google/wiki40b huggingface dataset:
Tauriojo elnio urvo žmonės

Tauriojo elnio urvo žmonės (angl. Red Deer Cave people) – ilgiausiai išlikusi priešistorinė žmonių populiacija, kurios narių išvaizda skyrėsi nuo šiuolaikinių žmonių. Fosilijos, kurių amžius 14 500 –11 500 metų, buvo rastos Kinijoje, Tauriojo elnio (iš čia pavadinimas) bei Longlino urvuose. Šios populiacijos individams būdingi tiek šiuolaikiniai, tiek archajiški bruožai. Dalis mokslininkų spėja, kad tai gali būti atskira žmonių rūšis, kuri nesikryžmino su šiuolaikiniais žmonėmis.

Atradimas

1979 m. Longlino urve (Guangsi regionas) buvo rasta dalinai išsilaikiusi žmogaus kaukolė. Daugiau žmonių palaikų aptikta Junano provincijoje, Maludonge (Tauriojo elnio urve). Radioaktyviosios anglies metodu Tauriojo elnio urvo gyventojų fosilijų amžius yra 14 500 –11 500 metų. Kadangi tuo metu, kai gyveno Tauriojo elnio urvo žmonės, kitos priešistorinės žmonių rūšys (pvz., neandertaliečiai) jau buvo išnykusios, išeitų, kad šie žmonės išliko ilgiau nei bet kuri kita priešistorinė žmonių rūšis (Homo floresiensis išnyko prieš 13 000 metų).

Anatomija

Nepaisant to, kad išnyko palyginti neseniai, Tauriojo elnio urvo žmonėms būdingi primityvesnių žmonių bruožai, pavyzdžiui, plokščias veidas, plati nosis, atsikišęs žandikaulis be smakro kyšulio, dideli krūminiai dantys, storesni kaukolės kaulai, ryškus antakinis lankas, vidutinio dydžio smegenys.

Rūšies statusas

Nors iš šiems žmonėms būdingų bruožų galima spręsti, kad jie turėtų būti priskirti naujai rūšiai, juos atradę mokslininkai to daryti neskuba. Chris Stringer iš Londone Gamtos istorijos muziejaus iškėlė prielaidą, kad Tauriojo elnio urvo žmonės gali būti Denisovo žmonių ir Homo sapiens hibridai. Kiti mokslininkai tebėra nusiteikę skeptiškai ir teigia, kad skirtumai nėra didesni, nei būtų galima tikėtis iš skirtingų žmonių populiacijų.
Tebetęsiami bandymai išskirti DNR, tačiau iki šiol jie nebuvo sėkmingi. Tik tam pavykus būtų įmanoma nustatyti Tauriojo elnio bei šiuolaikinių žmonių ryšį.
ATALANTA

Lietuvos indėlis

Nuo 2011 m. pradžios vienas Lietuvos karinių jūrų pajėgų štabo karininkas tarnauja operacinėje ATALANTA vadavietėje Nortvude (Jungtinė karalystė), o nuo 2013 m. rugpjūčio Lietuva taip pat skirs vieną karininką Nyderlandų vadovaujamame štabo laive.
2013 m. balandžio 23 d. Seimas pratęsė mandatą Lietuvos dalyvavimui operacijoje ATALANTA iki 2015 m. pabaigos, kasmet skiriant iki 30 karių ir civilių.
Lietuvos kariai nuo šių metų antrojo pusmečio nuo piratų išpuolių saugos Pasaulio maisto programos laivą, kuris gabena humanitarinę pagalbą Afrikos šalių gyventojams. Tokiu būdu Lietuva įsitrauks į antipiratavimo operaciją ATALANTA prie Somalio krantų. Operacijoje dalyvaus Autonominė laivo apsaugos grupė.
Laivo apsaugos grupę sudarys 16 karių, kurių dauguma yra iš Lietuvos didžiojo kunigaikščio Algirdo mechanizuotojo pėstininkų bataliono. Iki metų pabaigos operacijoje dalyvausiančiai grupei vadovaus bataliono karininkas kapitonas Aivaras Pliatkus. Laivo apsaugos funkciją Lietuvos kariai perims iš šiuo metu ją vykdančių Suomijos karių.
Džaulis

Džáulis (žymimas raide J) yra išvestinis SI sistemos energijos arba darbo mato vienetas, lygus darbui, kurį atlieka 1 niutono (N) jėga, pastumdama kūną 1 m, ir išreiškiamas lygtimi kg·m²/s² (N·m). Remiantis šia formule, tas pats dydis gali būti apibrėžtas kaip vienas niutonmetras ir žymimas simboliu N·m. Tačiau niutonmetras dažniausiai naudojamas ne energijos, tačiau jėgos momento kiekiui matuoti.
Bazinių vienetų išvestinę taip galima gauti pasinaudojus lygtimi E=mc², kur E yra energija džauliais, m - masė kilogramais ir c yra šviesos greitis metrais per sekundę.
Džaulis yra pavadintas mokslininko Džeimso Preskoto Džaulio garbei.
Trečiasis skilvelis

Trečiasis skilvelis (lot. ventriculus tertius) - tarpinių smegenų pūslelės liekana, vertikalus plyšys tarp dviejų tarpinių smegenų gumburų, kurių paviršius sudaro šio skilvelio šonines sienas. Priekinę trečiojo skilvelio sieną sudaro didžiosios smegenų jungties tąsa – snapinė plokštelė.
Tarp skliauto šulų ir gumburų priekinėje sienoje yra porinės angos, sujungiančios trečiąjį ir šoninius skilvelius. Užpakalinę trečiojo skilvelio sieną sudaro užpakalinė smegenų jungtis.
Apatinę skilvelio sieną sudaro speniniai kūnai, pilkasis gūbrys, regos nervų kryžmė ir priekinė akytoji medžiaga.
Viršutinę skilvelio sieną sudaro epitelinė plokštelė, kuri šoniniais kraštais suaugusi su gumburo smegeniniais ruoželiais, jos viršūnė prisitvirtinusi ties tarpskilvelinių angų kraštais, o užpakalinis kraštas suaugęs su kankorėžines liaukos paviršiumi. Viršutinis šios plokštelės kraštas suaugęs su švelniojo dangalo kloste, kurios kraštai įsiterpę į šoninių skilvelių ertmes ir turi daug išaugų su tankiu kraujagyslių tinklu (gysliniu rezginiu).
Skilvelių gysliniai rezginiai gamina smegenų skystį, kuris išsiskiria į skilvelių ertmes. Trečiojo skilvelio vidinis sienų paviršius nelygus, vietomis yra įdubimų, vadinamų kišenėmis.
Sojų aliejus

Sojų aliejus (angl. soybean oil) – aliejus, išgaunamas iš sojos (Glycine max) sėklų (sojos pupelių). Tai vienas plačiausiai paplitusių maisto gamyboje naudojamų aliejų.

Panaudojimas

Rafinuotas sojų aliejus naudojamas maistui. Daug jo sunaudojama margarino gamybai ir kitoje maisto (duonos, majonezo, nepieninės grietinėlės kavai, užkandžių) pramonėje. Tinka kepimui, nes turi aukštą smilkimo temperatūrą. 
Jis yra džiūstantysis aliejus, tad naudojamas kaip pagrindinė medžiaga sojinių spaudos dažų (angl. soy ink) ir aliejinių dažų gamyboje.

Gamyba

Gaminant sojų aliejų sojų pupelės trupinamos, kondicionuojamos (laikomos taip, kad jų drėgnis būtų tinkamas tolesniam perdirbimui), kaitinamos 60-88 ºC temperatūroje, suspaudžiamos į dribsnius ir ekstrahuojamos tirpikliu heksanu. Tada aliejus yra rafinuojamas. Ruošiant įvairiems panaudojimo variantams gali būti dedami reikalingi priedai. Dalis sojų aliejaus būna hidrinama.
Sojų aliejus, tiek skystas, tiek dalinai hidrintas, paprastai parduodamas kaip augalinis aliejus (angl. vegetable oil). Plačiai naudojamas kaip ingredientas daugelio maisto produktų gamyboje. Didžioji dalis sojų išspaudų sunaudojami kaip gyvulių pašarai.
2002–2003 m. pasaulyje buvo pagaminta 30,6 milijonai tonų sojų aliejaus. Tai pusė pagaminto maistinio aliejaus ir trečdalis visų pagamintų riebalų, įskaitant gyvūninius riebalus.
Iš sėklų kartu su sojų aliejumi išgaunamas ir lecitinas, kuris atskirtas naudojamas konditerijos ir farmacijos pramonėje.

Sudėtis

100 g sojų aliejaus yra 16 g sočiųjų riebalų rūgščių, 23 g mononesočiųjų ir 58 g polinesočiųjų riebalų rūgščių. Daugelis sojų aliejaus nesočiųjų rūgščių yra polinesočiosios alfa-linoleno rūgštis (C-18:3, 7-10%), linolo rūgštis (C-18:2, 51%) ir mononesočioji oleino rūgštis (C-18:1, 23%). Sojų aliejuje esančios sočiosios rūgštys yra stearino rūgštis, (C-18:0, 4%) ir palmitino rūgštis (c-16:0, 10%).
Didelis kiekis lengvai oksiduojamos linoleno rūgšties yra nepageidaujamas kai kuriose panaudojimo srityse, pvz., kepimo aliejuose (angl. cooking oils). Trys kompanijos (Monsanto Company, DuPont/Bunge ir Asoyia) 2004 m. įvedė mažai linoleno rūgšties turinčias transgenines Roundup Ready tipo sojų veisles. Anksčiau linoleno rūgšties nesotumo atsikratydavo hidrindami, tačiau taip būdavo gaunami nenatūralios trans konfigūracijos riebalų rūgštys (gamtoje riebalų rūgštys būna cis konfigūracijos).
Rudoji šorėja

Vardai

Pramoninis rudosios šorėjos pavadinimas Taengwood Balau. Tajų kalba – taj. เต็ง (teng), šiaurės Tailande – taj. แงะ (ngae), Isane – taj. จิก (čik), Surine taj. ประเจิ๊ก (pra-čoek). Khmerų kalba – khmer. ประจั๊ต (pra-čat). Kinų kalba – Dun Ye Suo Luo Shuang .
Universitetų reitingas

Universitetų reitingas – sistema, skirta universitetų (ir, galbūt, kitų aukštųjų mokyklų) vertinimui, išrikiuojanti juos eilės tvarka pagal išmatuotą gerumą.
Nustatyta, kad aukštesnė vieta reitinguose koreliuoja su didesniu universiteto finansavimu.
Dalis universitetų keičia savo strategiją taip, kad užimtų geresnę vietą reitinguose.
Universitetų reitingai kritikuoti dėl subjektyvių apklausų vertinimų, nepagrįstų įverčių svorių.
2014 m. trys reitingai buvo pripažinti pagrindiniais: Academic Ranking of World Universities, QS World University Rankings ir Times Higher Education World University Ranking.
Kšešuvo cistersų abatija

Istorija

1242 m. Henriko II Pamaldžiojo našlė Ona įkūrė Kšešuve benediktinų parapiją ir pakvietė į parapiją atvykti benediktinus iš Rytų Čekijos. Dėl nežinomų priežasčių šis ordinas Kšešuvą paliko 1289 m. 1292 m. kunigaikštis Boleslavas I Rustūsis atidavė 14 kaimų ir Liubavkos miestą cistersų vienuoliams iš Henrykuvo.
1414–1426 m. husitų karų metu vienuolynas buvo suniokotas. Nuo 1741 m., kai Prūsija užėmė Sileziją, prasidėjo laipsniška abatijos sekuliarizacija, o iki šiol vienuolynui priklaususi bažnyčia tavo parapijine.
1919 m. apleistame vienuolyne įsikūrė iš Prahos ištremti benediktinai. 1924 m. popiežius Piusas XI suteikė vienuolynui abatijos statusą.
1940 m. rugsėjo 3 d. vienuolyną užėmė Trečiojo Reicho valdžia, o benediktinai buvo priversti palikti savo namus. Dalis jų gavo šaukimus į kariuomenę, 14 mirė karo metu. II pasaulinio karo pabaigoje pastatuose buvo paslėptos Berlyno Prūsijos bibliotekos kolekcija, kurią vėliau perėmė Jogailos universiteto biblioteka. 1946 m. vienuolyne įsikūrė seserys benediktinės.

Vienuolyno kompleksas

Visą vienuolyno kompleksą sudaro: Švč. Mergelės Marijos ėmimo į dangų bazilika, vienuolynas, sodas, Šv. Juozapo brolijos bažnyčia, abato svečių namai bei pagalbiniai pastatai. Iš pradžių buvo pastatyta romaninė bažnyčia, kuri buvo pašventinta 1292 m.

Švč. Mergelės Marijos ėmimo į dangų bazilika

Švč. Mergelės Marijos ėmimo į dangų bazilika – barokinė Cistersų abatijos bažnyčia, pastatyta 1728–1375 m. Mažosios bazilikos titulas jai buvo suteiktas 1998 m.
Ant portalo ir fasado matomos Prahos skulptoriaus Ferdinando Brokofo darbai. Vidus – rokoko stiliaus, stales ir vargonus papuošė skulptorius Anton Dorazil, freskas kūrė Georg Wilhelm Neunhertz, paveikslus – Michael Leopold Willmann, Petr Brandl ir kt.
Ši bazilika – Marijos šventovė. Joje yra seniausias Lenkijoje Marijos paveikslas, vaizduojantis Madoną su Kūdikiu, datuojamas XIII a. I pus. Jį tikriausiai bažnyčiai padovanojo vienas iš vienuolyno fundatorių – kunigaikštis Bolko I Rustūsis. Gailestingosios Dievo Motinos paveikslą, kartais vadinamą Sudetų karaliene, 1997 m. birželio 2 d. Legnicoje karūnavo popiežius Jonas Paulius II.
Už presbiterijos yra Svidnicų Piastų mauzoliejus – čia buvo XIV a. palaidoti kunigaikščiai Boleslavas I ir Boleslavas II.
Gudkalnis

Gudkalnis – kalva Kelmės rajono Užvenčio seniūnijos pietinėje dalyje. Kalno papėdėje yra Pabutkalnio kaimo pietinė dalis.
Petras Žilionis

Biografija

1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas. UAB „Onorė“ direktorius.
Darbo partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys, skyriaus pirmininkas.
1977–1979 m. Vilkaviškio rajono Liaudies deputatų tarybos deputatas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Vilkaviškio m. bendruomenės pirmininkas, Rotary klubo narys.
Žmona Margarita, vaikai Mindaugas, Rūta.
Trikampis

Trikampių rūšys pagal kampus

Pagal kampus trikampiai gali būti smailieji, statieji arba bukieji.

Smailusis ir bukasis trikampiai

Trikampis, kurio visi trys kampai smailieji, vadinamas smailiuoju trikampiu; trikampis, turintis vieną bukąjį kampą, vadinamas bukuoju trikampiu.
Trikampių savybės
Jeigu du trikampiai turi 2 vienodus kampus tuomet jie yra panašūs (skiriasi tik mastelis). Jeigu trikampiai turi du vienodus kampus ir vieną vienodo ilgio kraštinę, kuri yra ilgiausia, vidutinė arba trumpiausia pas abu trikampius, tada trikampiai yra tokie patys.

Jei trikampio vienas kampas yra C=90 laipsnių, o kitas kampas yra A=30 laipsnių, tai kraštinė a esanti priešais 30 laipsnių kampą yra dvigubai trumpesnė už įžambinę c, t. y. a=c/2. Pavyzdžiui, jei c=1, tai a=0,5. O kraštinė , esanti priešais kampą a.

Trigonometrinės funkcijos

Trigonometrinės funkcijos gali būti naudojamos stataus trikampio kraštinės ilgiui apskaičiuoti, kai yra žinomi trikampio kampai ir kuri nors viena kraštinė. Trigonometrines funkcijas galima apibrėžti taip (žymėjimai naudojami pagal dešinėje esantį trikampį):
Sinusas yra kraštinės esančios prieš kampą ir įžambinės santykis:
 
Kosinusas yra kraštinės esančios šalia kampo ir įžambinės santykis:
 
Tangentas yra statinio esančio priešais kampą santykis su statiniu esančiu prie kampo:
 
Taigi, jeigu, pavyzdžiui, žinome, kad kampas B = 60° ir kraštinė a = 5 cm, įžambinės c ilgį galime rasti pasinaudoję formule cos B = a/c, nes iš jos išplaukia, kad c = a/cos B = 5 cm/cos(60°) = 5 cm/0,5 = 10 cm.
Abdulinas

Istorija

Abdulinas minimas nuo 1795 m. Miesto statusas suteiktas 1923 m.
Tauragės Žalgirių gimnazija

Istorija

Atidaryta 1972 m. kovo 3 d. kaip Tauragės 4-oji vidurinė mokykla. Pirmąjį rugsėjį sutiko 1172 moksleiviai ir 39 mokytojai, kuriems vadovavo direktorė Leokadija Judelienė. Jos pavaduotojais dirbo pedagogai J. Siudikienė ir J. Bumbulis.
1996 m. mokykla pavadinta Žalgirių vidurine mokykla. 2005 m. sausį pradėta mokyklos renovacija, baigta 2007 m. lapkritį. Mokykla 2009 m. atestuota gimnazija.
Žitno sala

Geografija

Sala yra palyginti plokščia, joje aukščių skirtumas neviršija 26 m. Iš vienos pusės, sala prasideda prie Bratislavos, kur Mažasis Dunojus atsišakoja nuo Dunojaus ir daugmaž lygiagrečiai teka į pietryčius, toliau patenka (iš dešinės) į jo intaką Vahą ties Kolarovu. Sala driekiasi iki Komarno. Salos pakrantėse plyti per Dunojaus potvynius užliejamos pievos ir miškai. Pietinėje Žitno dalyje įsteigtas užliejamų teritorijų draustinis. Pagrindiniai miestai saloje yra Komarnas, Dunaiska Streda ir Šamorinas. Daugumą gyventojų sudaro etniniai vengrai. Saloje yra didelės gėlo vandens atsargos, be to, tai svarbus žemės ūkio rajonas.
NFK Spartak Ìvano-Frankìvsʹk

Istorija

2007 m. buvo performuotas į dukterinę Prikarpatta Ivano-Frankivsk klubo komandą.
Jonas Boruta (1915)

Jonas Boruta s.Kazimiero (1915 m. vasario 24 d. Kūlokai, Liudvinavo valsčius – 1996 m. balandžio 18 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.

Biografija

Brolis rašytojas Kazys Boruta, sūnus vyskupas Jonas Boruta. Nuo 1936 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Technologijos fakultete, jį baigė 1942 m. 1939 m. baigė Karo mokyklos atsargos karininkų kursus, jaunesnysis leitenantas.
Nuo 1940 m. Palemono plytinės Kaune inžinierius. 1942 m. spalio mėn. – 1945 m. balandžio mėn. Statybinių medžiagų pramonės tresto Gamybos skyriaus viršininkas. 1943 m. spalio mėn. – 1948 m. vasario mėn. dėstė Vytauto Didžiojo universiteto Technologijos fakultete. Nuo 1945 m. balandžio mėn. Lietstatprojekto plytinių projektų vyr. inžinierius. 1944 m. pabaigoje įsitraukė į pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui V. Selioko grupę, nuo 1947 m. Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio (BDPS) prezidiumo narys. 1947 m. rugsėjo 22 d. pakeitė suimtą V. Selioką, tapo BDPS prezidiumo pirmininku. 1947 m. pabaigoje su kitais BDPS nariais Linonio slapyvardžiu pasirašė į užsienį siunčiamus BDPS dokumentus. 1948 m. vasario 5 d. NKVD suimtas ir 1948 m. liepos mėn. Ypatingojo pasitarimo Maskvoje 24 asmenų byloje nuteistas 25 m. kalėti. 1948–1956 m. kalėjo Komijoje, Intos lageriuose. 1956 m. paleistas grįžo į Lietuvą, iki 1975 m. dirbo Rokų (prie Kauno) keramikos gamyklos inžinieriumi konstruktoriumi. 1989 m. sausio 6 d. pasirašė Ateitininkų federacijos Lietuvoje atkūrimo aktą. Palaidotas Kauno Seniavos kapinėse.
Parašė atsiminimų apie brolį K. Borutą.

Įvertinimas

1998 m. Vyčio kryžiaus 2 laipsnio ordinas (po mirties).
Dienovidis (Kaunas)

Dienovidis – literatūros ir meno mėnesinis žurnalas, ėjęs nuo 1938 m. iki 1940 m. balandžio Kaune.

Istorija

Leido Sakalo leidykla. 1939 m. pirmąjį pusmetį nebuvo leidžiamas. Pasirodė 20 numerių.
1938 m. ir 1940 m. žurnalas toleravo ir plėtojo įvairių visuomeninių bei literatūrinių-estetinių krypčių literatūrą, kritiką, meną, publicistiką.
Redakcinėse kolegijose dalyvavo Kazys Boruta, Bernardas Brazdžionis, Julius Būtėnas, Petras Cvirka, Fabijonas Neveravičius, Jonas Šimkus, Antanas Vaičiulaitis, Antanas Venclova. Bendradarbiavo taip pat Kazys Bradūnas, Liudas Gira, Kostas Korsakas, Eugenijus Matuzevičius, Juozas Rimantas (Slapšinskas) ir kt.
Olga Kurylenko

Trumpa biografija

Olga Kurylenko gimė dabartinės Ukrainos teritorijoje, Berdianske. Jos tėvas Konstantinas yra ukrainietis, o motina – rusų ir baltarusių kilmės. Tėvai išsiskyrė jai sulaukus trejų ir Olga liko gyventi su motina ir senele. Kadangi motina buvo menų mokytoja, ji visokeriopai skatino dukters lavinimą. Olga septynerius metus mokėsi muzikos mokykloje skambinti pianinu ir iki trylikos šoko baletą.
Kartą su motina jai būnant Maskvoje, į ją metro stotyje dėmesį atkreipė modelių agentė. Nors motina reagavo įtariai, trylikos sulaukusi Olga tapo modeliu. Būdama šešiolikos ji išvyko į Paryžių, kur per pusę metų išmoko kalbą ir pasirašė sutartį su agentūra „Madison“. Dar po metų jos nuotraukos pasirodė ant „Vogue“ ir „Elle“ žurnalų viršelių. Savo karjeros metu Kurylenko dirbo su Roberto Cavalli, Kenzo, Helen Rubinstein, pozavo „Victoria's Secret“ katalogui, o jos nuotraukos puošė „Madame Figaro“ ir „Marie Claire“ bei Ukrainoje leidžiamą „Maxim“ žurnalą.

Aktorės karjera

Pirmasis Kurylenkos vaidmuo buvo atlikėjo Sealo vaizdo klipe „Love’s Divine“ 2003 metais. Po dvejų metų ji buvo apdovanota Bruklino tarptautinio filmų festivalio sertifikatu už vaidmenį filme „L’Annulaire“. Po to sekė vaidmuo su Elijah Woodu filme „Myliu tave, Paryžiau“.
2007 metais ji epizodiškai pasirodė filmuose „Hitman“ bei „Maksas Peinas“. Šie vaidmenys atkreipė Džeimso Bondo filmų prodiuserių dėmesį ir Olgai buvo pasiūlytas Bondo merginos Camille Montes vaidmuo filme „Paguodos kvantas“. Filmas JAV ekranuose pasirodė jos 29-ojo gimtadienio dieną.
Tai, kad Bondo mergina pirmą kartą tapo aktorė iš post-sovietinės šalies, sulaukė kontroversiškų vertinimų. Sankt Peterburgo komunistai ją pasmerkė už vaidmenį filme apie „sovietinių žmonių priešą“ (tai yra Džeimsą Bondą), tuo tarpu Olgos gimtojo miesto meras pasiūlė jos vardu pavadinti gatvę. Olgą kartu su motina net priėmė šalies prezidento Viktoro Juščenkos žmona.

Asmeninis gyvenimas

2000–2004 metais Kurylenko buvo ištekėjusi už fotografo Cedrico van Molo, 2001 metais ji gavo Prancūzijos pilietybę.
2006 metais ji ištekėjo už amerikiečio mobiliųjų telefonų aksesuarų kūrėjo Damiano Gabrielle, tačiau po metų išsiskyrė.
Olga gyveno Paryžiuje nuo pat modelio karjeros pradžios 1996 metais, o 2009 persikėlė į Londoną. Jos motina tebegyvena Ukrainoje, tačiau Olga tvirtina neplanuojanti ten grįžti.
Moka ukrainiečių, rusų, anglų bei prancūzų kalbas, taip pat supranta ispaniškai ir itališkai.
Ūgis 175 cm.
Gunbjornas

Gunbjorno kalnas (dan. Gunnbjørn Fjeld) – aukščiausias Grenlandijos kalnas, kuris taip pat yra ir aukščiausiu kalnu pasaulyje, esančiu už šiaurinio poliarinio rato.
Kalnas, kurio aukštis yra 3 694 m, stūkso šiaurės rytinėje Sermersoko savivaldybės dalyje. Jis priklauso Vatkinso kalnynui. Gunbjorno kaiminystėje yra ir daugiau kalnų, kurių aukštis viršija 3 500 m.
Pirmą kartą į šį kalną žmonės įkopė 1935 m. rugpjūčio 16 d. Ekspedicijoje dalyvavo Augustinas Kortauldas, Džekas Longlandas, Ebbe Munckas, H. G. Wageris bei Lorencas Wageris.
Berkakitas

Istorija

Gyvenvietė susikūrė 1975 m., statant geležinkelio liniją iš Tyndos. 1977 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
Algimantas Kundelis

Biografija

1962 m. baigė Valstybinį kinematografijos institutą Maskvoje. A.Kundelis ne tik režisavo, bet ir suvaidino 23-juose Lietuvos, Maskvos, Baltarusijos, Izraelio kino studijų filmuose. Išspausdino 36 kino kritikos straipsnius, buvo 64 vaidybinių ir dokumentinių filmų dubliavimo režisierius. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
McDonnell Douglas X-36

McDonnell Douglas X-36 (arba Boeing X-36) beuodegis manevringumo bandymų naikintuvas – 28% mastelio tyrimams naudotas beuodegio naikintuvo prototipas. Pirmą sykį pakilo 1997 m. gegužės 17 d. ir viso atliko 31 sėkmingą skrydį. Pilotas sėdėdavo natūralaus dydžio žemėje pastatytame kokpite, ant lėktuvo nosies buvo įtaisyta vaizdą pilotui perduodanti kamera. Lėktuvo kryptis buvo keičiama vietoje uodegos naudojantis kanardais, deceleronais (tam tikri perdaryti dviejų dalių eleronai) ir tūtomis. Stabilumo problemos buvo sprendžiamos naudojantis elektronine „fly-by-wire“ valdymo sistema. Viso buvo pagaminti du lėktuvai.
1997 m., tebevykstant bandymams, McDonnell Douglas susijungė su Boeing, todėl šis lėktuvas kartais vadinamas Boeing X-36.
Eksperimentai laikomi pasiteisinusiais, lėktuvai įvykdė ar pranoko visus projekte numatytus reikalavimus. Nepaisant jo sėkmės, kol kas nėra jokių duomenų apie programos tęsimą ar jo pagrindu kuriamus naujus naikintuvus. Vienas lėktuvas nuo 2003 m. liepos 16 d. yra saugomas Ohajuje, Valstybinio Jungtinių Valstijų karinių oro pajėgų muziejaus „Research & Development“ galerijoje. Kitas – Oro pajėgų bandomųjų lėktuvų muziejuje Edvardso karinių oro pajėgų bazėje Kalifornijoje.
Rapa

Istorija

Kaimas įsikūręs Unguros ir Irkos upelio santakoje. Vėlyvaisiai viduramžiais vietovėje veikė Darkiemio dvarui priklausęs Bičiūnų (vok. Bischunen) palivarkas. Iš Kuršo klilęs ir kanclerio titulą turintis Kristofas fon Rapp XVII a. pr. palivarkui suteikė Angerapės vardą (vokiškas Unguros upės pavadinimas). Dvarelis dar kurį laiką liko fon Rapų šeimos nuosavybe, kol galiausiai, dėl maro ir gaisrų pasekmių, nusigyveno.
Ūkį nusipirko kornetas, o vėliau rotmistras Kristijonas Vilhelmas Lau, kuris jį sėkmingai reorganizavo| tvenkinyje pradėti veisti karpiai, įkurta degtinės varykla ir alaus darykla, iškilo naujas ponų namas. 1750 m. šeimininko pusbrolis hofratas Johanas Jokūbas Hoffmannas perėmė ūkininkavimą, o pastarojo sūnus dėl nežinomų priežaščių perdavė dvarelį Johanui Frydrichui Vilhelmui fon Fahrenheidui (1747–1834), kai šis tapo pilnamečiu.
Dvarelis išliko palivarku, o pagrindinis dvaras buvo už keliolikos kilometrų esančiuose Mažuosiuose Beinūnuose, dabar esančiuose Rusijos Kaliningrado srityje. Farenheidų sūnus Frydrich Heinrichas Johanas (1780–1849) užsiėmė karštakraujų žirgų auginimu, šioje srityje ūkis tapo antruoju pagal reikšmę Europoje. Gautos lėšos buvo panaudotos meno kūrinių kolekcionavimui, rinkiniai patalpinti Mažuosiuose Beiniūnuose, kur išmūryti didžiuliai rūmai.
1795 m. mirė senojo J.F.V.Farenheido žmona Johana Frederikė, ji buvo palaidota už penkių kilometrų nuo dvaro rūmų iškilusioje piramidės formos koplyčioje. Su pamato išmatavimais 10,4 X 10,4 m ir 15,92 m aukščiu statinys tapo išskirtiniu objektu visoje apskrityje. Spėjama, kad tobulų formų piramidę projektavo garsus danų skulptorius Bertel Thorvaldsen. 1812 m. koplyčioje buvo palaidota šeimininko trimetė anūkė Ninetė, vėliau amžinam poilsiui čia atgulė ir kiti šeimos nariai. Po Antrojo pasaulinio karo piramidės formos koplyčia tapo traukos objektu turistams. Žinovai tvirtina, kad toje vietoje koncentruojasi energija, ji teigiamai veikia lankytojus.
Farenheitų giminės istorija baigėsi mirus paskutiniam bevaikiui jos atstovui. Tarpukaryje dvaro šeimininku buvo nuomininkas Fricas Kioslingas. 1938 m. apskrities centras Darkiemis tapo pervadintas į Angerapp, o kaimui tada teko Kleinangerapp pavadinimas. Pokaryje atsirado naujas vietovardis – Rapa (pagal senųjų savininkų fon Rapp pavardę).