google/wiki40b huggingface dataset:
Kiaulė

Žmogaus ir kiaulės fiziologiniai panašumai

Jau senokai žinoma, kad moksliniams bandymams kiaulės tinkamesnės, nei šunys, žiurkės ar net beždžionės. Kiaulė – vienintelis gyvūnas, galintis įdegti. Nors dantys gerokai didesni už žmogaus, bet kramtymo aparatas toks pats. Kaip ir vaikams, paršeliams iškrinta pieniniai dantys ir užauga nuolatiniai. Panašūs ir vidaus organai – žmogaus ir kiaulės širdys plaka maždaug tiek pat kartų per minutę. Arterijos tokios pačios; hemoglobino, proteinų, kraujo kūnelių apimtis beveik sutampa; panašūs inkstai, kepenys ir kiti organai. Net stresui kiaulės jautrios kaip ir žmogus. Veterinarai, gydydami šiuos gyvūnus nuo infarkto, dažnai duoda jiems raminamųjų.
Klaipėdos Naujakiemio suaugusiųjų gimnazija

Istorija

Mokykla įsteigta 1953 m. Tuo metu ji buvo antroji vakarinė mokykla rusakalbiams Klaipėdos mieste. Vėliau mokyklos pavadinimas keitėsi: 3-ioji darbo jaunimo vakarinė vidurinė mokykla, 3-ioji vakarinė (pamaininė) vidurinė mokykla, 3-ioji vakarinė vidurinė mokykla. 1998 m. mokyklai suteiktas Naujakiemio suaugusiųjų vidurinės mokyklos vardas, ji pavadinta buvusios gyvenvietės, kurią sunaikino besiplečiantis miestas, vardu.
Nuo 1969 m. mokykloje atidarytos lietuviškos klasės. Iki 1981 m. mokykla pastovių patalpų neturėjo, glaudėsi 3-iojoje,13-ojoje, 15-ojoje vidurinėse mokyklose bei dabartiniame Moksleivių saviraiškos centre. 1996 m. prijungta 2-oji vakarinė (pamaininė) vidurinė mokykla. Nuo 2012 m. kovo 1 d. gimnazija.
Iki 1975 m. buvo išleidžiama po vieną iki 30 abiturientų klasę, dabar kasmet mokykloje mokosi apie 550 moksleivių, baigia apie 150 suaugusių abiturientų. Moksleivių amžius – nuo 18 iki 30 metų.
Lagūna

Lagūna – negili įlanka, kurią nuo gilesnės jūros skiria nerija, rifas ar atolas. Su jūra jungiasi siauru sąsiauriu (arba keliais sąsiauriais), todėl lagūnos vandens druskingumas, dugno nuosėdos, flora ir fauna skiriasi nuo jūros.
Būdingi lagūninių miestų pavyzdžiai – Venecija, Porto Alegrė.
Būdamos gana izoliuotos, dažnai sunkiai prieinamos, lagūnos pasižymi savitais biotopais, todėl daug didžiųjų lagūnų paskelbtos saugomomios teritorijomis, jas saugo 1971 m. pasirašyta Ramsaro konvencija.
Terminas „lagūna“ kilęs iš lotynų kalbos žodžio lacuna „tarpas, įduba, duobė“. Juodojoje jūroje lagūnos vadinamos limanais.
Lagūnų pavyzdžiai: Kuršių marios, Aistmarės, Venecijos lagūna, Patos ežeras.
Lagūna taip pat dažnai vadinamas nedidelis, seklus, dažnai laikinas arba druskingas ežeras Pietų Amerikoje.
Berlyno menų universitetas

Berlyno menų universitetas (vok. Universität der Künste Berlin, UdK Berlin; angl. Berlin University of the Arts; anksčiau vok. Hochschule der Künste Berlin 'Berlyno aukštoji menų mokykla') – seniausia ir mažiausia iš visų Berlyno 4 aukštųjų mokyklų. Seniausia aukštosios mokyklos pirmtakė, įkurta 1696 m.
Herato provincija

Geografija

Rytinė šalies dalis kalnuota, kitur driekiasi lygumos, kuriose vyrauja pusdykumės ir dykumos. Svarbiausios upės yra Harirudas ir Kuška. Įrengta Salmos užtvanka.

Gyventojai

Dauguma gyventojų yra tadžikai ir čaraimakai, taip pat gyvena puštūnai, hazarai, baludžai, turkmėnai, arabai. Absoliuti dauguma tikinčiųjų yra musulmonai sunitai, yra šiek tiek šiitų.
Laimutis Urbanavičius

Biografija

1975 m. baigė Alytaus politechnikumą, technikas mechanikas, 1981 m. baigė Maskvos kooperacijos institutą, ekonomistas – organizatorius. Alytaus apskrities viršininko administracijos Vidaus audito tarnybos vedėjas.
2000 m. Naujosios sąjungos (socialliberalai) narys. 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Greta, vaikai Sigita, Neringa.
Čiurlionio tiltas

Istorija

Pradėtas statyti 1991 m. kaip M. K. Čiurlionio gatvės tąsa. Pagal pirminį projektą tiltas turėjo būti užbaigtas 1996 m., tačiau dėl lėšų stygiaus darbai buvo ne kartą stabdomi. 2000 m. darbai atnaujinti, įrengti prietilčių mazgai. Atidarytas 2002 m. spalio 22 d.
XVI amžiaus 6-as dešimtmetis

XVI amžiaus šeštasis dešimtmetis prasidėjo 1551 metais ir baigėsi 1560 metais
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XV amžius – XVI amžius – XVII amžius
Dešimtmečiai:
1-as2-as3-as4-as5-as
- 6-as -
7-as8-as9-as10-as1-as
Metai:  1551 1552 1553 1554 1555 1556 1557 1558 1559 1560
Stasys Daunys

Biografija

Baigęs pradinę keturių skyrių mokyklą privačiai pasiruošęs įstojo į Šiaulių mokytojų seminariją, o ją vokiečiams uždarius, mokėsi Šiaulių Suaugusiųjų gimnazijoje, kartu dirbdamas Šiaulių apygardos Meno ir mokslo centre reikalų vedėju.
Nuo 1940 m. bendradarbiavo, o 1944–1945 m. ir 1947–1949 m. dirbo Šiaulių „Aušros“ muziejuje. 1945 m. pakviestas dirbti į Liaudies švietimo komisariatą muziejų skyriaus inspektoriumi muziejų reikalams. Trūkstant darbuotojų, antraeilėse pareigose dirbo Vilniaus A. Puškino muziejaus direktoriumi. Pablogėjus sveikatai grįžo į Šiaulius. Dalyvavo Mokslų akademijos Istorijos instituto archeologinėse ekspedicijose. 1949 m. suimtas, iki 1956 m. kalintas Sverdlovsko lageriuose, 1956 m. reabilituotas. Nuo 1956 m. dirbo Panevėžio kraštotyros muziejuje, 1957–1966 m. Rokiškio kraštotyros muziejaus direktorius. 1966–1977 m. Lietuvos liaudies buities muziejaus skyriaus vedėjas. 1973 m. baigė istoriją Vilniaus universitete. 1977–1982 m. Paminklų konservavimo instituto etnografas – vyr. architektas. 1982 m. išėjo į pensiją.
Paskelbė straipsnių lietuvių liaudies kultūros, daugiausia pirčių istorijos, muziejininkystės klausimais, surinko kraštotyrinės medžiagos.
Rolandas Makrickas

Biografija

Mokėsi Biržų 1-ojoje vidurinėje mokykloje (dabar „Atžalyno“). 
1990 m. įstojo į Kauno tarpdiecezinę kunigų seminariją. 
1991 m. išvyko į Romą, Šv. Kazimiero lietuvių kolegiją, tęsti filosofijos ir teologijos studijas Popiežiškajame Grigaliaus universitete.
1996 m. liepos 20 d. įšventintas kunigu (pirmąsias šv. Mišias aukojo Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčioje, Panevėžio vyskupija).
1996–2001 m. – Vilniaus arkikatedros bazilikos rezidentas. 
1996-2001 m. Lietuvos Vyskupų Konferencijos generalinio sekretoriaus padėjėjas bei Jubiliejinių Krikščionybės 2000-ųjų Metų Jubiliejaus komiteto atsakingasis sekretorius.
2001-2006 m. tęsė  Bažnyčios istorijos bei Bažnyčios teisės studijas Popiežiškajame Grigaliaus universitete kur 2004 m. apsigynė  Bažnyčios istorijos daktaro laipsnį.
2003-2006 m. studijavo Popiežiškoje bažnytinėje akademijoje. 
2006-2009 m. dirbo Apaštalinėje Nunciatūroje Tbilisyje, Vatikano atstovybėje Gruzijai, Armėnijai ir Azerbaidžanui. 
2009-2013 m. dirbo Apaštalinėje Nunciatūroje Stokholme, Vatikano atstovybėje Švedijai, Suomijai, Danijai, Islandijai ir Norvegijai.
2013-2017 m. dirbo Apaštalinėje Nunciatūroje Vašingtone, Vatikano atstovybėje Jungtinėse Amerikos Valstijose , aptarnavo Vašintono lietuvių Šiluvos Švč. Mergelės Marijos koplyčią.
2017-2019 m. Charge d`Affaires a.i. Apaštalinėje Nunciatūroje Gabone bei Patarėjas Apaštalinėje Nunciatūroje Kongo Respublikoje (Brazavilis).
2019 m. paskirtas į Šventojo Sosto Valstybės Sekretoriatą Vatikane.
Sjur Røthe

Biografija

2007 m. pasaulio jaunimo čempionato sidabro medalininkas 20 km skiatlono rungtyje. Nuo 2009 m. varžosi pasaulio taurės etapuose.
2013 m. pasaulio slidinėjimo čempionate pelnė du medalius - bronzą skiatlone ir auksą estafetėje. 2014 m. žiemos olimpinių žaidynių skiatlono rungtyje užimta 20-a vieta. 2019 m. pasaulio slidinėjimo čempionate norvegas pirmą kartą pelnė aukso medalį individualioje rungtyje.
Paliepiai (Molėtai)

Istorija

1689 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.
Algis Mickūnas

Biografija

1944 m. pasitraukė į Vakarus, 1949 m. išvyko į JAV. Dalyvavo Korėjos kare (1950–1953), buvo sužeistas. 1955–1964 m. studijavo inžineriją Ilinojaus technologijos institute. 1959–1964 m. – filosofiją De Paulio universitete Čikagoje, 1964–1966 m. Vokietijos, 1967–1969 m. Čikagos, vėliau – Emory (Atlanta) universitete. Nuo 1969 m. dėsto Ohajo universitete, nuo 1986 m. – šio universiteto profesorius, vizituojantis profesorius Indijos, Japonijos, Jungtinių Arabų Emiratų, Gvatemalos, Lietuvos, Peru, Prancūzijos, Šveicarijos, Vokietijos ir kt. šalių universitetuose.  Įkūrė mokslo, tarptautinių studijų, studijų centrų, įvairiuose universitetuose. Tyrinėjimų srytis: fenomenologija, kosmologija, sociologija, istorija, politinė filosofija, antropologija, Rytų ir Vakarų civilizacijų lyginamieji tyrimai.
Profesoriaus emerito A. Mickūno nuopelnai nepriklausomai Lietuvai, jos humanitariniams mokslams ir universitetams, ypač dideli. Nuo 1990 m. iki šiol skaito įvairiausio pobūdžio paskaitų kursus Vilniaus, Klaipėdos, Šiaulių, Kauno Vytauto Didžiojo universiteto studentams, veda seminarus, padarė apie 30 pranešimų įvairiose Lietuvoje vykusiose konferencijose, Santaros-Šviesos suvažiavimuose, draugijose, klubuose, dalyvauja Lietuvos mokslininkų vykdomose programose. Nuo 2000 m. Klaipėdos universiteto garbės daktaras.
Klužo apskritis

Geografija

Apie trečdalį teritorijos (pietvakarius) užima Apusenio kalnai, likusioje dalyje plyti upių slėnių išvagota Transilvanijos plynaukštė. Svarbiausios upės: Mažasis Somešas, Arješas, Greitasis Krišas.
Elena Baronienė

Biografija

1903 m. baigė Šiaulių mergaičių gimnaziją. 1905–1906 m. dirbo Rygos lietuvių pradžios mokyklos mokytoja. 1906–1908 m. ir 1910–1911 m. studijavo Petrapilio Leshafto aukštuosiuose moterų kursuose. 1915–1917 m. studijavo Petrapilio Bestuževo aukštuosiuose moterų kursuose, fizikos matematikos fakultete.
1908–1910 m. Liepojos lietuvių dviklasės mokyklos vedėja. 1911 m. suimta už protestą prieš kalinių plakimą katorgos kalėjimuose, išleista be teisės gyventi universitetiniuose miestuose. 1912–1914 m. – Medemrodės Zubovų dvaro mokyklos mokytoja, dvaro darbininkų kultūros būrelių organizatorė. 1919–1926 m. – Ukmergės gimnazijos mokytoja. 1920 m. Ukmergėje įsteigė „Žiburėlio“ draugiją, draugijos pastangomis buvo rengiamos loterijos, koncertai ir rinkliavos. Gautos lėšos buvo panaudojamos neturtingiems mokiniams šelpti. Už neturtingų mokinių mokslą apmokėdavo „Žiburėlio“ draugija. Ji taip pat buvo aktyvi visuomeninkė. Buvo renkama atstove į vietos Savivaldybės organus. Gimnazijoje jaunesnėms klasėms dėstė geografiją, o vyresnėms – fiziką. Ukmergės gimnazijos sodelyje buvo įrengta stotelė meteorologijos reiškiniams stebėti. Nuo 1926 m. – J. Tumėno brandos kursų mokytoja, nuo 1929 m. Kaune – Pažangiųjų moterų sąjungos Centro valdybos pirmininkė.
1932 m. Kaune įsigijo restoraną „Metropolis“ ir pavertė jį pažangių inteligentų susibūrimo vieta.
Vyras Jonas Baronas – lietuvių-rusų kalbų žodyno autorius. Sūnus Vytautas Baronas.
Benediktas Stirbys

Benediktas Stirbys (1930 m. balandžio 28 d. Endriejavo miestelyje, Klaipėdos r. – 1991 m. sausio 4 d. Juodkrantėje, Neringa), muzikos mokytojas ir chorvedys.

Biografija

Pas vietos vargonininką P. Žemaitį pramokęs muzikos, 1947–1951 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (dėst. J. Karosas).
Nuo 1950 m. Gargždų vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovas. 1955 m. respublikinei dainų šventei parengė vyresniųjų klasių moksleivių mišrųjį chorą, o 1964 m. I respublikinei dainų šventei jaunučių chorą. 1965–1975 m. Gargždų vaikų muzikos mokyklos direktorius, vaikų chorų ir akordeonistų orkestro vadovas. Jaunučių chorą parengė 1969 m. respublikinei moksleivių meno ir sporto šventei. Vadovavo Gargždų kultūros namų ir Klaipėdos rajono švietimo darbuotojų mišriesiems chorams, švietimo darbuotojus parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei.
Nuo 1975 m. rudens Raseinių vaikų muzikos mokyklos direktorius ir akordeono mokytojas, medicinos darbuotojų moterų choro, Šiluvos zoninių kultūros namų ir Raseinių švietimo darbuotojų mišriųjų chorų vadovas. Švietimo darbuotojų chorą parengė 1980 m. respublikinei dainų šventei. 1981–1990 m. Neringos vaikų muzikos mokyklos direktorius, kultūros namų mišriojo choro vadovas.
B. Stirbys buvo Klaipėdos rajono muzikos mokytojų metodinės komisijos pirmininkas, Klaipėdos ir Raseinių rajonų dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas. 1967 m. apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Sen Marteno vėliava

Sen Marteno vėliava – Prancūzijos valdos Karibuose Sen Marteno simbolis. Oficiali salos vėliava yra Prancūzijos vėliava. Tačiau taip pat vartojama ir neoficiali vėliava, sudaryta iš mėlyno fono, skiriamo balto tarpo ir trikampio, nukreipto viršun. Vėliavos viduryje yra nedidelis raudonas trikampis, nukreiptas apačion – virš jo – geltonas pusapskritimis.
Jeronimas Krizostomas Chodkevičius

Biografija

Buvo pasižadėjęs tapti pranciškonu, nuo vaikystės nešiojo vienuolio abitą.
Mirė Slucko paviete (Baltarusija). Balzamuotas kūnas buvo parvežtas į Kretingą ir 1614 m. kovo 18 d. palaidotas Chodkevičių šeimos kapavietėje po pranciškonų bažnyčios didžiuoju altoriumi. Per jo laidotuves pamokslą bažnyčioje sakė garsus LDK bernardinų pamokslininkas Andriejus Grondskis.
Katla

Geologija

Katla yra vienas aktyviausių pasaulio ugnikalnių. Didelis priešistorinis Katlos išsiveržimas įvyko prieš 10 600 metų, kurio metu, manoma buvo išmesta apie 6–7 km³ piroklastų. Katlos išsiveržimų metu staigiai ir smarkiai tirpsta ledas, kyla smarkūs potvyniai.

Dabartinis aktyvumas

Paskutinį kartą Katla buvo išsiveržusi 1999 m. Katla yra apie 20 km į rytus nuo Ejafjadlajokudlio ugnikalnio. Pastebėta, kad po Ejafjadlajokudlio išsiveržimų, prabusdavo ir Katla. Tai įvyko 920 m., 1612 m., 1821-1823 m. Po 2010 m. pavasarį įvykusio Ejafjadlajokudlio išsiveržimo, atidžiai stebima ir Katla. Nuo 2011 m. liepos mėnesio fiksuojamas didelis Katlos seisminis aktyvumas.
Kazys Grigas

Biografija

Baigė Vilkijos gimnaziją. 1945–1948 m. Kauno universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, pašalintas dėl sovietinei ideologijai nepriimtinų pažiūrų, 1951 m. baigė Vilniaus universitetą. 1983 m. filologijos mokslų daktaras.
1950–1954 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institute, 1954–2002 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos institute. 1990–1996 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 1996–1998 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1995 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Patobulino ir pritaikė lyginamąjį metodą patarlėms tirti. Sudarė lietuviškų patarlių ir priežodžių klasifikavimo sistemą, pagal ją rengiamas daugiatomis leidinys „Lietuvių patarlės ir priežodžiai“. Sudarė lietuviškų patarlių ir priežodžių sisteminę kartoteką, kurioje daugiau kaip 200 000 vienetų. Paskelbė lyginamosios paremiologijos studijų tarptautiniuose leidiniuose „Proverbium“ (1970–1974 m., 1998 m., 2002 m.), „Nordick Yearbook of Folklore“ (1995 m.), „Journal of the Baltic Institut of Folklore“ (1996 m.), lyginamosios folkloristikos straipsnių „Tautosakos darbuose“. Paskelbė daugiau kaip 100 publikacijų, išvertė prozos kūrinių.
Anykščiai (leidinys)

Anykščiai – Antano Baranausko ir Antano Vienuolio memorialinio muziejaus kaspusmetinis leidinys Anykščiuose.
Buvo leidžiamas nuo 1991 iki 2003 m.  Redaktorius Vygandas Račkaitis.
Šiame leidinyje yra skelbiama šio krašto dabarties ir praeities rašytojų bei kultūros veikėjų atsiminimai, grožinė kūryba, kultūros ir literatūros istorikų tyrinėjimai, kritikų straipsniai, iliustracinė medžiaga.
Mk 13 leidimo įrenginys

Mk 13 leidimo įrenginys, Mk 13 leistuvas (angl. Mk 13 missile launcher; Mk 13 guided missile launching system) – vienos kreipiamosios raketų leidimo įrenginys, skirtas naudoti fregatose ir kituose karo laivuose.
Mk 13 pritaikyta leisti RIM-66 Standard ir RIM-24 Tartar priešlėktuvines ir RGM-84 Harpoon priešlaivines raketas. Toks įrenginys gali iššauti Standard raketą kas 8 sekundes. Įrenginio 40-ties raketų dėtuvėje vertikaliai laikomos raketos išdėstytos dviejuose koncentriniuose žieduose (24 išoriniame žiede, 16 – vidiniame). Apsaugai nuo gaisrų dėtuvė turi vandens purškimo ir slopinimo CO₂ sistemas.
Dažniausiai Mk 13 leistuvas yra Mk 74 valdomų raketų leidimo sistemos ar Mk 92 ugnies valdymo sistemos dalis. Pradžioje šiomis leidimo sistemomis buvo buvo ginkluoti JAV laivyno Oliver Hazard Perry klasės fregatos ir iš jų kilę laivai, o 2004 m. iš visų veikiančių JAV karo laivų šios sistemos buvo pašalintos, siekiant taupyti lėšas, naudotas šiai pasenusiai sistemai palaikyti. Šie įrenginiai naudojami Prancūzijos Cassard fregatose, jau nurašytuose dešimtyje JAV Charles F. Adams klasės eskadrinių minininkų bei dviejuose California klasės raketiniuose kreiseriuose, nurašytuose Vokietijos Lütjens klasės eskadriniuose minininkuose, Australijos nurašytuose Perth klasės eskadriniuose minininkuose bei dar naudojamuose Adelaide klasės fregatose.

Dėl konstrukcijos su viena kreipiamąja Mk 13 dažnai vadina angl. one-armed bandit 'vienrankis banditas' (pagal žargoninį žaidimų automatų pavadinimą).
Mk-22 valdomųjų raketų leidimo sistema yra Mk-13 variantas, kurio dėtuvė talpina tik 16 raketų (atitinka Mk 13 vidinį žiedą).
Crvena Zvezdos stadionas

Istorija

Šioje vietoje pirmasis futbolo stadionas buvo pastatytas 1927 m. Jame žaidė SK Jugoslavija. Daugiafunkcinis stadionas, talpinęs 30 000 žiūrovų, turėjo futbolo aikštę, bėgimo takelius ir treniruotėms skirtas patalpas.

Marakana

Po trejų metų konstrukcijos oficialiai atidarytas 1963 m. rugsėjo 1 d. Atidarymo dieną buvo sužaistos Jugoslavijos futbolo čempionato varžybos prieš HNK Rijeka. Šeimininkai rungtynes laimėjo rezultatu 2–1, stebint 55 000 žiūrovų. Didžiausias derbio žiūrovų skaičius (74 000 žiūrovai) susirinko tų pačių metų rudenį, rungtynėse prieš FK Partizan. Po metų, kai stadionas buvo visiškai užbaigtas, vietų skaičius padidėjo iki 110 000. Stadionas neoficialiai gavo Marakanos vardą (kaip ir garsaus Brazilijoje esančio stadiono vardas). Pirmą oficialų įvartį pelnė Trifun Mihajlovic jaunių varžybose tarp Crvena Zvezda ir Jedinstvo klubų. Remiantis parduotų bilietų skaičiumi, 1975 m. balandžio 23 d. į 1974–1975 m. UEFA taurių taurės pusfinalio rungtynes prieš Vengrijos Ferencvárosi TC oficialiai susirinko 96 070 žiūrovų, bet stadionas buvo užpildytas maksimaliai iki 110 000 žiūrovų.
Paskutiniajame XX a. dešimtmetyje dėl UEFA saugumo reikalavimų stovimas vietas pakeitė sėdimos. Vietų skaičius sumažėjo iki 60 000. 2008 m. atlikta stadiono renovacija.
Bohemian FC Dublin

Istorija

Klubas įkurtas 1890 m. Daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai.
Degalų pagerinimas vandeniliu

Degalų pagerinimas vandeniliu – vidaus degimo variklio efektyvumo didinimas degalus papildant vandeniliu. Tai atliekama vandenilį ar degųjį mišinį su vandeniliu įpurškiant į variklio degalų kolektorių arba naudojant degalinėse paruoštus vandenilio ir suslėgtų gamtinių dujų mišinius.
Vandenilio ir suslėgtų gamtinių dujų mišinyje yra 4–9 % vandenilio (skaičiuojant pagal degant išskiriamos energijos kiekį). Dujų mišinio, kuriame vandenilio kiekis neviršija 50 %, keliamas nuotėkio ir degumo pavojus yra toks pat, kaip grynų suspaustų gamtinių dujų. Naudojant tokius mišinius nereikia saugotis nuo vandenilinio trapėjimo. Mišiniai ruošiami vandenilio degalinėse. Vandenilio ir suslėgtų gamtinių dujų degalinių yra Norvegijoje ir Kanadoje.
Automobilio vandenilio įpurškimo sistemos įpurškia degųjį mišinį su vandeniliu arba gryną vandenilį į variklio degalų kolektorių. Kai kuriais atvejais kartu keičiamas oro–degalų santykis ir įpurškimo laikai. Nedidelis vandenilio priedas variklio įsiurbiamoje oro ir degalų porcijoje leidžia varikliui veikti su liesesniu oro ir degalų mišiniu. Mišiniui pasiekus santykį 30:1 degimo temperatūra žymiai sumažėja, dėl to sumažėja ir azoto oksidų susidarymas.
Benzininių variklių daugumos krūvių atveju normaliam greitėjimui reikalingi beveik stechiometriniai oro – degalų mišiniai, tačiau veikiant tuščia eiga, esant sumažintiems krūviams arba nuosaikiai greitėjant vandenilio priedas į liesą degimo mišinį užtikrina normalų variklio veikimą, tuo pačiu metu sumažindamas išmetamųjų dujų kiekį ir degalų sunaudojimą. Variklio našumo padidėjimas viršija energijos sąnaudas vandeniliui pagaminti, tai galioja naudojant automobilyje sumontuotus vandenilio generatorius.
Apibendrinant vandenilio ir benzino savybių palyginimą, išskirtina vandeniliu pagerintais degalais veikiančio variklio savybė dirbti naudojant liesą (ar ypač liesą) degimo mišinį, tokiu būdu sumažinant išmetamų dujų kiekį ir taupiau naudojant degalus. Vandeniliu pagerintais degalais veikiančios sistemos pranašesnės už grynu vandeniliu varomus vidaus degimo variklius, nes joms reikia mažesnių variklio ir kuro tiekimo (ir laikymo) sistemos pakeitimų.
Liesam ar ypač liesam degimo mišiniui sukurti reikia modifikuoti elektroninę įpurškimo sistemą arba karbiuratorių.
Vandenilio gamyba elektrolizės būdu naudojant automobilio generatoriaus ar akumuliatoriaus tiekiamą elektros srovę ir dyzelino pagerinimas vandeniliu senesniuose dyzeliniuose vilkikuose gali padėti sutaupyti iki 40 % kuro ir tiek pat sumažinti išmetamų dujų kiekį, šis metodas taikomas Kanadoje ir JAV.
Algirdas Dubinskas

Algirdas Dubinskas (g. 1958 m. vasario 11 d. Šakmušyje, mirė 2010 m. spalio 5 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris, teisėjas.

Biografija

A. Dubinskas futbolą žaidė Vilniaus „Žalgiryje“, o vėliau rungtyniavo „Pažangoje“ ir kituose Lietuvos futbolo klubuose. Tapęs futbolo teisėju, greitai įsitvirtino tarp geriausių Lietuvos arbitrų ir ne kartą patekdavo į geriausių Lietuvos futbolo teisėjų dešimtukus. A. Dubinskas buvo kviečiamas teisėjauti TSRS I ir II lygos čempionatų rungtynėms. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, jam vienam iš pirmųjų suteikta FIFA teisėjo kategorija.
A. Dubinskui buvo patikėtos vadovauti kelios rinktinių ir UEFA taurių turnyrų rungtynės. Jis du kartus buvo Lietuvos futbolo federacijos (LFF) taurės finalo rungtynių aikštės teisėjas.
Pasitraukęs iš aktyvaus teisėjavimo, jis buvo vienu iš SFL Vilniaus regiono teisėjų.
Vesta Kasputė

Biografija

Baigė Panevėžio Juozo Balčikonio gimnaziją, teisę VU Teisės fakultete, teisės magistrė. Šachmatų mokyklos „Vilniaus fortas" auklėtinė. Treneris - Vaidas Sakalauskas (g. 1971 m.).
Nuo 2008 m. liepos 18 d. iki 2011 m. sausio 20 d. advokatų kontoros „Varul Vilgerts Smaliukas“ advokato padėjėja, Advokatų kontoros „Smaliukas ir partneriai“ advokato padėjėja (nuo 2011 m. sausio 21 d. iki 2011 m. balandžio 14 d.), Advokatų kontoros "LAWIN Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai" advokato padėjėja (nuo 2011 m. balandžio 14 d.), nuo 2011 m. gegužės „Bnt Heemann Klauberg Krauklis“ asocijuota teisininkė.
2007 m. „ELSA Lietuva" surengtame esė konkurse „Ciceronas 2007“ (tema „Pilietybės samprata. Bipatrizmas“) laimėjo I vietą.
Kamov Ka-25

Ka-25 (KA-50;52) (NATO pavadinimas – Hormone; KAMOV)Ka-25 – karinis Tarybų Sąjungos sraigtasparnis, jūrų pajėgoms sukurtas Kamov biuro.
Pirmą kartą pakilo 1961 metais. Kaip ir dauguma Kamov karinių sraigtasparnių, jis turėjo du vedančiuosius sraigtus, besisukančius priešinga kryptimi, todėl uodegos sraigtas nebenaudojamas.
Buvo sukurti keli variantai, tačiau pagrindinės paskirtys – povandeninių laivų paieška ir naikinimas bei minų laukų valymas. Povandeninių laivų medžioklei skirti sraigtasparniai turėjo sonarą, giliavandenes bombas, torpedas, radarą, magnetinių anomalijų paieškai skirtus prietaisus. Vėlesnės modifikacijos: KA-50, KA-52- skirti oro erdvei saugoti, ginkluoti „VICHR“ tipo šiluminemis ar (lazerinio nuvedimo) raketoMis, bei oras – žemė raketomis šarvuotai technikai ar priešo gyvajai jėgai naikinti. Naudoti Afganistane, Čečėnijoje. Del unikalių sraigtų konstrukcijų, jie sunkiau numušami lengvaisiais kulkosvaidžiais. Numušus uodegos sraigtą Pvz., „Cobra“ sraigtasparniui jis praranda stabilumą, priverstas didint greitį ir trauktis iš atakos, piešingu atveju jis pradeda suktis aplink ašį ir leistis priešo zonoje. Kamov tas nelabai pavojinga. Kabinos stiklai – neperšaunami lengvaisiais kulkosvaidžiais, fiuzeliažas taip pat šarvuotas.
Be Tarybų Sąjungos, Ka-25 buvo ar tebėra naudojamas Indijoje, Sirijoje, Ukrainoje, Vietname, Jugoslavijoje.
Didžiausias greitis – 200 km/h. (KA-25); 250–350 km/h(KA-50;52)