Europos Komisijos delegacijos trečiosiose šalyse

Europos Sąjunga vykdo dviejų pagrindinių tipų politiką jai nepriklausančių valstybių atžvilgiu: ekonominę politiką per prekybos sutartis ir vystymą bei humanitarinę pagalbą; užsienio ir saugumo politiką per bendrą užsienio ir saugumo politiką bei Europos saugumo ir gynybos politiką.
Tarptautinės teisės požiūriu Europos Sąjunga yra juridinis asmuo, kuris gali užmegzti savarankiškus diplomatinius santykius. Joms diplomatinių santykių srityje atstovauja Komisija, kurios atstovybės užsienyje yra vadinamos Europos Komisijos delegacijomis.

Personalas

Personãlas [lot. personalis – asmeninis]: 1. įstaigos, įmonės, organizacijos darbuotojai, nariai; 2. tarnautojai, sudarantys 1 profesinę kategoriją, pvz., medicinos. Europos Sąjungos Komisijų delegacijų personalas yra sudarytas iš viešojo sektoriaus tarnautojų.

Personalo ir jo veiklos finansavimo ypatumai

Europos Komisijos delegacijos personalas yra finansuojamos iš Europos Sąjungos biudžeto, administravimui skirtų lėšų (kuri 2007 - 2011 metų perspektyvoje sudarė 6% viso Europos Sąjungos biudžeto, o jų vykdoma veikla, iš lėšų skirtų išorės veiksmams ir pasirengimui narystei, kurios sudaro maždaug 8 procentus viso ES biudžeto.

Iki Lisabonos Sutarties įsigaliojimo, Europos Sąjungos biudžete atskirai nurodomos dvi išlaidų rūšys: privalomosios ir neprivalomosios išlaidos. 'Privalomąsias išlaidas sudaro asignavimai išmokoms, kurios turi būti išmokėtos per biudžetinius metus. Neprivalomosios išlaidos, arba asignavimai įsipareigojimams, apima lėšas, kurias institucijos gali skirti per biudžetinius metus, tačiau jos nebūtinai turi būti išmokėtos per tuos metus, todėl ši eilutė paprastai gerokai didesnė už privalomąsias išlaidas. Europos Komisijos delegacijos finansavimas įėjo į privalomųjų išlaidų sudėtį.

ES biudžetas sudaromas kiekvieniems finansiniams metams, bet nuo 1988 m. taikomas ir vidutinės trukmės (septynerių metų) pajamų ir išlaidų planavimas – sudaromos vadinamosios finansinės perspektyvos. Jomis remiantis formuojamas kasmetinis biudžetas.

Lisabonos sutartyje pripažįstama, kad daugiametė finansinė programa tampa teisiškai privalomu aktu, priimamas taikant specialią teisėkūros procedūrą.

Beje, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 312 straipsnyje nustatyta, kad „daugiamete finansine programa užtikrinama, kad Europos Sąjungos išlaidos būtų planingai plėtojamos neviršijant jos nuosavų išteklių“ ir kad „Europos Sąjungos metinis biudžetas atitinka daugiametę finansinę programą“ – taip nustatomas finansinės drausmės pagrindas.Šiame straipsnyje taip pat nustatyta, kad „finansinė programa nustato didžiausią metinę lėšų sumą, skirtą finansiniams įsipareigojimams pagal išlaidų kategoriją vykdyti ir didžiausią metinę išlaidų sumą mokėjimų asignavimams vykdyti“ .

Be to, Lisabonos sutartyje teigiama, kad „finansinė programa nustato visas kitas sklandžiai metinės biudžeto procedūros eigai reikalingas nuostatas“ – taip įgyvendinama dauguma dabartinio tarpinstitucinio susitarimo tikslų. Taigi, Europos Komisijos diplomatiniai vienetai šiuo metu yra finansuojami nebe iš privalomųjų išlaidų, o iš išlaidų, skirtų administravimui, kurių procentas yra nurodomas daugiametėje metinėje perspektyvoje.

Personalo formavimas, kontrolės ir atskaitomybės mechanizmai

Veiklos kontrolė. Iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, visos Europos Sąjungos delegacijos buvo atskaitingos institucijai, kurios ribose ji buvo įsteigta. Europos Komisijos atstovybė buvo atskaitinga tik Europos Komisijai, tiksliau konkretiems (pagal politikos sritis) Europos Komisijos Generaliniams Direktoratams.
Finansinė ES delegacijų kontrolė buvo pavesta ES Audito Rūmams (tai išliko ir įsigaliojus Lisabonos sutarčiai).

Nors Lisabonos sutartimi visos Europos Komisijos delegacijos buvo pervadintos Europos Sąjungos, jos vis dar išliko atskaitingos Europos Komisijai.
Įsteigiama nauja institucija – Europos Sąjungos išorės veiksmų tarnyba, kuri savo ruožtu yra pavaldi vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai (ši institucija yra pavaldi Europos Komisijai.)

Visos komisijos delegacijos tampa pavaldžios nebe Generaliniams Direktoratams, o vyriausiajam įgaliotiniui užsienio ir saugumo politikai bei tampa Europos išorės ir veiksmų tarnybos struktūrine dalimim, nors ir išsaugo savo personalą, padalinių struktūrą ir kt.
Kiekvienai ES delegacijai vadovauja delegacijos vadovas, kuriam pavaldus visas delegacijos personalas. Delegacijų vadovai atsiskaito vyriausiojo įgaliotinio personalo skyriams delegacijose, kurie įeina į Europos išorės ir veiksmų tarnybos struktūrą.

Po Lisabonos sutarties įsigaliojimo, delegacijose dirba tiek įprastinis delegacijų personalas, tiek Europos išorės ir veiksmų tarnybos personalas (įskaitant delegacijų vadovus), tiek personalas iš atitinkamų Komisijos tarnybų. Visas personalas pavaldus delegacijos vadovui.
Europos išorės ir veiksmų tarnybos personalas yra komplektuojamas iš trijų šaltinių: atitinkamų Tarybos generalinio sekretoriato departamentų, Komisijos departamentų ir valstybių narių.