google/wiki40b huggingface dataset:
Ieva Simonaitytė

Vaikystė

Ieva Simonaitytė, būdama penkerių metų, susirgo tuberkulioze, visam gyvenimui liko luoša, negalėjo lankyti mokyklos. Augo be tėvo. Skaityti ir rašyti ją išmokė motina. Skaitė Bibliją, maldaknyges, giesmynus, kalendorius. Jaunystėje, vaikščiodama su lazdomis, ji turėjo dirbti: ganyti svetimas žąsis, prižiūrėti mažus vaikus. 1912–1914 m. I. Simonaitytė gydėsi Angerburge. Iš ten grįžo sustiprėjusi ir vertėsi siuvėjos amatu.

Klaipėda

1921 m. I. Simonaitytė persikėlė į Klaipėdą. Remiama A. Bruožio ir kitų patriotų, baigė vakarinius mašinraščio ir stenografijos kursus. Dirbo Lietuvos konsulate, „Ryto“ spaustuvėje korektore, „Prūsų Lietuvių balso“ redakcijoje, vėliau Seimelio raštinėje mašininke ir vertėja. Ten gyvendama įsitraukė į lietuvišką veiklą: dirbo Vanagų lietuvių jaunimo sambūryje „Eglė“, bendradarbiavo „Tilžės keleivyje“ ir kitoje Mažosios Lietuvos lietuviškoje spaudoje.

Kūryba

Literatūrine kūryba pradėjo užsiiminėti veikiama I-ojo pasaulinio karo įspūdžių. Pirmąjį kūrinį (eil. „Ak, karas karas išgąsdingas“) išspausdino 1914 m. „Tilžės keleivyje“. Dar bendradarbiavo „Prūsų lietuvių balse“, „Lietuvių ceitungoje“, „Rytojuje“, „Klaipėdos krašto žodyje“, „Lietuvos keleivyje“. Evutės, Eglaitės, Sesutės slapyvardžiais Klaipėdos krašto laikraščiuose paskelbė eilėraščių, apybraižų, apsakymų.
Pripažinimo literatūros pasaulyje susilaukė už 1935 m. išleistą romaną „Aukštujų Šimonių likimas“ (už jį 1936 m. paskirta Lietuvos valstybinė literatūros premija). Romane vaizduojamas tragiškas Mažosios Lietuvos lietuvių likimas, nagrinėjama vienos vietos lietuvių giminės kelių kartų raida, savimonės irimas vokiečių kolonizacijos metu. Nuo 1936 m. I. Simonaitytė atsidėjo vien literatūriniam darbui, jai buvo paskirta pensija. 1938–1939 m. rašytoja gydėsi Šveicarijoje. Vokiečiams atplėšus Klaipėdos kraštą, I. Simonaitytė apsigyveno Kaune. Kaip puiki vertėja, jinai 1941 m. antikomunistinį (antibolševikinį) laikraštį „Į Laisvę“ versdavo į vokiečių kalbą taip, kad vokiečiai cenzoriai kuo mažiau prikibtų. 
Nuo 1963 m. iki mirties I. Simonaitytė gyveno Vilniuje. 1968 m. parašė memuarų knygą „Gretimos istorijėlės“. I. Simonaitytės kūrybai būdingas lietuviškos tautinės savimonės gvildenimas, gilinimasis į žmogiškąją asmenybę, dorovinių problemų nagrinėjimas, priešinimosi germanizacijai svarstymai.
Pusryčių klubas

Siužetas

Penki skirtingų asmenybių paaugliai už savo nusižengimus privalo praleisti visą šeštadienį mokyklos bibliotekoje. Filme rodomas jų tarpusavio bendravimas ir nuotykiai tuščioje mokykloje, per kuriuos jaunuoliai po truputį pradeda suprasti, kad vis dėl to nėra tokie jau skirtingi bei juos sieja kažkas bendro.

Sėkmė

Filmas tapo populiarus ir visame pasaulyje uždirbo 51,5 mln. JAV dolerių, kas buvo milžiniška sėkmė palyginus su gan mažu (1 mln. JAV dolerių) biudžetu.
2005 m. filmo 20-mečio proga per MTV filmų apdovanojimus buvo įteiktas „sidabrinio kibirėlio“ (angl. Silver Bucket of Excellence) apdovanojimas.

„Simple Minds“ daina

Filmo pradžioje ir pabaigoje skambėjo škotų grupės „Simple Minds“ singlas „Don’t You (Forget About Me)“, kuris filmo dėka JAV Billboard Hot 100 pakilo į 1-ą vietą ir tapo pasauliniu hitu.
Jonavos Šv. apaštalo Jono bažnyčia

Istorija

2007-2008 m. Kauno arkivyskupijoje buvo nuspręsta Jonavoje pastatyti naują bažnyčią. Sprendimą Kauno metropolitas arkivyskupas Sigitas Tamkevičius priėmė vienašališkai, išleisdamas dekretą, įsteigė Jonavos Šv. Jono parapiją. Naujos bažnyčios Jonavoje statymo būtinybė aiškinama tuo, jog esą dabartinė Jonavos Šv. Jokūbo bažnyčia netenkina visų parapijos poreikių: švenčių (atlaidų, Sutvirtinimo Sakramento teikimo) metu Jonavos Šv. Jokūbo bažnyčioje visi tikintieji, norintys dalyvauti pamaldose, netelpa. Tokia situacija susidaro, pvz., per didžiąsias šventes - Kūčias, Velykas, kai iškilmingų Šv. Mišių metu žmonės priversti būti bažnyčios šventoriuje (per Votyvą ir Sumą vietų bažnyčioje paprastai pakanka, netgi būna ir sėdimų). Eiliniais šventadieniais bažnyčioje spūsčių nepasitaiko; sekmadieniais vakarais bažnyčioje visos sėdimos vietos nebūna užimtos.
2007 m. liepos mėn. Jonavoje vykusio Jonavos dekanato Eucharistinio kongreso metu bažnyčios statybai skirtame sklype buvo pastatytas kryžius (simbolizuojant naujosios parapijos bendruomenės ir gyvosios Bažnyčios vienybę).
2008 m. kovo 2 d. paskelbtas bažnyčios pastatymo komitetas (per Šv. Mišias Šv. Jokūbo bažnyčioje). Jonavos Šv. Apaštalo Jono parapijos banko sąskaitoje pradėtos kaupti lėšos. Jonavos prekybos centruose (IKI, Maxima LT ir kt.) pastatytos aukų dėžutės (bažnyčios formos, stiklinės).
2009-2010 m. renkamos lėšos Šv. apaštalo Jono bažnyčios projektui parengti.
~2020-2030 m. tikimasi pastatyti ir visiškai įrengti bažnyčią.

Bažnyčios pastatymo komitetas

Bažnyčios statymo darbams suburtas specialus komitetas. Tarp 37 narių - žinomi Jonavos politikai, verslininkai, vadybininkai, miesto bei rajono gyventojai. Komiteto garbės svečiai - arkiv. Sigitas Tamkevičius, koncerno „Achemos grupė“ valdybos pirmininkas Bronislovas Lubys ir Jonavos savivaldybės meras Bronislovas Liutkus.
Kiti nariai - Egidijus Ambrazas, Vladas Boštautas, Ivanas Dorošas, Genius Juodvalkis, Kęstas Kasiulis, Vidmantas
Kavaliauskas, Zdislovas Korganas, Vytautas Kregždė, Vanda Kukienė, klebonas kun. Audrius Mikitiukas (Jonavos dekanas), kun. Gintaras Blužas, kun. Remigijus Kuprys, Roma Ladukienė, Rita Latviūnienė, Lorenas Makaravičius, Marius Michnevičius, Gražina Mrazauskienė, Janas Paškevičius, Alfonsas Petrokas, Arūnas Rimkus, Jonas Sabaitis, Alfredas Sadzevičius, Mečislovas Sangavičius, ses. Pranciška Bubelytė, Edmundas Simanaitis, Jonas Sirvydis („Achema“ vadovas), Stanevičius Kazimieras, Gytenis Subačius, Petras Šeštokas, Donatas Šimatonis, Andrius Štombergas, Ričardas Vaitiekūnas, Vytautas Venckūnas, Žygimantas Žalnerauskas.
Palonų Dievo Apvaizdos bažnyčia

Istorija

Palonų koplyčia minima 1782 m. Jai 1788 m. dovanoti 25 margai žemės, tapo Baisogalos parapijos filija. Kunigas Liudas Adomauskas (1880–1941 m.) 1918–1919 m. buvo Palonų filialistas. Jis čia su kitais suorganizavo bolševikų tarybas, 1921 m. atsisakė kunigystės.
Į Palonus 1927 m. paskirtas kunigas Mykolas Ruseckas pats suprojektavo bažnyčią ir kleboniją. Iki 1935 m. pastatyta klebonija, 1939 m. – akmenų mūro bažnyčia.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su apside, bebokštė. Šventoriuje stovi medinė varpinė, išlikę senų antkapinių kryžių.
Santa Krus de Momposas

Istorija

Prieš Amerikos kolonizaciją dabartinio miesto vietoje buvo kimbajų civilizacijos gyvenvietė. Pavadinimas jų kalba reiškia „Valdovo Mampo žemė“. 1537 m. gegužės 3 d. miestą įkūrė Alonso de Heredia. Čia įsteigtas svarbus uostas prie Magdalenos upės, per kurį vykdytas prekių importas į vidinius Kolumbijos rajonus. Miestas suklestėjo, čia įkurta karališkoji pinigų kalykla. XIX a. pr. Momposas tapo vienu Kolumbijos nepriklausomybės židinių, iš čia Simonas Bolivaras pradėjo pergalingą žygį į Karakasą. XX a. pr. miesto reikšmė sumenko, kai Magdalenos atšaka užsipildė sąnašomis, iškilo Magangės uostas.
Vytautas Kazakevičius (1951)

Vytautas Kazakevičius (1951 m. spalio 11 d. Marijampolė – 2005 m. rugsėjo 7 d. Vilnius, palaidotas Marijampolėje) – Lietuvos archeologas, habilituotas daktaras.

Biografija

1974 m. baigė istoriją Vilniaus pedagoginiame institute. 1998 m. habilituotas daktaras. 1974–2005 m. dirbo Istorijos institute, 1987–1994 m. Archeologijos skyriaus vedėjas. Nuo 1995 m. žurnalo „Archaeologia Baltica“ vyr. redaktorius, „Lietuvos archeologija“ redkolegijos narys, žurnalų „Istorija. Lietuvos aukštųjų mokyklų mokslo darbai“ ir „Eesti arheoloogia ajakiri“ redkolegijų narys, Lietuvos mokslo premijų komiteto narys.

Mokslinė veikla

Su Klaipėdos universiteto Vakarų Lietuvos ir Prūsijos istorijos centro archeologais įgyvendino projektą „Baltai ir jų kaimynai Baltijos regione“. Tyrimų svarbiausios kryptys: I tūkstantmečio baltų materialioji kultūra, ginkluotė ir karyba, Didžiojo tautų kraustymosi atspindžiai baltų kultūroje.
Jo tirti Plinkaigalio kapinynas, Kalniškių kapinynas, Kejėnų kapinynas, Miškinių pilkapynas ir Visėtiškių pilkapynas.
Vižiskas

Istorija

I tūkstantmečio pr. šioje teritorijoje apsigyveno keltai. Rašytiniuose šaltiniuose Vižiskas paminėtas 1326 m., vietovės pavadinimas buvo įrašytas vadinamajame Didžiosios Lenkijos kodekse.
1565 m. miestui suteiktos Magdeburgo teisės. Po eilės karų, vykusių XVII a., XVIII a. pr. Vižiskas vėl tapo kaimu. Po 1772 m. ATR padalijimo Vižiskas buvo prijungtas prie Prūsijos. Miestui teisės 1773 m. grąžino Prūsijos karalius Frydrichas Didysis. Nuo 1807 iki 1815 m. miestas įėjo į Napoleono Bonaparto įkurtos Varšuvos kunigaikštystės sudėtį, o vėliau pagal Vienos kongreso sąlygas perleistas Prūsijai ir liko jos sudėtyje iki Pirmojo pasaulinio karo.
Po Versalio taikos sutarties grąžintas naujai susikūrusiai Lenkijos Respublikai. 1939–1945 m. miestas buvo okupuotas Nacistinės Vokietijos, o po karo vėl grąžintas Lenkijai.
Inocentas XIII

Biografija

Gimė 1655 m. gegužės 13 d. Romoje Italija, kilmingoje šeimoje. 1706 metais tapo kardinolu. 1721 m. gegužės 8 d. tapo popiežiumi. Mirė 1724 m. kovo 7 d.
Football Manager

Football Manager – kompiuterinių žadimų serija, futbolo komandos valdymo simuliacija. Žaidimą nuo 1982 metų iki XX a. 10 dešimtmečio vidurio leido Addictive Games, 2004 metais pavadinimą nusipirko Sports Interactive, šiuo žaidimu pakeisdami anksčiau leistą Championship Manager. JAV ir Kanadoje žaidimas parduodamas „Worldwide Soccer Manager 2006“ pavadinimu.

Originalus žaidimas

Pirmąją žaidimo versiją 1982 metais ZX Spectrum kompiuteriams sukūrė Kevin Toms, tai buvo pirmas futbolo valdymo simuliacijos tipo žaidimas. Žaidimas sėkmingai išpopuliarėjo, buvo adaptuotos versijos kitų rūšių kompiuteriams – Amstrad CPC, Commodore 64, BBC Micro, Commodore Amiga ir k.t.
Vėliau Kevin Toms išleido naujos versijas „Football Manager 2“ (1988), „Football Manager World Cup Edition“ (1990). 1993 metais jau be Kevin Toms išleista versija „Football Manager 3“ nebuvo tokia sėkminga kaip pirmtakės ir serija nutrūko.

Football Manager 2005

Nuo 1992 metų kuriamo Championship Manager kūrėjams Sports Interactive ir leidėjui Eidos 2003 metais nutraukus bendrą darbą, 2004 metų vasario 12 d. Sports Interactive pranešė apie „Football Manager“ vardo įsigyjimą ir ketinimus leisti žaidimus šiuo pavadinimu. „Championship Manager“ žaidimas toliau vystytas be Sports Interactive.
2004 metų lapkričio 4 d. Jungtinėje Karalystėje išleista pirmoji atnaujinto žaidimo versiją „Football Manager 2005“ (FM 2005), konkuravusi su Eidos išleista „Championship Manager 5“ versija. Naujojoje „Football Manager“ versijoje atnaujinta vartotojo sąsaja, pakoreguoti rungtynių simuliacijų algoritmai, atnaujinta komandų ir žaidėjų duomenų bazė, taip pat įrauktas naujas funkcionalumas. Žaidimas, išleistas PC ir Mac sistemoms, tapo 5 greičiausiai parduodamų visų laikų žaidimų.

Football Manager 2006

„Football Manager 2006“ PC ir Mac versija išleista 2005 metų spalio 21 d. ir per savaitę tapo antru greičiausiai Jungtinėje Karalystėje parduodamu žaidimu (). Šioje versija nėra esminių pakeitimų, tik smulkūs patobulinimai bei atnaujinta žaidėjų duomenų bazė.
2006 metų balandžio 13 d. išleistos Xbox 360 bei delniniams kompiuteriams PSP pritaikytos žaidimo versijos

Football Manager 2007

2006 metų spalio 18 d. išleistos „Football Manager 2007“ versijos PC bei Mac (Apple Macintosh ir Apple-Intel) platformome, tų pačių metų gruodžio mėnesį išleistos versijos Xbox 360 ir PSP platformoms. Pagrindiniai patobulinimai – perdarytas žaidėjų paieškos bei ugdymo funkcionalumas, papildytas bendravimas su žiniasklaida, žaidėjais bei klubo taryba, galimybė statyti naują stadioną. Vienas svarbesnių papildymų – išlaikomieji klubai, dviejų klubų ryšys, kai išlaikomas klubas palankesnėmis sąlygomis gali nuomoti ar pirkti žaidėjus, stipresnis klubas galės leisti kai kuriems ugdomiems žaidėjams įgauti patirties silpnesnėje komandoje, rengti draugiškas tarpusavio rungtynes.

Football Manager 2009

2008 m. spalio mėnesį išleista „Football Manager 2009“ versija Windows ir Mac operacinėms sistemoms, kurioje rungtynės pradėtos rodyti trimačiu režimu su galimybę pasirinkti stebėjimo tašką. Pridėta daugiau bendravimo su žiniasklaida bei trenerio asistentais.
Margaret Mead

Biografija

Gimė finansų profesoriaus G. H. Mido ir sociologės Emili Mid šeimoje. 1918–1919 m. studijavo DePau universitete (Indiana), 1919–1923 m. sociologiją Barnardo koledže, 1923–1924 m. Kolumbijos universitete Niujorke pas įtakingiausius to meto JAV antropologus – Francą Boasą ir Rut Benedikt. Nuo 1929 m. – mokslų daktarė, nuo 1954 m. dėstė Kolumbijos universitete. 1926–1940 ir 1946–1969 m. Margaret Mid dirbo Amerikos gamtos istorijos muziejuje. Per Antrąjį pasaulinį karą dirbo Nacionalinėje tyrimų taryboje. 1965 m. Niujorko universitete įkūrė Miesto antropologijos skyrių, 1968 m. Fordhamo universitete (Niujorkas) – Antropologijos skyrių. 1974–1976 m. Amerikos mokslo pažangos asociacijos pirmininkė.

Veikla ir idėjos

Margaret Mid plėtojo taikomąją antropologiją (taikė stebėseną, konsultavimą, prisiimdavo čiabuvių teisių gynėjos vaidmenį). Taip pat ji atnaujino antropologinių tyrimų metodiką, įvesdama autobiografinį metodą, psichologinius testus (tiriant sapnus ir fantazijas), pritaikė audiovizualines lauko tyrinėjimo priemones.
Margaret Mid buvo pirmoji antropologė, tyrusi įvairių tautų vaikų auklėjimo praktiką. Taip pat daug dėmesio skyrė to meto Vakarų visuomenės elgsenai – ji tyrė studentų maištus, asmenybę, kultūrą, švietimą, moterų vaidmenį ir judėjimus, branduolinių ginklų naudojimą, įvairaus amžiaus grupių skirtumus (vadinamąjį kartų atotrūkį) tradicinėse ir šiuolaikinėse bendruomenėse, vaikų psichologiją iš etnopsichologinės mokyklos pozicijų. Kaip lyginamąją medžiagą tyrė Okeanijos (ypač samojiečių ir papuasų) tautas.
Iš Z. Froido M. Mid perėmė ankstyvos vaikystės kaip uždedančios antspaudą suaugusiojo asmenybei idėją. Daug dėmesio skyrė vaikų auklėjimo būdų tyrimams, nes manė, kad asmenybės charakteris itin priklauso nuo to auklėjimo, ypač nuo kūdikio priežiūros. M. Mid taikė modelinės asmenybės sampratą manydama, kad tai yra socialiai būtina asmenybė, t. y. stereotipiškai ugdomas asmenybės tipas kaip optimalus esamai socialinei struktūrai.
Margaret Mid buvo modernizmo proponentė – pabrėžė mokslo ir technologijų svarbą pasaulio politikai, skleidė seksualinės revoliucijos idėjas, skatino tradicines šeimas taikytis prie modernaus, vakarietiško gyvenimo būdo, neigė prigimtinius lyčių skirtumus (teigė, kad jie nulemti tik socialinių veiksnių). Margaret Mid darbai sulaukė nemažos kritikos dėl abejotinos lauko tyrimų Samoa kokybės, plačių apibendrinimų.
Prošvaistė (almanachas)

Prošvaistė – literatūros almanachas, ėjęs 1937–1940 m. Kaune.

Istorija

Leido Spaudos fondas. Išėjo 4 knygos.
Spausdinti grožinės literatūros kūriniai, kritikos straipsniai, recenzijos. Bendradarbiavo Juozas Baltušis, Antanas Biliūnas, Kazys Boruta, Julius Būtėnas, Petras Cvirka, Kazys Jakubėnas, Vincas Krėvė, Kostas Korsakas, Vytautas Montvila, Salomėja Nėris, Juozas Petrulis, Balys Sruoga, Jonas Šimkus, Vincas Žilionis ir kt.
Redagavo Kostas Korsakas (Kn. 1-2), Antanas Venclova (Kn. 3-4).
Molėtų rajono savivaldybė

Savivalda

Atstovaujamoji valdžia – Molėtų rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Molėtų rajono savivaldybės administracija.

Ekonomika

Visoje Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje pagaminama 0,3% Lietuvos pramonės produkcijos (2003 m.). Pramonės svarbiausi šakos – maisto (mėsos, konditerijos gaminių), trikotažo, siuvimo (bendrovės „Lelija“ Molėtų filialas), medienos apdirbimo pramonė. Yra statybos bendrovių („Molesta“, „Lakaja“, „Melinga“). Pramonės įmonių daugiausia Molėtuose.
Žemės ūkio naudmenos užima 47% savivaldybės teritorijos ploto, iš jų 81% – ariamoji žemė, 17% – pievos ir natūralios ganyklos, 2% – sodai ir uogynai (2005 m.). Ūkio vidutinis dydis 5,4 ha, 49,8% pasėlių užima javai, 29,2% – daugiametės žolės, 12,1% – bulvės. 2006 m. pagaminta 1,2% Lietuvos gyvulininkystės produkcijos (1,6% pieno). Veisiama 1,6% visą Lietuvoje veisiamų galvijų (0,1% karvių), 5,5% avių, 2,4% arklių, 1,1% ožkų, 0,8% kiaulių (2007 m.).

Turizmas

Per metus apsilanko apie 150 000 turistų, iš jų - 2 000 iš užsienio. Per Molėtų rajono savivaldybės teritoriją eina plentas Vilnius–Utena. Molėtų aerodromas yra Radžiūnuose.
Baisogalos gimnazija

Istorija

Pirmoji mokykla istoriniuose raštuose minima 1677 m.
1791 m. Baisogalai suteiktos Magdeburgo teisės ir miesto herbas. 1824 m. Baisogalos pradžios mokyklą baigė 6 mokiniai. Kiek vėliau joje mokėsi 30 mokinių. Kauno gubernatoriaus įsakymu 1862 m. mokykla uždaryta, bet 1867 m. caro valdžios iniciatyva atidaryta vienklasė pradinė mokykla, kurioje mokoma rusų kalba. 1867 m. mokykloje mokėsi 32 berniukai ir 21 mergaitė, mokykla veikė iki 1915 m. 1919 m. Baisogaloje suformuota keturių klasių pradinė mokykla. Joje dirbo mokytojai Kulpavičiai. 1927 m. vedėja dirba P. Lašaitė (Juozaitienė). 1935 m. pastatyta nauja medinė mokykla. 1938 m. mokykla perorganizuota į pagrindinę Lietuvos mokyklą. Šiai mokyklai vadovavo S. Každailis.
1944 m. spalio 1 d. Komaro rūmuose atidaryta progimnazija su perspektyva peraugti į gimnaziją. Mokykloje mokėsi 320 mokinių. 1946 m. mokykla perorganizuota į gimnaziją. 1948 m. gimnazijai suteiktas vidurinės mokyklos statusas. 1949 m. išleista pirmoji 12 merginų ir 10 vaikinų abiturientų laida. Direktorės A. Gergelytės pastangomis, 1953 m. baisogaliečių vaikai persikėlė į naują tipinę mokyklą, kurioje mokėsi 450 mokinių.
Sovietmečiu mokykla vadinta V. Niunkos vardu. 1973 m. baigtas statyti priestatas, pereinama prie kabinetinės sistemos, įrengti lingofoniniai kabinetai, veikė vakarinė mokykla. 1966 m. darbą pradėjo muzikos mokyklos, 1972 m. sporto mokyklos, 1988 m. - dailės mokyklos filialai. Dėstomos 3 užsienio kalbos: vokiečių, rusų, anglų. Vyresnėse klasėse yra profiliuotos humanitarinės ir tiksliųjų mokslų klasės.
2007 m. panaudojant ES paramą, pradėtas mokyklos pastatų kapitalinis remontas. 2009 m. kovo mėn. Baisogalos vidurinė mokykla tapo gimnazija.
Energetikos plėtra

Atsinaujinantys energijos ištekliai

Atsinaujinantys energijos šaltiniai yra energijos ištekliai gamtoje, kurių atsiradimą ir atsinaujinimą nulemia gamtos vyksmai: saulės energija, vėjo energija, geoterminė energija, hidroenergija, biomasės energija. Beveik visų atsinaujinančių išteklių pradinis šaltinis yra Saulės energija.
Jeigu būčiau vyras

Siužetas

Vyras paleika žmoną. Ji vieną dieną pabunda su išaugusiu vyriškumu. Nubėga pas daktarą, savo ginekologą. Jis pasiūlo susidraugauti su vyriškumu. Siūlo vadinti "pin-pinu", kaip vaikystėje mielą žaisliuką. Beje, "Pin-piną" domina moterys. Taigi, pagrindinė herojė, išgyvena dėl to virsmo vyru. Apsauginė Džo pasipasakoja, kad yra nekalta, kad jai dėl to gėda ir Žana jai padeda atsikratyti nekaltybės. Vyksta eilė absurdiškų nutikimų ir Žana bando ieškoti savęs.
Aeroflot skrydis 2022

Orlaivis

Katastrofą patyrė Aeroflot lėktuvas Tupolev Tu-124. Šį lėktuvą kompanija naudojo nuo 1962 m. Šis lėktuvas buvo paskirtas Aeroflot Lietuvos padaliniui. Tuo metu jis buvo atlikęs 14 903 skrydžių valandas.

Tyrimas

Tyrimo metu buvo atmestos variklio gedimo ar blogų oro sąlygų versijos. Tyrėjai išsiaiškino, kad orlaivio valdymo sistemose nebuvo gedimų, išskyrus aukščio vairą, kuris buvo užstrigęs neteisingoje pozicijoje. Tai ir buvo avarijos priežastis.
Kalbutiškės (Zarasai)

Istorija

Kaimas iki 1864 m. vadinosi Šutai. Po 1863 m. sukilimo iš kaimo į Samaros guberniją carinė valdžia ištrėmė Justino Abreiderio, Jono Šuto, Jurgio Šuto, Vinco Šuto, Petro Šuto, Tado Šuto, Juozo Gruodžio ir Antano Šarkausko šeimas. Tremtinių sodybose apgyvendino sentikius. Kolonistai sentikiai pervardino į Kalbutiški. 
Nuo XIX a. vidurio iki XX a. vidurio kaime buvo sentikių bendruomenė. Tarpukariu joje buvo apie 500 tikinčiųjų. Sovietų valdžia maldos namus uždarė. Parapijiečiai buvo laidojami dvejose kapinėse – lauko (nuo 1885 metų) ir miško (nuo 1909 metų). Šiuo metu pusė kaimo priklauso Zarasų, kita pusė Rokiškio rajonams.
Till Lindemann

Biografija

T. Lindemanas gimė Leipcige. Jo tėvas buvo poetas, o motina – žurnalistė. Jis turi vieną seserį, kuri už jį šešeriais metais jaunesnė. Tėvas norėjo, kad Tilas taptų poetu. T. Lindemanas 2002 m. išleido eilėraščių knygą „Messer“ ('Peilis').
Būdamas  11 metų, T. Lindemanas pradėjo lankyti sporto mokyklą. Ketino dalyvauti 1980 m. olimpinėse žaidynėse Maskvoje, bet dėl traumų paliko sportą.
T. Lindemanas išsiskyręs, turi dvi dukteris – Nele ir Maria-Luiza.

Karjera

T. Lindemano draugas Richard Kruspe seniai svajojo sukurti savo roko grupę ir T. Lindemanui pasiūlė dainuoti. T. Lindemanas nusistebėjo, kadangi galvojo negalintis dainuoti. Visgi nuo tada jis tapo nauju grupės „Rammstein“ vokalistu. Grupė yra išleidusi 7 studijinius albumus, 25 singlus ir 4 vaizdinius albumus.
Krūmiškiai

Istorija

1661 m. minimas Alantos santuokų metrikų knygoje.
Povilas Tamuliūnas

Biografija

1938–1940 m. Kauno konservatorijoje studijavo vargonavimą (dėst. Nikodemas Martinonis), 1940–1949 m. – kompoziciją (prof. Juozo Gruodžio ir Antano Račiūno klasės). 1941–1943 m. konservatorijos bibliotekos vedėjas. Studijas baigė su pagyrimu.
Studijų metais dėstė muziką ir vadovavo mergaičių chorui Kauno 2-ojoje gimnazijoje (1944–1947 m.). Chorą parengė 1946 m. respublikinei dainų šventei ir konkurse pelnė antrąją vietą. Kurį laiką vadovavo ir Kauno 4-osios gimnazijos moksleivių chorui. 1947–1948 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos studentų mišriojo choro vadovas. 1948–1949 m. Kauno maistprekybos darbuotojų mišriojo choro vadovas. Kolektyvus parengė Kauno miesto dainų šventėms ir nemažai koncertavo.
Apsigyvenęs Vilniuje, nuo 1949 m. buvo Lietuvos valstybinės konservatorijos ir Juozo Tallat-Kelpšos muzikos mokyklos teorinių disciplinų dėstytojas. 1950–1951 m. Respublikinių mokytojų namų mišriojo choro vadovas. 1953–1960 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos direktoriaus pavaduotojas mokslo ir mokymo reikalams, 1956–1975 m. ir 1977–1980 m. Muzikos teorijos katedros vedėjas, nuo 1967 m. docentas, nuo 1981 m. profesorius.
Parengė mokymo priemones „Daugiabalsis solfedžio“ (1959 m.) ir „Choro pratybos“ (1973 m., kartu su Rimtautu Kašponiu), redagavo nemaža muzikos teorijos darbų iš solfedžio, harmonijos ir kitų sričių, parašė muzikinių straipsnių, sukūrė stambių vokalinių ir instrumentinių kūrinių, dainų chorams ir solistams. Atliko didelį visuomeninį – muzikinį darbą.
Nuo 1949 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos narys, 1954–1971 m. šios sąjungos valdybos narys, 1962–1966 m. atsakingasis sekretorius, 1968–1971 m. pirmininko pavaduotojas. Buvo Lietuvos aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo ministerijos mokslinės metodinės komisijos, Stasio Šimkaus premijų, respublikinių dainų švenčių repertuarinės komisijos narys, Lietuvos kultūros ministerijos ekspertinės komisijos pirmininkas, respublikinių dainų švenčių konsultantas, chorų apžiūrų bei konkursų žiuri pirmininkas arba narys. 
1964–1971 m. LKP CK narys. 1965 m. Lietuvos SSR nusipelnęs meno veikėjas.
Haniska

Istorija

Gyvenvietė pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1267 m. 
1332–1337 m. dokumentai patvirtina parapijos egzistavimą, kurioje buvo akmens bažnyčia, skirta Šventam Steponui.
1828 m. gyvenvietėje buvo 229 namai ir 937 gyventojai, daugiausia užsiimantys žemės ūkio veikla.
Iki 1919 m. Abaúj-Torna apskrityje esanti vieta priklausė Vengrijos karalystei, o vėliau prijungta teritorija prie naujo valstybinio darinio Čekoslovakijos.
Nuo 1993 m. gyvenvietė yra nepriklausomos Slovakijos teritorijoje.
Bezjė kreivė

Bezjė kreivės – kompiuterinėje grafikoje naudojamos glotnios parametrizuotos kreivės. Bezjė kreives nesunku nupiešti turint tik keletą parametrizuojančių taškų. Daugiamatėje erdvėje Bezjė kreives pakeičia Bezjė paviršiai.
Bezjė kreives pirmą kartą formalizavo Pjeras Bezjė (Pierre Bézier) 1962 metais, kai panaudojo šias kreives automobilių projektavimui.
Akhisar Belediyespor

Istorija

Klubas įkurtas 1970 m. Akchisare, kai susijungė trys klubai (Güneşspor, Gençlikspor and Doğanspor).
Ilgą laiką žaidė trečios pakopos pirmenybėse, 2010–11 m. sezone debiutavo antros pakopos pirmenybėse, o 2012–13 m. debiutavo elito divizione.