteles.
Žydi ir brandina vaisius birželio-liepos mėnesiais. Vaisius – tamsiai rudas, 4-6 mm ilgio riešutėlis. Maišeliai 4-7 mm ilgio, rudai žali, vėliau juodai rudi, su trumpais snapeliais.
Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 58 ar 60.
Singapūro nacionalinis universitetas

Istorija

Universiteto pradžia laikoma 1905 m. kinų bendruomenės iniciatyva įkurta medicinos mokykla, vėliau reorganizuota ir pavadinta Karaliaus Edvardo VII medicinos koledžu. 1918 m. atskirai įkurtas Raffles koledžas, mokęs anglų kalbą, istoriją, ekonomiką, geografiją, edukologiją, fiziką, chemiją ir matematiką. 1949 m. abi institucijos buvo sujungtos ir įsteigtas Malajų universitetas, su farmacijos, biologijos, botanikos, zoologijos, inžinerijos, filosofijos ir kitais fakultetais. Jis turėjo dvi divizijas, vieną Malaizijoje, kitą - Singapūre. 1962 m. buvo nutarta jas atskirti, suformuojant du nepriklausomus universitetus: Kuala Lumpūre esantį Malajų universitetą ir Singapūro mieste esantį Singapūro universitetą. Galiausiai, 1980 m. prijungus nuo 1955 m. veikusį Nanyang universitetą, buvo įkurtas dabartinis Singapūro nacionalinis universitetas.

Absolventai

NUS yra baigęs buvęs Singapūro prezidentas S. R. Nathan ir dabartinis šalies prezidentas Tony Tan Keng Yam.
Volvo XC70

XC70 (Typ P2, 2000–2007)

Volvo V70 Cross Country 2000 m. kovo mėn. pakeista antrąja karta V70 XC. Kaip ir anksčiau, tai yra aukštas V70, kuris yra papuoštas didelėmis nudažytomis plastikinėmis prijuostėmis su keturių ratų pavara. Tai šeimos ir bekelės automobilis. Iš pradžių jis buvo pristatytas su dviem variklių variantais: penkių cilindrų inline benzininis variklis turėjo 2,4 litrų tūrį, 147 kW (200 AG) ir penkių cilindrų bendrojo geležinkelio dyzelinį variklį su 2,4 litrų 120 kW (163 AG). Pirkėjai galėjo rinktis tarp 5 greičių mechaninės pavarų dėžės arba 5 greičių pavarų dėžės.
2003 m. viduryje „V70 XC“ buvo pervadintas į „XC70“. Tuo pačiu metu keturių ratų pavara pagerinta naudojant Haldex movą galinei ašiai.

Modeliai

2004 m. rudenį pasikeitė  veidrodėliai, atsirado aliumininiai šonai, supaprastinta priekinė dalis, dar vienas benzininis variklis. Jis 2,5 litrų ir 154 kW (210 AG) galios. 5 greičių pavarų dėžė buvo pakeista 6 greičių pavarų dėže. Be to, buvo pakeistas interjeras - ypač centrinėje konsolėje ir valdymo pulte prietaisų skydelyje.
2005 metų pabaigoje buvo tobulinamas dyzelinis variklis 136 kW (185 PS) galios bei kietųjų dalelių filtras. Buvo pridėta papildoma, vadinamoji Keturi-C suspensija, kurią galima pritaikyti prie paviršių / kelio iškilimų sugėrimo (tai sportas ir komfortas kartu). Tiesioginiai konkurentai Audi allroad quattro, Audi A6 Avant versija, Subaru Outback, Subaru Legacy versija, VW Passat Alltrack, VW Passat versija ir Škoda Octavia Scout.

XC70 (Typ P24, 2007–2016)

Antroji XC70 karta buvo pristatyta 2007 m. vasarą. „XC70“ iš pradžių buvo gaminamas tik su didžiausiu benzininiu varikliu ir galingesniu iš dviejų prieinamų penkių cilindrų dyzelinių variklių, tačiau su standartine visų ratų pavara (AWD).
Automobilių mugėje JAV Volvo pristatė Volvo XC70 Surf Rescue.

Modeliai

2013 metų viduryje pasirodė modifikuotas XC70 - kaip „facelift“ dalis. Čia „Volvo“ pakeitė radiatorių grotelių dizainą, kuriam nuo šiol būdinga korio formos struktūra. Užpakalinėje pusėje pakeistas modelis - chromo juostelės po galiniais žibintais ir po „Volvo“ logotipu.
2016 metų gegužę nustota gaminti XC70.
Burtai

Burtai, kerai – veiksmai, kuriais bandoma magišku būdu paveikti žmones, gamtos ir visuomenės jėgas, numatyti ateitį. Burtų esmę sudaro tikėjimas antgamtinėmis jėgomis.
Tikėta, kad burtai gali užtikrinti darbo sėkmę (karių, medžiotojų, žemdirbių, amatininkų burtai), sužadinti arba užgniaužti meilę, gydyti arba susargdinti.
Burtai būna imitaciniai (prie sodinamų kopūstų padedamas didelis akmuo, kad kopūstų galvos užaugtų didelės), daliniai (pavyzdžiui, tikėta, kad pakenkus seilėms, nagams, pakenkiama pačiam žmogui).
Labiausiai paplitusios burtų rūšys – užkalbėjimai, chiromantija.

Lietuvoje

Lietuvos kaime burtai buvo paplitę iki XX a. pradžios. Juos mini Adomas Brėmenietis (1075 m.), Ulrichas fon Jungingenas (1408 m.), Povilas Rusdorfietis (1427 m.), Jeronimas Prahiškis (XV a.), J. Dlugošas, M. Pretorijus (XVII a.) ir daugelis senųjų lietuviškų raštų autorių, tokių kaip M. Mažvydas, J. Bretkūnas, M. Daukša, K. Sirvydas. Būrimo aprašymų paskelbta „Tautoje ir žodyje“, „Gimtajame krašte“, „Tautosakos darbuose“ ir kituose leidiniuose.
Šiais laikais daugelis burtų (daugiausia susijusių su žemdirbyste, gyvulininkyste, liaudies medicina) baigia išnykti, nedidelė jų dalis (ateities spėjimas per kalendorines šventes) pasidarė žaidybinio, pramoginio pobūdžio.
Egėjo jūra

Pavadinimo kilmė

Manoma, kad pavadinimą jūrai suteikė vienas iš miestų, esančių Eubojos saloje – Egėja (Aegae). Savo ruožtu, Egėjos pavadinimas kilo nuo mitinio herojaus Egėjo, kuris buvo Tesėjo tėvas, arba nuo Egėjos, amazonių karalienės. Senovėje jūra vadinta Archipelagu, t. y. salynu.
Taip pat šis pavadinimas galėjo kilti nuo graikiško žodžio αἶγες (aiges), reiškiančio „bangas“ ar αἰγιαλός (aigialos) – „krantas“.
Bulgarų kalboje Egėjo jūra vadinama Baltąja jūra (bulg. Бяло море). Pagal legendą viduramžiais bulgarų jūreiviai ir pirkliai atrado, kad Egėjo jūra yra švelnesnė ir labiau tinkama keliauti, taip ją pavadino supriešinant su pavojinga Juodąja jūra.
Juozas Lazauskas (1931)

Biografija

1958 m. su pagyrimu baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą. 1958–2001 m. dirbo Žemdirbystės instituto Vokės filiale; 1961–1965 m. ir 1998–2001 m. Selekcijos sektoriaus vedėjas, 1965–1998 m. direktorius. 1972 m. žemės ūkio mokslų daktaras. 1986 m. profesorius. 
Nuo 1972 m. SSRS Žemės ūkio mokslų akademijos narys korespondentas, nuo 1990 m. Lietuvos mokslų akademijos (LMA) tikrasis narys. 1991–1995 m. LMA Biologijos, medicinos ir žemės ūkio mokslų skyriaus Žemės ūkio mokslų sekcijos pirmininkas. Nuo 1995 m. LMA Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus pirmininko pavaduotojas. 1994–2006 m. žurnalo „Žemės ūkio mokslai“ vyr. redaktorius, redakcinės kolegijos pirmininkas. Vienas konsultantų ir autorių rengiant „Žemės ūkio enciklopediją“.
Sponga

Istorija

XII a. buvo Spongos gyvenvietė su katalikų bažnyčia. 1948 m. gyveno 21 tūkst. gyventojų.
Iki 1949 m. sausio 1 d. buvo atskira savivaldybė, paskui prijungtas prie sostinės Stokholmo.
Viking Airlines įkūrė savo būstinę Spongoje.

Geografija

Yra Stokholmo priemiestis.
Audronė Nugaraitė

Audronė Nugaraitė (g. 1955 m. Kaune) – žurnalistė, VDU profesorė

Biografija

1973 m. baigė Vilniaus A. Vienuolio vidurinę mokyklą, 1978 m. – VU Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę. Nuo 1981 m. iki 1984 m. studijavo Vilniaus universiteto aspirantūroje. 1993 m. pirmoji Lietuvoje apgynė informacijos mokslų srities disertaciją Lietuvos žinybinės spaudos tema, socialinių mokslų daktarė.
Stažavosi užsienyje – Fredrikstato žurnalistikos institutas, 1993 m. (Norvegija); JAV Misurio universitetas, žurnalistikos mokykla (1995); Didžioji Britanija, Lesterio universitetas, TEMPUS, (1996 m.); JAV Vašingtonas, „Voice of America“ (1997 m.); Didžioji Britanija, Londonas, Peter Hyde communication management consulting company,   (1997 m.); Olandija, Amsterdamo universitetas, TEMPUS (1998 m.); Švedija Kungalev and Latvija, Venstspils. JAV organizuota vasaros stovykla „PR teaching“(1999); Belgija, Briuselis, Europos vizituotojo programa (2001 m.); Kanada, Tarptautinė bendradarbiavimo programa (2004 m.);
JAV, Lyderių programa (2004 m.).
Nuo 1978 m. iki 1980 m. VU laikraščio „Tarybinis studentas“ redaktorė, nuo 1989 m. iki 1997 m. laikraščio „Mokslo Lietuva“ korespondentė, redaktorių kolegijos narė, nuo 1988 m. VU Istorijos fakulteto prodekanė. Nuo 1984 m. Spaudos žurnalistikos katedros, nuo 1991 m. VU Žurnalistikos instituto dėstytoja, nuo 1994 m. docentė, 1995 m savaitraščio "Bendrovės žinios" vyriausioji redaktorė nuo 1997 iki 2006 m. VU Žurnalistikos instituto direktorė. 2006-2011 m. VU docentė. 2009-2010 m. LR Prezidentės vyriausioji patarėja, grupės vadovė. Nuo 2011 metų VDU docentė.Nuo 2015 m. VDU profesore.
Paskelbė publikacijų Lietuvos ir užsienio spaudoje, taip pat mokymo ir metodinių darbų.  VU žurnalistikos specialybės studentams dėstė žurnalistikos teorijos, ryšių su visuomene disciplinas, profesinę etiką, rizikos komunikaciją, vėliau – pilietinės žurnalistikos kursą, diplomatinę žurnalistiką, bendravimą su žiniasklaida. VDU dėsto viešosios komunikacijos politiką, integruotas ryšių su visuomene komunikacijas, politikos komunikaciją, medijų ekonomiką, žurnalistikos teorijas ir praktiką. Mokslinių interesų sritys – medijų sklaida ir koncentracija, ryšių su visuomene teorija.
Dalyvauja tarptautiniuose projektuose. Gži internetinio portalo, siekiančio aukštesnių žurnalistinės etikos standartų, draugijos narė; Policijos departamento prie VRM Tarnybinės etikos komisijos narė, Lietuvos ryšių su visuomene sąjungos narė – steigėja; Lietuvos žurnalistų ir leidėjų komisijos narė; Lietuvos žurnalistų sąjungos narė; VU Senato narė, Europos ryšių su visuomene mokymo ir tyrimo asociacijos (EUPRERA) narė; Lietuvos reklamos biuro Arbitražo narė; LŽS almanacho „Žurnalistika“ redkolegijos pirmininkė; žurnalo „Informacijos mokslai“ redkolegijos narė; VDU žurnalo "Agora" redkolegijos narė; Tarptautinės žurnalistų federacijos narė; Lietuvos studijų kokybės vertinimo centro (SKVC) ekspertė; Lietuvos valstybinio Mokslo ir studijų fondo ekspertė.
Jan Hendrik Leopold

Biografija

Studijavo klasikinę literatūrą Leideno universitete. 1892 m. daktaras. 1891–1924 m. dirbo mokytoju Erazmo gimnazijoje Roterdame.

Kūryba

Idealų eilėraštį suprato kaip savarankišką esatį, nurodančią tik pačią save ir tai, kas nepasakoma. Jo poezija dėl kraštutinio jausmingumo ypač individuali, joje reiškiamas priverstinės ir lemtingos vienatvės tragiškumas. Ankstyvojoje kūryboje vyrauja skundo motyvas, vėliau ryškesnis ryžtas, greta grynosios lyrikos labiau žymus epinis vaizdavimas, kuriamas bendresnis mirtingojo žmogaus likimo paveikslas. Dažniausiai liūdnoje jo poezijoje esama žaismingumo, humoro ir pakylėtumo. Ryški filosofo B. Spinozos įtaka.
T-35

Charakteristikos

Tanko išskirtinė savybė – net penki nepriklausomai besisukantys bokšteliai. Ginkluotė išdėstyta dviem aukštais. Trijuose bokštuose išdėstytos patrankos su kulkosvaidžiais, o likusiuose dviejuose po vieną kulkosvaidį. Korpusas virintas ir dalinai kniedytas iš 20–30 mm šarvinių lakštų. 76,2 mm patranka PS-3 (ПС-3), gaminta 1927–1932 metais, buvo montuojama pagrindiniame bokšte. Pradinis sviedinio greitis 381 m/s. Taikymosi įrenginiai – tankinis periskopas (1932 m. gamybos) ir teleskopinis taikiklis (1930 m.). Dvi 45 mm patrankos išdėstytos dviejuose bokštuose įstrižai. Vienas bokštelis priekyje, kitas gale. Pagrindiniame bokšte, unifikuotame kaip ir tanko T-28, trys ekipažo nariai: ekipažo vadas, kulkosvaidininkas ir gale radistas. Du bokšteliai su 45 mm patrankomis talpino po du ekipažo narius, kulkosvaidininkų bokšteliuose po vieną.
Variklis M-17 (500a/g), karbiuratorinis V formos, dvylikos cilindrų, aušinamas skysčiu, korpuso gale. Didžiausias tanko greitis iki 30 km/h. Degalų bakas 910 litrų. Važiavimo nuotolis plentu iki 150 km.
Greičių dėžė, mechaninė penkių bėgių, sujungta su varikliu pagrindiniu frikcionu.
Tanke įrengta radijo stotis (71-ТК-1). Jos antena apvyniota aplink pagrindinį bokštą. Telefono ryšio įrenginys septyniems abonentams. Taip pat buvo naudota dūmų uždanga.
Bretanė

Geografija

Regionas užima Atlanto vandenynan išsišovusį Bretanės pusiasalį, kuris skiria Lamanšą (šiaurėje) nuo Biskajos įlankos (pietuose). Ilgis ~200 km. Krantai skardingi, vakaruose riasiniai. Didelę dalį užima Armorikos aukštuma (aukštis iki 384 m). Būdingi viržynai, durpynai, plačialapių medžių giraitės.
Užliedžių herbas

Aprašas

Herbo skydo žaliame lauke dvi auksinės atgal žiūrinčios griežlės.

Simbolika

Simbolių kalboje paukščiai - tarpininkai tarp žemės ir dangaus, išminties, intelekto įsikūnijimas. Žalia spalva simbolizuoja laisvę, grožį, džiaugsmą. Tai vilties spalva.

Istorija

Apie pusę Užliedžių seniūnijos teritorijos užima miškai, drėgnos Nevėžio pakrančių pievos. Jose veisiasi reti į Raudonąją knygą įrašyti laukiniai paukščiai - griežlės, dar vadinamos balų vištelėmis. Svarstant herbo idėjas, buvo nuspręsta įamžinti šiuos paukščius.
Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2009 m. sausio 19 d. patvirtino dekretu Nr. 1K-1677.
Matvejus Guiganovas

Karjera

Žaidėjas kilęs iš Krymo pusiasalio. Gimtinėje žaidė futbolą. Po Rusijos intervencijos į Krymą, buvo išvykęs į Mordoviją. Kurį laiką atstovavo Saransko „Mordovijai“.
2019 m. pirmoje pusėje buvo Jerevano „Ararat“ komandos narys. Armėnijos Premjer lygoje sužaidė 13 rungtynių.
2019 m. vasarą tapo FK Palanga nariu. Debiutavo 2019 m. rugpjūčio 3 d. XVIII (18) turo rungtynėse prieš FK Riteriai, kurios baigėsi palangiškių pralaimėjimu rezultatu 0:1.
Welsh Open (angliškasis biliardas)

Welsh Open – profesionalus angliškojo biliardo turnyras. Jis yra vienas iš reitinginių turnyrų. Jis pakeitė Welsh Professional Championship, kuris prasidėjo 1980 m. ir jame dalyvaudavo tik Velso žaidėjai. Šio turnyro istorijoje yra 6 maksimalios serijos, pirmą iš jų padarė Ronnie O'Sullivan 1999 metais. Jis iš viso yra laimėjęs šį turnyrą keturis kartus.
1992 m. turnyras tapo reitinginiu, taip pritraukdamas žaidėjų iš užjūrio, ir buvo žinomas Regal Welsh Open vardu iki 2003 m. 2016 m. čempionatas tapo "Home nations" čempionatu, į kurio sudėtį įeina Anglijos, Airijos bei Škotijos čempionatai.
Dabar turnyras vyksta vasarį. Dabartinis čempionas yra Neilas Robertsonas. Jam 2019 m. atiteko 70000 svarų sterlingų, už antrą vietą buvo skirta 30000 tūkstančių. Šiuo metu turnyrą kuruoja BBC Wales ir Eurosport.
Gvakamolė

Gvakamolė (isp. guacamole, nah. āhuacamolli) – populiarus meksikietiškas patiekalas, kurio pagrindą sudaro avokadai. Paprastai valgomas kaip garnyras su mėsos patiekalais, taip pat gali būti dedamas į tortiliją arba valgomas su kukurūzų traškučiais.
Gvakamolę sudaro sugrūsti kelių avokadų minkštimai, apšlakstyti citrinos arba žaliosios citrinos sultimis. Taip pat dedami smulkiai supjaustyti ir nulupti pomidorai, svogūnas, kiti prieskoniai.
Gvakamolė – tradicinis actekų patiekalas. Jo pavadinimas kilo iš nahuatlių kalbos žodžių āhuacatl („avokadas“) ir molli („padažas“).
Milagras (Ekvadoras)

Istorija

Miestas įkurtas 1884 m. Rafaelio Valdeso Servanteso.
Linijinės salos

Linijinės salos (angl. Line Islands) arba Ekvatoriaus salos (angl. Equatorial Islands) - tai grupė vienuolikos atolų ir mažų koralinių salų esančių į pietus nuo Havajų salų, Ramiajame vandenyne iš kurių aštuonios priklauso Kiribačiui, o likusios trys priskiriamos JAV mažų išorinių salų grupei. Linijinės salos priklauso vienai anksčiausių laiko juostų žemėje UTB +14. Geografiškai ši salų grupė dar skiriama į pogrupius: šiaurės, centrinį ir pietų. Tik trys salos yra gyvenamos ir 2005 m. surašymo duomenimis ten gyveno 8 809 gyventojų, iš kurių 5115 gyveno Kiritimati saloje, 2539 – Tabuaerane, o 1155 – Teraina.
Jurgis III (Gruzija)

Biografija

Bagrationų dinastijos. Karalienės Tamaros tėvas. Iki 1177 m. valdė už mažametį sūnėną Demetrę. Šiam sulaukus pilnametystės savo bendravalde ir sosto įpėdinę paskelbė Tamarą. Tęsė Dovydo IV Statytojo politiką. Iš seldžiukų atkariavo Dviną (1162), Ani (1173), užėmė Šaburaną ir Derbentą (1167).
Golvėjaus įlanka

Golvėjaus įlanka (air. Loch Lurgain arba Cuan na Gaillimhe) – didelė įlanka esanti Airijos salos vakaruose. Įlanka priklauso Klario ir Golvėjaus grafystėms, Airija. Jos ilgis maždaug 50 km ir 32 km pločio. Į ją įteka Koribo upė. Netoli yra Golvėjaus miestas.
2010 m. Singapūro Grand Prix

Treniruotės

Visose Singapūro lenktynių treniruotėse greičiausi buvo Red Bull ekipos lenktynininkai - pimose Markas Webberis, kitose dvejose - Sebastianas Vettelis.
Pavluvkos valsčius

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Suvalkų apskričiai, Suvalkų gubernijai. 1870 m. gegužės 31 d. iš valsčiaus buvo perduoti keli kaimai į naujai suformuotą Pilypavo valsčių. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Tarpukario laikotarpiu valsčius priklausė Suvalkų apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1952 m. liepos 1 d. valsčiuje buvo 21 kaimas. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkūrus valsčių sistemą, valsčius nebebuvo atkurtas.
Eugenijus Stanislovas Marija Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Leliva herbo Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos Kretingos atšakos. Tėvas Vladislovas Tiškevičius. Motina – kunigaikštytė Marija Kristina Aleksandra Liubomirska. Brolis – Steponas Eugenijus Marija Tiškevičius.
KF Gjilani

Istorija

Klubo ištakos siekia 1945 m. Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies aukščiausios lygos pirmenybėse.
2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas/800 m vyrai

1 raundas

Į kitą etapą patenka po tris geriausius iš kiekvienos grupės (Q)ir 4 greičiausi pralaimėtojai (q).

Pusfinalis

Į kitą etapą pateko po trys geriausius iš kiekvienos grupės (Q) ir du greičiausi pralaimėtajai (q).
Steponas Lukoševičius

Steponas Lukoševičius (1934 m. spalio 30 d. Šiauliuose – 2016 m. liepos 8 d.) – Lietuvos inžinierius, visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas, miškininkas.

Biografija

1959 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos – matematikos fakultetą. Iki 1992 m. dirbo inžinieriumi konstruktoriumi Vilniaus skaičiavimo mašinų specialiajame konstravimo biure. Vienas pirmųjų lietuvių skaičiavimo mašinų projektuotojų, 1967–1980 m. 11 išradimų informacijos, įrašomos į laikmenas, kodavimo ir dekodavimo srityje autorius ir vienas autorių.
1967 m. biure su inžinieriais E. Gudavičiumi ir Z. Didžiuliu įkūrė krašto kultūros ir istorijos pažinimo klubą „Alkas“, jo pirmasis pirmininkas (1967–1972 m. ir nuo 1977 m.). Lietuvos mastu organizavo talkas K. Donelaičio pastatydintai bažnyčiai ir klebonijai Tolminkiemyje atstatyti ir aplinkai tvarkyti (dab. Donelaičio memorialinis muziejus; įkurtas 1979 m.). Sukūrė dešimtis plakatų istorine ir kultūros tematika. Donelaitianos tematika rengė pažintinių kelionių maršrutus po Karaliaučiaus kraštą. 1992 m. inicijavo laikraščio „Donelaičio žemė“ leidybą, jo redaktorius ir daugelio straipsnių autorius. 1992–1993 m. dirbo Lietuvos Respublikos kultūros ir švietimo ministerijoje, kuravo švietimo ir kultūros bendradarbiavimo su Kaliningrado sritimi klausimus. 1994–1996 m. Seime buvo subūręs įvairių frakcijų narių neformalią grupę bendradarbiauti su Kaliningrado sritimi. 1997 m. Karaliaučiaus filharmonijoje surengė pirmosios lietuvių knygos – Martyno Mažvydo „Katekizmo“ – 450 m. sukakties valstybės minėjimą.
Špygiai

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 17 km
Steponiškis (Biržai) – 2,1 km
Bokiškiai – 2,6 km
Galintiškis – 2,6 km
Meldiškiai (Biržai) – 1,6 km
Miliškiai (Biržai) – 1,6 km
Prūdelis (Biržai) – 2,8 km
PAPILYS – 2 km
Rapolas Jakimavičius

Rapolas Jakimavičius (1893 m. spalio 20 d. Vilniuje – 1961 m. vasario 19 d.) – dailininkas, skulptorius.

Biografija

1913–1915 m. mokėsi Ivano Trutniovo piešimo mokykloje, 1915–1919 m. Antano Vivulskio skulptūros studijoje Vilniuje, 1919–1922 m. ir 1923–1926 m. Vilniaus universiteto dailės fakultete.
1922–1923 m. studijavo Krokuvos dailės akademijoje. 1925 m. tobulinosi Paryžiuje, 1927 m. Italijoje.
1915–1919 m. dėstė Vilniaus amatų mokykloje, 1944–1951 m. Vilniaus dailės institute. 1951–1961 m. dėstė LTSR dailės institute.
1947 m. suteiktas docento laipsnis.
Nuo 1916 m. dalyvavo parodose.
Dirvoninė laibabudė

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 103 psl.
Draupadė

Draupadė (skr. द्रौपदी = Draupadī) arba Krišna (skr. कृष्णा = Kṛṣṇā – 'juodoji') – „Mahabharatos“ veikėja, brolių Pandavų žmona.
Draupadė buvo Pančalos karaliaus Drupados dukra. Svajamvaros rituale ją laimėjo brahmanu persirengęs Ardžuna. Karalius Drupada tyčia sugalvojo tokią sunkią užduotį, kurią galėtų įveikti tik Ardžuna – pataikyti penkiomis strėlėmis į judantį taikinį, žiūrint tik į jo atvaizdą vandenyje. Grįžęs su Draupade pas motiną Kuntę, Ardžuna tarė – „aš atvedžiau laimę į namus“. Motina, nepažvelgusi, iš įpročio tarė – „tebus ji jums visiems“. Todėl Draupadė tapo visų penkių Pandavų žmona. Kad išvengtų konfliktų, buvo nustatytas laikas, kada kas gali lankytis pas Draupadę.
Draupadė svajamvaros metu įžeidė Karną, nes atsisakė už jo tekėti, motyvuodama, kad jis esąs vežiko sūnus. Vėliau pasityčiojo iš Durjodhanos, kai šis, lankydamasis Pandavų rūmuose, įkrito į baseiną.
Žaidimo kauliukais metu, Judhišthira pralaimėjo Kauravams viską, įskaitant ir žmoną. Tuo pasinaudoję Kauravai nusprendė pasityčioti iš Draupadės – Dušasana atvilko Draupadę į kambarį už plaukų ir bandė nuvilkti jos sarį. Tačiau apsireiškęs Krišna neleido jos apnuoginti. Tada Durjodhana paplekšnojo sau per šlaunį, rodydamas Draupadei ant jos sėstis. Įsižeidę broliai pažadėjo Kauravams atkeršyti. Vėliau, po antrojo žaidimo kauliukais, Draupadė grįžo Pandavams, ir 13 metų su jais klajojo.
Vieno iš epizodų metu, Draupadę bandė pavogti Sindho karalius Džajadratha, bet Pandavai ją susigrąžino. 13-ais metais, tarnaujant Viratos rūmuose, ją bandė suvilioti karvedys Kičaka, bet buvo nužudytas Bhymos.
Draupadė susilaukė nuo brolių penkių vaikų – Upapandavų. Tačiau jie visi žuvo Kurukšetros mūšyje.
Draupadė žuvo kai kartu su kitais broliais kopė į kalnus.
Maloniškiai

Aplinkinės gyvenvietės

Sūdėnai – 3,4 km
Žyneliai – 1,5 kmBenaičiai – 2 kmKiaupiškės – 2,5 kmLaukžemė – 4,5 kmNausėdai – 1,4 kmIlginiai – 3 km
DARBĖNAI – 6 kmAuksūdys – 1,5 kmEžkepiai – 1,4 km