google/wiki40b huggingface dataset:
Upytės herbas

Aprašas

Herbo sidabriniame lauke, kurio raudona papėdė atskirta dantyta mūro linija, juodas kovarnis, snape laikantis raudoną raktą.

Istorija

2004 m. birželio 1 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 83. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.
Dzingdedženas

Istorija

Hanių dinastijos laikais miestas vadintas Sinpinu ir jau buvo žymus dėl savo porceliano. Valdant Songų dinastijai gavo dabartinį pavadinimą. Mingų ir Čingų dinastijų laikais Dzingdedženas buvo vienas svarbiausių Kinijos miestų.
8 milimetrai

Turinys

Privatus seklys Tomas Velsas gauna neįprastą užsakymą iš turtingos paveldėtojos misis Kristijan ir jos šeimos teisninko Danielio Longdeilo: tvarkydama velionio vyro daiktus moteris rado 8mm filmavimo juostą, kurioje užfiksuotas jaunos merginos nužudymas. Tomo užduotis – išsiaiškinti ar šis filmas yra tikras, tačiau tyrimas turi likti paslaptyje.
Tikrindamas dingusių asmenų sąrašus, Tomas aptinka merginą Merę Ana Metjus, prieš 6 metus išėjusią iš namų, aplanko jos motiną ir, radęs merginos dienoraštį, sužino apie jos planus vykti į Holivudą. Atvykęs čia, Tomas susipažįsta su suaugusiems skirtame knygyne dirbančiu Maksu, kuris už užmokestį sutinka padėti. Velsas su Maksu pradeda kelionę po nelegalios pornografijos kūrėjų užkulisius, mėgindami įsigyti filmą su tikru nužudymu. Galiausiai jiems pavyksta rasti režisierių Dino Velvetą, kuriantį filmus pagal užsakymus: tai pas jį Kristijano pavedimu Danielis Longdeilas užsakė filmą su tikra žmogžudyste...
Glyptostrobus europaeus

Glyptostrobus europaeus fosilijų radimvietės

Glyptostrobus gentis aptinkama nuo anktyvojo kreidos periodo, o ši rūšis augo mioceno–plioceno epochose. Jų fosilijos randamos Europoje (Lietuvoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Čekijoje, Slovakijoje, Vengrijoje, Šveicarijoje, Nyderlanduose, Belgijoje, Liuksemburge, Prancūzijoje, Graikijoje), Azijoje (Sibire, Japonijoje), Šiaurės Amerikoje (JAV).

Apibūdinimas

Kamienas tiesus. Lapeliai žvynelių ar spygliukų formos 3 mm ilgio ir 0,5 mm pločio, be kotelių. Kankorėžėliai apie 2–3 cm ilgio ir apie 1,0–1,6 cm skersmens ir ant ilgo kotelio. Jų žvyneliai apie 0,8–1,0 cm ilgio ir 0,4–0,5 cm pločio. Sėklytės su sparneliais.
Tinia

Etruskų mitologijoje Tinia (Tinas; Tins) – vyriausias dievas, valdantis dangų, audras ir žaibus. Identifikuojamas su graikų Dzeusu, romėnų Jupiteriu. Tinia kartu su žmona Uni (gr. Hera; rom. Junona) ir Menerva (rom. Minerva) sudarė pagrindinę etruskų panteono triadą. Herklio (gr. Heraklis) tėvas.
Tinia siejamas su žaibais, ietimis ir skeptrais. Etruskų kalba vardas reiškia „diena“, parodo, kad jis valdo dienos laiką.
Periklis Iakovakis

Biografija

Iakovakis savo tarptautinę karjerą pradėjo nuo 1998 m. Tais metais sportininkas taip pat pelnė savo pirmąjį stambų apdovanojimą – aukso medalį Pasaulio jaunimo lengvosios atletikos čempionate. Tuomet Prancūzijoje vykusiose varžybose sportininkas 400 m barjerinio bėgimo distanciją įveikė per 49,82 s. Jau po metų sportininkas pradėjo varžytis stambiausiose suaugusiųjų profesionalų lygio varžybose. 400 m bėgimuose Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate jis liko 6 pusfinalio bėgime savo grupėje. 1999 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pelnė kelialapius į dvi rungtis. 400 m barjeriniame bėgime jis užėmė 3 vietą savo grupėje pirmame raunde ir į kitą etapą nepateko. Komandinėje 4x400 m estafetėje (kartu su Panayiotis Sarris, Anastasios Gousis ir Yeoryios Doupis) sportininkai nepateko į finalinį etapą, bet pasiekė nacionalinį rekordą. Abiejuose rungtyse sportininkas po metų dalyvavo ir 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, bet patekti į kitus etapus jam vėl nepavyko. 2001 m. Tunise vykusiose Viduržemio jūros žaidynėse 400 m barjeriniame bėgime sportininkui pavyko iškovoti pergalę. Tais pačiais metais vykusiame 2001 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate sportininkui pasisekė 400 m barjeriniame bėgime pasiekti pusfinalius. 2002 m. Europos lengvosios atletikos čempionate debiutavęs sportininkas, pasiekė finalinį bėgimą ir liko 5 vietoje. Po metų jau trečiame sportininkui 2003 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Iakovakis pasiekė 400 m barjerinio bėgimo ir estafetės finalus. Kartu su komanda sportininkas pelnė 6 vietą, o individualiame bėgime iškovojo bronzos medalį. Iakovakio tėvynėje vykusios 2004 m. vasaros olimpinės žaidynės jam nebuvo itin sėkmingos. 400 m barjeriniame bėgime jis liko už borto pusfinaliuose, o komandinėje estafetėje nepateko į kitą etapą. 2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate sportininkui nepavyko apginti prizininko vardą. Jis liko 5 vietoje pusfinalio bėgime. Po metų Geteborge vykusiame 2006 m. Europos lengvosios atletikos čempionate sportininkas iškovojo savo pirmąjį medalį. 400 m barjerinio bėgimo rungtyje Iakovakis tapo čempionu. 2007 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate jis pasitaisė ir vėl pasiekė finalinį bėgimą bei užėmė 6 vietą. 2008 m. vasaros olimpinės žaidynėse ir 2009 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Iakovakis vėl rodė puikią fizinį pasirengimą ir pasiekė finalus. Juose atitinkamai užėmė 8 ir 5 vietas.
Sabah FA

Istorija

Klubo ištakos siekia 1963 m., kai buvo įkurta Sabaho futbolo asociacija.

Sudėtis (2018)

Atnaujinta: 2018 m. lapkričio 23 d.
<...>
Stasinė

Istorija

Kaimas pradėjo kurtis XIX a. vid., kai Lančiūnavos dvaro dvarininko sūnus Zigmantas Kognovickis įkūrė nuosavą ūkį Lančiūnavos dvaro palivarke. Stasinė pavadinta Stanislovo Kognovickio garbei.
Pajūrio naujienos

Pajūrio naujienos – laikraštis Kretingos rajono, Palangos ir kitiems Lietuvos gyventojams, leidžiamas nuo 1993 m. balandžio 1 d. Kretingoje, Rotušės aikštė 17.

Istorija

Iki 1995 m. ėjo 2 kartus, vėliau – 3 kartus per savaitę. Šiuo metu vėl 2 kartus per savaitę. Steigėja ir leidėja UAB „Pajūrio naujienos“. Tiražas 1993 m. – 1400 egz., 1997 m. – 5000 egz., 2014 m. – 6748 egz.
Suomijos vėliava

Valstybinė Suomijos vėliava – baltame fone mėlynas skandinaviškas kryžius.
Vėliava pradėta naudoti XX a. pradžioje, o sukurta Danijos vėliavos pagrindu.
Mėlyna spalva simbolizuoja ežerus ir dangų, o balta – sniegą.
Simonas Aleksandravičius

Biografija

Bajoras. Baigęs Kražių kolegiją mokytojavo Joniškyje.
1769 m. liepos viduryje nuo jo parašyto ir išsiuntinėto rašto „Pakvietimas į įvairius sodžius nuo sukilusių vyrų, kad visi stotų su visokiais ginklais: šaudyklėmis, ietimis, berdyšiais šiandien, t. y. liepos 19 d., kurią ir šis raštas išduotas“, praktiškai prasidėjo masinis sukilimas. Rugpjūčio mėn. išrinktas į sukilėlių vadovybę, vadinamąją Komandą, į kurią įėjo Mykolas Pauga, Martinjonas Radvila ir kiti sukilimo vadovai. Į Vilnių rašė skundus karališkajai komisijai, grasinamus laiškus dvarininkams, pasirašinėjo valstiečių pasus. Ieškojo ryšių su 1768 m. įsteigtos Baro konfederacijos atstovais.
Pirmą kartą suimtą S. Aleksandravičių sukilėliai išvadavo. Antrą kartą suimtas buvo teisiamas Kaune. 1770 m. rugsėjo mėn. Raseiniuose, kur į seimelį rinkdavosi Žemaitijos seniūnijos bajorai, nuteistas mirti. Tardomas gynė valstiečius, reikalavo gerinti jų sunkią padėtį ir teisti ekonomijos valdininkus.
Vigantiškiai

Istorija

Sovietmečiu priklausė Džiugo tarybiniam ūkiui.
Marijonas Miceika

Biografija

1927 m. eksternu baigė Šiaulių gimnazijos keturias klases. 1932–1938 m. kalintas. 1938–1939 m. LKP CK instruktorius Tauragės apskrityje. 1939–1940 m. LKP Kauno apskrities komiteto narys ir sekretorius.
1940 m. Liaudies Seimo narys. 1940–1941 m. LKP Vilniaus apskrities komiteto sekretorius. 1941–1943 m. dirbo Penzoje, Maskvoje, buvo LKP CK ir LTSR LKT įgaliotinis evakuotųjų LTSR piliečių reikalams Sverdlovsko srityje. Nuo 1943 m. LKP Pietų srities komiteto II sekretorius, Vilniaus miesto, apskrities komiteto sekretorius. 1945–1948 m. Partinės kolegijos prie LKP CK narys. 1949–1950 m. LKP Pasvalio apskrities, 1950–1952 m. Šiaulių srities komiteto sekretorius. 1956 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie TSKP CK. 1956–1957 m. LTSR popieriaus ir medžio apdirbimo pramonės ministro pavaduotojas. 1957–1959 m. LTSR Liaudies ūkio tarybos skyriaus viršininkas. 1959–1976 m. LTSR Aukščiausiojo teismo narys. 1949–1952 m. LKP CK narys. 1940–1947 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

Įvertinimas

1981 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas.
Jesilas

Istorija

Jesilui miesto statusas suteiktas 1963 m.
Los Vilosas

Istorija

Los Vilosas nuo 1835 m. buvo maža gyvenvietė, kurią 1855 m. Čilės prezidentas Manuel Montt paskelbė mažuoju uostu. Buvo suvokta, kad verslas regione ims vystytis, jei turės uostą.

Tų pačių metų balandį vyriausybė leido statyti prieplaukas, sandėlius ir prekybai skirtus pastatus. 1857 m. gruodį Končalio asjendai priklausiusioje žemėje buvo suformuoti 25 kvartalai ir išparduoti. Miestas išsidėstė apie mažą senąją gyvenvietę.

Uoste buvo įkurtas muitinės postas, pavaldus Valparaiso muitinei.
Komunoje gan išvystytas turizmas, kurio centrai yra Los Vilosas ir pakrantės miestelis Pičidangis.
Steponas Čiuberkis

Steponas Čiuberkis (g. 1937 m. rugsėjo 26 d. Rubežninkuose, Joniškio valsčius) – Lietuvos agronomas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1962 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1993 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1962 m. dirba Žemdirbystės instituto Vėžaičių filiale, 1962–1970 m. eksperimentinio ūkio vyr. agronomas. Nuo 1994 m. dėsto Klaipėdos universitete, nuo 2000 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo kryptis – piktžolių biologija, jų kiekio reguliavimas agrotechninėmis ir cheminėmis priemonėmis.
Musninkų valsčius

Musninkų valsčius buvo rytinėje Lietuvoje. Centras – Musninkai.
Jeronimas Kmieliauskas

Biografija

Brolis Antanas Kmieliauskas. 1948–1950 m. mokėsi Kauno meno mokykoje. 1960 m. baigė monumentaliąją tapybą Lietuvos dailės institute. 1960–1988 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, 1977–1978 m. Piešimo katedros vedėjas, nuo 1981 m. docentas. Nacionalinės premijos laureatas.
Jaronimas Kmieliauskas mirė 2009 metų sausio mėnesį.

Kūryba

Nutapė žanrinių kompozicijų, kuriose vaizdavo kaimo žmogaus gyvenimą, perteikė peizažo nuotaiką, („Močiutės vasara“ 1996 m.), kompozicijų su arkliais („Arkliai“ 1984 m., „Arklių girdymas“ 2001 m.), istorinės tematikos paveikslų („Vytis“ 2001 m.), portretų („Dailininkas Arvydas Kmieliauskas“, „Autoportretas“, abu 1986 m.), peizažų („Gluosniai po šalnų“ 2002 m.). Paveikslams būdingos prislopintos spalvos, minkšta akvareliška tapysena, žalsvai sidabrinė spalvų gama, primenanti J. Vienožinskio tapybą. Sukūrė sienų tapybos ir metalo plastikos kompozicijų visuomeninių pastatų interjeruose ir eksterjeruose, piešinių, akvarelių.
Nuo 1961 m. dalyvauja parodose, penkios individualios parodos surengtos Lietuvoje ir užsienyje, 2001 m. Kelne su dukterimi E. Kmieliauskaite-Miltiniene.

Mokslinė veikla

Pagrindinės mokslinių metodinių darbų temos: vaikų dailės ir estetinis lavinimas bei mokymas; piešimo, lipdymo, aplikacijos konstravimo ir dekoratyvinio piešimo sričių kritika ir jų mokymo metodika. Parašė 20 dailės pedagogikos leidinių.
Holonkų valsčius

Istorija

1919–1934 m. valsčiaus teritorijoje veikė Vidžgovo valsčius. Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Bielsko apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Bočkų ir Bransko valsčių. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.
CB Richard Ellis

Paslaugos

„CB Richard Ellis Group“ per savo dukterines įmones, teikia nekilnojamojo turto konsultacijų paslaugas, kurios apima patarimų pardavimą NT ir investicijų valdytojams bei nuomininkams nuomos, valdymo bei įsigijimų klausimais.
Jos teikiamos kapitalo rinkų paslaugos aprėpia investicinio NT pardavimo konsultacijų paslaugas. Šios paslaugos taip pat apima komercinės paskirities hipotekos obligacijų kūrimą bei jų pardavimą.
NT turto vertinimo paslaugos apima NT objektų rinkos vertės įkainojimą, bylinėjimosi paramą, diskontuotų pinigų srautų analizavimą, projektų įgyvendinamumo įvertinimą ir nešališkų patarimų davimą.
„CB Richard Ellis Group“ taip pat siūlo rangos paslaugas, kurios apima įmonių ir viešųjų įstaigų paslaugų rinkinį, įskaitant transakcijų valdymą, projektų vadybą, infrastruktūros valdymą, strateginį konsultavimą bei NT objektų portfelio valdymą.
Be to, jos transakcijų valdymas apima NT valdymo paslaugas, statybos darbų valdymo paslaugas, rinkodaros, nuomos, apskaitos ir finansines paslaugas skirtas instituciniams investuotojams.
Ši bendrovė teikia ir investicijų valdymo paslaugas labdaros ir pensijų fondams bei kitoms įstaigoms inevstuojančioms į nekilnojamąjį turtą. Be to, dar ji užsiima NT vystymu bei investavimu į tokios pobūdžio objektus.
Karsakiškio GS

Aplinkinės gyvenvietės

Karsakiškis – 4 km
Kairomonas

Kairomonas - cheminis junginys, kurį išskiria vienas organizmas, tuo tarpu naudą gauna kitos rūšies organizmas, darydamas žalą išskyrėjui. Kairomonai yra viena iš semiocheminių medžiagų grupių.
Kairomonai didina gavėjų prisitaikymą, kuo ir skiriasi nuo alomonų.
Pvz., pušis Pinus ponderosa, pažeista vabalo Dendroctonus brevicomis, gamina terpeną mirceną (myrcene). Tačiau mircenas veikia sinergetiškai su šių vabalų telkimosi feromonu, kuris pritraukia prie medžio dar daugiau vabalų.
Lesingo premija

Lesingo premija (vok. Lessing-Preis der DDR) – premija, skiriama vokiečių rašytojui ar mokslininkui, „kurio kūriniai skatina domėjimąsi Lesingo puoselėtomis mokslo sritimis ir tuo pat metu savo menine kūryba bei kalbos forma prisideda prie vokiečių prozos vystymo“. Premiją teikia Laisvasis Hanzos miestas Hamburgas. Ji įsteigta 1929 m. Gotholdo Efraimo Lesingo 200 m. gimimo metinių proga. 1946 m. ji buvo vėl įsteigta ir įvertinta 20 000 markių. Premijos teikimo komisija ją skiria kas ketverius metus.
Ruandos provincijos

Ruandos provincijos vadinamos intara ir smulkiau yra padalintos į apygardas (akarere) ir savivaldybes (umujyi). Iki 2006 m. sausio 1 d. Ruanda buvo padalyta į 12 provincijų, tačiau Ruandos vyriausybė nusprendė įkurti naujas provincijas, norėdama išspręsti problemas, kilusias po 1994-ųjų genocido. Pirmas tikslas buvo decentralizuoti valdžią, nes buvo patirta, kad centralizuotas valdymas tapo vienas faktorių, paskatinusių genocidą. Antra, naujos provincijos yra labiau daugiatautės negu prieš tai buvusios, kas padeda susilpninti etninį susiskaldymą. Taip pat šios provincijos panaikins asociacijas su buvusio genocido įvykiais.
Kariūnas (žurnalas)

Kariūnas – iliustruotas kariūnų ir aspirantų žurnalas, leistas 1932–1940 m. Kaune.

Istorija

Pirmąjį numerį 1932 m. rugsėjo mėn. išleido Karo mokyklos kariūnų klubo fondas kaip Pirmojo Lietuvos Prezidento karo mokyklos kariūnų laikraštį. Ėjo kartą per du mėnesius. Nuo 1934 m. Nr. 13-14 leido Kariūnų ramovė; nuo 1939 m. vadinosi P.L.P.Karo mokyklos kariūnų ir aspirantų iliustruotas žurnalas. Spausdino „Typolit“ bei Šviesos spaustuvės Kaune. Išėjo 45 numeriai.  1940 m. TSRS okupavus Lietuvą, nutrūko ir „Kariūno“ leidimas.
Atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę, 1995 m. buvo atkurtas ir „Kariūnas“. Jo redaktoriumi paskirtas pulkininkas Stasys Puškorius. Nuo 1995 iki 1998 m. pasirodė 12 „Kariūno“ numerių. Ir, nors leidžiamas nereguliariai, „Kariūnas“ atspindėjo Karo akademijos gyvenimą, aktualiausias Akademijai ir kariūnams rūpimas problemos. 12 numeriu ir pasibaigė „Kariūno“ leidyba.
2001 m. rugpjūčio mėn. Akademijos viršininko plk. Algio Vaičeliūno sprendimu „Kariūnas“ vėl atgimė. Atsakinguoju redaktoriumi buvo paskirtas Vytautas Tininis, o nuo 2002 m. vasaros – pulkininkas leitenantas Gintautas Surgailis. 2003 m. kovo mėn. pasirodė pirmasis žurnalo „Kariūnas“ numeris spalvotais vidiniais puslapiais ir viršeliais. 2007 m. rugsėjo mėnesį naujuoju atsakinguoju redaktoriumi buvo paskirtas kapitonas Jonas Švilpa. 2009 m. pavasarį išėjo 100-asis „Kariūno“ numeris. 
Bendradarbiavo Viktoras Alekna, Julius Būtėnas, Bernardas Brazdžionis, Liudas Gira, Eugenijus Matuzevičius, Antanas Miškinis, Jonas Noreika, Stasys Raštikis ir kt.
Pušaloto herbas

Aprašas

Herbo skydo žaliame lauke, atskirtame nuo sidabrinės skydo papėdės pušų šakelių linija, auksinė Švč. Mergelės Marijos monograma.

Istorija

Pušaloto vietovės pavadinimas kildinamas nuo pušies, nes apylinkės garsėjo savo brandžiais pušynais. Legenda pasakoja, kad kartą karštą vasaros dieną pamiškėje mergina pjautuvu kirtusi rugius. Staiga iššokusi gyvatė apsivijo ranką. Mergina iš baimės sušukusi: „Jėzau, Marija!“ Tuomet pušyje pasirodžiusi Dievo Motina ir nuvijusi gyvatę. Ši legenda tapo Pušaloto herbo sukūrimo dingstimi.
Herbo etalono autorius – dailininkas Juozas Galkus. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2009 m. kovo 23 d. patvirtino dekretu Nr. 1K-1752.
Romualdas Boreika

Biografija

1978 m. baigė mokslus KPI. 1977–1984 m. dirbo inžinieriumi, 1984–1991 m. dirbo inspektoriumi ir direktoriaus pavaduotoju Kauno milicijoje. 1991–1997 m. Kauno policijos inspektorius ir komisaras. 1997–2002 m. dirbo mokesčių policijoje komisaru. 2001 m. baigė finansų valdymo magistro studijas KTU. 2008 m. baigė teisės magistro studijas MRU. 2006–2010 m. Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnybos prie Vidaus reikalų ministerijos direktorius.
Martyniškis (Molėtai)

Istorija

1846 m. priklausė Liliškių dvarui.
Rukainių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

Iki 1440 m. Zigmantas Kęstutaitis Rukainius paskyrė Vilniaus arkidiakonui (vyskupo padėjėjui). Vilniaus vyskupas Paulius Algimantas Alšėniškis Rukainiuose 1538 m. pastatė medinę bažnyčią ir įkūrė parapiją. Bažnyčia žemės valdų neturėjo, kleboną išlaikė arkidiakonas. Parapija minima ir 1744 m. XVIII a. pabaigoje veikė parapinė mokykla. Prancūzijos kariuomenė 1812 m. sudegino bažnyčią ir kleboniją.
1818–1823 m. bažnyčia atstatyta. Ją Rusijos valdžia atėmė ir pertvarkė į stačiatikių cerkvę. Cerkvė 1889 m. rekonstruota. Rukainiuose klebonavo ir mirė prelatas Povilas Ksaveras Bžostovskis (1739–1827), „Pavlovo respublikos“ organizatorius (ant bažnyčios sienos 2014 m. atidengta atminimo lenta). Vidaus reikalų ministras 1907 m. leido toliau nuo cerkvės statyti mūrinę bažnyčią, bet iš pradžių pasistatyti laikiną, medinę.
1909 m. įrengta laikina bažnyčia, kurioje 1910 m. leista laikyti pamaldas. 1912 m. pastatyta nauja medinė. 1918 m. pamaldos perkeltos į grąžintą mūrinę. Administratorius kunigas Alfonsas Tamulaitis (1928–1990), (Rukainiuose nuo 1961 m.) bažnyčią 1968 m. suremontavo ir išdažė.

Architektūra

Bažnyčia turi baroko bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Almada

Istorija

Almada įkurta 1190 m. karaliaus Sanšo I nutarimu.
Šiupieniai

Istorija

1656 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje (Šiupieniškės). 1683 m. Molėtų santuokų metrikų knygoje minimas Mykolas Šiupienis iš Šiupienių kaimo.
1788 m. minimas Šiupienių arba Giedraičių dvaras. 1838 m. tam dvarui priklausė Šiupienių kaimas ir Gurių (Góry) vienkiemis. Kaimas dažnai painiojamas su to paties pavadinimo dvaru, kurio valdos ribojosi su kaimo žemėms, tačiau kaime gyveno laisvieji valstiečiai.
XX a. viduryje buvo Šiupienių apylinkė.
Wilhelm Gaerte

Biografija

Nuo 1909 m. Karaliaučiaus universitete studijavo klasikinę filologiją, archeologiją ir vokiečių kalbą. 1914 m. daktaras.
Nuo 1919 m. dirbo muziejuje „Prussia“, 1925-1944 m. direktorius. 1928-1943 m. draugijos „Prussia“ prezidentas ir žurnalo „Prussia“ redaktorius; 1935-1938 m. redagavo ir žurnalą „Altpreussen“ (Senoji Prūsija). Nuo 1946 m. Hanoverio muziejaus direktorius.
Kupreliškis

Aplinkinės gyvenvietės

Papilys – 10 km 
 Satkūnai – 5 km
Kučgalys – 9 km
VABALNINKAS – 18 km
Alizava – 10 km
Arbeter Lebn

Arbeter Lebn (liet. Darbininkų gyvenimas) – LKP CK savaitraštis ėjęs 1926 m. liepos – gruodžio mėn. Kaune jidiš kalba.

Istorija

Bendradarbiavo Vulfas Šimensas, Aizikas Lifšicas, Zigmas Angarietis. Redaktorius Faivušas Abramavičius.
Lapus metantys augalai

Lapus metantys augalai – augalai, kurie dalį metų būna be lapų. Paprastai šis terminas taikomas medžiams ir krūmams. Vidutinių platumų bei subarktiniuose regionuose augalai numeta lapus prieš žiemos laikotarpį, o tropiniuose kraštuose – sausuoju laikotarpiu. Lapus metančių augalų priešingybė – visžaliai augalai, kurie savo lapijos vienu metu nemeta.
Daugelio lapus metančių augalų lapai prieš juos numetant įgauna ryškias spalvas (geltoną, oranžinę, raudoną, purpurinę). Lapų pigmentacija pakinta dėl augalo pašalinamų kenksmingų medžiagų. Vidutinių platumų zonoje lapų kritimas prasideda rudenį ir paprastai intensyviausias būna spalio – lapkričio mėnesiais (priklauso nuo regiono padėties, vyraujančių orų, medžių rūšies). Lapų kritimą paskatina šalnos ir stiprūs vėjai.
Dalis medžių ir krūmų prieš vėl sulapodami sužydi, kad lapai neužstotų vėjo (vėju apdulkinamiems augalams) ar priėjimo vabzdžiams (vabzdžių apdulkinamiems augalams). Tačiau tokie augalai gali nukentėti nuo šalnų ir nesubrandinti sėklų.
Lapų metimas apsaugo augalus nuo nepalankių žiemos sąlygų, nes didelis lapų paviršius žiemą mažina medžių atsparumą stipriems vėjams bei sniego ar ledo dangos svoriui, be to, per žiemą lapai žūtų dėl išdžiūvimo – sausame šaltyje užšalęs lapų audinių ledas išgaruoja (sublimacija).

Tropiniai lapus metantys augalai tokiu būdu saugo drėgmę sausuoju sezonu.
FC Pasching

Istorija

2007 m. pasibaigus šalies pirmenybėms klubas pardavė savo licenciją naujam SK Austria Kärnten klubui.
Carlyle Group

The Carlyle Group, L.P. – alternatyvaus turto valdymo ir finansinių paslaugų bendrovė, besispecializuojanti privataus kapitalo bei nekilnojamojo turto versle.
„Carlyle“ įmonė yra antra stambiausia privataus kapitalo bendrovė pasaulyje, valdomo turto atžvilgiu atsiliekanti tik nuo „Blackstone“ bendrovės. Jai yra patikėta valdyti $153 mlrd. JAV dolerių turto.
Ona Vaičiulytė-Romančiuk

Ona Vaičiulytė-Romančiuk, lenk. Ana Romancuk (1958 m. Rimdžiūnuose, Baltarusija) – Lietuvos ir Lenkijos kalbininkė.

Biografija

1976 m. baigė Molėtų 2-ąją vidurinę mokyklą, Vilniaus universitete studijavo rusų kalbą ir literatūrą. Nuo 1982 m. dirbo Vilniaus pedagoginiame institute sekretore, o 1983–1994 m. – Lietuvių kalbos ir literatūros institute sekretore, po to moksline bendradarbe. 1994 m. Kauno Vytauto Didžiojo universitete apgynė humanitarinių mokslų daktarės disertaciją apie tikrinius vardus Gervėčių apylinkių tarmėje.
Nuo 1994 m. dėsto lietuvių kalbą Varšuvos universitete. Dirbo Bendrosios kalbotyros, Baltistikos katedrose, 1999–2010 m. buvo tos pačios aukštosios mokyklos Rytų Europos studijų bendradarbė – lietuvių kalbos lektorė. Parašė porą vadovėlių studijuojantiems lietuvių kalbą. Mokslinių tyrinėjimų sritys: kalbiniai asimiliaciniai procesai lietuviškose salose už šalies ribų, onomastika ir dialektinė leksikografija. Verčia mokslinę literatūrą iš lenkų kalbos į lietuvių.
Justinas Kontrimas

Justinas Kontrimas (1916 m. gruodžio 5 d. Pjaulės, Rietavo valsčius – 1991 m. birželio 12 d. Kaunas) – Lietuvos agronomas biochemikas, žemės ūkio mokslų kandidatas.

Biografija

1946 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1954 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1946–1958 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas. 1960–1991 m. dirbo Sodininkystės ir daržininkystės institute, 1960–1969 m. direktoriaus pavaduotojas.
Tyrė sodo augalų veislių biochemines, biofizines savybes. Paskelbė apie 380 mokslinių straipsnių.
Raudonasis akmuo

Raudonasis akmuo stūkso Alytaus rajone, Alytaus miškų urėdijos Sudvajų girininkijos Balkasodžio pušyno 44-ajame kvartale. Riedulys pasiekiamas iš kelio  2512  Seirijai–Balkasodis–Tolkūnai  pasukus Balkasodyje pietryčių kryptimi pagal kelio nuorodas (2 km) link Raudonojo akmens. Paskutinius 0,5 km mišku galima įveikti pėsčiomis siauru, pažymėtu ryškiais dažais, taku per krūmokšnius ir kirtavietę. Prie paminklo pastatytas trikalbis informacinis ženklas su išsamiais duomenimis.

Duomenys

Akmens matmenys 3,5 × 2,7 × 2,5 m. Riedulį sudaranti uoliena – amfibolinis – biotitinis granitas (rapakivis), rausvai rudas su pilkais ir juodais intarpais. Akmenį sudaro šie mineralai: mikroklinas (70- 80 %), kvarcas – (10-20 %), plagioklazas (10-15 %), biotitas (3-5 %), cirkonas. Tekstūra – masyvi.
Raudonasis akmuo geologiniu paminklu paskelbtas 1964 metais.
Rutulinės bakterijos

Rutulinės bakterijos (Kokai) (lot. coccinus – skaisčiai raudona, gr. kokkos – uoga) – rutulio arba beveik rutulio formos bakterijos ir tik retais atvejais jos esti pupos, inksto ar pusrutulio formos. Tai pačios paprasčiausios bakterijos. Kokais gali būti vadinami ir kiti apvalūs mikroorganizmai.