google/wiki40b huggingface dataset:
Paieška į plotį

Paieška į plotį (angl. breadth-first search, angl. BFS) – paieškos grafe arba grafo apėjimo būdas, kai  pasirinkus pradinę viršūnę pirmiausia yra aplankomos visos jos kaimynės (t. y., viršūnės, sujungtos grafo briaunomis su pradine viršūne), po to kaimynių kaimynės ir t. t., kol randamas ieškomas tikslas arba kol yra apeinamos visos grafo viršūnės ir briaunos.

Algoritmas

Paieška į plotį gali būti realizuojama naudojant eilę. Tokiu atveju iš pradžių į eilę įtraukiama pasirinkta viršūnė, nuo kurios vykdoma paieška. Po to kiekviename žingsnyje iš eilės imama viršūnė ir į eilę dedamos jai gretimos neaplankytos viršūnės. Tai kartojama, kol eilė lieka tuščia.
Pseudokodu, paremtu Pascal programavimo kalba, tai užrašoma taip:
TrauktiĮEilę(Eilė, PradinėViršūnė);PažymėtiKaipAplankytą(PradinėViršūnė); // pažymi aplankytą viršūnęwhile (NeTuščia(Eilė)) dobegin
w := ImtiIšEilės(Eilė); // Nuskaitomas ir išmetamas pirmas eilės elementas
for u := visoms neaplankytoms viršūnėms, gretimoms w do
begin
PažymėtiKaipAplankytą(u);
TrauktiĮEilę(Eilė, u);
endend

Taikymai

Paieška į plotį galima rasti trumpiausius kelius nuo pasirinktos viršūnės nesvoriniame grafe.
Rona (departamentas)

Istorija

Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais.

Ekonomika

Departamente susiklosčiusi darni visų trijų ekonomikos sluoksnių struktūra. Visame pasaulyje garsus Božolė vynas, gaminamas Božolė regione. Aukštutiniame Božolė klesti medienos apdirbimo pramonė. Liono technopolyje gaminama medicinos įranga, aukštųjų technologijų elektronika ir dalys, lengvieji automobiliai. Venisjė garsėja Reno (Renault) sunkvežimiais ir autobusais. Departamento pietuose sukoncentruota chemija|chemijos pramonė. Todėl tekstilės pramonės, kuria anksčiau garsėjo kraštas, krizė turėjo mažą poveikį gyvenimo lygiui.
Trečiajam sektoriui atstovauja pasaulyje garsūs bankai Lyonnaise de Banque-CIC, Crédit Lyonnais, Banque populaire. Ekonomikoje nedidelė dalis tenka turizmui, tačiau pajamos iš jo viršija kitų regionų pajamas, nes krašte daug lankytinų objektų, graži gamta, be to populiarus krašte ir kulinarinis turizmas.

Politika

Departamentui Prancūzijos senate atstovauja 7 senatoriai, Atstovų rūmuose – 14 atstovų. Generalinę tarybą sudaro 50 narių.
Elena Tervidytė

Biografija

Baigė Juodupės vidurinę mokyklą, 1974 m. – žurnalistikos specialybę Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, Leningrado partinę mokyklą.
1974–1987 m. žurnalo „Tarybinė mokykla“ skyriaus redaktorė, 1988–1990 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ publicistikos skyriaus redaktorė. 1991–2013 m. savaitraščio „Dialogas“ ir mėnraščio „Mokykla“ vyr. redaktorė, nuo 1995 m. – UAB „Polilogas“ direktorė. Paskelbė rašinių rezistencijos, švietimo, kultūros temomis. 
Lietuvos fotomenininkų sąjungos narė.
Grigore II Ghica

Grigorijus II Gika (rumun. Grigore II Ghica; 1690−1752) − Moldavijos kunigaikštystės gospodaris 1726−1733, 1735−1739, 1739−1741 ir 1747−1748 metais.
Agnė Jonkutė

Agnė Jonkutė (1974 m. rugpjūčio 5 d. Alytuje) – menininkė, daugiausia dirba tapybos, akcijų, instaliacijų srityje, taip pat domisi fotografija.
A. Jonkutė mokėsi Alytaus 5-oji vidurinėje mokykloje (1988–1992), Alytaus muzikos mokykloje (fortepijono specialybę, 1983-1990). Vėliau studijavo Alytaus Dailiųjų Amatų mokykloje (siuvinėjimą, 1992-1993), pabaigė meninį rūbų modeliavimą Kauno S. Žuko dailės technikume (1993-1996), lankė Kauno A. Martinaičio dailės mokyklą (1996-1997). Studijų etapą vainikavo dailės studijos Vilniaus Dailės Akademijoje Kauno dailės institute (bakalauras(1997-2001) ir magistras (2001-2003) dailės pagrindų katedros tapybos studijoje).
Šiuo metu gyvena Kaune, aktyviai dalyvauja kūrybinėje veikloje Lietuvoje ir užsienyje.

Apdovanojimai

2005 laimėjo aukso medalį 5-osios Frankofonijos žaidynėse (Le Site Officiel des 5èmes Jeux de la Francophonie).
Amanat Baghdad

Istorija

Klubas įkurtas 1957 m. Tuo metu vadinosi Maslahat Naqil Al-Rukab.
1957 m. pervadintas, tapo Amana Al-Asama (Ar: امانة العاصمة‎ ).
1974 m., Al-Baladiyat (Ar: البلديات‎) po susijungimo su Maslahat Naqil Al-Rakab ir Esalet Al-Mai.
1977 m., Al-Amana (Ar: الأمانة‎) po susijungimo su Al-Baladiyat ir Amana Al-Asama.
2009 m. rugpjūčio 5 d. pavadintas Baghdad (Ar: بغداد‎).
2014 m. tapo Amanat Baghdad (Arabų k.: أمانة بغداد‎).
Liolių koplyčia

Koplyčios atnaujinimas

Kaip ir dau­ge­lis Lietuvos baž­ny­čių ir kop­ly­čių, ji ne kar­tą bu­vo nai­kin­ta. Koplyčią buvo planuojama atnaujinti.
Pastatas buvo tvarkomas jau Atgimimo pradžioje, apie 1990 m. Tada atnaujintos grindys, aplopytas stogas, įrengtas altorius, kuriam Rūpintojėlio skulptūrą sukūrė tautodailininkas Anatolijus Akstinas. Jis kartu su Stanislovu Buziu atnaujino ir koplyčios altoriaus dekorą, o tuo metu į Lietuvą atvykęs išeivijos vyskupas Paulius Baltakis pašventino.
Koplyčia pastaraisiais metais jau buvo avarinės būklės. Dėl pamatų sėdimo pakrypusi į vieną šoną, kiauru stogu, supuvusiomis perdangomis – toks statinys kėlė grėsmę kapinių lankytojams. Koplyčia po 2 metus trukusio remonto atsivėrė 2015 m. balandžio 30 d. Tvarkymo darbų projektą paruošė arch. Aurimas Vengrys. Buvo sutvarkyta elektros instaliacija, įrengti žaibolaidžiai, priešgaisrinė ir apsaugos sistemos, restauruotos perdangos, stogas, naujai perdažyta. Atnaujintoje koplyčioje įrengta šarvojimo salė, kuria gali naudotis Liolių miestelio ir aplinkinių kaimų bendruomenės. Koplyčioje galima ne tik melstis, bet ir rengti bendruomenės susirinkimus.

Architektūra

Koplyčios stilius istoristinis. Statinys stačiakampio plano, užsibaigia trisieniu. Pagrindinio fasado portikas keturių stulpų. Šie stulpai netekę cokolinės dalies bei viršutinės dalies, imituojančios kapitelį, išryškinimo. Ant stogo stūkso barokinių formų bokštelis, užsibaigiantis metaliniu ažūriniu kryžiumi. Dar vienas kryžius su lašo formos baze yra virš apsidės stogo. Trikampio formos frontono centre – trikampis langelis. Fasadų plokštumos suskaidytos didelių stačiakampių langų. Pagrindinio fasado centre yra stačiakampės vienvėrės, dvigubos durys su centre esančiu rombo formos langeliu.
Liga II

Dalyviai

2019–2020 m. dalyvavo 16 klubų.
Rentgenas

Rentgenas (R) – gama spindulių kiekis, naudojamas radioaktyvumui išmatuoti. Rentgeno spinduliuotės bangos ilgis yra nuo 0,01 iki 10 nm. Dažniausiai rentgenai nustatomi Geigerio ir Miulerio skaitikliu.
1 R = 0,96 rad = 0,0096 grėjų = 2,58×10⁻⁴ C/kg
Radiologijoje naudojamas vienetas bekerelis.
Asteriksas gladiatorius

Asteriksas gladiatorius yra ketvirtas Asterikso knygų tomas, kurį kūrė René Goscinny (istorija) ir Albert Uderzo (iliustracijos). Lietuvoje ši knyga taip pat buvo pasirodžiusi 1992 m., tačiau ji nėra oficialus leidimas.

Siužeto santrauka

Romėnų prefektas Odius Asparagus nori pristatyti Julijui Cezariui keletą nesutramdomų galų, taigi jo vyrai sugauną Trubadiksą, galų bardą. Kai kiti galai sužino, jog jis dingo, jie išsiunčia Asteriksą su Obeliksu jo gelbėti.

Filmo adaptacija

Ši istorija buvo panaudota kuriant animacinį filmą Asteriksas prieš Cezarį, tik ji dar buvo sumaišyta su Asteriksas legionierius knygos siužetu.
Antanas Antanovičius

Antanas Antanovičius (1910 m. birželio 4 d. Kazlai, Nesvyžiaus rajonas – 1980 m. gruodžio 27 d. Vilnius) – Lietuvos kalbininkas slavistas, filologijos mokslų daktaras.

Biografija

1950 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. filologijos mokslų daktaras. Nuo 1950 m. dirbo universiteto bibliotekoje, nuo 1961 m. dėstė.
Tyrė Kauno žemės teismo knygos (1566–1567 m.) kalbą ir kai kuriuos kitus raštus, rašytus Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kanceliarine slavų kalba. Svarbiausias darbas – „Baltarusių tekstai, rašyti arabų rašmenimis, ir jų grafinė bei ortografmė sistema“, 1968 m.
Kazimieras Ječius

Kazimieras Ječius, Jacevičius (1898 m. rugsėjo 10 d., Jasiuliškiai, Vabalninko valsčius – 1961 m. gruodžio 26 d., Cicero, JAV) – Lietuvos agronomas.

Biografija

1924 m. baigė Dotnuvos žemės ūkio technikumą. 1924–1930 m. Ukmergėje žemės ūkio kooperatyvų instruktorius, rajonų, vėliau Ukmergės apskrities agronomas. 1930–1940 m. bendrovės „Pienocentras“ valdybos vicepirmininkas ir direktorius, „Valgio“ AB pirmininkas, 1931–1937 m. Vilniui vaduoti sąjungos Kauno apygardos pirmininkas. 1941–1943 m. „Pienocentro“ valdybos pirmininkas ir direktorius, 1943–1944 m. Kooperatyvų sąjungos pieninių skyriaus vedėjas. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, 1949 m. persikėlė į JAV. Rašė į žurnalus „Ūkininko patarėjas“, „Žemės ūkis“ ir kitus periodinius leidinius.
Danutė Jočienė

Danutė Jočienė (Sadauskaitė, g. 1970 m. lapkričio 10 d. Tučiuose, Viekšnių seniūnijaMažeikiai) – lietuvių teisininkė, teisėtyrininkė tarptautininkė, Vilniaus universiteto (VU) docentė, buvusi EŽTT teisėja, žmogaus teisių ekspertė, Konstitucinio Teismo teisėja.

Biografija

1986 m. Danutė Sadauskaitė baigė aštuonmetę mokyklą Tučiuose, o 1989 m. – Viekšnių vidurinę mokyklą (sidabro medaliu). Planavo studijuoti lietuvių kalbą bei literatūrą, tačiau sprendimą pakeitė po VU Teisės fakultete studijavusios draugės įkalbinėjimų stoti studijuoti teisės.
1994 m. baigė VU Teisės fakultetą (su pagyrimu), įstojo į doktorontūrą bei dirbo dėstytoja, apgynė teisės mokslų disertaciją. Greta pedagoginės veiklos universitete ji vadovavo kursiniams bei baigiamiesiems darbams, koordinavo akademinius projektus žmogaus teisių srityje su užsienio universitetais bei tyrimo įstaigomis.
2002 m. gruodžio 18 d. LR Vyriausybė Danutę Jočienę paskyrė Vyriausybės atstove Europos Žmogaus Teisių Teisme. 2003 m. sausio 1 d. ji perėmė pareigas iš Teisingumo viceministro Gintaro Švedo, turimą bylų prieš Lietuvą medžiagą ir kitus su atstovavimu susijusius dokumentus, pasirašiusi reikalų perdavimo ir priėmimo aktą . Šias pareigas Jočienė ėjo iki 2004 m. lapkričio mėn. 1 d.
2004 m. sausio mėnesį LR Prezidentas Rolandas Paksas savo dekretu greta kitų 2 kandidatūrų į Europos žmogaus teisių teismo teisėjus (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas Egidijus Bieliūnas, Lietuvos Vyriausiojo administracinio teismo pirmininkas Virgilijus Valančius) pateikė D. Jočienės kandidatūrą, atsižvelgiant į EŽTK Konvencijoje nustatytus aukštus reikalavimus teisėjams (aukšta moralė, kvalifikacija ir kiti).
2004 m. balandžio pabaigoje Europos Tarybos Parlamentinė Asamblėja iš pateiktų 3 kandidatų sąrašo išrinko D. Jočienę EŽTT teisėja 6 metams su galimybe būti vėliau perrinkti. Į EŽTT teismo įstoriją D. Jočienė įėjo kaip jauniausia teisėja, einančia šias pareigas. Ji pakeitė akademiką Praną Kūrį, nuo 2004 m. gegužės 1 d. pradėjusį eiti Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėjo pareigas. Teisme D. Jočienė prisiekė lapkričio 2 dieną, sekančią dieną jau gavo šūsnį bylų: apie 30 „lietuviškų" ir apie 15 „ukrainietiškų". Ką su tomis bylomis daryti, jaunajai teisėjai niekas nepaaiškino (šaltinis: Lietuvos žinios, 2004 m.) .
Nuo 2014 m. kovo mėn. Danutė Jočienė paskirta Konstitucinio Teismo teisėja. Taip pat nuo 2014 m. dėsto Mykolo Romerio universiteto Teisės fakultete.
Volodarovka (Juodlaukiai)

Žymūs žmonės

Juodlaukiuose kunigavo Fabijonas Kalau, religinių raštų rengėjas.
Sankt Galeno kantonas

Geografija

Sankt Galeno kantonas rytuose siekia Bodeno ežerą bei Reino upę. Kitoje Reino pusėje – Austrija (Forarlbergo žemė) ir Lichtenšteinas. Sankt Galeno kantonas pietuose ribojasi su Griaubundeno, Glaruso bei Švico kantonais, rytuose su Ciuricho bei Turgau kantonais. Du kantonai – Apencelis-Auserodenas ir Apencelis-Inerodenas yra pilnai apsupti Sankt Galeno kantono.
Pagrindinės kantono upės: Reinas, Turas, Lintas ir Syzas. Regiono reljefas labai skirtingas: nuo lygumų prie Bodeno ežero iki Alpių kalnų pietinėje kantono dalyje, nuo žemiausio taško prie Bodeno ežero 398 metrų aukštyje iki Ringelšpitzo 3251 metrų aukštyje.
Volungė

Išvaizda

Patinas šviesiai geltonas, nugara ir sparnai žalsvo atspalvio. Juostelė nuo snapo iki akių ir plasnojamosios plunksnos juodos spalvos. Vidurinės vairuojamosios plunksnos taip pat juodos, likusios su geltonomis dėmėmis. Snapas raudonas, kojos pilkos. Patelės viršutinė pusė žalsva, antuodegis geltonas. Apatinė dalis pilkšva, juosvai dėmėta. Jaunikliai panašūs į patelę.
Heinrich von Württemberg

Biografija

Antrasis Viurtembergo-Štutgarto grafo Ulricho V sūnus. Heinrichui von Viurtembergui buvo suplanuota dvasininko karjera. Heinrichas nuo maždaug 1464 m. buvo katedros pastorius Eichštete. 1473 m. pagal Uracho sutartį jam atiteko Mompelgardo grafystė, buvo pažadėtos likusios kairiakrantės Reino valdos Viurtemberge.
Hegangas

Istorija

Miestas pradėjo kurtis 1916 m. radus didelius akmens anglių telkinius. Nuo 1949 m. Hegangas tapo svarbiu pramoniniu centru.
Teisutis Makačinas

Biografija

Tėvas Antanas Makačinas. 1961 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Juzeliūno kompozicijos klasę. Nuo 1959 m. Vilniaus konservatorijos dėstytojas, 1973–2001 m. muzikos teorijos ir kompozicijos skyriaus vedėjas. 1961–1967 m. dėstė ir Lietuvos konservatorijoje. Nuo 1985 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas; nuo 1996 m. profesorius. Nuo 2012 m. Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos prezidentas.

Kūryba

Sukūrė kūrinių orkestrui, tarp jų – simfonija styginiams (1985 m.), „Sinfonia giocosa“ (1990 m.), dvi simfonijetės (1994 m., „Pacem relinquo vobis“ 1998 m.), koncertas trimitui ir kameriniam orkestrui (1991 m.), koncertas klarnetui ir kameriniam orkestrui (2005 m.), simfonija „in H“ (2002 m.), simfonija koncertas trimitui, fliugelhornui ir dideliam pučiamųjų orkestrui (2004 m.), kantatų, tarp jų – „Pirčiupio pelenai“ (1960 m.), „Vilniui“ (1973 m.), „Saulės poema“ (1975 m.), kamerinių instrumentinių kūrinių, tarp jų – kvintetas 5 akordeonams (1990 m.), „Senojo Vilniaus aidai“ 3 valtornoms (1993 m.), „Atspindys“ styginių kvartetui (1999 m.), „Arkada“ akordeonui ir styginių kvartetui (2008 m.), 3 siuitas fortepijonui (1963 m., 1968 m., „Piemenų žaidimai“ 1981 m.), „Sąsiuvinis“ fortepijonui, 5 haikus balsui ir kameriniam ansambliui (abu 2003 m.), kūrinių vargonams, tarp jų – 5 sonatos (1963 m., 1983 m., 1987 m., 1990 m., 1993 m.), „Lietuviškas sąsiuvinis“ (1989 m.), „Armėniškas sąsiuvinis“ (1989 m.), „Senasis sąsiuvinis“ (1995 m.), vokalinių ciklų („Rudens akvarelės“ 1962 m.), dainų, chorų, dramos, spektaklių, kino filmų muzikos. Instrumentavo M. Petrausko operą „Birutė“ (1978 m.), J. Gruodžio, M. Ravelio kūrinių. Kūrybai būdingas neoklasicistinis faktūros aiškumas, ryškus linearizmas, kontrapunkto principų įtaka, lietuvių liaudies melodikos bruožai, lakoniškumas. Parengė polifonijos teorijos metodikos darbų.
Adam Afzelius

Biografija

Gimė 1750 m. Larvo kaimelyje, Vestra Jotalande, Švedijoje. 1777 m. Upsalos universitete buvo paskirtas rytų kalbų mokytoju, o 1785 m. botanikos demonstratoriumi. 1793 m. buvo išrinktas Karališkosios Švedijos mokslų akademijos nariu. 1800 m. tapo Vokietijos gamtos mokslų akademijos „Leopoldina“ nariu.
1792–96 m. dalyvavo dvejose Siera Leonės kompanijos organizuotose kelionėse į Vakarų Afriką. Jis tyrinėjo regiono geografiją, klimatą ir gamtos išteklius, taip pat rinko augalų pavyzdžius, kuriuos vėliau įsigijo Upsalos universitetas.
1797–98 m. buvo Švedijos ambasados ​​sekretorius Londone, 1798 m. balandžio 19 d. buvo išrinktas Karališkosios draugijos nariu. Grįžęs į Švediją, jis tęsė botanikos demonstratoriaus darbą Upsaloje, 1802 m. išrinktas „Zoophytolithiska sällskapet“ (vėliau vadinamas „Linnéska institutet“) prezidentu. 1812 m. tapo materia medica profesoriumi Upsalos universitete. Mirė Upsaloje 1837 m. Parašė daug botanikos veikalų, 1823 m. išleido Karlo Linėjaus autobiografiją.

Atminimo įamžinimas

Jo garbei pavadinta augalų gentis afzelija (Afzelia), 1857 m. Heinrich Wilhelm Schott po jo mirties jo garbei pavadino vandeninį anubiją (Anubias afzelii).
Standartinis autoriaus trumpinys Afzel. yra naudojamas nurodyti šį asmenį kaip autorių, cituojant lotynišką binomą.
Ona Glinskaitė

Ona Glinskaitė (g. 1939 m. gegužės 13 d. Toliūnuose, Ukmergės apskr.) – Lietuvos dainininkė (sopranas), pedagogė.

Biografija

1965 m. baigė Leningrado konservatoriją. 1965–1980 m. Leningrado Kirovo operos ir baleto teatro solistė. 1983–1995 m. dėstė Lietuvos muzikos akademijos (iki 1992 m. Lietuvos konservatorija) Klaipėdos fakultetuose, nuo 1995 m. Klaipėdos universiteto Menų fakulteto dėstytoja, nuo 1990 m. Dainavimo katedros vedėja; nuo 1993 m. docentė. Nuo 1994 m. Klaipėdos Jaunimo centro merginų choro „Aušrinė“ vokalo pedagogė.
Nuo 1983 m. kasmet rengė solo koncertus, kuriuose atlieka kūrinius, kuriuos parašė Sergejus Rachmaninovas, Piotras Čaikovskis, Edvardas Grygas, Francas Šubertas ir kiti kompozitoriai. Gastroliavo Didžiojoje Britanijoje, Bulgarijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Rumunijoje, Suomijoje, Vengrijoje, Vokietijoje.
Karolis Girulis

Biografija

2010 m. pasaulio čempionate užėmė 13-oji vietą. 2011 m. Europos čempionate užimta 17-oji vieta. 2013 m. Girulis atstovavo Lietuvai Universiadoje. Orinio šautuvo iš 10 m atstumo rungties kvalifikacijoje sportininkas užėmė 4-ą vietą ir pateko į finalą, kuriame  aplenkė du sportininkus ir galutinėje įskaitoje liko 6-as. 2014 m. pasaulio čempionate Ispanijoje Girulis liko 73-ias.
2015 m. sportininkas pelnė vardinį kvietimą dalyvauti 2015 m. Europos žaidynėse.
Jonas Staugaitis

Biografija

Gimė Vinco Staugaičio ir Ievos Bliūdžiūtės-Staugaitienės šeimoje. Mokėsi Liudvinavo pradžios mokykloje ir Marijampolės gimnazijoje, 1887–1893 m. studijavo mediciną Varšuvos universitete.
Studijuodamas priklausė lietuvių studentų draugijai „Lietuva“, kurios iniciatyva 1889 m. pradėti leisti laikraščiai „Varpas“ ir po metų „Ūkininkas“, įvairiais slapyvardžiais juose publikavo apie 20 straipsnių, daugiausia iš agronomijos srities. Varšuvoje lankė bitininkystės kursus, bitininkystės klausimais rašė „Varpe“ ir „Ūkininke“. Baigęs studijas, pakviestas Vinco Kudirkos 1894 m. apsigyveno Šakiuose, kur 20 metų su pertraukomis vertėsi gydytojo praktika. 1904–1905 m. jam teko dalyvauti Rusijos-Japonijos bei 1915–1918 m. Pirmajame pasauliniame kare. Daug laiko skyrė visuomeninei veiklai, rašė spaudoje. Už šią veiklą 5 mėn. kalintas.
Nuo 1918 m. Šakių apskrities gydytojas, Šakių apskrities ligoninės vedėjas, nuo lapkričio 20 d. Šakių miesto komiteto pirmininkas, apskrities komiteto pirmininkas. 1919 m. vasarą persikėlė į Kauną, paskirtas Sveikatos departamento medicinos skyriaus vedėju, vėliau Kauno miesto ligoninės vyresnysis gydytojas, 1920–1926 m. ir ligoninės direktorius. 1922–1940 m. redagavo žurnalą „Medicina“, 1924 m. vienas Lietuvos gydytojų sąjungos, Draugijos kovai su tuberkulioze steigėjų, Aukštųjų mokslų draugijos pirmininkas, dalyvavo Raudonojo Kryžiaus draugijos bei Šaulių sąjungos centro valdybos veikloje. Vienas iš Lietuvos universiteto kūrėjų. Nuo 1929 m. Kauno medikus atstovavo Vidaus reikalų ministerijos Medicinos tarnyboje, turėjo didelę įtaką Sveikatos departamente. Nuo 1932 m. gavo 600 Lt pensiją.
Nuolat tobulino lietuvišką medicininę terminiją. Dirbo pasiaukojamai, gyveno kukliai, šeimos taip ir nesukūrė. 1945–1949 m. vadovavo Kauno higienos muziejui, buvo paskirtas LTSR medicinos tarybos nariu, 1949–1951 m. Sanitarijos – epidemiologijos stoties gydytojas, Kauno sanitarinio švietimo namų vadovas.

Politinė veikla

Į aktyvų politinį gyvenimą įsitraukė 1919 m. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką. Didele balsų persvara išrinktas Steigiamojo Seimo pirmuoju vicepirmininku.
1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas. 1925 m. vasario 9 d. – kovo 5 d. Antrojo Seimo ir 1926 m. birželio 2 d. – gruodžio 17 d. Trečiojo Seimo pirmininkas, nušalintas nuo pareigų įvykus valstybės perversmui.
1922–1928 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Centro komiteto narys, partijos suvažiavimų pirmininkas.
Petelis

Petelis, petys (angl. shoulder 'petys') – tūbelių, buteliukų, ampulių, gertuvių, šovinių tūtelių ir panašių įtaisų sandaros elementas. Petelis yra vieta, kur pagrindinė talpyklės dalis ima siaurėti ir pereina į paprastai pastovaus storio kaklelį, o šis – į galvutę.
Peteliai paprastai būna apskritieji. Toks apskritasis petelis žiedu supa kaklelį. Jie būdingi daugumai butelių, tūbelių, ampulių. Kai kurių butelių peteliai tolygiai pereina į kaklelį, tokiais atvejais gali neiti atskirti, kur yra petelis, kur kaklelis.
Rečiau pasitaiko du peteliai, jie būdingi plokštiems buteliams ar gertuvėms.

Ovalieji peteliai

Ovaliuosius petelius (pečius) turi plokšti buteliai. Tokie peteliai būna siauri plokščiuosiuose šonuose, o siauruosiuose – platūs.
Labai plokšti buteliai gali turėti du atskirus petelius.

Buteliškos tūtelės

Petelius turi ir buteliškos šovinių tūtelės. Tai būdinga galingesniesiems šoviniams – padidinto galingumo pistoletų šoviniams (pvz., 7,62×25 mm Tokarev), tarpiniams, šautuvų, mažo kalibro automatinių patrankų. Į šovinio lizdą įstumtas buteliškas šovinys paprastai petelio paviršiumi remiasi į atitinkamą lizdo paviršių. Tuo tarpu cilindriški šoviniai į lizdą remiasi tūtelės kraštu, kurio plotas labai mažas.
USS John C. Stennis (CVN-74)

John C. Stennis kovos grupė

Lėktuvnešio smogiamoji grupė (arba Carrier Strike Group 3, CSG-3) susideda iš septynių laivų, dviejų povandeninių laivų ir devynių eskadrilių. „John C. Stennis“ yra šios grupės flagmanas bei vadovauja grupės oro sparnui Carrier Air Wing Nine (CVW-9). Lėktuvnešis taip pat yra eskadros DESRON (DESRON 21) vadavietė.

Istorija

1997 m. sausio 18 d. – pirmasis F/A-18E/F Super Hornet nusileidimas ant lėktuvnešio.
1998 m. kovo 14 d. dislokuotas Persijos įlankoje, kur dalyvavo operacijoje „Pietų patrulis“.
2000 m. sausio 7 d. – WESTPAC reisas.
2001 m. rugsėjo vid. rūpinosi saugumu Niujorke po rugsėjo 11 d. teroristų išpuolių.
2007 m. sausio 16 d. išplaukė į Persijos įlanką.
Kvantinė superpozicija

Kvantinė superpozicija (koherencinė superpozicija) – kvantinės mechanikos ypatybė, kuri neturi analogijos klasikinėje fizikoje. Fermionas arba kvantas esantis superpozicijoje turi dvi reikšmes vienu metu (pvz: 0 ir 1; sukinį į viršų ir žemyn) su tam tikra tikimybe.
Tarkime, turime vandenilio atomą, kuris yra žemiausioje energijos būsenoje. Tada jį apspinduliavus tam tikro dažnio elektromagnetine banga (kvantu), atomas pereina į aukštesnę energijos būseną per tam tikrą periodą. Per pusę periodo atomas bus superpozicijoje tarp žemiausios energijos būsenos ir tarp aukštesnės energijos būsenos - tai reiškia, kad atomas kažkuriose vienose Visatose bus žemiausioje būsenoje, o kažkuriose kitose Visatose atomas bus sužadintoje būsenoje (kai tariamų Visatų be galo). Išmatavus gausime tik arba, kad atomas yra žemiausioje energijos būsenoje arba sužadintoje būsenoje. Tie kas matuos vienose Visatose gaus atsakymą priešingą gautajam kitose. Tai yra išmatavus per puse sužadinimo periodo visada gausime tik kažkurią vieną iš būsenų (o ne kažkokią tarpinę).
Aleksandras Gudanovičius

Biografija

1945 m. baigė Centrinio kūno kultūros instituto Karinį fakultetą Maskvoje, 1947 m. – Lietuvos kūno kultūros institutą, 1964 m. – Aukštąją partinę mokyklą. 1954–1961 m. Kūno kultūros ir sporto komiteto prie LSSR Ministrų Tarybos pirmininkas, 1959–1963 m. SSRS sporto draugijų ir organizacijų sąjungos Centro tarybos, 1980–1981 m. Tarptautinio sporto ir fizinio auklėjimo komiteto narys. 1946–1988 m. Lietuvos SSR kūno kultūros instituto dėstytojas, 1951–1954 m. ir 1961 m. direktorius, 1961–1978 m. rektorius, 1978–1982 m. Istorijos ir organizacijos katedros vedėjas; nuo 1967 m. docentas. Parašė straipsnių kūno kultūros, sporto istorijos, specialistų rengimo klausimais.
Aleksandras Gudanovičius dirbdamas Lietuvos SSR kūno kultūros institute asmeniškai sunaikino visą Lietuvos Kūno kultūros rūmų archyvą, sudegindamas jį KKI kieme.