google/wiki40b huggingface dataset:
Ateizmo istorija

Ateizmo istorija – filosofinio požiūrio ateizmo susikūrimo ir egzistavimo istorija.

Istorija

Nors ateizmo terminas atsirado XVI a. Prancūzijoje, jo sąvoka viešpatavo jau Senovės Egipto, Vedų civilizacijos ir Antikos laikais.

Senovės Egiptas

Senovės Egipte buvo sukurtas kritikuojantis teizmą kūrinys „Arfisto daina“ – tai, ko gero, buvo pirmasis ateizmą palaikantis dokumentas.

Ankstyvosios indų religijos

Pirmosios ateizmo mokyklos susikūrė hinduizmo religijoje. Viena iš jų buvo materialistinės filosofijos mokykla čarvaka, kuri susidarė VI amžiaus pr. m. e. Indijoje. Joje buvo mokomi chemijos pagrindai ir neigiami antgamtinių jėgų egzistavimai. Taip pat buvo Sankhjos mokykla, kuri teigė, kad dievai neegzistuoja, kadangi jų egzistavimo neįmanoma įrodyti.

Antika

Ateizmo tema buvo populiari ir antikos laikais, Graikijos poetas ir „pirmasis ateistas“ Diagoras (V amžiaus pr. m. e.) labai ryškiai kritikavo religijas. Jis teigė, kad religijos yra tik žmonijos išmonė. Atomistas Demokritas viską tyrinėjo tik materialistiniais būdais, o sofistai Protagoras ir Prodikas buvo ateistinių pažiūrų. Filosofas Sokratas buvo laikomas ateistu, nes visiškai ignoravo dievų buvimą.
381 metais Romos Imperijoje ateistus pradėjo kaltinti erezija ir persekioti.

Nuo Ankstyvųjų viduramžių iki Renesanso

Ateizmas viduramžiais buvo retenybė, daugelis buvo tikintieji, tačiau atsirado žmonių, kurie turėjo ir savo nuomonę. Viljamas Okamas teigė, kad žmogus negali tyrinėti dievų, nes tam trukdo nominalistinės bei psichologinės ribos. Okamo pasekėjai buvo Džonas Vyklifas, Janas Husas ir Martynas Liuteris.
Renesanso laikais atsirado daugiau ateizmo tyrinėtojų. Leonardas da Vinčis vykdė begalę eksperimentų, ginčijosi su religijos atstovais. Nikolas Makiavelis ir Fransua Rablė kritikavo tikinčiųjų bendruomenes.

Naujieji laikai

Reformacijos sąjūdžio pradžioje religijos bendruomenių valdžia nusilpo, susidarė žymiai daugiau ateizmo filosofų. anglų filosofas Tomas Hobsas neigė antgamtinių jėgų egzistavimą, o vokietis Paulas Golbachas atvirai pasisakė esąs ateistas.
Didžiosios Prancūzų revoliucijos metu ateizmas virto laisvai kalbama tema, 1793 m. norėta uždrausti krikščionybės mokymą.
Labiausiai ateizmą XIX amžiaus pabaigoje išpopuliarino filosofai – laisvamaniai: Ludvikas Andreasas Feuerbachas, Artūras Šopenhaueris, Karlas Marksas ir Frydrichas Nyčė.

XX amžius

XX a. ateizmas tapo plačiai minimas įvairių mokslininkų darbuose. Filosofas ir matematikas Bertranas Raselas tvirtino, kad visų pasaulio dievų neegzistuoja, jie tik išmonė. Britas Alfredas Ayeras teigė, kad religijos požiūriai nelogiški ir neįmanomi patvirtinimui. Džonas Diujis viską tyrinėjo be tikėjimo mokymų.
Nuo 1956 m. Indijoje bei pasaulyje prasidėjo aktyvus ateistų sąjūdis, kova prieš hinduizmą ir brahmanus, buvęs Albanijos pirmininkas Enveris Hodžas savo šalyje uždraudė visas religines bendruomenes.
Po Berlyno sienos griuvimo ateizmo banga nurimo, tačiau vis tiek šis filosofinis požiūris išliko populiarus.
Igaelis Jadinas

Biografija

Tėvas archeologas Eliezeris Sukenikas. Studijavo archeologiją Hebrajų universitete Jeruzalėje. 1955 m. filosofijos daktaras.
Nuo 1959 m. Hebrajų universiteto profesorius, nuo 1970 m. Archeologijos instituto vadovas. 1932-1948 m. karinės organizacijos Hagana narys. 1949-1952 m. Izraelio ginkluotųjų pajėgų Generalinio štabo viršininkas.

Mokslinė veikla

Tyrė Kumrano rankraščius. Archeologijos ekspedicijų vadovas – 1955-1958 m. ir 1968 m. Hacoras, 1960-1961 m. Judėjos dykumos Negyvosios jūros šiaurės vakarinio kranto olos, 1963-1965 m. Masada.
Socialinių mokslų kolegijos Teisės katedra

Socialinių mokslų kolegijos Teisės katedra - Socialinių mokslų kolegijos struktūrinis padalinys; Teisės katedra. Veiklos sritys - teisinis švietimas (teisės dėstymas), teisės mokslinė veikla (tyrimai, straipsnių publikavimas ir kt.). Teisės, verslo vadybos specialybės, Finansų, bankininkystės, tarptautinio verslo vadybos specialybės, Verslo komunikacijos vadybos, kompiuterių programavimo specialybės mokymas. Pagrindinė studijų programa - Teisė.
Adresas: Tilžės g. 52 (201 kabinetas), 91110, Klaipėda.
Kurilų trumpauodegė katė

Kurilų trumpauodegės (angl. Kurilian Bobtail, rus. Курильский бобтейл) – natūrali kačių veislė. Skiriamasis bruožas – trumpa (apie 8 cm), tačiau ilgaplaukė uodega. Šios veislės katės labai retos, gyvena tik Kurilų salose. Dabar veisiamos ir kačių augintojų. Spėjama, kad kilo iš japonų trumpauodegių kačių.

Charakteris

Kurilų trumpauodegės dažniausiai gerai sutaria su kitomis katėmis bei šunimis. Gerai prisitaiko prie pokyčių, draugiškos, neįkyrios, tačiau mėgsta dėmesį. Geros medžiotojos ir žvejės, mėgsta vandenį.

Fizinės savybės

Kurilų trumpauodegių kūnas tvirtas, raumeningas, kresnas. Užpakalinės kojos ilgesnės už priekines. Galva didelė, ausys – vidutinės. Akys didelės, migdolo pavidalo. Antakiai ir ūsai ilgi, nosis šiek tiek įgaubta.
Plaukas ilgas, švelnus. Kurilų trumpauodegės būna įvairių spalvų: juodos, rusvos, su baltais lopais arba rainos.
Tombali regionas

Geografija

Regionas ribojasi su Kinaros, Bafatos ir Gabu regionais šiaurėje, iš pietų riboja Gvinėja, iš vakarų skalauja Atlanto vandenynas. Svarbiausios upės – Kasinė ir Kumbiža (sudaro gilias estuarijas). Priklauso Melo sala.
Kevn Mauras

Istorija

1848–1960 m. veikė geležinkelio stotis. XIX–XX a. pagrindinė pramonės šaka buvo sutelkta chemijos sektoriuje.
Kretingos grūdai

Kretingos grūdai – grūdų perdirbimo bendrovė Kretingoje, Tiekėjų g. 41, LT-97123 Kretinga. Viena didžiausių pašarų gamybos bendrovių šalyje, 2005 m. užėmė 27% šių produktų rinkos.

Veikla

Gamina kombinuotuosius pašarus, lesalus ir baltyminius vitamininius papildus gyvuliams ir paukščiams, ėdalą šunims. Grūdų saugyklos ir birių pašarinių žaliavų muitinės sandėliai talpina apie 100 000 tonų grūdinių kultūrų. Kombinuotų pašarų cecho gamybinis pajėgumas - 50 tonų pašarų per valandą.
Turi atstovybes Maskvoje ir Minske. 2006 m. valdė – 91% bendrovės „Kontvainiai“ (verčiasi kiaulininkyste), 90% „Labtesta“ (pašarų, vandens, teršalų ir kitų tyrimai, įvairios konsultacijos), apie 84% „Raminora“ (ši bendrovė valdo Druskininkų sveikatos ir poilsio centrą „SPA-Vilnius“), 67% „Remtama“ (prekyba žemės ūkio technika ir įranga), 100% „Bridimekso“ kiaulių veislininkystės fermos, 75% Kaliningrado paukščių fabriko, 65% Kaušėnų paukštyno akcijų.
Pagamino (2005 m.) 96 144 t. produkcijos, pajamos 90,9 mln. Lt, grynasis pelnas 10,5 mln. Lt; dirbo – 130 darbuotojų (2006 m.). 25% produkcijos eksportuoja į Rusiją, Baltarusiją, Ukrainą.

Istorija

1945 m. tuometiniame garvežių depo pastate įsteigtas grūdų priėmimo punktas. Grūdų priėmimo patalpas sudarė garvežių depo pastatas ir keletas karo meto medinių barakų. 1957 m. priimtas nutarimas grūdų priėmimo teritorijoje pastatyti kombinuotųjų pašarų gamybos cechą. 1958 m. įkurta Valstybinė grūdų perdirbimo gamykla, 1958 m. liepos 12 d. buvo pagamintos pirmosios tonos kombinuotų pašarų. Ši data laikoma kombinuotų pašarų cecho įkūrimo data. Tuo metu Kretingos grūdų produktų kombinatas buvo antroji įmonė, gaminanti kombinuotus pašarus šalyje. Didėjant kombinuotųjų pašarų rinkai, 1983 m. pradėta statyti naujoji 630 tonų per parą gaminanti kombinuotų pašarų gamykla. 
1994 tapo akcine bendrove „Kretingos grūdai“.
Svetimšalis (1946 filmas)

Turinys

1946-ieji metai. Misteris Vilsonas, vienas iš karo nusikaltimus tiriančios komisijos narių, atvyksta į JAV, kur, turimais duomenimis, Konektikuto valstijoje slapstosi Francas Katleris – vienas labiausiai ieškomų karo nusikaltėlių. Pastarasis, pasivadinęs Čarlzu Rankinu, dirba dėstytoju universitete ir ketina vesti Auksčiausiojo Teismo teisėjo Longstryto dukterį Merę. Kadangi Rankino reputacija mieste nepriekaištinga, Vilsonas turi įtikinti Merę, kad šios būsimasis vyras yra nusikaltėlis ir padėti jį suimti.
Medžitas

Medžitas (marš. Mājej, Mājeej) – koralinė sala Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Ratako salų grandinės centrinėje dalyje. Sala yra 110 km į šiaurės rytus nuo Votjės atolo.
Salos ilgis iš šiaurės į pietus 3,5 km, plotis 0,75 km, aukštis – 3 m. Medžitą supa koralinis rifas, salos centre yra mažas gėlavandenis ežeras.
Atolą 1565 m. pastebėjo Migelio Lopeso de Legaspio ekspedicija ir pavadino Los Barbudos („Barzdotųjų sala“). 1817 m. Oto fon Kocebaus ekspedicija salą pavadino Naujųjų Metų sala.
1998 m. Medžito saloje gyveno 416 gyventojų, susitelkusių salos pietuose. Yra lėktuvų nusileidimo takas. Verčiamasi pandanų, duonmedžių, taro auginimu.
Jūkainiai

Istorija

XX a. tarpukariu buvo Jūkainių dvaras, kurį 1941 m. sovietai nusavino. Nuo 1906 m. jame veikė dvarininkui Kazimierui Jančiauskui priklausęs žirgynas, kuriame buvo auginami trakėnų veislės žirgai.
Blogas bankas

„Blogasis bankas" – visuomeninė finansinė institucija, iš bankų rinkos kainomis superkanti nelikvidžius aktyvus. Blogasis bankas buvo sukurtas Skandinavijos valstybėse, sprendžiant bankų krizę 1991 m. Blogasis bankas laikomas finansų sektoriaus gelbėjimo priemonė. Ketinama įvesti ES lygiu (ECB) bei JAV.
Rinijūnai

Augimvietės

Šlapios, pelkėtos vietovės, sąžalynai.
Espiritu Santas (Vanuatu)

Espiritu Santas (angl. Espiritu Santo) – sala Ramiajame vandenyne, didžiausia Naujųjų Hebridų salyne. Priklauso Vanuatu valstybei. Plotas 3955,5 km².
Sala yra vulkaninės kilmės, kalnuota. Aukščiausia viršukalnė – Tabvemasana (1877 m, aukščiausia Vanuatu vieta). Aplink Espiritu Santą gausu mažesnių salų ir salelių (svarbiausios – Malo, Lathi, Mavea, Tutumba) bei koralinių rifų. Šiaurinėje dalyje giliai įsiterpusi Sent Filipo ir Sent Džeimso įlanka. Auga tropiniai miškai, juose gyvena retų, endeminių paukščių.
Svarbiausias salos miestas – Luganvilis. Verčiamasi vietinės reikšmės žemdirbyste, paukštininkyste, žvejyba. Yra gyvulininkystės ūkis. Turizmas.
Espiritu Santas priklauso Sanma provincijai.
Lontara

Raida

Lontara raštas, kaip ir dauguma kitų Malajų salyno rašto sistemų, kilo iš kavi rašto, paplitusio tarp salyno tautų apie XIII–XIV a., Madžapahito imperijos laikais. Pietiniame Sulavesyje gyvenę tautos per ilgą laiką jį pritaikė savo kalboms rašyti, supaprastindami rašybą ir rašto ženklų skaičių.
Rašto sistema labiausiai suklestėjo ir buvo plačiausiai naudojama Gova imperijos laikais suklestėjus makasarų ir bugių kultūrai. Šiuo raštu buvo rašoma valstybės literatūra, daromos sutartys, susirašinėjama. Šiuo raštu fiksuota literatūra taip pat vadinama lontara.
Po Govos sultonato kolonizacijos, vietos tautų tarpe paplito lotynų raštas, tačiau lontara išliko kaip ceremoninis raštas. Kai kur jis vis dar naudojamas rašyti laiškus.

Struktūra

Kaip ir kitos Brahmi šeimos rašto sistemos, lontara yra abugida, t. y. pusiau skiemeninis raštas, kur paprasti ženklai reiškia skiemenis, sudarytus iš priebalsio ir balsio [a]: ka, ma, ta ir pan. Tokių pagrindinių skiemenų yra 23. Tarp jų yra ir skiemenys su dviem priebalsiais, pasitaikančių vietos kalbose, kaip, pvz., mpa, nca ir pan.
Tam, kad išreikšti skiemenis su kitais balsiais arba visai be balsio (tik priebalsį), prie priebalsinių skiemenų naudojami specifiniai diakritiniai ženklai. Tokių ženklų lontara rašte yra 6. Įdomu, kad nors kalboje egzistuoja ilgieji balsiai, kai kurie uždari skiemenys, sudvigubinti priebalsiai, jiems išreikšti galimybių nėra. Pvz., skiemens [pa] grafema gali būti tariama /pa/, /ppa/, /paʔ/, /ppaʔ/, /paŋ/ arba /ppaŋ/. Ši rašto savybė leido atsirasti savitai literatūrinei formai, savotiškam žodžių žaismui.
Kerzono linija

Kerzono linija – sąlyginė linija, rekomenduota Antantės Aukščiausios tarybos 1919 m. gruodžio mėnesį kaip rytinė Lenkijos siena. Ėjo per Gardiną, Jalovą, Nemirovą, Brestą, Dorogurską, Ustingą, rytų Grubešovą, Krylovą ir vakarų Ravą-Ruskają, rytų Peremyšlį iki Karpatų.
1920 m. liepos 10 d. Lenkija, matydama, kad nesėkmingai vystosi Lenkijos-sovietų karas, sutiko su tokia linija, tikėdamasi gauti labai reikalingą vakarų valstybių palaikymą. Jungtinės Karalystės užsienio reikalų ministras Džordžas Kerzonas (George Curzon) notoje, siųstoje Sovietų Rusijos vyriausybei, pareikalavo sustabdyti Raudonosios armijos puolimą (linija pavadinta jo vardu).
Sovietų Rusijos vyriausybė nekreipė dėmesio į šį pasiūlymą ir puolė toliau. Bet po kelių dienų reikalai fronte pasikeitė ir Sovietų Rusija privalėjo pasirašyti Rygos taikos sutartį 1921, pagal kurią Lenkijos siena ėjo daug ryčiau, negu Kerzono linija ir apėmė vakarines Ukrainos ir Baltarusijos dalis.
1939 m. rugsėjo mėn. prasidėjus Antrajam pasauliniu karui Sovietų Sąjunga, susitarusi su Vokietija, pasidalijo Europą ir įvedė armiją kai kur kiek ryčiau Kerzono linijos.
Sovietų vyriausybė Jaltos konferencijoje nurodė, kad Sovietų Sąjungos ir Lenkijos linija eis greta Kerzono linijos.
1945 m. rugpjūčio 16 d. Maskvoje buvo pasirašyta sutartis tarp SSRS ir Lenkijos galutinai nustačiusi SSRS-Lenkijos sieną (dalinai atitinkančią Kerzono liniją).
Subyrėjus SSRS, ši siena taip ir liko, tik jau kaip siena tarp Lenkijos iš vienos pusės ir Baltarusijos bei Ukrainos iš kitos pusės.
Įgytas bejėgiškumas

Įgytas bejėgiškumas – psichologinė būsena, kuomet žmogus ar gyvūnas atsisako imtis kokių nors veiksmų, nes nemano, kad yra pajėgus pakeisti esamą (nemalonią ar pavojingą) situaciją. Terminas įvestas JAV psichologo Martin Seligman. Įgytas bejėgiškumas mažina motyvaciją, skatina depresiją. Žmogus nuolat sau kartoja, kad jis negali pasikeisti, kad viskas, kas nesiseka, yra jo asmeninė kaltė, kad jam nieko nepavyksta atlikti teisingai. Įgytas bejėgiškumas tiesiogiai susijęs ir su nevisavertiškumo kompleksu.
Hofdorpas

Istorija

Įkurtas 1853 m. Tai pagrindinis Harlemermerės savivaldybės miestas (ol. hoofd·dorp – „pagrindinis kaimas“).

Pavadinimo kilmė

Iki 1868 m. vadinosi Kruisdorp, bet pervadintas, kadangi tai pagrindinis Harlemermero savivaldybės miestas (ol. hoofd·dorp – „pagrindinis kaimas“).
Gangwon FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2008 m.
Teisės problemos

Teisės problemos – ketvirtinis mokslinis-praktinis žurnalas, einantis nuo 1968 m. Vilniuje, Gedimino pr. 39/Ankštoji g. 1. Analizuoja teisines, kriminologines problemas.

Turinys

Temos: teisė, kriminologija, kriminalistika, teisės politika.
Anksčiau taip pat skelbdavo teisinius dokumentus (norminius teisės aktus ar jų projektus), juos komentuodavo, nušviesdavo visuomenės teisinio gyvenimo aktualijas.

Leidyba

Leidžia Teisės institutas. Atsakingoji redaktorė Laima Volungevičiūtė.
Spaudai rengia leidykla „Justitia“. Spausdina UAB „Vilniaus spauda“.
Leidinio stiliaus autorius Žygimantas Augustinas.

Istorija

Iki 1990 m. vadinosi „Socialistinė teisė“, iki 1993 m. – „Teisės apžvalga“ ir ėjo kaip Lietuvos teisingumo ministerijos biuletenis, nuo 1990 m. – žurnalas.

Tiražas

Tiražas: 1968 m. – 8 000 egz., 1981 m. – 147 000 egz., 1988 m. – 230 000 egz., 1997 m. – 3 000 egz., 2006 m. – 500 egz, 2008 m. – 450 egz.

Redaktorių kolegija

Dr. Gintautas Sakalauskas, LL.M. (Greifswald); prof. dr. Vytautas Andriulis, doc. Egidijus Bieliūnas (g. 1950 m.), dr. Algimantas Čepas, Antanas Dapšys, prof. dr. jur. Frieder Dünkel, Dr. Kauko Aromaa, prof. habil. dr. Valentinas Mikelėnas, prof. habil dr. Vytautas Nekrošius, LL.M. (Frankfurt); prof. dr. Vytautas Pakalniškis, prof. habil. dr. Vytautas Piesliakas, doc. dr. Jonas Prapiestis, prof. dr. Alvydas Pumputis, doc. dr. Stasys Stačiokas, dr. Remigijus Šimašius, doc. dr. Egidijus Vareikis (2008 m.).
Intelektualusis skaitiklis

Intelektualusis skaitiklis (dar vartojamas terminas "pažangus skaitiklis", angl. smart meter) – tai naujos kartos daugiafunkcinis elektroninis elektros skaitiklis, kuris ne tik registruoja energijos vartojimą, bet matuoja papildomus tiekiamos elektros parametrus (pvz.: srovės stiprumą, įtampą, galios faktorių), atlieka savo paties darbingumo diagnostika, fiksuoja ypatingus įvykius (pvz., elektros tiekimo nutrūkimus, išorinius poveikius, gedimus) ir gali dvipusiu ryšiu perduoti visą sukauptą informaciją. Siekiant pilnai išnaudoti intelektualiojo skaitiklio privalumus, jis turi būti integruotas į intelektualiuosius tinklus. Intelektualieji elektroniniai skaitikliai leidžia sukurti nuotolinio energijos paskirstymo sistemą ir optimaliai valdyti tinklo apkrovimą. Vartotojai skatinami protingiau naudoti išteklius.
Europos Sąjungos direktyvose dėl energijos tiekimo paslaugų ir energijos tiekimo saugumo elektroniniai intelektualūs skaitikliai buvo pripažinti priemone, padedančia užtikrinti energijos efektyvumą.
Pirmaujantys pasaulyje intelektualiųjų skaitiklių gamintojai: Itron (buvusi Actaris), Landis+Gyr, Elster, Iskraemeco, GE (General Electric). Lietuvoje intelektualiuosius skaitiklius gamina UAB „Elgama-Elektronika“.
Elamas

Etimologija

Seniausias aptinkamas Elamo pavadinimas yra šumeriškas, ir jam užrašyti buvo naudojamas ženklas NIM (NIM.MAᴷᴵ), reiškiantis „pakeltas, paaukštintas“ (taip pabrėžiant tai, kad Elamas buvo kalnuose, t. y. aukščiau nei Šumeras). Patys elamitai savo šalį vadino Haltamti (vėliau – Atamti), iš šio kilo akadiškas terminas ᴷᵁᴿElammatum. Iš pastarojo kilo visi kiti Elamo pavadinimai. Haltamti vadinama Elam (hebr. ‏עילם‏‎) Senajame Testamente, o elamitai – Elamo palikuonys, vyriausiojo Nojaus sūnaus Semo sūnūs. Graikiškai šalis buvo vadinama Aylam, dabartinėmis persų ir arabų kalbomis jis irgi vadinamas Elam (pers. ایلام).

Istorija

Elamo istorija žinoma tik fragmentiškai, remiantis daugiausia Mesopotamijos šaltiniais. Elamo istorija dabartinių mokslininkų yra dalinama į tam tikrus laikotarpius, besitęsiančius du tūkstantmečius.
Balbieriškio pagrindinė mokykla

Istorija

Mokyklos užuomazgos jau galėjo būti 1612 m. Evangelikų reformatų Sinodo archyvo medžiagoje minima, kad nuo šių metų miestelyje veikė evangelikų reformatų bažnyčia ir mokykla. Pirmąkart mokykla minima 1739 m. bažnyčios inventorinėje knygoje.
Tolesnės žinios apie mokyklą randamos tik nuo 1781 m., kad miestelyje veikė parapinė mokykla.
Bronius Irenijus Rožinskas

Bronius Irenijus Rožinskas (1937 m. balandžio 26 d., Šeduvoje – 2016 m. kovo 2 d., Vilniuje) – Lietuvos gydytojas radiologas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1953 m. įstojo į Kauno medicinos mokyklą ir 1956 m. baigė su pagyrimu. Tais pačiais metais(be stojamųjų egzaminų) buvo priimtas į Kauno medicinos institutą, kurį baigė 1962 m. 1963–1967 m. Tyrulių (Radviliškio raj.) apylinkės ligoninės vyr. gydytojas. 1968–1969 m. Respublikinės sanitarinės-epidemiologinės stoties radiologas higienistas. 1969–1972 m. studijavo Lietuvos mokslų akademijos aspirantūroje. Disertacija: Radioizotopinis rezorbcijos žarnyne tyrimas helmintozių atveju (1974 m.).
1972–1976 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto, enzimologijos vyr. mokslinis bendradarbis. 1977–1982 m. Vilniaus 2-osios ligoninės Terapijos skyriaus vedėjas. Nuo 1982 m. VšĮ Vilniaus miesto universitetinės ligoninės Radiologijos skyriaus vedėjas. Nuo 2008 m. Lietuvos veiklios ilgaamžystės akademijos sekretorius. Daugiau kaip 50 straipsnių, kelių mokymo priemonių, brošiūrų, rac. pasiūlymų autorius.

Šeima

Žmona Genovaitė – gydytoja epidemiologė (g. 1938 m.), dukra Jūratė (g. 1969 m.), anūkė tapytoja Aurelija Bulaukaitė (g. 1991 m.), anūkas Justas Bulauka (1998 m.)
Petras Ilgūnas (1919)

Biografija

Mokėsi Marijampolės Rygiškių Jono gimnazijoje, tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1943 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją Dotnuvoje.
1944 m. Vilkaviškio apskrities agronomo įstaigos agronomas, 1946–1948 m. Žemės ūkio liaudies komisariato, vėliau ministerijos tarnautojas. 1948–1954 m. dirbo cukraus pramonės įmonėse Panevėžyje ir Pavenčiuose. 1954 m. persikėlė gyventi į Šiaulius, 1954–1988 m. Šiaulių melioracijos statybos valdybos agronomas, darbų vykdytojas.
1965–2001 m. vadovavo Šiaulių sodininkams, rūpinosi, kad būtų sukurtos mėgėjiškų sodų valdybos, sodininkai aprūpinti sodinukais, trąšomis, reikalingomis priemonėmis. Rengė paskaitas, seminarus, parodas, muges, apžiūras – konkursus, ruošė sodininkus dalyvauti respublikiniuose renginiuose.
Šiaulių miesto savivaldybės tarybos 2001 m. rugsėjo 12 d. sprendimu Nr. 272 suteiktas Garbės piliečio vardas.
Santa Katarina

Geografija

Per valstiją driekiasi Sera Žeralo kalnai, dalinantys teritoriją į siaurą pakrantės žemumą ir plokščiakalnį. Aukščiausia vieta – Boa Vištos kalnas (1827 m). Pakrantėje valstijai priklauso Santa Katarinos sala, kurioje įsikūręs Florianopolis.
Pakrantėje gausu paplūdimių, salų, lagūnų. Pakrantės kalnų šlaituose auga Atlanto drėgnieji miškai, toliau plynakštėje – araukarijų drėgnieji miškai, lapus metantys tropiniai miškai.
Svarbiausios upės – Igvasu, Urugvajus, Pelotasas, Kanoasas, Itažajus.
Kirtimai

Istorija

Pagal 1939 m. spalio 10 d. Lietuvos-TSRS sutartį lapkričio viduryje Kirtimuose įsikūrė Raudonoji armija.
Sovietmečiu prijungti prie Vilniaus miesto.
Gvaimasas

Istorija

1539 m. Gvaimaso įlanką pasiekė Fransisko de Uljoa ekspedicija. XVII a. pr. jakių žemėse ėmė kurtis jėzuitų misijos. 1767 m. Gvaimase ispanai pastatė kelias tvirtoves, iš kurių kariavo prieš pimus ir serius. XIX a. pr. Gvaimase ėmė kurtis naujakuriai, pastatytas uostas. 1847–1848 m. miestą buvo užėmę amerikiečiai. 1854 m. uostą bandė užimti prancūzų filibusteris Gastonas de Bulbonas. 1865–1866 m. čia buvo įsitvirtinęs prancūzų laivynas. XX a. vid. išaugo pramoninė uosto reikšmė.
Santandero departamentas

Geografija

Departamentas išsidriekęs Rytų Kordiljeroje. Aukščiausia vieta – 4440 m (Alto de Colorada k.). Tarp kalnagūbrių yra plynaukščių, kalnų masyvų. Vienas įspūdingiausių kalnų darinių – Čikamočos kanjonas. Vyrauja paramos ir kalnų miškai. Santandero departamentu teka Magdalenos upė ir jos intakai. Yra 3 nacionaliniai parkai.

Ekonomika

Naftos gavyba ir perdirbimas, anglies, aukso kasyklos. Metalo apdirbimo pramonė. Kakavos, cukranendrių auginimas. Gyvulininkystė.
Džetimas

Džetimas (kirg. Жетим тоо) – kalnagūbris pietryčių Kirgizijoje, Tianšanio kalnuose, į pietus nuo Terskėjaus Alatau kalnagūbrio. Ilgis 120 km, aukštis iki 4931 m. Pietinėmis pašlaitėmis prateka Narynas.
Būdingi aukštikalnių kraštovaizdžiai. Šlaitus dengia pievos, stepės ir pievinės stepės. Rytinėje pusėje slūgso ledynai.
Puruša

Puruša (skr. पुरुष = puruṣa-) – indų mitologijoje – žmogus, iš kurio susikūrė Visata. Rigvedos himne „Puruša sūktoje“ pasakojamas kosmogonijos mitas, kaip pasaulis buvo sutvertas dievų iš Purušos kūno dalių. „Puruša sūktoje“ Puruša reprezentuoja visa, kas egzistuoja, – kaip aukos subjektas ir objektas yra išreikšties ir materialioji, ir veikiamoji priežastis. Viena svarbiausių vedinių apeigų – agničajana – buvo laikoma šio pirmapradžio kūrimo atkartojimu. Vėlesniuose filosofiniuose indų tekstuose Puruša laikomas dieviškąja dvasia, makrokosmosu. Sankhjos filosofijoje Puruša laikomas vyriškuoju pasaulio pradu, o moteriškajam atstovauja Prakritė.
Upanišadose Puruša laikomas viso ko pradu pasaulyje: Neapreikštis – viršiau už didį [Atmaną], Puruša – virš Neapreikšties. Nieko nėra viršiau Purušos, tai kelio pabaiga, aukščiausias tikslas. Šis, slypintis kiekvienoje būtybėje kaip Atmanas, nepasireiškia, tačiau skvarbiu ir jautriu aumeniu įžvalgūs regi jį.
Epiniuose tekstuose Puruša dažnai tapatinamas su dievais, dievai laikomi jo reinkarnacija. Vaišnavizme nusakomas kaip Aukščiausiasis Asmuo (Purušotama). Patandžalio „Jogasūtroje“ išskiriamas ypatingas puruša – Yšvara, kuris yra meditacijos objektas ir kurio neteršia karma.
Ylakių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos miestelio pietrytinėje dalyje, aukštumos pakraštyje, esančiame Sedos ir Klevų gatvių kampe. Netaisyklingo plano, neaptvertos. Laidojimo žymių nesimato. Viduryje stovi medinis monumentalus kryžius, o priešais Sedos gatvę – stogastulpio tipo anotacininis ženklas su įrašu „YLAKIŲ KAPELIAI“.
Teritorijos plotas – 0,02 ha.

Istorija

Veikė XVI a. – XVIII a. pab. Laidoti Ylakių gyventojai, daugiausia maro aukos. Įrengus Ylakių parapijos kapines, kapeliuose XIX a. – XX a. pr. retsykiai buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos, kitatikiai.
Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė su šventųjų skulptūromis ir keli monumentalūs kryžiai. Iki XX a. vidurio kasmet per gegužines pamaldas ylakiškiai ateidavo į kapines pagerbti mirusiųjų. Pokariu kapines apleistos, sakralinės architektūros memorialiniai paminklai sunyko. Šalia gyvenančių Rozalijos ir Antano Kaupių iniciatyva XX a. pab. kapinaitės sutvarkytos, pastatytas monumentalus kryžius. Skuodo rajono savivaldybės administracijos rūpesčiu 2002 m. pastatytas tipinis anotacinis ženklas.
Saugotinas kultūros paveldo objektas.