google/wiki40b huggingface dataset:
Jonas Vielopolskis

Biografija

Lenkijos magnatų Vielopolskių giminės atstovas, herbo „Starykon“ savininkas. Krokuvos vaivados Jano Vielopolskio (apie 1605–1668) ir Sofijos Kachanovskos vienintelis sūnus.
Grafas Jonas Vielopolskis buvo Karūnos didžiuoju stalininku nuo 1664 metų, po to Krokuvos generaliniu seniūnu (1667). 1669 metais buvo išrinktas pasiuntiniu (deputatu) nuo Krokuvos vaivadijos į elekcinį seimą, kur palaikė Mykolo Kaributo Višnioveckio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.
1672 metais tapo Veličkovo ir Bochnios administratoriumi. 1674 metais buvo išrinktas pasiuntiniu nuo Krokuvos vaivadijos į elekcinį seimą, kur palaikė Jono Sobieskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. 1677 metais gavo Karūnos pakanclerio pareigybę, o 1678 metais tapo Karūnos didžiuoju kancleriu. Buvo taip pat Bečo, Bochnios, Dolino ir Novotaro seniūnu.
Grafas Jonas Vielopolskis, Kobiliankos valdytojas, 1680–1681 metais vadovavo Lenkijos pasiuntinybei į Romą, kur buvo priimtas į audienciją popiežiaus Inocento XI.
Buvo palaidotas Švento Kazimiero bažnyčios rūsyje, Krokuvoje.
Kazlų Rūdos savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Kazlų Rūdos savivaldybės taryba – Kazlų Rūdos savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

Veikla

Meru išrinktas Valdas Kazlas.
Čepelis

Čepelis (veng. Csepel-sziget) – upinė sala Dunojuje, Vengrijoje, Budapešte ir Pešto medėje. Plotas 257 km², ilgis 48 km, plotis 6-8 km. Salos šiaurinė dalis priklauso Budapeštui; ten įsikūręs pramoninis Čepelio rajonas. Likusioje salos dalyje vystomas priemiestinis žemės ūkis. Didžiausi miestai – Sigetsentmiklošas, Rackevė.
Berniškės

Istorija

Kaip viensėdis pradedamas minėti nuo 1790 m. Balčių dvaro inventoriuje. Pagal kontraktą ji nuomojo ponas Ferdinantas Virvilavičius. Vėliau priklausė Volungių palivarką įsigijusiam bajorui Romualdui Jelenskiui. Apie 1825 m, Berniškėse buvo apgyvendinti du jauni darbštūs baudžiauninkai Kazimieras Alaunė ir Antanas Kvedaras, vėliau – Kazimieras Mieželis. Jie po baudžiavos panaikinimo gavo teisę išsipirkti po du valakus žemės. Kvedaro palikuonys čia gyveno iki 1915 m., Alaunių šeimos palikuonys; Čekai, Vėbros ir Mieželiai – iki 1970 m. melioracijos.
Kaimo vyrai Aleksas ir Gasparas Mieželiai dalyvavo 1905 m. revoliuciniuose įvykiuose Antalieptėje, todėl buvo priversti emigruoti į Ameriką. Paskui juos į Detroitą 1912 m, išplaukė jų brolis Vincas Mieželis.
1866 m. viensėdyje buvo 2 sodybos ir 14 gyventojų.
1923 m. surašymo duomenimis kaime gyveno Dominyko Vėbros, Jono ir Zakaro Mieželių šeimos. Kaimą sunaikino melioracija 1970 metais.
1945 m. liepos mėn. į Komiją buvo ištremta našlė Anelė Vėbrienė su sūnumi Boleslovu ir dukra Adele, nes jos sūnūs Jonas, Juozas ir Pranas buvo partizanai. Kaime 1928 m. gegužės 25 d. gimė ir augo pedagogas, Utenos rajono Garbės pilietis Vytautas Mieželis, nuo 1953 m. gyveno rašytojas, kraštotyrininkas Vytautas Indrašius.
Padniestrės vėliava

Padniestrės vėliava – Padniestrės nepripažintos valstybės simbolis. 2000 metais priimta buvusios Moldavijos Tarybų Socialistines Respublikos vėliava.

Istorija

Vėliava jau buvo naudojama kaip Moldavijos Tarybų Socialistines Respublikos vėliava iki 1991 metų. Po to, kai subyrėjo Tarybų Sąjunga ir Moldova tapo nepriklausoma, kai kuriose Padniestres vietose buvo atsisakyta kabinti naująją vėliavą ir liko naudojama senoji. Pačioje Moldavijoje naudojama tiktais valstybės vėliava, tačiau Padniestrėje leista naudoti supaprastintą senosios vėliavos versiją.
Auksakuodis vėdrynas

Literatūra

Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 92 psl.
Pierre Curie

Biografija

1877 m. baigė Paryžiaus universitetą ir 1878–1883 m. dirbo jame. 1882–1904 m. Fizikos ir pramoninės chemijos mokyklos dėstytojas. Nuo 1900 m. Paryžiaus universiteto dėstytojas, nuo 1904 m. profesorius. 1906 m. tragiškai žuvo sniego audros metu pereidamas Rue Dauphine gatvę ir partrenktas arklių ekipažo. Kartu su žmona, Pjeras Kiuri palaidotas Paryžiaus Panteono kriptoje.
Blida

Istorija

Romos imperijos laikais čia buvo karinis postas. Dabartinį miestą XVI a. įkūrė Sidi Ahmad al Kabir. 1825 m. stipriai nukentėjo nuo žemės drebėjimo. 1838 m. miestą užėmė prancūzai. 1867 m. vėl sukrėtė žemės drebėjimas.
KF Onix Banjë

Istorija

Įkurtas ? m., klubas 2016/2017 m. sezone laimėjo Antroje lygoje „A“ grupėje  ir dalyvauja 2017/2018 m. šalies Pirmos futbolo lygos pirmenybėse.
Ordinas (Andora)

Lankytinos vietos

Mieste yra įsikūręs „Sorteny“ nacionalinis parkas.
Ovjedas

Istorija

Įkurtas VIII a. viduryje, labiausiai klestėjo IX amžiuje, kai buvo Astūrijos karalystės sostinė. Napoleono karų metu (1799–1815 m.) priklausė Prancūzijai. Smarkiai nukentėjo pilietinio karo metu 1936–1939 m.

Sportas

Mieste 1982 m. vyko XII pasaulio futbolo čempionatas. Žymiausias futbolo klubas yra Real Oviedo CF.
Stasys Bekeris

Stasys Bekeris (1911 m. kovo 30 d. Kiaunorių k., Kelmės r. – 1991 m. balandžio 12 d. Šiauliuose), vargonininkas, chorvedys, pedagogas.

Biografija

1922–1926 m. lankė Pašiaušės pradžios mokyklą, 1930–1932 m. intensyviai mokėsi ir Kaune eksternu išlaikė keturių gimnazijos klasių egzaminus.
Nuo 1929 m. pas Šiaulių Šv. Petro ir Povilo bažnyčios vargonininką Juozą Uogintą pradėjo mokytis muzikos, giedojo chore, 1930–1932 m. buvo vargonininko padėjėjas, dalyvavo Pavasarininkų draugijos vakaruose – vaidinimuose.
1932 m. S. Bekeris pradėjo savarankiškai vargonininkauti Kurtuvėnuose (Šiaulių r.), suorganizavo bažnytinį chorą, kurį išmokė mišių ir giesmių. 1937 m. grįžo į Šiaulius ir su pertraukomis iki 1946 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Šiaulių Šv. Petro ir Povilo bažnyčioje, dalyvavo įvairių draugijų kultūrinėje veikloje.
Nuo 1937 m. nuvažiuodavo į Klaipėdą, kur muzikos mokykloje pas direktorių J. Karosą studijavo vargonininkavimą, muzikos teorijos ir solfedžio mokėsi pas J. Bertulį, o dainuoti pas S. Sodeiką. 1939 m. vokiečiams okupavus Klaipėdą, muzikos mokykla išsikėlė į Šiaulius, kur S. Bekeris 1939–1944 m. tęsė muzikos studijas. Kartu 1941–1942 m. dėstė muziką 1-ojoje amatų mokykloje, 1941–1944 m. mergaičių 2-ojoje gimnazijoje, o 1944–1948 m. berniukų gimnazijoje. 1946–1958 m. Šiaulių muzikos mokyklos muzikos teorijos skyriaus vedėjas ir dėstytojas, nuo 1953 m. kurį laiką buvo Šiaulių srities Liaudies kūrybos namų direktorius. 1958–1971 m. Šiaulių 8-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, moksleivių pučiamųjų orkestro vadovas.
Be pedagoginio darbo, S. Bekeris vadovavo įvairiems Šiaulių miesto meno mėgėjų kolektyvams: priešgaisrinės apsaugos vyrų vokaliniam ansambliui ir chorui, trikotažo fabriko „Verpstas“ moterų chorui, dviračių gamyklos „Vairas“ ir kombinato „Maistas“ chorams, statybos tresto ir kultūros namų „Jovaro" dainų ir šokių liaudies ansambliams. 1959 m. su statybos tresto ansambliu koncertavo Maskvoje, Vilniuje, Klaipėdoje ir kitur. Su chorais ir ansambliais dalyvavo Šiaulių miesto ir pirmosiose pokario metų respublikinėse dainų šventėse. S. Bekeris buvo Šiaulių miesto dainų švenčių dirigentas ir kaimo chorų konsultantas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
7 meno dienos (žurnalas)

Istorija

Įkurtas B. Dauguviečio iniciatyva. Išėjo 104 numeriai. Vietoje „7 meno dienų“ leistas žurnalas „Meno dienos“.
Daugiausia vietos skyrė teatrui ir muzikai.
Putriai (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

Tunkūnai – 5 km
Sileniekai – 4,2 km
Griniūnai – 1,6 km
Taupriai – 2,4 km
Kuosakiai – 1,6 km
PAČERIAUKŠTĖ – 6 km
Globinai – 2,7 km
Laumekiai (Biržai) – 1,3 km
Smilgiai (Biržai) – 2,4 km
BIRŽAI – 17 km
Neurochemija

Neurochemija – neuromokslų disciplina, tirianti cheminius procesus bei veiksnius, pasireiškiančius nervų sistemoje – tiek atskiros molekulės, tiek ir aukštesniu lygmeniu.

Objektas

Yra žinoma, kad sisteminius pokyčius nervų sistemoje gali sukelti patys įvairiausi veiksniai – fiziniai, fiziologiniai, netgi cheminiai veiksniai. Pvz., neuromediatoriaus kiekis gali esmingai įtakoti asmens veiklą, jos motyvaciją, elgseną.
Neurochemijai svarbūs tokie mokslai kaip molekulinė biologija, biochemija, elektrofiziologija ir mikroskopijos metodai. Tiriama procesuose dalyvaujančių molekulių veikla, svarbi nervų sistemos funkcionavimui; mechanizmai, sąlygojantys neuromediatorių išskyrimą, medžiagų interakciją su nervų ląstelėmis, kas gali pakeisti el. potencialą ląstelėje.
Neurochemijoje taip pat svarbūs neurohormonai, esantys CNS.
Diagnostinė neurochemija tiria ligas ir jų priežastis.
Chonsas

Kultas

Chonsas priklauso triadai – tėvas Amonas – motina Muta – jų sūnus Chonsas. Chonso kulto centras buvo Tėbai, tačiau šis kultas buvo paplitęs ir kituose miestuose bei namuose, kur atsirado Chonso hipostazės.
Sen Benzė tiltas

Istorija

Tiltas buvo pastatytas 1171-1185 m., turėjęs apie 900 m pradinį ilgį, dažnai niokotas potvynių ir atstatinėtas. Šimtmečių bėgyje statinys tapo vis labiau keliančiu grėsmę saugumui, nes sugriuvusios akmens arkos buvo keičiamos medinėmis. Tiltas buvo strategiškai svarbi užtikrinta perėja per Roną kelyje tarp Liono ir Viduržemio jūros. Be to, jis jungė Romas popiežiaus kontroliuojamą anklavą su prancūzų monarchų teritorija. Abiejuose krantuose stovėjo sargyba, buvo renkami muito mokesčiai. Tiltas pagarsėjo XV a., sukūrus apie jį dainą „Sur Le Pont d’Avignon“.
Tiltą iš rikiuotės galutinai išvedė katastrofiškas 1668 m. potvynis, nunešęs didesnę tilto dalį. Nuo tada tiltas nebebuvo atstatomas, galiausiai liko keturios tilto arkos iš buvusių 22. Ant antrosios atramos išlikusi nedidelė Šv. Nikolajaus koplyčia.
Kaktusų enciklopedija

Kaktusų enciklopedija – enciklopedinis leidinys apie kaktusus lietuvių kalba. Išleido leidykla „Alma littera“.

Apimtis

Puslapių skaičius – 288 psl. Knygoje yra 600 spalvotų nuotraukų.
Formatas: 17 x 24 cm.
Kaktusų enciklopedijoje aprašoma kaktusinių (Cactaceae) augalų šeima. Pateikiami pagrindiniai laistymo, šviesos bei augimo aplinkos reikalavimai, apibūdinami šviesos ir žiemojimo poreikiai, dėstomos būtiniausios žinios kaktusų augintojams.
Taip pat pateikiama atskirų Cactaceae šeimos kaktusų apžvalga, aprašomos augavietės, gausu auginimo patarimų. Leidinio pabaigoje yra mokslinių pavadinimų ir sinonimų rodyklė.

Autoriai

L. Kunte, R. Šubik dažnai keliaudavo į natūralias kaktusų buveines Meksikoje, Peru, Čilėje bei kitose Naujojo Pasaulio vietose, ten fotografuodavo, rinko informaciją apie jų natūralią aplinką.
Shanghai World Financial Center

Architektūra

Ryškiausias SWFC dizaino bruožas yra trapecijos formos kiaurymė pastato smailėje. Originaliame dizaine, siekiant sumažinti vėjo apkrovos poveikį pastato konstrukcijai, buvo numatyta 46 m skersmens apskritimo kiaurymė su užuominomis į dangaus, kaip apskritimo, vaizdavimą kinų mitologijoje. Dėl savo žiedinės formos tokia konstrukcija taip pat priminė kinų mėnulio vartus, sutinkamus kinų architektūroje. Tačiau toks pirminis dizaino variantas susilaukė kritikos iš kai kurių vietinių kinų, tarp kurių buvo ir paties Šanchajaus meras  Chen Liangyu, anot kurio toks dizainas laikytas pernelyg panašiu į kylančios saulės vaizdavimą Japonijos vėliavoje. Tada Pedersen pasiūlė angos apačioje nutiesti tiltą, kad ši atrodytų mažiau apskrita.
2005 m. spalio 18 d. „KPF“ biuras „Mori Building“ pateikė alternatyvų projekto dizainą, pakeisdami bokšto viršuje buvusią apskritimo formos ertmę trapecine, kuri, pasak architektų, be to, kad pakeistų prieštaringai vertinamą dizainą, dar ir būtų pigesnė ir lengviau įgyvendinama. Dėl savo formos tiek užsieniečių, tiek kinų pastatas neoficialiai vadinamas „butelių atidarytuvu“. Bokšto suvenyrų parduotuvėje prekiaujama metalinėmis pastato replikomis, kurios atstoja tikrus butelių atidarytuvus.
Mitragalio lobis

Mitragalio lobis – monetų lobis, rastas 1962 m. Mitragalio kaime, Rokiškio rajone.

Atradimas

1962 m. rudenį Kazys Černius atarinėjo bulves, pasodintas senojo Mitragalio sodyboje. Plūgo noragas sudaužė puodą, iš kurio pabiro smulkūs pažaliavę pinigėliai. Dabar lobis yra saugomas Rokiškio krašto muziejuje.

Lobis

Lobį sudaro 4792 monetos. Didesnioji jų dalis – apie 3200 monetų – tai Žygimanto Vazos laikais Rygoje kaldintos smulkios monetos – šilingai. Pati naujausia moneta kaldinta 1626 metais.
Manoma, kad lobis buvo paslėptas ATR–Švedijos karo metu, o monetos galėjo būti surinktos iš kareivių, kuriems karo metu buvo mokamas atlyginimas.
Pošvientnės Jėzaus Apsireiškimo bažnyčia

Istorija

1486 m. šioje vietovėje buvo pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. 1906 m. prasidėjo naujos bažnyčios statybos, kurios buvo užbaigtos 1907 metais. 1938 m. gegužės 3 d. bažnyčia buvo pašventinta. 2009 m. kovo 11 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Andrejus Busyginas

Andrejus Jevgenjevičius Busyginas (rus. Андрей Евгеньевич Бусыгин; g. 1947 m. sausio 12 d. Kazanėje, Tatarstanas, Rusija) — rusų politinis veikėjas, Rusijos kultūros viceministras nuo 2008 m.

Biografija

Tėvas Jevgenijus Busyginas, etnografas.
Baigė Kazanės valstybinį universitetą, Politinės ekonomijos katedros aspirantūrą, Rusijos valstybės tarnybos akademiją. Po aspirantūros dirbo Kazanės valstybinio universiteto Politinės ekonomijos katedroje, Maskvos Baumano technikos universiteto Ekonomikos teorijos katedroje, Rusijos valdymo akademijoje. Ekonomikos mokslų daktaras, profesorius.
Patriarchas Kirilas

Patriarchas Kirilas (Vladimiras Michailovičius Gundiajevas, rus. Владимир Михайлович Гундяев g. 1946 m. lapkričio 20 d., Leningrade, Rusija) – Rusijos pravoslavų bažnyčios vyskupas, Maskvos ir visos Rusijos patriarchas.
Mirus Aleksejui II, buvo laikinasis Rusijos Bažnyčios vadovas ir patriarcho sosto „sergėtojas“.
Nuo 1989 m. Kirilas vadovavo Bažnyčios Išorinių ryšių skyriui. Keliaudavo po pasaulį, megzdamas ryšius su kitomis Bažnyčiomis, religinėmis bendruomenėmis. Dėl to kritikuotas dėl pernelyg glaudžių ryšių su katalikais. Šeštadienio rytais Kirilas apie 10 metų vedė Rusijos valstybinės televizijos laidą „Ganytojo žodis“, kurioje kalbėavo apie Bažnyčios reikalus ir atsakydavo į žiūrovų klausimus apie dvasinį gyvenimą. Viešajame gyvenime rodydavosi su Rusijos politiniais lyderiais kaip Vladimiras Putinas, pasisakydavo už svarbų Bažnyčios vaidmenį valstybės gyvenime.

Rinkimai

Rinkimai vyko 2008 m. nuo sausio 27 d. iki sausio 29 d. Bažnyčios Sinode dalyvavo bei patriarchą rinko aukščiausi hierarchai, pasauliečių, parapijų ir vienuolynų dvasininkijos atstovai. Metropolitas Kirilas gavo 508 balsus, Kalugos ir Borovsko metropolitas Klimentas – 169 balsus. Trečiasis kandidatas – Minsko ir Slucko metropolitas Filaretas savo kandidatūrą Rusijos stačiatikių bažnyčios patriarcho rinkimuose atsiėmė sausio 27 d., paragindamas balsuoti už Metropolitą Kirilą.

Požiūris į ekumenizmą

Metropolitas Kirilas (maldų už krikščionių vienybę savaitės kontekste) apie Rusijos Ortodoksų Bažnyčios ekumeninius santykius su kitomis Bažnyčiomis, bendruomenėmis, teigė, jog artimiausi ryšiai stačiatikius sieja su Romos katalikais, su kuriais tikėjimo mokymo klausimais požiūriai beveik sutampa, ir dėl to Rusijos Bažnyčia yra pasiryžusi palaikyti glaudų teologinį dialogą su Romos Bažnyčia. Be to, su katalikais – labiau negu su protestantiškomis bendruomenėmis – taip pat sieja ir kiti panašumai.

Asmeninis gyvenimas

2004 m. Rusijos valstybinio humanitarinio universiteto Šešėlinės ekonomikos tyrimų centro mokslo darbuotojo Nikolajaus Mitrochino vertinimais (monografijoje apie šešėlinę Rusijos Ortodoksų Bažnyčios ekonominę veiklą) metropolito Kirilo asmeninis turtas vertintinas 1,5 mlrd. JAV dolerių (apie 3,2 milijardo litų). 2008 m. Metropolitas Kirilas pateko į 87 Rusijos milijardierių sąrašą. Savaitraščio „The New Times“ duomenimis, metropolito Kirilo asmeninis turtas vertinamas 4 milijardais JAV dolerių (apie 9,5 milijardo litų), apie 900 mln. JAV dolerių (2,1 milijardo litų) – 2002 m. įsigyti 6 kambarių apartamentai prie Maskvos upės.
Tršinecas

Istorija

Tršineco kaimas buvo įkurtas XIV a. Pirmą kartą paminėtas rašytiniame šaltinyje 1444 m. Dauguma gyventųjų vertėsi žemės ūkiu. Apylinkės pasižymėjo tokiais ištekliais kaip kalkakmenis, geležies rūda, molis. Apylinkėse pakako ir žmonių, tad buvo nutarta statyti metalurgijos įmonę. 1836 m. buvo pradėtos pirmosios lydymo krosnies statybos. 1939 m. geležies gamykla ėmė veikti, tapo didžiausia visoje Tešyno Silezijoje.
Pirmosios lenkiškai vokiškos mokyklos Tršinece buvo įkurtos 1851 m. geležies gamyklos iniciatyva. 1871 m. nutiesus Košicės-Gohumino geležinkelio liniją prasidėjo spartus miesto augimas.
1920 m. padalinus Tešyno Sileziją Tršinecas atiteko Čekoslovakijai. 1931 m. Tršinecas gavo miesto teises, 1938 m. jis kartu su Užolsės regionu buvo Lenkijos aneksuotas, o Antrojo pasaulinio karo metais buvo hitlerinės Vokietijos dalis. Po karo ši teritorija vėl atiteko Čekoslovakijai. Prie Tršineco buvo prijungti keli supę kaimai.

Geografija

Tršineco miestas yra Moravijos-Silezijos krašte (Šiaurės rytų Čekija), prie pat Lenkijos sienos. Netoli ir Slovakijos siena. Aukštis virš jūros lygio – apie 300 m.
Tršinecas yra apie 45 km nuo Ostravos ir apie 400 km nuo šalies sostinės Prahos. Miestą supa vaizdingi Moravijos-Silezijos Beskidai. Šiose vietovėse populiarūs važinėjimas dviračiais, slidinėjimas, slidžių krosas, pėsčiųjų turizmas bei skraidymas parasparniais.
Pagrindinė miesto dalis įsikūrusi apie plieno gamyklą, tačiau į miesto sudėtį įeina ir nemažai buvusių kaimų.

Vietinė tarmė

Dauguma dabartinių miesto gyventojų kalba čekiškai, bet daug vietinių gyventojų kalba vietiniu Tešyno Silezijos dialektu, kuris yra čekų, lenkų ir vokiečių kalbų mišinys.
Adolfas Narbutas

Biografija

Turėdamas didelį potraukį dainai ir muzikai, 1934 m. įstojo į Klaipėdos muzikos mokyklą, kur pas Stepą Sodeiką mokėsi dainuoti, o pas J. Karosą muzikos teorijos ir su Stasiu Šimkumi, muzikos sudėtį. 1935–1940 m. buvo Lietuvos kariuomenės 6-ojo pėstininkų pulko chormeisteris.
Nuo 1940 m. mokėsi Vilniaus muzikos mokykloje, 1940–1941 m. buvo Vilniaus 6-osios vidurinės amatų mokyklos, o 1941–1943 m. Vilniaus aukštesniosios prekybos mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas. Pasitraukęs į Vokietiją, 1945–1947 m. gyveno Meerbecko lietuvių stovykloje. Keletą metų dainavimą studijavo pas prof. Kornilovą, vadovavo stovyklos chorams, dainų ir šokių ansambliui, kuris daug koncertavo lietuvių stovyklose, dėstė muziką lietuvių gimnazijoje ir vargonininkavo. Atvykęs į Kanadą, 1948 m. apsigyveno Toronte ir pradėjo vargonininkauti Šv. Jono lietuvių parapijoje, vadovavo vyrų ir Kanados lietuvių bendruomenės mišriajam chorui. 1954 m. persikėlė į JAV – Los Andžele, Kalifornijoje, vadovavo S. Šimkaus chorui, vargonininkavo Šv. Kazimiero parapijoje, nuo 1958 m. mokytojavo šeštadieninėje lietuvių mokykloje, talkino O. Razutienės vadovaujamam jaunimo ansambliui ir įvairiems kultūros renginiams. Yra sukūręs ir harmonizavęs lietuvių liaudies dainų, parašęs tekstų dainoms.
Luotas

Luotas – iš vientiso medžio kamieno išskobtas laivelis. Europoje luotai žinomi nuo mezolito laikų (VIII-V tūkst. pr. m. e.), seniausias rastas Nyderlandų teritorijoje. Daugiausia tai buvo grubaus darbo, iš ąžuolo išskobtos vandens transporto priemonės, iki 5,5 m ilgio, bukais galais.
Lietuvos jūrų muziejuje saugomas iš Platelių ežero dugno 1987 m. ištrauktas luotas. Jis buvo aptiktas 10 m gylyje netoli tilto, kadaise jungusio Šventorkalnio pusiasalį su Pilies sala. 4,5 m ilgio ir 0,5 m pločio laivelis buvo išskobtas iš ąžuolo. 2001 m. Platelių ežere 6-7 m gylyje archeologai rado ir kiek didesnį luotą, spėjama, jog jam – 600 m. Pamerktas specialiame skystyje šis luotas laikomas Platelių dvaro svirno rūsyje ir laukia konservavimo. 2005 m. senovinis luotas buvo iškeltas iš Elektrėnų marių dugno, 2007 m. Varnio ežere (Ignalinos rajonas) rastas apie 200 m. senumo luotas.
Luotai buvo naudojami susisiekimui ir žvejybai. Kai kuriose šalyse, jei reikėdavo gabenti didesnį krovinį, kelis luotus sujungdavo į vieną junginį. Lietuvos liaudies buities muziejuje Rumšiškėse saugojamas luotas, kuriuo būdavo lydimi Vilhelmo kanalu plukdomi sieliai, kitur jie atlikdavo kelto funkciją keliantis per upę. Lietuvoje luotais naudotasi iki praėjusio šimtmečio pradžios, ilgainiui juos pakeitė valtys.
2006 m. vasarą pagal senųjų luotų pavyzdžius, naudodamiesi senoviniais įrankiais, medžio meistrai Česlovas Talačka (Vilnius), Vytautas Blistrubis (Mažeikių r.), Vytas Jaugėla, skulptorius Antanas Vaškys (abu Plungės r.) ir archeologas Klaidas Perminas (Klaipėda) Žemaitijos nacionaliniame parke išskobė keletą luotų, pagal senovines tradicijas juos apdegino ir ištepė aliejumi, o paskui sėkmingai išbandė Platelių ežere.
Berežanai

Istorija

Berežanai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1375 m. Valdant Žygimantui Senajam, Berežanų žemės atiduotos dvarininkui Nikolajui Seniavskiui. Vėliau per giminystės ryšius Berežanai ir Seniavskui atiteko Čartoriskiams, vėliau Liubomirskiams, Patackiams. Nuo XVII a. pab. Berežanuose gyveno ženkli armėnų bendruomenė.
Oficialiai miesto statusas suteiktas 1939 m.
LRT Opus

Istorija

Pirmasis LRT bandymas transliuoti specialią programą jaunimui vyko 1995–1996 m., kai buvo transliuojama Lietuvos radijo trečioji programa (LR3).
2005 m. internetu imtas transliuoti „@ radijas“, kurį 2006 m. pakeitė „Opus3“ radiją.
2007 m. vasario 1 d. – 2010 m. gegužės 1 d. „Opus3“ radijas transliuotas visą parą, o 2010 m. gegužės 2 d. – 2015 m. lapkričio 1 d. radijo stotis transliuota 11 valandų.
Nuo 2015 m. lapkričio 2 d. radijo stotis transliuojama visą parą.

Programa

„LRT Opus“ tinklelį sudaro laidos „Atmerk akis“, „Be problemų“, „Dienos pulsas“, „Elektrolankos“, „Tavo muzika“, „Opūs klausimėliai“, „Vakaro fantazijos“, „Tavo teritorija“, „Švelnūs tardymai“. Grojama šiuolaikinė jaunimo muzika (šiuolaikinis rokas ir šiuolaikinė elektroninė muzika – Electro house, Jazz house, Club dance, Jungle/drum‘n‘bass, Lounge, Rock, Brit pop, Post grunge, Punk revival, Funky rock, Crap rock). Šešis kartus per dieną (tris kartus ryte ir tris kartus po pietų) transliuojamos žinios.
Algirdas Razminas

Biografija

1995 m. Mažeikių rajono telekomunikacijų tarnybos linijų apsaugos inžinierius, 1998 m. AB „Lietuvos telekomas“ klientų aptarnavimo skyriaus viršininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus narys.
1997–2000 m. ir 2001 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
SEB Group

SEB grupė (angl. SEB Group) yra Šiaurės Europos finansų įmonių grupė, veikianti Skandinavijos šalyse, Vokietijoje, Baltijos valstybėse, Lenkijoje ir Ukrainoje.
Veiklos sritys yra mažmeninė, asmeninė, verslo ir investicinė bankininkystė, investicijų valdymas, gyvybės draudimas.