google/wiki40b huggingface dataset:
Tituškos

Tituškos – vienas naujausių ukrainiečių kalbos naujadarų, apibūdinantys jaunimą, kuris kaip samdiniai naudojami politiniais tikslais (provokacijos, muštynės, protestai ir pan.)

Istorija

Žinoma žodžio gimimo diena 2013 m. gegužės 18 d. Šią dieną grupė prezidentui Janukovyčiaus Regionų partijos apmokamų sportininkų už atlygį patraukė iš Bila Cerkvos miesto į Kijevą provokuoti muštynių su prodemokratinio mitingo dalyviais. Per šią provokaciją labai pasižymėjo Vadimas Tituška, kuris užpuolė žurnalistus. Už trukdymą žurnalistų darbui V.Tituška buvo suimtas, bet paskui paleistas už užstatą.

Įvaizdis

Žodis „tituška“ atsirado, vos buvo paviešinta provokatoriaus pavardė. Jo advokatas mėgino užkirsti kelią šios sąvokos vartosenai per teismą, bet žodis įsitvirtino kalboje su negatyvia prasme. Tituškomis šiandien vadinami sportininkai arba jauni vyrai, kuriuos valdžia ir/arba policija samdo priešininkams įbauginti, smurtauti prieš juos arba provokuoti muštynės. Vykstant Euromaidanui „tituškos“ vykdė milicijos ir Ukrainos saugumo tarnybos karininkų komandas.
Frédéric Bazille

Žanas Frederikas Bazilis (pranc. Jean Frédéric Bazille; 1841 m. gruodžio 6 d. – 1870 m. lapkričio 28 d.) – prancūzų impresionizmo dailininkas.

Gyvenimas

Frederikas Bazilis gimė Monpeljė, Prancūzijoje, turtingoje protestantų šeimoje. Jis susidomėjo tapyba po to, kai parodė kelis savo darbus dailininkui Eugenijui Delarochui. Jo šeima sutiko, kad jis studijuotų tapybą, bet tik su sąlyga, kad taip pat studijuos mediciną.
Bazilis pradėjo studijuoti mediciną 1859 m., kurios studijas tęsę Paryžiuje į kurį išvyko1862 m. Lankydamas Šarlio Glero studiją susipažįsta su impresionistais Ogiustu Renuaru ir Alfredu Sislėjumi, kuriuos atsivede į Gerbua kavinę, tikrą menininkų lizdą. Būtent jų paskatintas jis įsitraukė į impresionizmą. Po medicinos studijų, kurias baigė 1864 m. jis pradėjo tapyti visą laiką. Jo artimi draugai buvo Klodas Monė, Alfredas Sislėjus ir Eduaras Manė (kurio šeimos draugas jis buvo). Bazilis buvo dosnus ir rėmė mažiau sėkmingus draugus duodamas jiems vietos savo studijoje.
Bazilis buvo tik dvidešimt trejų metų, kai nutapė keletą iš savo žinomiausių darbų, įskaitant, „Rožinę suknelę“ (1864 m.). Šiame paveiksle vaizduojama Bazilio pusseserė Tereza de Hours. Taip pat gerai žinomas jo paveikslas „Šeimos susitikimas 1867–1868 m.“
Frederikas Bazilis įstojo į Zuavo pulką 1870 m. rugpjūtį praėjus trim savaitėm po Prancūzijos-Prūsijos karo pradžios. Tų pačių metų lapkričio 8 d. jis su savo pulku dalyvavo Beane-la-Rolande mūšyje. Kai jo pulko vadas buvo sužeistas Bazilis perėmė vadovavimą ir užpuolė vokiečių pozicijas. Jis buvo sužeistas du kartus ir mirė mūšio lauke nuo prūsų snaiperio, būdamas dvidešimt aštuonerių metų, Jo tėvas nuvyko į mūšio lauka po kelių dienų ir paėmęs jo kūną atsivežė palaidoti į Monpeljė po savaitės. Dėl jo ankstyvos mirties ypač liūdėjo Bazilio draugai.
Katiuša (daina)

Katiuša - populiari rusiška daina, pavadinta pagal rusišką vardą Katiuša. Muzikos autorius Matvejus Blanteris, žodžių autorius - Michailas Isakovskis.
Daina pirmą kartą atlikta 1938 m. lapkričio 27 d., tada ją dainavo Valentina Batiščeva. Vėliau šią dainą dainuodavo Lidija Ruslanova, Georgijus Vinogradovas, Vera Krasovickaja, Sara Gorbi.

Itališka daina pagal „Katiušos“ muziką

Pasipriešinimo Italijoje (1943-1945 m.) metais Felice Cascione (1918 - 1944) parašė itališką tekstą „Katiušos“ muzikai. Ši daina, kuri vadinasi Fischia il vento ('vėjas pučia'), tapo vienu iš Italijos partizanų himnų, kartu su kitomis garsiomis dainomis Bella ciao ir La Brigata Garibaldi.
Girninkai

Istorija

Kaimas minimas šaltiniuose nuo 1624 m. – tada buvo Sapiegų valda.
Girninkai pateko į Zietelos lietuvių „salą“. 1931 m. A. Valaitis čia lietuviškai kalbančių neberado.
Joachim Patinir

Joachimas Patiniras (ol. Joachim Patinir, apie 1480-85 – 1524 m. spalio 5 d.) – flamandų dailės mokyklos renesanso dailininkas. Laikomas pirmuoju žinomu Europos dailininku, kuris specializavosi peizažo žanre.

Biografija

Joachimas Patiniras gimė 1475-1485 m. laikotarpiu Valonijoje, spėjama, Dinano mieste ar Buvinjė kaime. Nieko nežinoma apie jo jaunystę. 1515 m. jis įtrauktas į Antverpeno dailininkų gildiją. Gali būti, kad mokėsi pas Gerardą Davidą, ėmė pavyzdžio iš Jeronimo Boscho paveikslų. Žinoma, kad jis bendradarbiavo su kitais dailininkais, bet tik vienas tokio bendradarbiavimo su Quentin Massys pavyzdys, paveikslas „Šv. Antano gundymai“, yra išlikęs. 1524 m. jo dirbtuvėje lankėsi Albrechtas Diureris, kuris nupiešė Patiniro portretą ir paminėjo jį talentingu peizažistu. Patiniras mirė 1524 m. spalio 5 d. Antverpene. Tik keletas jo darbų yra dokumentuoti ir pasirašyti, didesnioji dalis yra priskiriama.
Almaznas

Istorija

Almaznas įkurtas 1960 m., pradėjus deimantų gavybą Ireliacho telkinyje. 1962 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. 2004 m. atidaryta trečioji draga.
Eastern Sports Club

Istorija

Klubas įkurtas 1932 m.
Obelaukiai

Istorija

1750 m. istorijos šaltiniuose paminėtas Obelaukių užusienis (3 kiemai). Gyvenvietė sparčiai plėtėsi po 1970 m., kai buvo K.Požėlos kolūkio centrinė gyvenvietė. Būtent po 1970 m. pastatyta dauguma pastatų kaime. Iš aplinkinių kaimų (Varniūnų, Devynbalsių ir kitų) į naujai statomą gyvenvietę kėlėsi priverstinai iškeldinti naujakuriai. Žlugus komunistinei santvarkai gyvenvietė neteko reikšmės. Seniausi pastatai buvo arklidės ir Kaminskų namas, tačiau arklidės buvo menkai prižiūrimos, įlūžo stogas, o vėliau medinės perdangos, sijos, kitos detalės išgrobstytos. 2005 m. iš arklidžių liko tik pamatai. Kaminskų name kitados buvo kolūkio raštinė, vėliau įsikūrė vaikų darželis. Žlugus Obelaukių žemės ūkio bendrovei, bei užsidarius vaikų darželiui, pastatai buvo suniokoti (išdaužyti langai, pasidarbavo metalo vagys). Tokiu būdu sunyko seniausi kaimo pastatai.
Kaime nėra nei bažnyčios, nei koplyčios, nei kapinių. Nebeliko išskirtinių senų pastatų.
Liucija Rutkauskaitė

Liucija Rutkauskaitė (1907 m. sausio 12 d. Kaune – 1999 m. balandžio 25 d. Bostone, JAV) – aktorė.

Biografija

1944 m. emigravo į Vokietiją, iš Vokietijos išvyko į JAV.
Griaustinis

Griaustinio priežastys

Pirmoji žinoma teorija buvo senovės graikų filosofo Aristotelio, iškelta dar trečiame amžiuje pr. m. e. Ji aiškino griaustinį kaip debesų susidūrimo pasėkmę. Vėliau buvo pasiūlyta begalės teorijų. Pavyzdžiui, 19-o amžiaus viduryje buvo iškelta teorija, kad žaibas sukelia vakuumą. 20-tame amžiuje buvo priimtas konsensusas, kad griaustinis tikriausiai prasideda sprogimo banga dėl staigaus šiluminio žaibo kanale esančios plazmos išsiplėtimo. Per tūkstantąją sekundės dalį oras įšyla maždaug iki 28000˚C. Toks karštis sąlygoja jį kilti į viršų, apsupant šaltą orą didesniu greičiu nei jame nukeliautų garsas. Ši smūginė banga garsu panaši į sprogimą arba į viršgarsinio lėktuvo keliamą triukšmą. Yra ir kitų nuomonių, kurios griaustinį aiškina žaibe esančioje plazmoje vykstančiais elektrodinaminiais efektais.
Griaustinis kai kuriems gyvūnams bei žmonėms sukelia nerimo, panikos priepuolius. Žmonės, paniškai bijantys griaustinio ir perkūnijos turi astrafobiją.
Hasta Siempre

Hasta Siempre (iš ispanų k. „iki visados“ arba „visad ištikimas“) – Kubos kompozitoriaus Carlos Puebla 1965 m. daina, skirta Lotynų Amerikos revoliucionieriui Če Gevarai. Dainos eilės atspindi Kubos revoliuciją, Če, kaip comandante, vaidmenį.
Hasta Siempre yra atlikę įvairūs pasaulio atlikėjai ir grupės. Garsiausios versijos yra atliktos Compay Segundo, Buena Vista Social Club, Óscar Chávez, Nathalie Cardone.

Eilės

Hasta Siempre priedainis:
Aquí se queda la clara

La entrañable transparencia

De tu querida presencia

Comandante Che Guevara

Vienes quemando la brisa

Con soles de primavera

Para plantar la bandera

Con la luz de tu sonrisa
Plungės rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Plungės rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Plungės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 7 d. Plungės rajono savivaldybės meru 16 balsų išrinktas Albinas Klimas. Mero pavaduotoju paskirtas Mindaugas Jurčius, administracijos direktore – Asta Beierle Eigirdienė.
Krilinas

Siužetas

Krilinas vyresnis už Goką vieneriais metais, taip pat yra Goko geriausias draugas. Jis turi šešis taškus ant savo kaktos, tai nedideli randai kuriuos jam išdegino vienuoliai kai jis prisijungė prie jų Orindžino šventykloje. Krilinas pirmą kartą sutiko Goką pirmojoje DragonBall dalyje, kai jie abu atvyko treniruotis pas Džiną Vėžlį. Jie išmoko dirbti kartu ir tapo geriausiais draugais. Krilino mėgstamiausios atakos yra „Destructo Disk“, „Tri-Form“, „Kamehameha“ ir „Solar Flare“. Pirmojoje DragonBall dalyje Krilinas buvo nužudytas vieno iš Pikolo pakaliku, bet vėliau buvo prikeltas Drakono rutuliais. DragonBall Z dalyje Krilinas, Bulma ir Gohanas išskrido į Nameko planetą ieškoti Nameko Drakono rutulių. Vėliau jis gavo galių iš Namekų Senolio ir išgyveno iki tol kol Fryzas jo nesusprogdino. Krilino mirtis pažadino Super Sajaną Goko viduje. Pasibaigus Fryzo sagai Krilinas buvo prikeltas su Nameko drakono rutuliais. Po metų Krilinas vedė 18 kiborgę ir jie susilaukė dukters Maronos. Kažkur tarp Celo sagos pabaigos ir Buu Sagos pradžios Krilinas nusprendė nebesiskusti savo galvos.
Daburos dėka Krilinas buvo paverstas į akmenį keletą epizodų, bet kai Dabura žuvo jis atsigavo. Dar kartą Krilinas buvo miręs Buu sagoje, kai Buu sunaikino žemė. DragonBall GT dalyje Krilino veikėjas neprarado svarbos. Kaip bebūtų Krilinas buvo miręs keturis kartus, visus kartus buvo gražintas į gyū?jų pasaulį Drakono rutuliais. Jis buvo miręs daugiausiai kartų ir patyręs daugiausiai sužalojimų negu koks kitas veikėjas per visas DragonBall dalis. Krilinas niekada nemanė mesti kovos menų, bet suprato, kad niekada neprilygs Super Sajanams, taigi jis net nebandė atakuoti blogūjų drakonų. GT dalyje Krilinas vaizduojamas kaip pakankamai senas žmogus. Kaip bebūtų Krilinas turbūt stipriausias žmogus, bet jis konkuruoja su Jamčiu ir Tenu.

Išvaizda

Krilino išvaizda šiek tiek keista. Dažniausiai jis nešioja Džino vėžlio treniruočių apranga. Jis skutasi ir todėl dažnai rodomas be plaukų. Jo ūgis 153 centimetrai, o svoris 58 kilogramai.

Sugebėjimai

Bukujustu- gebėjimas skristi naudojant KI.
Ki Blast – pagrindinė energijos banga.
Kamehameha-pirmoji energijos ataka parodyta Drakonų kovose.
Destrutco Disk-energijos diskas.
Jonas Giedraitis

Jonas Giedraitis (1859 m. liepos 5 d. Degučiuose, dab. Vilkaviškio rajonas – 1910 m. vasario 20 d. Rudaminoje, dab. Lazdijų rajonas) – Lietuvos katalikų kanauninkas, ilgametis Seinų kunigų seminarijos rektorius.

Biografija

Baigęs Marijampolės gimnaziją studijavo Seinų kunigų seminarijoje. Kaip gabus absolventas buvo pasiųstas tęsti studijas Peterburgo dvasinėje akademijoje. 1884 m. įšventintas į kunigus, 1893 m. paskirtas Seinų kunigų seminarijos rektoriumi, šias pareigas vykdė net keturiolika metų. Tuo pačiu metu buvo ir Rudaminos Švenčiausios Trejybės parapijos klebonu. 1899 m. pakeltas į kapitulos narius, nuo 1903 m. tapo pilnateisiu kanauninku. Mirė ir palaidotas Rudaminoje.
Antanas Dilys

Biografija

Iki 1963 m. dirbo Anykščiuose. Nuo 1963 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA fotokorespondentas.
1966 m. Šiauliuose jo pastangomis įkurtas fotoklubas. Nuo 1970 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos organizacinio komiteto, vėliau – valdybos prezidiumo narys. 1973 m. įkūrė Lietuvos fotografijos meno draugijos Šiaulių fotografijos muziejų, kuris 1976 m. prijungtas prie „Aušros“ muziejaus, pirmasis Fotografijos muziejaus vadovas.  Surengė kelias mokslines-praktines konferencijas.  Pirmųjų Lietuvoje filokartijos istorijos konferencijų 2000 m. – „Lietuviškų atvirukų ištakos“, 2001 m. – „Lietuviškų atvirukų paveldas ir jų klasifikavimas“ organizatorius. 2000 m. su sūnumi Raimondu Šiaulių „Aušros“ muziejui padovanojo daugiau kaip 60 000 atvirukų kolekciją. 2005 m. muziejui perdavė 45 000 negatyvų.

Svarbiausi darbai

Serijos: „Kultūros veikėjų portretai“; „Kryžių kalnas“; „Ugniagesiai“.
Janė Narvilienė

Biografija

1964 m. baigė Vilniaus 7–ąją darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1975 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą ir įgijo rusų kalbos ir literatūros mokytojo specialybę.
1965 m. laikraščio „Sovietskaja Litva“ redakcijos darbuotoja. 1966–2000 m. Kretingos 1-osios ir 2-osios vidurinių mokyklų mokytoja, Kretingos žemės ūkio technikumo dėstytoja. Nuo 1980 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto Informacijos redakcijos Kretingos rajono atsakingoji redaktorė, Kretingos kabelinės televizijos redaktorė, uždarosios akcinės bendrovės „5 kanalas“ direktorė. 1996–2000 m. uždarosios akcinės bendrovės „Vakarų Lietuvos televizija“ direktorė. 1997–2000 m. ir 2000 m. iki spalio mėn. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė. 2000–2004 m. Seimo narė, Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininko pavaduotoja. 2002 m. išrinkta Kretingos rajono savivaldybės tarybos nare mandato atsisakė. 2005 m. Lietuvos radijos ir televizijos komisijos narė. 2005 m. Narkotikų kontrolės departamento direktorės pavaduotoja.
1994 m. Naujosios demokratijos partijos narė, šios partijos pirmininkės pavaduotoja, Kretingos skyriaus pirmininkė. Nuo 2003 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narė.
Duktė Renata Bumbulienė.
FK Sakuona Plikiai

Istorija

Pirmoji futbolo komanda Plikiuose įkurta 1919 m. kaip SV Plicken. 
1988 m. susikūrė komanda ir pasivadino „Švyturio“ pavadinimu pagal kolūkio vardą. 
1998 m. Česlovas Kavarza inicijavo dabartinio futbolo klubo įkūrimą. 
2001 m. buvo suburta komanda atstovauti Klaipėdos apskričiai LFF III lygoje, kuioje buvo iškovota pirmoji vieta ir kelialapis į LFF II lygą, kurioje „Sakuona“ žaidė eilę metų. 
Nuo 2012 m. žaidžia III lygos pirmenybėse.

Pasiekimai

II lygos pirmenybėse Plikių komanda 2006, 2007 ir 2010 m. iškovojo antrąją vietą.
2009 m. rudenį pasiekė Lietuvos taurės ketvirtfinalį, prieš tai 1/8 f. rungtynėse eliminavusi Vilniaus "Žalgirį".
Bagerija

Istorija

Nuo įkūrimo miestas vadinosi Bayharia, Baharia ir Baarìa. 1658 m. Buteros princas Giuseppe Branciforti čia pasistatė vilą, jo pavyzdžiu pasekė Palermo elitas. Vilų bumas sutapo su Savojiečių (1713–1721 m.) ir Habsburgų (1721–1730 m.) valdymu bei truko dar po to keletą dešimtmečių. Barokinių vilų geriausi pavyzdžiai yra Villa Valguarnera ir Villa Palagonia, kurias suprojektavo architektas Tommaso Maria Napoli atitinkamai 1712 m. ir 1715 m. Abi buvo baigtos tik po dešimtmečių. Napolį įtakojo patirtis Romoje ir Vienoje. Apie 1763 m. skonis pasikeitė. Villa Villarosa buvo statyta pagal neoklasikinį planą, kurį sukūrė Jean-François Neufforge 1760 m.
Buteros princo palikuonys 1769 m. pertvarkė jo vilą į miestą, kad galėtų rinkti nuomą. Bagerija buvo patogus sustojimo taškas keliaujant po Siciliją Patrick Brydone, Goethe, John Soane, K. F. Schinkel ir kitiems.

Kultūra

Bagerijoje gimė daug garsių XX a. asmenybių: poetas Ignazio Buttitta, fotografas Ferdinando Scianna, artistai Renato Guttuso ir Nino Garajo, filmų režisierius Giuseppe Tornatore, kuris pavaizdavo miestą 2009 m. filme „Baarìa -La porta del vento“.
Bagerija vaizduojama filme „Krikštatėvis III“.
Šalčininkų Šv. Tichono maldos namai

Istorija

1995 m. birželio 25 d. Šalčininkuose pašventinta žemė (0,72 ha), kurią skyrė miesto administracija maldos namams. Vidurinėje mokykloje pirmąją Dieviškąją liturgiją laikė Feodoras Kiškunas.
1996 m. Švč. Trejybės dieną pastatyti maldos namai pavadinti Šv. Tichono (Василий Иванович Беллавин, 1865–1925) garbei, kuris buvo Maskvos ir visos Rusios patriarchas. Birželio 10 dieną įregistruota bendruomenė – 40 tikinčiųjų.
Toni Servillo

Biografija

1977 m. Servillo įkūrė teatro studiją Kazertoje, o 1987 m. buvo vienas iš „Teatro Uniti“ steigėjų. Čia jis daugelį metų dirba teatro direktoriumi ir režisieriumi, o teatras pasižymi savita Neapolietiška kalba bei savo poetinėmis bei dramos spektakliais. 1999 m. Servillo debiiutavo kaip režisierius muzikiniame teatre, sukurtamas spektaklį „La cosa rara“, taip pat jo spektakliai buvo rodomi Neapolio, Venecijos, Monte Karlo teatruose, taip pat užsienio šalyse: Prancūzijoje, Portugalijoje ir kitur.
Kine Servillo pripažinimą atnešė bendradarbiavimas su režisieriumi Paolo Sorrentino – filmuose „Il Divo“ ir Silvio“ jis įkūnijo Italijos politikos asmenybes Giulio Andreotti ir Silvio Berlusconi. Viso Servillo nusifilmavo 6 Sorrentino filmuose.
Kartu su aktoriumi Daniel Auteuil yra vieninteliai, du kartus laimėję Europos kino apdovanojimą už geriausią vyro vaidmenį.
Jo brolis Peppe Servillo – kompozitorius.
Mikalojus Radvila Juodasis

Biografija

Nuo 1547 m. LDK kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės, Jono Radvilos ir Onos Kiškaitės (Anna z Kiszków) sūnus. Olykos-Nesvyžiaus linijos pradininkas.

Šeima

Žmona Elžbieta Šidlavietė Elżbieta Szydłowiecka, sūnūs Lietuvos didysis maršalka Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis, kardinolas, Krokuvos vyskupas ir Vilniaus vyskupas Jurgis Radvila, Lietuvos dvaro maršalka, Lietuvos didysis maršalka Albertas Radvila, Lietuvos didysis maršalka, Žemaitijos seniūnas Stanislovas Radvila II.

Studijos ir karjera

Vienas labiausiai apsišvietusių Lietuvos žmonių. Tarnavo karaliaus dvare Krokuvoje, kur vienas geriausių jo draugų buvo būsimasis karalius Žygimantas Augustas. Vėliau pasiekė, kad šio žmona taptų Stanislovo Goštauto našlė Barbora Radvilaitė ir tuo sustiprino Radvilų pozicijas karalystėje.
1544–1565 m. Lietuvos didysis maršalka, 1550–1565 m. Lietuvos didysis kancleris, 1551–1565 m. Vilniaus vaivada. Kartu su pusbroliu Mikalojumi Radvila Ruduoju tapo didžiausias pajamas gaunančiais ir turtingiausiais Lietuvos didikais.
1548 m. vedė Elžbietą Šidlavietę, kurios kraitis giminės turtus papildė visomis Šidlavos žemėmis Mazovijos vaivadijoje, atitekusiomis jai po Kristupo Šidlaviečio Krzysztof Szydłowiecki mirties 1542 m.

Valstybinė veikla

Gynė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės integralumą ir politinį savarankiškumą tiek nuo Maskvos valstybės, valdomos Ivano IV, tiek nuo Lenkijos karalystės. 1544 m. Bresto seime reikalavo, kad Lietuvos didysis kunigaikštis nuolat gyventų Lietuvoje. 1563–1564 m. Varšuvos seime vadovavo Lietuvos delegacijai, priešinosi unijai su Lenkija.
Nusipelnė prijungiant Livoniją prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. Nuo 1561 m. LDK vietininkas Livonijoje.

Kalvinizmo šalininkas

Nuo 1553 m. perėjo į kalvinų tikėjimą, tuo siekdamas Lietuvą atriboti nuo katalikiškos Lenkijos ir pravoslaviškos Rusijos įtakos. reformacijos šalininkas, susirašinėjo su Jonu Kalvinu. 1553 m. Vilniaus priemiestyje pastatydino evangelikų reformatų bažnyčią, globojo arijonus. 1555 m. įkūrė Lietuvos evangelikų reformatų Bažnyčią vardu Unitas Lithuaniae. Breste įsteigė protestantų raštų spaustuvę, 1563 m. organizavo Biblijos vertimą į lenkų kalbą ir jos spausdinimą.
Jean-Jacques Bortolaï

Biografija

1969 m. vos 13 metų sulaukęs atlikėjas atstovavo Monakui „Eurovizijos“ konkurse su kompozitoriaus Jo Perriero daina „Maman, Maman“ (liet. Mama, Mama). Iš komisijos gavęs 11 taškų, tais metais Monakui buvo skirta 6 vieta tarp 16 valstybių. Jis yra vienas jauniausių dalyvių „Eurovizijos“ istorijoje. Eurovizinė daina „Maman, Maman“ buvo įrašyta keturiomis kalbomis – vokiečių, prancūzų, ispanų ir italų kalbomis. Tais pačiais metais jaunasis dainininkas išleido du mini albumus.
Netrukus Jean Jacques pasitraukė iš muzikos verslo. Šiuo metu gimtajame Tulone (Prancūzija) dirba regbio komandos treneriu. Vedęs, turi du vaikus.
Bykovas

Istorija

Bykovo gyvenvietė pradėjo kurtis 1861–1862 m. statant geležinkelį. 1962 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
Venecijos įlanka

Venecijos įlanka (it. Golfo di Venezia, slovėn. Beneški zaliv, kroat. Venecijanski zaljev) – Adrijos jūros šiaurinė dalis, įsiterpusi tarp Italijos, Slovėnijos ir Kroatijos. Gylis iki 34 m. Šiaurės rytinė Venecijos įlankos dalis vadinama Triesto įlanka.
Potvyniai vyksta kas pusė paros, jų aukštis – 1,2 m.
Į įlanką suteka Po, Pjavės, Adidžės, Taljamento, Sočos, Brentos upės.
Prie Venecijos įlankos įsikūrusi Venecija.
Algis Ališauskas

Biografija

1988 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – mechanikas. Elektrėnų savivaldybės administracijos Projektų ir programų vadybos tarnybos vyr. specialistas.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys. Nuo 2007 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys.
Beižionių bendruomenės tarybos narys. Sutuoktinė Zita, vaikai Justinas, Almantas.
Mbundai

Kolonializmas

Nors reali portugalų valdžia mbundų teritorijose įsitvirtino tik XX a. pradžioje, kuomet buvo numalšinti paskutiniai sukilimai, per XIX a. buvo suduotas ekonominis smūgis mbundų visuomenei. Iki XIX a. Matamba, kip ir gretima Kasandžė gyveno iš vergų prekybos, o šią uždraudus, nebeteko ekonominio pagrindo.
Portugalų kolonializmo laikais mbundu, anksčiausiai užkariauti portugalų, patyrė stipriausią šių įtaką. Daug jų migravo į pakrantes ir Luandą, kur maišėsi su portugalais, tapdami mesticos. Kurie pilnai perimdavo portugalų kultūrą, būdavo vadinami asimilados. Luandoje susiformavo dabar lingua franca laikomas kimbundu dialektas, labai stipriai įtakotas portugalų kalbos. Kitas svarbus dialektas susiformavo portugalų prekybiniame mieste Ambakoje, ir paplito daugiau rytuose - buvusiose Matambos žemėse.
Lietuvos lauko etmonas

Lietuvos lauko etmonas (lenk. Hetman polny litewski) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės karo vadas, Didžiojo etmono pavaduotojas. Pareigybė panaikinta po Tado Kosciuškos sukilimo.

Įgaliojimai

Pagrindinė lauko etmono funkcija buvo vadovauti kariuomenės daliniams, saugantiems rytines LDK sienas. Jis buvo pavaldus tik Lietuvos Didžiajam etmonui, su Lenkijos Karalystės lauko etmonu (hetman polny koronny) bendradarbiavo tik karo lauke, vykdant bendrus abiejų kariuomenių veiksmus.
Vincas Kadis

Vincas Kadis (g. 1922 m. rugsėjo 25 d. Verstaminuose, Seinų apskritis) – mitybos biochemikas ir mikrobiologas.

Biografija

1941–1943 m. studijavo Vilniaus universitete. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1946–1948 m. studijavo Insbruko universitete (Austrija), 1949 m. – Albertos, 1953–1955 m. – Saskačevano universitete (Kanada), 1955–1960 m. – Purdue universitete (Indianos valstija, JAV). 1960 m. daktaras.
1960–1990 m. dirbo Albertos valstijos Mitybos tyrimų laboratorijų komplekse, nuo 1961 m. vadovas. 1978–1979 m. Kanados maisto tyrimo ir technologijos instituto prezidentas. 1987 m. skaitė paskaitas Vilniaus universitete ir Kauno technologijos universitete.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš mitybos, maisto analizės ir mikrobiologijos, užteršto pesticidais ir kitų nuodingomis medžiagomis maisto įtakos žmogaus organizmui. Padėjo organizuoti mitybosMokslinio tyrimo laboratorijas Lenkijoje ir Honkonge. Daugelio mokslinių organizacijų narys. Skaitė pranešimus apie mitybą Šiaurės Amerikoje, Europoje, Pietų Azijoje, Pietų Afrikoje. Lietuvai atgavus nepriklausomybę pasisiūlė per Kanados CESO (International Services Kanadian Vilunteer Advisers to Business) padėti Lietuvos sveikatos apsaugos ministerijos Mitybos centrui persiorientuoti į Vakarų pasaulio sistemas.