google/wiki40b huggingface dataset:
Liuksemburgas

Pavadinimo kilmė

Šalies pavadinimas kilo nuo Lucilinburhuc, vėliau Lützelburg, mažos pilies pavadinimo, aplink kurią susikūrė Liuksemburgo miestas. Liuksemburgas iškilo kaip grafystė tuometinėje Šventojoje Romos Imperijoje ir yra paskutinė didžioji hercogystė pasaulyje.

Klimatas

Liuksemburge vyrauja vidutinis žemyninis klimatas, veikiamas Atlanto vandenyno vėjų. Žiemos būna švelnios, o vasaros vėsios. Oras dažniausiai švelnus ir drėgnas. Vidutiniškai per metus iškrenta 782,2 mm kritulių. Metinė temperatūra yra 9 °C, sausį – 0,8 °C, o liepą – 17,5 °C. Šalčiausias metų mėnuo yra sausis, kurio vidutinė temperatūra yra apie -2 °C. Šilčiausi mėnesiai yra liepa ir rugpjūtis, tuo metu temperatūra siekia apie 15-25 °C, neretai temperatūra pakyla net iki 30 °C. Šalies šiaurėje yra šiek tiek vėsiau ir iškrenta daugiau kritulių.

Religija

Nuo 1980 m. šalyje draudžiama rinkti statistiką apie išpažįstamą regiliją, todėl galimi tik apytiksliai apskaičiavimai. Maždaug 87 % šalies gyventojų yra katalikai, o likę procentai daugiausiai tenka protestantams, judėjams bei musulmonams. Pasak 2005 m. apklausos, 44 % Liuksemburgo gyventojų „tiki, kad egzistuoja Dievas“, 28 % „tiki, jog yra kokia nors dvasia arba dvasinė energija“ ir 22 % „netiki jokiais dievais, dvasiomis ar dvasinėmis energijomis“.

Kalbos

Šalyje yra trys oficialios kalbos: prancūzų, vokiečių ir liuksemburgiečių. Pastaroji kalba yra labai panaši į vieną iš vokiečių kalbos dialektų, tik ji turi daugiau skolinių iš prancūzų kalbos. Kiekviena kalba turi atskirą sritį, kurioje yra vartojama dažniau. Paprastai žmonės tarpusavyje kalbasi liuksemburgietiškai, bet rašoma šia kalba retai. Raštu tvarkant oficialius reikalus, dažniausiai vartojama prancūzų kalba. Kalbėtis prancūziškai yra linkę labiau išsilavinę žmonės. Žiniasklaida ir bažnyčia daugiausiai vartoja vokiečių kalbą. Net 85 % Liuksemburge išleistų straipsnių yra parašyti vokiškai, 12 % – prancūziškai ir tik 3 % liuksemburgietiškai. Mokyklose yra mokoma visomis trimis kalbomis: pirmose klasėse mokoma liuksemburgietiškai, bet iki šeštos klasės pabaigos yra pereinama į vokiečių kalbą, o dar vėliau – į prancūzų. Taip pat apie 60 % šalies gyventojų gali susikalbėti anglų kalba.
Mora (Portugalija)

Istorija

Romėnų laikais dabartinio miesto vietoje buvo Arucci gyvenvietė. Vėliau užkariavę arabai ją pervadino į Al-Manijah. Miestas atkovotas iš arabų ir portugalų įkurtas 1295 m. Miesto statusą Mora įgijo 1988 m.
Laimutė Kačerauskienė

Biografija

1974 m. baigė Mažeikių 2-ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. – Vilniaus žemės ūkio buhalterinės apskaitos technikumą, buhalterė, 2007 m. – Vakarų Lietuvos verslo kolegiją, administratorė.
UAB „Europos tyrimai“ apklausėja, UAB „Valauvis“ vyr. finansininkė.
2011–2018 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narė.
Darbo partijos Mažeikių skyriaus narė, skyriaus pirmininkė.
Bronislavas Polita

Biografija

1970 m. baigė Buivydiškių žemės ūkio technikumą, agronomas, 1984 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, mokytojas.
Nuo 1990 m. Vištyčio apylinkės viršaitis, 1995 m. Vištyčio seniūnijos seniūnas. Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys.
1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys, 1999–2001 m. LSDP iždo komisijos narys. Nuo 2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.
1997–2000 m., 2000 m., 2003 m., 2007 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Vištyčio kaimo bendruomenės narys. Žmona Benjamina, sūnūs Egidijus, Nerijus, Žygimantas.
Čeičiai

Istorija

Tarpukariu kaimo vardas rašytas Tšeitšiai.
Kasablankos Mahometo V tarptautinis oro uostas

Oro uosto istorija

Anksčiau šioje vietoje buvo JAV oro pajėgų karinė bazė (Nouasseur Air Base). Šaltojo karo metu šioje karo bazėje buvo dislokuoti JAV strateginiai bombonešiai su branduoliniu ginklu. 1956 m. Marokui atgavus nepriklausomybę ir ypač po 1958 m. JAV invazijos į Libaną, Mahometo V vyriausybė reikalavo uždaryti šią JAV karinę oro bazę. 1963 m. bazę paliko paskutinis JAV kareivis.

Geležinkelis

Iš Kasablankos į oro uostą, nuo 6.50 val. iki 22.50 val. kas valandą, vyksta traukinys. Traukinių stotis yra 1-o terminalo -0 aukšte. Kelionės trukmė – pusė valandos. Traukinių tvarkaraštis

Autobusas

Autobusu kompanija CTM aptarnauja oro uosto maršrutą. Autobusai išvyksta iš Kasablankos centro ir kelionė trunka vieną valandą.

Taksi

Taksi sustojimas yra prie oro uosto atvykimo salės. Kelionė į Kasablanką kainuoja apie 200,00 MAD (apie 70,00 LT).

Viešbutis

Kasablankos oro uostas turi du viešbučius. Viešbutis „Atlas“ – trijų žvaigždučių ir viešbutis tranzito keleiviams – dviejų žvaigždučių.
Palūšės Šv. Juozapo bažnyčia

Istorija

Palūšėje 1747–1757 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Ją fundavo kunigas Juozas Baziliauskas (J. Stockis-Bazilevskis) nuosavoje, iš tėvų paveldėtoje žemėje. Pasakojama, kad statybai tebuvo naudotas tik kirvis. 1771 m. bažnyčiai priklausė 3 kaimai ir 2 užežiai (1832 m. turėjo tik Pagavės kaimą). 1782 m. minima parapinė mokykla.
1815–1830 m. bažnyčia atnaujinta, 1841 m. apkalta lentomis. 1886–1894 m. išdažytas vidus, pastatytas didysis altorius. XIX a. vargonininkavo Kipro ir Miko Petrauskų tėvas Jonas Petrauskas. Palūšėje 1911–1939 m. klebonavo Petras Prunskis (1871–1942 m.). Jis 1913 m. įkūrė „Ryto“ draugijos skyrių, kuriam valdžia 1914 m. neleido įsteigti bibliotekos – skaityklos. Pastatytus 1929 m. „Ryto“ draugijos skyriaus namus Lenkijos valdžia 1938 m. nusavino. P. Prunskis 1937 m. nuteistas 2 savaites kalėti (atsisakė lenkinti lietuviškas pavardes), 1941 m. ištremtas. Mirė Altajaus krašte.

Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, halinė, su 2 bokšteliais, trisiene apside. Joje 3 altoriai. Į vakarus nuo bažnyčios stovi 2 tarpsnių medinė varpinė, aštuonkampė (vienintelė tokia Lietuvoje), varpai nulieti 1752 ir 1772 m.  Šventoriuje stovi dviejų tarpsnių bokštinė koplytėlė ant dvipakopio betono postamento. Šventoriaus tvora gulsčių rąstų. Už rytinės šventoriaus sienos yra senosios kaimo kapinaitės, už pietinės – saugomas Palūšės ąžuolas.
Bažnyčia pastatyta be geležinių vinių. Užrašai virš bažnyčios durų byloja: „Įženk geras“, „Išeik geresnis“.
Antanas Miknius

Biografija

1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. ekonomikos mokslų kandidatas.
1966–2008 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) dėstytojas, 1976–1987 m. Žemėtvarkos ir geodezijos katedros vedėjas, 1997–2001 m. dar ir Lietuvos žemės ūkio universiteto Hidrotechnikos ir žemėtvarkos kolegijos Studijų skyriaus vedėjas; nuo 1972 m. docentas.
Mokslinių tyrimų sritis – žemėvaldų formavimas, teritorijų planavimas. Paskelbė apie 120 mokslinių straipsnių. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.
Adas Jakubauskas

Darbai

Mokslinių tyrinėjimų sritis – Lietuvos partinė sistema, Baltijos šalių partinės sistemos. Daugelio mokslinių ir publicistinių straipsnių, paskelbtų Lietuvoje, Lenkijoje, Vokietijoje ir kitose šalyse autorius. Reikšmingiausi mokslo darbai – Parlamento rinkimai Latvijoje (1999), Lietuvos politinė sistema (2008), Lietuvos prezidento institucija Lietuvos politinėje sistemoje (2011). Išleido poezijos rinktinę „Kelio pradžia“ (1992), su bendraautoriumi parašė scenarijų dokumentiniam filmui „Murzų ainiai Lietuvos žemėje“ (2005), su bendraautoriais parengė ir išleido enciklopedinį žinyną „Lietuvos totoriai istorijoje ir kultūroje“ (2009), (2012), dalyvauja generolo Juzefo Beliako karo istorijos klubo veikloje. Nuo 2007 m. Poznanės A. Mickevičiaus universitete rengia habilitacinį darbą.

Šeimyninė padetis

Vedęs, turi 2 sūnus.

Pomėgiai

Laisvalaikiu mėgsta skaityti grožinę ir filosofinę literatūrą, klausyti klasikinę muziką, keliauti.
David Cameron

Biografija

Į Kameroną buvo žiūrima kaip į jauną bei nuosaikių pažiūrų politiką, kuriam palankumą jaučia jaunesni rinkėjai. 2005 metais Deividas Kameronas buvo išrinktas naujuoju Jungtinės Karalystės Konservatorių partijos lyderiu. Jo vadovavimo partijai pradžioje konservatoriai pirmą kartą per dešimt metų nuomonių apklausose aplenkė tuomet Tonio Bleiro vadovaujamą Leiboristų partiją. Nepaisant to, kad partijos populiarumas šiek tiek nukrito po to, kai Gordonas Braunas tapo premjeru, tačiau Kamerono vadovaujami konservatoriai nuolat lenkė leiboristus nuomonių apklausose.
Eiliniuose Jungtinės Karalystės parlamento rinkimuose, kurie vyko 2010 metų gegužės 6 dieną, konservatorių partija gavo daugumą parlamento vietų, tačiau nei viena partija neužsitikrino daugumos, reikalingos vyriausybei sudaryti. Braunas atsistatydino, o gegužės 11 dieną Kameronas buvo paskirtas premjeru, jam buvo pavesta sudaryti koalicinę vyriausybę su Liberalų Demokratų partija. Savo paskyrimo dieną Kameronas, būdamas 43 metų bei 214 dienų amžiaus, tapo jauniausiu Didžiosios Britanijos ministru pirmininku per 198 metus.
Kazys Misius

Biografija

1961 m. baigė Kvėdarnos vidurinę mokyklą, 1967 m. – Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialą. Dirbo Kultūros paveldo centre ir Vilniaus dailės akademijoje.

Mokslinė veikla

Tyrinėja lietuviškosios spaudos draudimą, XIX a. pab. kultūrinį ir ekonominį Lietuvos gyvenimą, miestelių ir kaimų istoriją.
Sportas (Kaunas)

Istorija

Įsteigė Juozas Eretas. Leido Lietuvos gimnastikos ir sporto federacija, Lietuvos sporto lyga, Moterų sporto mėgėjų ratelis. Išėjo 63 numeriai.
Redagavo Joana Šulginienė, Steponas Garbačiauskas, Jurgis Šulginas, Danielius Žilevičius, V. Gulmanas, Jonas Pyragius, S. Razma ir kt.
Fostiras Athina

istorija

Klubas įkurtas 1926 m.  Klubo komanda žaidė Graikijos elito divizione.

Sudėtis

<...>
Eksportas

Eksportas – įstatymais reglamentuotas prekių ir paslaugų išvežimas iš vienos valstybės į kitą, dažniausiai jas ir parduodant. Priklausomai nuo konteksto, terminas gali reikšti eksporto procesą arba proceso apimtis. Eksportui priešingas terminas yra importas, prekių ir paslaugų įvežimas į valstybę.
Eksportas yra svarbi tarptautinės prekybos dalis. Eksporto prekės ir paslaugos paprastai tiekiamos valstybės (vietinių) gamintojų/tiekėjų, o galutinis jų vartotojas yra užsienio valstybės gyventojai ar organizacijos. Prekybinis eksportas paprastai reglamentuojamas eksportuojančios valstybės ir valstybės gavėjos muito įstatymų.
Eksporto procedūrą ir formalumus muitinėje Europos Sąjungoje reglamentuoja Sąjungos muitinės kodeksas.
Konstantinuvo valsčius

Administracinis suskirstymas

Antolinas, Gnojnas, Komarnas, Komarno Kolonija, Konstantinuvas, Konstantinuv Kolonija, Solinkai, Vandopolis, Vichovičė, Vitolduvas, Vulka Polinovska, Zakalinkai, Zakalinki Kolonija ir Zakanalė.
Antoni Hałko

Biografija

Gimė 1896 m. liepos 15 d. Kudirkos Naumiestyje. Tėvai Jonas Galkus ir Jadvyga Marmaitė buvo valstiečiai. Baigė Marijampolės gimnaziją, vėliau studijavo Vilniaus universiteto teisės fakultete. 1919 m. tapo Lenkų karinės organizacijos nariu, vėliau paskirtas organizacijos Vilniaus ir Naugarduko skyrių vadu.
1922 m. išrinktas į Lenkijos seimą, kaip valstiečių partijos narys, seime dirbo iki 1927 metų. Prasidėjus II pasauliniam karui, veikė slaptose pasipriešinimo organizacijose, vokiečių buvo suimtas ir kalintas. 1945 m. tapo Lenkijos Liaudies partijos nariu. Po karo dirbo vietinės valdžios institucijose. Mirė 1967 m. rugpjūčio 15 d. Varšuvoje.
Air Lithuania

Istorija

„Aviakompanija Lietuva“ įkurta 1991 m. rugsėjo 13 d. sovietų aviakompanijos „Aeroflot“ padalinio – Kauno jungtinio aviacijos būrio pagrindu. Paveldėtame lėktuvų parke buvo 6 Jakovlev Jak-40 bei 31 An-2; 12 pastarojo tipo lėktuvų Lietuvos Vyriausybės nutarimu buvo perduota Kariuomenei, o kiti – parduoti. 1993 m. „Aviakompanija Lietuva“ pradėjo skraidyti tarptautiniais maršrutais. Įsigytas ir 1997 m. pradėtas eksploatuoti prancūzų gamybos lėktuvas ATR-42 300 išplėtė keleivių pervežimo galimybes. „Aviakompanijos Lietuva“ lėktuvai vienu ar kitu laikotarpiu reguliariai skraidė iš Kauno per Palangą į Hamburgą, Bilundą, Malmę, Kristianstadą ir Oslą. 1995 m. „Aviakompanija Lietuva“ perregistruota į akcinę bendrovę. Po dvejų metų buvo prijungta prie AB aviakompanijos „Lietuvos avialinijos” ir tapo jos dukterine įmone. Nuo 1996 m. „Aviakompanija Lietuva“ tapo Europos regioninių aviakompanijų asociacijos (ERA) nare. 2004 m. įmonė pervežė 54 500 keleivių. 2005 m. dėl skolų įmonė likviduota.
Fajansas

Fajansas – smulkiai akyta, dažniausiai balta keramika, padengta skaidria ir bespalve glazūra.

Istorija

Fajanso pavadinimas kilo nuo Italijos miesto Faencos, kur XVII a. buvo ištobulinta fajansinių dirbinių gamyba.
Fajansiniai dirbiniai paplito dar Senovės Egipte, vėliau IV a. paplito Kinijoje, o XI a. Korėjoje ir Persijoje. Nuo XVI a. pradėjo populiarėti ir Europoje: Prancūzijoje, Nyderlanduose, o vėliau ir Rusijoje.
Lietuvoje paplito XVIII–XIX a. M. Radvilos įsteigto Neborovo fabriko gaminiai.

Gamyba

Visa turima žaliava sumalama specialiame malūne. Gipsinėse formose ar rankomis sukant žiedžiamąjį ratą suformuojami žiediniai. Pastarieji išdžiovinami ir išdeginami 1250–1280 °C temperatūroje ir padengiami boro arba švino glazūra. Tuomet degama antrą kart 1050–1150 °C temperatūroje, papuošiama dažais ir degama paskutinį kartą 600–900 °C temperatūroje.

Panaudojimas

Neglazūruotas fajansas sugeria apie 10 % vandens bei praleidžia skysčius ir dujas, todėl iš tokio fajanso gaminami bakteriologiniai filtrai. Glazūruotas fajansas pasižymi geresnėmis techninėmis savybėmis, todėl iš jo gaminami indai, santechnikos gaminiai, plytelės.
Pošventis

Istorija

Kaimas pirmą kartą 1597 m.
Cechanoveco Naujosios žydų kapinės

Cechanoveco Naujosios žydų kapinės (lenk. Nowy cmentarz żydowski w Ciechanowcu) – žydų kapinės egzistavusios Cechanoveco mieste. Nėra tiksliai žinoma kada kapinės buvo įkurtos. Šiuo metu kapinės yra apaugusios mišku. Kapinių plotas 1,6 ha ir išlikę apie 30 antkapių.
Regimantas Adomaitis

Regimantas Adomaitis (g. 1937 m. sausio 31 d. Šiauliuose) – Lietuvos kino ir teatro aktorius.
Vaikystėje gyveno Šimonių kaime Pasvalio raj., lankė Migonių pradžios mokyklą. Vėliau su tėvais persikėlė gyventi į Pasvalį.1954m. sidabro medaliu baigė Pasvalio vidurinę, 1959 m. baigė Vilniaus universiteto fizikos – matematikos fakultetą, 1959–1962 m. studijavo Vilniaus konservatorijoje (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija), aktorinio meistriškumo katedroje.
1962–1963 m. dirbo Kapsuko dramos teatre, 1963–1967 m. Kauno valstybiniame akademiniame dramos teatre. Nuo 1967 m. Lietuvos nacionalinio dramos teatro aktorius.
1988 m. buvo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys.Šeima Tėvas – Vaitskus (g. 1898 m.) Mama – Kotryna (g. 1905 m.) Žmona – Eugenija Bajorytė (1941-2011), Vilniaus filharmonijos dainininkė, Vaikai – Vytautas (g. 1972 m.), Gediminas (g. 1977 m.), Mindaugas (g. 1980 m.).
Roma Žentelienė

Biografija

1988 m. baigė Vilniaus konservatorijos Klaipėdos fakultetą, renginių organizatorė.
Nuo 1999 m. Birštono liaudies kultūros centro renginių organizatorė, direktoriaus pavaduotoja kultūrinei veiklai.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narė.
2004–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Birštono savivaldybės tarybos narė. 
Išsiskyrusi. Vaikai Dovilė, Emilija.
Agresija (filmas)

Turinys

Polas su žmona ir dukterimi vyko automobiliu į Šveicariją. Pakeliui degalinėje jis apsižodžiavo su keletu motociklininku, nedviprasmiškai atsiliepusių apie jo žmoną, ir šie ėmė vytis mašiną. Sukėlę avarinę situaciją jie sustabdė Polį ir visą šeimą sumušė.
Atgavęs sąmonę, Polis pamato, kad žmona išprievartauta ir su dukterimi nužudyta. Jis kreipiasi į policiją, tačiau kadangi motociklininkai buvo su šalmais, kaltininkus rasti beveik nėra vilties. Polis bando atsigauti žmonos sesers Saros draugijoje, tačiau jo niekaip neapleidžia mintis apie kerštą. Gavęs duomenų apie miestelyje esančius baikerius, Polis nusiperka šautuvą, norėdamas įvykdyti savo paties teisingumą. Sara, nepritardama tokiam planui, nori perspėti policiją, tačiau netikėtai atskleidžia, kad po užpuolimo motociklininkai paliko Polio žmoną ir dukterį gyvas, tačiau šios, ieškodamos pagalbos, sustabdė mašiną, kuria važiavo seksualinių problemų kankinamas baro savininkas Andre, po nelaimės tapęs naujuoju Polio ir Saros draugu…
Ylnikų pilkapynas

Ylnikų pilkapynas – prūsų pilkapynas Semboje, prie Ylnikų kaimo (vok. Ihlnicken, Žuvininkų apskritis, nuo 1946 m. rus. Сараево – Sarajevo, Zelenogradsko rajonas, Kaliningrado sritis).

Tyrimai

Vietovė 1348 m. minima Ilnikino, 1352 m. – Ilniko vardu. Pilkapyne buvo 6 pilkapiai. Vieną jų ištyrė Otas Tišleris, kiti vėliau buvo suardyti. Tirtame pilkapyje rasti šešių sudegintų mirusiųjų palaidojimai: trys mirusieji buvo palaidoti ant pilkapio pagrindo, jo viduryje įrengtoje akmeninėje dėžėje. Joje rastos trys urnos ir žalvarinis įmovinis kirvukas. Kiti trys buvo palaidoti pilkapio sampile; aptikti trys kapai su urnomis, apdėtomis plokščiais akmenimis. Vienoje urnoje rastas žalvarinis įvijinis smeigtukas. Viename iš suardytų pilkapių rasta antkaklė ir du smeigtukai. Pilkapynas datuojamas ankstyvuoju geležies amžiumi. Manoma, iš šio pilkapyno į muziejų „Prussia“ buvo patekęs pincetas ir žalvarinis kirvukas.
Danièle Dupré

Danièle Dupré (1938 – 2013 m. lapkričio 24 d.) buvo šeštojo dešimtmečio prancūzų dainininkė. Liuksemburgo atstovė 1957 m. Eurovizijos dainų konkurse.
Danièle vaikystę praleido Brazilijoje, vėliau sugrįžo į Prancūziją. Čia pasirodė filme La Parisienne ir pradėjo mokytis operinio dainavimo. Vėliau įrašė nemažai dainų, tačiau karjeros aukštumų taip ir nepasiekė. 1958 m. pasitraukė iš muzikos verslo. 1999 m. atlikėja davė interviu Prancūzijos OGAE (Eurovizijos gerbėjai) žurnalui, kuris vėliau buvo išverstas į anglų kalbą ir paskelbtas žurnale Eurosong News (pagrindinis OGAE žurnalas).
Tvirtovės komendantas

Tvirtovės komendantas (rus. комендант крепости) – karininkas, vadovaujantis tvirtovei ir jos įgulai.
Jonas Karvelis

Biografija

1923 m. Kaune baigė vidurinę mokyklą. 1923–1931 m. „Spaudos fondo“ knygyno vedėjas. 1925 m. pradėjo leidybinę veiklą. 1930 m. su J. Rinkevičiumi Kaune įkūrė prekybos namus su knygynu (nuo 1936 m. – J. Karvelio prekybos namai). Prekiavo biuro technikos, elektrotechnikos, muzikos, foto-, radijo prekėmis ir kt., turėjo skyrius Klaipėdoje, Telšiuose, Vilniuje. Skyrė keletą stipendijų Kauno konservatorijos studentams, jo pastangomis Kaune išleista lietuvių liaudies muzikos plokštelių. 1940 m. prekybos namai nacionalizuoti. 1940–1941 m. dirbo Rašytojų klube Vilniuje. 1941–1944 m. vėl turėjo prekybos įmonę „Karvelis ir Ko“ Kaune. 1944 m. pasitraukė į Austriją. 1949–1950 m. Linco lietuvių bendruomenės pirmininkas, Lietuvos Raudonojo Kryžiaus įgaliotinis. 1950 m. persikėlė į JAV. Čikagoje dirbo bibliotekoje, vertėsi raštinės reikmenų ir knygų prekyba, leido knygas. Išleido lietuvių autorių knygų, knygų katalogų, 5 literatūrinių plokštelių albumus, sudarė rinktinę „Dainų kraitis“ (1957 m.). Parašė atsiminimus „Prekybininko keliu“ (1979 m.).
Guangdžou uostas

Guangdžou uostas (kin. 广州港, pinyin: Guǎngzhōu gǎng) – Kinijos jūrų uostas Guangdžou mieste.
Guangdžou uostas valdomas valstybinės įmonės. Tai didžiausias įvairių paskirčių uostas pietinėje Kinijos dalyje. Guangdžou uostas prekiauja su daugiau nei 300 uostų iš daugiau nei 80 valstybių. Į Guangdžou uostą įtrauktas ir buvęs Huangpu uostas.
Guangdžou uostas veikė dar senovėje. Tai buvo svarbus uostas Činų dinastijos metu ir buvo vienas pagrindinių taškų šilko kelio prekybai jūros transportu. Mingų dinastijos ir Čingų dinastijos laikotarpiu uostas tapo vienu užimčiausių Kinijos uostų. Guangdžou uostas jungiasi su trimis pagrindinėmis Pietų Kinijos upėmis: Dongu, Sidziangu ir Beidziangu.
Guangdžou uostas turi apie 4600 krantinių. Uostu dažniausiai plukdoma nafta, anglis, grūdai, cheminės trąšos, plienas, rūdos ir automobiliai.
Angaras

Angaras (pranc. hangar) – pastatas, skirtas laikyti, aptarnauti ir remontuoti lėktuvams, malūnsparniams. Lietuvoje angarais priimta vadinti visus ūkinės, pramoninės ar sandėliavimo paskirties pastatus. 
Nuolatiniai angarai būna 100 m pločio bei didesni. Jų laikančiosios konstrukcijos gali būti iš plieno (arkos, rėmai, klostės).
Laikinųjų angarų plotis būna iki 30 m, laikančiosios konstrukcijos dažniausiai medinės.
Iš pneumokarkasinių konstrukcijų: plieninio arba lengvųjų lydinių karkaso, kuris aptempiamas neperšlampamu audiniu arba plėvele, statomi surenkamieji angarai.
Angaro vartų konstrukcija sudėtinga. Didžiulės vartų plokštės šliaužia horizontaliais bėgiais arba pasisuka apie horizontaliąją arba vertikaliąją ašį.
Kristijonas III

Biografija

Kilęs iš Oldenburgų dinastijos, Frederiko I sūnus, Frederiko II tėvas.

Valdymas

Karaliumi išrinktas per Liubeko intervenciją ir vidaus kovas dėl sosto (Grafų kivirčas). 1534–1536 m. numalšino valstiečių ir miestiečių sukilimą, nugalėjo Liubeko laivyną ir varžovo grafo Kristofo fon Oldenburgo kariuomenę. 1536 m. įkalino katalikų vyskupus, sekuliarizavo Bažnyčios turtus ir Danijoje bei Norvegijoje, iki 1550 m. ir Islandijoje įvedė liuteronybę.
Po norvegų sukilimo prieš reformaciją 1537 m. Norvegiją pavertė Danijos provincija. Sustiprino karaliaus valdžią, sukūrė stiprų karinį laivyną. Vykdė aktyvią, bet taikią užsienio politiką, išskyrus 1542–1544 m. karą su Šventosios Romos imperijos imperatoriumi Karoliu V, palaikė gerus santykius su Švedija. 1544 m. Šlėzvigą-Holšteiną padalijo į 3 dalis, dvi jų perdavė valdyti broliams.
Konteinerinis kranas

Konteinerinis kranas (angl. container crane; container handling gantry crane) – uosto kranas, specializuotas krauti jūrinius konteinerius. Paprastai naudojami jūriniuose konteinerių terminaluose, krauna konteinerius į konteinervežius ir iš jų. Pagal konstrukciją tai ožinių kranų rūšis.
Konteinerinio krano pagrindas yra dvi aukštos atramos, važinėjančios bėgiais išilgai krantinės, viršuje sujungtos skersine santvara ar sija. Ant skersinės sijos yra vežimėlis su operatoriaus kabina ir keliamuoju mechanizmu su kilnojama platforma („sprederiu“, angl. speader). Keliamasis mechanizmas nuleidžia sprederį žemyn iki konteinerio viršutinės dalies, kur sprederis sugriebia konteinerio viršaus kampuose esančius griebimo taškus. Toks kranas paprastai perkelia vieną konteinerį, nors naujausių konstrukcijų konteineriniai kranai gali vienu metu perkelti nuo 2 iki 4 20 pėdų konteinerių.

Veikimas

Kraną valdo operatorius, dirbantis kabinoje specialiame vežimėlyje. Vežimėlis važinėja bėgiais, esančiais virš skersinės santvaros ar jos šone. Iškraunant laivą vežimėlį operatorius užvažiuoja virš laivo, ir po vežimėliu esantis krovimo mechanizmas sprederiu užkabina laive esantį konteinerį ir pakelia jį į orą. Tada vežimėlis su operatoriaus kabina ir pakeltu konteineriu rieda skersiniu kol atsiduria virš krantinės. Tenai konteineris nuleidžiamas žemyn ant vilkiko konteinervežio, kuris gabena konteinerį į sandėlį ar į paskirties tašką, važiuoklės. Laivą pakraunant viskas veikia taip pat, tik konteineriai kraunami iš vilkikų į laivą.
Konteinerius vežioja specializuoti automobiliai – straddle carrier, sidelift, reach stacker tipų.