google/wiki40b huggingface dataset:
Pietro Umberto Dini

Biografija

1980-1984 m. studijavo Pizos ir 1983-1984 m. Vilniaus universitetuose. 1986-1987 m. stažavo Jogailos universitete.
1988-1995 m. dėstė Potenzos Basilikatos, 1997 m. – Oslo universitete. Nuo 1998 m. Pizos universiteto profesorius.

Mokslinė veikla

Tiria baltų kalbas, jų raidą, baltų kultūrą. Parašė monografiją „Martyno Mažvydo Šv. Ambraziejaus giesmė“ (1994 m.), išleido lietuvių raštijos paminklą (Lysius H. J. „Mažasis katekizmas“, 1993 m.), paskelbė baltų kalbų istorijos studiją (1993 m.). Parengė informacines knygas „Baltijos žiedas“ (1991 m.), „Baltijos respublikos“ (1994 m.), lietuvių poezijos antologiją „Žemininkų ilgesys“ (1989 m.) ir baltų mitologijos antologiją (su N. Michailovu, 1995 m.), baltų mitologijos bibliografiją (su N. Michailovu, 1997 m.). Su N. Michailovu 1995 m. įkūrė ir redaguoja italų baltistikos žurnalą „Res Balticae“. Svarbiausias veikalas – „Baltų kalbos“ (italų kalba 1997 m., lietuvių ir latvių kalba 2000 m., rusų kalba 2001 m.). Į italų kalbą išvertė lietuvių ir latvių grožinės literatūros kūrinių, parašė straipsnių apie lietuvių literatūrą, lietuvių ir italų kultūrinius ryšius, Italijos baltistiką.
Šveicarijos progimnazija

Istorija

1924 m. įsteigta Barborlaukio pradžios mokykla, mokėsi 32 mokiniai (I, II, III skyriai). Pirmoji mokytoja buvo Felicija Jakutavičaitė.
1953 m. Barborlaukio pradžios mokykla veikė paskutinius metus. Tuomet jos vedėja buvo Stanislava Golkaitė. Mokykloje jau dirbo 4 mokytojai. Mokyklos patalpose veikė ir 5 klasė, kuri priklausė Ruklos septynmetei mokyklai.
1983 m. rugsėjo 1 d. Barborlaukio pradinė mokykla buvo reorganizuota į Dumsių septynmetę mokyklą. Mokykloje buvo šešios klasės, dirbo septyneri mokytojai. Mokyklai vadovavo direktorė Birutė Reinikovienė.
1954 - 1955 m. mokykloje jau veikė septynios klasės, mokėsi 110 mokinių. Mokyklai vadovavo direktorius Juozas Valančius.
Nuo 1958 m. Dumsių septynmetei mokyklai vadovavo direktorius Mykolas Jurkevičius. Mokėsi 134 mokiniai. Dirbo 11 mokytojų.
1961 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo aštuonmete. Nuo 1972 m. rugsėjo 1 d. mokyklai vadovavo direktorė Marija Valūnienė. Dirbo 14 mokytojų, mokėsi 148 mokiniai.
1973-1974 m. mokykla pradėjo dirbti kabinetine sistema. 1981-1982 m. pradėjo mokytis šešiamečiai, 1983 m. šešiamečiai tapo pirmaklasiais.
1985 m. pastatytas mokyklos priestatas. Jame buvo įrengtas chemijos-biologijos kabinetas su paruošiamaisiais, medžio ir metalo apdirbimo dirbtuvės, darbų ruošos kabinetas, mokytojų kambarys, direktoriaus kabinetas, rūbinė, sporto salė, valgykla, tualetai.
1986 m. mokykla pavadinta Dumsių nepilna vidurinė mokykla, 1987 m. rugsėjo 1 d. Dumsių devynmete mokykla. 7 metus mokyklai vadovavo direktorius Alfredas Misiūnas. Mokykloje mokėsi 142 mokiniai, dirbo 18 mokytojų.
1993 m. rugsėjo 20 d. Jonavos rajono valdybos potvarkiu Nr. 172 pv „Dėl vardų suteikimo mokykloms“ mokyklai suteiktas Šveicarijos pagrindinės mokyklos vardas.
Nuo 1994 m. rugsėjo 1 d. iki 2018 m. birželio 30 d.  Šveicarijos pagrindinei mokyklai vadovavo direktorė Danutė Suchockienė.
1999 m. birželio 10 d. Jonavos rajono savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 69 „Dėl 10-tų klasių steigimo pagrindinėse mokyklose“ nuo 1999 m. rugsėjo 1 d. Šveicarijos pagrindinėje mokykloje įsteigta 10 klasė. 1999-2000 m. mokėsi 139 mokiniai, dirbo 22 mokytojai.
2019 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla tapo Šveicarijos progimnazija.
Bruknė

Mityba

Šviežios ir perdirbtos uogos vartojamos maistui.

Alternatyvioji medicina

Bruknės pasižymi antibakteriniu poveikiu, todėl vartojamos kai kurioms ligoms gydyti. Skaudančios gerklės gydymui tinka skalauti ją džiovintų bruknių lapų nuoviru.
Šventosios herbas

Aprašas

Herbo skydo sidabriniame lauke raudonas tristiebis jūrų laivas surifuotomis burėmis.

Istorija

Herbe vaizduojamas simbolis - buvusio uosto simbolis. Šventąja susidomėjus anglų pirkliams, jau nuo 1680 m. reguliariai atplaukdavo pirkliai su druska, vynu, geležies dirbiniais, tabaku, kitomis prekėmis. Iš Lietuvos išveždavo grūdus, odas. Prasidėjus karams su Švedija, prekyba nutrūko, ir Šventosios uostas sunyko.
Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2008 m. birželio 4 d. patvirtino dekretu Nr. 1K-1367. Herbo etalono autorius – dailininkas Petras Baronas.
Valensija

Turizmas

Garsėja dėl vietinio festivalio Falles (Las Fallas) vykstančio kiekvienais metais kovo mėn. ir firminiu ryžių patiekalu paella, pastaruoju metu – žymaus architekto Santiago Calatrava kūriniu – Meno ir mokslo miesteliu. Yra meno muziejus, meno mokykla. Nuo XIV a. išlikę miesto vartai, pastatyti ant romėnų statinio liekanų. Taip pat yra gotikinė katedra (XIII–XV a.).

Sportas

2008 m. rugpjūčio 24 d. Valensijos trasoje vyko Formulės-1 bandomieji važiavimai.

Istorija

Valensija buvo įkurta 137 m. pr. m. e. romėnų ir buvo vienas svarbiausių tuometinės Tarakono Ispanijos miestų. Vėliau mieste ir regione šeimininkavo vizigotai.
714 m. miestą užkariavo maurai, vėliau čia valdė musulmoniškas Kordobos kalifatas. Šiam suirus XI a. pradžioje susikūrė nepriklausomas Valensijos emyratas (taifa). XI a. pabaigoje jis trumpam buvo užkariautas ispanų didvyrio Sido, kuris čia pradėjo plėsti krikščionybę. Tačiau netrukus Almoravidai iš naujo paėmė Valensiją ir ją prijungė prie savo imperijos.
XII a. Valensija vėl iškovojo nepriklausomybę, bet buvo užimta almohadų. Po XIII a. nepriklausomybės laikotarpio, Valensija buvo prijungta prie Aragono, o vėliau inkorporuota į Ispanijos karalystę.
Gorlicės

Istorija

Gorlicių miestas įkurtas 1354 m. vokiečių naujakurių iš Giorlico, valdant Kazimierui III Didžiajam. Miestas paminėtas 1388, 1404 ir 1417 metų šaltiniuose. XV a. priklausė Karvacjanų šeimai (lenk. Karwacjan).
Šviesa (Brazilija)

Istorija

Redaktoriai: Stasys Puišys, Benediktas Sugintas, kunigas Pijus Ragažinskas, kunigas Aleksandras Arminas. Išėjo 310 numerių.
Alfonsas Žukelis

Alfonsas Žukelis (1899 m. gruodžio 15 d. Lukštuose, Jūžintų valsčius, Rokiškio rajonas – 1977 m. gruodžio 31 d. Sverdlovskas, TSRS) – geologas, mineralogas, Sverdlovsko mineralogijos dirbtuvių vedėjas.

Biografija

Gimė Lukštų kaimo valstiečių Jurgio ir Onos Žukelių šeimoje. 1913 m. baigęs pradinę mokyklą išvyko pas brolį Joną į Jekaterinburgą ir tęsė mokslus. 1920 m. grįžęs iš Pilietinio karo dirbo Uralo kraštotyros biure. 1921–1936 m. Sverdlovsko mokslinės mineralogijos dirbtuvių vedėjas. Organizavo kasmetines ekspedicijas po Uralo, Užbaikalės, Sibiro, Vidurinės Azijos, Kolos, Kaukazo, Krymo, Tolimųjų Rytų naudingųjų iškasenų telkinius, sukaupdamas gausią unikalių mineralų kolekciją.
1936 m. lapkričio 1 d. čekistų suimtas, apšauktas liaudies priešu, 1937 m. balandžio 8 d. nuteistas 8 metams kalėti. 1956 m. reabilituotas, toliau vadovavo Mineraloginėms dirbtuvėms, papildė ir tvarkė mineralų kolekciją. 1965 m. 2340 mineralų, uolienų ir 350 juvelyrinių dirbinių kolekciją padovanojo Lietuvos Geologijos valdybai Vilniuje, kuri sudarė 1972 m. įkurto Mineralų ir deimantų muziejų dalį.
Manų kruopos

Manų kruopos – 0,25–0,75 mm skersmens dalelėmis malti kviečių grūdai.
Manų kruopos gaminamos stambiai sumalus aukščiausios rūšies kviečius ir atrinkus šviesias, maždaug 1–1,5 mm dydžio gryno endospermo daleles.
Manuose yra daug mineralinių medžiagų: kalio, kalcio, magnio, geležies, natrio, fosforo, vitaminų B1 ir B2, PP. 100 gramų kruopų yra 350 kcal, baltymų – 9 %, riebalų – 1 %, lyginant su kitomis kruopomis, daugiausiai angliavandenių – 75 % (įvairiose kruopose jų yra nuo 65 iki 77 %), tačiau turi mažai ląstelienos – 0,2 %. Kruopose yra daug glitimo ir fitino.

Gydomosios savybės

Žmogaus organizmas manus greitai virškina ir lengvai pasisavina, todėl košė tinka mažų vaikų mitybai. Skysta manų košė skiriama taip pat suaugusiems, sergantiems skrandžio ir žarnyno trakto ligomis, jos įtraukiamos į dietas po skrandžio bei žarnyno operacijų.
Vingio parko šaltinis

Vingio parko šaltinis – hidrogeologinis kraštovaizdžio objektas, esantis Vingio parke, netoli Vingio parko liepų alėjos, miškingame Neries šlaite.
Šis šaltinis kaip gamtos paveldo objektas saugomas nuo 1996 m. gegužės 29 d. Vilniaus miesto savivaldybės Tarybos sprendimu.
Konsoliduota atskaitomybė

Konsoliduota atskaitomybė (angl. consolidated reporting) - pagrindinės įmonės ir jos kontroliuojamų (antrinių) įmonių finansinė atskaitomybė, kai sujungiamos visų grupės įmonių ataskaitos, kuriose atsisakyta grupės tarpusavio atsiskaitymų pelno ir išvengta dvigubo to paties turto apskaitymo.
Rengiant konsoliduotą finansinę atskaitomybę, pagrindinės įmonės ir jos kontroliuojamų įmonių finansinė atskaitomybė sujungiama „eilutė prie eilutės“ principu, sudedant kartu tokius straipsnius, kaip turtas, įsipareigojimai, nuosavybė, pajamos ir sąnaudos.
Tačiau siekiant, kad ataskaita atskleistų tikrąją grupės finansinę padėtį, reikia eliminuoti pagrindinės įmonės investicijų į kontroliuojamos įmonės vertę bei grupės vidaus likučių ir tarpusavio sandorių nerealizuotą pelną (nuostolį).
Konsoliduotą finansinę atskaitomybę sudaro konsoliduotas balansas, konsoliduota pelno (nuostolių) ataskaita, konsoliduota pinigų srautų ataskaita, konsoliduota nuosavo kapitalo pokyčių ataskaita ir aiškinamasis raštas.
Konsoliduota atskaitomybė dar vadinama jungtine atskaitomybe.
2014-2015 m. FIDE Didžiojo prizo varžybos

2014-15 m. FIDE Didžiojo prizo varžybos (pranc. Grand Prix) buvo atrankos į 2016 m. pasaulio čempionato kandidatų turnyrą dalis.
Susumavus kiekvieno dalyvio geriausių trijų turnyrų balus paaiškėjo, kad nugalėjo Fabianas Karuana, antras – Hikaru Nakamura.

2014-2015 m. Didžiojo prizo varžybų formatas

Didžiojo prizo varžybas sudarė 4 turnyrai, kurie įvyko 2014–2015 metais, Į juos buvo atrinkti 16-ka vedančiųjų pasaulio šachmatininkų. Kiekvienas atrinktasis turėjo pasirinkti, kuriuose trijuose iš keturių turnyrų žais, tačiau FIDE buvo pasilikusi teisę, prie tam tikrų aplinkybių, šį pasirinkimą koreguoti.
Kiekviename turnyre ratų sistema žaidė po 12 žaidėjų. Turnyrui buvo skiriama 14 dienų. Didžiojo prizo varžyboms pasibaigus, nugalėtojas ir antros vietos prizininkas patenka į 2016 m. kandidatų turnyrą.

Žaidėjų atranka

Žaidėjai buvo atrenkami:
iš praėjusio pasaulio čempionato mačo (2 žaidėjai);
trys žaidėjai, kurie pateko į pateko 2013 m. Pasaulio taurės pusfinalį (4 žaidėjai);
pagal vidutinį reitingą klasikinėse šachmatų varžybose, apskaičiuotą nuo 2013 gegužės 1-os iki 2015 balandžio 1-os (5 žaidėjai).
Per tą laikotarpį žaidėjas turėjo būti sužaidęs ne mažiau kaip 30 reitinguojamų partijų. Jei keli pretendentai turėtų vienodą vidutinį reitingą, tai į didžiojo prizo varžybas patektų žaidėjas, per minėtą laikotarpį sužaidęs daugiau reitinguojamų partijų.
FIDE prezidento siūlimu. Jis gali siūlyti vieną žaidėją, kurio koeficientas 2014 m. buvo nemažesnis kaip 2700;
Pagal organzatorių (Agon’o) kvietimą – 4 žaidėjai .
Atsisakius dalyviui žaisti turnyruose, jis keičiamas pagal aukščiausią reitingą iš papildomo vidutinio reitingo sąrašo.

Laikas galvojimui

Pirmiems 40 ėjimų skiriama 120 min., sekantiems 20 ėjimų – 60 min., o likusiems ėjimams skiriama dar 15 min. ir nuo po atlikto ėjimo, 61 ėjimo, pridedama po 30 sek.
Regina Karaliūnienė

Regina Kasperavičiūtė-Karaliūnienė (g. 1949 m. balandžio 16 d. Jonavoje) – kraštotyrininkė, muziejininkė, Jonavos kraštotyros muziejaus įkūrėja (1989 m.) ir jo vadovė, sunaikintų Jonavos rajono kaimų ir Jonavos krašto dvarų istoriografė, kraštotyros filmų scenaristė, istorijos mokytoja, Jonavos kultūros veikėja.

Biografija

Nuo 1956–1964 m. mokėsi Skarulių 8-metėje mokykloje (Jonavos raj.), 1964–1967 m. – Jonavos vidurinėje mokykloje, nuo 1973 m. iki 1979 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete studijavo bibliotekininkės-bibliografės specialybę, 1979–1984 m. – Vilniaus pedagoginiame institute, įgijo istorijos mokytojos specialybę.
1967–1971 m. Jonavos baldų kombinato kontrolierė, meistrė, 1971–1973 – GS „Azotas" aparatininkė, 1973–1979 m. Jonavos 2-osios bibliotekos vedėja, 1979–1989 m. Jonavos 1-osios vidurinės mokyklos mokytoja, 1981–1989 m. Užusalių pagrindinės mokyklos mokytoja (Jonavos rajonas), XX a. X deš. Jonavos 3-osios vidurinės mokyklos istorijos mokytoja, Jonavos kraštotyros muziejaus vedėja, 1992–2013 m. Jonavos krašto muziejaus direktorė.
1991 m. Samulevičių sodyboje-klėtelėje įkūrė muziejų. Parengė šviečiamojo pobūdžio programas-projektus moksleiviams „Pažinkime gimtąjį kraštą", „Amatai ir amatininkai Jonavos krašte", „Kryždirbystė Jonavos krašte", „Jonavos krašto dvarų kultūros paveldas, buitis, tradicijos ir papročiai", dešimtis kitų istorinių, meninių, etnokultūros projektų. Nuo 2002 m. gidė.
Darbos sritys – muziejininkystė, tautodailė. Skaitė pranešimą V mokslinėje muziejininkų konferencijoje „Jonavos krašto muziejaus senųjų ikonų rinkinys" (2002). Išvertė A. Dedelevo knygą „Jonavos miestelis" (1894 m.), knygą „Paskutinis Žeimių grafas Mykolas Kosakovskis".
1989–1992 – Lietuvos kraštotyros draugijos Jonavos skyriaus atsakingoji sekretorė, Jonavos rajono savivaldybės Rezistencijos ir kitų kraštiečių atminimo įamžinimo komisijos pirmininkė.
Ištekėjusi; vyras Leonas Karaliūnas (g. 1951 m.), Jonavos krašto muziejaus darbuotojas.
Bengalijos sultonatas

Įkūrimas

Prielaidos sultonato atsiradimui susidarė dar XIII a., kuomet Bengalija buvo prijungta prie Delio sultonato, ir čia suformuotas atkiras administracinis vienetas. Bengalija buvo viena turtingiausių sultonato teritorijų, ir iš čia kilo Khildži dinastija. Po vieno žymiausių Delio sultonų Muhammad bin Tughlaq (1325–1351) mirties sultonatas patyrė dezintegraciją, ir tai sudarė galimybes politiškai atsiskirti stipriausiems regionams. Bengalijoje tai atsitiko 1352 m., į valdžią atėjus vietinei Iljų dinastijai (1352–1487). Jos įkūrėjas buvo Iljas Šachas, iš pradžių valdęs nedidelę vietovę aplink Lakhnauti, suvienijo visą Bengalijos žemumą.

1352-1540 m.

Ankstyvoji Iljų dinastija turėjo atsispirti Delio sultonato invazijoms, kas sėkmingai pavyko. 1414–1435 m. buvo Ganešų dinastijos tarpuvaldis. Šią dinastiją įkūrė hinduistas Radža Ganeša, tačiau jo įpėdiniai atsivertė į islamą, o vėliau į valdžią sugrįžo Iljos. XV a. pabaigoje Bengaliją valdė trumpalaikė Afrikos kilmės Habši (Abisinų) dinastija.
Didžiausias sultonato suklestėjimas siejamas su 1494 m. prasidėjusia Husain Šahi dinastija. Pastarosios įkūrėjas Alauddin Hussain Shah (1494–1519) laikomas vienu iš didžiausių Bengalijos valdovų, nes jo valdymas siejamas su kultūriniu pakilimu ir Bengalijos invazija į Kamarupą, Kamatą, Orisą, Džadžnagarą. Valdant paskutiniajam Husain Šahi valdovui pasirodė pirmieji europiečių pirkliai – portugalai.

Vėlyvasis laikotarpis

Tuo pat metu (apie 1540 m.) Delyje į valdžią atėjo puštuniška Suri dinastija. Didžiausias jų valdovas Šer Šachas (1540–45 m.) sukūrė milžinišką imperiją Šiaurės Indijoje, į ją laikinai įjungdamas ir Bengaliją. Tačiau jam mirus Bengalijos sultonatas vėl trumpam iškovojo nepriklausomybę: iš pradžių valdant Muhamad Šahi (1545-64 m.), o vėliau – afganiškos kilmės Karani (1564-76) dinastijoms.
Šios bandė priešintis Mogolų agresijai, tačiau Mogolų valdovas Akbaras galiausiai užėmė Sultonatą ir pavertė ją savo imperijos provincija – Bengalijos subahu.
Gema Jurkūnaitė

Biografija

1962 m. aukso medaliu baigė Tirkšlių vidurinę mokyklą, 1967 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą, lietuvių kalbos ir literatūros dėstytoja. 1972 m. baigė Vilniaus universiteto Filosofijos katedros aspirantūrą.
1967 m. Vilniaus universiteto Kauno fakulteto dėstytoja, VU Filosofijos katedros dėstytoja, docentė. 1992–1996 m. Seimo narė. 1997 m. Vilniaus technikos kolegijos dėstytoja. 2005 m. Socialinių ir ekonominių tyrimų instituto tarybos narė.
1967 m. LKP narė, 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė, 2001–2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narė, šiuo metu nepartinė. 1997 m. įkūrė „Gemos“ klubą, į kurį subūrė kairiųjų pažiūrų intelektualus.
Degendorfas

Istorija

Seniausios gyvenvietės liekanos prie Dunojaus yra 8000 metų senumo. Bronzos amžiuje ir keltų laikais vietovė nuolat buvo gyvenama. Imperatorius Henrikas II užėmė apylinkes 1002 m.
1337 ar 1338 m. mieste vyko antisemitiniai pogromai, nes žydai buvo kaltinami dėl Juodosios mirties. Gaisrai žydų kvartaluose išplito po visą Degendorfą. 1360 m. buvo pradėta statyti Šv. Petro ir Povilo bažnyčia buvusiame žydų kvartale. Nuo XV a. joje saugomas reliktas, Monstrancija su bendruomenės vandeniu, kuris, teigiama, buvo stebuklingai apsaugotas nuo žydų apnuodijimo. Tačiau to laiko pogromų aprašymai šio fakto nemini. Bažnyčioje prasidėjo kasmetinis Deggendorfer Gnad, svarbi Bavarijos katalikų piligrimystė.
Apie 1970 m. dėmesys nuo tariamo stebuklo buvo perkeltas į bendrą eucharistijos šventimą. 1992 m. piligrimystė baigėsi, nes Rėgensburgo vyskupas Manfred Müller prikalė plokštelę, pasmerkiančią legendą.
Po Antrojo pasaulinio karo mieste buvo žydų pabėgėlių stovykla. Jame buvo 2 tūkst. pabėgėlių, jie leido 2 laikraščius, „Deggendorf Center Review“ ir „Cum Ojfboj“, turėjo sinagogą, mikvah, košerinę virtuvę. Stovykloje funkcionavo net vietinė valiuta – Degendorfo doleris. Dauguma pabėgėlių buvo perkelti iš Terezino koncentracijos stovyklos. Pabėgėlių stovykla uždaryta 1949 m. birželio 15 d.
Aleksandro Nevskio katedra

Aleksandro Nevskio katedra (bul. Храм-паметник „Свети Александър Невски“) yra stačiatikių katedra Bulgarijos sostinėje Sofijoje. Ši katedra yra viena didžiausių stačiatikių katedrų pasaulyje ir vienas Sofijos simbolių. Katedra užima 3,170 kv. m plotį ir joje gali tilpti iki 5000 žmonių.
Katedros titulas suteiktas stačiatikių šventojo Aleksandro Neviškio garbei.
Katedra baigta statyti 1912 m. Kultūros paminklu pripažinta 1924 m. rugsėjo 12 d.
Jalomicos apskritis

Geografija

Teritorija yra plokščioje Beregano lygumoje, kurią raižo upių slėniai. Rytiniu pakraščiu teka Dunojus, o iš vakarų į rytus apskritį kerta Jalomica.
Tautvydas Šležas

Karjera

Karjerą pradėjo 2006 m. Tauragės „Bremena-KTU“ (NKL) komandoje, o 2008 m. kaip vienas perspektyviausių savo kartos žaidėjų perėjo į „Lietuvos rytą“, tačiau per metus aikštėje pasirodydavo tik epizodiškai. Dvejus metus žaidė dukterinėje „Lietuvos ryto“ komandoje BC „Perlas“. 2011 m. rugsėjo 11 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu, su galimybe pratęsti ją dar vieną sezoną. 2011 m. spalio 7 d. patyrė sudėtingą čiurnos traumą, po kurios nežaidė 4 mėnesius. 2012 metų sezone pasirašė sutartį su Prienų "Prienais". 2013 metų rugsėjo 1 d. pasirašė sutartį su Alytaus "Dzūkija" ekipa. 2014 m. pasirašė sutartį su Furstenfeld "Panthers" (Austrija) ekipa.
Saulius Oželis

Biografija

S. Oželis 1975 m. pradėjo lankyti Plungės 4-ąją vidurinė mokyklą. 1979 m. su šeima persikėlė į Tauragę, lankė tuometinę Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą, ją baigė 1987 m. 1987-1991 m. mokėsi Vilniaus inžineriniame statybos institute, pramoninės ir civilinės statybos kurse.
1991-1992 m. dirbo Tauragės rajono „Šešuvio" kolūkyje statybos inžinieriumi. 1992-1995 m. ėjo Tauragės rajono savivaldybės statybos inžinieriaus pareigas.
Nuo 1995 m. dirbo mokytoju, 1997 m. įstojo į Vilniaus pedagoginį universitetą.
Nuo 1999 m. - Lietuvos laisvės sąjungos narys, Tauragės skyriaus pirmininkas. 2000–2007 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.
Dalyvauja Tauragės „Maltos ordino“ pagalbos tarnybos veikloje.
Vedęs. Žmona Renata - mokytoja. Šeimoje auga sūnus Matas ir duktė Danutė.
The Residents

The Residents – avangardinės muzikos grupė. Groti pradėjo apie 1970, pirmąjį albumą išleido 1974 metais.

Grupė

Per daugiau nei 30 metų istoriją, grupė nėra davusi nei vieno interviu. Grupės nariai, kurių greičiausiai yra 4, galbūt – 5, koncertuodavo tik užsidėję didžiules akies pavidalo kaukes. Rengiasi klasikinio stiliaus frakais, dėvi cilindrus, mūvi baltas pirštines. Toks įvaizdis formuojamas visose žinomose šios grupės nuotraukose. 1980 m. vieno nario kaukė buvo pavogta, todėl nuo to laiko jis pasirodo su kaukolės kauke. Nariai savęs neidentifikuoja jokiais vardais ar pseudonimais.
Interviu ir ryšiais su visuomene užsiima tik grupės menedžerių komanda, žinoma kaip The Cryptic Corporation (Paslaptingoji korporacija). Nepaisant įvairių spekuliacijų, grupės narių identitetas nėra išaiškintas. Dar nei vienas įtariamas naryste grupėje neprisipažino. Sklando įvairūs gandai – kad bent vienas narys yra moteris, taip pat, kad grupėje greičiausiai dalyvauja žinomų muzikantų, kurie negali pasirodyti ne anonimiškai dėl sutarčių su kitomis įrašų kompanijomis.
Patys grupės nariai, tiksliau – jų atstovai, teigia, kad jų tapatybė, lytis, tautybė ar net grupės sudėties pasikeitimai yra nereikšmingas dalykas. Vertinti The Residents reikia tik pagal muziką, o pašaliniai dalykai vertinimo neturėtų įtakoti – todėl jie ir slepiami.

Muzika

The Residents muzikos stilių labai sunku apibūdinti. Panašu, kad nėra nieko, su kuo juos būtų galima palyginti. Iškraipyti, nesveiki balsai, netikėti garsai kombinuojami su į bliuzą panašiais skambesiais. Keisti tekstai, kartais pereinantys į visiškai nesuvokiamus kratinius (pvz., albume Eskimo). Kartais sukuriama isterijos ir visiško nesupratimo, kas vyksta, atmosfera.

Elvis and His Boss

Dainos Elvis and His Boss tekstas.
Oh, I’m gonna be my baby, baby

Baby, but you see

My momma said

My momma said

My momma said to me

"My son I see the sunset lies

About a baby bee."

So if you see me

I’ll be standing

Out on ole Broadway

Amused, abused, but not confused

I’m making my own way

Straight to the top

I’ll never stop

I’ll die before my day

Projektai

1979 metais išėjęs Eskimo buvo netoli nominacijos Grammy apdovanojimams. 1980 pasirodžiusį The Commercial Album (Komercinis Albumas) sudarė 40 dainų, kiekviena – lygiai vienos minutės ilgio. Albumo išgarsinimui grupė užsakė 40 vienos minutės ilgio reklamų populiariausioje San Francisko Top-40 radijo stotyje, taip visas albumas – kiekviena daina – buvo grojama virš trijų dienų.
The Residents vieni iš pirmųjų pradėjo kurti vaizdo klipus. MTV veiklos pradžioje, kai klipų pasirinkimas nebuvo didelis, Resident'ų darbai buvo dažnas reginys per šią televiziją. Ankstyviausi jų videoklipai šiuo metu yra Niujorko Modernaus meno muziejaus kolekcijoje. 2001 visi jų sukurti videoklipai buvo išleisti viename DVD Icky Flix.
Jurgis Gedminas

Biografija

Gedminas atstovavo Lietuvai 1928 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Individualioje plento rungtyje Gedminas nuo auksą pelniusio dano Henry Hansen atsiliko daugiau negu valandą ir galutinėje įskaitoje užėmė 55-ąją vietą. Atstovavo Lietuvos dviratininkų sąjungai.
Jungtinė laivų statybos korporacija

AAB „Jungtinė laivų statybos korporacija“, JLSK (rus. ОАО «Объединённая судостроительная корпорация»; ОСК) – Rusijos valstybinis laivų statybos holdingas. Kompanijos būstinė yra Sankt Peterburge.
JLSK sukurta pagal Rusijos Federacijos prezidento įsaką, pasirašytą 2007 m. kovą. Kompanija užregistruota 2007 m. lapkričio viduryje.

Istorija

Pirmą kartą apie idėją sukurti JLSK sužinota 2006 m. pabaigoje. Tai viena iš eilės naujai sukurtų valstybinių korporacijų, kurios turi stimuliuoti įvairių pramonės šakų raidą. JLSK paskirtis – skatinti civilinę laivų statybą.
2007 m. kovo 21 d. buvo pasirašytas Rusijos prezidento V. Putino įsakas Nr. 394 „Apie atvirąją akcine bendrovę „Jungtinė laivų statybos korporacija““ Pagal įsaką į JLSK turėjo įeiti visi valstybiniai laivų statybos aktyvai – FVUĮ po akcionavimo ir stambių privačių laivų statybos įmonių valstybiniai akcijų paketai.
Formaliai JLSK buvo įkurta 2007 m. ir užregistruota Sankt Peterburge. Direktorių tarybos vadovu tapo Sergejus Naryškinas. 2008 m. gegužę, kai Rusijos vyriausybės vadovas V. Putinas surinko savo pirmąjį vadovaujamą posėdį buvo nutarta, kad JLSK direktorių tarybai vadovaus Igoris Sečinas.

JLSK formavimas baigtas 2010 m.