Žvaigždžių karai: epizodas IV – nauja viltis

Apie filmą

Lukasas neslėpė, kad įkvėpimo „Žvaigždžių karams“ sėmėsi iš įvairių šaltinių. Tarp jų yra Akiros Kurosavos filmas „Paslėpta tvirtovė“ (隠し砦の三悪人 1958 m.), Franko Herberto „Kopos“ serija, Leni Riefenstahl „Valios triumfas“, Kubriko „2001: Kosminė odisėja“ ir kt. filmai, knygos bei realūs įvykiai (pvz., Antrojo pasaulinio karo įtaka naikintuvų, pilotų uniformų išvaizdai).
„Nauja viltis“ buvo itin komerciškai sėkmingas filmas, nors prodiuseris ir platintojai iš pradžių į Lukaso sumanymą žiūrėjo skeptiškai.
Filmui pasirodžius 1977 m. jis vadinosi tiesiog „Žvaigždžių karai“, tačiau 1980 m. tęsinys „Imperija kontratakuoja“ pasirodė su epizodo numeriu. Po metų pirmieji „Žvaigždžių karai“ vėl išleisti į ekranus, šįkart su epizodo numeriu ir pavadinimu „Nauja viltis“. Toks pavadinimas pakeitė ankstesnįjį ir įžanginiuose į ekrano gilumą slenkančiuose titruose.
„Nauja viltis“ kino teatruose iš naujo buvo parodyta 1978, 1979, 1981 ir 1982 m. Keitimų būta labai nežymių, išskyrus epizodo numerį. Nauja speciali filmo versija kino teatruose rodyta 1997 m. Video juostose pardavinėtos versijos taip pat mažai skyrėsi nuo rodytų kino teatruose. 1997 m. filmas buvo patobulintas skaitmeninėmis technologijomis – vadinamoji „speciali versija“. Joje atsirado naujų scenų, pvz., Hano Solo ir Džabos Hato pokalbis. Kai kurios iš šių scenų turėjo būti originalioje versijoje, tačiau jų nebuvo įmanoma pabaigti be tobulesnių specialiųjų efektų technologijų. Keliose naujosios versijos scenose įvykiai truputį pasikeitę – nemažai filmo gerbėjų laikė tai originalios versijos gadinimu. 2004 m., ruošiantis išleisti filmą DVD formatu, atsižvelgta į gerbėjų kritiką.
Lukasas norėjo didingo garso takelio, kuriame būtinai būtų keletas ryškių leitmotyvų. Jis sudarė klasikinės muzikos pavyzdžių sąrašą kompozitoriui Johnui Williamsui. Garso takelyje galima atsekti šių pavyzdžių įtaką: „Jėgos“ (arba „Beno“) tema lyginta su „Gulbių ežeru“, muzika, lydinti droidų nusileidimą Tatuine – su Stravinskio „Šventuoju pavasariu“ ir kt.

Siužetas

Galaktikoje vyksta pilietinis karas. Sukilėlių aljansas pavogė slaptus Galaktinės Imperijos naujojo ginklo – „Mirties Žvaigždės“ – brėžinius. „Mirties Žvaigždė“ – tai kosminė stotis, galinti susprogdinti planetą. Princesė Lėja pakliūna į nelaisvę, tačiau spėja į R2-D2 atmintį įrašyti holografinę žinutę Obi-Van Kenobiui. R2-D2 kartu su C-3PO pasprunka ir atsiduria dykumų planetoje Tatuine.
Ten droidus pagauna džiavos (vietiniai gyventojai). Juos nusiperka Ouvenas Larsas ir jo sūnėnas Lukas Skaivokeris. Lukas atsitiktinai pamato dalį holografinės žinutės. R2-D2 pasprunka, kitą rytą Lukas drauge su C-3PO leidžiasi jo ieškoti. Jiedu randa R2-D2, tačiau juos užpuola Smėliažmogiai, o nuo jų išgelbsti netikėtai pasirodęs Obi-Van Kenobis. Lukas su droidais atsiduria jo trobelėje. Obi-Vanas išsiduoda kadaise buvęs džedajumi ir pažinojęs Luko tėvą – taip pat džedajų. Luko paklaustas, kaip tėvas mirė, Obi-Vanas atsako, jog jį išdavė ir nužudė Dartas Veideris. Obi-Vanas papasakoja Lukui apie Jėgą. Abu peržiūri princesės Lėjos holografinę žinutę: Lėja prašo Obi-Vano nugabenti droidą su brėžiniais į Alderano planetą. Obi-Vanas kviečia Luką keliauti drauge, tačiau Lukas atsisako – jis reikalingas namie.
Pakeliui į namus Obi-Vanas, Lukas ir droidai randa išžudytus džiavas. Obi-Vanas įtaria Imperijos pajėgas ieškojus droidų. Persigandęs, kad kariai tikriausiai žinojo, kam droidai buvo parduoti, Lukas lekia namo ir randa dėdę su teta nužudytus, o namus – nuniokotus. Lukas grįžta pas Obi-Vaną ir nutaria keliauti į Alderaną.
Mos Aislio kosmodrome jie susiranda kontrabandininką Haną Solo ir jo bičiulį Čiubaką, kurie sutinka juos pergabenti savo laivu „Tūkstantmečio sakalas“.
„Mirties žvaigždėje“ bandoma iš Lėjos ištraukti informaciją apie sukilėlių bazę. Pagrasinus, kad bus sunaikinta jos gimtoji Alderano planeta, Lėja išduoda bazę esant Dantuine. Alderanas vis viena sunaikinamas. Sužinojus, kad Dantuino bazė jau apleista, Lėją įsakoma nužudyti.
Pasiekę vietą, kur turėtų būti Alderanas, „Tūkstantmečio sakalo“ keleiviai pakliūna į uolų – planetos likučių – chaosą. Iš jo ištrūkę, pamato „Mirties žvaigždę“. Stotis juos traukia prie savęs, todėl „Sakalas“ privalo ten nusileisti. Stotyje Obi-Vanas išeina ieškoti būdo išjungti neleidžiantį išskristi įrenginį. Kiti tuo metu sužino Lėją esant „Mirties žvaigždėje“, susiranda ją ir išlaisvina. Išjungęs pritraukimo įrenginį, Kenobis susiduria su Veideriu. Kaudamasis su juo Obi-Vanas atitraukia nuo Luko ir kitų sargybos dėmesį. Pamatęs, kad jie jau pasiekė laivą, Obi-Vanas leidžiasi nužudomas Veiderio. Jo kūnas pranyksta, Kenobis susilieja su Jėga. Lukas sušunka ir atkreipia sargybos dėmesį. Obi-Vanas per Jėgą pataria Lukui bėgti į „Sakalą“.
„Tūkstantmečio sakalui“ pavyksta pasprukti. Tačiau prie jų pritvirtintas sekimo įrenginys – taip Imperija sužino, kur yra sukilėlių bazė. Bazėje sukilėliai išnagrinėja jiems atgabentus stoties planus ir kuria jos sunaikinimo taktiką. Pagrindinis tikslas – įšauti torpedą į siaurą ventiliacijos angą, kad sunaikinus pagrindinį reaktorių prasidėtų grandininė reakcija. Puolimas prasideda. Lukas taip pat prisijungęs prie pilotų. Mėginimai pasiekti ventiliacijos angą vienas po kito baigiasi nesėkmingai. Lukas leidžiasi link angos, jį persekioja Veideris. Lukas išgirsta Kenobio balsą, patariantį naudotis Jėga, o ne prietaisais. Veideris ruošiasi šauti, tačiau netikėtai pasirodęs Hanas Solo sunaikina vieną iš Veiderio naikintuvų. Antrasis Veiderio pilotas nori padaryti klaidinantį manevrą, tačiau jo naikintuvas užkliudo Veiderio ir išmuša jį. Lukas išjungia taikymosi kompiuterį ir, naudodamasis Jėga, sėkmingai iššauna torpedą į ventiliacijos angą. „Mirties žvaigždė“ sunaikinama.
Filmas baigiasi ceremonija, kurioje Lėja Lukui ir Hanui užkabina medalius už narsą mūšyje.