google/wiki40b huggingface dataset:
Algirdas Pocius

Biografija

Mokėsi Sedos vidurinėje mokykloje. 1950–1952 m. studijavo Klaipėdos mokytojų instituto Lietuvių kalbos ir literatūros skyriuje. Nuo 1952 m. dirbo Klaipėdos radijo komiteto redaktoriumi, korespondentu, nuo 1954 m. radijo korespondentas Šiauliuose.
1955 m. perkeltas dirbti į Vilnių, Radijo literatūros laidų redaktoriumi. Nuo 1956 m. dirbo grožinės literatūros skyriuje, „Švyturio“ žurnale. Nuo 1956 m. Lietuvos rašytojų sąjungos (LRS) narys. 1958–1963 m. LRS prozos konsultantas, 1963–1981 m. LRS valdybos sekretorius, 1981–1986 m. pirmininko pavaduotojas. 
Nuo 1960 m. SSKP, nuo 1990 m. LDDP narys. 1992–1996 m. LR Seimo narys. 
Žmona Elena, sūnūs Giedrius, Mindaugas.
Pagal A. Pociaus apsakymą „Žlugimas“ 1967 m. sukurta kino novelė „Suaugusių žmonių žaidimai“.
Kazys Krisiūnas

Biografija

1966 m. baigė Panevėžio hidromelioracijos technikumą, inžinierius hidrotechnikas. Ūkininkas.
Partijos Tvarka ir teisingumas Rokiškio skyriaus narys. Nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Domna, vaikai Nerijus, Giedrius, Andrius, Justinas, Benas.
Lidziangas (Junanas)

Istorija

Mingų dinastijos ir Čingų dinastijos laikais Lidziangą valdė Mu šeima (木氏).
Baiša senamiestis buvo politinis, komercinis ir kultūrinis vietinių naisių centras apie 400 metų nuo 658 m. m. e. iki 1107 m. Čia siuvinėti šilko gaminiai bei gaminta arbata, gabenti Šilko ir Arbatos keliais.
1972 m., Kultūrinės revoliucijos metu, dauguma siuvinėjimo meistrių buvo suimta ir pasodinta kalėjiman, kur nemaža dalis jų mirė.
Paverknių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Verknės kairiajame krante, slėnyje buvusioje atskiroje kalvoje. Duomenų apie buvusią aikštelę ir įtvirtinimus nėra, nes beveik visą piliakalnį nuplovė Verknė. Išliko tik jo pietvakarinis kampas stačiais, 14 m aukščio šlaitais su 6x8 m dydžio aikštelės kampu viršuje.
Piliakalnis buvo tvarkomas: padaryti laiptai, nukirsti želdiniai, pradėta tvarkyti šiaurinio ir rytinio šlaitų erozija.

Gyvenvietė

Vakarinėje ir pietinėje piliakalnio papėdėse 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, buvusi apjuosta Verknės senvagės. Joje aptikta lygios ir grublėtos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Mačiūnų piliakalnis 10 kmPelekonių I piliakalnis 6 kmPaukščių piliakalnis 10 kmPašlavančio piliakalnis 21 kmStakliškių I piliakalnis 16 kmBirštono piliakalnis 3 km
Šaltinėnų piliakalnis 8 kmNemajūnų piliakalnis 5 kmBabronių piliakalnis 2,5 km
Šilėnų piliakalnis (Birštonas) 7 km
Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Pilkosios kopos

Pilkosios kopos (dažniau žmonių vadinamos Mirusiomis kopomis) – kopos, besidriekiančios Naglių gamtos rezervate Kuršių nerijoje, tarp Pervalkos ir Juodkrantės. Pilkosiomis vadinamos dėl vyraujančios augalijos spalvos.
Aukščiausios kopos – Vingkopė (51 m) ir Naglių kopa (53 m). Kopos nuo 1675 iki 1934 m. net 4 kartus smėliu užnešė Naglių kaimus.
Švėkšnos evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Pirmoji liuteronų bažnyčia pastatyta 1819 m. (kur dabar yra Šv. Florijono paminklas), bet 1856 m. ją nusiaubė gaisras. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1867 m., 1913 m. perdengtas stogas skarda, 1930 m. atliktas išorės remontas, perstatytas bokštas.
2005 m. bažnyčios stogo dešinioji pusė, nuniokojus uraganui „Ervinui“, naujai apskardinta.
Frankfurtas prie Maino

Gyventojai

Dauguma Frankfurte gyvenančių imigrantų yra iš Turkijos, buvusių Jugoslavijos šalių ar Italijos. Frankfurte gyvena apie 175 skirtingų tautybių žmonių. Populiacija – 732 688 žmonės (2015 m. duomenys). Dienos metu jame būna daugiau nei 1 000 000 žmonių, kadangi daug jų suvažiuoja iš aplinkinių miestelių darbui. Gyventojų tankumas yra 2 611 žmonių/km².

Religija

Ilgą laiką Frankfurte vyravo protestantai. Tačiau, XIX amžiuje mieste apsigyveno daug katalikų. Dabar apie 45 % gyventojų yra protestantai, o katalikai sudaro 37 %. Kitų religijų išpažinėjai sudaro 18 % – tai musulmonai ir žydai. Frankfurte yra pirma pagal dydį bendruomenė Vokietijoje po Berlyno.

Geografija

Frankfurto plotas yra 248,31 km². Miestas išsidėstęs abiejose Maino upės pusėse. Pietinėje miesto dalyje yra Frankfurto miesto miškas. Tai didžiausias Vokietijoje miškas, esantis mieste.
Lietuvos statistikų sąjunga

Lietuvos statistikų sąjunga – Lietuvos statistikų visuomeninė organizacija, įkurta 1992 m. Būstinė Vilniuje, Gedimino pr. 29.

Veikla

Lietuvos statistikų sąjunga vienija besidominčius statistine veikla ir prisidedančius prie statistikos plėtros asmenis. 2007 m. turėjo daugiau kaip 100 narių.
Lietuvos statistikų sąjunga – oficialių statistikos tarnybų, akademinių sluoksnių ir statistinės informacijos analitikų tarpininkė. Rengia narių susirinkimus ir diskusijas, mokslines praktines konferencijas ir seminarus, skaito paskaitas ir pranešimus, atlieka statistinius tyrimus, renka, sistemina ir skelbia medžiagą apie šalies ir užsienio statistikų veiklą, palaiko ryšius su kitomis statistikų organizacijomis, verčiasi leidybine veikla.
Valdymo institucijos – visuotinis narių susirinkimas, valdyba, prezidentas. Lietuvos statistikų sąjunga 2 kartus per metus, kartu su Statistikos departamentu nuo 1998 m. leidžia žurnalą „Lietuvos statistikos darbai“.
Valdybos prezidentai:
prof. Stanislovas Martišius nuo 1992 iki 1998 m.
prof. Rimantas Rudzkis nuo 1999 iki 2002 m.
prof. Vygantas Paulauskas nuo 2003 iki 2008 m.
dr. Gindra Kasnauskienė nuo 2009 m.
George Gervin

Karjera

G. Gervin’as gimė 1954 m. balandžio 24 d. Detroite, Mičigane. 1967 m. bandė pakliūti į Martino Liuterio Kingo vidurinės mokyklos krepšinio komandą, tačiau nepateko ir žaidė jaunių komandoje. 1970 m. gavo Kalifornijos Long Byčo universiteto komandos kvietimą, bet namų ilgesys privertė jį persikelti į Rytų Mičigano universitetą. 1972 m. antrojo diviziono turnyre jis smogė Roanoko universiteto žaidėjui. Po šio įvykio jis buvo pašalintas iš universiteto. G. Gervin’as prisijungė prie Eastern Basketball Association (EBA) Mičigane įsikūrusios Pontiac „Chaparrals“ klubu.
1973 m. ABA naujokų biržoje pirmojo rato pabaigoje jį pasirinko Virginia „Squires“ komanda. 1974 m. dėl komandos finansinių problemų buvo iškeistas San Antonio „Spurs“ klubui. Po dvejų metų lygai žlugus, ekipa persikėlė į NBA lygą. 1985 m. jį iškeitė į Chicago „Bulls“ klubą, kuriame pavadavo traumuotą Michael Jordan'ą.
Kulobas

Istorija

Tai vienas seniausių šalies miestų prie Gisaro slėnio. Yra išlikę istorinių paminklų, iš kuriu svarbiausias – Mir Seid Hamadanio mauzoliejus (XIV-XVII a.). 1934 m. Kulobui suteiktos miesto teisės. Šalia Kulobo esančioje Dangara gyvenvietėje 1952 m. gimė šalies prezidentas Emomalis Rahmonovas.

Architektūra

Išliko XIV–XVII a. Mir Saido Ali Hamadonio mauzoliejus su dvigubu kupolu. Į šiaurės rytus nuo Kulobo yra XII–XIII a. Šachi-Šamūš ir XVII a. – XVIII a. Domulla-Irkan mauzoliejai. Į rytus nuo miesto viduramžių miesto Cholbuko griuvėsiai.
Barguzino dubuma

Barguzino dubuma (rus. Баргузинская котловина) – tarpukalnių dubuma Rusijoje, Užbaikalėje, Buriatijoje, tarp Barguzino ir Ikato kalnagūbrių. Ilgis apie 200 km, plotis – 35 km. Būdingas aukštis iki 600 m. Dubuma teka Barguzino upė. Plyti varpinių–įvairiažolių stepių plotai (daugiausia sukultūrinti), yra beržų ir pušų–maumedžių miškų. Vietomis yra smėlynų.
Surviliškio koplyčia

Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Surviliškio dvaras minimas nuo 1500 m.
Kapinių koplyčia Surviliškyje pastatyta 1800 m.
Algirdas Žukauskas

Biografija

1947 m. baigė Kauno valstybinio universiteto Technologijos fakultetą ir įgijo inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją. 1947–1950 m. dėstė Kauno valstybiniame universitete, 1951–1953 m. Kauno politechnikos institute. 1952–1953 m. specializavosi Maskvos energetikos instituto Teorinių šiluminės technikos pagrindų katedroje. 1953 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją „Cilindro šilumos atidavimo skersiniame skysčio sraute, priklausomai nuo šilumos srauto krypties, tyrimas“.
1953–1956 m. Fizikos ir technikos instituto direktorius. 1956 m. jo rūpesčiu įkurtas Lietuvos mokslų akademijos (LMA) Energetikos ir elektrotechnikos institutas (nuo 1992 m. Lietuvos energetikos institutas), 1956–1962 m. instituto direktorius. 1957–1961 m. dar ir LSSR mokslo ir technikos komiteto, 1961–1965 m. valstybinio mokslinio tyrimo darbų koordinavimo komiteto pirmininkas, nuo 1990 m. Technikos mokslų skyriaus pirmininkas. Nuo 1961 m. SSRS mokslų akademijos Šiluminės fizikos tyrimų koordinavimo mokslinės tarybos narys, nuo 1964 m. analogiškos Lietuvos mokslinės tarybos pirmininkas. 1966–1992 m. LMA viceprezidentas.
Nuo 1962 m. LKP CK narys, 1962–1966 m. SSRS AT, nuo 1967 m. LSSR AT deputatas, nuo 1975 m. LSRS AT plano ir biudžeto komisijos pirmininkas. 
Tragiškai žuvo Molėtų rajone, einantį miško keliu jį partrenkė automobilis. Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.

Mokslinė veikla

Pirmasis Lietuvoje pradėjo tirti šilumos mainus, sukūrė šilumos atidavimo skysčiuose skaičiavimo metodų, kurie plačiai taikomi daugelyje šalių. Daug dėmesio skyrė Lietuvos mokslinei techninei pažangai. Jam vadovaujant buvo sudaromi perspektyviniai energetikos plėtojimo planai, pagrįsta Lietuvos elektrinės, Mažeikių naftos perdirbimo gamyklos ir kitų energetikos objektų statyba, sudaryta pirmoji Lietuvos aukštosios įtampos tinklų sistema.
Nuo 1962 m. LMA akademikas, 1963 m. technikos mokslų habilituotas daktaras, 1967 m. profesorius. 600 mokslinių straipsnių, iš jų apie 170 publikuota įvairiuose užsienio leidiniuose, autorius, 15 plačiai žinomų monografijų autorius, buvo 12 tarptautinių šilumos mainų žurnalų redaktorius arba redakcinės kolegijos narys. Skaitė paskaitas JAV, Anglijos, Austrijos, Jugoslavijos, Čekoslovakijos, Indijos, VDR, VFR, Turkijos, Japonijos, Prancūzijos, Švedijos, Bulgarijos, Lenkijos universitetuose ir moksliniuose centruose. Rėmė istorinio apžvalginio leidinio „Lietuvos energetika“ I ir II tomų išleidimą.
Pietų Sudanas

Pavadinimas

Valstybei parinktas Pietų Sudano pavadinimas dėl to, kad ji 1947–2011 m. sudarė pietinę Sudano valstybės dalį. Alternatyvūs naujai valstybei siūlyti pavadinimai buvo Azanija (senovinis Rytų Afrikos pavadinimas), Nilo Respublika, Kušo Respublika (nuo senovinės Kušo valstybės, egzistavusios Nubijos regione) ir Džuvama (sujungiant didžiausių miestų pirmuosius skiemenis).
Kastytis Juozas Dundulis

Biografija

1964 m. baigė Vilniaus universitetą. 1972–1976 m. mokėsi Leningrado kalnakasybos instituto aspirantūroje. 1976 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.
1963–1970 m. dirbo Vilniaus hidrogeologijos ekspedicijoje, 1971–1980 m. – Inžinerinių tyrinėjimų institute. Nuo 1980 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1993–2006 m. Hidrogeologijos ir inžinerinės geologijos katedros vedėjas; nuo 2002 m. profesorius.
Nuo 1997 m. Tarpžinybinės inžinerinės geologijos ir aplinkos asociacijos Lietuvos nacionalinės grupės pirmininkas, nuo 1991 m. Tarptautinės gruntų mechanikos ir geotechnikos inžinerijos sąjungos, nuo 1999 m. Europos normų tarybos technikos komiteto narys.

Mokslinė veikla

Svarbiausios tyrimų kryptys – regioninė inžinerinė geologija, gruntų geotechnikos savybės, inžinerinės geologijos tyrimų metodologija. Nustatė įvairių genetinių atmainų ir amžiaus smėlių formavimosi pagrindinius dėsningumus, jų bendrumą ir ypatybes, įvertino statinio ir pagrindo sąveiką.
Pepė (laikraštis)

Pepė – mėnesinis iliustruotas laikraštis mergaitėms, ėjęs nuo 1994 m. sausio mėn. iki 2001 m. Kaune.

Istorija

Skirtas 7-13 metų mergaitėms. Steigėja, leidėja ir meninė redaktorė Nomeda Balasevičiūtė. Tiražas 1994 m. – 11 500 egz., 1997 m. – 7400 egz. Išėjo 71 numeris. Nuo 1998 m. birželio mėn. tapo žurnalu „Pepės knygelės“.
Trečioji Estijos-Latvijos elektros jungtis

Istorija

2013 m. pradėtos projekto aplinkosaugos poveikio vertinimo studijos. 2014 m. projekto vykdymui užsitikrintos ES lėšos. Trečiosios Estijos-Latvijos elektros jungties projektas vykdomas kartu su Kuržemės žiedo elektros jungties projektu siekiant užtikrinti didesnį elektros energijos pralaidumą tarp trijų Baltijos šalių.
Rudolfas Berzinis

Biografija

Dainuoti mokėsi Rygoje, Berlyne. 1908–1919 m. dainavo Vokietijos, Danijos, Švedijos teatruose. 1919–1928 m. Latvijos nacionalinės operos solistas; vėliau šio teatro režisierius. Nuo 1940 m. dėstė Latvijos konservatorijoje; docentas. Nuo 1944 m. Latvijos operos ir baleto teatro direktorius. Daug koncertavo.
Jonas Malinauskas (1956)

Biografija

1974 m. baigė Onuškio vidurinę mokyklą, 1979 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1979–1982 m. Alytaus eksperimentinio namų statybos kombinato juriskonsultas, 1982–1984 m. Alytaus tarprajoninės prokuratūros prokuroro vyr. padėjėjas, 1984–1987 m. Prienų rajono liaudies teismo, 1987–1997 m. Alytaus rajono apylinkės teismo teisėjas, 1997 m. iki 2007 m. vasario teismo pirmininkas, nuo 2007 m. vasario iki 2008 m. gruodžio Alytaus r. apylinkės teismo teisėjas, nuo 2008 m. gruodžio teismo pirmininko pavaduotojas.
Moka rusų, prancūzų, lenkų kalbas.
Lietuvos gydytojų sąjunga

Lietuvos gydytojų sąjunga – Lietuvos profesinė organizacija, vienijanti Lietuvos gydytojus.

Istorija

Lietuvos gydytojų sąjunga įkurta 1924 m. Kaune. Ją sudarė keturios gydytojų draugijos: Kauno medicinos draugija, Kauno miesto gydytojų sąjunga, gydytojų korporacija „Fraternitas Lithuanica“ ir Kėdainių apskrities gydytojų draugija, kurios vienijo daugiau kaip 200 gydytojų. 1936 m. pavadinta Gydytojų draugijų sąjunga, veikė iki 1940 m. Nuo 1924 m. iki Antrojo pasaulinio karo Gydytojų draugijų sąjunga rūpinosi gydymo įstaigų finansavimu, sprendė gydymo įstaigų ir gydytojų santykių su ligonių kasomis klausimus. 1940–1989 m. užsienyje veikė kaip Pasaulio lietuvių gydytojų sąjunga.
Lietuvos gydytojų sąjunga atkurta 1989 m. gegužės 19-20 d. Vilniuje vykusiame VI Lietuvos gydytojų suvažiavime, priimti įstatai. Buvo sudaryta Lietuvos gydytojų sąjungos valdyba iš kraštų atstovų: L. Labanauskas (Kaunas), L. Radavičius (Vilnius), V. Navickas (Šiauliai), D. Staugaitis (Panevėžys). Nuo 2001 m. Lietuvos gydytojų sąjunga narius pradėjo drausti civilinės atsakomybės draudimu. 2004 m. priimtas Lietuvos gydytojų sąjungos narių Etikos kodeksas.

Veikla

Lietuvos gydytojų sąjunga gina gydytojų ekonomines, socialines, profesinio darbo teises ir interesus, analizuoja Lietuvos gydytojų veiklą, darbo kokybę, visuomenės sveikatos poreikius. Vienija daugiau kaip 8000 iš daugiau kaip 11 000 praktikuojančių šalies gydytojų (2007 m.).
Lietuvos gydytojų sąjunga dalyvauja Lietuvos Respublikos Seimo, Vyriausybės ir Sveikatos apsaugos ministerijos sudaromose komisijose, rengiančiose teisės aktus, svarstančiose Lietuvos sveikatos apsaugos problemas ir rengiančiose jos reformą. Lietuvos gydytojų sąjunga nuo 1924 m. leidžia mokslinį žurnalą „Medicina“ ir nuo 1991 m. laikraštį „Gydytojų žinios“.
Henry Parland

Biografija

Parlandų giminė (tikrasis giminės vardas – Makferleinai) kildinama iš Škotijos. H. Parlando tėvas buvo Rusijos geležinkelių inžinierius, vykstant geležinkelių tinklo plėtros darbams, keliavęs aplink tuometę carinę Rusiją. Parlandų šeima gyveno Tikaloje, Suomijoje. Henris buvo vyriausias iš keturių brolių (trys iš jų tapo rašytojais).
Būdamas keturiolikos, išvyko mokytis į švedų mokyklą Grankuloje netoli Helsinkio. 1927 m. įstojo į Helsinkio universitetą studijuoti teisės. Anksti išreiškė susidomėjimą menu ir rašymu, įsitraukė į poetų būrelio, vadovaujamo Suomijos švedų poeto Gunaro Bjerlingo, veiklą. H. Parlandas atsikraustė pas G. Bjerlingą ir, manyta, gyveno bohemišką gyvenimą, o pats šeimai teigė, kad studijuoja teisę. Po tai, kai dėl įsiskolinimų H. Parlandas tapo nemokus, jis buvo išsiųstas pas dėdę, VDU filosofijos profesorių Vosylių Sezemaną, gyvenusį Kaune.
Kaune praleido pusantrų metų. Nuo 1929 m. dirbo sekretoriumi Švedijos konsulate. Daug laiko skyrė kūrybai, aktyviai dalyvavo miesto kultūriniame gyvenime. Pradėjo mokytis lietuvių kalbos, nes gavo pasiūlymą dirbti švedams priklausančiame degtukų fabrike. Laisvalaikį leido kavinėse, kur greit susibičiuliavo su vietine bohema bei būsima baleto kritike Vera Sotnikovaite, turėjusia jam didelės įtakos.  Po kurio laiko susirgo skarlatina, nuo kurios mirė būdamas 22 metų. Palaidotas Senosiose miesto kapinėse (dab. Ramybės parkas), liuteronų sektoriuje, kapas neišlikęs.
2009 m. lapkričio 19 d. ant Antano Žmuidzinavičiaus muziejaus pastato Kaune (V. Putvinskio g. 64), Suomijos ir Švedijos ambasadų Lietuvoje iniciatyva, atidengta memorialinė lenta.

Kūryba

Gyvendamas Helsinkyje, daugiausia rašė poeziją. Iš G. Bjerlingo mokėsi stilistikos ir rašybos. H. Parlando kūriniai pasižymi savita ironija ir grotesku. Kūryboje pasitelkiamam stiliui ir žodynui būdingas savotiškas keistumas, joje gausu visiškai unikalių žodžių. Kaune praleisti pusantrų gyvenimo metų laikomi kūrybingiausiu H. Parlando laikotarpiu: čia jis sukūrė dešimtis esė, novelių, eilėraščių. Jo kūrinius kūrinius publikavo „Naujas žodis“, „Trečias frontas“, „Židinys“, Skandinavijos ir Latvijos spauda. Svarbiausiu H. Parlando kūriniu laikomas nebaigtas romanas „Sudužo“. Romaną pradėjo rašyti 1929 m. Kaune, pirmąkart jis išleistas po autoriaus mirties, 1932 metais. Lietuviškai romanas išleistas 2011 metais.
H. Parlandas laikomas vienu iš svarbiausių modernizmo atstovų švedų ir suomių literatūroje. Jo kūryba pralenkė laiką ir neprarado aktualumo ir šiandien.
Pascal

Programavimo kalba Pascal (Paskalis) – kalba, daugiausiai naudojama švietimo įstaigose programavimo kalbų pagrindų mokymui.
Kalbą sukūrė Niklausas Virtas (Niklaus Wirth) 1970 metais kaip priemonę, skatinančią studentus programuoti struktūriškai. Kalba sukurta Algol kalbos pagrindu ir pavadinta matematiko bei filosofo Blezo Paskalio (Blaise Pascal) garbei.

Istorinės žinios

Kuriant Pascal, buvo remtasi naujausiomis (struktūrinio) programavimo idėjomis, bandant jas apibendrinti, tad Pascal tapo ne tik mokomąja, bet ir konceptualia kalba, padariusia labai stiprią įtaką daugumai vėliau sukurtų kalbų, pvz., C. Bandant patobulinti Pascal, buvo sukurtos tokios kalbos, kaip Ada, Modula-2 ir Oberon. Pascal padarė beveik nesulyginamą įtaką kompiliatorių kūrėjams: Pascal sintaksė buvo kuriama taip, kad būtų galima kompiliuoti vienu praėjimu (kintamųjų, procedūrų etc. deklaravimas), todėl atsirado galimybė vykdyti atitikimo tarp programų tekstų ir generuoto kodo analizę. Analizuojant Pascal kompiliavimo metodus, buvo sukurtas USCD Pascal kompiliatorius bei virtuali mašina, skirta Pascal pseudokodo vykdymui, davusi pradžią vėliau kurtoms virtualioms mašinoms, ypač – Java.

Parsisiųsti

Windows: GUI redaktorius + FPC kompiliatorius Plačiau Linux: GUI redaktorius + FPC kompiliatorius
Kurklių sinagoga

Istorija

Kurklių miestelyje XX a. pradžioje buvo gausi žydų bendruomenė, kuri karo metais susilaukė tragiškos lemties. Prieš Antrąjį pasaulinį karą čia gyveno apie 90 žydų. Sinagoga prieškario metais žydų tautybės piliečių buvo gausiai lankoma. Jiems tai buvo ne tik maldos namai, bet ir bendruomenės susibūrimo centras, kur po maldos buvo aptariami žydų reikalai.
Pokario metais, įsikūrus kolūkiui, buvę žydų maldos namai naudoti ūkio reikmėms, buvo paversti sandėliu, klojimu. Pasibaigus kolūkių erai, šis pastatas liko nebereikalingas, todėl nuo 1990 m. sinagoga yra nebenaudojama. Anykščių gatvėje pažymėtas devintuoju numeriu yra išlikęs rabino namas.

Architektūra

Sinagoga statyta pagal 1935 m. statybos techniko Povilo Jurėno projektą. Stovi prie Dubelės upelio, suręsta iš rąstų, sujungtų į sąsparas. Sinagogos tūris nedidelis, virš pastato iškilęs laiptinės bokštelis. Interjeras neišlikęs, viduje tvyro vientisa erdvė. Sinagoga buvo matoma iš toliau, nes aukštas pastatas išsiskirdavo tarp nedidelių miestelio namų, žvilgsnį patraukdavo įdomios sinagogos durys, neįprasti suapvalinti langai su spalvotais stiklais, primenančiais vitražą.
Vilniaus Šaltinėlio privati mokykla

Istorija

Privati pradinė „Šaltinėlio“ mokykla įkurta 1993 m. Mokyklos steigėjas Vaikų kūrybinės iniciatyvos fondas. Pirmaisiais mokslo metais buvo tik pirmokai ir antrokai, mokėsi 15 moksleivių, dirbo 6 mokytojai. 1997 m. „Šaltinėlio“ pradinė mokykla tapo pagrindine, o 2005 m. – vidurine. 2007 m. išleista pirmoji abiturientų laida.

Direktoriai

Rimas Martinėlis
Bataiskas

Istorija

Įkurtas 1769 metais kaip gynybos postas kovai prieš Krymo chanatą. Miesto teisės nuo 1938 m.
Trasa Adelaide

Adresas

Panoz Motorsport Australia Pty Ltd

Ground Floor

186 Pulteney St

Adelaide

South Australia 5000
Tainan City FC

Istorija

Klubas dalyvauja elito diviziono pirmenybėse.
San Visentė (Brazilija)

Istorija

San Visentė yra pirmoji nuolatinė portugalų gyvenvietė Amerikoje. 1532 m. ją įkūrė portugalų keliautojas Martinas Afonsas de Soza ties tuometiniu vergų prekybos uostu. Miestas tapo San Vinsentės kapitonijos sostine. Vėliau San Visentę nustelbė iškilęs San Paulas. 1914 m. San Visentės sala tiltu sujungta su žemynu.
Vida Marija Čigriejienė

Biografija

1941–1948 m. kartu su sesute ir mama patyrė Sibiro tremtį. Pradžios mokyklą baigė Barnaule. 1948 m. grįžo į Lietuvą ir 1955 m. baigė Utenos 2-ąją vidurinę mokyklą. 1961 m. baigė Kauno medicinos instituto (KMI) Gydomąjį fakultetą, įgijo gydytojos specialybę. 1964–1966 m. studijavo KMI Akušerijos ir ginekologijos katedros klinikinėje ordinatūroje ir įgijo akušerės – ginekologės specialybę. Profesinę kvalifikaciją kėlė Švedijos ir Prancūzijos universitetinėse klinikose.
1961–1964 m. Kybartų apylinkės ligoninės, Vilkaviškio centrinės ligoninės gydytoja akušerė – ginekologė. 1967 m. Kauno klinikinės ligoninės gydytoja ir Kauno medicinos instituto Akušerijos ir ginekologijos katedros asistentė. 1972 m. apgynė medicinos kandidato (daktaro) disertaciją, nuo 1982 m. docentė, 1989–1990 m. vyriausiojo gydytojo pavaduotoja akušerijos ir ginekologijos reikalams. 1991–2001 m. Kauno medicinos universiteto Akušerijos ir ginekologijos klinikos vadovė. 1999 m. apgynus habilitacinį darbą, suteiktas profesorės pedagoginis vardas. 1999–2004 m. KMU klinikų onkoginekologijos sektoriaus vadovė.
2004–2008 m., 2008–2012 m. ir 2012–2016 m. Seimų narė. 1996–2007 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos, 2007–2016 m. – Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų narė.
Lietuvos gydytojų sąjungos narė. Lietuvos ir užsienio spaudoje paskelbė 300 publikacijų, yra kelių vadovėlių ir monografijų autorė ar bendraautorė. Trijų išradimų autorė. Skaitė pranešimus seminaruose ir konferencijose Rygoje, Taline, Maskvoje, Peterburge, Kijeve, Jeruzalėje (Izraelis), Lunde (Švedija).
Vyras Eugenijus, vaikai Saulius, Laima, Petras.
Punduriai

Istorija

Sovietmečiu buvo Pundurių apylinkės centras.
Jahija ibn Jahija

Istorija

874 m. dėl berberų sukilimo Jahija II buvo priverstas palikti sostą ir valstybės valdymą perėmė jo tėvo antros eilės dėdė Ali ibn Umaras.
Mikalojus Kiška II

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos lenkų ir čekų kilmės lietuvių didikų Kiškų giminės. Tėvas Stanislovas Kiška, motina Elžbieta Sapiegaitė. Broliai Stanislovas Kiška, Kristupas Kiška, Jonušas Kiška. Buvo vedęs Mikalojaus Radvilos Juodojo sūnaus Alberto dukterį Barborą Radvilaitę.

Valstybės tarnyba

Būdamas Lietuvos didžiojo kunigaikščio dvaro dvariškis 1609–1611 m. dalyvavo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės žygyje į Smolenską. 1615–1617 m. Vilkmergės pavieto teismo seniūnas. 1617 m., 1623–1626 m. ir 1637–1638 m. Lietuvos vyriausiojo tribunolo maršalka. 1617–1626 m. Tartu vaivada, 1626–1636 m. Mstislavlio vaivada, nuo 1636 m. Trakų kaštelionas.
Susigiminiavęs bei suartėjęs su Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didikais Sapiegomis ir Radvilomis tapo vienu artimiausių Abiejų Tautų Respublikos valdovo Zigmanto Vazos patarėjų ir vienu įtakingiausių Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didikų. 1632 m. su kitais rengė Vladislovo Vazos karūnaciją. Per 1633 m. žygį į Smolenską priklausė artimiausių valdovo patarėjų grupei. Nuo 1640 m. Lietuvos didysis iždininkas.
Administravo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės pavietus: 1622–1638 m. Vilkmergės seniūnas, nuo 1637 m. Valkavisko seniūnas, nuo 1641 m. Geranainių ir Lipnicko seniūnas, 1644 m. Mogiliavo seniūnas. Buvo Alytaus ir Šiaulių ekonomijų administratorius. Rūpinosi brolio Jonušo valstybine karjera.