google/wiki40b huggingface dataset:
Henry Ford II

Henry Ford II (Henris Fordas Antrasis, 1917 m. rugsėjo 4 d. Detroite – 1987 m. rugsėjo 29 d. Detroite) – Ford Motor Company prezidentas 1945–1960 m., valdybos pirmininkas ir generalinis direktorius 1960–1979 m. 
Jis buvo Edsel Ford sūnus ir Henry Ford anūkas.

Asmeninis gyvenimas

Henry Ford II gimė 1917 m. rugsėjo 4 d. Detroite, Eleanor Clay Ford ir Edsel Ford šeimoje. Jis ir jo broliai Benson ir William augo pertekliuje, tačiau jų tėvas stengėsi, kad jie suprastų darbo ir pinigų prasmę.
Henry Ford II buvo vedęs tris kartus, pirmoji žmona – Anne McDonnell, antroji žmona – Cristina ir trečioji žmona – Kathleen DuRoss. Turėjo tris vaikus: Charlotte, Anne ir Edsel Ford II. Mirė 1987 m. rugsėjo 29 d. Detroite, Henry Ford ligoninėje.
1943 m. gegužę nuo vėžio mirus Ford Motor prezidentui Edsel Ford, Henry Ford II tarnavo laivyne ir negalėjo perimti vadovavimo šeimos verslui.
Toširas Mifunė

Biografija

Toširas Mifunė gimė 1920 m. balandžio 1 d. Tsingtao mieste, tuometinėje Japonijos kontroliuojamojoje Mandžiūrijoje (dabartinė Kinija). Jo tėvas buvo prekiautojas ir fotostudijos savininkas. 1925 m. šeima persikėlė į Dalianą. Čia Mifunė baigė mokslus. 1940 m. prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, Mifunė buvo rekrutuotas ir priskirtas Imperatoriškosioms Mandžiūrijos oro pajėgoms. Mifunės užduotis buvo fotografuoti antžeminius objektus. 1945 m. karo pabaigą Mifunė sutiko Japonijoje, kamikadzių bazėje Kumamote. Tuo metu jo tėvai jau buvo mirę.
1946 m. Mifunė užpildė prašymą darbui „Toho“ kino studijoje, norėdamas įsidarbinti fotografu. Per klaidą jo anketa atsidūrė tarp aktorių anketų naujų talentų konkursui. Atėjusi darbintis Mifunė buvo nukreiptas pabandyti vaidinti. Būsimasis aktorius patraukė režisieriaus Kajiro Yamamoto dėmesį. 1947 m. Mifunė debiutavo režisieriaus Senkichi Taniguchi filme „Sniego kelias“. 1948 m. prasidėjo jo bendradarbiavimas su režisieriu Akira Kurosava, kuris jam parūpino vaidmenį filme apie gangsterius „Girtas angelas“. Filmas buvo komerciškai sėkmingu ir išgarsino Mifunę Japonijoje.
1950 m. jis vedė Sachiko Yoshimine. Tais pačiais metais sukūrė pagrindinį vaidmenį Akiro Kurosavos filme „Rasiomonas“, kuris atnešė Mifunei tarptautinį žinomumą. 1952 m. jis laimėjo pirmą apdovanojimą − geriausio aktoriaus vardą Japonijos kino žurnalistų ir kritikų Burū Ribon Shō apdovanojimuose. 1954 m. sukūrė vieną geriausiai žinomų ir įsimintiniausių savo vaidmenų filme „Septyni samurajai“. 1954-56 m. sukūrė samurajaus Musaši Mijamoto vaidmenį režisieriaus Hirosi Inagaki „Samurajaus trilogijos“ filmuose. Vienas po kito sekė vaidmenys kino klasika tapusiuose Akiro Kurosavos filmuose: „Kraujo sostas“ (1957), „Paslėpta tvirtovė“ (1958), „Asmens sargybinis“ („Yojimbo“, 1961), „Raudonbarzdis“ (1965). Pastarasis filmas tapo paskutiniu Mifunės pasirodymu Kurosavos filmuose. Jo filmavimo metu aktorius turėjo auginti barzdą, kas nebeleido jam dalyvauti kituose filmavimuose ir jo paties įkurtą kino kompaniją „Mifune Production“ privedė prie bankroto. Akira Kurosava pripažino, kad jo filmai nebūtų tokie, kokie yra, be Mifunės.
1963 m. Mifunė debiutavo kaip režisierius filmu „500 000 atminimas“. 1971 m. Mifunė dalyvavo tarptautiniame kino projekte vesterne „Raudona saulė“ kartu su aktoriais Alain Delon, Charles Bronson, Ursula Andress. 1979 m. pasirodė Steven Spielberg režisuotame komedijiniame filme „1941“. 1981 m. Mifunė įsteigė savo vardo aktorių mokyklą. 1995 m. buvo apdovanotas už nuopelnus kinui Japonijos kino akademijos. Toširas Mifunė mirė 1997 m. gruodžio 24 d. Palaidotas Shunjuen kapinėse Kavasakyje, Kanagavoje.
Gražvyda Pulkienė-Katkutė

Gražvyda Pulkienė-Katkutė (1959 m. balandžio 24 d. Rūdaičių k., Kretingos r.), kultūros darbuotoja ir chorvedė.

Biografija

Baigusi Plungės 1-osios vidurinės mokyklos aštuonias klases ir vaikų muzikos mokyklos keturias akordeono klases (dėst. G. Pakalnienė), 1974–1978 choro dirigavimo mokėsi Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. G. Navickas). 1978–1982 choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (doc. G. Purlio klasė).
Nuo 1982 rudens Klaipėdos rajono Gargždų kultūros rūmų metodininkė, nuo 1988 vyresnioji metodininkė, nuo 1989 meninės kūrybos skyriaus vedėja, nuo 1990 chorų ir vokalinių ansamblių konsultantė.
Nuo 1983 dainų ir šokių ansamblio „Minija" vokalinės grupės vadovė, o 1983 pradėjo vadovauti Klaipėdos rajkoopsąjungos moterų chorui, kuris vėliau perėjo kultūros rūmų žinion. Taip pat vadovauja įvairiems vokaliniams ansambliams. Chorą parengė 1980 respublikinei dainų šventei, 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1994 I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje (dalyvavo jungtinis moterų choras, kuriam talkino V. Steponavičius, R. Kasparavičius). Choras surengė koncertų Žemaitijos miestuose ir miesteliuose, dalyvavo Klaipėdos miesto ir rajono dainų šventėse bei aplinkinių rajonų dainų šventėse, taip pat 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje. G. Pulkienė organizuoja įvairius kultūros renginius, dainų šventes ir jose diriguoja.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Gurakalnės pelkė

Gurakalnės pelkė – 3 ha aukštapelkė, esanti Utenos rajono savivaldybėje, Asvejos regioninio parko teritorijoje, Asvejos ežero šiaurėje plytinčiame miške. Pelkė pasiekiama miško keliu, jungiančiu Gurakalnę ir Giraičius. Pelkės paviršius išgaubtas, didelis durpių klodo rūgštingumas. Mineralinių medžiagų labai mažai, kadangi į pelkę patenka tik kritulių ir paviršiaus vanduo.
Pelkę kerta apie 100 m ilgio medinis pažintinis takas, yra informacinis stendas.
Bylina (miestas)

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas Bohemijos kronikoje 993 m. Kronikoje aprašyta netoli gyvenvietės vykusi kova, tarp Bržetislavo I-ojo ir Imperatoriaus Henriko III-ojo.
XIII a. pastatyta naujoji pilis.
Stephen Myron Schwebel

Stephen Myron Schwebel (g. 1929 m. kovo 10 d. Niujorke, JAV) – amerikiečių teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas, profesorius, Tarptautinio Teisingumo Teismo (ICJ) teisėjas (1981–2000), teismo pirmininkas (1997–2000), Nuolatinio arbitražo teismo narys.

Biografija

1950 m. Harvard University bakalauras (B. A.), 1954 m. Jeilio universiteto teisės magistras.
5 m. dirbo dirbo advokatų kontoros White & Case advokatas. Nuo 1959 m. Harvardo u. Assistant Professor, nuo 1961 m. JAV URM teisės patarėjas asistentas (Assistant Legal Adviser) JT klausimais.
Nuo 1967 m. Edward Burling tarptautinės teisės profesorius (Johns Hopkins University).
Kalninė eglė

Apibūdinimas

Aukštis apie 25-45 m, retai iki 60 m, o aukščiausia kalninė eglė išmatuota 67,7 m aukščio. Kamieno skersmuo iki 1,2 m, retai iki 2 m, o didžiausias išmatuotas skersmuo 2,2 m. Medžio laja siaurai kūginė. Spygliai 15-30 mm ilgio, melsvai žali. Kankorėžiai cilindriški, nusvirę, 4-8 cm ilgio, 1,5-3 cm pločio. Išlaiko iki -39.9°C šaltį.

Amžius

Pagal skersinį kamieno pjūvį, žinomas seniausias individas yra išgyvenęs 911 metų.

Paplitimas

Paplitusi Šiaurės Amerikos vakaruose, nuo Britų Kolumbijos ir Albertos šiaurėje. Pietuose arealas siekia Kaliforniją, Arizoną ir Naująją Meksiką. Yra keli uždari arealai šiaurinėje Meksikoje. Auga 900-3450 m aukštyje.

Panaudojimas

Kalninė eglė yra svarbi kaip medienos, poperiaus pramonės žaliava.
Bolesław Wołejko

Biografija

Gimė 1880 m. balandžio 9 dieną. Nuo XX a. pradžios iki II pasaulinio karo buvo Druskininkų katalikų parapijos klebonas. 1906-1914 m. Druskininkuose buvo įkūręs slaptą lenkišką mokyklą. Kunigo iniciatyva 1912-1932 m. pastatyta Druskininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia. 1942 m. pavasarį buvo suimtas Gestapo ir išvežtas į Gardiną, kur 1942 m. gegužės 23 d. šalia miesto, nežinomoje vietoje sušaudytas. Druskininkų Senosiose miesto kapinėse kunigui buvo pastatytas simbolinis paminklas.
Buivolas (herbas)

Herbo aprašas

Auksiniame skyde juodas žingsniuojantis jautis. Virš skydo grotelinis šalmas su riterio karūna ir juodais lėkštos S pavidalo medžiotojų ragais. Šalmaskraistė juoda su auksiniu pamušalu.

Istorija

Livonijoje herbas žinomas nuo 1150 m.

Herbo turėtojai

Lietuvoje šį herbą naudojo Tyzenhauzai.
Teklė Mačiulienė

Biografija

1956 m. baigė Vievio vidurinę mokyklą. 1956–1961 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete studijavo žurnalistikos specialybę. 
1961 m. pradėjo dirbti Kauno ir Jonavos tarprajoninio laikraščio „Socialistiniu keliu“ redakcijoje korespondente. 1962 m. reorganizavus šį leidinį į Kauno rajono laikraštį, kuris nuo tų metų ėmė vadintis „Komunizmo vėliava“ – laiškų skyriaus vedėja, redaktoriaus pavaduotoja, 1980–1987 m. – redaktorė. Nuo 1987 m. dienraščio „Kauno tiesa“, 1992–2000 m. „Kauno diena“ redaktorė.  2000–2002 m. Norvegijos koncerno „Orkla Media“ atstovė Lietuvoje, vėliau radijo laidos kaimui „Po antrųjų gaidžių“ vedėja. Nuo 2006 m. laikraščio „Ūkininko patarėjas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotoja. 
Lietuvos žurnalistų sąjungos narė.
Slengas

Slengo funkcijos ir kilmė

Viena slengo funkcijų yra tiesiog mesti iššūkį visuomenės tabu. Norminėje kalboje dažnai vengiama atvirai provokuojančių temų, o slengas leidžia kalbėti šiomis temomis. Dėl šios priežasties slengo žodynai ypač turtingi tam tikrų sričių posakių, pvz., seksualumo, smurto, nusikaltamumo ir narkotikų. Jie paplitę sąlyginai siaurose teritorijose ir neilgaamžiai.
Kitu atveju, slengas gali kilti iš to, jog apibūdinami objektai kalbėtojams yra gerai pažįstami. Kalifornijos vyno žinovai vadina Cabernet Sauvignon „Cab“, Chardonnay „Chard“ ir t. t. Tokiu būdu vynų vardijimas apsieina be snobiško efekto, o žinovai turi savo kodą.
Egzistuoja daugybė slengo rūšių. Įvairios socialinės grupės skirtingais laikais susikūrė savo atskirus slengus. Slaptumo ir identifikacijos svarba skiriasi priklausomai nuo atvejo. Tam, kad slengas išlaikytų savo slaptumo galią, jo išraiškos priemonės turi nuolat atsinaujinti tam, kad nepriklausantys grupei ir toliau jo nesuprastų. Daugelis slengo žodžių pakeičiami kitais, kai nusibosta vartotojams, arba kai juos pasigauna kas nors iš išorės. Dėl šios priežasties slengo žodynų kūrimas sumažina tam tikro slengo naudą jo vartotojams.
Nemažai slengo terminų pereina į neformalią bendrinę kalbą, o kartais netgi į formaliąją bendrinę kalbą, nors tam jiems kartais prireikia šiek tiek pakeisti prasmę, kad taptų priimtinesni.
Colombo FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2008 m.
FK Nartas Marijampolė

Istorija

Komanda įkurta 2011 m. ir iškart debiutavo SFL varžybose.
Tryliktasis karys

Siužetas

Filmo veiksmas sukasi apie arabų didiką iš Bagdado Ahmadą ibn Fadlaną. Šis kalifo išsiųstas į šiaurę ryšiams su šiaurės tautomis užmegzti. Ibn Fadlanas keliauja su tėvo draugu, vertėju Melčisideku. Jis sutinka vikingų plėšikus, kurių karalius ką tik žuvo. Bendravimą trukdo kalbų barjeras, tačiau Melčisidekas susikalba su vikingų skaldu Hergeriu lotyniškai. Kuomet Buliwyfas (aliuzija į Beovulfą) tampa nauju valdovu, jis sulaukia pagalbos šauksmo iš vieno nuošalaus vikingų kaimo, kuris yra nuolat gąsdinamas keistų senovinių jėgų. Orakulas nusprendžia, kad į misiją turi vykti 13 vyrų, tačiau vienas jų turi būti ne skandinavas, tad Ahmadui tenka prisijungti prie žygio. Arabui greitai pavyksta perprasti vikingų kalbą, kovos meną ir tapti jų draugu. Kaimą terorizuojantis priešas – vendolai. Tai pusiau žmonės, pusiau lokiai, naktimis ugnies gyvate nusileidžiantys iš kalnų ir puolantys kaimo gyventojus. Buliwyfas nusprendžia, kad reikia pulti pačią vendolų irštvą ir sunaikinti jų branduolį. Kariai slapta prasigauna pas vendolus, Buliwyfas nužudo Vendolų Motiną, bet ši prieš mirtį dar spėja sužeisti Buliwyfą užnuodytu durklu. Vendolai priverčia kovotojus trauktis ir šie, ištrūkę per povandeninį urvą, grįžta į kaimą, kur ruošiasi paskutiniam mūšiui. Jo metu Buliwyfas nugali vendolų vadą, bet netrukus, paveiktas nuodų, miršta. Vendolai nugalėti, o kaimui grąžinta ramybė. Ahmadas keliauja atgal į savo šalį, dėkingas vikingams, kurie jį padarė naudingu Dievo tarnu.
Foz do Iguasu

Istorija

Iki 1860 m. Foz do Iguasu žemės buvo Paragvajaus teritorija, bet šis ją prarado po Trigubo Aljanso karo. Gyventojai pradėjo kurtis 1897 m. Miesto statusą gavo 1914 m.
Lietuvos socialdemokračių moterų sąjunga

Lietuvos socialdemokračių moterų sąjunga (LSDMS) – Lietuvos moterų visuomeninė ir politinė organizacija.

Istorija

Įkurta 1991 m. spalio 19 d. konferencijoje Kaune. Sudėtinė Lietuvos socialdemokratų partijos dalis, turinti tam tikrą autonomiją. Vienija LSDP nares ir rėmėjas, nesančias kitų partijų narėmis.

Struktūra

Struktūra klubinė – vietos narės ir rėmėjos buriasi į LSDMS klubus, su kuriais taryba palaiko nuolatinį ryšį. Klubai veikia pagal savo nustatytą ir klubo taryboje patvirtintą reglamentą. Šiuo metu Lietuvoje veikia 47 klubai, vienijantys 1300 moterų.
Aukščiausias sprendžiamasis organas yra ne rečiau, kaip kas dvejus metus tarybos šaukiama Konferencija, kurioje renkama LSDMS pirmininkė ir taryba, priimama programa ir dokumentai, keičiami įstatai.
LSDMS Tarybą sudaro pirmininkė, penkios pirmininkės pavaduotojos, Seimo narės (LSDMS), apskričių koordinatorės, atsakingoji koordinatorė ir iždininkė. Taryba vykdydama priimtą programą, vadovauja kasdienei sąjungos veiklai tarp konferencijų.
LSDMS pirmininkė pagal LSDP statutą yra LSDP Tarybos narė. Toks pat ir klubų, veikiančių LSDP skyriuose, pirmininkių statusas.
1999 m. konferencijoje LSDMS pirmininke buvo išrinkta Birutė Vėsaitė, pavaduotojomis Regina Lopienė, ir Giedrė Purvaneckienė. 2001 m. po LSDP ir LDDP susijungimo LSDMS pirmininke liko B. Vėsaitė, pavaduotojomis G. Purvaneckienė, Irena Šiaulienė ir Janina Puidienė.
2017 m. konferencijoje LSDMS pirmininke buvo išrinkta Orinta Leiputė, pavaduotojomis Vilma Bartašienė, Margarita Jankauskaitė, Indrė Kižienė, Auksė Kontrimienė, Modesta Petrauskaitė, Milda Petrauskienė ir Birutė Vėsaitė.

Veikla

LSDMS propaguoja socialdemokratines idėjas. Siekia, kad Konstitucijos ir įstatymų deklaruojamas moterų ir vyrų lygiateisiškumas taptų kasdienine norma, siekia lygių galimybių realizavimo darbo rinkoje bei versle, lyčių balanso partijos rinkimų sąrašuose.
LSDMS gina moterų teises, kai kuriuose miestuose yra įsteigusi moters arba moters ir vaiko centrus, moterų prieglaudas. Sąjunga rengia mokymo kursus moterims, siekiančioms tapti politikėmis.
Bendradarbiaujama su daugelio šalių panašiomis moterų organizacijomis. Socialistinio Moterų Internacionalo (SIW) narė, Europos socialistų partijos Moterų grupės narė.
Bendrosios praktikos slaugytojas

Profesinės perspektyvos

Kolegijos absolventas gali dirbti įvairios specializacijos slaugytoju, įgijęs darbo patirties – padalinio vadovu ligoninėje ir kt.
Profesinė kvalifikacija tobulinama darbo vietoje, specialiuose seminaruose ir kursuose. Gali tęsti studijas aukštojoje universitetinėje mokykloje.
Šiaulių Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia

Istorija

Šiauliuose 1930 m. įsikūrė jėzuitų misija. Kunigo Benedikto Andruškos (pirmojo rektoriaus) rūpesčiu 1935 m. pastatyta mūrinė oratorija. Tada čia buvo vienas kunigas ir du broliai jėzuitai. Iki 1944 m. pasikeitė keturi rektoriai. Jie buvo kartu ir jėzuitų misijos vyresnieji. 1948 m. pavasarį kunigas Antanas Šeškevičius ištremtas, bažnyčia uždaryta. Bažnyčią uždarius, joje buvo įrengtas sandėlis, vėliau sporto salė.

Atgimimas

1986 m. prisidengus koncertų salės būtinybe, tuometinės miesto valdžios rūpesčiu gautas finansavimas ir pradėta bažnyčios restauracija. 1989 m. joje įvyko bažnytinės muzikos festivalis. 1990 m. bažnyčia grąžinta tikintiesiems, gruodžio 23 d. pašventinta. 1995 m. prie bažnyčios buvusiame vaikų darželyje įkurta Benedikto Andruškos pradžios mokykla, veikia bendruomenės namai.
Lietuvos gyvūnų globos draugija

Lietuvos gyvūnų globos draugija – Lietuvos visuomeninė organizacija, nuo 1990 m. veikianti Kaune, Tilžės g. 18. Centrinė būstinė: Radvilų dvaro g. 33-1.

Istorija

Pirmoji Lietuvoje gyvūnų globos draugija buvo įkurta 1873 m. Rietave, steigėjas Mykolas Oginskis. Draugijos veiklą nutraukė Pirmasis pasaulinis karas. Atkūrus nepriklausomybę, draugijos veikla atnaujinta 1922 m. Pirmuoju atkurtosios draugijos pirmininku tapo veterinarijos gydytojas, generolas, buvęs knygnešys Jonas Jurgis Bulota (1855–1942 m.). Aktyvūs rėmėjai buvo Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, Tadas Ivanauskas. Draugijos veikla nutraukta 1940 m.
Draugijos atkuriamasis suvažiavimas įvyko 1990 m. balandžio 7 d. Atkūrimo iniciatorius – Lietuvos veterinarijos akademijos profesorius Kazys Vytautas Trainys. 1992 m. Kaune buvo įkurtas pirmasis Lietuvoje LGGD skyrius. Jo pirmininku buvo išrinktas tuometinis Kauno kinologijos metodikos centro prezidentas Karolis Masilionis. Lietuvos gyvūnų globos draugija yra WSPA – Pasaulinės gyvūnų globos draugijos, narė.

Veikla

Lietuvos gyvūnų globos draugijos tikslas – humaniškas elgesys su gyvūnais bei prievartos ir žiaurumo gyvūnų atžvilgiu prevencija. Lietuvos gyvūnų globos draugija rūpinasi naminiais augintiniais, žemės ūkio paskirties, nelaisvėje laikomais egzotiniais, laboratoriniais ir laukiniais gyvūnais. Draugija bendradarbiauja su Lietuvos veterinarijos akademija, Lietuvos zoologijos sodu ir kitomis institucijomis. Nuo 1992 m. Pasaulinės gyvūnų globos draugijos (World Society for the Protection of Animals) narė. Nuo 2001 m. veikia Laukinių gyvūnų gelbėjimo ir reabilitacijos skyrius. Turi apie 2000 narių.
Monrealio Canadiens

Istorija

1909 m. gruodžio 4 d. J. Ambrose O'Brien įkūrė Monrealio „Canadiens“, kuri pradėjo žaisti NHA lygoje. 1910-1911 m. sezone jis buvo paduotas į teismą „Club athlétique Canadien“ savininko dėl „Canadiens“ vardo naudojimo. 1910 m. George W. Kendall pasiekė susitarimą su J. A. O'Brien ir nusipirko komandą už 7,500 JAV dolerių. 1915-1916 m. sezone komanda laimėjo Stenlio taurę. 1917 m. kartu su keturiomis kitomis komandomis įkūrė NHL lygą. 1923-1924 m. sezone laimėjo Stenlio taurę.
Nadežda Zabela-Vrubel

Biografija

Gimė 1868 m. balandžio 1 d. Kaune. Baigė 1891 m. Sankt Peterburgo konservatoriją. Vėliau mokėsi Paryžiuje. Kaip operos dainininkė debiutavo 1893 m. Kijevo operoje. 1894-1895 m. dainavo Tbilisyje, 1895-1896 m. Sankt Peterburgo privačioje operoje, 1896-1897 m. Charkove. 1896 m. ištekėjo už dailininko Michailo Vrubelio. 1897-1904 m. dainavo Savos Mamontovo privačioje Rusijos operoje. 1904-1909 m. dainavo Marijos teatre. Mirė 1913 m. liepos 4 d. Sankt Peterburge.
2008 m. Singapūro Grand Prix

Prieš Grand Prix

Jau 2008 m. vasario 14 d. trasos šeimininkai ir naktinio GP rengėjai pradėjo pardavinėti 70 000 bilietų į lenktynes. Po kelių minučių nuo pardavimų pradžios dėl didelio susidomėjimo ir duomenų srauto sugedo serveris.
Gegužės 15 d. pranešta, jog atsižvelgus į pilotų nuogąstavimus, visi Singapūro GP savaitgalio važiavimai vyks tamsiuoju paros metu. Anksčiau skelbtame lenktynių savaitgalio tvarkaraštyje dalis treniruočių buvo suplanuotos tamsiuoju, o kitos šviesiuoju paros metu, bet atsižvelgus į lenktynininkų ir komandų pastabas, buvo nuspręsta visus važiavimus rengti naktį.
Liepos 16 d. Singapūro GP organizatoriai oficialiai atidarė naująjį techninio aptarnavimo zonos pastatą ir pačią techninio aptarnavimo zoną. Pastatas įrengtas šalia prieplaukos. Statyboms buvo išleista apie 65 milijonai litų.

Pirmoji dalis

Pirmoji ir inauguracinė Singapūro GP penktadienio treniruotė tapo kovos lauku tarp McLaren ir Ferrari ekipų pilotų. Pirmas tapęs sezono lyderis Lewis Hamiltonas (laikas 1:45.518) Felipe Massa (1:45.598) aplenkė vos 0.080 sekundės. Kimi Raikkonenas "tilpo" į pusės sekundės atsilikimą (1:45.961), Heikki Kovalainenas - sekundės (1:46.463).

Antroji dalis

Pirmosios treniruotės lyderis Lewis Hamiltonas (1:45.752) buvo labai arti tokio paties pasiekimo ir antrojoje dalyje, tačiau jį aplenkė jo senas konkurentas ispanas Fernando Alonso (1:45.654). Kaip ir pirmojoje treniruotėje, pirmą ir antrą pilotus skyrė labai mažas laiko tarpas - šįkart vos 0.090 sekundės. Trečias liko Felipe Massa su Ferrari (1:45.793).

Pilotų reakcijos

Abejose treniruotėse dauguma pilotų darė klaidas ir apsisukinėjo trasoje. Po treniruočių didžioji dalis jų skundėsi dideliu nelygumų kiekiu trasoje. Dalis pilotų matė didelį pavojų įvažiuojant ir išvažiuojant iš techninio aptarnavimo zonos.

Šeštadienio treniruotės

Šiose treniruotėse vėl greičiausias buvo ispanas Fernando Alonso (1:44.506). Jis aplenkė sezono lyderį Lewisą Hamiltoną (1:45.119) ir Felipe Massą (1:45.246). Kitas Ferrari narys Kimi Raikkonenas, nuvažiavęs 10 ratų, buvo tik 17-tas (1:46.482).

Po Grand Prix

Praėjus beveik metams po lenktynių Formulėje 1 kilo skandalas. Renault ekipa buvo apkaltinta 2008 m. Singapūro GP įvykių surežisavimu. Šios ekipos lenktynininkas Nelson Piquet Jr. buvo atleistas po Vengrijos GP. Po šio įvykio brazilas FIA davė parodymus, jog ekipos vadovai prieš lenktynes paprašė jo sukelti tyčinę avariją, kad kitas Renault lenktynininkas Fernando Alonso gautų pranašumą prieš kitus sportininkus.
2009 m. rugsėjo 21 d. Renault buvo nubausta dvejų metų lygtine diskvalifikacija. Ši ekipa atleido abu savo vadovus - F. Briatorę ir P. Symonds'ą.
Pastasos provincija

Geografija

Praktiškai visa provincijos teritorija yra Amazonės žemumoje, tankiai apaugusioje Amazonijos džiunglėmis, tik pačiuose vakaruose paviršius kyla į Andų priekalnes. Provinciją tankiai raižo Amazonės baseino upės – Pastasa, Kururajus, Kononakas, Bubunasa ir kt. Yra krioklių. Didelę Oreljanos provincijos dalį užima Jasunio nacionalinis parkas bei Ljanganateso nacionalinis parkas.
Luaros slėnis

Luaros slėnis (pranc. Vallée de la Loire) – regionas Prancūzijos Centre, prie Luaros upės ir jos intakų, apimantis Tureno, Orleano, Blezua ir Beri istorines provincijas bei Luaros krašto dalį – Anžu. Garsėja regione viduramžiais pastatytomis pilimis, kurių daugelis įrašytos į UNESCO globojamų objektų sąrašą kaip pasaulio paveldas.
Iš viso prie Luaros ir jos intakų yra apie 400 pilių kompleksų. Luaros slėnis nuo Orleano iki Atlanto vandenyno yra vienas labiausiai lankomų Prancūzijos turizmo objektų. Amboise yra Luraos slėnio pilių miniatiūrų parkas, kuriame yra 44 regiono pilių modeliai 1:25 masteliu.

Istorija

Šimtamečio karo metu (1337 - 1453 m.) Luara laikinai tapo siena tarp Anglijos užimtos Prancūzijos šiaurės ir Prancūzijos pagrindinės teritorijos.

Pilys prie Meno upės

Anžero pilis (Château d'Angers)
Kra sąsmauka

Kra sąsmauka (taj. คอคอดกระ) – sąsmauka Pietryčių Azijoje, Indokinijos pusiasalyje, daugiausia Tailande (nedidelė dalis Mianmare), tarp Siamo įlankos rytuose ir Andamanų jūros vakaruose. Jungia Indokinijos pusiasalį su jo pietine dalimi – Malakos pusiasaliu. Plotis 44–75 km. Iškilusios kalvos ir neaukšti kalnai. Drėgnieji atogrąžų miškai. Per Kra sąsmauką eina Bankoko-Singapūro geležinkelis ir automobilių kelias.
Žarnava I

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.