google/wiki40b huggingface dataset:
Periodinė elementų lentelė

Periodinė (cheminių) elementų lentelė (kitaip dar gali būti vadinama Mendelejevo lentelė, Periodinė elementų sistema ir pan.) yra lentelinis chemijos periodinio dėsnio pavidalas, kuriame žinomi cheminiai elementai išdėstyti pagal atominį skaičių. Dėsnį atrado ir pirmąją lentelę sudarė Dmitrijus Mendelejevas 1869 metų kovo 1 d. (vasario 17 d. – pagal senąjį kalendorių). 
Būtinos pagrindinės žinios apie elementus pateiktos standartinės lentelės pavidalu. Galimi elementų išdėstymai ir kitais požiūriais ir skirtingu detalumu.
Periodinės lentelės stulpeliai vadinami grupėmis, kurių iš viso yra 18. Vienos grupės elementų panašus valentiškumo elektronų išsidėstymas, dėl to šių elementų savybės yra panašios. Grupės žymimos vienu iš trijų būdų – arabiškais skaitmenimis, romėniškais skaitmenimis arba derinant romėniškus skaitmenis ir lotyniškas raides. Romėniška numeracija naudota pirmosiose sistemose, tuo tarpu arabiškas žymėjimas yra naujesnis, pastarasis yra aiškesnis ir rekomenduojamas Tarptautinės taikomosios chemijos sąjungos (IUPAC).
Danas Andriulionis

Kūrybinė veikla

Dalyvavo daugiau kaip 300 įv. parodų ir projektų (nuo 1992). Surengė daugiau nei 60 asmeninių parodų. Bendros parodos su iškiliais Lietuvos ir užsienio menininkais Prancūzijoje (1992), Danijoje (2000), JAV (2002), Vengrijoje (2003), Švedijoje (2005), Suomijoje (2005), Rusijoje (2006), Lenkijoje (2006), Latvijoje (2007), Ispanijoje (2008). Tarptautinių parodų: Klaipėdos dailės parodų rūmuose ir "Baroti" galerijoje (2001, 2005), "Krikštai mene" (Klaipėda, 2002, 2003), "Quo vadis" (Budapeštas, Vengrija, 2003), plenero ir parodos "Viliui Orvydui atminti" Kėdainių r., 2005), "Signs of the Time" (Klaipėda, 2006), "Kalėdinė paroda" (Klaipėda, 2006), plenero ir parodos "Mažosios Lietuvos paveikslų sodas" (Bitėnai, Šilutės r., 2006), "Mega Plaza" (Klaipėda, 2007), V pasaulio žemaičių parodos (Plungė, 2007); projektų "Akvariumas" (Klaipėda, 2001), "Metų horizontai 04" (Klaipėda, 2005), "Winds and Sea" (Stokholmas, Švedija, 2005), "Flight Stroke" (Klaipėda, 2008) dalyvis.
Suteiktas Lietuvos Respublikos meno kūrėjo statusas (2005). Apdovanotas daugiau kaip 40 padėkos raštų ir premijomis. Sukūrė scenografiją 4 spektakliams. Knygos "Ant muzikos sparnų" bendraautoris (2008). Autoriaus darbų turi įsigiję šeši muziejai, privačias kolekcijas darbai pasiekė nuo Izraelio iki Rusijos, ir nuo JAV iki Japonijos. Aktyviai dalyvauja Klaipėdos ir Lietuvos kūrybiniame gyvenime. Šiuo metu autorius priklauso tapytojų "INDIVIDUALISTAI" grupei.

Autoriaus bruožai

Tai labai ryškus, nepanašus į kitus, turintis savo stilių, tapytojas, jo darbuose puikiai dera emocijos ir intelektas. Tapytojas mėgsta abstrakcijas, jam svarbiau ne atkartoti vaizdą, bet perteikti pačią idėją, mintis bei jausmus, kurie savaip interpretuojant nugula ant drobės. Daugelyje darbų aptinkama archajiškosios Baltų mitologijos apraiškų, senovinių ženklų ir runų. Simboliai, apraizgę daugelį tapybos darbų, atskleidžia, tapytojo domėjimosi sritis: astronomija, kelionės, žmogaus dvasinis gyvenimas.         
Jūros g. 21-2, LT-92125 Klaipėda; el.paštas: andrdanas@gmail.com, mob. tel. +37061194797.

Literatūra

Klaipėda ir klaipėdiečiai
Laiko paženklinti II tomas, 2013, Vilnius. 96 p.
Kas yra kas Lietuvoje, Auksinis tūkstantmečio leidimas, 2009, Kaunas. 378 p.
Kas yra kas Lietuvoje, Lietuvos valstybės metraštis 1990-2010, 176 p.
XXIV amžius pr. m. e.

Dvidešimt ketvirtasis amžius prieš mūsų erą – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs 2400 m. pr. m. e. sausio 1 dieną ir pasibaigęs 2301 m. pr. m. e. gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 4 tūkstantmetis pr. m. e. – 3 tūkstantmetis pr. m. e. – 2 tūkstantmetis pr. m. e.
Amžiai: XXV amžius pr. m. e. – XXIV amžius pr. m. e. – XXIII amžius pr. m. e.
Aristavėlė

Istorija

Aristavėlėje yra istorinė Algimanto dvaro (Aristavos) dvarvietė. Tai vienas seniausių lietuviškų dvarų. Prie Obels esantis dvaras XVIII a. priklausė Dembskiams, vėliau iki 1863 m. – Gintautams. Kitas dvaras prie Malčiaus upelio priklausė Medėkšoms ir Zabieloms. 1764 m. Aristavėlėje pastatyta medinė koplyčia, kur buvo laidojama Medėkšų giminė.

Aplinkinės gyvenvietės

ARISTAVA - 1 km
Dvarčininkai - 0,5 km
ARISTAVA - 1 km
Taučiūnai - 0,5 km
Darius Ulickas

Biografija

1994 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistas.
1998 m. bendros Lietuvos ir Rusijos įmonės „Litmos“ generalinis direktorius. 2002 m. Raseinių rajono savivaldybės meras. 2003–2007 m. ir 2009–2012 m. AB „Grąžtai“ generalinis direktorius, 2007–2009 m. Raseinių rajono savivaldybės administracijos direktorius.
2000–2007 m., 2009–2012 m. ir nuo 2018 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys. 
2012–2016 m. Seimo narys.  
Iki 2011 m. Naujosios sąjungos Raseinių rajono skyriaus narys. 
Sutuoktinė Rūta, vaikas Dominykas.
Janina Banienė

Janina Banienė (g. 1955 m. rugsėjo 28 d.) – Lietuvos pedagogė, Šiaulių raj. visuomenės veikėja.

Biografija

Baigė Šiaulių pedagoginį institutą, anglų kalbos mokytoja metodininkė. Šiaulių raj. Pavenčių vidurinės mokyklos direktorė.
1995 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos Šiaulių raj. skyriaus narė. 2004 m. buvo išrinkta Šiaulių rajono savivaldybės tarybos nare, bet dėl užimamų pareigų atsistatydino.
Moka rusų, anglų ir vokiečių kalbas. Sutuoktinis Stasys, vaikai Valdas, Eglė, Justina.
Velso Princo sąsiauris

Velso Princo sąsiauris (angl. Prince of Wales Strait) – Arkties vandenyno sąsiauris, esantis Kanados arktiniame salyne. Jungia Amundseno įlanką (Boforto jūra) ir Melvilio sąsiaurį, skiria Viktorijos ir Bankso salas. Ilgis 350 km, plotis 20–45 km, gylis iki 138 m. Didžiąją metų dalį dengiamas ledo.
Marytė Vačerskienė

Biografija

1976 m. baigė Šiaulių K. Preikšo pedagoginį institutą, specialybė – ikimokyklinio auklėjimo pedagogika ir psichologija. Palangos mokyklos – darželio „Pasaka“ direktorė
2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Palangos skyriaus narė.
Nuo 2007 m. Palangos savivaldybės tarybos narė.
Lietuvos sveikuolių sąjungos valdybos narė, Palangos miesto bendruomenės sveikatos tarybos narė.
PK United Klaipėda

Istorija

Klubas įkurtas „Forsos“ vardu. 2009 m. pervadinta „PK United“, kas reiškia Palangos ir Klaipėdos futbolo megėjų susijungimą (angl. united – „jungtinis“).
Sauskelnės

Sauskelnės – apranga, kuri naudojama šalinti ekskrementus (šlapintis ir tuštintis). Ji yra naudojama vyresnio amžiaus žmonių, vaikų (kurie dar nemoka tuštintis tam skirtose vietose), ligonių, kurie serga įvairiomis virškinamojo trakto ligomis, kurios sukelia viduriavimą, šlapimo ar išmatų nelaikymą, bei esant ir kitoms būklėms, kaip, pavyzdžiui – nesvarumo būsenoje. Dabar sauskelnės gaminamos iš lengvai perdirbamų medžiagų. Sauskelnes po naudojimo būtina kuo greičiau pakeisti, kad neįvyktų odos alerginė reakcija.
Ligat ha'Al

Istorija

Iki Izraelio valstybės sukūrimo žydų klubai žaisdavo Palestinos pirmenybėse, kurios su pertraukomis buvo rengiamos nuo 1932 metų. 
Nuo 1949 iki 1999 metų aukščiausioji Izraelio futbolo lyga buvo Liga Leumit, 1999 metais sukurta Ligat ha'Al, o Liga Leumit tapo antruoju futbolo sistemos lygmeniu.
Lietuvos liaudies kariuomenė

Lietuvos liaudies kariuomenė – oficialus buvusios Lietuvos kariuomenės (buvusių I Lietuvos Respublikos ginkluotųjų pajėgų) pavadinimas nuo 1940 m. liepos 3 d. iki tų pačių metų rugpjūčio 17 d.
Darbo rūmų teatras

Darbo rūmų teatras – Kaune 1937–1940 m. veikęs teatras.
Įsikūrė kaip Darbo rūmų kultūros klubo scenos mėgėjų kuopelė. 1938 m. pasivadino Darbo rūmų teatro studija. Nuo 1938 m. vadovas Juozas Miltinis. Dailininkas – Vsevolodas Dobužinskis. 1940 m. teatro kolektyvas perėjo į naujai įsisteigusį Panevėžio dramos teatrą.
Thomas Bach

Biografija

Baigė teisės studijas Viurcburgo universitete. Jaunystėje aktyviai sportavo, buvo Vokietijos fechtavimosi rapyra rinktinės narys, 1976 m. Monrealio vasaros olimpinių žaidynių komandinėse varžybose tapo olimpiniu čempionu.
Baigęs sportininko karjerą, pradėjo verstis privačia teisininko praktika, tapo sporto funkcionieriumi. 1982–1991 m. buvo Vokietijos Nacionalinio olimpinio komiteto narys, 1991 m. T.Bachas išrinktas TOK nariu. 1996–2000 m. jis buvo TOK vykdomojo komiteto narys, 2000–2004 m. – TOK viceprezidentas. Antrą kartą TOK viceprezidentu išrinktas 2006 m. Vadovavo kelioms TOK komisijoms, buvo Tarptautinio sporto arbitražo teismo apeliacinio komiteto (Appeals Arbitration Division) prezidentas.
Kandidatas į notarus

Garantijos, draudimai

Notarų rūmai kandidatams į notarus (asesoriams) moka minimalaus darbo užmokesčio dydžio stipendiją.
Notarų rūmai kandidatus į notarus (asesorius) draudžia valstybiniu socialiniu draudimu Lietuvos Respublikos valstybinio socialinio draudimo įstatymo nustatyta tvarka.
Kandidatams į notarus (asesoriams) kasmet suteikiamos 30 kalendorinių dienų atostogos. Už atostogų laiką mokama stipendija.
Kandidatui į notarus (asesoriui) neleidžiama dirbti jokio kito darbo arba verstis kokia nors kitokia mokama veikla (išskyrus mokslinį ar pedagoginį bei kūrybinį darbą). Kandidatas į notarus (asesorius) gali dirbti pagal darbo sutartį notaro biure, kuriame jis atlieka praktiką.
Jonas Lazarenka

Jonas Lazarenka (g. 1959 m. sausio 17 d. Švenčionėliuose) – Lietuvos teisininkas.

Biografija

1977 m. baigė Švenčionėlių vidurinę mokyklą.
1977–1979 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1979–1991 m. dirbo jaunesniuoju milicininku, patrulinės tarnybos būrio vadu.
1991 m. Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Policijos departamento Viešosios policijos valdybos Patrulinės tarnybos skyriaus inspektorius. 1991–1994 m. Lietuvos greitojo reagavimo rinktinės „Aras“ vadas. 1994–1997 m. Pasienio policijos departamento prie Vidaus reikalų ministerijos štabo viršininkas.
1997–2002 m. Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato Patrulinės tarnybos rinktinės komisaras, 2002–2005 m. komisariato apsaugos skyriaus viršininkas, 2005–2008 m. komisariato Viešosios policijos Vilniaus apsaugos skyriaus viršininkas.
2008–2010 m. Viešosios policijos apsaugos tarnybos viršininkas. 2010–2016 m. UAB „Gelsauga“ Vilniaus rinktinės vadas.
Leonas XIII

Biografija

Kartu su broliu mokėsi Viterbo jėzuitų kolegijoje. 1824–1832 m. studijavo teologiją Romos kolegijoje, 1832–1837 m. popiežiškoje akademijoje Accademia dei Nobili Romoje mokėsi popiežiaus tarnybų administravimo ir diplomatijos. 1835 m. Bažnytinės teisės daktaras, 1837 m. gruodžio 31 d. įšventintas kunigu.
1838–1841 m. popiežiaus legatas Benevente ir Perudžoje. 1843 m. titulinis Damietos arkivyskupas ir iki 1846 m. popiežiaus nuncijus Briuselyje. 1846–1878 m. Perudžos vyskupas. 1853 m. kardinolas. 1860 m. protestavo prieš Umbrijos atsiskyrimą nuo Popiežiaus srities. 1878 m. vasario 20 d. išrinktas popiežiumi.
Antalksnė

Gamta

Kaimas apsuptas ežerų: šiaurės vakaruose telkšo Alksnas, šiaurės rytuose – Asalnykštis, Asalnai o pietryčiuose – Lūšykštis.
Antalksnės kaimo reljefas yra nevienodas, vyrauja kalnai, šlaitai ir daubos.
Vyrauja spygliuočiai ir lapuočiai, priėjimas prie ežero yra neblogas.
Vakarinėje kaimo pusėje yra nedidelis piliakalnis, archeologai nustatė kad jis yra akmens amžiaus. Kaimo plotas – 5,22 km².

Istorija

1920 m., kai dalis Lietuvos buvo okupuota Lenkijos, Antalksnė buvo abiejų valstybių pasienyje. Pabiržės pusiasalis buvo Lenkija, o Antalksnė – Lietuva. Lenkų pasieniečiai buvo labai žiaurūs su Lietuvos pasieniečiais ir gyventojais, vieną lietuvį pasienietį mirtinai užbadė durklais.
Sovietmečiu kaime buvo įsteigtas „Atžalyno“ kolūkis.
Kaimo pavadinimas kilęs iš ežero pavadinimo – Alksnas, pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1554 metais.

Bendruomenė

Antalksnės kaimo bendruomenė, yra viena iš aktyviausių bendruomenių rajone. Bendruomenės dėka, sukurtas vadinamasis „Antalksnės kalnelis“ su skulptūromis ir atidaryta kaimo estrada. Kaimo bendruomenės pirmininkas – Raimondas Žievys.
Ksantės nomas

Geografija

Šiaurinėje dalyje driekiasi Rodopų kalnai. Rytuose – Koulos (Koula) kalnai, o šiaurės rytuose – Papingio kalnai.
Pietinėje ir centrinėje nomo dalyse klimatas Viduržemio jūros tipo. Šiaurinėje dalyje ir kalnuose klimatas labiau kontinentinis, žiemos šaltesnės.

Gyventojai

Ksantė – vietovė, kur tradiciškai gyvena Graikijos musulmonų mažuma. Nomo gyventojai krikščionys – beveik vien graikai (58,8%), daugelis kurių yra antros ketvirtos pabėgėlių iš Anatolijos ir Rytų Trakijos palikuonys. Vietiniai musulmonai labiau heterogeniški, daugiausia gyvena kaimuose. Daugelis musulmonų – turkai, kurių gimtoji kalba yra turkų. 23% nomo gyventojų ir apie 55% vietinių musulmonų yra pomakai, kurių gimtoji kalba – bulgarų kalba. Nemažai vietinių musulmonų yra čigonai musulmonai, nelegaliai imigravę iš Albanijos ir Kurdistano.
Siera Maestra

Siera Maestra (isp. Sierra Maestra) – kalnagūbris Kubos pietryčiuose, aukščiausias visoje šalyje. Aukščiausias taškas – Turkino kalnas (1974 m). Kalnagūbris tęsiasi nuo Gvantanamo provincijos iki Nikero, Granmos provincijoje. Gausu mineralų, ypač vario, magnio, chromo ir geležies.
Modernizmas

Modernizmas yra kultūrinis periodas, užsimezgęs XIX a. viduryje ir pasireiškęs mene, architektūroje, muzikoje, literatūroje, taikomuosiuose menuose ir kituose kultūriniuose reiškiniuose. Moderni (kvantinė ir reliatyvumo) fizika, moderni (analitinė ir kontinentinė) filosofija ir moderni skaičių teorija matematikoje, taip pat siejamos su šiuo periodu. Kai kurie mokslininkai skirsto XX a. į Modernizmo ir Postmodernizmo periodus, tuo tarpu kiti neįžvelgia griežtų skirtumų tarp pastarųjų krypčių ir abejas laiko skirtingais vieno judėjimo aspektais.

Modernizmo pradžia, 1890–1910 m.

William Everdell teigė, jog Modernizmo pradžia buvo pažymėta 1874 m. Ludwig Boltzmann statistinės termodinamikos ir Richard Dedekind abstrakčiosios algebros teorijomis, tačiau Clement Greenberg modernizmo užuomazgas sieja su XIX a. viduryje Prancūzijoje kūrusiais rašytoju Charles Baudelaire ir tapytoju Édouard Manet.
XIX a. pabaigoje pradėjo formuotis kultūrinės srovės, kurių atstovai linko ignoruoti tuo metu nusistovėjusias normas ir ieškojo radikaliai naujų raiškos krypčių. Per pirmąjį XX a. dešimtmetį, naujų mokslinių ir technologinių išradimų šviesoje, iškilo eilė rašytojų, mąstytojų ir menininkų, sugebėjusių rasti naujus kūrybos būdus ir pasiūlyti naują požiūrį į realybę.
Sigmund Freud aprašė žmogaus subjektyvias būsenas, pasąmonę ir vidinės „cenzūros“ užgožiamus pirminius impulsus. Carl Jung vystė šį požiūrį, siūlydamas idėją, jog žmonių impulsas laužyti socialines normas nėra susijęs su vaikiškumu ar neišmanymu, bet yra būdingas ir esminis kiekvieno žmogaus - gyvūno (Charles Darwin koncepcija) bruožas. Friedrich Nietzsche vystė filosofiją, teigiančią, jog jėgos, ypatingai noras dominuoti, yra svarbesnės nei faktai arba daiktai. Panašiai, Henri Bergson gyvenimo jėgos idėją priešpastatė statinės realybės koncepcijai. Minėtieji mąstytojai nepasitikėdami tuo metu populiariomis pozityvizmo ir užtikrintumo nuostatomis, bandė analizuoti impulsyvius žmogaus mąstymo modelius žvelgdami pro racionalumo ir holizmo akinius.
Nepasitenkinimas Romantizmo idealais ir noras rasti racionalius aplinkos ir joje vykstančių reiškinių suvokimo metodus išugdė pirmą bangą kūrėjų, kurios atstovai pakeitė įprastinę menininko, iki tol atstovavusio aukštuomenės kultūrą, poziciją. Pirmieji darbai atitrūko nuo „duoto pavyzdžio“ ir siekė labai asmeniškų ir intuityvių kūrybos būdų. „Modernizmo“ pradžią pažymėjo tokie kūrėjai kaip – kompozitorius Arnold Schönberg, tapytojas Vasilijus Kandinskis (Кандинский, Василий Васильевич) ir jo suburta Miuncheno menininkų grupė Der Blaue Reiter, tapytojai Pablo Picasso ir Georges Braque.
Naujosioms modernumo nuotaikoms didelės įtakos turėjo Sigmund Freud teorijos, teigusios, jog žmogaus pažinta subjektyvi realybė yra sąlygojama esminių potraukių ir instinktų, sukuriančių išorinio pasaulio vaizdą. Pastaroji koncepcija radikaliai skyrėsi nuo ankstesnių doktrinų, pavyzdžiui, John Locke suformuotos tabula rasa idėjos, teigusios, jog visaapimanti tiesa palieka „atspaudą“ atskiruose individuose.
Mentuhotepas IV

Mentuhotepas IV (Nebtavirė) – paskutinis vienuolikotosios Egipto dinastijos faraonas. Manoma, kad valdė 7 metus, apie 1992−1985 m. pr. m. e. arba 1945−1938 m. pr. m. e. Žinomas pagal kelis įrašus Vadi Hamamate (Wadi Hammamat) netoli Raudonosios jūros ir iš karališkųjų monumentų. Vaza su jo vardu rasta Lište.
Nors žinios apie jį yra miglotos (nėra oficialiame Abydoso karalių sąraše), tačiau įrašai pasakoja apie didelių ekspedicijų organizavimą į Vadi Hudi ametisto kasyklas ir Vadi Hamamato smiltainio skaldyklas. Antrajai ekspedicijai vadovavo viziris Amenemhatas, kuris vėliau tikriausiai užėmė sostą ir tapo pirmuoju dvyliktosios dinastijos faraonu Amenemhatu I.
Plaukuotoji ganoma kiaulė

Plaukuotoji ganoma kiaulė buvo nedidelių, plaukuotų kiaulių veislė, kilusi iš Dunojaus regiono. Dėl mažo dydžio ir plaukų ji idealiai tiko ganymui, taip pat buvo vertinama dėl puikios mėsos kokybės. XIX amžiuje ši veislė buvo plačiau auginama Šveicarijoje. Kiaulei būdinga tamsi spalva ir charakteringi ilgi šeriai ant nugaros. Jos "vilną" naudojo balnininkai.
Šiuo metu ši veislė yra praktiškai išnykusi.
The Spirit Never Dies

Priešistorė

Senus Falco dainų įrašus 2008 m. lapkričio mėn. atrado vienas Frankfurto įrašų studijos, kai joje išsiliejo vanduo, nuomininkas. Šioje studijoje 1987 m. prodiuseriai Guntheris Mende ir Alexanderis C. De Rouge dirbo kartu su Falco, įrašinėję dainas jo 5-ajam albumui „Wiener Blut“. Anot tuometinio Falco vadybininko Horsto Borko, šie įrašai „Teldec“ įrašų firmos buvo atmesti, nes jie pageidavo, jog Falco daugiau repuotų, o ne dainuotų. Tarp surastųjų įrašų pasirodė esantis ir kūrinys „The Spirit Never Dies“, kuris yra vienos pačių garsiausių Falco dainų „Jeanny“, sukėlusios skandalą, oficiali, paskutinioji dalis iš vadinamosios „Jeanny trilogijos“. Šiame albume be šios, taip pat galima išgirsti ir ankstesnes „Jeanny“ dalis - „Jeanny, part I“ bei „Coming Home (Jeanny Part 2, One Year Later)“.
Taip pat albume yra ir kiti 2 „Wiener Blut“ sesijos kūriniai - „Qué Pasa, Hombre?“ ir „Poison“ remiksai, kurių originalios versijos jau buvo įtrauktos į 1999 m. Falco albumą „Verdammt Wir Leben Noch“.
Taip pat įtraukti ir dviejų dainų remiksai - „The Spirit Never Dies“ bei „Forever“ (dainos „Return To Forever“ remiksas).

Singlai

Išleistas albumą pristatantis singlas - titulinis „The Spirit Never Dies“, kuris pakilo į Austrijos singlų Top'3 vien tik dėl internetinių atsisiuntimų, o jo videoklipe suvaidino priešpaskutinė Falco gyvenimo draugė - kanadiečių fotomodelis Caroline Perron, bei „Kissing in the Kremlin“.
Suhujus

Suhujus (kin. 徐汇, pinyin: Xúhuì) – Šanchajaus rajonas, sudarantis pietinę miesto branduolio dalį. Plotas 55 km², gyventojų 1 mln. (2010 m.).
Vakarų Estijos žemuma

Vakarų Estijos žemuma (est. Lääne-Eesti madalik) – žemuma Estijos vakarinėje dalyje, į vakarus nuo Sakalos ir Pandiverės aukštumų. Būdingas lygus, iš jūrinių ir limnoglacialinių nuogulų sudarytas paviršius. Pajūryje yra kopų, abrazinių pakopų. Įdubose susidariusios pelkės, pievos.
Plotas – 6035 km².
Verčiamasi žemdirbyste, gyvulininkyste, kasamos durpės. Įsteigtas Matsalu nacionalinis parkas.
Venževas

Piliakalnis

Du kilometrai į šiaurės vakarus nuo kaimo dunkso medžiais apaugusi kalva – jotvingių piliakalnis. Vienas pirmųjų mokslininkų jį aptiko Prūsijos archeologas Emilis Holakas. Apsuptas aukštų šlaitų, kas apsunkino prieigą prie jo, XX a. pr. žemėlapiuose piliakalnis buvo žymimas kaip Alte Schanze.
FK Prelegentai Vilnius

Istorija

Klubą 1996 m. vasarą įkūrė Martynas Starkus, Giedrius Klimkevičius, Linas Kunigėlis ir Vytaras Radzevičius.  2005 m. įkūrus SFL lygą, „Prelegentai“ 4 sezonus iš eilės tapo A diviziono čempionais.
2015 m. žaidė VFRS III lygoje, sezono nebaigė, pasitraukė iš pirmenybių, nes nebesurinko pilnos sudėties.
Zaleu

Istorija

Zaleu rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XIII a., bet įkurtas gerokai anksčiau, kadangi jau II a. šalia pastatyta romėnų pilis. 1241 m. miestas nuniokotas mongolų antpuolio, bet vėliau atstatytas. 1473 m. Zaleu suteiktos turgaus teisės.
Lija Athletic FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1949 m., kai oficialiai buvo įkurtas klubas.
Šv. Pranciškaus Asyžiečio ekstazė

Saint Francis of Assisi in Ecstasy (Caravaggio) – tai italų dailininko Michelangelo Merisi da Caravaggio darbas. Manoma, kad jis buvo nutapytas 1595 metais.
Virungos kalnai

Virungos kalnai – aštuoni ugnikalniai – iš kurių du veikiantys – iškilę į debesis virš trijų Rytų Afrikos šalių – Ruandos, Ugandos ir Kongo Demokratinės Respublikos lygumų.
Virungos virtinę sudaro aštuoni ugnikalniai, nusidriekę 58 km ruože. Šeši iš jų yra nebylūs, užgesę; kiti du, stovintys kalnyno gale, – veikiantys, jie nuolatos smilksta grasindami išsiveržti.
Niamuragira („vadas“) yra vienas aktyviausių pasaulio ugnikalnių. Pirmasis jo išsiveržimas užfiksuotas 1894 m., nuo tada jis išsiveržė dar keliskart. Per įspūdingą 1938–1940 m. išsiveržimą lava iš ugnikalnio šoninio telkinio nutekėjo 24 km, iki Kivu ežero. Netekusi daug lavos, įgriuvo Niamuragiros viršūnė – liko didžiulis, daugiau nei 2 km skersmens, krateris. Įspūdingas krateris vainikuoja ir kaimyninio veikiančio Niragongo ugnikalnio viršūnę. 1977 m. beveik tobulame jo kūgyje prasivėrė penki plyšiai, pro juos pasipylė išsilydžiusi lava. Tekėdama kalno šlaitais, ji viską savo kelyje sunaikino.
Aukščiausias iš užgesusių ugnikalnių – Karisimbis (4507 m). Jo vardas kilęs iš žodžio nsimbi, reiškiančio „balta kriauklelė“ – tai sniego, dažnai dengiančio kalno viršūnę, užuomina. Kaimyninio Visokė šlaitai apgyventi kalnų gorilų. Sabinio, esantis rytiniame Virungos virtinės gale, turi kelias viršūnes, kurių aukščiausioje susieina Kongo Demokratinės Respublikos, Ruandos ir Ugandos sienos.
Virungos kalnuose tebeveša bambuko tankumynai, o kylant aukščiau, marguoja medžių, krūmų ir žolėtų progumų durstinys. Didesniame nei 3000 m aukštyje tarpsta įspūdingo dydžio viržiai, lobelijos ir žilės, o peržengus 4000 m ribą, lieka tik samanos, žolės ir kerpės. Šioje įvairioje augmenijoje gyvena 180 rūšių paukščių ir daugiau kaip 60 rūšių žinduolių. Be to, Virungos kalnų miškai – kalnų gorilų buveinė.
Jutlandijos pusiasalis

Jutlandija (dan. Jylland, vok. Jütland) - pusiasalis šiaurinėje Europos dalyje, į pietus nuo Skandinavijos pusiasalio. Ribojasi su Šiaurės jūra vakaruose, Skagerako ir Kategato sąsiauriais šiaurėje ir Baltijos jūra rytuose. Plotas ~40 000 km². Aukščiausias taškas - 173 m. Po potvynio 1825 susiformavęs Limfjordo sąsiauris padalino pusiasalį, šiaurinė dalis, nors iš visų pusių apsupta vandens, tebelaikoma jo dalimi. Pietuose pusiasalį kerta Kylio kanalas.
Vakarinė dalis lygi, daug pelkių, rytinė - šiektiek labiau kalvota.
Didžioji, šiaurinė pusiasalio dalis priklauso Danijai, pietinė - Vokietijai.