Lamborghini

Istorija

Vyrauja keletas nuomonių, kodėl Ferruccio Lamborghini įkūrė savo sportinių automobilių gamyklą. Visos jos susijusios su konfliktu tarp Enzo Ferrari („Ferrari“ bendrovės savininko) ir Lamborghini. Populiariausia versija papasakota Ferruccio Lamborghini sūnaus, kad Lamborghini atvažiavo pas Enzo Ferrari į gamyklą pasiskųsti dėl savo automobilio „Ferrari 250 GT“ sankabos kokybės. Enzo palinkėjo Lamborghiniui ir toliau gaminti traktorius, nes automobiliuose, o juo labiau sportiniuose, esą jis (Lamborghini) nieko nesupranta. Lamborghini grįžęs į savo gamyklą išardė „Ferrari 250 GT“ važiuoklę ir pastebėjo, kad daugelio detalių gamintojas yra tas pats, kuris gamina detales ir „Lamborghini“ traktoriams. Savo sandėliuose jis rado tinkamą detalę ir po pakeitimo problema buvo išspręsta. Nusprendęs, kad jo automobiliai turės V12 variklius, jų kūrimui pasitelkė talentingą inžinierių Giotto Bizzarrini, iki tol dirbusį prie „Ferrari“ V12 kūrimo.
Pirmasis sportinis „Lamborghini“ automobilis tapo 1964 m. „Lamborghini 350GT“, turintis 3,464 kubinių cm variklį ir išvystantis maksimalų 240 km/val greitį. Jis buvo gaminamas iki pat 1968 m. Tačiau labiausiai kompaniją išgarsino tais metais išleistas „Lamborghini Miura“ modelis, kurtas nuo 1966 m. Tais metais jis pirmą kartą pasirodė Ženevos automobilių parodoje. 1976 m. šių modelių buvo parduota 111, o iš viso jų buvo pagaminta 761 vienetas.
1973 m. įvykusi kuro krizė labai skaudžiai smogė „Lamborghini“ kompanijai, kuri 1978 m. paskelbė bankrotą. 1979 m. ji buvo išpirkta vokiečių konsorciumo, bet tais pačiais metais ištiko antroji naftos krizė ir „Lamborghini“ vėl buvo priversta bankrutuoti. 1984 m. ji buvo parduota Šveicarijos įmonei „Mimran brothers“. Visų nuostabai 1987 m. kompaniją perpirko JAV automobilių gamintojas „Chrysler“. „Lamborghini“ tuo metu kaip tik ruošėsi gaminti savo vieną iš garsiausių modelių – „Diablo“. Prie jo dizaino darbo ėmėsi Marcello Gandini, kuris dirbo ir su „Miura“ modeliu. „Lamborghini Diablo“ (ispaniškai velnias) buvo gaminamas nuo 1990 m. iki 2001 m. Galingiausia šio modelio versija turėjo 5.9 l variklį, kuris leisdavo išvystyti maksimalų 330 km/val greitį.
1994 m. sausio mėnesį pablogėjus ekonominei padėčiai, „Lamborghini“ vėl buvo parduota. Šį kartą ją nupirko Indonezijos investuotojų grupė „Megatech“. Valdant šiai kompanijai „Lamborghini“ pagerino savo pardavimų rezultatus. 1993 m. buvo parduotas 101 automobilis, 1994 m. – 301, o 1995 m. – 414. Tuo metu buvo pristatyti patobulinti „Lamborghini Diablo SV“ ir „Lamborghini Miura SV“ modeliai. Pastarasis „Diablo“ tapo perkamiausia šio modelio versija.
Dėl sunkių ekonominių sąlygų Indonezijoje 1997 m. „Megatech“ pardavė visas „Lamborghini“ akcijas. Jas nupirko „Audi“ koncernas už $110 mln. Naujasis savininkas puikiai pritaikė italų dizainą naujiems „Lamborghini“ modeliams, tokiems kaip „Murciélago“ ir „Gallardo“, kurie buvo pristatyti 2001 m. ir 2003 m. atitinkamai. Audi skyrė milžiniškas lėšas ir išteklius, kad atkurtų stabilų italų automobilių pardavimą. Palyginus su 2002 m. pardavimais (424 vnt.), 2007 m. šis rodiklis šoktelėjo daugiau nei 6 kartus – iki 2406 vnt. per metus.
Iki 2010 m. „Lamborghini“ pagamino keletą „Murciélago“ ir „Gallardo“ modelių atnaujinimų. Paskutinis jų buvo pristatytas 2009 m. „Murciélago“ modeliui. 2010 m. buvo pagamintas 4000-tasis „Murciélago“ modelis. Jis buvo parduotas Kinijoje, kurioje parduodama 25 % visų „Lamborghini“ automobilių. Manoma, kad netrukus bus parduodama daugiau šių mašinų Kinijoje nei JAV, šiuo metu didžiausioje prašmatnių automobilių rinkoje.
Nuo 2007 m. pasaulyje pradėjo mažėti „Lamborghini“ parduodamų automobilių skaičius. 2009 m. šis rodiklis grįžo į 2004 m. pasiektas ribas. Manoma, kad tai lėmė pasaulinė ekonominė krizė. Pardavimų rodiklių mažėjimas tęsėsi tik pora metų. Po to prabangos rinka atsigavo.
2011 m. „Lamborghini“ pristatė naujajį flagmaną „Aventador“. Šis modelis tapo nuo 2010 m. nebegaminamo „Murciélago“ įpėdiniu. Bendrovės vadovas Stephan Winkelmann tikisi, kad „Aventador“ pagyvins prekybą 2012 m.
Kaip ir kiti egzotinių automobilių gamintojai „Lamborghini“ ketina prasiplėsti į itin prabangių sedanų ir padidinto pravažumo automobilių segmentą. 2008 m. „Lamborghini“ pristatė „Estoque“ sedano koncepcinį modelį, o 2012 m. „Urus“ – padidinto pravažumo koncepcinį modelį. Tačiau „Estoque“ veikiausiai taip ir liks koncepcinis modelis, o „Urus“ serijinė gamyba dar tik svarstoma.
Šie taktiniai žingsniai atspindi „Lamborghini“ poslinkį rytuose ir tuo pačiu atitrūkimą nuo tradicijų išpuoselėtų vakaruose. „Lamborghini“ besivaikanti Kinijos ir kitų sparčiai besivystančių šalių turtuolių bando pritaikyti savo modelius tų šalių vartotojų poreikiams. Kinijoje bei Indijoje įprasta turėti samdomą vairuotoją, o ir keliai tose rinkose yra prastesni.

Tapatumas

Bulių kautynių pasaulis yra neatskiriama „Lamborghini“ tapatumo dalis.
1962 m. Ferruccio Lamborghini apsilankė įžymaus kovinių bulių augintojo Don Eduardo Miuros rančoje, Sevilijos mieste. Kadangi Feručis pats buvo Jautis pagal zodioko ženklą, tai jam tie didingi Miuros galvijai padarė didžiulį įspūdį ir jis nusprendė sukurti įniršusį bulio simbolį savo būsimai automobilų gamintojai.
Feručis po kiek laiko vėl grįžo pasisemti įkvėpimo pas garsųjį bulių augintoją. Don Eduardą užliejo pasitenkinimo jausmas po to kai jis sužinojo, jog „Lamborghini“ steigėjęs pavadino serijinį modelį Don Eduardo ir jo veisiamų kovinių bulių garbei. O ketvirtojo „Miuros“ modelio šydas netgi buvo nuimtas Don Eduardo rančoje.
„Lamborghini“ ir dabar semiasi įkvėpimo iš Koridos pasaulio. Didžioji dauguma „Lamborghini“ modelių pavadinimų yra vienaip ar kitaip susiję su bulių kautynėmis.