google/wiki40b huggingface dataset:
Ananda Kumarasvamis

Biografija

Gimė britų valdomame Ceilone, tamilų teisininko Muthū Kumarasvamio ir anglės Elizabet Bibai (Elizabeth Beeby) šeimoje. Nuo 1947 m. lankė Vaiklifo koledžą Anglijoje, 1900 m. baigė Londono universiteto koledžą, gavo geologijos ir botanikos išsilavinimą. 1902–1906 m. atliko mineraloginius tyrimus Ceilone, apsigynė daktaro disertaciją. Nuo 1906 m. pradėjo sinhalų ir plačiau indų meno dokumentavimą, tyrimus bei pristatymą vakariečiams. Nuo XX a. trečiojo dešimtmečio apsigyveno JAV, dirbo Bostono Dailiųjų menų muziejuje, kur kuravo įvairių Azijos kraštų (Indijos, Indonezijos, Persijos, Arabijos) meno skyrius, rinko meno pavyzdžių kolekcijas.
Buvo vedęs 4 kartus: britę audėją Etel Mairet (Ethel Mairet, 1902–1913 m.), britę muzikę Elis „Ratna Devi“ Ričardson (Alice Ratna Devī Richardson, 1913–1922 m.), Lenkijos žydų kilmės JAv šokėją Stelą Bloch (Stella Bloch, 1922–1930 m.) ir argentinietę fotografę Luisą Runštein (Luisa Runstein, 1930–1947 m.). Turėjo 3 vaikus, iš kurių žymiausias – Rama Ponambalamas, tapęs katalikų tradicionalistų kunigu.

Veikla

Ananda Kumarasvamis buvo Indijos nepriklausomybės judėjimo („svadeši“) rėmėjas, priklausė Rabindranatho Tagorės intelektiniam rateliui. Aprašinėjo Pietų Azijos meno sroves, jų istoriją, interpretavo menines išraiškas, jų simboliką, kėlė meno, estetikos prasmės klausimus. Ananda Kumarasvamis buvo smarkiai paveiktas tradicionalisto Renė Genono filosofijos, gilinosi į antikos, indų, sufijų mąstytojų veikalus, svarstė metafizines idėjas.
Stadio Renato Dall'Ara

Istorija

Stadione vyko 1934 m. II pasaulio futbolo čempionatas bei 1990 m. XIV pasaulio futbolo čempionatas.
Jučiai (Raseiniai)

Aplinkinės gyvenvietės

Budriškė – 2 km
ARIOGALA – 6 km
Preikapė – 3 km
Daugėliškiai – 2 km
Lesčiai – 2 km
Lentvorų ąžuolas

Lentvorų ąžuolas – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Ukmergės rajone, Lyduokių sen., Lentvoruose, šalia kelio  4803  Ukmergė–Siesartis–Skuoliai . Tai vastybinis botaninis gamtos paveldo objektas. 1960 m. ąžuolas paskelbtas gamtos paminklu, 1987 m. priskirtas prie respublikinės reikšmės gamtos paminklų.
Lentvorų ąžuolas ošia gyvenvietės kultūrinėje pievoje. Medis aptvertas, pastatyta informacinė lenta. Nulūžusi viena iš dviejų pagrindinių kamieninių šakų, todėl svorio centras įgijęs pokrypį.

Duomenys

Lentvoruose augančio ąžuolo aukštis – 1 m, jo kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 5,58 m, medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur L.).
Antanas Nesteckis

Biografija

1974 m. baigė Rietavo vidurinę mokyklą, 1979 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Elektrifikacijos fakultetą, inžinierius elektrikas.
1979–1987 m. Kauno rajono „Pirmūno“ kolūkio vyr. energetiko pavaduotojas, vyr. energetikas. 1987–1992 m. Kauno rajono „Balandžio“ kolūkio valdybos pirmininkas.
1992–1996 m. LR Seimo narys. 1996–1997 m. Valstybinės mokesčių inspekcijos prie LR finansų ministerijos viršininkas. 1997 m. „Tauro“ banko Kauno filialo valdytojas, 1997–1998 m. Lietuvos ir Šveicarijos įmonės draudimo kompanijos „Vicura“ ekonomikos direktorius, 1999–2002 m. draudimo kompanijos „Baltic polis“ Kauno filialo direktorius.
Nuo 2002 m. Kauno apskrities Valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas. 2008 m. Lietuvos žemės ūkio universitete įgijo vadybos ir verslo administravimo magistro kvalifikaciją.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno rajono skyriaus narys, nuo 2001 m. LSDP Finansų komisijos narys.
1990–1995 m. Kauno rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011–2012 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys.  2000–2003 m. valdybos narys.
Nuo 2012 m. Seimo narys.
Nuo 2017 m. Kauno rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Žmona Nijolė, sūnūs Saulius ir Tomas.
Daržininkai

Pavadinimo kilmė

LDK laikais daržininkais vadinosi mažažemiai valstiečiai (t. y. teturėję žemės tik daržui).
Jonas Drungilas (1958)

Biografija

2006 m. baigė Kauno miškų ir aplinkos inžinerijos kolegiją, inžinierius hidrotechnikas.
UAB „Kretingos turgus“ direktorius.
Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Kretingos rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Laima, vaikai Paulius, Simonas, Jonas, Justina.
Alkas (Kretinga)

Etimologija

Pavadinimas kilo nuo kalvos, vainamos Alkos kalnu, vietovardžio. Kalvai, o vėliau ir kaimui, vardą davė pagonybės laikais ir XVI a. pab. – XVII a. pr. čia veikusi pagonių šventykla – alka. Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašoma lenk. Ałkas-Sałanty, Ałki, rus. Алки, Алкас, liet. Alka, Alkas, žem. Alka, Alks.

Alkas

Juodupėnai – 2 km
Šaučikiai – 2 km
Šatraminiai – 7 km
Erlėnai – 1,6 km
Kirkšiai
GRŪŠLAUKĖ – 8,5 km
Kadagynas – 1,3 km
Leliūnai – 2 km
Žudgalis – 1 km
Žvainiai – 2 km
Dvaralis – 1,4 km
SALANTAI – 1,7 km

Istorija

Ilgą laiką Alkos kalnas buvo negyvenamas ir stūksojo Erlėnų bendro naudojimo žemėje (ganyklose). XVIII a. pab. – XIX a. pr. plėšininėse žemėse įsikūrė Alkos (Alkų) vienkieminis užusienis. Jame 1821, 1843, 1846, 1866 ir 1923 m. buvo 2 sodybos.
Nuo seno kaime ant Alkos kalno per Jonines rinkdavosi Salantų apylinkės jaunimas, ant aukuro akmens kūrendavo laužą, miške ieškodavo paparčio žiedo.
XX a. pradžioje užusienis tapo savarankiška gyvenviete, kuri 1923 m. oficialiai vadinama Alkos viensėdžiu, 1935 m. – Alko vienkiemiu, 1959 m. – Alkos, nuo 1976 m. – Alko kaimu.
2013 m. kaime buvo  2 sodybos.
Prancūzijos pilietybė

Pilietybės įgijimas

Prancūzijos pilietybė yra įgyjama gimimo metu, remiantis jus soli (AO3, jeigu vaikas yra pamestinukas, nežinomos tapatybės ar kitu atveju jis būtų bepilietis.), ir jus sanguinis (AO1, jeigu vaiko abu tėvai yra Prancūzijos piliečiai, nepriklausomai nuo vaiko gimimo teritorijos) pilietybės įgijimo modeliais, po gimimo bei natūralizacijos būdais.

Dviguba pilietybė

Prancūzijos Pilietybės įstatyme dviguba pilietybė nors ir nėra tiesiogiai įtvirtinta, bet yra pripažįstama, nes įtraukti jus soli elementai bei nustatytas teisinis reguliavimas leidžiantis įgijus kitos valstybės pilietybę neatsisakyti turimos. Tai sudaro galimybę asmenims turėti dviejų valstybių pilietybę.
Dėl šios priežasties Prancūzija yra nurodoma kaip civilinio kolektyvinio pilietybės modelio šalininkė, kuomet vienoje tautoje gali būti daug pilietybių. Yra laikomasi nuomonės, kad tautybė įgyjama ir yra atvira visiems. Asmuo tautybę gali įgyti, kaip ir pilietybę asimiliaciją (išmokstant kalbą, perimant kultūrą).
Nepaisant to, kad Prancūzija visada leido naujai natūralizuotiems piliečiams išlaikyti savo ankstesnes pilietybes, tačiau asmenims, įgijus pilietybę kitais būdais bei išvykus į užsienį ir ten įgijus kitos šalies pilietybę, Prancūzijos pilietybę būdavo prarandama.
Tik XX a. viduryje, Prancūzijos parlamentas leidžia išvažiavusiems gyventi į užsienį ir įgijusiems tos šalies pilietybę ne jaunesniems kaip nei penkiasdešimt metų turintiems vyrams, išlaikyti Prancūzijos pilietybę. Tik XX a. aštuntajame dešimtmetyje įteisinama lyčių lygybę. Leidžiama tiek vyrams, tiek moterims išlaikyti Prancūzijos pilietybę.
Balšavik

Balšavik (liet. Bolševikas) – nelegalus komunistinis laikraštis (vėliau žurnalas), ėjęs 1924–1939 m. Vilniuje.

Istorija

Leistas Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK. Išėjo 50 numerių. Iš pradžių ėjo rusų, nuo Nr. 29 ir baltarusių, o nuo Nr. 41 – tik baltarusių kalba.
Redaktorius Leopoldas Rodzevičius.
Atsargioji sueitis

Atsargioji sueitis (lot. coitus reservatus; arba Karecos metodas) – ypatingas sueities būdas, kai vyro varpa įstumiama makštin, tačiau frikciniai judesiai neatliekami, o partneriai nesiekia fiziologinio orgazmo. Šis metodas minimas senovės indų šaltiniuose, kurių įsitikinimu tai intymi ir rami poza, sudaranti prielaidas ypač giliems dvasiniams ryšiams tarp partnerių atsirasti. Tam tikra prasme tokia sueitis gali būti vadinama tantrinio sekso sueitimi.
Kartais atsargioji sueitis taikoma kai vyras nori sustabdyti priešlaikinę ejakuliaciją ir pratęsti sueitį iki pat moters orgazmo. Sustabdžius frikcijas, vyro susijaudinimas nuslopsta greičiau nei moters, todėl metodas padeda abiem partneriams pasiekti orgazmą vienu metu. Kaip kontracepcijos priemonė šis metodas netinka, kadangi sėkla gali išsiveržti netikėtai, be to, net ir neatliekant frikcijų iš varpos gali tekėti prejakuliatas, sukeliantis pastojimo tikimybę.
Audiofilas

Audiofilas – žmogus, kuris domisi aukštu garso kokybės atkūrimu įvairioje garso aparatūroje.
Audiofilų bendruomenėje, bendru sutarimu, pagrindinis tikslas yra atkurti kuo realistiškesnį garsą namų sąlygomis. Realistiškumo siekiama tokio, kad, pavyzdžiui, klausant muzikos kambaryje, atrodytų, kad atlikėjas čia pat ir atlieka kūrinį. Tačiau tai pasiekti yra gan sunku ir savaime suprantama viskas priklauso ne tik nuo technikos, bet ir nuo pačio įrašo kokybės.

Kiti aspektai

Daugelis žmonių teigia, kad būti audiofilu yra finansiškai brangus malonumas. Smulkiausia garso technika, įvairūs aukštos kokybės jungties laidai ir tvarkinga priežiūra kainuoja sąlyginai daug, o kai kurių aukščiausios klasės ausinių kaina siekia net 16 tūkst. JAV dolerių.
Taip pat yra teigiama, kad ne visi žmonės vienodai sugeba atskirti atkuriamą garso kokybę. Pavyzdžiui, žmogus turintis jautresnius ausų būgnelius bei klausą, intensyvioje muzikoje gali girdėti papildomus smulkius, tylesnius atkartojamus garsus, ko kitam to padaryti deja nepavyks. Šis teiginys yra kone kontroversiškiausias audiofilų bendruomenėje, nes tai patikrinti ir įrodyti ne visuomet įmanoma.
JAV valstijos

JAV valstijos – JAV administraciniai vienetai, kurių šiuo metu yra 50, ir kurių dauguma yra Šiaurės Amerikos žemyne.

Valstijos

Po JAV nepriklausomybės deklaracijos paskelbimo trylika buvusių kolonijų tapo valstybėmis (valstijomis), pagal tuometinių Europos valstybių pavyzdį. Vėliau valstijų skaičius augo JAV plečiantis į vakarus, federacinei vyriausybei užkariaujant ir perkant naujas žemes bei esamoms valstijoms skylant. Šiuo metu JAV sudaro 50 valstijų. Valstijos paprastai skirstomos į mažesnius administracinius vienetus.

Kiti administraciniai vienetai

Jungtinėms Valstijoms taip pat priklauso kitos teritorijos, apygardos ir valdos, tarp jų Kolumbijos federacinė apygarda, kurioje yra sostinė, bei užjūrio teritorijos, iš kurių svarbiausios yra Puerto Rikas, Amerikos Samoa, Guamas, Marianos šiaurinės salos ir JAV Mergelės salos. JAV turi karinę jūrų bazę okupuotoje Gvantanamo įlankos teritorijoje Kuboje (nuo 1898 m.). Šią teritoriją JAV laiko nuomojama, nors Kubos vyriausybė JAV teises į šią teritoriją ginčija.
Dalis valstybių nepriklauso JAV, bet yra sudarę laisvąją asociaciją su JAV, naudoja JAV dolerį.
Małgorzata Pyziak-Szafnicka

Małgorzata Elżbieta Pyziak-Szafnicka (g. 1955 m. Lenkija) – lenkų teisininkė, teisėtyrininkė civilistė, profesorė, nuo 2011 m. Lenkijos Konstitucinio Teismo (Trybunał Konstytucyjny) teisėja.

Biografija

1978 m. baigė teisę Lodzės universitete, Teisės ir administravimo fakultete. Po dvejų metų mokymosi išlaikė teisėjo egzaminą. Stažavosi Strasbūre (Prancūzija). 1987 m. apgynė disertaciją tema Ochrona wierzyciela w razie niewypłacalności dłużnika). Habilituota daktarė (1995 m.), tema Uznanie długu. Nuo 2003 m. teisės mokslų profesorė. Dėsto civilinę teisę.
2010 m. partija Platforma Obywatelska pasiūlė kandidate į Konstitucinį Teismą. Seimo išrinkta 2011 m. sausio 5 d. („už“ balsavo 253 Seimo nariai). Ślubowanie złożyła 11 stycznia 2011.
Norvegų miškinė katė

Norvegų miškinė katė (angl. Norwegian Forest cat, norv. Norsk skogkatt) – natūrali pusiau ilgaplaukių kačių veislė. Labai panaši į Meino meškėno veislės kates, dėl to dažnai painiojamos. Norvegų miškinės katės galva trikampė, tiesi, o Meino meškėno katės snukutis ilgesnis, kampuotesnis.

Istorija

Sutariama, jog ilgaplaukės katės atsirado pietinėje Rusijoje, Turkijoje ir Irane. Visur kitur auginamos katės buvo trumpaplaukės. Manoma, jog vikingai į Skandinaviją ilgaplaukes kates parsigabeno maždaug XI a. kaip graužikų naikintojas.
Yra spėjimų, kad norvegų miškinių kačių protėviai Norvegijos miškuose gyveno daug amžių. Žiemą jos traukdavo pas žmones ieškoti maisto. Žmonės jas vertino kaip pelių ir žiurkių gaudytojas.
1912 m. norvegų miškinė katė pirmą kartą sudalyvavo kačių parodoje. 1977 m. tarptautinės kačių draugijos oficialiai pripažino šią veislę. Norvegijos miškuose ir kaimuose iki šiol laksto gausybė norvegų miškinių kačių.

Charakteris

Šios katės, skirtingai nei gali pasirodyti iš veislės pavadinimo, nėra laukinės. Tai gero būdo, draugiški, atlaidūs gyvūnėliai. Daug amžių jų protėviai buvo mylimi Norvegijos ūkininkų naminiai gyvūnai.
Nuo gimimo laikomos kambaryje visai netrokšta bastytis. Visgi šios veislės katės nėra tingios: joms būtina kur nors išlieti susikaupusią energiją. Puikiai laipioja, mėgsta demonstruoti miklumą. Gerai sutaria su vaikais. Mėgsta glostymą ir glamones, tačiau ne tokios pakančios kaip kitos ilgaplaukės: jei joms kas nors nepatinka, būtinai tai parodo. Patekusios į naują aplinką, viską kruopščiai patikrina.
Linkusios prisirišti prie vieno žmogaus. Nesipeša ir su šunimis, priešingai, puikiai su jais bičiuliaujasi.
Norvegų miškinės katės labai aršiai gina savo valdas, todėl nekastruoti katinai nuolatos pjaunasi. Kastruoti patinai gyvena kartu nesidraskydami. Patelės puikiai sugyvena su kitomis katėmis.

Fizinės savybės

Ši katė didelė, kresna, stambių kaulų, ilgo kūno. Užpakalinės kojos ilgesnės už priekines. Letenėlės didelės, tvirtos, su plaukų kuokštais tarp pirštų. Uodega ilga ir tanki, pūkuota. Snukutis lygiakraščio trikampio formos. Smakras ryškus, bet ne toks storas kaip Meino meškėno veislės kačių. Migdolo formos akys išraiškingos, įkypos. Ausų galiukai su šepetėliais.
Plaukas pusilgis, poplaukis tankus, pūkuotas. Lygūs, blizgantys dengiamieji plaukai nelaidūs vandeniui ir saugo katę atšiauriu oru. Dažniausios spalvos – juodo marmuro piešinio, juodo tigro kailio. Akys gali būti įvairių spalvų: žalios, geltonos, vario arba mėlynos. Pasitaiko kačių skirtingų spalvų akimis.
Heidelbergo universitetas

Ruprechto Karlo universitetas – seniausias universitetas Vokietijoje, įsikūręs Heidelbergo mieste.
Nuo 1969 m. suskirstytas į 16 fakultetų. Studijuoja apie 27 tūkst. studentų.
Šv. Marko brolija

Šv. Marko brolija, Markso broliai (vok. Marxbrüder, iš vok. Bruder 'brolis') – svarbiausia XVI a. fechtuotojų organizacija Vokietijoje.

Įkūrimas

Brolija buvo įkurta XV a. Tiksli jos įkūrimo data nėra žinoma. Manoma, kad Hansas Talhoferis galėjo būti vienu pirmųjų brolijos narių ar net vienu iš įkūrėjų (tai aiškinama tuo, kad herbe, nupieštame jo 1459 m. rankraštyje, yra šv. Marko liūtas).

Veikla

Brolija kasmet susitikdavo Frankfurte, kur jie išsirinkdavo brolijos kapitoną (vok. Hauptmann). 1487 m. Frydrichas III jiems suteikė monopoliją vadintis „ilgojo kalavijo meistrais“ (Meister des langen Schwerts), taip jie tapo fechtuotųjų gildija. Titulas buvo svarbus landsknechtams, kadangi pripažintas „ilgojo kalavijo meistras“, gebąs kautis cvaihenderiu (Zweihänder), gaudavo dukart didesnę algą negu paprastas kareivis.
Pirmuosiuose broliją mininčiuose šaltiniuose brolija buvo vadinta Mūsų mielosios ponios skaisčiosios Mergelės Marijos ir Švento ir karingojo dangiško kunigaikščio Švento Marko brolija (Bruderschafft Unserere lieben frawen und der reynen Jungfrawen Marien vnd des Heiligen vnd gewaltsamen Hyemelfursten sanct Marcen). Pripažinus Frydrichui III brolija paprastai vadinta Markso broliais (Marxbrüder), ar Švento Mar(k)o brolija (Bruderschaft des heiligen Marren, Bruderschaft des St. Marco).
Medžio raižiniai (dalis jų daryti Albrechto Diurerio), kiti šaltiniai rodo, kad šv. Marko brolijoje mokė kautis rapyra, cvaihenderiu, dusaku, ietimi, kvotestafu, paprastu kalaviju. Dusakas buvo pagrindinis mokomasis ginklas, kurį naudojo išmokyti kautis vienašmeniais geležtiniais ginklais, tokiais kaip falčionas, grosmeseris.
Kita fechtuotųjų brolija buvo Federfechter, 1570 m. įkurta Prahoje. Šią broliją 1575 m. pripažino Frankfurtas, nors šv. Marko brolija tam prieštaravo. Nuo 1607 m. abi brolijos ėmė turėti vienodas privilegijas, kadangi tais metais Federfechter gavo Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Rudolfo II privilegijos raštą.
Trečia fechtuotųjų organizacija buvo Šv. Luko brolija (Lukasbrüder). Ši nebuvo oficialiai pripažinta ir galbūt buvo panašesnė į mušeikų bendruomenę, negu į tikrą gildiją.
XVI a. svarbiausi kovos menų centrai Vokietijoje buvo Frankfurtas prie Maino, Augsburgas ir Niurnbergas.
Vânia Fernandes

Muzikinė karjera

Vânia nuo mažens domėjosi muzika. 1997 m. pirmą kartą sudalyvavo Funšalio muzikiniame konkurse Funchal a Cantar. Netrukus pradėjo dalyvauti televizijos renginiuose, dainuoti viešbučiuose, klubuose. 1999 m. laimėjo Funchal a Cantar konkursą, o 2000 m. – Talentos à solta. 2001 m. užbaigė vidurinę mokyklą ir pradėjo pianino studijas Madeiros konservatorijoje. Nuo 2001 m. pradėjo atlikinėti fado muziką. 2003 m. debiutavo džiazo grupėje Oficina. Vania savo balsu patraukė žymių Portugalijos muzikos specialistų dėmesį be dalyvavo festivalyje Voices of the Atlantic. Taip pat dalyvavo įvairiuose džiazo projektuose. 2006 m. dainavo Madeiros klube Kanadoje vietinei portugalų bendruomenei bei Venesueloje. 2007 m. pagal Leonardo da Vinci programą išvyko studijuoti į Helsinkį.
2007 m. laimėjo Portugalijos televizijos RTP muzikinį konkursą Operação Triunfo. Tais pačiais metais baigė vokalo ir džiazo studijas Madeiros konservatorijoje.

Eurovizija

2008 m. su daina Senhora do Mar laimėjo nacionalinę Portugalijos atranką į Euroviziją Festival da Canção surinkusi gavo 35 % žiūrovų balsų ir daugiau ne dvigubai aplenkusi antroje vietoje likusį Alex Smith. Dainą Senhora do Mar („Jūros ponia“) sukūrė kroatų kompozitorius Andrej Babić (jis taip pat yra sukūręs Eurovizines dainas Više nisam tvoja, Call Me, Cvet z juga). Žodžius dainai sukūrė Carlos Coelho. Pasiruošimo cikle buvo sukurtas dainos videoklipas, Vania dalyvavo ture Bulgarijoje (kur dainavo duetu su Mariana Popova), Maltoje. Serbijoje dainavo su grupe Beauty Queens, kuri Eurovizijos konkurse Helsinkyje buvo pritariančioji Marijai Šerifovič. Vanijos Senhora do Mar sėkmingai įveikė antrąjį pusfinalį ir pateko į Eurovizijos finalą. Nepaisant labai aukštų žurnalistų vertinimų ir audringo žiūrovų palaikymo finale Vânia užėmė 13 vietą iš 25 šalių.
Travė

Laivyba

Upė laivuojama jūriniais laivais iš Baltijos jūros iki Liubeko.
Kelias iš Liubeko į Travemiundę eina mokamu 780 m ilgio Hereno tuneliu (Herren Tunnel) po Trave, kuris atidarytas 2005 m.

Intakai

Travės intakai - Vakenicas (Wakenitz) ir Stepenicas (Stepenitz).
Kristina Baniūnienė

Biografija

1969 m. baigė Vilniaus universitetą, sanitarijos gydytoja. Kauno visuomenės sveikatos centro Kaišiadorių filialo vyriausioji gydytoja.
2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Kaišiadorių rajono skyriaus narė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narė. 
Kaišiadorių savivaldybės bendruomenės sveikatos tarybos pirmininkė.
Sutuoktinis Rimgaudas, vaikai Audrius, Skirmantė.
RTCP

RTCP (angl. Real-Time Transport Control Protocol) - duomenų perdavimo protokolas, užtikrinantis grįžtamąjį ryšį tarp siuntėjo ir gavėjo (grupės).
RTCP paskirtis - pateikti informaciją apie duomenų perdavimo terpės kokybę. Kiekvienas gavėjas periodiškai siunčia srauto priėmimo statistiką. Pagrindiniai parametrai: paketų praradimo procentas ir vėlinimo sklaida.
Labai svarbus RTP komponentas yra stebėsena. Tai RTP sesijos procesas, priimantis RTCP paketus ir atliekantis surinktos informacijos kaupimą, ilgalaikę analizę, vertinantis sistemos kokybės parametrus, kuriuos gali perduoti QoS valdymą užtikrinančiai sistemai. Trečiosios šalies monitoriaus funkcijas gali atlikti sistema, nedalyvaujanti RTP sesijoje.
Ir jis pasakė jums sudie

„Ir jis pasakė jums sudie" – 1993 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Nespalvotas. Drama. Filmo trukmė – 90 min. Filmo premjera įvyko 2003 m. liepos 11 d.

Siužetas

Psichologinė drama sukurta lietuvių kilmės belgų rašytojo Eduardo Cinzo novelės „Moriso Bredo užrašai“ motyvais. Filmas nėra nei politinių, nei kitų kasdieninių realijų atspindys, istorija nėra susijusi su jokia konkrečia vieta ir laiku. Tai pasakojimas apie žmogų, atsidūrusį jam keistoje ir neįprastoje vietoje. Marius po autoavarijos patenka į slaugos namus ir pamato neįprastą daugelio kaimynų gyvenimą.
Izabela Trainauskaitė

Izabela Trainauskaitė (1928 m. gegužės 28 d. Lenkijoje, dab. Seinų valsčiaus Rakelijos kaime – 2003 m. lapkričio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos botanikė, biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija

Mokėsi Aradnykų pradinėje mokykloje, vėliau baigė Vilniaus Salomėjos Nėries gimnaziją. 1949–1954 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos fakultete ir įsigijo botanikės – chemikės specialybę. Dirbti mėgiamą darbą trukdė įgimta liga. 1965 m. pradėjo dirbti Botanikos institute ir studijuoti aspirantūroje. Aplankė 250 Lietuvos ežerų ir 100 kitų vandens telkinių tirdama menturdumblius (lot. Charophyta) ir kitus dumblius. 1971 m. sausio 17 d. Vilniaus universitete apsigynė botanikos mokslų kandidatinę disertaciją tema „Maurabraginiai dumbliai Lietuvos vandenyse“ ir toliau tęsė mokslinius tyrimus Botanikos institute. Dalyvaudavo visuomeninėje veikloje – dėstė Drūkšių Ekologinio ugdymo mokykloje, rėmė Punsko licėjaus moksleivius.
Matrica (matematika)

Matrica – stačiakampė elementų (dažniausiai skaičių) lentelė. Matricas tiria matricų teorija. Matricos naudojamos tiesinių lygčių sistemoms spręsti, taip pat atliekant tiesines transformacijas (pavyzdžiui, kompiuterinėje geometrijoje sukant objektus ar keičiant jų dydį).

Kitos susijusios sąvokos

Kvadratinei matricai apibrėžiamas charakteristinis polinomas, kurio šaknys vadinamos matricos tikrinėmis reikšmėmis, taip pat svarbi yra matricos tikrinio vektoriaus sąvoka. Matricos pagrindinės įstrižainės elementų suma yra vadinama matricos pėdsaku, jis yra lygus matricos tikrinių reikšmių sumai.
Jonas Juškaitis

Biografija

1958 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1958-1962 m. dirbo savaitraštyje „Literatūra ir menas“. Nuo 1971 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

Kūryba

Poezijoje vyrauja gyvybės ir gyvenimo stebuklo nuostaba, būdingas tapybiškas, estetizuotas vaizdas, dinamiška metafora, ryški kultūrinė, istorijos atmintis. Rinkiniuose „Pučia vėjas į širdį“, „Pilnas vakaras nutilusios dainos“ ir kituose išryškėja religinė meditacija, istorinės tėvynės refleksija, dažnesni kančios, kraujo, Dievo ir mirties motyvai. Dažniausiai naudojama tradicinė lyrikos forma – ketureilis. Kūrybai būdinga inversija, sakinio skaidymas, jo dalies perkėlimas į kitą strofą. Parašė poezijos vaikams, esė, atsiminimų.
Tarp jo verstų užsienio poetų Ana Achmatova, Federikas Garsija Lorka, Johanas Volfgangas Getė, Nikolajus Gumiliovas, Heinrichas Heinė, Frydrichas Helderlinas, Sergejus Jeseninas, Osipas Mandelštamas, Kiprijonas Kamilis Norvidas, Raineris Marija Rilkė, Georgas Traklis, senovės japonų poetai. Jo eilėraščių paskelbta anglų, baltarusių, ispanų, italų, latvių, lenkų, rusų, ukrainiečių, vengrų, vokiečių kalbomis.
Aizkrauklės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Daugmalės piliakalnis 42 km
Lielkalnio piliakalnis 32 km
Bulandų piliakalnis 36 km
Čigonkalnis 38 km
Kalnaziedų piliakalnis 10 km
Auželių piliakalnis 55 km
Rinkuškių piliakalnis 52 km
Sėrenės piliakalnis 4 km
Vakarų Kuršo aukštuma

Vakarų Kuršo aukštuma (latv. Rietumkursas augstiene) – aukštuma Latvijos vakaruose, tarp Pajūrio žemumos ir Ventos-Usmos duburio. Paviršiaus didžiausias aukštis 184 m (Krievukalnis). Kvartero nuogulų dangos storis 30–120 m. Moreninės kalvos, limnoglacialinės lygumos. Vyrauja eglynai ir plačialapių miškai.
Tangentinis greitis

Tangentinis greitis – žvaigždės judėjimo Saulės atžvilgiu greičio dedamoji, statmena regėjimo spinduliui. Nustatomas iš žvaigždės savojo judėjimo, jei žinomas jos nuotolis.
How to Dismantle an Atomic Bomb

Apie albumą

Kaip ir ankstesnis grupės albumas All That You Can't Leave Behind, taip ir šis, palankiai įvertintas kritikų ir gerbėjų. Visame pasaulyje parduota 9 mln. jo kopijų. „How to Dismantle an Atomic Bomb“ ir jo singlai laimėjo visus aštuonis Grammy apdovanojimus, kuriems buvo nominuoti. Šis abumas išleistas trimis skirtingais formatais.
Naujajam įrašui pristatyti grupė leidosi į koncertinį turą pavadinimu „Vertigo Tour“. Jo metu įrašė tris koncertinius filmus – „Vertigo 2005: Live from Chicago“, „Vertigo 2005: Live from Milan“ ir „U2 3D“.