google/wiki40b huggingface dataset:
Geležinkelių transportas Estijoje

Geležinkelių transportas Estijoje yra sudarytas iš 1200 km geležinkelių linijos, iš kurių 900 km naudojami viešajam transportui. Didžiąją dalį Estijos geležinkelių tinklo infrastruktūros valdo valstybė.
Visi viešieji geležinkeliai Estijoje yra 1520 mm (rusiškoji vėžė), tokie patys kaip ir Rusijoje, Baltarusijoje, Latvijoje ir Lietuvoje. 1520 mm vėžės Estijoje taip pat yra suderinamos su Suomijos 1524 mm vėže.

Jungtys su kaimyninėmis šalimis

Kasdieniniai traukiniai kursuoja tarp Talino ir Maskvos (naktinis traukinys; kelionė trunka apie 15 valandų) per Sankt Peterburgą.
2016 m. vasarą trys kasdien kursuojantys traukinai sujungia Rygą (Latvija) su Valga (Estija).
Planuojama sukurti greitąją liniją tarp Talino ir Rygos (tęsiasi iki Lenkijos), Rail Baltica, numatoma, jog ji veiks 2020 m.
Zmago Sagadin

Karjera

Z. Sagadinas iki 21 metų pats žaidė krepšinį, tačiau dėl patirtos sunkios kelio traumos buvo priverstas nutraukti krepšininko karjerą. Negalėdamas tęsti krepšininko karjeros Z. Sagadinas tapo treneriu. Iš pradžių vadovavo jaunučių ir jaunių komandoms gimtajame Celės mieste. Vėliau stažavosi Djuko (Duke) universitete ir dirbo treneriu Mariboro komandoje, ko galiausiai tapo Liublianos „Olimpija“ vyr. treneriu. Iš viso šiai komandai vadovavo 10 metų (1985–1995 m.).
1995 m. pasitraukęs iš „Olimpijos“, ėmė dirbti su Splito komanda, kurioje išdirbo tik metus (iki 1996 m.). 1996 m. treneris grįžo į „Olimpiją“ ir ją treniravo iki 2002 m.
2002 m. tapo Belgrado „Crvena Zvezda“ sporto direktoriumi, tačiau netrukus užėmė vyr. trenerio postą. Iš klubo išėjo 2004 m. lapkričio mėn. 2005 m. grįžo į „Olimpiją“, ir, pasibaigus sezonui, išėjo iš komandos. 2006 m. lapkričio mėn. ėmė vadovauti Vilniaus „Lietuvos Ryto“ komandai, tačiau, po pralaimėto LKF taurės finalo, klubui vadovavęs vos 3 mėnesius, 2007 m. vasario 14 d. buvo atleistas.
Z. Sagadinas išugdė du buvusius „Lietuvos Ryto“ trenerius: Tomo Mahoričių ir Neveną Spahiją.
Casimir Lefaucheux

Tolesnis smeiginių ginklų kūrimas

1852 m. Kazimiras Lefoše mirė, jo darbus pratęsė sūnus Eugenijus Lefoše. Jo sukurtas smeiginis revolveris 1853 m. buvo priimtas į Prancūzijos kariuomenės ginkluotę, tai buvo pirmasis pasaulyje karinis revolverio modelis.
1858 m. pasirodė Lefaucheux M1858 – Lefoše smeiginis revolveris, kuris tapo pirmuoju pasaulyje revolveriu, naudojančiu metalinius šovinius, kurį valstybė priėmė ginkluotėn.
Kardinolų kolegija

Kardinolų kolegija (lot. Collegium Cardinalium Sanctae Romanae Ecclesiae, Šventosios Romos katalikų bažnyčios kardinolų susirinkimas – bažnyčios institucija, kardinolų visuma.
Kardinolų kolegijos teisės ir pareigos apibrėžtos 1983 m. Kanonų teisės kodekse. Mirus popiežiui Kardinolų kolegija konklavoje renka naują popiežių, tarp konklavų neatlieka jokių valdymo funkcijų. Kolegijai vadovauja kolegijos išrinktas ir popiežiaus patvirtintas kardinolas dekanas, jam nesant – subdekanas, bet teisiškai kitų kardinolų atžvilgiu jis neturi jokios valdžios.
Rinkimų teisę turi kardinolai iki 80 metų amžiaus. Pirmoji Kardinolų kolegija (Sacrum Collegium) sudaryta 1150 m., popiežius Sikstas V (1585–1590 m.) kolegiją išplėtė iki 70 kardinolų. 1831–1846 m. iš 75 naujai išrinktų kardinolų 69 buvo italai. Valdant popiežiui Grigaliui XVI Kardinolų kolegija papildyta Prancūzijos, Portugalijos, Austrijos, Belgijos ir Anglijos, vėliau – ir kitų Europos šalių atstovais. Popiežius Jonas XXIII kolegiją išplėtė iki 90, įtraukė kardinolų iš Afrikos, Amerikos ir Azijos. Vėliau kiti popiežiai tą skaičių dar didino. 2002–2005 m. Kardinolų kolegijos dekanas buvo Jozefas Aloizas Racingeris.
Nuo 2005 m. Kardinolų kolegijoje buvo 135 kardinolai. Kardinolų kolegijos dekanas Andželas Sodanas.
ZX Microdrive

ZX Microdrive buvo ciklinės magnetinės juostos duomenų saugojimo įrenginys, išleistas Sinclair Research kompanijos 1983 metų liepos mėnesį Sinclair ZX Spectrum kompiuteriui. Microdrive technologija vėliau buvo naudojama Sinclair QL ir ICL One Per Desk asmeniniuose kompiuteriuose. Pagrindinis projekto inžinierius buvo Ben Cheese.
Tipiškai Sinclair Research kompanijai, ZX Microdrive rinkinys kainavo gana pigiai (49,95£) ir naudojo naujovišką, tačiau šiek tiek ribotą technologiją. ZX Microdrive buvo prijungiamas prie Spectrum kompiuterio per ZX Interface 1 įrenginį, kuris už papildomą kainą buvo parduodamas atskirai arba kartu su Microdrive įrenginiu. Vėliau, 1985 metų kovą, Microdrive rinkinys kartu su Interface 1 buvo parduodamas už 99,95£. Į rinkinį įėjo trys kasetės su programine įranga ir viena tuščia kasete. Iš viso prie Interface 1 buvo įmanoma nuosekliai sujungtais kabeliais prijungti iki aštuonių ZX Microdrive įrenginių.
Microdrive įrenginiai naudojo mažas (kartu su apsauginiu dangalu 44 × 34 × 8 mm dydžio) kasetes, turėjusias 5 m begalinio ciklo 1,9 mm pločio video juostos, varomos 76 cm/s greičiu. Šiuo greičiu visą juostą persukdavo per 8 sekundes. Suformatuotos kasėtės talpino mažiausiai 85 kB duomenų (tikslus dydis priklausė nuo blogų sektorių skaičiaus ir tikslaus Microdrive motoro greičio formatuojant). Duomenų skaitymas vyko 15 kB/s greičiu. Deja, įrenginys pasižymėjo nestabilumu, o kasetės kainavo gana brangiai (4,95£ kiekviena, vėliau kaina nukrito iki 1,99£).
Du Microdrive įrenginiai buvo integruoti į Sinclair QL kompiuterį. Nors technologija buvo panaši, tačiau buvo naudojamas kitoks loginis formatas, kuris leido talpinti kasetėse bent 100 kB duomenų. QL taip pat turėjo praplėtimo jungtis, teoriškai leidusias prijungti iki šešių išorinių QL Microdrive įrenginių. Tačiau tokie įrenginiai niekada nebuvo pagaminti, tikriausiai dėl paklausos trūkumo.
Du vidiniai Microdrive įrenginiai buvo integruoti ir į su QL susijusį ICL kompanijos One Per Desk kompiuterį (taip pat British Telecom ir Telecom Australia kompanijų atitinkamai Merlin Tonto ir Computerphone vardais rinktuose kompiuteriuose). Šie įrenginiai buvo perprojektuoti ICL, siekiant didesnio stabilumo. Naudojamas formatas nebuvo suderinamas nei su ZX Spectrum, nei su QL Microdrive įrenginiais.
Janas Malachovskis

Biografija

Lenkijos bajorų Malachovskių giminės atstovas, herbo „Nalenč“ savininkas. Kališo ir Poznanės vaivados Stanislavo Malachovskio (1659–1699) sūnus nuo santuokos su Ana Kostanecka (m. 1726).
1736 m. rugsėjo 11 d. Drezdene buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Lenkijos karaliaus Augusto III (1734–1763) aktyvus šalininkas.
Utenio akmuo

Utenio akmuo – masyvus riedulys, valstybinis gamtos paveldo objektas (nuo 1964 m.), esantis Utenos rajone, Leliūnų seniūnijoje, Viskėnų kaime.
Akmuo stūkso apie 1,8 km į rytus nuo Pakalnių, pasiekiamas pasukus iš kelio  4903  Utena–Pakalniai–Alanta  į rytus apie 0,4 km. Riedulys guli atviroje vietovėje prie pat žvyrkelio, tarp pakelės krūmokšnių. Pažymėtas informacine lenta.
Hoàng Anh Gia Lai FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2001 m.
Vyšovatė

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas pirmą kartą paminėtas 1445 metais. Kaimo įkūrėjai buvo broliai Stanislovas, Mročekas ir Jonas Višovatai. Per II pasaulinį karą beveik visas kaimas sudegė.
Pretoriumas

Pretoriumas (lot. praetorium, prœtorium or pretorium), kartais pretorijus – Romos kariuomenės junginio vado palapinė ar namas junginio įtvirtintoje stovykloje (lot. castra). Vėliau – Romos provincijos valdytojo prokuratoriaus rezidencija, o dar vėliau, Bizantijos imperijoje, gr. praitōrion buvo miesto valdytojo rezidencija.
Žodis pretoriumas atsirado iš civilinio valdininko pretoriaus titulo.

Kitos reikšmės

Vėliau pretoriumu vadino ir pretorionų gvardijos stovyklą prie Romos bei pačią pretorionų gvardiją.
Tirano sąsiauris

Tirano sąsiauris (arab. مضيق تيران = Maḍīq Tīrān) – sąsiauris, jungiantis Akabos įlanką ir Raudonąją jūrą bei skiriantis Sinajaus pusiasalį (Egiptas) nuo Arabijos pusiasalio (Saudo Arabija). Sąsiauris prasideda tuoj į šiaurės rytus nuo Šarm el Šeicho. Plotis – apie 13 km. Sąsiauryje yra dvi salos – Tirano ir Sanafiro. Dėl jų priklausomybės abi kaimyninės šalys nesutaria.
Tirano sąsiauris turi strateginę reikšmę, nes per jį keliauja laivai į Jordanijos uostą Akabą bei Izraelio uostą Eilatą. 1967 m. Egiptui uždarius Tirano sąsiaurį į Izraelį plaukiantiems laivams, kilo vadinamasis „Šešių dienų karas“.
2016 m. prasidėjo tilto per sąsiaurį projektavimo darbai.
Almantas Gavėnas

Biografija

1973–1978 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultete įgijo prancūzų filologijos specialybę, filologas. 1992–1993 m. stažavosi Aukštojoje nacionalinėje policijos mokykloje (Lionas, Prancūzija).
1978–1982 m. Seirijų vidurinės mokyklos mokytojas, direktoriaus pavaduotojas, 1982–1986 m. Lietuvos TSR VRM Pataisos reikalų valdybos Nepilnamečių auklėjimo darbų kolonijos viršininko pavaduotojas, 1986–1992 m. VRM Pataisos reikalų valdybos tarnautojas, 1992–1993 m. Interpolo Lietuvos nacionalinio biuro direktoriaus pavaduotojas 1993–1997 m. Migracijos departamento prie VRM direktoriaus pavaduotojas, 1997–1999 m. LR vidaus reikalų viceministro patarėjas. 1999–2014 m. Migracijos departamento prie VRM direktorius.
Vedęs, turi 3 vaikus.
Moka rusų, prancūzų, lenkų, italų kalbas.
Pro rakto skylutę

Pro rakto skylutę – erotinio pobūdžio savaitraštis, leistas 1991–1993 m. Kaune.

Istorija

Ėjo kaip laikraščio „Europa“ specialus priedas, 1992 m. laikraščio „Velniovara“ priedas. Tiražas 1991 m. – 50 000 egz., 1993 m. – 30 000 egz.
Redaktorius Povilas Gončaras.
Laisvoji prekyba

Laisvoji prekyba – tarptautinėse rinkose taikoma politika, kur vyriausybės neriboja importų ar eksportų. Tokios prekybos pavyzdys yra Europos Sąjunga / Europos ekonominė erdvė ir Šiaurės Amerikos laisvos prekybos sutartis. Šie susitarimai įgalino atvirąsias rinkas. Dauguma valstybių šiandieną yra Pasaulio prekybos organizacijos (PPO), daugiašalio prekybos susitarimo, narės.
Tačiau dauguma vyriausybių vis dar taiko kai kurias protekcionistinės politikos kryptis, kurios skirtos remti vietos užimtumą, pavyzdžiui, taikant tarifus importui ar subsidijas eksportui. Vyriausybės taip pat gali apriboti laisvąją prekybą limituodamos gamtos išteklių eksportą. Tarp kitų kliūčių, galinčių trukdyti prekybą, yra importo kvotos, mokesčiai ir netarifinės kliūtys, kaip antai reglamentuojantys teisės aktai.
Lahoras

Istorija

Miestas įsikūrė pirmaisiais mūsų eros amžiais. 1799–1849 m. buvo sikhų valstybės sostinė.
Valentinas Laskys

Valentinas Laskys (1953 m. Kaune – 1993 m. gruodžio 12 d.) – Lietuvos nusikaltėlis, kartu su savo dukra plėšęs ir žudęs žmones. Už šiuos nusikaltimus jis buvo nuteistas mirties bausme sušaudant.
V. Laskys dar kūdikystėje buvo atimtas nuo motinos kaip nemaitinamas kūdikis. Augo globos namuose, pradinėje mokykloje perkeltas į specializuotus globos namus. Iki mirties bausmės paskyrimo buvo teistas septynis kartus.
1991 m. po įvykdytos žmogžudystės Minske slaptėsi Rusijoje, Gruzijoje ir Moldovoje.
1993 m. rugpjūčio 5 d. buvo pripažintas kaltu dėl mažiausiai trijų žmogžudysčių, įvykdytų nuo 1990 m. Teismas jam skyrė mirties bausmę sušaudant.
V. Laskys atsisakė rašyti malonės prašymą prezidentui, jis norėjo kuo greičiau būti sušaudytas. Nuosprendis įvykdytas 1993 m. gruodžio 12 d. Tą pačią dieną buvo sušaudytas ir Vladimiras Ivanovas, nužudęs ketverių metų mergaitę ir jos motiną. Po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje mirties nuosprendis buvo vykdomas antrą kartą.
Juši

Juši (kin. 雨師, pinyin: Yǔ Shī – 'lietaus valdovas') kinų mitologijoje – lietaus dievybė, kurios kultas išsilaikė nuo gilios senovės iki pat XX a. Dalyje paminklų jis buvo siejamas su senovinės dievybės Gunguno sūnumi Siuanminu, o kituose šaltiniuose laikytas Bi žvaigždyno dievybe, retkarčiais tapatinamas su vienu Šanjan paukščiu, kuris turėjęs galią tai padidėti, tai sumažėti, ir kai įtraukdavo orą savin, tai išdžiūdavo jūros.
„Kalnų ir jūrų knygos“ (kin. 山海經, pinyin: Shānhǎijīng) paaiškinimuose rašoma, kad Juši turėjo vabzdžio lėliukės pavidalą. Vėliau Juši įgavo visiškai antropomorfinį pavidalą ir imtas šventyklose vaizduoti kaip galingas karvedys su geltonais šarvais, juoda barzda, kairioje rankoje laikantis puodynę su drakonu, o dešine tarsi šlaksto lietų (kitais atvejais jo dešiniojoje rankoje septynių žvaigždžių kardas, su kuriuo jis nukreipia lietų).
Saponinai

Saponinai – organinių junginių klasė, natūralūs augalų antriniai metabolitai. Tai amfipatiniai glikozidai, kurių vandeniniai tirpalai putoja. Taigi saponinai yra paviršiaus aktyviosios medžiagos.
Saponinai būdingi daugeliui augalų. Pvz., putoklio (lot. Saponaria) šaknys turi daug saponinų ir seniau buvo vartojamos kaip muilas. Taip pat saponinai išskirti iš kai kurių jūros organizmų.
Saponinai pasižymi karčiu skoniu, dažnai ir toksiškumu, todėl jų paskirtis augaluose – atbaidyti augalėdžius.
Medicinoje naudojami kaip adjuvantai gaminant vakcinas. Dažnai naudojami liaudies medicinoje, bet naudingumas ir galimas kenksmingumas nėra pakankamai ištirti.
Volkswagen Vento

Naujovės

Stilius buvo pakeistas dizainerių komandos, vadovaujamos Herberto Schäferio, ir automobilis tapo aerodinamiškesnis nei ankstesnės kartos modelis. Nors modelis liko vizualiai panašus į praeitą kartą, vis dėl to buvo atlikta ir nemažai pakeitimų. Buvo atsisakyta dviejų durų modelio, patobulinta aerodinamika, todėl automobilio oro pasipriešinimo koeficientas sumažėjo iki 0,32. Be to, automobilis tapo labiau tausojantis aplinką su perdirbto plastiko naudojimu, befreone oro kondicionavimo sistema ir dažais, kurių sudėtyje nėra sunkiųjų metalų.
Tuniso ekonomika

Tunisas yra agrarinė šalis su besivystančia pramone.
Piniginis vienetas - Tuniso dinaras.
Nuo 1969 m. šalyje prasidėjo energingas reformų procesas. Jo metu buvo privatizuotos valstybinės įmonės, liberalizuota prekybos ir finansų sistema, likviduoti nepasiteisinę kooperatyvai, pradėta skatinti privati žemės nuosavybė ir privatus verslas. Nedidelis kiekis Tunise išgaunamos ir iš dalies eksportuojamos naftos bei dujų aprūpina šalį valiuta. Eksportuojami taip pat fosforitai, žemės ūkio produktai (alyvų aliejus, datulės). Beveik visa šalies pramonė sutelkta sostinėje bei jos apylinkėse.
Didelę pajamų dalį sudaro turizmas. Dėl šiltų žiemų bei istorinių, kultūrinių paminklų (pvz., Kartaginos griuvėsiai) Tunise apsilanko apie 4 mln. turistų. Tarp kitų Afrikos šalių Tunisas išsiskiria politinės sistemos stabilumu, dinamiška ekonomikos raida ir santykinai gera infrastruktūra, o tai daro jį patraukliu užsieniečiams.
Apie 50 % Tuniso teritorijos yra naudojama žemės ūkio paskirties veiklai.
Mergina, kuri per daug žinojo

Turinys

Amerikietė studentė Nora atvyksta atostogoms į Romą pas tetą, kuri tą patį vakarą miršta nuo širdies smūgio. Nesugebėjusi paskambinti telefonu, mergina išbėga į gatvę, kur ją užpuola ir apsvaigina vagis, atimdamas rankinę. Prieš netekdama sąmonės, ji dar mato moterį, kurią kažkas sužeidė peiliu, todėl atsigavusi tvirtina buvusi žmogžudystės liudytoja, nors jokio kūno nerandama. Kadangi Nora labai mėgsta detektyvus, policija nutaria, kad ji viską išsigalvojo, todėl Nora kartu su gydytoju Basiu bando sužinoti patys surinkti informaciją ir netrukus sužino, kad prieš 10 metų toje pat vietoje ir tokiu pat būdu buvo nužudyta mergina...
Turkų kalbos gramatika

Straipsnyje pateikiama turkų kalbos gramatika.
Turkų kalba stipriai agliutinacinė - jai būdinga priesagų ir galūnių įvairovė. Kiti kalbai būdingi bruožai - balsių darna, nekaitymas giminėmis.
Telšių apskritis

Geografija

Apskrities teritorija išsidėsčiusi Nemuno ir Ventos baseinuose, Žemaičių aukštumoje, šiaurėje pereina į Ventos vidurupio žemumą. Tankus upių ir upelių tinklas, daug įvairaus dydžio vaizdingų ežerų. Miškingumas 32,3%, miškai tolygiai pasiskirstę apskrities teritorijoje.
Telšių apskrities plotas 4350 km², arba 6,7% visos Lietuvos teritorijos. Žemės ūkio naudmenos užima 52,7%, miškai – 33%, vandenys – 3%, užstatyta teritorija – 2,4%, kita žemė – 6% viso apskrities žemės ploto. Teritoriją kerta 1-ojo rango automagistralė Vilnius – Klaipėda, tarptautinis transporto koridorius TINA (Vilnius – Šiauliai – Klaipėda), tarptautinė geležinkelio linija Minskas – Vilnius – Šiauliai – Klaipėda. Magistralinių ir krašto kelių tankumas yra didžiausias tarp visų apskričių.
Miestuose gyvena 59%, kaimuose – 41% visų apskrities gyventojų. Rajonų centruose gana išvystyta pramonė. Etnografiniu atžvilgiu visa apskritis yra Žemaitijoje, iki pat mūsų dienų kasdieniame gyvenime kalbama žemaičių tarme. Apskrities centras Telšiai, nuo seno vadinami Žemaičių sostine.
Nerijus Vasiliauskas

Biografija

Profesionalo karjerą pradėjo Vilniaus „Žalgiryje“. Vėliau rungtyniavo Rusijoje, Lenkijoje, Ukrainoje. 2008 m. grįžo į „Žalgirį“, bandė išvykti į Azerbaidžaną, bet karjerą tęsė Vilniaus „Vėtroje“. 2010 m. išvyko į Estiją.
Nerijus Vasiliauskas yra sužaidęs 6 rungtynes už Lietuvos rinktinę.
Kijus

Kijus (rus. Кий, Кий-остров) – nedidelė sala Baltosios jūros Onegos įlankoje, už 8 km nuo Onegos upės žiočių, už 15 km nuo Onegos miesto. Salos ilgis apie 1,5 km, o plotis – iki 800 m. Plotas apie 1,5 km². Šiaurės vakaruose Kijus sąsmauka Pereima, kuri per potvynius užliejama, jungiasi su gretima Fareso sala. Sala apaugusi pušynais. Kai kurios uolos yra 25 m virš jūros lygio aukščio.
Kijaus sala sudaryta iš granito uolų, kurios yra Baltijos skydo pamatinių uolienų išeiga paviršiuje. Kai kur pakrantėse yra smėlio paplūdimiai. Atoslūgių metu kai kuriose pakrantės vietose vanduo atsitraukia šimtus metrų. Apsinuoginusiu dugnu per kelias valandas galima apeiti visą Kijaus salyną. Kartais laikoma, kad Kijus, Faresas, Krestovis ir kai kurios kitos kaimyninės salos sudaro Kijaus salyną.
Kijus priklauso Archangelsko srities Onegos rajonui.
1656 m. saloje buvo pastatytas Onegos Kryžiaus vienuolynas (rus. Онежский Крестный монастырь), kuris buvo panaikintas 1922 m.

1760 m. saloje anglų pirkliai įrengė miško biržą, kur mediena būdavo perkraunama iš mažųjų upių laivų į didelius jūrinius.

1924 m. saloje įkurti poilsio namai „Kijskij“ (rus. Кийский), kuriuose gali apsistoti iki 200 poilsiaujančių.
Europos taurė

Formatas

Reguliarusis sezonas prasideda klubus suskirsčius į 4 grupes pagal pajėgumą, atsižvelgiant į praėjusio sezono rezultatus. Grupės komandos sužaidžia tarpusavyje rungtynes namuose ir išvykoje. Keturios stipriausios kiekvienos grupės komandos patenka į sekantį etapą, vadinamąjį Top 16. Šiame etape stipriausios komandos vėl suskirstomos į 4 grupes ir tarpusavyje sužaidžia po rungtynes namuose ir išvykoje. Po 2 stipriausias komandas patenka į ketvirtfinalio etapą. Ketvirtfinalyje komandos sužaidžia rungtynes namuose ir išvykoje. Ketvirtfinalio nugalėtojai patenka į finalinį ketvertą, vykstantį tam tikrame viename mieste. Pusfinalyje ir finale žaidžiamos vienerios rungtynės.
Justinas Krisiūnas

Justinas Krisiūnas (g. 1982 m. rugsėjo 22 d. Rokiškyje) – Lietuvos kino ir teatro režisierius, scenaristas, prodiuseris.

Biografija

J. Krisiūnas 2001 m. baigė Rokiškio „Romuvos“ gimnaziją, 2008 m. įgijo bakalauro ir magistro laipsnius Klaipėdos universitete, Teatro režisūros specialybę. 2006–2013 m. dirbo „Rokiškio jaunimo teatro“ vadovu. Nuo 2012 m. pradėjo kurti vaidybinius kino filmus bei režisuoti televizijos serialus.
Erozija

Gruntų (geologinė) erozija

Tai žemės paviršiaus sluoksnių ardymas dėl vėjo, ledynų, grunto paviršiumi ar susidarančiomis arba esamomis vagomis tekančio vandens, bangų mūšos poveikio.
Daugeliui žmonių erozija asocijuojasi su lietaus vandens sukelta dirvožemio erozija ir aplinkosauga žemdirbystėje ir miškininkystėje.
Taip pat skaitykite Dirvos erozija.

Gravitacinė erozija

Labai lėtas stačių ir nuolaidžių paviršių kitimas dėl dalelių atsiskyrimo ir šliaužimo ar riedėjimo žemyn. Kalnų šlaituose dėl to kai kur susidaro nuobirynai. Spartus gravitacinės erozijos variantas – nuošliaužos. Gravitacinę eroziją stiprina dūlėjimas, vėjo ir vandens poveikis.

Upių erozija

Tekanti upė iš pradžių stengiasi suformuoti savo slėnį. Todėl pirmiausia vyksta vertikali erozija. Upė graužiasi vis gilyn ir gilyn. Jos tekmės greitis, iš pradžių buvęs didelis, pamažu mažėja, kol nusistovi pusiausvyra. Susiformuoja V formos slėnis. Tuo metu prasideda horizontali arba šoninė upių erozija. Upė pradeda intensyviau ardyti savo krantus. Krantuose susiformuoja atodangos, įvairios nuošliaužos.

„Plokščioji“ erozija

Dirvožemio ar panašaus paviršiaus erozija dėl juo tekančio vandens „lakšto“ mechaninio poveikio. Ši erozija pasireiškia stipriai lyjant, jos metu dirvožemio sluoksnis plonėja visose aukštesnėse vietose ir storėja žemesnėse vietose. Labiau įdubusiose vietose gali vykti „griovelinė“ erozija, nes ten susidaro ne tekantis „vandens lakštas“, o vandens čiurkšlės, kurios energingiau ardo paviršių, dėl ko formuojasi grioveliai, po to grioviai, griovos.

Mūšos erozija

Jūros, ežerų ir dirbtinių telkinių (pvz., Kauno marių) krantų irimas dėl bangų mūšos.
Šiuo metu žinomiausias Lietuvoje pavyzdys – Lietuvos paplūdimių ir kopų ardymas dėl žiemos audrų.

Ledynų erozija

Žemės paviršiaus irimas dėl slenkančių ledynų poveikio.
Kičeneris

Istorija

Miestas įkurtas 1854 m. Iki 1916 m. vadintas Berlinu (City of Berlin). 1916 m. miestas buvo pervadintas, siekiant pagerbti tais metais žuvusį Jungtinės Karalystės karo ministrą H. Kitčenerį.
Jonas Dungveckis

Biografija

1969 m. baigė Tauragės politechnikumą. Dirbo Tauragės vandentiekio valdybos budinčiuoju dispečeriu, 2000 m. UAB „Lignesa“ direktorius.
Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Tauragės rajono skyriaus narys, skyriaus tarybos narys.
2003–2007 m. ir 2007-2010 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.
Tauragės apskrities verslininkų asociacijos valdybos narys, Tauragės apskrities futbolo asociacijos valdybos narys. Sutuoktinė Irma, vaikai Ligita, Inesa.
Tipitapa

Istorija

1755 m. įkurtas Villa de San José de Tipitapa miestelis, miesto statusą gavo 1961 m.
Lietuvos kalnų dviračių maratono taurė

Varžybos

Tiksli kiekvieno maratono etapo distancija paskelbiama ne vėliau kaip prieš 2 savaites iki konkrečios varžybų datos. Pavyzdžiui, 2011 m. bendras visų penkių etapų trasų ilgis sudarė 304 km, o įkalnių aukščių suma siekė 2,622 km.
Sultinys

Sultinys – skystis, kuriame buvo verdami kaulai, mėsa, žuvis, daržovės, grybai.
Sultinys naudojamas kaip įvairių skaidrių, trintų ar uždarytų sriubų pagrindas, padažų, troškinių gamybai, taip pat kaip ingredientas kitiems patiekalams. Skanesni bus sultinyje virti koldūnai, ryžiai ir makaronai, kuriuos galima patiekti prie mėsos.
Vieni sultiniai išverda per pusvalandį, kiti (pvz., sultinys gaminti šaltienai) per kelias valandas. Prekyboje yra įvairių koncentruotų sultinių kubelių, kuriuos užtenka pavirti kelias minutes nurodytame kiekyje vandens.
Sultinio stiprumas priklauso nuo vandens ir kitų sudėtinių dalių santykio. Jie gali būti verdami iš vištienos, jautienos, kiaulienos, kitų rūšių mėsos ir kaulų bei kelių rūšių mėsos. Sultinys verdamas iš keptų kaulų įgauna pikantišką skonį ir rudą spalvą. Skaniausiais laikomi jautienos kaulų ir vištienos sultiniai. Vištienos sultinys turi net ir gydomųjų savybių, tinka sustiprinti ligoniams ir kaip profilaktinė priemonė nuo peršalimo.
Kad sultinys būtų skaidrus, jį reikia virti ant mažos ugnies, graibant susidariusias putas, arba baigus virti supilti kiaušinio baltymą, išmaišytą nedideliame kiekyje atvėsinto sultinio. Norint gauti skanesnį ir maistingesnį sultinį, mėsą ar kaulus reikia dėti į šaltą vandenį, jei reikia skanesnės mėsos – į verdantį. Mėsos sultinys sūdomas pusvalandį prieš baigiant virti, žuvienę – pradėjus, grybų – baigiant virti. Česnakus ir šviežius pomidorus į sultinį dėti baigiant virti. Į išvirusį sultinį galima įpilti truputį morkų ar kitų daržovių sulčių. Pakepinti svogūnai, morkos, petražolių šaknys, salierai sultiniui suteikia gražią auksinę spalvą. Į sultinį galima įpilti skysčio, likusio nuo orkaitėje keptos mėsos. Prieš pat išjungiant, į sultinį galima priberti pjaustytų žalumynų – krapų, petražolių, laiškinių česnakų ir kt. Kiekvieną kartą iš tokio paties sultinio galima išvirti vis kitokią sriubą, panaudojant beveik viską, kas yra virtuvėje.