google/wiki40b huggingface dataset:
Władysław Kozakiewicz

Biografija

Gimė 1953 m. gruodžio 8 d. Šalčininkuose. 1980 m. vasaros olimpinių žaidynių metu Maskvoje pasižymėjo ne tik laimėdamas aukso medalį, bet ir vadinamuoju Kozakevič gestu. Finalinio šuolio metu stadione susirinkę žiūrovai įnirtingai kėlė įvairiausią triukšmą V. Kozakevičiaus šuolio metu, nes šio pagrindinis varžovas buvo TSRS lengvaatletis Konstantin Volkov. Peršokęs 5,78 m aukštį ir užsitikrinęs aukso medalį V. Kozakevič stadione susirinkusiems žiūrovams vaizdingai iškėlė suspaustą kumštį. Šis gestas buvo parodytas per visas olimpiadą transliavusias pasaulio televizijas, išskyrus TSRS. Šis gestas, kaip kovos simbolis prieš komunistinę santvarką susilaukė didelio palaikymo Lenkijoje, kurioje jau po mėnesio 1980 m. rugpjūtį prasidėjo Solidarumo judėjimas. Po olimpiados TSRS ambasadorius Lenkijoje, pareiškė kad iš V. Kozakevič turėtų būti atimtas medalis už nepagarbą sovietų žmonėms, Lenkijos valdžia atsakė, kad tai buvo ne gestas, o rankos spazmas. 1998–2002 m. buvo Gdynios miesto tarybos narys.
Brolis Edward Kozakiewicz taip pat buvo lengvaatletis.
Čarnovo Undai

Istorija

1944 m. liepos 22 d. artėjant frontui vokiečiai sušaudė didžiąją dalį kaimo gyventojų.
Baltijos ledyninis ežeras

Baltijos ledyninis ežeras – gėlavandenis ežeras, telkšojęs dabartinėje Baltijos jūros baseino vietoje. Ežero chronologinės ribos apima 13 000–10 300 m. pr. m. e. laikotarpį. Ežeras susiformavo Baltijos jūros baseine, besitraukiant ledynui pleistoceno pabaigoje. Ežero egzistavimo pabaiga laikomas laikotarpis, kai atsivėrė susisiekimas su Atlanto vandenynu per dabartinę Švedijos teritoriją ir gėlas ežero vanduo pradėjo maišytis su druskingu Atlanto vandeniu.
Baltijos ledyninį ežerą nuo sūraus Atlanto vandens saugojo ledyno liežuviai ir morenų ruožai. Baltijos ledyninio ežero vandens lygis buvo 25 metrais aukštesnis už dabartinį jūros lygį. Tuometinis jūros lygis buvo žemiau už dabartinį.

Formavimasis

Besitraukiantis paskutinis ledynmetis paliko šiaurinę Lenkijos dalį apie 14 000 m. pr. m. e. (nuo tada datuojama Baltijos jūros istorija) ir pasitraukė pietinės Baltijos baseino dalies link apie 13 500–13 000 m. pr. m. e. Per kelis paskesnius šimtmečius dabartinės Baltijos jūros vietoje susiformavo didelis gėlo vandens telkinys. Tuo metu ežero vandens lygis buvo 40 metrų aukščiau dabartinio jūros lygio.
Apie 12 000 m. pr. m. e. ledyno ribos driekėsi per pietinę Švedijos dalį ir palei šiaurinę Estijos pakrantę. Botnijos ir Suomių įlankos buvo užšalę. Atšilimo metu iškilęs Jutlandijos pusiasalis neleido gėlam ežero vandeniui maišytis su druskingu Atlanto vandeniu. Vienintelis susisiekimas su Atlantu buvo nedidelis sąsiauris dabartinio Eresuno vietoje, tačiau ežero vandens lygis buvo 25 metrais aukščiau jūros lygio, todėl vanduo nesimaišė.
Dėl ledo tirpsmo vandens lygis ežere nuolat didėjo, kol apytiksliai 11 200 m. pr. m. e. jis pralaužė siaurą koridorių pietvakarių Švedijoje. Apie 10 800 m. pr. m. e. vandens lygis ežere nukrito daugiau nei 50 metrų. Tada vėl įvyko klimato atšalimas, dėl kurio užšalo koridorius, jungęs Baltiją su Atlantu. Dėl to vandens lygis pakilo apie 25 m. Tuo metu Suomių įlanka buvo atitirpusi.
Apie 10 300 m. pr. m. e. vanduo vėl pralaužė daug koridorių pietvakarių Švedijoje ir galiausiai jo lygis susilygino su jūros lygiu. Tada prasidėjo Joldijos jūros etapas.
Danutė Mukienė

Biografija

1975 m. baigė Skuodo rajono Lenkimų vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1975 m. Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ korespondentė. 1977 m. perėjo į Skuodo rajono vietinio radijo laidų redakciją ir iki 1984 m. dirbo redaktore. 1984 m. grįžusi į Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ redakciją, vadovavo Laiškų skyriui. 1991 m. kartu su kitais atkūrė laikraštį „Palanga“, dirbo jo Laiškų skyriaus vedėja, 1992–1993 m. – redaktorė. 1991 m. kartu pradėjo redaguoti Žemaičių kultūros draugijos laikraščio „A mon sakaa?“ (pirmąjį laikraštį žemaičių kalba Lietuvoje). 1993 m. šis leidinys reorganizuotas į Žemaičių kultūros draugijos ir Žemaičių akademijos žurnalą „Žemaičių žemė“. Redagavo ir leido šį žurnalą 1993–2016 m. 1993 m. dirbo ir Kretingoje leidžiamo laikraščio „Pajūrio naujienos“ redakcijoje.  1993 m. Palangos miesto Kultūros ir švietimo skyriaus vedėjo pavaduotoja kultūrai, 1996–2004 m. Žemaičių kultūros draugijos informacinio kultūros centro Vilniuje vadovė, nuo 1999 m. – Lietuvos dailės muziejus Skaitmeninių leidinių centro vedėja, nuo 2004 m. – Regionų kultūrinių iniciatyvų centro prezidiumo pirmininkė, 2009–2010 m. – VU Žurnalistikos instituto lektorė. Nuo 2005 m. – „Lietuvos dailės muziejaus metraščio“ sudarytoja. Lietuvos muziejų portalo, daugelio kitų muziejų internetinių leidinių projektų vadovė ir kūrėja. Nuo 2009 m. vadovauja Lietuvos dailės muziejaus filialui Lietuvos muziejų informacijos, skaitmeninimo ir LIMIS centras (LM ISC LIMIS). Lietuvos integralios muziejų informacinės sistemos (LIMIS) sukūrimo, įdiegimo, plėtros ir modernizavimo projektų vadovė (nuo 2010 m.) 1998–2017 m. parengė ir įgyvendino daugiau negu 30 kultūros-švietimo projektų, kurių svarbiausi tikslai buvo tyrinėti Lietuvos kultūrinio gyvenimo procesus ir paveldą, teikti visuomenei informaciją apie jį. Daugelio straipsnių Žemaitijos kultūros, muziejuose saugomo kultūros paveldo skaitmeninimo, elektroninės leidybos klausimais autorė.
Knygų apie Žemaitijos istoriją, kultūrą, leidžiamų lietuvių ir žemaičių kalbomis, sudarytoja, bendraautorė, redaktorė, dizainerė, fotografė, leidėja. 1992–2017 sudarė, redagavo ir išleido daugiau negu 50 knygų, informacinių leidinių. Paskelbė eilėraščių.
Estorilis

Istorija

1972 m. Estorilyje vyko Mis Europa grožio konkursas.

Sportas

1984–1996 m. Estorilio trasoje kasmet vykdavo Formulė-1 varžybos.
Mieste žaidžia GD Estoril-Praia futbolo klubas.
Klaipėdos Smeltė

Veikla

Veiklos sritys: krovos darbai uoste, uosto vilkikų paslaugos, laivų aptarnavimas (gėlo vandens, elektros ir kt. tiekimas), kitos logistikos paslaugos: pervežimas, perkrovimas, perpakavimas, rūšiavimas, sandėliavimas. Turi pagal krovinių rūšis ir savybes, pakrovimo ir iškrovimo būdus specializuotų krovos terminalų ir kompleksų, sandėliavimo aikštelių (atvirų – 55 000 m², dengtų – 24 000 m²), šaldytuvų (6500 m²), 17 portalinių kranų.
2004 m. apyvarta apie 32 mln. litų. 2005 m. perkrauta apie 1,2 mln. krovinių (trąšų, metalo ir jo laužo, medienos, šaldytų žuvų ir mėsos, vaisių ir daržovių, skystų krovinių ir kt.).

Istorija

Įkurta 1995 m. Klaipėdos žvejybos uosto, įkurto 1945 m., teritorijoje, 1998 m. privatizuota. 1998 m. pradėjo veikti UAB „Klaipėdos Smeltė”, vėliau – AB „Klaipėdos Smeltė”. Be jūrų krovos pradėjo teikti kompleksines logistines paslaugas.
2008 m. rugsėjo mėnesį Gusiatinų šeimai (Martinas Gusiatinas ir kt.) priklausanti UAB „Nikėja“ pardavė krovos darbų AB „Klaipėdos Smeltė“ kontrolinį akcijų paketą tarptautiniam uostų terminalų operatoriui „Terminal Investment Limited" (TIL).
2009 m. spalio mėnesį II krantinių rekonstrukcijos etapo pabaiga (iki 12,50 m išgilintose 500 m ilgio krantinėse planuojama krauti konteinerius, generalinius bei suverstinius krovinius).
Nuo 2009 m. gegužės 1 d. įmonės prezidentas, generalinis direktorius ir valdybos pirmininkas Rimantas Juška.
2010 m. planuojamo logistikos centro teritorijoje (greta konteinerių terminalo) numatoma pastatyti 8000 m² ploto „A“ tipo muitinės sandėlį, toliau plėsti krovos technikos parką, įsigyti kranus rekonstruojamoms krantinėms Nr. 90-97.
FC Academica Clinceni

Istorija

Klubas įkurtas 2015 m. po rebrendingo. Iškopė į elito lygą, kai 2018/2019 m. Liga II užėmė antrą vietą.
Klubo ištakos siekia 2005 m., kai buvo įkurtas CS Buftea. 2013 m. parduotas privatiems investuotojams iš Klinkėnų apylinkės.
2015 m. vasarą radosi naujadaras Academica Clinceni.
Karstas (reiškinys)

Karstas – geologinių procesų ir reiškinių visuma susijusi su uolienų tirpinimu, požeminių tuštumų ir specifinių paviršinių karstinio reljefo formų susidarymu. Tirpinamos uolienos gali būti klintis, dolomitas, kiek mažiau paplitęs gipso ar sulfatinis karstas. Terminas kilo iš vokiško Slovėnijos regiono Karsto pavadinimo.

Karsto formavimasis

Karbonatinis karstas formuojasi dėl šiek tiek rūgštaus lietaus, kuris susidaro lietaus vandenyje ištirpus anglies dioksidui. Lietaus vanduo palaipsniui tirpina karbonatines uolienas – klintį, dolomitą ir panašias. Ištirpusi karbonatinė uoliena požeminiais vandenimis pernešama. Palaipsniui formuojasi tuštumos: urvai, grotos. Panašus procesas vyksta ir sulfatinio karsto metu. Skirtumas yra tas, kad sukarstėjusios uolienos yra sulfatinės (gipsas, anhidritas).
Uladzimiras Niakliajevas

Uladzimiras Niakliajevas (brus. Уладзімір Някляеў, 1946 m. liepos 11 d., Smurgainys), baltarusių poetas, rašytojas ir politikas.
Atbaši įduba

Atbaši įduba (kirg. Ат-Башы өрөөн) – tarpukalnių įduba Kirgizijoje, Naryno srityje, Tianšanio kalnuose, į pietus nuo Naryno upės. Ilgis – 120 km, plotis – 20 km. Būdingas aukštis – 2000–2400 m. Iš pietryčių apribota Atbaši, iš šiaurės ir šiaurės vakarų – Baibičetau ir Naryntau kalnagūbrių.
Būdingas lygumų reljefas. Įdubą drėkina Atbaši upė su intaku Karakojunu. Būdingos stepės ir pusdykumės. Vystoma drėkinamoji žemdirbystė.
FC Wohlen

Istorija

Klubo ištakos siekia 1904 m.

Stadionas

„Stadion Niedermatten“ yra klubo namų aikštė. Talpina 5 000 žiūrovų, o sėdimų vietų skaičius 634.
Dendrochronologija

Dendrochronologija – mokslas pagrįstas medžių rievių analize. Dendrochronologijos mokslas sukurtas XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje. Mokslas apima datuotų metinių medžio rievių informacijos išgavimą ir jos taikymą aplinkos ir istoriniams tyrimams.

Trumpa dendrochronologijos istorija

Mokslo istorija siekia XIX a. Dendrochronologijos mokslą išplėtojo JAV astronomas A. E. Douglass, kuris įkūrė Medžių rievių tyrimo laboratoriją Arizonos universitete. Jis yra laikomas šio mokslo įkūrėju. Lietuvoje pirmieji dendrochronologijos tyrimai atlikti habil. dr. T. Bitvinsko 7-ajame XX a. dešimtmetyje. Šiuo metu dendrochronologiniai tyrimai Lietuvoje atliekami VDU Gamtos mokslų fakulteto Aplinkos tyrimo centro Dendroklimatologijos ir radiometrijos grupėje ir Nacionalinio muziejaus Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdovų rūmų Dendrochronologijos laboratorijoje. Šios grupės užuomazgos Kaune siekia 1968 m., kuomet sausio 1 d. Lietuvos botanikos institute buvo įkurta dendroklimatochronologinių tyrimų grupė.

Dendrochronologijos mokslo pagrindai

Dendrochronologijos mokslas yra tampriai susijęs su medžių savybe vidutinio klimato sąlygomis kasmet suformuoti po vieną metinę rievę. Kadangi, medžio produktyvumą lemia įvairūs aplinkos veiksniai ir individualios medžio savybės, metinių rievių plotis, medienos tankis bei kiti jos parametrai kasmet kinta. Lietuvos klimato sąlygomis dažniausiai siauros rievės susiformuoja dėl sausrų ir šaltų žiemų poveikio, o švelnios žiemos ir pakankamas vegetacijos sezono kritulių kiekis nulemia plačių rievių formavimasi.
Acheno technikos universitetas

Acheno Reino-Vestfalijos aukštoji technikos mokykla, Acheno technikos universitetas (vok. Rheinisch Westfällische Technische Hochschule Aachen arba RWTH Aachen – Acheno Reino (krašto)-Vestfalijos aukštoji technikos mokykla) – technikos universitetas Achene, Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje. 
Aukštojoje technikos mokykloje studijuoja apie 44 000 studentų (2016 m.), dirba apie 9 335 darbuotojų (iš jų- 539 profesoriai) (2015 m.) . Tarptautinių studentų- 7 904 iš 128 šalių, daugiausia- kinų (beveik 1 300 studentų), indų (daugiau nei 700 studentų) ir turkų (daugiau nei 600 studentų) (2015 m.). RWTH svarbią vietą užima inžinerija ir gamtos mokslai. Vokietijoje Acheno technikos universitetas garsėja tokiose srityse kaip mašinų inžinerija ir elektrotechnika 
. Universitetas gauna didžiausią mokslinių projektų finansavimą iš industrijos lėšų Vokietijoje- 335 mln. eurų.
Bitė Vilimaitė

Biografija

Gimė veterinarijos gydytojo šeimoje. 1960–1965 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literaturą. Dirbo žurnale „Kinas“. Nuo 1971 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė. 
Vaikystę ir paauglystę praleido Kaune, vėliau gyveno ir kūrė Vilniuje, paskutinius ketverius savo gyvenimo metus gyveno Lazdijų rajono savivaldybės Šlavantų seniūnijos Avižienių kaime. Mirė Alytaus apskrities Stasio Kudirkos ligoninėje Alytuje (insultas). Palaidota Vilniaus Karveliškių kapinėse.

Kūryba

Kūrinius pradėjo spausdinti 1960 metais. Debiutavo 1966 m. novelių rinkiniu „Grūdų miestelis“. Parašė kūrinių vaikams, vertė rusų autorių knygas į lietuvių kalbą. 1966–1996 m. rašyti 145 trumpi kūriniai sudėti į 2002 m. išleistą rinkinį „Papartynų saulė“.
Bitė Vilimaitė yra ryškiausia lakoniškos novelės atstovė. Jos novelėse galima įžvelgti daug iš pirmo žvilgsnio nereikšmingų gyvenimo momentų, slepiančių kažkokią prasmę ar pamoką. B. Vilimaitės prozai būdingas lakoniškumas, asociatyvus pasakojimas. Jos kūrybos pagrindinė tema – moteris ir jos likimas. Novelėse vengiama dramatiškumo, skaudžių dalykų. Kai kur yra „baltos dėmės“, kurias paliekama užpildyti skaitytojo nuovokai ir fantazijai.
Pakvistis

Istorija

1596 m. minimas Pakvisčio dvaras.
Internacionalizacija

Internacionalizacija (anglų kalboje dar žymimas I18N, kur skaičius 18 reiškia praleistas raides) - kompiuterio programinės įrangos pritaikymas prie įvairių kalbų ir kultūrinių aplinkybių. Geriau suvokiama ją lyginant su lokalizacija. Anglų kalboje lokalizacija dažniausiai tokiu pat būdu trumpinamas L10n arba l10n. Abi sąvokos yra glaudžiai susijusios su pasaulyje vykstančiu procesu globalizacija.

Sunkumai

Kuriant programinę įrangą, internacionalizacija ir lokalizacija yra viename iš aukštesnių programos kūrimo prioritetų kūrėjų sąrašuose, ypač tuo atveju, jei programa pradeama kurti neatsižvelgiant į šiuos aspektus pačioje pradžioje.
Reikia atskirti tekstinius duomenis ir kitus duomenis nuo programos kodo. Tuo būdu palaikyti skirtingas aplinkas, idealiai, reikalauja pakeisti tiktai atskirus resursus, paties kodo pilnai nekeičiant, tai palengvina užduotį.

Panašūs terminai

Taip pat viename rate, bet mažiau bendro turintys yra personalizacija „p13n“, „m17n“ įvairiakalbiškumas, „r3h“ pasiekiamumas, kuris yra kaip pasiekiamumas internetinio tinklalapio gyvenvietėse ir turguose. Prieinamumas yra susijęs su žmonių prisitaikymu prie nedarbingumo ir amžiaus apribojimų.
Rokas Baliukovas

Biografija

1996–2000 Kauno technologijos universitete, Elektrotechnikos ir automatikos fakultete, įgijo Elektros inžinerijos bakalaurą. 2001–2003 Šiaulių universitete, Technologijos fakultete, įgijo Energetikos inžinerijos magistrą ir 2008–2010 Socialinių mokslų fakultete įgijo Vadybos ir verslo administravimo magistrą.
2001–2002 m. dirbo AB „Lietuvos energija“ filialo „Panevėžio elektros tinklai“ Linijų ir pastočių tarnybos meistru. 2002–2006 m. AB „Rytų skirstomieji tinklai“ dirbo Linijų ir pastočių tarnybos viršininko pavaduotoju, Tinklo eksploatavimo tarnybos Linijų ir pastočių grupės vadovu, Tinklo eksploatavimo tarnybos Panevėžio skyriaus viršininku, Tinklo eksploatavimo tarnybos viršininko pavaduotoju. 2003–2010 m. dėstė Kauno technologijos universitete. 2013–2014 m. dirbo UAB „Elektros tinklo paslaugos“ pardavimų projektų vadovu, 2006–2013 m. buvo UAB „Tetas“ Gamybos direktorius, Panevėžio regiono vadovas, Pastočių skyriaus vadovas. 2014 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete vadovavo Energetikos skyriui.
Nuo 2014 m. spalio 9 d. eina energetikos viceministro pareigas.
Demidovas

Istorija

Gyvenvietė šaltinuose minima nuo 1499 m. kaip Porečė (Поречье 'paupys'). 1503 m. LDK–Maskvos sutartyje maskvėnai pasižadėjo nekariauti Porečės valsčiuje. 1667 m. gyvenvietė įjungta į Rusijos sudėtį, pastatyta pirmoji mūrinė cerkvė. 1723 m. atidaryta prekybinė prieplauka, 1737 m. pastatytas soboras. 1776 m. Jekaterinos II nurodymu, Porečei suteikta miesto teisė. XIX a. miestas buvo svarbus prekybinis, religinis centras.
1918 m. Porečė pervadinta į Demidovą (pagal vietinį komunistų veikėją J. Demidovą). Per II pasaulinį karą nuniokotas. TSRS laikais plėtota linų pramonė.
In Tranzit

Siužetas

1946 m. žiema. Neseniai pasibaigė Antrasis pasaulinis karas. Grupę vokiečių belaisvių per klaidą atveža ne į tą stovyklą. Iškankinti belaisviai pakliūna į moterų prižiūrimą stovyklą prie Leningrado. Šis paskirstymo punktas yra skirtas liaudies priešų žmonoms, motinoms ir dukroms, kurios vežamos į gulagą. Stovyklos vadovybei duodama užduotis – belaisvių tarpe surasti vokiečių SS karininkus. Prasideda žiauri belaisvių atranka, bet praėjus nedaug laiko, vienišos, nelaimingos moterys pradeda į buvusius priešus žiūrėti kitaip. Jos supranta, kad kareiviai yra paprasti žmonės, kurie taip pat nenorėjo kariauti ir žudyti. Šioje baisioje vietoje, kur nėra jokių ateities garantijų, gimsta tarp vyro ir moters tikra meilė…
US Avellino

Istorija

Klubas įkurtas 1920 m.
Barzdinis kirvis

Barzdinis kirvis, skegoksas (sen. skand. skeggox, iš skegg 'barzda' + ox 'kirvis') – kovos kirvis ar darbinis kirvis, kurio galvos jungiamoji dalis ties mova yra siaura, o į priekį platėja, sudarydama ilgą ašmenų liniją. Barzdinio kirvio galva turi labai didelę žemyn einančią skiautę (barzdą), kuri leidžia pailginti ašmenis. Dėl tokios konstrukcijos kirvio masė lieka nedidelė, o ilgi ašmenys daro plačias žaizdas nešarvuotiems ir silpnai šarvuotiems priešininkams. Prieš plokštinius ar vientisuosius šarvus šie kirviai mažiau efektyvūs.
Barzdiniai kirviai asocijuojasi su vikingų kultūra, aptinkami nuo VI a. Puikiu barzdinio kirvio valdymu pasižymėjo huskarlai.
Barzdinis kirvis efektyvus ir kaip darbo įrankis, kuriuo patogu tašyti, o suėmus kotą ties galva plačiais ašmenimis patogu drožti, jei ašmenys tinkamai išgaląsti. Barzdinio tipo kirvius medienos apdirbimui naudoja iki šiol.
Rugsėjo 14

Vardadieniai

Sanita – Sanija – Santa – Eisvinas – Eisvina – Krescencija – Krescencijus – Eugenija
Manikalandas

Padėtis

Manikalando sienos ribojasi su Rytų Mašonalando provincija šiaurėje, su Mozambiko Respublika rytuose, su Masvingo provincija pietvakariuose bei su Midlandso provincija vakaruose. Provincijos sostinė Mutarė (184 205 gyventojų) keliu yra maždaug 265 km į pietryčius nuo Zimbabvės sostinės ir didžiausio šalies miesto Hararės.

Apžvalga

Provincijos plotas siekia apytiksliai 36,5 tūkst. km². Gyvena maždaug 1,59 mln. žmonių (2006 m. duomenimis). Mutarė yra provincijos sostinė.

Etimologija

Pavadinimas kilo dėl to, kad didžioji teritorijos dalis yra gyvenama manjikų etninės grupės. Ši etninė grupė, kalbanti savita manjikų kalba, yra laikoma šonų subetnosu. Istorinis manjikų gyvenamas Manjikalandas apima ne tik Zimbabvės Manikalando provinciją, bet ir Mozambiko provinciją Maniką.

Rajonai

Provincija suskirstyta į 7 rajonus: Buheros, Čimanimanio, Čipindžės, Makonio, Mutarės, kuriame yra Mutarės miestas, Mutasos ir Njangos.

Gyventojai

Manikalando gyventojai kalba šonų kalba, tačiau skirtingi rajonai turi savo tarmes. Dauguma žmonių turi savo tradicines pamaldas, tačiau Krikščionybė, ypač Metodistų Bažnyčia, Septintiosios dienos adventistų Bažnyčia, Anglikonų Bažnyčia ir Romos Katalikų Bažnyčia, taip pat praktikuojama.
PLArTFORMA

PLArTFORMA – menininkų grupės „Žuvies akis“ (vadovė Agnija Sarulienė) kiekvienais metais Klaipėdoje organizuojamas tarptautinis šiuolaikinių menų festivalis. Jo misija – suvienyti skirtingų meno žanrų kūrėjus bei skirtingų regionų ir valstybių meninę patirtį bei saviraišką. pristatomi naujojo teatro, šiuolaikinio šokio, performanso, muzikos ir kino projektai.

Istorija

2009 m. Europos festivalių asociacija festivaliui įteikė „FestLabPass“.
2010 m. „PLArTFORMA“ tapo meno ir festivalių tinklo „DNA: Development of New Art“, vienijančio Centrinės Europos kūrėjus, nariu.
2011 m. festivaliui suteiktas Klaipėdos miesto savivaldybės reprezentacinio festivalio statusas.
2013 m. „PLArTFORMA“ pripažintas geriausiu 2012 m. miesto kultūriniu įvykiu.
Festivalis apdovanotas Europos festivalių asociacijos ženklu „Europe for Festivals / Festivals for Europe“.
Ludovico Fossali

Biografija

2017 m. pelnė bronzos apdovanojimą pasaulio taurės greičio įskaitoje. 2019 m. pelnė pirmąjį saugusiųjų pasaulio čempionato medalį - auksą greičio rungtyje ir iškovojo teisę startuoti 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Laivas

Laivų istorija

Pirmieji laivai buvo iš rąstų padaryti plaustai. X amžiuje pr. m. e. finikiečių laivai jau turėjo pagrindinius konstrukcinius elementus. VIII amžiuje pr. m. e. Mesopotamijoje naudotos oda aptemptos pintinės kėlė iki 100 t krovinį. Rytų Bengalijos gyventojai plaukiojo degto molio valtimis. Burlaivius naudojo daugelis senovės tautų: kinai, egiptiečiai, finikiečiai, graikai, romėnai. 1787 metais Anglijoje buvo pastatytas pirmasis plieninis 21,5 m ilgio laivas, o 1807 m. JAV – pirmasis garlaivis. Garlaiviai burlaivius jūrose pakeitė tik XIX amžiuje.

Laivo įgula

Laivo vadas vadinamas kapitonu (asmuo, turintis karininko laipsnį). Laivo savininkas nebūtinai turi būti kapitonas. Laivo savininkas ir kapitonas yra dvi skirtingos sąvokos. Kapitonas nėra laivo įgulos narys. Laivo įgula eksploatuoja laivą, kapitonas duoda nurodymus eksploatacijai. Laivo įgula susideda iš denio ir mašinų skyriaus įgulų. Laive plačiai išvystyta hierarchinė valdymo sistema. Laive esantį mašinų skyrių prižiūri vyr. mechanikas su jam paklūstančių mechanikų komanda. Laivo denį prižiūri vyr. kapitono padėjėjas su jam paklūstančiais jūreiviais, bei žemesnio rango karininkais. Į laivą atvykęs pašalinis asmuo automatiškai tampa pavaldus kapitonui, kuris už jį atsako.

Jūrų teisė

Teisinius reikalavimus nustato jūrų teisė.
Lietuvoje registruotų civilinių jūrinių laivų savininkas(i), kapitonas, ir jo įgulos nariai privalo laikytis jūrinio statuto nuostatų, kurį apibrėžia Lietuvos Respublikos konstitucija (kt. šalyse įregistruoti laivai – jų šalyse numatyto pagrindinio dokumento nuostatų). Šis statutas nustato civilinių jūrinių laivų, plaukiojančių su LR vėliava, nepriklausomai nuo laivo nuosavybės formos, kapitono, vadovaujančių asmenų ir kt. įgulos narių pagrindines pareigas, atsakomybę ir teises jiems laivuose vykdant LR įstatymų ir jos pasirašytų tarptautinių susitarimų reikalavimus, taip pat apibrėžia laivo savininko pareigas, užtikrinant saugią priklausančių arba jo vadovaujamų laivų eksploataciją. Šis statutas įgyvendina LR įstatymų ir tarptautinių dokumentų, reglamentuojančių jūrinę laivybą, laivo vėliavos naudojimo nuostatas. Laivo įgulos ir laivo savininko santykius reguliuoja šio statuto nuostatos ir LR įstatymai. Jokios laivo savininko sutartys su kitų valstybių teisiniais subjektais negali pakeisti arba papildyti šio |statuto nuostatų.
Laivas privalo būti žymimas (markiruojamas) pagal SOLAS ir MARPOL konvencijas (SOLAS – tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, MARPOL – dėl teršimo iš laivų prevencijos).
Balabanovas

Istorija

Balabanovo kaimas šaltiniuose minimas nuo 1584 m. Pradėjo augti XIX a. pab. nutiesus geležinkelį. 1935 m. gavo miesto tipo gyvenvietės, o 1972 m. – miesto statusą.