google/wiki40b huggingface dataset:
Ričardas Juozas Gubinas

Biografija

1984 m. baigė Kauno A. Sniečkaus politechnikos institutą, racionalaus vandens panaudojimo, pramoninių vandenų nukenksminimo inžinierius – technologas. UAB „Neringos vanduo“ direktorius.
1993–2000 m. Tėvynės sąjungos Neringos skyriaus narys. 1991–1995 m. Neringos miesto tarybos deputatas, 2004–2007 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Neringos savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Gema, vaikas Karolis.
Vaclovas Simonas

Biografija

Trenerio karjerą pradėjo 1934 m. Iškart buvo pakviestas atvykti į Kauną, kur nuo birželio 10 d. iki rugsėjo 9 d. treniravo Lietuvos vyrų futbolo rinktinę. Jo veikla buvo sėkminga: per šį laikotarpį šalies reprezentantai draugiškose rungtynėse dukart nugalėjo Latvijos, vieną kartą Suomijos rinktinę ir vieną kartą sužaidė lygiosiomis su Estijo nacionaline komanda.
Matyt, ne be V.Simono pagalbos jau 1934 m. birželio mėn. į Lietuvą buvo pakviesta Čekoslovakijos komanda iš Brno miesto FC Zbrojovka. Svečiai Kaune nugalėjo KAŽ rinktinę 5:2 (1:1). Kitą dieną – ŠŠ Kovą 6:0 (3:0), vėliau atitinkamai Kauno LFLS 4:0 (1:0) ir Bar-Kochbą 4:1 (2:1). Nuvykę į Klaipėdą ten įveikė šio miesto rinktinę 7:0 (3:0) ir KSS rezultatu 9:2 (2:0).
Tais pačiais metais Vaclovas Simonas išvyko gyventi į Švediją, kur treniravo šiuos klubus: Malmės FF, Halmstado IS Halmia, Solnos AIK, Vinbergo IF, Halmstado BK ir Treleborgo FF. Jo treniruojama Malmės FF dukart laimėjo Švedijos lygos Division 2 Södra pirmenybes (1934–35 ir 1935–36 metų sezonai).
Meksikietiška banga

Meksikietiška banga (angl. Mexican wave, isp. La Ola) - stadione susirinkusios minios daromas veiksmas, primenantis bangą. Jos daromos susirinkusiai miniai kartu trumpam atsistojant ir iškeliant rankas, taip sudarant judančios bangos įspūdį. Kiekvienas dalyvis privalo atsistoti tuo pačiu metu kaip ir priešais jį ir už jo esantys ir šiek tiek vėliau nei esantis jam iš dešinės (jei banga daroma pagal laikrodžio rodyklę) arba iš kairės (jei banga daroma prieš laikrodžio rodyklę). Bangos dalyvis išsitiesia visu ūgiu ir tučtuojau vėl atsisėda.
To rezultatas - per žiūrovų gretas veržliai judanti banga, nors patys žiūrovai nepajuda iš savo vietų. Daugelyje didžiulių sporto arenų sėdimos vietos yra išsidėsčiusios aplink sporto lauką, todėl banga gali judėti nenutrūkstamai ratu; arenose, kur žiūrovai sėdi ne ratu (pavyzdžiui, puslankiu) banga gali atsispindėti nuo kraštų, t. y. nukeliauti iki vieno krašto ir grįžti atgal, ir taip kartotis.
Dažniausiai bangos daromos per futbolo varžybas, daugumos futbolo stadionų sėdimos vietos išsidėsčiusios netaisyklingo rato pavidalu.
Pavadinimas kilo nuo to, jog pasaulyje masiška paplito po 1986 m. pasaulio futbolo čempionato, vykusio Meksikoje. Jau prieš tai banga buvo paplitusi Šiaurės Amerikoje - Kanados ledo ritulio, JAV beisbolo ir amerikietiško futbolo varžybose. Pirmieji žinomi Meksikietiškosios bangos atvejai užfiksuoti 1981-1983 metais.
Čelsis (Kanada)

Istorija

Antrojo pasaulinio karo metu čia veikė jonosferos observatorija. 1947 m. buvo perkelta į Otavą. Šiandien nėra išlikusių jokių pastatų, kurie būtų susiję su ta veika. 
Savivaldybė buvo viena pirmųjų Kanadoje uždraudusi naudoti pesticidus. Visame mieste visuotinai vartojamos anglų ir prancūzų kalbos.
Dalis filmo „Gray Owl“ buvo nufilmuota Gatino upėje. Miestelyje gyvena daugybė regioniniu ir nacionaliniu mastu žinomų muzikantų, filmų kūrėjų ir menininkų.
Kicbiūhelio Alpės

Kicbiūhelio Alpės (vok. Kitzbüheler Alpen) – kalnagūbris Rytų Alpėse, Austrijoje, Tirolyje. Driekiasi į pietvakarius nuo Zalcburgo Alpių, į rytus nuo Cilerio slėnio, kuriuo teka Ino intakas Cileris. Kalnai nusidriekę iš vakarų į rytus ~70 km. Aukščiausia vieta – Kroicjocho kalnas (2558 m).
Šiauriniai Kicbiūhelio Alpių šlaitai išraižyti Ino intakų slėniais. Yra ledyninio reljefo formų. Pietiniame kalnų šlaite prasideda Ino dešinysis intakas Zalcachas, kurio aukštupio slėnis skiria Kicbiūhelio Alpes nuo Aukštojo Tauerno kalnagūbrio. Kalnais taip pat teka Zalcacho intakas Zalachas.
Kalnuose išplėtotas turizmas, žiemos sportas. Pagrindinė gyvenvietė – Kicbiūhelis.
Podgorica

Istorija

Nuo 1466 iki 1878 m. priklausė Osmanų imperijai, vėliau Juodkalnijai. 1918 m. buvo Didžiosios nacionalinės serbų asamblėjos vieta. Tų metų lapkričio 29 dieną asamblėja nubalsavo už Juodkalnijos ir Serbijos susijungimą. Gruodžio 1 d. Serbija ir Juodkalnija (kartu ir Podgorica) susijungė su Kroatija ir Slovėnija ir sukūrė Serbų, kroatų ir slovėnų karalystę (Jugoslaviją).
1941 m. miestas buvo okupuotas fašistinės Italijos, o 1943 m. Vokietijos. Sąjungininkų pajėgos atkovojo miestą 1944 m., per sprogimus mirė daug gyventojų. 1945 m. komunistai atstatė miestą ir 1946 m. pakeitė jo pavadinimą į Titogradą (jugoslavų komunistų lyderio J. Broz Tito garbei). 1946 m. miestas tapo Juodkalnijos sostine vietoje anksčiau buvusios Cetinės. 1992 m. referendume gyventojai pasisakė už Podgoricos vardo sugrąžinimą.

Pavadinimo kilmė

Miesto pavadinimas juodkalnietiškai paraidžiui reiškia „po Gorica“. „Gorica“ („kalva“) yra viena iš kalvų mieste (mieste yra ir kita kalva „brdo Gorica“, esanti pietinėje miesto dalyje). Iki romėnų ir romėnų laikais miestas buvo žinomas Dokleano (Doclea) vardu. Viduramžiais miestas buvo žinomas kaip Ribnica, nuo 1945 iki 1992 m. buvo vadinamas Titogradu.
Avy Scott

Biografija

Aivi Skot gimė Tampoje, Florida. Jau nuo vaikystės ji nešiojo akinius ir buvo apkūni, todėl mokykloje nebuvo laikoma patraukia ir dažniausiai susitikinėjo su vyresniais vaikinais.
Užaugusi liberalioje aplinkoje, būdama 18, ji ėmė už pinigus filmuotis tiesioginėms interneto transliacijoms, kurių metu reikėdavo masturbuotis.
Baigusi mokyklą, ji įstojo į koledžą studijuoti psichologijos, tačiau netrukus metė mokslus. Įstojusi į verslo koledžą jame taip pat neužsibuvo, o įsidarbinusi draudimo bendrovėje, tuo pačiu ėmė šokti striptizą viename iš Tampos barų. Čia ją surado buvęs vadybininkas, organizavęs jos pasirodymus internetu, ir pasiūlė filmuotis pornografijoje. Viename interviu Aivi sakė: „- Mano apsprendimas prilkausė motinai. Ji pasakė:- Tu vis vien niekuo neužsiimi, taigi galėtum pamėginti tapti porno žvaigžde.“
2001 m. lapkritį ji nusifilmavo pirmoje juostoje „Four Fingers Club 20“. Jos pseudonimu „Avy“ tapo interneto gerbėjų sugalvotas trumpinys iš žodžio „Avril“, kuriuo ji buvo vadinama per prancūzų kalbos pamokas koledže ir kurio prisistatydavo per savo pirmuosius tiesioginius pasirodymus.
2001 – 2012 m. nusifilmavusi daugiau kaip 170 filmų, Aivi išgarsėjo dėka savo apkūnios figūros, didelės natūralios krūtinės bei dalyvavimo scenose, kurioms reikėdavo ir vaidybinių sugebėjimų.
Save apibūdinanti „labai biseksualia“, Aivi asmeniniame gyvenime jau ilgą laiką palaiko santykius su verslininku iš Rumunijos ir praktikuoja jogą.
Deukalionas

Deukaliono tvanas

Visų dievų valdovas Dzeusas, supykęs ant Bronzos amžiaus žmonių (pagal kitą versiją: ant jį įžeidusio Likaono, Arkadijos karaliaus, kuris jam paaukojo berniuką), nusprendė sunaikinti žmones ir pasiuntė į žemę tvaną. Deukalionas ir Pira buvo vieninteliai, kurių pasigailėjo Dzeusas ir leido išsigelbėti. Prometėjo patartas Deukalionas pasidarė valtį ir kartu su Pira išliko gyvi, o visa žmonija per devynias tvano dienas žuvo. Dešimtąją dieną, išvydę Parnaso kalną, jie susirado prieglobstį (variantas: jie pasislepė Etnos viršukalnėje). Po aukojimo Dzeusui – Fiksijui („prieglobstį teikiančiam“), jis Deukalionui pasakė, kaip atgaivinti žmonių giminę (arba patarė Temidės orakulas Parnaso papėdėje). Vienplaukiai ir nusijuosę diržus Deukalionas ir Pira turėjo mesti per galvą „promotės kaulus“. Atspėjęs, kad taip dievas vadina akmenis, Deukalionas padarė kaip liepiamas. Iš akmenų, kuriuos metė jis, atsirado vyrai, o iš Piros mestųjų – moterys. Deukalionas su Pira ir patys susilaukė vaikų: Amfiktiono, Protogenėjos, visų genčių protėvio Helėno bei kitų. Vėliau Deukalionas paliko Parnasą, pastatė pamatus Dzeuso šventykloms Lokride bei Atėnuose, kur ir buvo palaidotas.
Visi padavimai apie tvaną remiasi istoriniais įvykiais, todėl Deukaliono tvanas šiandien siejamas su ugnikalnio išsiveržimu Santorino saloje, sunaikinusiu salą apie 1500 m. pr. m. e. Susidariusi potvynio banga veikiausiai smarkiai nusiaubė Egėjo jūros salas ir pakrantes.
Graikų mitologijoje yra minimi trys tvanai: seniausias įvyko valdant Bojotijoje Ogigui, antrasis – Deukaliono laikų tvanas ir trečiasis buvo prie Dzeuso sūnaus, Trojos įkūrėjo Dardano. Manoma, kad mitas apie Deukaliono laikų tvaną pateko iš Azijos ir remiasi tuo pačiu šaltiniu, kaip ir Biblijos legenda apie Nojaus laivą. Tačiau mite minimi kalnai Graikijoje, Trakijoje ar Sicilijoje, kur buvusi bangų atnešta valtis, liudija, kad padavimas apie tvaną vėliau buvo priderintas prie legendos apie pasaulio tvaną.
Lugas

Istorija

Romėnai šią vietą vadino Lucus Augusti. Miestas labiausiai klestėjo I–III amžiuje.
Chatatas Azizas Efendi

Chatatas Azizas Efendi (osm. خطاط عزیز افندی = Khattat Aziz Efendi, 1871-1934 m.) – osmanų kaligrafas.

Biografija

Motina Esma Hanımdır. 1876 ​​m. jo tėvas persikėlė jo šeima ir 4 vaikais Stambulą. 1885 m. baigė mokyklą su pagyrimu. Vėliau tobulinosi ir 1896 m. įgijo diplomą.
Bandža

Bandža (angl. banjo) – muzikos instrumentas, gnaibomasis chordofonas. Bandža gimininga Afrikos liutniai ir Europos mandolinai. Skirtingai, nei mandolina, bandžos garsas aštresnis ir labiau žvangantis.

Konstrukcija

Bandžos korpusas yra dengtas odos membrana vienpusio būgnelio (tambūrino) pavidalo, ilgu kakleliu su galvute. Išilgai bandžos korpuso užtempiama nuo 4 iki 7 viengubų arba dvigubų metalinių stygų. Skambinama pirštais arba plektru.

Istorija

Laikoma, kad bandžos yra kilę iš V. Afrikos. XVII a. jos, kartu su juodaodžiais vergais atgabentos į JAV. Buvo vartojamos klajojančių juodaodžių muzikantų baladėms pritarti, Lotynų Amerikos šokių muzikoje, menestrelių vaidinimuose. XIX a. pab. – XX a. pr. tapo džiazo muzikos instrumentu. Lietuvoje paplito nuo XX a. pr. ir vartota džiazo ansambliuose, Kantri ir pramoginės muzikos dainoms, šokiams.
Vengrinis skydas

Vengrinis skydas – specifinės formos skydas, stačiakampis apačioje, su neišreikštu dešiniuoju kampu ir stačiai aukštyn kylančiu viršumi, kuris pereina į aukštą, dažnai smailų išorinį (kairįjį) kampą. Ilgas išorinis kampas skirtas apsaugoti galvą ir kaklą nuo kardo kirčių.
Vengriniai skydai būdingi lengvajai vengrų kavalerijai. XVI a. tokio tipo skydai labai išpopuliarėjo Rytų Europos raitelių (tiek krikščionių, tiek musulmonų) tarpe.

Kitas vengrinis skydas

Iki XVI a. Vokietijoje vengriniu skydu vadino dar vieną skydų tipą – tai dilbinis skydas (dilbį ir plaštaką dengiantis skydas), kurio dešinysis (vidinis) kraštas pereina į aštrų spyglį, kuriuo galima atakuoti. Tuo šis skydas primena indišką patą.
Jurijus Borisovas

Jurijus Borisovas (g. 1956 m. gegužės 17 d. Primorės krašte) – rusų verslininkas.

Biografija

1962 m. kartu su tėvais apsigyveno Lietuvos SSR. Tarnavo sovietinėje armijoje iki 1991 m. Iki 1991 m. Kauno aviacijos gamyklos vyr. inžinierius. 1991–1997 m. įmonės „Aviabaltika“ darbuotojas, nuo 1997 m. – įmonės direktorius.
2002–2004 m. Lietuvos liberalų demokratų partijos narys.
Gambijos herbas

Gambijos herbas – Gambijos valstybės simbolis, naudojamas nuo 1964 m. lapkričio 18 d.

Herbo aprašas

Herbo skydas klasikinis (prancūziškas), laukas mėlynas, su dvigubu bordiūru iš dviejų siaurų juostelių (išorinė žalia, vidinė – balta). Lauke galvomis į viršų sukryžiuoti auksiniai kirvis (galva heraldinėje dešinėje pusėje) ir kauptukas.
Ant skydo tamsiai raudonas smailusis šalmas profiliu su mėlynai auksine grįžte, laikančia tų pačių spalvų skraistę. Šalmo papuošalas – palmės lapų puokštė.
Skydininkai du tamsiai raudoni piestu stovintys saugantys liūtai, dešinysis laiko auksinį kirvį galva žemyn, ašmenimis nuo skydo, kairysis – auksinį kauptuką irgi galva žemyn, ašmenimis nuo skydo.
Po skydu – balta juosta raudona išvirkščia puse su devizu angl. Progress - peace - prosperity 'pažanga, taika, klestėjimas'.
Dijalumos krioklys

Dijalumos krioklys − antras pagal dydį krioklys Šri Lankoje, Uvos provincijoje; 6 km nuo Koslandos miesto. Jo aukštis 220 m. Pagal savo dydį užima 361 vietą pasaulyje.
Krioklys susiformavęs iš dviejų upių − Punagala Oja ir Kuda Oja, kuri savo ruožtu yra Kirindi Oja upės intakas.
Dijalumos krioklys yra gausiai lankomas turistų, nes įsikūręs gerai pasiekiamoje vietoje.
Aukso moneta

Istorija

Senovės Egipto faraonai apie 2700 m. pr. m. e. ėmė kaldinti auksinius žetonus, kuriuos naudodavo kaip dovanas.
Lydijos karalius Krezas (Croesus) (560–546 m. pr. m. e.) ėmė kaldinti pirmas auksines monetas. Tai buvo grubios monetos, kaldintos iš elektrumo – gamtinio blyškiai geltono aukso ir sidabro lydinio. Pirmųjų monetų metalo sudėtis buvo panaši į sudėtį grynuolių, kurie būdavo randami Paktolo (Pactolus) upės, tekėjusios per Lydijos sostinę Sardį, sąnašynuose. Karaliaus Krezo auksinės monetos sekė po sidabro monetų, kurias apie 700 m. pr. m. e. kaldino Argo karalius Feidonas.
546 m. pr. m. e. Krezas pralaimėjo karą su persais ir žuvo. Persai perėmė auksą kaip pagrindinį metalą savo monetų gamybai.
VI–V a. pr. m. e. Kinijoje buvo kaldinamos piniginės priemonės Ying yuan – 3-5 mm storio aukso lakštai su įspaustais kvadratiniais ar apskritais įrašais.
Aukso monetos ilgą laiką buvo pagrindinė pinigų forma, kurią nustojo naudoti tik XX a. pradžioje. Daugelis pasaulio šalių nustojo naudoti aukso monetas ir atsisakė aukso standarto 1933 m., kai Didžiosios depresijos metu žmonės ėmė masiškai kaupti auksą. JAV 1933 m. įsaku Nr. 6102 buvo uždrausta kaupti auksą ir doleris buvo devalvuotas aukso atžvilgiu. Doleris nuo aukso buvo visiškai atsietas tik 1971 m.
Daugelyje šalių yra kaldinamos aukso monetos, kurios yra legalios mokėjimo priemonės, tačiau yra skirtos ne apyvartai, o kolekcionieriams ar kaip kaupimo priemonė.

Kolekcionuojamosios aukso monetos

Aukso monetų vertę lemia daug veiksnių – retumas, senumas, išvaizda, tiražo dydis. Kolekcionieriai labai vertina aurėjus, solidus ir spur ryal.
2002 m. liepos mėn. labai reta 1933 metų 20$ moneta Double Eagle buvo parduota Sotheby's aukcione už $7 590 020. Tai vertingiausia JAV moneta. 1933 m. JAV monetų kalykloje buvo nukaldinta daugiau kaip 445 tūkst. monetų Double Eagle, bet beveik visos jos buvo perlydytos išleidus įsaką Nr. 6102. Išliko tik kelios monetos.
2007 m. Karališkoji Kanados kalykla nukaldino 100 kg aukso monetą, kurios nominalas – 1 mln. dolerių. Monetos auksas tada kainavo virš 2 mln. dolerių. Monetos skersmuo – 50 cm, storis – 3 cm. Pirmoji nukaldinta moneta buvo numatyta kaip priemonė reklamuoti kaupiamąsias Kanados monetas auksinius klevo lapus (Gold Maple Leaf). Vėliau atsirado tokių monetų pirkėjų, ir kalykla paskelbė, kad šias monetas kaldins pagal užsakymus ir pardavinės už 2,5-3 mln. dolerių. 2007 m. gegužės 3 d. kalykla turėjo 5 užsakymus.
Austrija anksčiau kaldino 37 cm skersmens 31 kg masės aukso monetas Vienna Philharmonic. kurių nominalas – 100 000 eurų.
Liublino Švč. Mergelės Marijos Nugalėtojos Ėmimo į dangų bažnyčia

Švenčiausios Mergelės Marijos Nugalėtojos Ėmimo į dangų bažnyčia (lenk. Kościół Wniebowzięcia Najświętszej Marii Panny Zwycięskiej) – Romos katalikų šventovė pietų Lenkijos Liublino mieste. Stanislovo Narutavičiaus gatvėje iškilusi rektorinė bažnyčia yra paminklinė, turinti gotikos ir renesanso bruožų. Priskirta Liublino arkivyskupijai, dar kartais pavadinama  brigitiečių ar vizitiečių (pagal buvusią priklausomybę) bažnyčia.

Istorija

1412 m. šventovę, kaip padėkos ženklą už pergalę Žalgirio mūšyje, fundavo Jogaila. Prieš tai šioje vietoje stovėjo 1396 m. pašventinta Švč. Mergelės Marijos, šv. Sofijos ir šv. Barboros koplyčia. Pasak legendos, naująją bažnyčią statė Žalgirio mūšyje į nelaisvę paimti kryžiuočiai. 1426 m. pabaigus statybas Lenkijos karalius į miestą pakvietė Brigitiečių ordiną, nes būtent Šv. Brigita padėjo lietuvių–lenkų pajėgoms pasiekti pergalę aukščiau minėtame mūšyje. Brigitiečių konventas Liubline buvo pirmasis šio ordino vienuolynas Lenkijoje. Bažnyčia stovėjo kiek nuošaliau nuo miesto mūrų ir ją dažnokai apiplėšdavo. Vėliau trumpam šventovė buvo perduota Vizitiečių ordinui. Po Trečiojo ATR padalijimo ir keleto sukilimų šalyje Rusijos carinės administracijos įsakymu ir brigitietės, ir vizitietės turėjo iš savo vienuolynų Liubline išsikraustyti, o bažnyčia tapo rektorine. Tokia ji išliko iki šiol, dabartinis rektorius yra kun. kan. Dariušas Marekas Bondyra.

Architektūra

Vieta šventovei statyti Jogaila parinko neatsitiktinai – netoli nuo šios vietos viduramžiais metais ėjo istorinis kelias į Vilnių. Dabartinis tinkuotų raudonų mūro plytų pastatas atrodo kiek žemesnis nei statybų pradžioje – vėliau aplinkui išaugo storokas kultūrinis sluoksnis. Bažnyčia ir šalia stovintis vienuolynas išlaikė savo pirmąprades gotikines formas. 
XVI a. abi šventovės navos buvo perdengtos naujai ir atsirado kryžmiški briaunoti skliautai. 14 m aukščio varpinės bokštas iškilo XVI–XVII a. Pati bažnyčia nedidelė, viduje išliko gotikinės freskos, kurios vaizduoja karaliaus Kazimiero Jogailaičio atvykimą į miestą. Šonuose – XVII a. nutapyti paveikslai iš Šv. Brigitos gyvenimo. Šios šventosios atvaizdas yra ir pagrindiniame altoriuje. Bažnyčios fundatorių Jogailą primena epitafija ir Žalgirio mūšio koplyčia.
Eindhovenas

Istorija

Miesto teises Eindhovenui suteikė Brabanto kunigaikštis Henrikas I 1232 metais. Apie 1900 m. tai buvo nedidelis miestukas, bet XX a. tapo svarbiu šalies pramonės centru. 1920 prie jo prijungtos gretimos gyvenvietės, todėl gyventojų skaičius padidėjo nuo 6 iki 45 tūkst. Miesto centras smarkiai nukentėjo per II pasaulinį karą.
4: The Remix

išleidimas

Vasario 8, 2012, Beyonce svetainėje  buvo pranešta, kad "End Of Time" tapo penktuoju singlu iš albumo4. Beyonce surengė dainos remikso konkursą, kuris tčsėsi iki kovo 9, 2012. Su dviem tūkstančiais dalyvaujančių konkurse, buvo sudaryta tarptautinė komisija, kuri išrinko nugalėtoją. Komisiją sudarė britų muzikantė Isabella Summers iš Florence and the Machine, olandų prodiuseris Afrojack, lenkų grupė WAWA, Niujorko didžėjus Jus-Ske ir prodiuseris Giorgio Moroder. Balandžio 17, nugalėtoju tapo Radzimir Debski "Jimek", kurio remiksas pateko į albumą 4: The Remix.
Rusijos Pietūs

Valdymo centras

Skirtingai nei Kolčiakija (Rusijos valstybės dalis su centru Omske), Rusijos Pietūs taip ir neturėjo vieningo valdymo centro. RPGP vyriausiojo vado būstinė „Žygio į Maskvą“ metu buvo Taganroge (1919 m. rudenį planuota būstinę ir Ypatingąjį pasitarimą perkelti į Kijevą arba Charkovą, o Ypatingasis pasitarimas ir kitos valdymo struktūros buvo Rostove prie Dono. Didžiosios Dono kariuomenės (Всевеликое Войско Донское) centras buvo Novočerkaske, Kubanės liaudies respublikos centras – Jekaterinodare, o Tereko kazokų centras – Vladikaukaze.

Piniginis vienetas

Rusijos Pietų piniginio vieneto klausimą 1919 m. pradžioje RPGP atstovų posėdyje iškėlė A. Denikinas. Posėdyje nutarta atkurti valstybės iždą, kuris imsis leisti savus banknotus. Atsakingu už finansus tapo Michailas Bernackis (Михаил Владимирович Бернацкий), buvęs Rusijos Laikinosios vyriausybės finansų ministras.
Nuo 1919 m. rugpjūčio 30 d. pradėta masinė RPGP pinigų emisija. Pinigus vadino Denikino „varpeliais“ (rus. колокольчики). Banknotus spausdino Rostove prie Dono, buvusioje Valstybinio banko kontoroje. Metų pabaigoje varpeliai jau buvo gana nuvertėję dėl sparčios infliacijos, kuri kilo dėl per didelės pinigų emisijos. Tada kursas buvo 150 Denikino rublių už 1 Prancūzijos franką. Kai kurios parduotuvės, įmonės ir įstaigos ėmė pačios spausdinti savus pinigų surogatus.
1919 m. rudenį, kai RPGP kovos veiksmai buvo ypatingai sėkmingi, baltagvardiečiai susidūrė su problema: raudonųjų paliktose gyvenvietėse liko daug Tarybų Rusijos pinigų, kuriuos pašalinti iš apyvartos buvo neįmanoma. Todėl RPGP vadovybė nutarė keisti Tarybų Rusijos pinigus į RPGP banknotus, bet ne daugiau kaip 500 rublių žmogui. Tuo tarpu raudonieji su RPGP pinigais elgėsi priešingai – visiškai nepripažino Denikino rublių vertės, todėl baltagvardiečių pinigai ėmė prarasti savo vertę. RPGP evakuojantis iš Novorosijsko Denikino rubliai buvo praktiškai visiškai beverčiai.
Karo aviacijos mokykla

Karo aviacijos mokykla – tarpukario Lietuvos kariuomenės specialioji mokykla aviatoriams rengti. Mokykla veikė 1919 m. ir nuo 1932 iki 1940 m. Kaune. 1919 m., išleidusi pirmąją karo aviacijos lakūnų ir žvalgų laidą, buvo uždaryta. 1919 m. mokyklai vadovavo Konstantas Fugalevičius, Ignas Adamkavičius, Jonas Martynas Laurinaitis. Pirmaisiais mokyklos instruktoriais 1919 m. daugiausia buvo vokiečių lakūnai ir Lietuvos karo lakūnas Pranas Hiksa.
1932 m. Karo aviacijos mokykla buvo atkurta. Joje veikė karininkų ir puskarininkių klasės. Mokslas truko dvejus metus. Baigusiems klases buvo suteikiamas antro rango lakūno vardas. 1937 m. puskarininkių klasė praplėsta, įsteigus oro šaulių ir mechanikų klases, o mokslas prailgintas iki trejų metų. Nuo 1932 m. iki 1940 m. mokyklai vadovavo V. Reimontas. Okupavus Lietuvą, Karo aviacijos mokykla 1940 m. spalio 18 d. buvo panaikinta.
Kazachstano vėliava

Kazachstano vėliava – stačiakampė, žydrame fone, per centrą, auksinis saulės diskas su spindulėliais. Po juo auksinis stepinis erelis išskleistais sparnais. Flagštoko pusėje – auksinis vertikalus tautinis ornamentas.
Vėliava kaip oficialus Kazachstano simbolis įteisinta 1992 m. liepos 4 d. Pakeitė anksčiau naudotą Kazachijos TSR vėliavą.
Sukūrė kazachų dailininkas Šakenas Nijazbekovas (kaz. Ниязбеков, Шәкен Оңласынұлы, rus. Шакен Ниязбеков).

Simbolika

Žydra spalva – tradicinė tiurkų tautų spalva, kuri vėliavoje simbolizuoja bekraštį dangų, ramybę, gausybę, taiką ir vienybę.
Saulė – energijos ir gyvybės simbolis. 32-jų spindulių yra grūdo formos ir tai simbolizuoja derliaus gausą.
Stepinis erelis – dažnas klajoklių simbolis – laisvės, nepriklausomybės, tikslo siekimo simbolis. Dar priskiriamas ir Čingischano imperijai.
Prie flagštoko esantis tautinis ornamentas simbolizuoja Kazachijos kultūrą ir tradicijas. 1992–1996 metais šis ornamentas buvo raudonos spalvos.

Spalvos

        Pantone spalvų sistemoje: Žydra – Pantone 3125; RGB spalvų sistemoje: Žydra – 0, 173, 206.
        Pantone spalvų sistemoje: Auksinė – Pantone 810; RGB spalvų sistemoje: Auksinė – 255, 206, 9.
Rudnios valsčius

Rudnios valsčius buvo pietų Lietuvoje. Centras – Rudnia.
Kazys Petkevičius (1924)

Biografija

1944–1947 m. Anykščių valsčiaus komsorgas, LLKJS Anykščių ir Ukmergės apskričių komitetų sekretorius. 1949 m. baigė Respublikinę partinę mokyklą. 1949–1954 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijos skyriaus vedėjas, redaktoriaus pavaduotojas, 1953–1954 m. redaktorius. 1954–1955 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA redakcijos vedėjas. 1955–1959 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijos skyriaus vedėjas. 
1958 m. neakivaizdiniu būdu baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1962–1965 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ atsakingasis sekretorius, 1965–1967 m. vyr. redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1968 m. skyriaus vedėjas. 1970–1987 m. žurnalo „Komunistas“ skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius. 1994–1996 m. savaitraščio „Komercinės žinios“ redakcijos, dienraščio „Diena“ savaitinio priedo „Ekonomika. Vadyba. Finansai“ korespondentas.
Rašė jaunimo bei visuomeninio gyvenimo, ekonomikos klausimais, periodikoje išspausdino apybraižų apie įvairių profesijų žmones.
Britanija (moneta)

Britanija (angl. britannia) – auksinė ar sidabrinė kaupiamoji moneta, kaldinama D. Britanijoje.

Auksinės britanijos

Auksines britanijas kaldina nuo 1987 m. Britanijos masė - 1 Trojos uncija (31,1035 g), nominalas - 100 svarų.
Kaldinamos ir mažesnės masės auksinės britanijos - 1/2 (50 £), 1/4 (25 £) ir 1/10 (10 £) uncijos.
Auksinių Britanijų metalas - 917 prabos auksas, kuriame neauksas iki 1989 m. buvo varis, po to - sidabras.

Sidabrinės britanijos

1997 m. Karališkoji monetų kalykla (Royal Mint) ėmė kaldinti ir sidabrines britanijas - iš Britanijos sidabro, kurio praba yra 958.
Sidabrinės britanijos būna vienos 1 uncijos, 1/2 uncijos, 1/4 uncijos ir 1/10 uncijos. Jos kaldinamos kiekvienais metais nuo 1997 m.