google/wiki40b huggingface dataset:
Paul Harrington

Biografija

Gimė 1960 m. Dubline, muzikų šeimoje. Jaunystėje su broliu Robert grojo vietinėje grupėje „One Eyed Rattlers“, 9 deš. pradžioje – airių grupėje „The Travellers“.
1988 m. pradėjo solinę karjerą. 1991 m. išleido debiutinį albumą „What I'd Say“, iš 12-kos dainų penkias parašė jis pats. 1994 m. su Charlie McGettigan dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Rock 'n' Roll Kids“ (žodžius ir muziką sukūrė Airijos rašytojas ir kompozitorius Brendan J. Graham), kuri užėmė pirmą vietą. Duetas surinko 226 taškus (10 taškų gavo iš tais metais debiutavusios Lietuvos). Į „Euroviziją“ P. Harrington grįžo 1998-aisiais, kaip Dawn Martin pritariantysis vokalas.
Gintautas Paškauskas

Biografija

1973 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. Marijampolės Valstybinės maisto ir veterinarinės tarnybos Kazlų Rūdos skyriaus veterinarijos gydytojas inspektorius.
2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Kazlų Rūdos skyriaus narys.
1990–1995 m. Marijampolės rajono tarybos deputatas, nuo 2007 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Aldona, vaikai Vytautas, Mindaugas.
Teisnumas

Teisnumas (lot. caput) – galėjimas turėti subjektinių teisių ir teisinių pareigų (prievolių). Teisnumas ir veiksnumas kartu sudaro teisinį subjektiškumą, kurio pagrindu gali kilti teisiniai santykiai, sudaromi sandoriai. Pagal atitinkamas teisės šakas gali būti išskiriamas civilinis, darbinis, komercinis teisnumas ir kt.

Atsiradimas ir išnykimas

Civilinis teisnumas pripažįstamas visiems fiziniams asmenims (LR CK 2.1 str.). Teisnumas atsiranda gimimo momentu ir išnyksta asmeniui mirus (CK 2.2 str.). Galėjimas turėti darbo teises ir pareigas (darbinis teisnumas) pripažįstamas lygus visiems Lietuvos Respublikos piliečiams. Užsienio piliečiai ir asmenys be pilietybės, nuolatiniai LR gyventojai, turi Lietuvos Respublikoje tokį patį darbinį teisnumą kaip ir Lietuvos piliečiai. Išimtis gali nustatyti įstatymai (LR DK 13 str.). Darbdavių darbinis teisnumas ir veiksnumas atsiranda nuo jų įsteigimo momento (LR DK 14 str. 1 d.).
Stasys Valančius (1951)

Biografija

Klaipėdos apskrities priešgaisrinės gelbėjimo valdybos Neringos priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos viršininko pavaduotojas, vyriausiasis specialistas.
1995 m. Tėvynės sąjungos, nuo 2010 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Neringos skyriaus narys.
2000–2003 m., 2004–2007 m. ir nuo 2011 m. Neringos savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Elena, vaikai Nerijus, Marius.
Apeliavimas į autoritetą

Apeliavimas į autoritetą (lot. argumentum ad verecundiam), autoriteto argumentas yra viena iš dažniausiai pasitaikančių loginių argumentacijos klaidų. Ji daroma tada, kai teiginio X teisingumą bandoma įrodyti remiantis tuo, jog jo teisingumu tikėjo kažkuris įrodinėtojo autoritetas.
Apeliavimas į autoritetą dažniausiai pasitaiko kasdieniniame gyvenime, kartais – politikoje, religijoje ir pseudomoksluose. Taip pat šis argumentas dažnai naudojamas debatuose dėl etinių normų, moralės – kadangi šios sritys yra subjektyvios, ir jų teisingumą ar klaidingumą sunku pagrįsti kitaip, kaip tik apeliavimu į autoritetus ar apeliavimu į tradicijas.
Ši argumentacijos klaida yra vienas iš kilmės klaidos (kuomet apie teiginio teisingumą sprendžiama pagal jo kilmę) variantų.
Žmogaus polinkį kai kada net ir visai negalvojant sekti autoritetu eksperimentiškai parodė Milgramo eksperimentas.
Nemunaičių pagrindinė mokykla

Istorija

1926 m. kaime pastatyta ir rugsėjo 1 d. pradėjo veikti pradžios mokykla. Iki 1931 m. tame pačiame pastate buvo įsikūrusi valsčiaus raštinė, šiaulių būstinė bei areštinė. Tarpukario metais Nemunaičių mokykla buvo apylinkės kultūros centras. Mokyklos vedėju paskirtas J. Tekorius.
Po Antrojo pasaulinio karo, 1949 m. rugsėjo 1 d., Nemunaičių pradinė mokykla performuota į septynmetę. Mokėsi 120 mokinių. 1964 m. prie mokyklos pastatytas priestatas. Tais metais mokėsi 228 mokiniai, o 1967-1968 m. net 242. 1988 m. mokykla tapo devynmete, 1992 m. Marijampolės rajono Nemunaičių pagrindinė mokykla, nuo 2000 m. Kalvarijos savivaldybės Nemunaičių pagrindinė mokykla.
SC Rheindorf Altach

Istorija

Klubas įkurtas 1929 m. žaisdavo žemesniuose divizionuose. Pastaruoju metu iškopė į elito divizioną.
Lovis Corinth

Lovisas Korintas (vok. Lovis Corinth, Franz Heinrich Louis Corinth, 1858 m. liepos 21 d. Tepliava, Prūsija – 1925 m. liepos 17 d. Zandvortas, Olandija) – vokiečių tapytojas, grafikas. Vienas žymiausių vokiečių impresionistų.

Biografija

Lovisas Korintas 1876–1880 m. mokėsi Karaliaučiaus, 1880–1984 m. Miuncheno dailės akademijojc, 1884–1887 m. Paryžiaus Juliano akademijoje pas A. V. Bužoro. Buvo vienas pirmųjų Nidos dailininkų kolonijos, įkurtos 1867 m. dalyvių. 1901tm.apo grupės „Sezession“ Berlyne nariu, 1915–1925 m. jos prezidentas. Nuo 1917 m. Berlyno dailės akademijos profesorius. Jo dirbtuvėje Berlyne 1910–1912 m. tobulinosi dailininkas Pranas Domšaitis.

Kūryba

Ankstyvieji L. Korinto kūriniai realistiniai, daugiausiai rusvo kolorito. Paryžiuje jis pradėjo kurti impresionistine maniera, kuri po 1900 m. įgavo moderno bruožų. Nuo 1911 m. L. Korintas pasuko į ekspresionizmą. Sukūrė figūrinių kompozicijų („Mėsinė“ 1893, „Kirpykloje“, 1911 m.), religinių ir mitologinių paveikslų („Versavija“ 1908, „Ecce homo“ 1924 m.), peizažų („Rytas prie ežero“ 1922 m.), portretų („Autoportretas“ 1925 m.), aktų, natiurmortų. Nuo 1911 darė ofortus ir litografijas. Jo kūryba turėjo didelę įtaka vokiečių ekspresionizmui. Jo kūrinių turi Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.
Deutsche Black Charts

Deutsche Black Charts, dar žinomas kaip Deutsche Soul/R&B Singles, Deutsche Black/Hip Hop Singles ir Deutsche R&B Singles yra muzikos įrašų topas, leidžiamas „GfK Entertainment“ organizacijos Vokietijoje.
Topas inicijuotas 2003 m. Jame dominuoja R&B, repo ir hiphopo muzika. Topo vietos paskelbiamos kas savaitę ir skaičiuojamos pagal radijo stočių grojamų dainų populiarumą. Taip pat įtraukiami ir singlų pardavimai.

Top dainos

Tai 2003–2006 metų Top 20 metų dainų sąrašas.
Mūsų Lietuva

Mūsų Lietuva – enciklopedinis leidinys apie Lietuvos miestus ir miestelius.

Apimtis

4 tomai, 3 036 puslapių; antra tiek fotografijų bei iliustracijų. Medžiaga rinkta nuo 1955 iki pat 1987 metų. Archyvinė leidinio medžiaga šiuo metu saugoma Vytauto Didžiojo universitete.

Autorius

Autorius – Bronius Kviklys (1913–1990). Lietuvos enciklopedininkas, Kauno Vytauto Didžiojo universitete baigęs ekonomiką, studijavęs teisę ir žurnalistiką, pasitraukęs į Vakarus, gyvendamas Čikagoje daugiau kaip 20 metų dirbo paprastu darbininku fabrike.
Vakarais ir savaitgaliais laisvu nuo darbo metu 32 metus naršė archyvuose, rinkdamas medžiagą apie Lietuvos vietoves, rūpinosi finansavimu, rinko lėšas ir pats organizavo leidybą.

Leidimai

Sovietmečiu fotografuotinis „Mūsų Lietuvos“ leidimas išleistas 30 000 tiražu ir visas išpirktas. Pakartotinis leidimas, turėjęs pasirodyti 1995 m., buvo sunaikintas Vilniaus popieriaus fabrike.
Mirno ulusas

Geografija

Uluso teritorija retai apgyvendintoje rytinėje respublikos dalyje. Būdingas plynaukščių reljefas: šiaurėje Viliujaus plynaukštė, pietuose – Lenos plynaukštė. Svarbiausia upė – Viliujus (su intakais – Očuguj Botuobuja, Ulachan Botuobuja, Čona ir kt.), kurios slėnyje sudarytas Viliujaus tvenkinys. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -32 °C pietuose iki –40 °C šiaurėje, liepos mėnesio temperatūros yra +14–16 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 250–300 mm.
Mirno uluse yra vieni didžiausių deimantų telkinių pasaulyje. Teritorija taip pat žymi dėl anomalinės srities, vadinamos Mirties slėniu (Eliuju Čerkečechu) bei čia vykdytų požeminių branduolinių sprogdinimų.
Markus Palionis

Biografija

Gimė Lietuvoje, bet vaikystėje su tėvais išvyko Vokietijon, kur gavo šios šalies pilietybę. Žaidė Bayern Munchen jaunimo komandoje. 2008 m. sužaidė 1 rungtynes Lietuvos jaunimo rinktinėje.

Klubinė karjera

2010 m. žaidė Paderborn klube. Nuo 2014 žaidžia SSV Jahn Regensburg klube.
Palmira Liolienė

Biografija

2000–2004 m. Seimo nario Alfonso Puloko padėjėja sekretorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio rajono skyriaus narė, skyriaus pirmininko pavaduotoja. Nuo 2001 m. LSDP tarybos narė, prezidiumo narė, Panevėžio apskrities koordinatorė.
Nic Chagall

Biografija

Jau kelerius metus šis vardas skamba įvairiausiuose naktiniuose klubuose visame pasaulyje. Nic Chagall solinę karjerą pradėjo 2006 m. išleisdamas pirmąjį singlą „Monday Bar“ ir pratęsdamas ją leidiniais „What You Need“ bei “Borderline / Back To San Fran”. Po sėkmingų leidinių, Nic vis dažniau groja įvairiose radijo laidose kaip svečias. Taip pat Nic Chagall jau dalyvavo tokiuose renginiuose kaip Trance Energy, Nature One ir Creamfield. 2006 m. jis dalyvavo renginiuose Mystery Land ir Dance Valley, kurių publiką sudarė apie 50.000 žmonių.
Nuo 1999 m. Nic Chagall dirba projekte Cosmic Gate, kartu su Bossi. Šis projektas jiems atnešė šlovę išleidus tokius hitus kaip „Back To Earth“, „Exploration of Space“, „Raging“, „Fire Wire“ bei „I Feel Wonderful“. 2006 m. Cosmic Gate išleido trečiąjį albumą „Earth Mover“, kuris yra bene geriausias grupės darbas.
1999 m. Vokietijoje, Duisburgo mieste, Nic Chagall tapo Essential Cuts Studio savininku, šiandien žinoma kaip E-Cutz.
Schuckert & Co.

Schuckert & Co. – buvusi Vokietijos elektrotechnikos pramonės įmonė iš Niurnbergo.

Istorija

Įmonę 1885 m. gruodžio 31 d. įsteigė Sigmund Schuckert. 1903 m. susijungusi su „Siemens & Halske“ įmonė tapo „Siemens-Schuckert“.
Roso sala

Roso sala – vulkaninė sala Antarktyje, Roso jūroje, Makmerdo užutėkyje, greta Antarktidos žemyno (Viktorijos žemės). Plotas – 2460 km². Dėl salą ir žemyną jungiančio nuolatinio ledo Roso sala kartais laikoma žemyno dalimi. Beveik visa sala padengta ledynais ir sniegu. Joje stūkso toliausiai Žemės pietuose esantis veikiantis Erebuso ugnikalnis (3794 m), snaudžiantis Teroro ugnikalnis (3230 m), skydinis Berdo ugnikalnis (1765 m). Rytinėje salos pakrantėje iškilęs nunatakas – Alkortos uolos.
Salą 1841 m. atrado Džeimsas Rosas, kurio garbei salą vėliau pavadino Robertas Skotas. Nuo šios salos savo antarktines keliones pradėdavo daugelis tyrinėtojų, nes ji yra toliausiai pietuose esanti jūra pasiekiama sala. Roso saloje veikia Naujosios Zelandijos Skoto bazė ir JAV Makmerdo stotis.
Adamas Kosinskis

Šeima

Tėvas: Lenartas Kosinskis, žmona: Ana Ižikovič, vaikai: Kotryna Kosinska, Janas ir Adamas.
Kuli kultūra

Kuli kultūra – priešistorinė kultūra, gyvavusi dabartinio Pakistano teritorijoje apie 2500–2000 m. pr. m. e. Jos keramika ir kiti archeologiniai radiniai yra labai panašūs į Indo slėnio civilizacijos, todėl nėra tvirtai žinoma, ar tai buvo atskira kultūra, ar tik vietinė Indo slėnio civilizacijos variacija. Kultūra pavadinta pagal archeologinę radimvietę, kurią rado Aurel Stein.
Yra žinoma daugiau kaip 100 šios kultūros gyvenviečių, tačiau iš jų labai nedaug atkastos. Kai kurios yra nedidelio miesto dydžio ir panašios į Indo slėnio civilizacijos gyvenvietes. Paprastai pastatytos strateginėse vietose, ant kalvų, netoli užtvankų. Namai pastatyti iš vietinio akmens, šalia gatvių. Gatvės dažnai grįstos. Didžiausias miestas, Murda Sang, užima apie 35 hektarus. Kuli kultūros žmonės gyveno jame paskutinieji, tačiau pats miestas įkurtas anksčiau.
Kuli kultūros ekonomikos pagrindas buvo žemės ūkis. Užtvankos šalia daugumos gyvenviečių leidžia spręsti apie ganėtinai išvystytą vandens reguliavimo sistemą.
Iš keramikos dirbinių yra atrasta nedidelių gertuvių, puodelių, indų, aukštų vazų. Didesni indai kartais išpiešti. Visada naudoti juodi dažai, ant rausvų paviršių. Kiti dažni radiniai yra zebu jaučių ir moterų statulėlės. Moterys juose stipriai stilizuotos, tačiau matomos sudėtingos šukuosenos ir asmeniniai papuošalai (karoliai, apyrankės – „bangle“ ir panašiai). Jaučių statulėlės dažnai išpieštos.
Kuli kultūra naudojo varį ir bronzą.
Nižneangarskas

Istorija

Gyvenvietė susikūrė iš 1643 m. rusų įkurtos žiemavietės evenkų žemėse. 1646 m. pastatytas ostrogas. Klestėjo prekyba sabalų kailiais. Nižneangarskas išaugo 1978 m. statant Baikalo–Amūro magistralę.
Bobelinė

Bobelinė – lietuviška natūrali spanguolių trauktinė, gaminama pagal originalų politiko Kazio Bobelio sukurtą receptą. Gamintojas – AB „Anykščių Vynas“.
Tai sodrios spalvos ir aromato, ilgai išliekančio skonio alkoholinis gėrimas. Vartojamas grynas arba užpylus ant ledo kubelių.
Būna 35 % ir 20 % alkoholio tūrio. Pilstoma į 0,5 ir 0,2 l tūrio butelius.
Viznos valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941-1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975-1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Boguškai, Bronovas, Jančevas, Jarnutai, Kokoškai, Kramkovas, Lisnas, Malachovas, Menčkai, Mruvkai, Nartas, Nelavicė, Nivkovas, Nove Božejevas, Podkosačė, Rušas, Rusinecas, Rutkai, Rutkovskiai, Samborai, Seburčinas, Srebrovas, Stare Božejevas, Vierciševas, Vitkovas, Vizna, Vlochuvka ir Zanklevas.
Edmundas Montrimas

Biografija

1958 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.  1967 m. Vilniaus valstybiniame universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją tema „Krūvininkų generacijos ir prilipimo vaidmens selektrofotografinių sluoksnių išsielektrinimo mechanizme tyrimas“ (vadovas Jurgis Viščakas), o 1973 m. – fizikos ir matematikos mokslų daktaro (dabar – habilituoto fizinių mokslų daktaro) disertaciją tema „Slaptojo elektrofotografinio atvaizdo susidarymo fizikiniai pagrindai“.
Nuo 1978 m. – Vilniaus universiteto profesorius. Iki 1999 m. buvo Fizikos fakulteto Kietojo kūno elektronikos katedros vedėjas.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš krūvininkų generacijos ir transporto a - Se, chalkogenidiniuose stikluose ir organiniuose puslaidininkiuose, amorfinių puslaidininkių savybių, slaptojo elektrografinio ir elektroradiografinio atvaizdo susidarymo fizikinių procesų tyrinėjimų. Paskelbė daugiau kaip 240 mokslinių darbų, yra 80 (SSRS) išradimų, taip pat JAV patentų autorius ir bendraautoris
Giorgio Rubino

Biografija

Rubino tarptautinę karjerą pradėjo 2003 m. pasaulio jaunučių čempionate. Šerbruke vykusiose varžybose ėjikas užėmė ketvirtą vietą. Po metų vykusiame pasaulio jaunimo čempionate sportininkui pasisekė prasčiau ir liko dešimtoje vietoje. 2005 m. Rubino tapo Europos jaunimo bronzos medalininku. Nuo 2006 m. lengvaatletis pradėjo varžytis suaugusiųjų čempionatuose. 2006 m. Europos čempionate jis liko aukštoje 8 vietoje. Po metų ėjikas įveikė pasaulinį normatyvą ir pateko į 2007 m. pasaulio čempionatą kur liko 5 vietoje. 2008 m. vasaros olimpinės žaidynės sportininkui tapo debiutinės. 20 km ėjimo rungtyje sportininkas užėmė 18 vietą. Po metų sportininkas vėl dalyvavo 2009 m. pasaulio čempionate ir pasiekė ketvirtą vietą. 2010 m. Europos čempionate su geriausiu sezono rezultatu ėjikas liko penktoje vietoje.
Inkakliai

Aplinkinės gyvenvietės

Čiūteliai 10 km
Skomantai 8 km
Švėkšna 5 km
Vilkų Kampas 5 km
Saugos 7 km
ŠILUTĖ 22 km
Tvaskučiai 3 km
Kaime veikia biblioteka su viešosios interneto prieigos tašku, Švėkšnos girininkija, trys parduotuvės. Kaime yra Švč. Mergelės Marijos Lurdo grota, koplyčia, poilsio aikštelė, Didžiosios ir Mažosios Lietuvos buvusią ribą žymintis stogastulpis (skulptorius Vytautas Bliūdžius), 1941 m. žydų žudymo vieta ir kapas, pokaryje nužudytų Lietuvos partizanų laidojimo vieta ir jų atminimui paminklas, veikiančios Inkaklių kaimo senosios kapinės.
Masa

Istorija

XV-XIX a. Masa buvo Masos ir Kararos kunigaikštystės, kurią valdė Malaspinų ir Cybo-Malaspinų šeimos, sostinė. Masa yra pirmasis miestas Europoje, kur buvo panaudotas kompasas nubrėžti kasyklų žemėlapius ir nustatyti jų savininkų ribas.
1829 m. miestą pradėjo valdyti austriška Estės šeimos atšaka, o 1859 m. Masa buvo prijungta prie Sardinijos karalystės.
Geležninkai

Istorija

1682 m. Geležninkų kaimas užrašytas Molėtų bažnyčios metrikų knygoje Nr. 1 (p. 1). Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Geležninkas, kuris sietinas su Konstantino Sirvydo „Trijų kalbų žodyno“ žodžiu gelažnykas – „riteris, šarvuotas karys“.
Gelis

Sudėtis

Geliuose trimatis susijungusių dalelių tinklas sutvirtina skystą fazę (tirpiklį). Dalelės jungiasi cheminiais ryšiais ar fizikinėmis sąveikomis. Skystąja faze gali būti bet koks skystis, dažniausiai vanduo, bet taip pat aliejus, skysti angliavandeniliai (pvz., benzinas) ir kt. Didžiąją dalį gelio medžiagos sudaro skystis, todėl geliai pagal tankį yra artimi juos sudarantiems skysčiams.
Atskiras gelių variantas yra aerogelis, kuris vietoj skystosios fazės turi dujinę fazę. Jie gaunami kitaip, nei skystiniai geliai.

Organogeliai

Organogelis yra gelis (nekristalinė, nestikliška medžiaga), sudarytas iš organinio skysčio, sukaustyto trimačiame tinkle. Tirpiklis gali būti mineralinė alyva, augalinis aliejus, organinis tirpiklis. Tinkladarės fazės junginio tirpumas ir dalelių dydis lemia susidarančio organogelio elastingumą ir tvirtumą. Organogeliai susidaro tinkladario junginio molekulėms susimontuojant į trimatį tinklą.
Organogeliai gali būti naudojami daugelyje sričių, pvz., kuriant farmacinius, kosmetinius gaminius, meno kūrinių konservantus, maisto produktus.

Kserogeliai

Kserogelis yra kieta medžiaga, susidaranti iš džiūstančio ir netrukdomai susitraukiančio gelio.

Kserogeliai paprastai išlaiko didelį porėtumą (iki 25 %), labai didelį paviršiaus plotą (iki 150–900 m²/g), o jų poros būna itin mažos (1-10 nm). Kai tirpiklis šalinamas hiperkritinėmis sąlygomis, tinklas nesusitraukia, ir gali susidaryti itin mažo tankio medžiaga, vadinama aerogeliu.
Kai kuriuos kserogelius kaitinant aukštoje temperatūroje vyksta klampusis sukepimas (kserogelis traukiasi dėl klampaus tekėjimo) ir porėtas kserogelis virsta tankiu stiklu.
Skratiškiai

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 4 km
Ruoliškis – 2,8 km
Devynbalsiai – 2,3 km
Obelaukiai – 1,9 km
Kilučiai – 1,4 km
Paskratiškiai – 1 km
Kalcio karbonatas

Cheminės savybės

Kalcio karbonatas pasižymi tipiškomis karbonatams savybėmis. Reaguoja su stipriomis rūgštimis, išskirdamas anglies dioksidą:
CaCO₃₍ₖ₎ + 2 HCl(aq) → CaCl2(aq) + CO2(d) + H₂O₍ₛ₎
Kaitinamas (aukštesnėje nei 840 °C temperatūroje) išskiria anglies dioksidą ir sudaro kalcio oksidą. Reakcijos entalpija 178 kJ /mol:
CaCO₃ → CaO + CO₂
Reaguoja su vandeniu, kuriame yra ištirpusio anglies dioksido, sudarydamas tirpų kalcio bikarbonatą:
CaCO₃ + CO₂ + H₂O → Ca(HCO₃)₂
Ši reakcija svarbi karbonatinių uolienų erozijoje, formuojantis urvams, ir yra kieto vandens priežastis daugelyje regionų.

Gavimas

Didžioji dalis pramonėje naudojamo kalcio karbonato išgaunama kasybos būdu. Grynas kalcio karbonatas (pvz., maistui ir farmacijai) gali būti gautas iš gryno iškastinio šaltinio (įprastai – marmuro).
Kalcio karbonatas gali būti gaminamas kalcinuojant kalcio oksidą.
CaCO₃ → CaO + CO₂
CaO + H₂O → Ca(OH)₂
Ca(OH)₂ + CO₂ → CaCO₃ + H₂O
Tarptautinis pedagogo pažymėjimas

Tarptautinis pedagogo pažymėjimas (angl. International Teacher Identity Card, ITIC) – tarptautinis pedagogo (dėstytojo) pažymėjimas. Išduodamas bet kuriam asmeniui, dirbančiam pedagoginį darbą, nepriklausomai nuo jo amžiaus. Veikia kaip nuolaidų kortelė bei suteikia kitų privilegijų jos turėtojams. Kortelė suteikia nuolaidas daugiau kaip 100 pasaulio valstybių.

Istorija

1968 m. įkurta ISIC asociacija, tarptautinė ne pelno siekianti asociacija, koordinuoja studentams ir mokiniams skirtus ISIC ir pedagogų ITIC pažymėjimus, jų platinimą ir plėtrą pasaulyje. Ją įkūrė tarptautinė studentų kelionių konfederacija ISTC, skatinanti tarpkultūrinį supratimą ir didinanti jaunų žmonių bei akademinės bendruomenės galimybes keliauti.
Jacekas Malachovskis

Biografija

Lenkijos bajorų Malachovskių giminės atstovas, herbo „Nalencz“ savininkas. Karūnos didžiojo kanclerio Jano Malachovskio (1698–1762) ir Izabelės Chumieckos (m. 1783) trečiasis sūnus.
 
1765 metais buvo pasiuntiniu Sankt Peterburge, po to užsienio reikalų ministru, nuo 1786 metų kancleris. Ketverių metų seime buvo toli nuo patriotinio judėjimo ir, karaliui pranešus apie naujos konstitucijos (gegužės 3) paskelbimą, davė tą planą Jakovui Ivanovičiui Bulgakovui. 1792 metais jis patarė karaliui prisijungti prie Targovicos konfederacijos, kurioje dalyvavo pats.
1794 metais lenkai perdavė jį kariniam teismui, bet jis išvengė teismo ir mirė po daugelio metų nežinomomis aplinkybėmis. Išleistas jo veikalas „Mówy i pisma publiczne“ (1809).
Kosuv Lackų valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Albinuvas, Bojarai, Bučin Dvorskai, Bučin Šlacheckai, Chruščevka Šlachecka, Chruščevka Vlošcianska, Dembė, Dibuvas, Gžimalai, Gutai, Henrisinas, Jakubikai, Kosuv Huliduvas, Kosuv Ruskai, Krupai, Kutiskai, Lomna, Nova Mališeva, Nova Viešas, Novi Bučinas, Ritele Švienckiai, Songolė, Stara Mališeva, Telakai, Tosiai, Tžcinec Dužai, Tžcinec Malai, Vulka Dolna, Vulka Okronglikas, Višomiežas, Žochai.
Troliai Mumiai

Troliai Mumiai (šved. Mumintroll, suom. Muumi) – švedų-suomių rašytojos ir dailininkės Tuvės Janson sukurti personažai. Iš viso autorė parašė 9 knygas švedų kalba (kurias pati ir iliustravo), taip pat penkias paveikslėlių knygas. Apie juos yra sukurti ir animaciniai filmai, serialai, komiksai, o Suomijos mieste Nantalyje yra įkurtas Trolių Mumių pramogų parkas. Tamperės mieste yra Trolių Mumių muziejus. Šie personažai yra neabejotinai didelė Suomijos kultūros dalis, eksportuojama į kitas šalis įvairiais pavidalais.

Išvaizda

Mumiai yra balti, apvalių formų padarai didelėmis, forma šiek tiek panašiomis į hipopotamo nosimis, tik be didelių šnervių. Mumiai turi uodegas, tačiau beveik neturi plaukų (su keliomis išimtimis, žr. Freken Snork). Greičiausiai dėl šios priežasties jie miega žiemos miegu. Trolių Mumių šeimyna gyvena name Mumių Slėnyje, Suomijos miškuose. Slėnyje sugyvena daugybė rūšių − daugelis jų sutampa su realiame gyvenime egzistuojančiomis (ežiai, žalčiai, ondatros ir kiti), tačiau yra keletas pačios rašytojos sugalvotų (hemuliai, hatifnatai, filifjonkos).