google/wiki40b huggingface dataset:
2018 m. Lietuvos mokytojų streikas

Istorija

Streiką paskatino pedagogų atlyginimų skaičiavimo sistemos reforma. Streiko organizatoriai – Lietuvos švietimo darbuotojų profesinė sąjunga (LŠDPS) – teigė, jog atsakomybę už sukeltas problemas turi prisiimti švietimo ir mokslo ministrė Jurgita Petrauskienė. Streikas po išankstinių pranešimų prasidėjo lapkričio 12 d., jame iš pradžių dalyvavo penkios mokyklos.
Lapkričio 28 d. streikuojantys mokytojai susirinko į Seimo Švietimo ir mokslo komiteto posėdį. Jame dalyvavusi J. Petrauskienė iš posėdžio išvyko neišklausiusi mokytojų klausimų, kas sukėlė pastarųjų nepasitenkinimą. Po posėdžio mokytojai atsisakė pasitraukti iš Švietimo ir mokslo ministerijos ir liko joje budėti iki tol, kol bus pradėtos derybos. Per tris budėjimo dienas situacijai nepasikeitus prie Seimo įvyko pedagogų ir juos palaikančiųjų mitingas. Mitingui pasibaigus mokytojai grįžo prie Švietimo ir mokslo ministerijos. Radę užrakintas ministerijos duris kai kurie pedagogai vidun pateko per langus ir prašymų pasišalinti nepaisė. Likusiems budėti buvo sudaromos įvairios kliūtys: išgabentos sofos, draudžiama įsinešti maistą bei vaistus, atjungta televizija ir interneto ryšys.
Gruodžio 3 d. ministras pirmininkas Saulius Skvernelis iš švietimo ir mokslo ministrės pareigų atleido J. Petrauskienę, į jos vietą laikinai paskirdamas Roką Masiulį, kuris pradėjo derybas su streikuojančiais pedagogais. Ministrui pasikeitus neliko daugumos kliūčių budintiems ministerijoje. Budėjimas ministerijoje truko daugiau nei tris savaites.
LŠDPS pasižadėjo iš dalies kompensuoti streiko metu prarastus pedagogų atlyginimus. Budėjimo pradžioje viešai paskelbta LŠDPS sąskaita siekiant surinkti piniginę paramą streikuojantiems mokytojams. Budėjimo metu surinkta apie 40000 eurų.
LŠDPS pirmininko Andriaus Navicko skaičiavimais gruodžio pabaigoje streikavo daugiau kaip tūkstantis mokytojų, o gruodžio 19 d. – 400. Švietimo ir mokslo ministerijos pranešimu prieš gruodžio šventes streikavo 200 mokytojų iš 32 Lietuvos mokyklų.
Gintaras Visockas

Biografija

1984 m. baigė Vilniaus 7-ąją vidurinę mokyklą. Studijavo žurnalistiką. 1984–1986 m. tarnavo sovietų kariuomenėje Maskvoje (Rusijoje).
1991 m. baigė Vilniaus universitetą.
Dirbo „Literatūroje ir mene“, „Lietuvos aide“, „Atgimime“, „Respublikoje“, „Valstiečių laikraštyje“. Daug rašė Mažosios Lietuvos, Lietuvos partizanų pasipriešinimo temomis.
1994–1995 m. dirbo karo korespondentu Kaukaze.
Dirbdamas UAB „Valstiečių laikraštis“ leido specializuotą priedą „Atmintis“, kuriame buvo domimasi Lietuvos partizanų, tremtinių, politinių kalinių reikalais. Šešerius metus vadovavo specializuotam kariniam priedui „Vardan Lietuvos“. Su bendrautoriais sukūrė dokumentinį filmą „Visa tiesa apie savanorių „maištą“, narpliojusį 1993 metų Pakaunės įvykius.
2005–2007 m. gyveno ir dirbo Didžiojoje Britanijoje ir Danijos Karalystėje. Nuo 2007 m. dirbo žurnalistu laikraštyje „XXI amžius“ – rašo politinėmis, visuomeninėmis temomis.
2008 m. balotiravosi į Lietuvos respublikos Seimą, tačiau išrinktas nebuvo.
Interneto tinklalapio Slaptai.lt ir viešosios įstaigos vaizdo studijos „Slaptai“ steigėjas.Paskutinius keletą metų pagrindinė veikla - darbas savo įsteigtame visuomeniniame - politiniame tinklaraštyje Slaptai.lt.
Nevedęs, vaikų neturi.
Lesoto futbolo lyga

Buddie Premiere League yra Lesoto futbolo čempionatas, kuris buvo įkurtas 1970 m.
Rašomoji plunksna

Rašomoji plunksna – rašymo priemonė, pagaminta iš didelio paukščio plunksnos. Rašomosios plunksnos buvo naudojamos rašant rašalu iki atsirandant plunksnakočiui, automatiniam plunksnakočiui ir galiausiai tušinukui.
Užsmailinta žąsies plunksna retai naudojama kaligrafijai, nes popierius dabar dažniausiai gaminamas iš medienos masės dėl ko plunksna greitai susidėvi. Tačiau ji vis dar yra naudojama kelių sričių specialistų, nes suteikia galimybę brėžti neprilygstamo aštrumo brūkšnius ir yra lankstesnė už tušinuką.
Pagėgių savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Pagėgių savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Pagėgių savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 11 d. Meru 16 balsų išrinktas Virginijus Komskis. Mero pavaduotoju paskirtas Vytautas Stanišauskas.
Seredžiaus I piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno aukštutinės terasos kyšulyje, suformuotame Pieštvės upelio. Iš šiaurės vakarų piliakalnį juosia Pieštvės upelis, iš pietų – Nemuno slėnis, iš šiaurės rytų prieina gretima aukštuma. Aikštelė beveik trikampė, pailga rytų–vakarų kryptimi, 50 m ilgio, 35 m pločio rytuose. Jos rytiniame gale supiltas 7 m aukščio, 20 m pločio pirmasis pylimas, kurio išorinis 9 m aukščio šlaitas leidžiasi į 10 m pločio, 4 m gylio griovį 4 m pločio dugnu (geriausiai išliko pietrytiniame šlaite), juosusį ir piliakalnio šiaurinę papėdę. Griovio išorinėje pusėje supiltas antras 3 m aukščio, 10 m pločio pylimas, geriau išlikęs tik šiaurinėje ir pietrytinėje dalyse. Vakariniame šlaite, 6 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 30 m aukščio, viršutinėje 6-8 m aukščio dalyje dirbtinai pastatinti. Išmatavimai: 320 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi ir 250 m pločio.
Piliakalnis apardytas arimų, pirmajame pylime iškasta didžiulė duobė, aikštelės kraštuose - apkasas. Dirvonuoja. Į piliakalnį nuo Seredžiaus miestelio apatinės dalies į viršų įrengti laiptai. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - XV a. pradžia.

Gyvenvietė

Rytinėje ir pietinėje papėdėse 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos bei žiestos keramikos, molio tinko, gyvulių kaulų. Išmatavimai: 230 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi ir iki 150 m pločio.

Aplinkiniai piliakalniai

Gabrieliškių piliakalnis 27 kmBažavalės piliakalnis 20 kmPašilių piliakalnis 8 km
Butvilonių piliakalnis 5,5 kmVeliuonos II piliakalnis 8 km
Veliuonos I piliakalnis 10 kmPiepalių piliakalnis 23 kmŽuklijų piliakalnis 4 kmJoginiškių piliakalnis 3 kmRingovės piliakalnis 7,5 km
Seredžiaus II piliakalnis 0,7 km
Budaeršas

Istorija

1236 m. paminėtas pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaip Eršas (Örs).
Nuo Austrijos imperijos laikų mieste gyvena vokiečių bendruomenė, kuri miestą vadina savaip, Vuderšu (Wudersch).
Enköpings SK

Istorija

1914 m. kovo 2 d. įkurtas klubas. 2003 m. dalyvavo elito diviziono kovose. Tai buvo vienintelis sezonas aukščiausioje lygoje. po to buvo kritimas į žemesnius divizionus.
Pastaruoju metu buvo nukritęs iki penktos pakopos.
Artūras Žukauskas (1974)

Biografija

Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje baigė TV režisūros bakalaurą, ten pat įgijo menų magistro laipsnį. Stažavosi Japonijoje ir Vokietijoje. Įvairių pramoginių TV laidų, spektaklių ir projektų režisierius, sukūrė trumpametražių vaizdo filmų, vaidino spektakliuose.
Rima Diržauskienė

Biografija

Ukmergės Užupio vidurinės mokyklos valgyklos virėja.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ukmergės rajono skyriaus narė, nuo 2001 m. skyriaus iždininkė.
Sūnus Almantas.
Energinis sertifikavimas

Pastatų energinio naudingumo sertifikavimas – Lietuvos teisės aktų reglamentuotas procesas, kurio metu apskaičiuojamas pastato energijos sunaudojimas, pastatas priskiriamas energinio naudingumo klasei ir išduodamas pastato energinio naudingumo sertifikatas. Energinį sertifikavimą atlieka tik atestuoti ekspertai, kurie turi teisę išduoti juridinę galią turinčius energinio naudingumo sertifikatus. Lietuvoje energinis sertifikavimas atliekamas vadovaujantis STR 2.01.09: 2005 „Pastatų energinis naudingumas. Energinio naudingumo sertifikavimas“.

Energinio naudingumo klasės

Pastatai pagal energetinį naudingumą skirstomi į devynias klases: A++, A+, A, B, C, D, E, F ir G. A klasės pastatams reikalingos šiluminės energijos sąnaudos yra pačios mažiausios. B ir C klasės pasižymi mažomis energijos sąnaudomis ir atitinka galiojančių normų reikalavimus. D, E, F ir G klasės pasižymi pačiu didžiausiu energijos sunaudojimu.
Saturno žiedai

Saturno žiedai – planetos žiedų sistema, besisukanti apie Saturną. Daugiausiai susideda iš ledo ir dulkių.
Pirmasis apie Saturno žiedų stebėjimą 1610 m. paskelbė Galilėjas Galilėjus. Jis manė, jog žiedai yra didžiulės „rankenos“ arba dideli palydovai abipus planetos. Pirmasis žiedo idėją 1655 m. iškėlė Christiaan Huygens. Olandų astronomas manė, jog Saturno žiedas yra kietas ir vientisas.
Tarp žiedų yra keletas tarpų, kurie susidarė dėl orbitinių rezonansų tarp žiedus sudarančių dalelių ir vieno ar kelių Saturno palydovų.
Bendras žiedų plotis siekia daugiau kaip 400 000 km, o storis – vos 1 km.
Tautos akiračiai

Tautos akiračiai – Nepriklausomo strateginių tyrimų centro žurnalinis leidinys, ėjęs 1993–1994 m. Vilniuje.

Istorija

Įsteigė Romualdas Grigas. Leido leidykla „Academia“. Tiražas 1000 egz. 
Vyriausiasis redaktorius Algimantas Indriūnas.
Antano ir Jono Juškų etninės kultūros muziejus

Antano ir Jono Juškų etninės kultūros muziejus – muziejus įsikūręs Vilkijoje, Kauno Mažoji g. 2, įkurtas 1990 m. Muziejuje saugoma 
Antano ir Jono Juškų archyvas; apylinkių liaudies buities ir meno rinkiniai; senosios Vilkijos miesto ir gyventojų fotografijos; įvairūs dokumentai; nedidelė archeologinė kolekcija.

Istorija

Muziejus įsikūręs senojoje Vilkijos klebonijoje. Anot šaltinių pastato istorija siekia dar XVIII a. pr. Kaip Vilkijos klebonija statinys išbuvo iki pat 1892 m. kai Vilkijos miestelyje kilusio gaisro metu sudegė senoji medinė bažnyčia, o naująją mūrinę bažnyčią buvo nuspręsta statyti ant kalno. 1908 m. užbaigus statybos darbus buvo nutarta perkelti ir kleboniją. Senasis pastatas praradęs savo ankstesnę paskirtį atiteko Pranskevičių šeimai. 1925 m. sklypą ir namą nupirko Mongirdai - valdininkų ir gydytojų šeima. Vokiečių okupacijos metais (1915-1918) čia buvo įsikūrusi žandarmerijos komendantūra.
1862-1864 m. Senojoje klebonijoje gyveno vienas žymiausių lietuvių tautosakininkų, etnografas, kalbininkas ir kunigas Antanas Juška.
1987 m. didelėmis Vilkijos kraštotyrininko Prano Mikalausko (1923-1997), Kauno rajono spaudos, Kauno bendrijos „Atgaja“ ir gausybės jų talkininkų pastangomis namas buvo išsaugotas nuo visiško sunaikinimo. Buvo organizuojamos talkos, renkamos aukos restauracijai, kuri prasidėjo 1988 m. Atnaujinus pastatą 1990 m. jame įsikūrė Antano ir Jono Juškų etninės kultūros muziejus.
Muziejuje saugomi A. ir J. Juškų archyvas; tautosakos istorijos rinkiniai; krašto istorijos rinkiniai; muziejaus pastato istoriją atspindintys rinkiniai; apylinkių liaudies buities ir meno rinkiniai.
Muziejuje švenčiamos kalendorinės šventės, puoselėjamos senosios tradicijos ir kultūra. Vyksta koncertai, vakaronės, parodos ir susitikimai su įdomiais žmonėmis.
Horsens FS

Istorija

1994 m. geriausi klubo žaidėjai perėjo į naują AC Horsens klubą.
Montanija

Montanija (isp. La Montaña) - gamtinė sritis Peru, sudaro Andų priekalnes į rytus nuo Ukajalio upės. Rytuose pereina į Amazonės lygumą. Būdingi pailgi kalnagūbriai, tarp jų Subandinė Kordiljera (aukštis 400-600 m), atskirti plačiais slėniais. Metinis kritulių kiekis siekia 3000 mm. Auga tankūs drėgnieji tropikų miškai.
Vytautas Gilaitis

Biografija

1973 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.
VĮ Kaišiadorių ligoninės skyriaus vedėjas, 2001 m. VŠĮ Kaišiadorių slaugos ir palaikomojo gydymo ligoninės vyr. gydytojas, 2009 m. VŠĮ Kaišiadorių ligoninė direktoriaus pavaduotojas ambulatorinėms paslaugoms.
Lietuvos liberalų sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 2000–2003 m., 2003–2004 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Eimutė, duktė Aušra.
Sergejus Iljušinas

Sergejus Iljušinas (rus. Серге́й Влади́мирович Илью́шин, 1894 m. kovo 30 d. Vologdos gubernijoje – 1977 m. vasario 9 d. Maskvoje) – sovietinis aviakonstruktorius, vienos didžiausių Rusijos lėktuvų gamybos kompanijos „Iljušin“ įkūrėjas.

Biografija

Buvo jaunesniausias iš devynių vaikų šeimoje. Mokyklą pradėjo lankyti tik 9-erių metų, 15 metų dirbo paprastu darbininku. 1919–1921 m. dalyvavo pilietiniame kare Raudonosios armijos sudėtyje (aviamechanikas). 1921–1926 m. mokėsi N. Žukovskio vardo karo aviacijos akademijoje, baigęs iškart pradėjo dirbti Rusijos karinių oro pajėgų mokslo ir technikos komitete. 1935 m. pradėjo vadovauti konstruktorių biurui, vėliau peraugusiam į „Iljušin“ kompaniją.
Palaidotas Novodevičės kapinėse Maskvoje.

Veikla

Jau 1936 m. su kolegomis sukurė dvimotorį CKB-30, kuriuo pasiekta keletas aukščio ir skrydžio nuotolio rekordų (V. Kokkinakio skrydis Maskva-Vladivostokas, Maskva-JAV).
1939 m. pagal jo originalų projektą sukurtas šarvuotas šturmo lėktuvas Il-2, vadintas „skraidančiu tanku“, tapęs masiškiausiu sovietiniu lėktuvu Vokietijos-SSRS kare, pradėjęs naują (šturmo) karinės aviacijos rūšį. Bombonešiai Il-4 jau 1941 m. vasarą bombardavo Berlyną.
Nuo 1943 m. S. Iljušinas pradeda kurti keleivinius lėktuvus. Seriją pradėjo Il-12, vėliau buvo Il-14, Il-18 (plačiausiai naudoti sovietiniai lėktuvai), tarpkontinentinis Il-62, tapęs „Aeroflot“ flagmanu. Paskutinis jo sukurtas lėktuvas – Il-62.
Triskart Socialistinio darbo didvyris (1941, 1957, 1974 m.), Lenino premijos laureatas (1960 m.), septyniskart Stalino premijos laureatas (absoliutus rekordas), inžinerijos generolas pulkininkas (1957 m.), SSRS Mokslų akademijos narys (1968 m.).
Lietuvos sporto federacijų sąjunga

Lietuvos sporto federacijų sąjunga – ne pelno siekianti organizacija, vienijanti Lietuvos sporto federacijas. Sąjungos prezidentas – Rimantas Kveselaitis.
Nuo 1992 m. LSFS yra Europos nevyriausybinių sporto organizacijų sąjungos narė.
Hidzeno žemė

Hidzenas (肥前国; Hizen no kuni) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje šiomis dienomis yra Sagos ir Nagasakio prefektūros, neskaitant Nagasakiui priklausančių Cušimos ir Ikio. Hidzenas ribojosi su Čikudzeno ir Čikugo žemėmis.
Paulius Titelbachas

Paulius Ferdinandas Aloyzas Titelbachas, (vok. Paul Ferdinand Aloys Tittelbach; 1865 m. sausio 7 d., naujuoju stiliumi 1865 m. gruodžio 5 d., Gailhofo dvare Kuršo gubernijoje, Rusijos imperija - 1951 m. spalio 12 d. Klein Siuntel vietovėje prie Hamelno, Žemutinė Saksonija, VFR) – evangelikų liuteronų kunigas Lietuvoje ir Vokietijoje, Lietuvos vokiečių bendruomenės veikėjas.

Biografija

Gimė dvaro nuomotojo šeimoje. Mokėsi Mintaujos gimnazijoje (1877–1885 m.), vėliau studijavo teologiją Dorpato universitete. Po baigimo jam buvo suteiktas teologijos mokslų kandidato laipsnis. Mokytojavo Tammistu ir  Strutelės dvaruose. 1892 m. sausio 26 d. (naujuoju stiliumi – vasario 7 d.) įšventintas kunigu, vedė. Paskirtas Kėdainių evangelikų liuteronų bažnyčios klebonu, nuo 1910 m. šios bažnyčios administratorius ir Vilniaus evangelikų liuteronų bažnyčios klebonas. Pirmojo pasaulinio karo metais Kuršo Konsistorijos buvo paskirtas Vilniaus propstu (dekanu). 
1919–1941 m. klebonavo Evangelikų liuteronų bažnyčioje Kėdainiuose. Gyveno jam priklaususiame Čeplinavos dvarelyje, be to, buvo kito ūkio prie Paberžės savininkas. 1920 m. patvirtintas Vilniaus propstu, 1921 m. kartu išrinktas Lietuvos vokiečių evangelikų liuteronų sinodo senjoru (1920–1922 m. viceprezidentas). 1922 m. tapo Lietuvos evangelikų liuteronų konsistorijos nariu. 1925–1930 m. mokė vokiečių kalbos Kėdainių gimnazijoje, 1930–1931 m. – privatdocentas Vytauto Didžiojo universitete Kaune. 
1941 m. repatriavo į Vokietijos Reichą, 1942 m. grįžo į Lietuvą, aptarnavo Kėdainių, Kauno ir kt. vokiškakalbes parapijas. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį, apsigyveno žmonos gimtinėje, kur ir kunigavo. 1946 m. organizavo pagalbos centrą vokiečių išeiviams iš Lietuvos, leido jiems skirtą žurnalą „Heimatstimme“.
Herschel kosminė observatorija

Orbita

Herschel observatorijai ir Planck erdvėlaiviui atsiskyrus, abu jie nuskriejo atskiromis orbitomis į Lagranžo tašką L2 Žemės - Saulės sistemoje. Praėjus dienai po atsiskyrimo dar buvo atliktas Herschel trajektorijos patikslinimo manevras, užtikrinantis, kad observatorija tikrai skries numatyta orbita. Manevras buvo sėkmingas ir po 60 dienų Herschel jau pasiekė reikiamą orbitą. Dabar observatorija skrieja 1.5 mln km nuo Žemės, kitoje pusėje nei Saulė.
Kodėl Herschel orbitai buvo pasirinktas būtent L2 taškas? Saulė, Žemė ir Mėnulis yra stiprūs šviesos ir šilumos šaltiniai, trukdantys teleskopo darbui. Dėl šios priežasties visos arti Žemės esančios galimos orbitos kosminei observatorijai netinka. Artimiausia tinkama orbita yra aplink vieną iš Žemės - Mėnulio sistemos Lagranžo taškų, tačiau ji netinka dėl to, kad šie du dangaus kūnai pernelyg dažnai patenka į teleskopo regėjimo lauką. Todėl buvo pasirinktas artimiausias taškas, kuriame Saulės, Žemės ir Mėnulio spinduliuotė jau nebetrukdo stebėjimams.

Energijos tiekimas

Kosminės observatorijos energijos tiekimo sistemą sudaro trys dalys: paneliai su Saulės baterijomis, paprasta baterija ir energijos tiekimo valdymo elementas (PCU).
Herschel observatorijos Saulės baterija pritvirtinta prie Saulės skydo, skirto kriostatui apsaugoti nuo Saulės spindulių, viršutinės dalies. Kontrolės sistemos dėka, baterijos visada atsuktos į Saulę.
Zarasų Pauliaus Širvio progimnazija

Istorija

Mokykla jauniausia rajone, atidaryta 1984 m. rugsėjo 1 d. kaip Zarasų 2-oji vidurinė mokykla. Buvo sukomplektuotos 22 klasės, mokytis susirinko 519 moksleivių, pradėjo dirbti 34 mokytojai.
Nepriklausomybės įtvirtinimo metais mokykloje įvyko daug pasikeitimų: 1990 m. įrengtas tikybos, 1991 m. informatikos kabinetai, greta anksčiau dėstytos vokiečių kalbos pradėta dėstyti anglų kalba. Mokykla pasirinko sustiprinto humanitarinio lavinimo kryptį su pagilintu gimtosios kalbos mokymu. 1993 m. lietuvių kalbos mokytojos A. Krivickienės iniciatyva mokykloje įrengtas lietuvių kalbos kabinetas, suaktyvėjo mokyklos lituanistų veikla, organizuoti turiningi literatūriniai vakarai, kalbos savaitės, raiškiojo skaitymo bei kiti konkursai. 1996 ir 1997 m. mokyklos skaitovai dalyvavo respublikos jaunųjų skaitovų konkurse. 1996 m. gegužės mėn. Lietuvos Respublikos švietimo ministerija mokyklai patvirtino humanitarinį profilį. Nuo 1998 m. mokiniai be humanitarinio profilio gali pasirinkti ekonominį su sustiprintu matematikos bei užsienio kalbos dėstymu profilį.
Nuo 1995 m. mokykloje renkamas mokinių prezidentas, plėtojama mokinių savivalda. Nuo 1996 m. vasario ledžiamas mokyklos laikraštis „Ausla“ ir rengiamos įspūdingos Užgavėnių šventės su eitynėmis miesto gatvėmis. Nuo 1997 m. pavasario mokykloje rengiamos tradicinės teatro savaitės, į kurias suvažiuoja moksleivių teatriniai kolektyvai iš įvairių Lietuvos vietų. 1997 m. gegužės 22 d. atvėrė duris mokyklos muziejus, kuriame jau yra virš tūkstančio eksponatų, sukaupta daug archyvinės medžiagos. Muziejui vadovauja istorijos mokytoja Rimutė Morozovienė, parašiusi ir išleidusi dvi knygas, skirtas istorijos mokymuisi. 1998 m. gruodžio mėn. įkurta mokyklos interneto svetainė. Veikia Zarasų Pauliaus Širvio mokyklos labdaros ir paramos fondas.
1997 m. rugpjūčio 25 d. mokyklai suteiktas poeto Pauliaus Širvio (1920–1979) vardas. Šio kraštiečio vardą mokykla pasirinko todėl, kad čia sustiprintu lygiu dėstomi humanitariniai dalykai.
1999 m. mokykloje atidarytas rajono pedagogų švietimo centras, veikia gyventojų kompiuterinio raštingumo kursai. Mokyklos mokytojai bei mokiniai dalyvavo Atviros Lietuvos fondo remiamuose projektuose, Socrates Comenius taptautinėje programoje buvo kuriamas bendras projektas su Belgijos Zotegemo miesto mokykla, bendradarbiaujame su Italijos, Vokietijos bei Šveicarijos mokyklomis.
2000 m. mokyklai patvirtintas profiliuotos vidurinės mokyklos statusas. 2002 m. tapo Pauliaus Širvio pagrindine mokykla. 2009 m. prie mokyklos prijungtas Suvieko pagrindinio ugdymo skyrius, mokosi tik 5-8 klasių mokiniai. Nuo 2011 m. progimnazija.
Raiso teorema

Pastabos

Jei neegzistuoja algoritmas, išsprendžiantis problemą bendru atveju, tai visiškai nereiškia, kad neegzistuoja algoritmas, išsprendžiantis tą pačią problemą daliniu atveju.
Gryficė

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose Gryficė minimas nuo 1234 m. Tuo metu miesto valdovu buvęs Pomeranijos kunigaikščių. Miesto teises suteiktos 1262 m.
Modelių tikrinimas

Apžvalga

Svarbūs modelio patikrinimo metodai buvo sukurti, kad jų pagalba būtų galima patikrinti techninės įrangos ir programinės įrangos modelius, kuriuose reikalavimai yra išreikšti laikinos loginės formulės pagalba. Novatoriškas laikinos loginės formulės modelio patikrinimo darbas buvo sukurtas E. M. Clarke ir E. A. Emerson bei J. P. Queille ir J. Sifakis. Clarke, Emerson ir Sifakis gavo bendrą Turing apdovanojimą už jų darbą modelio patikrinimo srityje. Modelio patikrinimas yra dažniausiai naudojamas patikrinant techninės įrangos modelį. Dirbant su programine įranga dėl netikrumo (žiūrėkite apskaičiavimo teoriją) metodas negali būti pilnai algoritminis; paprastai jis gali nepatvirtinti arba klaidingai patvirtinti reikiamą savybę. Struktūra paprastai yra suvokiama kaip pirminis kodinis apibūdinimas, išreikštas pramonine techninės įrangos aprašomąja kalba arba specialios paskirties kalba. Tokia programa atitinka ribotos būsenos mašiną (FSM), pvz., adresuotoje grafoje yra mazgai (arba viršūnės) ir briaunos. Atominių teiginių grupė yra susijusi su kiekvienu mazgu, paprastai rodo, kurie atminties elementai yra įjungti. Mazgai reiškia sistemos būsenas, briaunos reiškia galimus perėjimus, kurie gali keisti būseną, tuo tarpu atominiai teiginiai išreiškia esmines savybes, kurios užtikrina darbo eigą. Paprastai, problema gali būti išreiškiama taip: turime norimą savybę, išreikštą kaip laikiną logišką formulę p, ir struktūra M su pirmine būsena s, apskaičiuokite, ar M, sI= p. Jei M yra galutinė, kaip yra techninėje įrangoje, modelio patikrinimas susiaurėja iki grafos paieškos.