google/wiki40b huggingface dataset:
Tartagalis

Istorija

Pavadinimas Tartagal kilęs nuo tártago augalo (Euphorbia lathyris, karpažolių rūšis). Miestas tokiu pavadinimu rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1853 m. Tuo metu jis priklausė Bolivijai, Tarichos departamentui. Miestas oficialiai įkurtas 1924 m. Netrukus tapo departamento centru, o 1949 m. Tartagalis gavo miesto statusą. Nafta apylinkėse atrasta XX a. pradžioje. Nuo 1926 m. kompanija YPF pradėjo naftos gavybą ir įdarbino daugelį miesto gyventojų. Miestas pradėjo sparčiai augti. 1992 m. privatizavus YPF kompaniją, 90 % darbininkų buvo atleista, kas sukėlė dideles socialines problemas mieste.

Ekonomika ir susisiekimas

Tartagalis – svarbus ekonominis centras ne tik Saltos provincijoje, bet ir visoje Argentinoje. Šalia miesto glūdi antras pagal dydį šalyje dujų telkinys. Čia išgaunama 25 % šalies naftos ir 16 % gamtinių dujų.
Tartagalis – svarbus Mercosur organizacijoje transporto mazgas; iki Bolivijos sienos tik 55 km, iki Paragvajaus – 100 km. Keliai į Tarichą (Bolivija), Saltą, Puerto La Pasą. Miestą kerta Saltos-Santa Kruso geležinkelis.
Vymančiai

Istorija

1683 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje. 1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.
Paprastasis šaltekšnis

Paplitimas ir augimvietės

Lietuvoje paplitęs visoje teritorijoje, tačiau nevienodai. Didesni plotai yra vidurio lygumoje, pietvakarinėje ir šiaurinėje Lietuvos dalyse. Auga miškuose, krūmuose, upių ir ežerų pakrantėse, pelkėse, raistuose. Derlingesnėse dirvose būna išlakesnis, mažiau šakotas, skurdesnėse – blogiau auga, gausiai šakojasi.

Morfologija

Daugiametis 3–6 m, kartais iki 7 m aukščio, dažniausiai augantis kaip krūmas arba gerokai rečiau neaukštas medelis. Išaugusio medelių kamieno skersmuo gali būti iki 20 cm skersmens. Žievė lygi, beveik juoda. Ūgliai raudonai rudi, nedygliuoti, trapūs. Lapai tamsiai žali, kiaušiniški, lygiakraščiai, auga pražangiai. Jų pažastyse išauga po 2-7 smulkius žiedus. Vainikėliai žalsvai balti. Žydi gegužės-liepos mėn. Vaisius – rutuliškas, sultingas kaulavaisis, prinoksta rugpjūčio-rugsėjo mėn. Nenunokę vaisiai būna avietiškai raudoni, o nokdami tamsėja ir tampa juodi.

Panaudojimas

Žydintis šaltekšnis – dekoratyvus augalas. Jį gausiai lanko bitės, todėl jis svarbus bitininkams. 
Žievė ir vaisiai turi dažomųjų medžiagų.
Rusvai oranžinė mediena naudojama tekinimo darbams, dekoratyvios faneros gamyboje. Deginant medieną lieka beveik bepelenė anglis, kuri plačiai naudojama ūkyje.

Vaistinės augalo savybės

Kaip vaistinis augalas, naudojamas liaudies medicinoje.
Žievės nuoviras veikia liuosuojančiai, yra kaip žarnyno veiklą skatinanti priemonė. 
Kartais žievė būna gydomųjų arbatų sudėtyje. Iš jos gaminamas sausas bei skystas ekstraktas, milteliai.  

Šviežioje žievėje yra nuodingųjų junginių. Pačiam ruošiant vaistinę žaliavą, reikia labai atidžiai išsistudijuoti paruošimo technologiją ir vartojimo būdus.

Vaistinės žaliavos rinkimas

Vaistams naudojama žievė, kuri ruošiama anksti pavasarį (vasario-balandžio mėn.) nuo jaunų stiebų ir stambių šakų. Kas 20-30 cm peiliu daromi žiediniai pjūviai iki medienos, po to 1-2 išilginiai. Džiovinama 50-60 °C temperatūroje, kad nepajuostų vidinis žievės paviršius.
Paruošta žaliava – 0,5-2,0 mm storio žievės gabalai. Jaunos žievės išorinis paviršius lygus, senesnės – kiek šiurkštokas, tamsiai pilkai rusvos spalvos su šviesiais skersiniais brūkšneliais. Pažeidus viršutinį paviršių matyti raudonas kamščio sluoksnis. Iš vidaus žievė lygi, geltonai raudona arba raudonai ruda, kartaus skonio. Paveikus 5 % šarmo tirpalu, žievė nusidažo kruvinai raudona spalva.
Šaltekšnio žievė naudotina tik po 1 metų nuo paruošimo arba tik paruoštą žievę būtina 1 val. pakaitinti 100 °C temperatūroje. Tas labai svarbu, nes šviežioje žievėje yra nuodingųjų junginių, sukeliančių vėmimą. Aukštoje temperatūroje arba per ilgesnį laiką prasideda šių junginių autooksidacija. Oksidacijos produktai pasižymi vidurius laisvinančiomis savybėmis. Žievę galima saugoti 5, kartais – 7 metus.
Planimetrija

Planimetrija (lot. planum – „plokštuma“, gr. μετρεω – „matuoju“) tai yra euklidinės geometrijos skyrius, nagrinėjantis geometrines figūras plokštumoje.
Planimetrijos pagrindai pirmą kartą sistemingai buvo pateikti III a. pr. m. e. Euklido darbe „Pradmenys“.

Geodezija ir kartografija

Planimetrinis žemėlapis tai toks, kuriame nėra informacijos apie reljefą.
FC Viktoria Frankfurt

Istorija

Iki 1953 m. žaidė Leipcige, iki 1971 m. Berlyne, nuo tol – Frankfurte prie Oderio.
Ignasijaus Varneso provincija

Istorija

Ignasijaus Varneso provincija įkurta 1919 lapkričio 27 d. ir pavadinta Pietų Amerikos nepriklausomybės karo vado Ignacio Warnes garbei.

Geografija

Šiaurėje ir rytuose Ignasijaus Varneso provincija ribojasi su Njuflo de Čaveso provincija, pietuose su Andreso Ibanjeso provincija, vakaruose su Saros provincija, šiaurės vakaruose su Obispo Santistevano provincija.
Vyraujantis provincijos reljefas - lyguma. Rytinę provincijos sieną sudaro Grandės upė, pietvakarinę Pirajaus (isp. Piray) upė. Kitos upės: Chicho, Chane, Pailon, El Toro. Šiaurės vakarinėje provincijos dalyje yra La Esperanza ežeras.
Provincijai būdingas šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23ºC, metinis kritulių kiekis 1385 mm.
Hukerio sala

Hukerio sala (rus. Остров Гукера) – sala Rusijai priklausančioje Prano Juozapo Žemėje. Plotas – 508 km² (viena iš 10-ies didžiausių salyno salų). Apsupta keleto smulkių salų. Šiaurės vakaruose Britanijos sąsiauris skiria nuo Jurgio Žemės. Aukštis iki 576 m. Sala bazaltinė, dengiama kelių ledo kupolų. Salos šiaurės vakaruose yra dvi neužšąlančios įlankos – Jurijaus ir Ramybės. Prie pastarosios stūkso Čiurlionio kalnai.
1879 m. salą atrado olandų keliautojas De Briuinė. Jis salą pavadino britų botaniko Džozefo Hukerio vardu. 1913 m. Ramybės įlankoje lankėsi Georgijaus Sedovo ekspedicija. 1929 m. saloje įrengta poliarinė stotis „Ramybės įlanka“, nutiestas nedidelis geležinkelis hidroplanams iškelti į angarus. 1937 m. stoties vietoje pastatyta observatorija. 1957 m. ant Čiurlionio kalnų pastatyta meteorologinė stotis. Nuo 2014 m. prie Ramybės įlankos veikia toliausiai šiaurėje esantis pašto skyrius.
Alodija Dičiūtė-Trečiokienė

Biografija

1928 m. baigė Kauno muzikos mokyklos V. Grigaitienės klasę. 1929 m. studijas tęsė Paryžiuje pas S. Gladkają–Kedrovą. Tobulinosi Romoje. 1930–1944 m. Valstybės teatro solistė.
Sukūrė 48 vaidmenis. Dainavo su F. Šaliapinu ir kitais. Koncertavo Lietuvos, Latvijos, Estijos, Vokietijos radijo programose. Pasitraukusi į Vokietiją dainavo lietuvių stovyklose Štutgarte, Viurcburge, Tiubingene ir kitur. 1947 m. atvyko į JAV. 1949 m. dainavo „American Opera Co.“ Čikagoje, „Studebacker“ teatre (Karmen). Koncertavo, režisavo operas. 1951 m. „Kimball Hall“ surengė solo koncertą. 1950 m. Čikagoje įkūrė dainavimo ir operos studiją. 1957–1958 m. vadovavo Amerikos konservatorijos operos klasei. Lietuvių muzikologijos archyvo mecenatė. Vadovas Juodpusis.
Svėdasų dvaro koplyčia

Istorija

Koplytėlė pastatyta grafo Lucijono Morikonio iniciatyva. Kilmingos Morikonių šeimos didikas, vildamasis, kad pasveiks jo paralyžiuota dukra, Dievo garbei pastatė koplytėlę ir net ketino įrengti Kalvarijas. Koplytėlė 6,5 m aukščio ir 4×3 m dydžio (projekto autorius Georgas Verneris). Pasakojama, kad grafas iš savo dvaro ateidavo čia pasimelsti. Grafo dukra buvo palaidota Morikonių koplyčioje–mauzoliejuje Svėdasuose.
Atokiai stovinti koplyčia ne sykį buvo apvogta: dingo vertinga medinė Švč. M. Marijos skulptūra, vėliau ją pakeitusi meninės vertės neturinti statulėlė. Pavogtų Švč. M. Marijos skulptūrų vietoje atsirado kiti religiniai simboliai.
Taikomasis menas

Taikomaisiais menais vadinamos meno šakos, kurių gaminiai skirtingai nuo laisvųjų menų objektų turi funkcinę paskirtį ir naudojami buityje arba vaizdinės informacijos perdavimui. Taip pat, skirtingai nuo amatų, taikomieji menai siekia asmeninio, eksperimentinio sprendimo ir atotrūkio nuo tradicijos ar duoto pavyzdžio.
Taikomiesiems menams paprastai priskiriami: produktų dizainas, vizualinis dizainas, kostiumo dizainas, interjero dizainas ir dekoratyvinis menas. Tam tikruose kontekstuose architektūra ir fotografija taip pat gali būti priskiriamos taikomiesiems menams.
Daka

Istorija

Daka tapo įžymesnė apie XVII a., valdant Mogolams: 1608–1639 ir 1660–1704 m. ji buvo Bengalijos sostine. Tuo metu ji išgarsėjo muslino gamyba. 1704 m. miesto svarba sumažėjo, sostinę perkėlus į Muršidabadą (Murshidabad), o 1765 m. atiteko Britų imperijai.
1947 metais padalijus Britų Indijos koloniją, Daka kartu su visu Bangladešu atiteko Pakistanui (Bangladešas vadintas Rytų Bengalijos provincija), o 1956 m. tapo provincijos sostine. Daka smarkiai nukentėjo nuo 1971 m. nepriklausomybės karo.
Francis Bacon

Biografija

Buvo Anglijos kanclerio Michael Bacon (1509–1579 m.) sūnus. Mokėsi Kembridžo koledže, 3 metus dirbo pas Anglijos pasiuntinį Prancūzijoje. Grįžęs į Angliją įstojo į advokatūrą (1582 m.), o 1584 m. kaip opozicijos kandidatas buvo išrinktas į parlamentą. Buvo globojamas karalienės Elžbietos meilužio grafo Essexo, tačiau šiam suorganizavus sąmokslą prieš karalienę, 1601 m. Bacon jį kaltino kaip valstybės kaltintojas bei išleido manifestą Essex mirties bausmei pateisinti.
Sostą užėmus Jokūbui I (1603 m.), remiamas lordo Buckingemo ėmė sparčiai kilti karjeros laiptais: 1607 m. tapo vyriausiuoju advokatu (solicitor general), 1615 m. vyriausiuoju įgaliotiniu (attorney general), 1616 m. slaptosios tarybos nariu. Nuo 1617 m. lordas-antspaudo saugotojas, 1618 m. lordas-kancleris, Verulamo baronas. Nuo 1621 m. Sent-Olbano vikontas. Tais pačiais metais parlamento patrauktas į teismą kaltinant kyšininkavimu, nuteistas kalėjimu ir turto atėmimu ir pašalintas iš visų pareigų. Karalius nuo bausmės jį atleido, tačiau į valstybės tarnybą nebegrįžo.
1597 m. išleido Essays or councils civil and moral (Doroviniai ir politiniai svarstymai), kurie išgarsino jį kaip rašytoją. 1605 m. išleido knygą The Advancement of Learning.
Pop (albumas)

Apie albumą

Albumas paveiktas techno ir elektroninės šokių muzikos. Jį pristatyti surengtas „PopMart Tour“ koncertinis turas, kurio metu nufilmuotas koncertinis filmas „PopMart: Live from Mexico City“. Po October, tai mažiausiu kopijų skaičiumi parduotas U2 albumas.
Mosley Music Group

Istorija

Kompanija buvo sukurta, kai iširo ankstesnė Timbaland įrašų kompanija pavadinimu „Beat Club Records“. Pirmasis albumas, išleistas po kompanijos sparnu, buvo 2006 m. Nelly Furtado trečiasis studijinis albumas „Loose“, kuris daugelyje šalių buvo atestuotas platininiu ar auksiniu. Kitas kompanijos išleidimas buvo Timbaland albumas „Shock Value“. Trečiuoju albumu, išleistu iš „MMG“, buvo grupės „One Republic“ debiutinis albumas „Dreaming Out Loud“. „Scream“ buvo ketvirtasis albumas, išleistas šios kompanijos. Keri Hilson albumas „In a Perfect World…“, kuris yra penktasis įrašas iš kompanijos, susilaukė didelės sėkmės JAV. 2009 m. pabaigoje buvo išleisti naujausi „OneRepublic“ ir Timbaland albumai.
Gifu prefektūra

Istorija

Seniau Gifu prefektūros vietoje buvo Hidos ir Mino žemės. Istoriškai tai buvo kardų gaminimo centras visos Japonijos mastu. Šiais laikais, prefektūra garsėja aerokosmine inžinerija.

Geografija

Tai viena iš aštuonių tų Japonijos prefektūrų, kurios iš visų pusių apsuptos sausumos. Gifu ribojasi su septyniomis prefektūromis: Aičio ir Mijės prefektūromis pietuose, Fukujo prefektūra vakaruose, Išikavos prefektūra šiaurės vakaruose, Nagano prefektūra rytuose, Šigos prefektūra pietvakariuose ir Tojamos prefektūra šiaurėje.
Šiaurinėje prefektūros dalyje gausu aukštų kalnų, tarp jų yra ir Japonijos Alpės, o štai pietinėje dalyje vyrauja milžiniškos lygumos, naudojamos žemdirbystei. Čia susitelkę daugiausia prefektūros gyventojų.

Miestų ir kaimų susijungimai

Nuo 2003 m. kovo mėn. iki dabar įvykdyta 17 miestų ir kaimų sujungimų.

Ekonomika

Gifu prefektūroje dominuoja aerokosminė ir automobilių pramonė, tačiau yra išlikę ir tradicinių pramonės šakų, tokių kaip žemdirbystė ir medžio apdirbimas.
Lietuvos literatūros vertėjų sąjunga

Įkūrimo istorija

2003 m. pavasarį vertėja Jurgita Mikutytė, anuomet dirbusi Lietuvos rašytojų sąjungos tarptautinių programų direktore, ėmė burti kolegas ir kalbėtis apie poreikį vienytis. Rudenį iniciatyvinė grupė – Jurgita Mikutytė, Rūta Jonynaitė, Jonė Ramunytė ir kt. nusprendė pasivadinti Literatūros vertėjų centru (LVC) prie Lietuvos rašytojų sąjungos 
2003 m. rugsėjo 30 d. LVC prisistatė visuomenei, surengdamas Tarptautinę vertėjų – Šv. Jeronimo – dienos šventę Rašytojų klube. 2003 m. lapkričio 5 d. surengtas LATGA-A suteiktoje salėje susitikimas su juristu apie vertėjų autorines teises.
2004 m. kovo 17 d. Mokytojų namuose organizuotas vertėjų seminaras „Šnekamoji kalba: svetimybės, slengas, keiksmažodžiai“.
2004 m. gegužės 10 d. įvyko steigiamasis Lietuvos literatūros vertėjų sąjungos susirinkimas. 2004 m. liepos 21 d. LLVS įregistruota Juridinių asmenų registre.

Veikla

LLVS rūpinasi savo narių kūrybiniais, profesiniais ir socialiniais reikalais, organizuoja įvairius renginius: vertėjų diskusijas, seminarus, konkursus, konferencijas, dirbtuves vertimo problemoms spręsti. Kaip tarptautinių organizacijų narė, bendradarbiauja ne tik su Lietuvos, bet ir užsienio kūrybinėmis organizacijomis ir kultūros institucijomis. LLVS sudaro sutartis su valstybės institucijomis bei savivaldybėmis dėl ilgalaikių vertėjų kūrybinės veiklos rėmimo programų ir kt. Sąjunga kasmet skiria eilę paskatinamųjų premijų.
Larisa Kalpokaitė

Biografija

1975 m. baigė Vilniaus 6 vidurinę mokyklą.
1975–1977 m. mokėsi LTSR valstybinės konservatorijos solinio dainavimo katedros parengiamuosiuose kursuose.
1981 m. toje pat konservatorijoje įgijo aktorės specialybę.
1981–1989 m. vaidino LTSR valstybiniame akademiniame dramos teatre.
Nuo 1990 m. dirba Valstybiniame Vilniaus mažajame teatre. Aktorė taip pat filmuojasi kine ir rengia koncertines programas.
2008 m. kartu su dainininku Ovidijumi Vyšniausku dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai“.
Vyras – aktorius Jonas Braškys.
Dennis Gabor

Denis Gaboras (angl. Dennis Gabor, veng. Gábor Dénes, 1900 m. birželio 5 d. Budapešte – 1979 m. vasario 9 d. Londone) – vengrų fizikas ir išradėjas, labiausiai žinomas už holografijos išradimą. Už tai 1971 m. buvo apdovanotas Nobelio fizikos premija.
Holografiją išrado 1947 m. dirbdamas Jungtinėje Karalystėje. Jos taikymas pasidarė įmanomas 1960 m. išradus koherentinės šviesos šaltinį – lazerį.
Evaldas Leonardas Garška

Evaldas Leonardas Garška (g. 1939 m. rugpjūčio 15 d. Laukininkuose, Rokiškio apskritis) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1962 baigė Vilniaus universitetą. 1989 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.
Nuo 1962 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1991 m. Radiofizikos katedros profesorius. Tyrimų sritys: akustoelektrinė sąveika, pjezopuslaidininkių ir sluoksninių darinių akustovaržinis reiškinys. 1994 m. Lietuvos mokslininkų sąjungos vicepirmininkas.
Žmona Aldona, dukterys – Kristina (g. 1971 m.) ir Vilma (g. 1972 m.).
Orgaso grafo laidotuvės

Apie paveikslą

Paveikslą 1586 m. užsakė Toledo Santo Tomė (Šv. Tomo) bažnyčios parapijos šventikas Andres Nuñez paminėti bažnyčios rėmėją, Orgaso grafą Gonzalo de Ruiz, kuris mirė 1323 m. Savo testamente grafas įpareigojo Orgaso miestelio gyventojus mokėti Santo Tomė bažnyčiai metines išmokas. Šie mokėjimai 1564 m. buvo nutraukti. Andres Nuñez kreipėsi į teismą dėl išmokų ir laimėjo bylą. Sumokėjus už praleistus metus duoklę šventikas pinigus nusprendė panaudoti Orgaso grafo pomirtinei koplyčiai atnaujinti.
Paveiksle El Grekas turėjo pavaizduoti stebuklingą epizodą, kai Šv. Augustinas ir Šv. Steponas nužengia iš Dangaus padėti palaidoti Orgaso grafą dėl to, kad jis savo gyvenimo metu padėjo augustiniečių Šv. Stepono vardo vienuolynui. Scenoje vaizduojami to meto vietos kilmingieji ir klierikai. Tikriausiai paveikslo pačioje dešinėje, skaitantis Requiem, vaizduojamas Andres Nuñez. Paveikslo kairėje iš profilio vaizduojamas vyras su barzda tapatinamas su El Greko draugu Antonio de Covarrubias y Lieva. Berniukas kiek dešiniau yra El Greko sūnus Jorge Manuel, kuris rodo ranka į Orgaso grafo kūną. Šv. Augustinas ir Šv. Steponas tarsi nuleidžia mirusįjį į altorių, kuris buvo žemiau paveikslo ir kuriame išties buvo grafo palaikai.
Aiškiai nuo žemiškosios palaidojimo scenos atskirta aukščiau vaizduojama Dangaus scena, kurioje Mergelė Marija, Jėzus Kristus ir Šv. Jonas Krikštytojas laukia grafo sielos. Siela vaizduojama vaiduokliško vaiko pavidalo vaizdiniu, kurį į dangų neša angelas. Paveikslo žinia tikintiesiems yra ta, kad žemėje atliekant dorus darbus ir užsiimant labdara įmanoma užsitarnauti sielos išgelbėjimą Rojuje. Tuo metu vyko Europos religiniai karai ir tokią mintį ginčijo katalikiškos Ispanijos priešai − Šiaurės Europos protestantai.
Arvydas Narkeliūnas

Biografija

1972 m. baigė Mielagėnų vidurinę mokyklą, 1976 m. Vilniaus pedagoginio instituto Fizikos ir matematikos fakultetą.
Nuo 1981 m. Birštono sanatorijos „Versmė“ inžinierius energetikas, technikos direktorius, direktoriaus pavaduotojas ūkio reikalams.
Nuo 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narys.
1995–2000 m. ir nuo 2004 m. Birštono savivaldybės tarybos narys.
Luanda

Istorija

Luandą 1575 m. įkūrė portugalai (kaip São Paulo de Luanda), nuo XVII a. iki XIX a. vidurio tai buvo pagrindinis uostas, pro kurį buvo gabenami vergai iš Afrikos į Braziliją (tuometinę portugalų koloniją). 1975 m. Luanda tapo nepriklausomos Angolos sostine.
Kauno senasis uostas

Istorija

1970 m. Žemojoje Fredoje buvo pastatytas krovinių uostas. Per sezoną jame buvo galima priimti iki 1,5 mln. tonų krovinių. Uostas buvo pritaikytas „upė-jūra“ tipo laivams. 
1992 metais Kauno miesto Tarybos patvirtintoje upių slėnių pertvarkymo programoje buvo numatyta pakeisti pramoninių teritorijų upių slėniuose naudojimo būdą. Tai atitiko ir pasaulinę tendenciją - iš miestų centrų iškelti krovinių uostus.
1995 m. įkurta bendrovė „Nemuno laivininkystė“. 
Nuo 1996 m. Nemunu plukdomų krovinių skaičius pradėjo mažėti ir galiausiai uosto veikla praktiškai buvo sustabdyta. 
2004 m. pasikeitė uosto savininkai. Naujieji šeimininkai merdinčio uosto vietoje pradėjo kurti Žemosios Fredos gyvenamojo ir komercinio kvartalo viziją. Ji buvo pristatyta tarptautinėje nekilnojamojo turto parodoje Kanuose. Gyvenamieji namai ir biurai turėtų iškilti 10 hektarų uosto teritorijos plote.
Buvo nuspręsta krovinių uostą iškelti iš Kauno miesto centro, nors Žemojoje Fredoje uostą buvo galima rekonstruoti investuojant mažiausiai pinigų. Tačiau tuomet teigta, kad kroviniai Kauno centre nepageidaujami. 
2004 m. Kauno miesto savivaldybė nusprendė, kad naujasis uostas turėtų būti statomas Petrašiūnuose. Pasikeitusi miesto valdžia naujo uosto Petrašiūnuose vizijos galiausiai atsisakė. 
2006 m. iš Klaipėdos buvo atplukdyta nemažai statybinių medžiagų. 
Politikams ginčijantis, verslininkai nustojo plukdyti krovinius į Kauną. Vėliau Kauno miesto taryba nusprendė, kad naujasis Kauno krovinių uostas įsikurs Marvelėje.
2007 m. į apleistą Žemosios Fredos uostą neatplukdytas nė vienas krovinys. Pasak verslininkų,  senojoje krovinių prieplaukoje Žemojoje Fredoje dėl techninių kliūčių krovos darbai užtrukdavo net kelias paras. Dėl to būdavo patiriama nemažų nuostolių.
Uostas pavaldus Vidaus vandens kelių direkcijai. Jis naudojamas kaip statybinių medžiagų saugojimo bei skirstymo aikštelė. Senasis Kauno švyturys paverstas dabar jau nebeveikiančiu vandens bokštu. Kranas krauna iš geležinkelio vagonų į sunkvežimius anglį, skaldą ir žvyrą.
Daumantų atodanga

Daumantų atodanga − atodanga Anykščių r., netoli nuo Daumantų kaimo, dešiniajame Šventosios krante. Atodangoje ir apylinkėse įrengtas apžvalgos takas. Atodangos apačioje, netoli senvagės išsikrauna du požeminio vandens šaltiniai.
Vasilijus II Tamsusis

Biografija

Vasilijaus I ir Vytauto Didžiojo dukters Sofijos sūnus.

Valdymas

Daugiau kaip ketvirtį amžiaus kariavo dėl sosto su dėde ir pusbroliais. Keletą kartų buvo praradęs Maskvą, patekęs į nelaisvę. Atmetė 1439 m. paskelbtą Florencijos uniją, nušalino šią uniją pasirašiusį Maskvos metropolitą Isidorą. Jo nurodymu 1448 m. vyskupų susirinkimas į metropolito sostą išrinko Ioną, kurio nepatvirtino Konstantinopolio patriarchas. Užkirto kelią popiežiui kištis į Stačiatikių Bažnyčios reikalus. Palaidotas Arkangelo sobore Maskvoje.

Šaltiniai

Istorijos žodynas. 2003 m. 416 psl.
Lankeliškių Švč. Trejybės bažnyčia

Istorija

Lankeliškių bažnyčiai 1609 m. dovanoti 3 valakai Lankeliškių ir 3 valakai Skerpievių kaimuose. Nuo 1612 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. Apie 1763 m. supuvusiai bažnyčiai pakeisti sienojai. 1805 m. griūvančioje bažnyčioje uždraustos pamaldos, pastatyta laikina stoginė. 1817 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia. Ją 1845 m. konsekravo Seinų vyskupas Povilas Strašinskis. XVIII a. pab.-XIX a. pirmojoje pusėje su pertraukomis veikė parapinė mokykla. 1907 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius 1908 m. įsteigė biblioteką – skaityklą. 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Klebono Vaclovo Balsio rūpesčiu 1937 m. pastatyta parapijos salė.
Vos prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, 1941 m. birželio 22 d. traukdamiesi raudonarmiečiai V. Balsį ir su juo buvusį Marijampolės gimnazijos kapelioną vikarą Joną Petriką bei Vilkaviškio kunigų seminarijos profesorių Justiną Dabrilą suėmė ir nuvežę į netoliese esantį Budavonės mišką žiauriai nukankino. V. Balsys palaidotas šventoriuje. Parapijiečiai pastatė paminklą kankiniams, bet 1944 m. grįžus sovietams jis susprogdintas ir oficialiai paskelbta, kad kunigus nukankino naciai. 1944 m. vokiečiai bažnyčią susprogdino. 1948 m. pastatyta laikina medinė bažnyčia.
1989 m. atstatytas paminklas kankinimų vietoje, jį pašventino vyskupas Juozas Žemaitis.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, tradicinio gyvenamojo namo formos, su bokšteliu.
Valdas Aleknavičius

Biografija

1987 m. baigė Kapsuko tarybinį ūkį – technikumą, augalų apsaugos agronomas. 1995 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistas organizatorius.
UAB „Kantrija“ direktorius, 2000 m. SP UAB „Kalvarijos komunalininkas“ direktorius, 2005 m. UAB „Kalkomas“ direktorius. 2009-2011 m. Kalvarijos savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2011 m. Kalvarijos savivaldybės meras.
Nuo 1997 m. Tėvynės sąjungos Kalvarijos skyriaus narys.
1997–2000 m. Marijampolės rajono savivaldybės tarybos narys, 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007-2009 m. ir nuo 2011 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narys.
Kalvarijos savivaldybės bendruomenių asociacijos pirmininkas, Kalvarijos VVG pirmininkas, Kalvarijos bendruomenės valdybos narys. Moka rusų, lenkų, anglų kalbas. Sutuoktinė Rūta, vaikai Vilius, Ugnė.
Vytautas Ambrazas

Biografija

Brolis Algirdas Jonas Ambrazas (1934–2016), sūnus Saulius Ambrazas (1957–2010).
1947–1948 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, 1952 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Nuo 1953 m. Lietuvių kalbos instituto mokslinis bendradarbis, 1989–2001 m. Gramatikos skyriaus vadovas. 1958 m. filologijos mokslų kandidatas, 1980 m. filologijos mokslų daktaras.  Nuo 1996 m. profesorius (VDU). 
Skaitė paskaitas Kauno Vytauto Didžiojo universitete (1995–1996 m.), Čikagos ir Kalifornijos (1988 m.), Pizos (1990 m.), Genujos (1994 m.), Florencijos, Parmos ir Potencos (1990, 1994 m.), Stokholmo (1995 m.) universitetuose. 
1983 m. Milano kalbotyros draugijos narys korespondentas. 1991–2001 m. Lietuvos mokslo tarybos narys. Valstybinės lietuvių kalbos komisijos narys. Aštuonių apgintų daktaro disertacijų mokslinis vadovas.

Mokslinė veikla

Pagrindinės mokslinio darbo kryptys – lietuvių kalbos istorinė sintaksė, teorinė ir normatyvinė gramatika. Apibendrino dalyvių tyrimus lietuvių ir kitose baltų kalbose, šiomis temomis paskelbė darbų lietuvių ir užsienio filologiniuose leidiniuose.