google/wiki40b huggingface dataset:
Bikerniekų valsčius

Geografija

Bikerniekų valsčius siejasi rytuose su Kraslavos savivaldybės Izvaltos valsčiumi, pietuose su Daugpilio savivaldybės Naujenės, pietvakariuose su Malinovo vakaruose – su Viškių, šiaurėje su Ambelių valsčiais.
Valsčiaus teritorijos 4354,6 ha užima žemės ūkio žemė, 1150,6 ha - miškas.
Didžiausios gyvenvietės: Bikerniekai, Akleniškiai, Bramaniškiai, Dekšniai (Latvija), Krasnojė, Krivošejeva, Kudina, Didieji Kriviniai, Lipiniškiai, Melnica, Panteliškiai, Pavlovska, Reiniškiai, Šelechovka, Viselova, Zvindeliškiai.
Upės: Balta, Linksna, Mažoji Mūša, Putanių upė.

Ekonomika

Valsčiaus pagrindinė ūkio šaka – žemės ūkis, ypač pienininkystė. Veikia 19 žemdirbystės ūkių ir 637 asmeniniai ūkiai. Valsčiaus kelių ilgis – 56 km, iš jų asfaltuoti – 3 km.

Gyventojai

2008 m. valsčiuje buvo 799 gyventojas, iš jų latviai 10,4%, rusai 77,3%, lenkai 4,1%, baltarusiai 5,6%, kitų tautybių 2,6%. Ekonomiškai aktyvūs 444 gyventojai, 155 vaikai, 252 pensininkai. 12 daugiavaikių šeimų.
Dansema

Dansema – Šokio teatras, nevyriausybinė organizacija, užsiimanti kultūrine, menine, edukacine veikla, prioritetą teikdama šiuolaikiniam šokiui vaikams ir jaunimui. Įkurtas 2007 metais. Plėtoja profesionalaus šiuolaikinio šokio, skirto jaunajai publikai, kultūrą. Organizuoja vienintelį Lietuvoje tarptautinį šiuolaikinio šokio festivalį vaikams ir jaunimui „DANSEMA“, prodiusuoja profesionalaus šiuolaikinio šokio spektaklių vaikams kūrimą ir parodymus Lietuvoje bei užsienyje, rengia seminarus šokėjams, choreografams, šokio mokytojams ir vadybininkams.
Šokio teatro „Dansema“ įkūrėja, choreografė ir meno vadovė Birutė Banevičiūtė-Ališauskienė. Šiuolaikinio šokio atlikėjai Giedrė Subotinaitė, Sigita Mikalauskaitė, Indrė Pačėsaitė, Edita Stundytė, Tomas Dapšauskas.

Istorija

2009 metais teatras tapo Tarptautinės teatrų vaikams ir jaunimui organizacijos ASSITEJ Lietuva nariu.
2011 metais įvyko spektaklio „Bebaimis" premjera. Tai pirmasis savarankiškas lietuvių kūrėjų darbas, skirtas 12–16 metų paaugliams.
2012 m. Šokio teatras „Dansema“ laimėjo konkursą ir tapo vienu iš Menų spaustuvės rezidentu trejiems metams.
2012 m. sausio 17–22 d. dalyvavo Menų spaustuvės organizuojamame festivalyje „Kitoks teatras vaikams“. Festivalio buvo parodyti „Dansemos“ spektakliai „Bebaimis“ (12–16 m. jaunimui) ir „Kampavoris“ (2–6 m. vaikams).
2012 metų vasario 14-18 dienomis šokio teatras „Dansema“ viešėjo Belgijoje, Briuselyje. Lietuvos Nepriklausomybės dieną „Dansema“ paminėjo kartu su Belgijos lietuvių bendruomene, parodydama šokio spektaklį „Pasaulio sutvėrimas“, kuriame šoko ir mažieji lietuvaičiai, besimokantys II-oje tarptautinėje Briuselio mokykloje.
2012 m. spalio 31–lapkričio 12 d. viešėjo Jungtinėse Amerikos Valstijose, kur dalyvavo tarptautiniame scenos menų vaikams festivalyje „Kids Euro festival“.
2012 m. gruodžio 16 d. įvyko premjera – pirmasis Lietuvoje šiuolaikinio šokio spektaklis vaikams nuo 0 iki 3 metų „Mozaika“ (Choreografė Birutė Banevičiūtė). Spektakliu siekiama atskleisti mažų vaikų aplinkinį pasaulį per įvairias geometrines formas ir spalvas. Jas šokėjai Giedrė Subotinaitė, Indrė Bacevičiūtė ir Mantas Stabačinskas dėlioja tarsi mozaiką, virsdami vaikams atpažįstamomis daržovėmis – morka, pomidoru, agurku, o kartais neatpažįstamais grybais, vaisiais, gėlėmis.
2013 metų lapkričio 3–4 dienomis viename žinomiausių Vokietijos vaikų teatrų „Theater an der Parkaue“ pristatė du savo spektaklius: „Mozaiką“, skirtą vaikams nuo 0 iki 3 metų, ir „Pasaulio sutvėrimą“, skirtą 5–11 metų vaikams.
2013 metų kovo 4–8 dienomis trečią kartą viešėjo Tarptautinėje Briuselio mokykloje (Schola Europaea), kur kartu su 200 vaikų kūrė ir rodė šokio spektaklį „Pasaulio sutvėrimas“.
Paralelinė Visata

Paralelinė Visata, lygiagreti visata – uždaras ar atviras, mūsų pasauliui nepriklausantis erdvėlaikis, kuriame veikia mūsų Visatos dėsniams panašūs, o gal analogiški arba visiškai nepanašūs fizikos dėsniai.

Teorijos

Pagal teorijas gali egzistuoti kitos dimensijos, kurias taip pat galime vadinti paraleliniais pasauliais. Paraleliniu Visatų egzistavimas, lyg ir draudžia keliavimą laike į praeitį, nes bandant nukeliauti į praeitį, mes patektume į paralelinę Visatą.
Pagal teoriją realybėje yra begalybė tokių Visatų, bet jų neįmanoma pamatyti. Kirmgraužos yra vienas iš būdų patekti į kitą, paralelinę Visatą ar paralelinį matmenį.
Rūgštusis žagrenis

Morfologija

Laja skėtiška, reta, 5–6 m (kartais 12 m) skersmens, šakos plaukuotos, būdingas trišakas šakojimasis. Žievė tamsiai ruda, sueižėjusi. Ūgliai stori, tankiai apaugę rudais, aksomiškais plaukeliais, lipnūs. Lapai sudėtiniai, neporomis plunksniški, iki 60 cm ilgio, susideda iš 9–31 pailgai lancetiškų, nusmailėjusiomis viršūnėmis, pjūkliškais kraštais, plaukuotų, tamsiai žalia viršutine ir melsvai žalia apatine puse lapelių. Rudenį nusidažo ryškiomis spalvomis, dažniausiai oranžiniu purpuru. Rausta jie pamažu, todėl ant augalo vienu metu yra ir žalių, ir oranžinių lapų. Žiedai gelsvai žaliose ir rausvose tankiose šluotelėse. Žydi birželio – liepos mėnesį. Vaisiai – žirnio didumo, tankiai apaugę raudonais plaukeliais – kaulavaisiai, susitelkę šakų viršūnėse į 10–20 cm ilgio šluoteles. Prinoksta rugpjūčio – rugsėjo mėnesį ir laikosi ant medžio per žiemą (žmonės juos kartais vadina žiedais). Dauginasi sėklomis, ataugomis ir atžalomis. Žievėje ir lapuose yra nuodingų pieniškų sulčių. Mediena geltona, geltonai žalsvos spalvos.

Matmenys

Auga greitai. Įprastai užauga 4–6 m aukščio (tėvynėje užauga nuo 10 iki 12 m aukščio). Kamieno skersmuo nedaugiau kaip 35 cm apimties.

Amžius

Išgyvena iki 20 metų.

Augavietės

Mėgsta vidutinio derlingumo ir derlingus, normalaus drėgnumo dirvožemius. Nors auga ir nelabai derlinguose dirvožemiuose. Nemėgsta perdžiūvusių ar labai permirkusių dirvų. Šviesamėgis. Atsparus šalčiui ir vėjui, pakenčia užterštą orą. Tinka auginti gyvenvietėse, miestuose pavieniui arba grupėmis. Geresnėje dirvoje sparčiai dauginasi.

Paplitimas

Labiausiai paplitęs Šiaurės Amerikoje, Ajovoje, Škotijoje, Floridoje, Gruzijoje. Lietuvoje dažnai auginamas parkuose, gyvenvietėse, miestuose.

Panaudojimas

Lapuose yra iki 25% rauginių medžiagų. Žiedai ir jauni lapai naudojami vaistams gaminti ir tabako aromatui gerinti, vaisiai – actui gaminti, mediena – inkrustacijai.
Užubalis (Baltarusija)

Istorija

Užubalis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1385 m.
Antanas Maziliauskas

Biografija

1977 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgydamas inžinieriaus-hidrotechniko profesiją. Po studijų pasiliko dirbti Akademijoje. Iki 1984 m. dirbo moksliniu bendradarbiu, asistentu, vyr. dėstytoju. 1985–1988 m. dirbo užsienyje – Alžyro Hidrotechnikos aukštosios nacionalinės mokyklos dėstytoju ir katedros vedėju. 1988–2004 m. – Lietuvos žemės ūkio universiteto Vandens ūkio ir žemėtvarkos fakulteto (VŪŽF) Vandentvarkos katedros docentu (iki 2003 m.) ir profesoriumi (nuo 2003 m.) nepagrindinėje darbovietėje. 1997–1998 m. LR žemės ūkio ministerijoje ėjo Melioracijos ir aplinkos apsaugos skyriaus vedėjo pareigas, 1998–2001 m. dirbo Žemės ūkio plėtros ir maisto departamento direktoriumi. 2001–2004 m. – Lietuvos žemės ūkio universiteto Vandens ūkio ir žemėtvarkos fakulteto dekanas. 2004 m. Universiteto prorektorius, 2004–2005 m. Vandentvarkos katedros profesorius. 2005–2010 m. toliau dirbo minėtos katedros profesoriumi ir vadovavo UAB „Projektų gama“. Nuo 2010 m. – Vandentvarkos katedros profesorius. 2011 m. kovą tapo tuometinio Lietuvos žemės ūkio universiteto 14-uoju rektoriumi, pakeitęs ankstesnį universiteto vadovą Romualdą Deltuvą. Nuo 2019 m. sausio 1 d. Aleksandro Stulginskio universitetui (buvęs Lietuvos žemės ūkio universitetas) tapus VDU Žemės ūkio akademija - akademijos kancleris.
Nuo 1989 m. – Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjungos tarybos narys. Nuo 2002 m. – Valstybinio mokslo ir studijų fondo ekspertas.

Tarptautiniai projektai

A. Maziliauskas turi strategijų rengimo ir planavimo, derybų bei tarptautinių organizacijų, tokių kaip Pasaulio bankas bei Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija, ekspertinę patirtį įvairiose pasaulio valstybėse. Po Nepriklausomybės atgavimo pradėjo dalyvauti projektuose, konsultacinėse misijose Afrikoje, Pietų Amerikoje, Azijoje. Nuo 1993 m. – Lietuvos atstovas Tarptautinėje drėkinimo ir drenažo komisijoje (ICID) ir Europos regioninėje darbo grupėje. Nuo 1993 m. – Jungtinių Tautų FAO ekspertas žemės ūkio ir vandentvarkos klausimams.
Sūryminis sūdymas

Skoninių savybių kitimas

Sūdymas sūryme primena marinavimą, kai produktas mirkomas specialiai paruoštame tirpale marinate.
Sūryme sūdyta kepta mėsa būna sultingesnė. Sūdant druska prasiskverbia į mėsos tarpulasčius, kur sudaro tokią didelę koncentraciją, kad ima difunduoti į ląstelių vidų. Ląstelių viduje druskos jonų perteklius paveikia miofibriles ir priverčia jas sujungti daugiau vandens. Dėl papildomo vandens mėsos masė padidėja apie 10 % ar daugiau, tad kepta tokia mėsa būna sultingesnė. Druskos jonai padidina viduląstelinių baltymų tirpumą, jie kepami mažiau koaguliuoja, todėl keptoje mėsoje jie nesudaro kietų telkinių, mėsa būna gležnesnė.

Konservavimas

Daugelyje maisto produktų padidėjęs druskos kiekis veikia kaip konservantas. Jonai didina osmosinį slėgį, kuris iš mikroorganizmų, kurie gadintų produktą, išsiurbia vandenį ir sustabdo jų gyvybinę veiklą.

Sūrių sūdymas sūrymu

Sūryminiai sūriai nokinimo metu nuolat ar periodiškai mirkomi sūryme. Sūrymas gali suteikti specifinį gardį (kai į jį įmaišyta prieskonių ar vyno), sūri aplinka skatina bakterijų Brevibacterium linens augimą. Šios bakterijos gali suteikti labai išreikštą kvapą (pvz., sūris Limburger) ir įdomų gardį. Didelis šių bakterijų kiekis ant kai kurių sūryminių sūrių sudaro raudonai oranžinį sluoksnį.
Dzialdovas

Istorija

Dzialdovo vietoje buvusią prūsų sasnių pilį XII a. pab. užėmė Vokiečių ordinas. Į apylinkes nuo XIV a. kėlėsi kolonistai iš Mozūrijos. 1340–1350 m. Vokiečių ordinas čia pastatė savo pilį, prie jos kūrėsi Soldau gyvenvietė. Miesto teisės nuo 1344 m.
1409 m. miestas sudegintas lietuvių. XV a. dėl Dzialdovo su kryžiuočiais kariavo lenkai, kurie 1410 m. ir 1454 m. trumpai jį buvo užėmę. Po 1466 m. Torunės taikos Dzialdovas liko Vokiečių ordinui. Nuo 1525 m. Prūsijos kunigaikštystės, nuo 1657 m. Brandenburgo hercogystės, nuo 1701 m. Prūsijos karalystės, nuo 1871 m. Vokietijos imperijos miestas.
XVI a. – XVIII a. prekybos ir amatų miestas. Nuo 1530 m. čia paplito evangelikų liuteronų tikėjimas. XIX a. lenkybės centras Mozūrijoje. 1920 m. atiteko Lenkijai. Per Antrąjį pasaulinį karą veikė koncentracijos stovykla. 1920–1975 m. ir nuo 1999 m. – Dzialdovo apskrities centras.

Architektūra

Išlikusi barokinė rotušė, statyta 1796 m., 1922 m. perstatyta, gotikinė kryžiuočių pilis, statyta XIV a. viduryje, iki 1470 m. keliais etapais praplėsta, XVI a. ir XVII a. perstatyta.
Gyvenk du kartus

Filmavimas

Po „Kamuolinio žaibo“ buvo planuojama kurti „Jos Didenybės slaptojoje tarnyboje“, tačiau prodiuseriai persigalvojo, nes filmavimui būtų reikėję kalnų ir snieguotos vietovės.
Buvo nutarta pasirinkti naują režisierių bei scenarijaus autorių, kuris suteiktų serijai naują postūmį. Lewis Gilbertas pradžioje atsisakė režisuoti filmą, bet Albertas Broccoli jį įkalbėjo, sakydamas, jog šio filmo auditorija yra didžiausia pasaulyje ir jis negali praleisti tokios progos. Scenarijaus autoriumi tapo artimas Iano Flemingo draugas Roaldas Dahlis.
Ieškodami tinkamų filmavimui vietų, Gilbertas kartu su prodiuseriais ir operatoriumi praleido Japonijoje tris savaites. Susiruošę skristi atgal į Angliją, jie paskutinę akimirką persigalvojo ir pakeitė skrydį. Lėktuvas, kuriuo jie planavo skristi, sudužo praėjus 25 minutėms nuo pakilimo, visi keleiviai žuvo.
Šis filmas buvo paskutinis pagal sutartį su Seanu Connery ir šis, dar nepasibaigus filmavimui, viešai pareiškė neketinantis daugiau įkūnyti agento 007. Aktorius motyvavo tuo, kad pavargo nuo šio personažo ir su juo susijusių pareigų, bei kad negali skirti pakankamai dėmesio kitiems vaidmenims. Prodiuseriai kurį laiką mėgino jį perkalbėti, bet nepavykus ėmė ieškoti pamainos.
Filmavimo darbai vyko Japonijoje, Ispanijoje, Norvegijoje, Honkonge ir Gibraltare. SPECTRE bazės ugnikalnyje dekoracijos kainavo 1 milijoną dolerių ir buvo sumontuotos „Pinewood“ studijoje.

Muzika

Tai buvo ketvirtasis filmas apie Džeimsą Bondą, kuriam muziką sukūrė Johnas Barry. Titulinę dainą jis parašė kartu su Leslie Biscusse, o ją atliko Nancy Sinatra. Atlikėja įrašų studijoje taip nervinosi, kad buvo įrašytos net 25 dainos versijos. Oficialiai egzistuoja dvi „You Only Live Twice“ versijos, atliekamos Nancy Sinatra ir Billy Strange.
1998 metais dainos fragmentai buvo panaudoti Robbie Williamso kūrinyje „Millenium“, taip pat jos naujas versijas yra įrašę Coldplay, Bjork, Natacha Atlas ir Shirley Bassey, viso atlikusi tris titulines dainas Bondo filmams. Titulinę dainą filmui buvo įrašiusi ir atlikėja Julie Rogers, bet prodiuseriai pasirinko Sinatrą.
Garso takelis pasiekė 11 vietą albumų sąraše Jungtinėje Karalystėje ir 44 vietą JAV Billboard 200.
Donatas Bondorovas

Donatas Bondorovas (g. 1980 m. lapkričio 12 d. Kaune) – Lietuvos boksininkas profesionalas. 2013 m. UBF organizacijos vidutinio svorio kategorijos profesionalų bokso čempionas.

Biografija

2002 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją (LKKA), dabar Lietuvos Sporto Universitetas (LSU) sporto technologijų bakalauras; nuo 2006 m. LKKA studijuoja turizmo ir sporto vadybos magistrantūroje. Stovėsena ringe: dešiniarankis.
Svorio kategorija: pirmasis vidutinis (iki 69,8 kg) ir vidutinis (iki 72,5 kg) Treneriai: Lietuvoje – Vilius Buika, Vitalijus Straleckas, JAV – 
Don Turner, Sam Colonna
Dao De Jing

Apžvalga

Knyga apie Dao ir De (Dao De Jing). Tai žymus senovės kinų filosofijos veikalas, kuriame išdėstytos idėjos jau iš pat pradžių skyrėsi nuo visų Qin epochos gyvenusių filosofų mokymo. Vėliau jos buvo išplėtotos ir tapo galingos mokyklos, susiformavusios kaip atsvara konfucionizmui, pagrindu. Nors tekstas yra tik iš penkių tūkstančių ženklų, jis išsiskiria savita ir gilia mintimi, didele įtaiga, tiksliais pastebėjimais, poetiška kalba. Veikalas susideda iš aštuoniasdešimt vieno skyriaus ir yra skirstomas į dvi dalis. Pirmajai daliai priskiriami pirmieji trisdešimt septyni skyriai, antrajai - likę keturiasdešimt keturi. Tekste grakščia kalba dėstomas Laodzi požiūris į Visatą, žmogaus gyvenimą, visuomeninius ir politinius santykius. Pasakojimą koncentruodamas apie pagrindinę kategoriją, pavadintą Dao, Laozdi aiškina kosmoso atsiradimą, pasaulio egzistavimo mechanizmą, daiktų bei reiškinių dėsnius, žmonių visuomenėje glūdinčius prieštaravimus ir jų sprendimų būdus.
Barsukynė (Kėdainiai)

Istorija

XX a. pr. buvo kaimas Josvainių valsčiuje.

Aplinkinės gyvenvietės

Palainiškiai - 2,5 km
Grašva - 3 km
Etrūrija

Etrūrija (Tirenija, Tuscija) – antikos laikais etruskų apgyvendinta teritorija dabartinėje Šiaurės Vidurio Italijoje, Toskanos, Umbrijos ir Lacijaus regionuose. Etrūrija niekad nebuvo vieninga valstybė – tik laisva miestų konfederacija. Etrūrija klestėjo apie 800–400 m. pr. m. e. III a. pavergta romėnų ir įjungta į Senovės Romos valstybę.
Semeliškių herbas

Aprašas

Herbo skydas nuskeltas iš kairės lėkštos S raidės linija. Žaliame priekiniame lauke auksinis varpas. Galinis laukas sidabrinis, damaskuotas rombišką tinklelį sudarančiomis juodomis linijomis, langelių centruose – lygiakraščiai kryželiai.

Istorija

Heraldikos komisija Semeliškių herbą aprobavo 2002 birželio 27 d. Herbas patvirtintas 2002 m. rugsėjo 22 d. LR prezidento dekretu Nr. 1849.
Neapolio detektyvas

Turinys

Kuklus restorano muzikantas Rafaelis nusamdomas už tėvo skolas naktį pagroti vieną serenadą po daugiabučio langais ir netikėtai tampa nusikaltimo liudininku bei pagrindiniu įtariamuoju. Žymus dirigentas Viktoras Navaro mainais už galimybe tapti jo orkestro nariu pasiūlo Rafaeliui tapti privačiu detektyvu ir išsiaiškinti, kas jį šantažuoja…
Majų kalendorius

Laiko svarba majų kultūroje

Majai tikėjo, kad laikas yra cikliškas. Jie manė, kad laikas ir įvykiai kartojasi, tad žinodami praeitį, galės numatyti ir ateitį. Suprasdami laiką, majai tikėjosi įgauti galios tvarkyti šį pasaulį.

Pranašavimai

Majai tikėjo, kad kiekviena Tzolkin diena turi veikėją, darantį įtaką įvykiams. Jie turėjo tam tikrą specialų šamaną – Dienų Saugotoją, kuris skaitydavo Tzolkin ir iš jo pranašaudavo ateitį. Gimus vaikui, Dievų Saugotojas turėdavo iš Tzolkin nusakyti vaiko ateitį. Pavyzdžiui, kad jis bus turtingas, iškalbus, garsus. Taip pat jo gimimo diena galbūt palanki bendravimui su dvasių pasauliu, todėl užaugęs galės tapti šventiku. Dažnai vaikams net būdavo duodami vardai, reiškiantys jų gimimo dieną.

Tzolkin kilmė

Tiksli kilmė nėra žinoma, bet egzistuoja kelios teorijos. Viena jų sako, kad kalendorius atsirado dėl dažnų matematinių operacijų su skaičiais 13 ir 20, kurie buvo svarbūs majų kultūroje. Skaičius 20 buvo jų dvidešimtainės skaičiavimo sistemos pagrindas (rankų ir kojų pirštų suma), o 13 simbolizavo dvasių pasaulio, kuriame gyvena dievai, lygius. Kita teorija sako, kad skaičius 260 susijęs su žmogaus nėštumo trukme.

Kalendorinis ratas

Nei Tzolkin, nei Haab sistema neskaičiavo metų. Daugumos reikmėms pakako Tzolkin ir Haab kombinacija nusakytos datos, kadangi vienoda tokia kombinacija pasikartodavo tik kas 52 metus. Todėl 52 metai ir vadinami Kalendoriniu ratu. Pavyzdžiui, kalendorinio rato data galėjo būti 5 Ahau 3 Pop.
Kalendorinio rato pabaiga buvo laikoma nesėkmių periodu, ir majai nežinioje laukdavo, ar dievai duos jiems dar vieną 52 metų ciklą.

Veneros ciklai

Veneros ciklai buvo svarbus majų kalendoriaus aspektas. Majai sugebėdavo jį apskaičiuoti su daugiausia vienos – dviejų valandų paklaida. Jie tikėjo, kad Veneros ciklas susijęs su karais ir naudojo jį pranašauti tinkamą laiką karūnavimams bei karams. Valdovai karus pradėdavo dažniausiai kartu su Veneros patekėjimu. Taip pat jie sekė ir kai kurių kitų planetų judėjimą: Marso, Merkurijaus, Jupiterio.
Šidzingšanas

Susisiekimas

Per rajoną eina 1 ir S1 metro linijos.
Migracijos indeksas

Migracijos indeksas yra skirtumas tarp teritorijos imigrantų ir emigrantų tam tikroje teritorijoje. Dažniausiai šis rodiklis yra skaičiuojamas vienam tūkstančiui gyventojų ir vienerių metų periodui. Teigiama migracijos indekso reikšmė reiškia, kad atvykusių į teritoriją žmonių skaičius yra didesnis už išvykusių žmonių skaičių, o neigiama reikšmė – kad išvykusių buvo daugiau negu atvykusių.

Apskaičiavimo pavyzdys

Tarkime, kad 2000 m. sausio 1 d. šalyje A gyveno 10 000 gyventojų. Per kitus metus (iki 2001 m. sausio 1 d.) 100 žmonių į šalį A imigravo ir 300 žmonių iš jos emigravo. Be to, per tą patį laikotarpį šalyje gimė 200 kūdikių ir 100 žmonių mirė. Taigi, 2001 m. sausio 1 d. šalies A populiacija yra
Galime samprotauti, kad 2000 m. liepos 1 d. (per laikotarpio vidurį) šalyje gyveno maždaug 9950 žmonių. Skirtumas tarp imigracijos ir emigracijos yra -200. Šį skirtumą daliname iš gyventojų skaičiaus per laikotarpio vidurį: 
Gautas skaičius nurodo migracijos indeksą vienam gyventojui. Kadangi dažniausiai migracijos indeksas skaičiuojamas tūkstančiui gyventojų, gautą skaičių dauginame iš tūkstančio:
Gauta reikšmė ir yra šalies A migracijos indeksas 2000-2001 m. laikotarpiui.
Fraunhoferio linijos

Fraunhoferio linijos yra eilė spektrinių sugerties linijų pastebėtų optiniame Saulės spektre ir pavadintų vokiečių fiziko Fraunhoferio garbei.
1802 metais anglų chemikas Volastonas pirmasis pastebėjo eilę tamsių linijų Saulės spektre. 1814 Fraunhoferis nepriklausomai nuo Volastono jas atrado ir išmatavo tų linijų bangų ilgius. Iš viso jis aprašė virš 570 linijų, o pagrindines 9 pavadino raidėmis nuo A iki K.
Vėliau Kirchhofas ir Bunzenas nustatė, kad kiekvienas cheminis elementas turi tik jam charakteringą spektrinių linijų seką ir padarė išvadą, kad tos linijos atsirado dėl tam tikrų elementų sugerties viršutiniuose Saulės sluoksniuose. Nors, tiesą sakant, kai kurios linijos atsiranda dėl Saulės šviesos sugerties deguonies molekulėmis Žemės atmosferoje.
Bruno Ferrero

Bruno Ferrero (g. 1943 m. birželio 2 d. Vilarbasoje, Italijoje) – Italijos rašytojas, publicistas katalikų kunigas, vienuolis, salezietis.
Mokėsi privačioje katalikų vienuolių saleziečių mokykloje. 1948 m. įstojo į saleziečių vienuolių draugiją. Baigė saleziečių seminariją, įgijo teologijos, filosofijos, psichologijos žinių. 1976 m. buvo įšventintas kunigu. Dirbo kunigu. Studijavo Romoje. Turine leido laikraštį vaikams. Vadovavo religinės literatūros leidyklai „Elledici“. Rūpinosi laikraščio „Saleziečių žinių“ leidyba.
1990–1995 m. – žurnalo „Dimencioni NuoveB“ redaktorius, nuo 1996 m. – leidyklos „Elledici" direktorius. Rašo straipsnius į „Saleziečių biuletenį", leidžiamą 156 šalyse 29 kalbomis. Skaito paskaitas, pranešimus ugdymo ir katechezės klausimais, ypatingą dėmesį skirdamas saleziečių prevencinei ugdymo sistemai bei asmeninei patirčiai, tėvų ir vaikų teisėms. Dirba religinį darbą su jaunimu, vaikais.
Kūriniai priskiriami religinei literatūrai. B. Ferrero didaktinės literatūros žanro knygų apsakymai vaikams ir suaugusiems priskiriami prie pačių ryškiausių šiuolaikinių religinės didaktikos atstovų kūrinių. Knygas rašo vadovaudamasis Rusijos rašytojo moto Fiodoro Dostojevskio romano „Idioto“ citata „Turime tai pasakyti vaikams“.
Knygos dėl išskirtinio stiliaus naudojamos Romos Katalikų bažnyčios katechezei. Dėl jaučiamo kilniadvasiškumo, įkvepiančios vilties ir kūrybingo jų perteikimo, B. Ferrero istorijų rinkiniai tapo mėgiami visuomenėje. Rašytojas yra lyginamas dėl didaktinių minčių su Brazilijos rašytoju Paulo Coelho.
Knygos verčiamos ir leidžiamos Afrikoje, JAV, Azijoje, Europoje. Lietuvių kalba išleista daugiau nei 16 B. Ferrero knygų.
Žiponas

Žiponas (lenk. Żupan, ukr. жупан) – ilgas susagstomas viršutinis drabužis, puspaltis, dėvėtas kilmingųjų luomo atstovų Lenkijos karalystėje, Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje ir vėliau Abiejų Tautų Respublikoje. Įprasta vyrų apranga, buvusi populiari nuo XVI a. pradžios iki XVIII a. vidurio. Žiponus nešiojo vyrai iš visų socialinių sluoksnių, tačiau turtingų bajorų (šlėktų) apranga buvo pasiūta iš brangesnių ir spalvingų medžiagų. Žemesnio rango asmenys rinkosi mažiau spalvingą, prastesnės medžiagos aprangą dėl teisinių apribojimų, didesnių išlaidų. Šiuo metu žiponas išlikęs kaip lenkų ir ukrainiečių tautinių kostiumų dalis. Įvairios žipono atmainos, dėvėtos valstiečių XIX a. (pavyzdžiui, sermėga, trinyčiai), yra lietuvių vyrų tautinio kostiumo dalis.

Istorija

Pirmą kartą žiponas paminėtas 1393 m., tačiau kaip nacionalinis vyrų drabužis prigijo palaipsniui XVI a., iš pradžių tarp diduomenės, vėliau ir tarp kitų sluoksnių. Tai buvo ilgas drabužis, priekyje atviras, ilgomis rankovėmis ir eile sagų (vėliau dažniausiai dekoratyvinių sagų, vadintų guzy), o nuo 1570 m. ir su apykakle. Drabužio išvaizda beveik nekito, išskyrus apykaklių dydį ir formą. Iki 1660–ųjų apykaklės buvo aukštos, po to darėsi žemesnės, su apvalintais kampais. Žiponas buvo viršutinis drabužis, pasiūtas iš tvirto audinio arba vilnos ir dažnai pamuštas kailiu, sujuostas diržu, o jeigu jis buvo bajoro, tai ant jo kabojo kardas. Vėliau žiponas tapo lengvesnis, ant jo buvo užsivelkamas kontušas, apsijuosiama kontušo juosta. Neturtingiems bajorams, prastuomenei žiponas buvo viršutinis drabužis, o tarp didikų buvo madinga ant žipono užsivilkti kontušą, deliją ar kitą panašų rūbą.
Po 1680–ųjų žiponą tapo įprasta dėvėti po kontušu. Toks dviejų drabužių derinys iki XIX a. vidurio prigijo tarp Ukrainos kazokų ir kaip lenkų tautinis kostiumas .

Etimologija

Lietuvių tarmėse dar vartojama žiuponas, župonas, pasitaiko ir kai kuriose latvių tarmėse zupāns, župāns. Į slavų kalbas, manoma, pateko iš italų kalbos, kur giuppone, giubbone yra ‘vyriškas drabužis iš grubios medžiagos, palaidinis’, giuppa, giubba – ‘švarkas; palaidinis’. Italai šį žodį gavo iš arabų kalbos. Plg. arabų gubba ‘viršutinis drabužis ilgomis rankovėmis’. Į lenkų kalbą žodis atėjo XVI a., ir jau nuo to paties amžiaus šis drabužis fiksuojamas Lietuvos inventoriuose.
Lietuvoje „žiponu“ vadinamas švarkelis, švarkas (ir moterų, ir vyrų drabužis).