Šachmatų taisyklės

Šachmatų taisyklės  yra taisyklės, naudojamos žaidžiant šachmatais. Šiuolaikinės šachmatų taisyklės susiformavo XVI a. Italijoje. XIX a. įvesta daug nežaidybinių taisyklių, kurių dauguma laikosi iki šiol. Šiuo metu šachmatų taisykles reguliuoja tarptautinė šachmatų federacija (FIDE). Neskaitant tokių šachmatų variantų kaip kirstukas, paprastų šachmatų taisyklės irgi skiriasi (greitieji šachmatai ir t. t.).
Šachmatai žaidžiami ant šachmatų lentos. Žaidžia du žaidėjai, iš viso yra 32 (16 kiekvienam) šešių rūšių figūros. Visos jos juda skirtingai. Žaidimo tikslas yra paskelbti matą, t. y. padaryti taip, kad kitame ėjime priešininko karalius būtų nukirstas. Matas yra žaidimo pabaiga. Kartais laimima ir kitokiais būdais – priešininkas gali pasiduoti, jam gali pasibaigti laikas, priešininkas gali pažeisti kokias nors taisykles „už lentos“, jei žaidžiamas oficialus turnyras. Taip pat yra keli būdai baigti partiją lygiosiomis.
Kiekvienas žaidėjas privalo padaryti vieną ėjimą (ir ne daugiau) ir laukti varžovo atsakymo, po kurio jis vėl daro savo ėjimą.

Laukelių atpažinimas

Kiekvienas laukelis šachmatų lentoje yra užrašytas raidės ir skaičiaus pora. Vertikalios šachmatų linijos (vertikalės, rečiau - statinės) žymimos raidėmis nuo a iki  h, nuo baltųjų kairės pusės (valdovės sparnas) iki dešinės (karaliaus sparnas). Horizontaliosios linijos (horizontalės, rečiau - gulstinės) žymimos skaičiais nuo 1 iki 8, pradedant nuo linijos, kurioje išsidėsčiusos baltųjų figūros (išskyrus pėstininkus). 
Pavyzdžiui, baltųjų karalius žaidimo pradžioje stovi ant laukelio e1, o juodųjų valdovės sparno žirgas – ant b8 ir gali eiti į a6 arba c6.

Partijos eiga

Kiekvienas žaidėjas žaidimo pradžioje kontroliuoja po vieną figūrų komplektą (baltuosius arba juoduosius). Baltieji pradeda pirmieji ir gali patys pasirinkti ėjimą (jei jis galimas), o juodieji atsakyti savo pasirinktu atsakymu. Po to baltieji vėl daro ėjimą ir t. t. Ėjimai dažnai turi būti labai gerai apgalvoti. Žaidimas tęsiasi tol, kol žaidėjas gauna matą, pasiduoda, arba partija pasibaigia lygiosiomis susitariant, pritaikant trijų ėjimų taisyklę, penkiasdešimties ėjimų taisyklę, pasitaikant patui ar (jei žaidžiama oficiali partija ar turnyras) per teisėją (žr. žemiau). Jei žaidėjai žaidžia su laiko kontrole, tai jei žaidėjui pasibaigia laikas, jis pralaimia (išskyrus situaciją, kai jo priešininkas turi tik karalių).

Pėstininko virtimas

Jei baltųjų pėstininkas pasiekia 8-ąją horizontalę (o juodųjų pėstininkas – 1-ąją), žaidėjas privalo jį pakeisti į tos pačios spalvos valdovę, bokštą, rikį arba žirgą. Negalima statyti karaliaus arba nestatyti nieko. Dažnai dėl komplektų trūkumo (pvz., žaidžiant namuose) statomos tik tos figūros, kurios jau yra nukirstos, tačiau turnyrų salėse arba kompiuterinuose šachmatuose tokio trūkumo nėra. Jei jau net turnyrų salėje nėra reikiamos figūros, kartais statomas apverstas bokštas, nes dauguma jų gaminami taip, kad galėtų stovėti ir apversti.

Pasidavimas

Kuris nors žaidėjas gali pasiduoti, jei mano, kad pralaimės ir tolimesnis žaidimas beprasmis. Pasidavusio žaidėjo oponentas laimi. Populiarius būdas pasiduoti draugiškose partijose yra pasakymas „pasiduodu“ ar kaip nors panašiai.  Tyčinis karaliaus nuvertimas irgi reiškia pasidavimą. Oficialiose varžybose dažnai sustabdomas laikrodis ir paspaudžiama ranka. Vien laikrodžio sustabdymas nėra laikomas pasidavimu, nes jis gali būti sustabdomas kviečiant teisėją ar pabaigus partiją lygiosiomis.

Laiko kontrolė

Jei žaidžiama su šachmatų laikrodžiu, žaidėjas, kuris išnaudoja savo laiką, pralaimi, nebent priešininkas turi tik karalių.
Dėl laiko kontrolės partija kartais priteisiama lygiosiomis, t. y. jei rimtuose šachmatuose žaidėjui lieka nedaug laiko, o jis turi trijų taškų materialinę persvarą (Pėstininkas – 1 taškas, rikis – 3, žirgas – 3, bokštas – 5, valdovė – 9), karalius visiškai aprūpintas (t. y. nebus įveltas į ataką), o varžovas neturi amžinojo šacho. Toks dalykas naudojamas tik turnyruose. Tokiu atveju kviečiamas teisėjas, kuris įvertina padėtį ir pažiūri, ar tai atitinka visas taisykles.

Negalima pozicija

Jeigu startinė pozicija buvo negalima, bet varžovai tai pastebėjo jau pradėję partiją, ji turi būti peržaista iš naujo.
Jeigu negalima pozicija susidarė partijos eigoje, turi būti atstatyta paskutinė buvusi galima pozicija.

Įranga

Žaidimą privalo sudaryti viena žaidimo lenta, po 16 baltųjų ir tiek pat juodųjų figūrų (kiekvienos spalvos aštuoni pėstininkai, du žirgai, du rikiai, du bokštai, viena valdovė, vienas karalius). Kartais į žaidimo komplektą dar įeina šachmatų laikrodis ir blankas su rašikliu (partijos užrašymui).