google/wiki40b huggingface dataset:
Gutaučių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis, yra kalva, kurią iš šiaurės ir rytų juosia dauba, iš pietų ir vakarų – slėnumos, buvusios pelkės. Šlaitai statūs, 8–10 m aukščio. Šiaurinio šlaito dalis nukasta. Aikštelė ovali, 60 x 25 m dydžio, apardyta, nes ilgai buvo ariama, išliko iki 0,3 m storio kultūrinis sluoksnis. XIX a. pabaigoje prie piliakalnio esančiuose laukuose rasta geležinių kirvių ir peilių, geležies gargažių, kitų radinių, kurie muziejuose neišliko. 
Piliakalnio papėdėse yra senovės gyvenvietės liekanų, kai kur aptiktas iki 0,6 m storio kultūrinis sluoksnis. Rasta lipdytos lygiu ir brūkšniuotu paviršiumi keramikos, liejimo samtelių, geležies gargažių, geležinis pentinis kirvis. Piliakalnis priskiriama brūkšniuotosios keramikos kultūrai ir datuojamas I tūkstantmečio I puse.

Aplinkiniai piliakalniai

Armališkių piliakalnis 7 km 
 Bikūnų I piliakalnis 4 km
Skineikių piliakalnis 11 km 
 Zabičiūnų piliakalnis 2,5 km
Narkyčių piliakalnis 14 km 
 Lūžų piliakalnis 4,5 km
Užpalių piliakalnis 12 km 
 Šikšnių piliakalnis 3,6 km
Degučių piliakalnis 15 km 
 Verslavos piliakalnis 5,5 km
Ruklių piliakalnis 6,5 km 
 Manaičių piliakalnis 7 km
Garnių piliakalniai 8,5 km 
 Daugailių piliakalnis 5 km
Gatelių piliakalnis 13 km 
 Užėniškių piliakalnis 13 km
Vogėzų Sen Djė

Istorija

1507 m. Sen Djė išspausdintas kartografo Martino Valdzemiulerio pasaulio žemėlapis Universalis Cosmographia ir aiškinamoji knyga Cosmographiae Introductio („Įvadas į kosmografiją“), kur pirmą kartą buvo pažymėtas „Amerikos“ vardas.
Turgelių Aistuvos gimnazija

Istorija

1992 m. Vyriausybės atstovas Arūnas Eigirdas įsteigė Turgelių pradinę mokyklą. Į mokyklą priimti 8 mokiniai. 1996–2002 m. Turgelių pagrindinė mokykla. 2002 m. liepos 29 d. reorganizuota į vidurinę mokyklą. Mokyklą lankė 18 mokinių. 2004 m. atidaryti Turgelių vidurinės mokyklos skyriai Akmenynėje, Tabariškėse, Rakonyse. 2006 m. rugsėjo 1 d. atidarytas naujas mokyklos priestatas. Nuo 2015 m. Turgelių „Aistuvos“ gimnazija.
Absoliutus blogis: atpildas

Apie filmą

Filmavimas vyko nuo 2011 m. spalio iki gruodžio. Filmo pasaulinė premjera įvyko 2012 m. rugsėjo 3 d. Tokijuje. Filmas buvo komerciškai sėkmingas: jo biudžetas siekė apie 65 mln. JAV dolerių, o pasaulio kino teatruose jis surinko virš 221 mln. JAV dolerių pajamų.
Filme pasakojami tolimesni buvusios „Umbrella“ korporacijos apsaugos skyriaus vadovės Alisos nuotykiai ir kova su piktavališkąją korporacija. Veiksmas vyksta tolimojoje ateityje, kurioje pasaulyje dominuoja T viruso užkrėsti zombiai. Tikrų žmonių likę maža, o korporacijos „Umbrella“ kontrolę perėmė dirbtinis intelektas Raudonoji Karalienė, kuri toliau vykdo pragaištingus tyrimus su žmonėmis, išbandydama naujus neregėtus virusus ir parazitinius organizmus.
Filmas prasideda ten, kur baigėsi „Absoliutus blogis: pomirtinis gyvenimas“ veiksmas. „Arkadijos“ laivą, kuriame Alisa išgelbėjo grupę žmonių iš Alberto Veskerio gniaužtų, užpuola speciali korporacijos „Umbrella“ pajėgų grupė, kuriai vadovauja korporacijos kontroliuojama Džil Valentain (iš „Absoliutus blogis: apokalipsė“). Alisa yra pagrobiama ir nugabenama į specialią povandeninę „Umbrella“ tyrimų bazę. Netikėtai ji sulaukia pagalbos: buvęs jos priešas Albertas Veskeris siunčia specialią pagalbos grupę, vadovaujamą Leono S. Kenedžio.
Filmų serijoje pirmąkart pasirodo „Resident Evil“ žaidimų herojai Leonas S. Kenedis ir Ada Vong. Šių herojų prototipai (išvaizda, apranga) paimti iš žaidimo „Resident Evil 4“. Asociacijas su žaidimu stiprina parazitinio organizmo Las plagas pasirodymas siužete (dar vienas „Resident Evil 4“ elementas).

Siužetas

Veiksmas vyksta po „Absoliutus blogis: pomirtinis gyvenimas“ įvykių. Alisa ir išgelbėti laive „Arkadija“ žmonės užpuolami korporacijos „Umbrella“ specialios kovinės grupės, kuriai vadovauja Džil Valentain (padėjusi Alisai filme „Absoliutus blogis: apokalipsė“). Džil Valentain yra kontroliuojama specialaus įtaiso ant jos krutinės. Pagrobta Alisa atsibunda „Umbrella“ būstinėje. Perkraunant centrinį būstinės kompiuterį ir trumpam išsijungus apsaugos sistemoms, Alisa išsivaduoja. Bandydama išeiti iš pastato Alisa patenka į miestą, kuriame turi įveikti būrį zombių.
Persekiojama zombių Alisa skubiai grįžta į pastatą, kur susitinka Ada Vong, dar vieną buvusią „Umbrella“ darbuotoją ir buvusio jos vadovo, piktavališkojo Alberto Veskerio patikėtinę. Ada Vong paaiškina Alisai, kad tai ji išjungė saugumo sistemas ir esamą situaciją: esą Alisa atsidūrė buvusiojoje sovietinėje povandeninių laivų bazėje Kamčiatkoje. Ada Vong yra čia tam, kad jai padėtų ištrūkti, nes likusiems gyviems žmonėms reikalinga Alisos pagalba. Veiksmo metu paaiškėja, kad „Umbrella“ kontrolę perėmė dirbtinis intelektas Raudonoji Karalienė. Alisa ir Ada yra povandeninėje bandymų stotyje, kur imituojami Tokijo, Maskvos, Niujorko kvartalai ir kitos realios vietos. Masiškai klonuojami žmonės ir daromi bandymai su virusais. Buvęs korporacijos vadovas Albertas Veskeris siunčia pajėgų grupę, vadovaujamą Leono Skoto Kenedžio tam, kad padėtų Alisai gryžti į žemės paviršių, o šioji padėtų jam kovoti dėl likusių žmonių išgelbėjimo ...
Pabradės meno mokykla

Istorija

1968 m. Pabradėje buvo įsteigta muzikos mokykla. Ilgą laiką ji buvo Švenčionių rajono muzikos mokyklos filialas. 1999 m. mokykla persikėlė į buvusios ligoninės rekonstruotas ir renovuotas patalpas, buvo atidaryti choreografijos ir dailės skyriai. 2000 m. muzikos mokyklai suteiktas meno mokyklos statusas. Per mokyklos gyvavimo metus ją baigė virš 500 mokinių.
Eugenija Jurkūnienė

Eugenija Macytė-Mikšienė-Jurkūnienė (1907 m. gegužės 9 d. Sankt Peterburgas – 2005 m. rugpjūčio 2 d. Vilnius) – Lietuvos tapytoja.

Biografija

Vyras grafikas Vytautas Jurkūnas, sūnus karikatūristas Vytautas Jurkūnas. 1936 m. baigė Kauno meno mokyklą. 1941 m. ištremta į Altajaus kraštą, 1945 m. grįžo į Lietuvą.

Kūryba

Nutapė peizažų, ankstyvieji – dekoratyvūs, nuotaikingi, prislopinto kolorito („Venta“, „Pažaislis“, abu 1939 m., „Pavasaris Vilniuje“ 1945 m., „Literatų gatvė Vilniuje“ 1949 m.), šeštojo – aštuntojo dešimtmečio paveikslai impresionistinio stiliaus, subtilių spalvų, kamerinių formų („Naujasis Vilnius“ 1960 m., „Kelias prie jūros“ 1973 m., „Poilsis“ 1975 m.). Nutapė figūrinių kompozicijų, natiurmortų, portretų. Sukūrė piešinių, odos dirbinių projektų. Nuo 1939 m. dalyvavo parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje 1958 m., 1967 m. Kūrinių („Vilniaus Tilto gatvė“ 1945 m., „Verbos“ 1960 m., „Saulėta diena“ 1966 m., „Žuvėdros“ 1971 m., „Natiurmortas su citrinom“ 1972 m.) turi Lietuvos dailės muziejus.
Gerardas Leonardas Smit Sibinga

Biografija

Persikėlęs iš Nyderlandų kolonijos Rytų Indijoje į Europą, Ciuricho universitete studijavo geologiją. 1921 m. šioje aukštojoje mokykloje apgynė daktaro disertaciją tema Die Klippen der Mythen und Rotenfluh.
1923 m. pakviestas kurti geologijos katedrą naujai įsteigtame Kauno universitete, jam buvo suteiktas ekstraordinarinio profesoriaus vardas. 1924 m. vadovavo geologinei ekspedicijai žvalgant Lietuvos naudingąsias iškasenas. Buvo ištirtos Ventos, Dabikinės ir Vadaksties atodangos, rasta kvartero, juros, triaso molio; permo klinties uolienų. Nesutardamas su Universiteto vadovybe ir kolegomis katedroje, 1924 m. gale G.L. Smit Sibinga iš Kauno išvažiavo.
Po to dirbo geologijos patarėju naftos kompanijoje Batavijoje (Nyderlandų Rytų Indija), asistentu Aukštojoje technikos mokykloje Delfte. 1936–1939 m. privatdocento pareigose dėstė morfologiją ir fizinę geografiją Amsterdamo universitete, 1940–1946 m. tas pačias disciplinas – kaip lektorius. 1946 m. buvo suteiktas profesoriaus vardas, šiame universitėte dėstė iki pat mirties.
Certified International Investment Analyst

Atestuotas tarptautinių investicijų analitikas (angl. Certified International Investment Analyst, CIIA) – finansų srities eksperto profesinis vardas, kurį suteikia Association of Certified International Investment Analysts (ACIIA) asociacija.
Mokymo programa trunka kelerius metus, vyksta kelių pakopų egzaminai. Ją dažniausiai baigia finansų analitikai.
Voronjos urvas

Voronjos arba Kruberio-Voronjos urvas (rus. Крубера-Воронья) giliausias žemėje žinomas urvas, esantis Abchazijoje po Gagros kalnagūbriu. Urvo gylis - 2191 m (2012 m. pr. duomenimis). Iki 1983 m. Voronja urvas buvo žinomas Sibirskajos vardu.

Urvo gyliai

2001 m. bendra rusų-ukrainiečių komanda pasiekė tuomet didžiausią šio urvo gylį - 1710 metrų. 2004 m. urvo gylis buvo padidinamas kiekvienos iš trijų ekspedicijų metu. Tame urve Ukrainos komanda kirto -2000 m žymę pirmą kartą speleologijos istorijoje. 2005 m. spalį nauja neištirta dalis buvo surasta CAVEX komandos, ir urvas tapo dar gilesnis. Ši ekspedicija patvirtino urvo gylį , kuris tapo -2140 m (±9 m gylio). Įėjimas į urvą yra taip pat prieinamas nuo dviejų kitų Arabikos kalnų urvo sistemos įėjimų: Kuibyševo urvas ir Henrich bedugnė, išdėstyta žemiau kalno nuožulnumo. Įėjimas į dar kitą sistemos urvą – Berčilskajos, esantį 100 m aukščiau, negu Voronjos urvas. Manoma, kad ateityje bus surastas šių trijų urvų susijungimas, tad bendras gylis pasieks –2240 metrų.
Elizabetas

Istorija

Gyvenvietę kaip Elizabettauną (Elizabethtown) 1665 m. įkūrė naujakuriai iš Anglijos. Miestelis buvo pirmasis Niu Džersio administracinis centras. JAV pilietinio karo metu Elizabetą nuolat puldinėjo britų pajėgos, apsistojusios Manhatane ir Steiteno saloje. 1855 m. suteiktas miesto statusas.
Andrius Zaviša

Biografija

Kilęs iš bajorų Zavišų giminės, herbo „Labedz“ savininkas, Vitebsko kašteliono Merkelio Zavišos sūnus.
Eduardas Uspenskis

Biografija

Gimė Jegorjevske, Maskvos srityje. Baigė inžinieriaus specialybę Maskvos aviacijos institute. Pradėjo kurti scenarijus animaciniams filmams. 1974 m. išleista pirmoji Eduardo Uspenskio knyga vaikams – „Dėdė Fiodoras, šuo ir katinas“. Vėliau kūrė ir vedė televizijos laidas vaikams „Labanakt, vaikučiai“, „ABėCėlė“, radijo laidą apie dainuojamąją poeziją – „Į mūsų prieplauką atplaukė laivai“.
2007–2008 m. įėjo į partijos „Piliečių jėga“ valdančiąją tarybą. 2010 m. apdovanotas Kornejaus Čiukovskio premija.

Veikla

Eduardas Uspenskis sukūrė daug gerai žinomų animacinių filmų ir knygų personažų – krokodilą Geną, Kūlverstuką, Šapokliaką, katiną Matroskiną, dėdę Fiodorą, paštininką Pečkiną, šunį Šariką. Parašė scenarijus 58 animaciniams ir 2 meniniams filmams, 10 pjesių, keliasdešimt knygų ir apsakymų vaikams (daugiausia apie „trijulę iš Rūgpienių kaimo“ bei krokodilą Geną ir Kūlverstuką).
Sarapiniškės

Istorija

2010 m. rugpjūčio 8 d. škvalas kaimą visiškai nusiaubė, nukentėjo visi namai, nulaužta daug medžių, žuvo 19 m. jaunuolis. Manoma, kad ties kaimu buvo viesulo epicentras.
Ispanijos futbolo varžybos 1936–1937 m.

Pirmenybės

Vientisas čempionatas neorganizuotas, vyko tik regioniniai turnyrai.
Kūlidžo efektas

Biologijoje ir psichologijoje Kūlidžo efektas (angl. Coolidge effect) – fenomenas, pastebimas žinduolių rūšyse, pagal kurį patinai (ir mažesnėmis apimtimis patelės) rodo pakartotiną seksualinį potraukį jei yra supažindinami su naujais seksualiai imliais partneriais, netgi po atsisakymo užsiimti seksu iš ankstesnių, bet vis dar prieinamų lytinių partnerių.

Pavadinimo kilmė

Biheivoristinis endokrinologas Frank A. Beach pirmasis paminėjo frazę „Kūlidžo efektas“ publikacijoje 1955 m., akredituodamas vieną iš savo studentų, kuris ir pasiūlė taip pavadinti šį efektą vienos psichologijos konferencijos metu. Jis akreditavo pavadinimą. Pavadinimas kilo nuo 30-tojo JAV prezidento Calvin Coolidge.

Empiriniai įrodymai

Originalūs eksperimentai su žiurkėmis buvo vykdomi tokia tvarka: patinas buvo patalpinamas į uždarą didelę dėžę su keturiomis ar penkiomis žiurkių patelėmis, kurios buvo lytiškai sujaudintos. Patinas netrukus pradėjo nuolat poruotis su visomis žiurkių patelėmis iki tol, kol galiausiai jo jėgos išseko. Patelės tęsė raginimus, bei laižymą, tačiau patinas neatsakė. Kai į dėžę buvo įdėta nauja patelė, patinas tapo budrus ir pradėjo poruotis dar sykį su naująja patele. Šis fenomenas nėra būdingas tik žiurkėms. Kūlidžo efektas yra dopamino kiekio padidėjimo ir po to sekančių efektų gyvūno limbinei sistemai paaiškinimas.
Vyrai po lytinių santykių patiria refrakcinį laikotarpį. Po ejakuliacijos vyrai dažniausiai praranda erekciją, galimai tam, kad išvengtų savo sėklos išstūmimo iš vaginos sueities (lytinio akto) metu. Vis dėlto šis poejakuliacinis atsparumo periodas yra sumažinamas ar pašalinamas, jei nauja patelė tampa prieinama. Kūlidžo efektas yra cituojamas evoliucijos biologų, kaip įrodymas, kad vyrai yra labiau linkę būti iš naujo sujaudinami naujos lytinių santykių partnerės (ir vyrams noras turėti lytinių santykių su didesniu partnerių skaičiumi ir įvairumu yra didesnis nei moterims).
Kūlidžo efektas įprastai pastebimas demonstruojamas vyrų, tai yra, vyrai rodo atsinaujinusį susijaudinimą naujomis moterimis, tačiau Lester ir Gorzalka sukūrė modelį, apibrėžiantį, ar Kūlidžo efektas taip pat būdingas ir moterims. Jų eksperimentas, kuriame buvo naudojami žiurkėnai vietoje žiurkių, atrado, kad šis efektas taip pat būdingas ir moterims, tačiau mažesniu mastu.
Projekcija (geometrija)

Projekcija geometrijoje tai atvaizdis  iš erdvės  į jos poerdvį, toks, kad . Kitais žodžiais tariant, pakartotinai atlikus projekcijos operaciją, galutinis rezultatas lieka nepakitęs: .
Projekcijos plačiai naudojamos mene, architektūroje, kartografijoje, braižyboje.
Kajanis

Istorija

Kajanio miestas įkurtas 1651 m. Tais laikais Kainu regionas garsėjo kaip dervos, gaunamos iš pušies, gamintojas ir eksportuotojas. Derva buvo plukdoma į Oulujervio ežerą, po to į Oulu, prie Botnijos įlankos Baltijos jūroje. Iš ten derva būdavo plukdoma į žemyninę Europą, kur ją naudodavo kaip hermetiką ir antipelėsį laivų korpusų padengimui.
Vienas žymiausių istorinių paminklų Kajanyje yra Kajanio pilies griuvėsiai, esantys Kajanio upės saloje. Pilis buvo pradėta statyti 1604 m., o užbaigta − 1666 m. Pilis vietiniams gyventojams buvo kaip administracinis centras, kalėjimas, karinė bazė ir prieglobstis nuo visų negandų.
XVIII a. per Šiaurės karą, Kajanio pilis buvo priversta pasiduoti rusų karinėms pajėgoms. 1716 m. kovo mėnesį rusai pilį susprogdino. Nuo to laiko iki mūsų dienų ir stūkso išlikę pilies griuvėsiai. Šiandien griuvėsiai yra ypač populiarūs tarp vaikų, kurie mėgsta tyrinėti tamsius, vingiuotus buvusios pilies koridorius.
XX a. pradžioje miestas žingsnis po žingsnio plėtėsi ir industrializavosi, ypač po to, kai geležinkelio bėgiai sujungė Kajanį su Helsinkiu. Tačiau stipriausiai miestas išsiplėtė tik po II pasaulinio karo.
Venelin Filipov

Karjera

Karjeros pradžioje atstovavo klubus gimtinėje Bugarijoje.
2018 m. tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.
Singuliaritarianizmas

Singuliaritarianizmas – moralės teorija, filosofija, pagrįsta tikėjimu, kad technologinis singuliarumas yra galimas, pageidautinas ir siektinas.
Bambergo lietuviai

Bambergo lietuviai – lietuviai, gyvenę ar dirbę Bamberge, Vokietija, išlaikę lietuvybę bei dalyvavę lietuviškoje veikloje.

Istorija

Per Antrąjį pasaulinį karą iki 1945 m. į Bambergą atvyko keliasdešimt lietuvių, pasitraukusių iš Lietuvos. Prasidėjus pabėgėlių evakuacijai iš Tiuringijos į Bambergą persikėlė iki 300 lietuvių, 1947 m. rudenį atkelta lietuvių iš Vunzydelio karo pabėgėlių stovyklos.

Veikla

Pirmieji lietuviai Bamberge įkūrė lietuvių šalpos komitetą. 1945–1948 m. čia kasdien ėjo Bambergo lietuvių informacinis biuletenis, dauginamas rotatoriumi, 1945–1947 m. savaitraštis „Naujienos“ (išėjo 10 numerių), 1945 m. leisti „Dienos įvykiai“, „Radijo žinių biuletenis“, 1946–1947 m. – humoro laikraštis „Šiukšlynas“. 1945–1948 m. išspausdintos 3 lietuvių autorių knygos.
1945–1949 m. veikė 4 skyrių pradinė mokykla, 1946 m. pradžioje atidaryta Bambergo Jono Basanavičiaus progimnazija, nuo 1947 m. veikė vaikų darželis (vadovė A. Balčiūnaitė). Rengti vairuotojų, elektrikų, dažytojų, braižytojų, siuvėjų, kirpėjų, radijo technikų, anglų kalbos kursai suaugusiesiems. Bamberge įkurtas ir trumpai veikė lietuvių tautinis ansamblis (vėliau persikėlė į Vysbadeną, Zeligenštadtą; vadovas S. Sodeika). Bambergo lietuviai turėjo mišrų chorą, teatro būrelį, nuo 1947 m. veikė skautai ir ateitininkai.
1948 m. Bamberge dar buvo apie 1000 lietuvių. Vėliau dauguma išvyko.

Žymesni lietuviai

Bamberge gyveno ar mokėsi: Antanas Bunga, Kęstutis Jonas Grigaitis, Kazimieras Kuzminskas, Juozas Rauktys, Olegas Truchanas
Bendra nuosavybės kaina

Bendra Nuosavybės Kaina (angl. TCO, Total Cost of Ownership) – terminas, reiškiantis visų su turtu susijusių išlaidų (ir trumpalaikių, ir ilgalaikių) sumą. Ekonomikoje panašiu tikslu naudojamas metodas Life cycle cost analysis.

Programinės įrangos TCO

Dažniausiai terminas TCO naudojamas, kalbant apie programinę įrangą, kur į TCO įskaičiuojama programinės įrangos įsigyjimo, atnaujinimų, administravimo ir pan. vertė.
Kritikai teigia, kad programinei įrangai taikyti šį terminą netikslu, kadangi įsigyjama ne programinė įranga, o jos naudojimo licencija, todėl netikslu sakyti nuosavybė. Siūlomas terminas Bendra naudojimo kaina.

Automobilio TCO

Ir palyginant dviejų automobilių naudojimo išlaidas dažnai skaičiuojamas jų TCO. Į jį įskaičiuojama automobilio pirkimo kaina, su naudojimu ir priežiūra per tam tikrą laiką susijusios išlaidos, iš tos sumos atimama numatoma naudoto automobilio kaino pardavimo praėjus nustatytam laikui kaina.
Sevilla Atlético

Istorija

Klubas įkurtas 1958 m. Šiuo metu žaidžia antros pakopos pirmenybėse LaLiga2.

Pasiekimai

2007/2008 m. sezone 9 vieta II pakopos pirmenybėse yra geriausias ekipos pasirodymas per visą istoriją.
Rožinis kvarcas

Skaidrumas

Skaidrumas reiškia, kad akmuo turi būti be jokių intarpų, taškelių ar kt., ypatingai tie, kurie yra nušlifuoti facetiniu būdu. Dažnai yra vartojama būtent tokia sąvoka – „akimi nematomi trūkumai“. Taip pat skiriasi ir brangakmenių tipai, kuriems leidžiama turėti intarpų, pavyzdžiui smaragdas, su plika akimi matomais neskaidrumais yra vertinamas žymiai geriau, nei tokio pat dydžio granatas.

Apdirbimas

Akmenys gali būti apdirbami įvairiausiais būdais. Šlifavimas gali būti deimantinis (apvalus), smaragdo (trikampis), ovalus, kriaušės, markizės formos. Šlifavimo kokybė yra apsprendžiama nušlifuotų kampų vienodumu, formos išlaikymu, taip pat neturėtų būti jokių įskilimų.

Brangakmenių retumas

Kuo didesnė pasiūla, ir jei ji viršija paklausą, tuo mažesnė ir brangakmenių kaina. Šiuo atveju rožinis kvarcas ganėtinai viršija paklausą.
Limneidai

Limneidas – augalo hidrofito forma, augalas, visą savo gyvenimo ciklą augantis po vandeniu.
Vandens telkiniuose jie neretai sudaro ketvirtąją augalų juostą, esančią iki 10 m gylio. Šioje juostoje auga paprastoji nertis (Ceratophyllum demersum), Characeae šeimos rūšys ir vandens samanos.
Nuodėmės užkalbėjimas

Apie filmą

Filmavimas, trukęs septynias savaites, vyko Vilniuje ir Trakų Vokėje, o planuotos išvykos į Buriatiją dėl lėšų stygiaus teko atsisakyti.
Filme pasakojama apie jauną žurnalistę Viktoriją, kuri lankosi pas psichoanalitikę Ritą. Viktoriją kankina meilė ir aistra kunigui Pauliui. Skausminga jaunos moters aistra kunigui ir gyvenimo vidurio sulaukusios psichoterapeutės intymus dienoraštis, kurį leista perskaityti visiems norintiems. lengvos ironijos persmelktame filme daug emocinės istorijos, kuri nejučia priverčia juostą žiūrėti su gilia asmenine pajauta. Apie erotines scenas – didelis komplimentas režisieriui, savotiška pergalė kebliausiame fronte.

Vaidina

Rasa Samuolytė, Aleksas Kazanavičius, Nelė Savičenko, Kostas Smoriginas, Remigijus Sabulis, Romualdas Ramanauskas, Toma Vaškevičiūtė, Rolandas Boravskis, Darius Petkevičius, Adomas Stančikas, Gediminas Vilaniškis, Irmantas Jankaitis, Loreta Juodkaitė, Irena Žitkutė, Virginija Vareikytė, Juozas Rimas, Donatas Šimukauskas, Ramūnas Cicėnas, Julija Stefanovičienė.
Janina Lapinskaitė

Biografija

1975 m. baigė režisūrą Lietuvos konservatorijoje. 1975–1994 m. Lietuvos televizijos režisierė. Nuo 1995 m. Lietuvos muzikos akademijos (nuo 2004 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytoja, nuo 2002 m. LMTA Teatro ir kino fakulteto Kino ir televizijos katedros vedėja, nuo 2007 m. docentė, vėliau - profesorė. LMTA dėstomi dalykai: Kino portretas, Vaidmens įgarsinimas Kūrybinis projektas, Baigiamasis kūrybinis projektas. LMTA senato pirmininko pavaduotoja, Lietuvos kinematografininkų sąjungos narė.
Vyras Algimantas Puipa, režisierius.

Kūryba

Sukūrė, daugiausia pagal savo scenarijus, televizijos ir kino dokumentinių filmų. Filmų personažai – vadinamuosiuose visuomenės paribiuose atsidūrę žmonės, atsiskyrėliai, ekscentrikai, jų nepaprastas gyvenimas paryškinamas temos ir stiliaus kontrastu, savitu rakursu; filmams būdinga poetiškumo ir realistiškumo derinys.
Rilis

Sportas

Miesto futbolo klubo Rhyl FC komanda yra viena stipriausių Velso aukščiausioje lygoje
Korespondenciniai šachmatai

Korespondenciniai šachmatai – šachmatai, žaidžiami susirašinėjant (naudojama korespondencija), nematant varžovo, ėjimus vienas kitam perduodant per atstumą.  Anksčiau toks žaidimo būdas brangiai kainuodavo, nes ėjimus reikėdavo siųsti vokais paštu, dalį turnyro sužaisti net registruotu paštu.  Dabar viskas kompiuterizuota, žaidžiama per atskirą serverį. Ėjimai varžovui siunčiami elektroniniu būdu (naudojamas, pvz., elektroninis paštas).
Tarptautiniu mastu veikia Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija. Lietuvoje korespondencinių šachmatų sportininkus vienija Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija.
Id Tech 4

id Tech 4 (dar žinomas kaip Doom 3 variklis) yra kompiuterinio žaidimo variklis, kurį sukūrė „id Software“. Pirmą kartą šis variklis buvo panaudotas kompiuteriniame žaidime „Doom 3“.
Šaltinis (Panevėžys)

Šaltinis – Pasaulio lietuvių religinis, tautinis, mokslinės minties dvimėnesis žurnalas, leistas 1993–1998 m. Panevėžyje.

Istorija

Leido Lietuvos Marijonai prie Panevėžio Šv. Trejybės bažnyčios. Leistas kaip perkeltas 1906–1914 m. ėjęs Seinuose („Šaltinis“), 1915 m. Vilniuje, 1926–1940 m. Marijampolėje („Šaltinis“) ir nuo 1946 m. Didžiojoje Britanijoje leistas to paties pavadinimo leidinys. Tiražas 1993 m. – 1000 egz., 1997 m. – 500 egz.
Didžiojoje Britanijoje redagavo kunigas S. Matulis. Vyriausiasis redaktorius kunigas P. Kavaliauskas.
Rodrigo de Freitas lagūna

Rodrigo de Freitas lagūna – lagūna Rio de Žaneire, Brazilijoje. Jungiasi su Atlanto vandenynu. Paplitęs didelis kiekis dumblių retina deguonies kiekį lagūnos vandenyse dėl ko lagūnoje mažėja žuvų populiacija.
Greižėnų kapinynas

Greižėnų kapinynas – kapinynas Tauragės rajono savivaldybės teritorijoje (unikalus kodas 3455), prie Greižėnų kaimo (Lauksargių seniūnija), Jūros slėnio kalvoje, greta – Greižėnų piliakalnis.

Tyrimai

Apardytas. 1897 m. kasant smėlį aptikta archeologinių radinių ir žmonių kaulų. 1897–1898 m. Adalbertas Becenbergeris ištyrė apie 200 m² plotą. Rasta septyniolika IV a. – VII a. kapų. 1990 m. Arvydas Asadauskas ištyrė 48 m² plotą, rado V a. kapą ir 15 manoma, apeiginių laužaviečių. Mirusieji laidoti nedeginti su įkapėmis. Aptikti du grupiniai kapai – viename buvo palaidoti 3, kitame 4 mirusieji. Rasta žalvarinių papuošalų – antkaklių (žieduota su kilpele ir kabliuku gale bei su dvigubu lankeliu priekyje), kaklo apvara iš mėlyno stiklo karolių ir sidabrinių įvijų, storėjančiais galais apyrankių, lankinių ilgakojų ir palenkta kojele segių, trikampė segė, gintaro ir spalvotu emaliu dengtų karolių, įvijinių žiedų, t. p. geležinių diržo sagčių; geležinių ginklų (kovos peilių – durklų, ietigalių, vienašmenis kalavijas), darbo įrankių (peilių ir ylų), puodų šukių.
Greižėnų kapinynas datuojamas II a. – IX a. 1897–1898 m. radinius iki 1945 m. buvo saugojo Karaliaučiaus muziejus Prussia, manoma, kad jie neišliko. 1990 m. radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Aršioji tauriabudė

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 118 psl.