google/wiki40b huggingface dataset:
Kėdainių senoji sinagoga

Istorija

1784 m. šiauriniame tuometinės Žydų Rinkos pakraštyje, vietoje sudegusios XVII a. II pusės sinagogos, buvo pastatyta nauja mūrinė baroko stiliaus vasaros sinagoga, kurios interjero dekoravimas buvo užbaigtas 1807 metais. II pasaulinio karo metais uždaryta. Nuo 2004 metų vasaros Didžiojoje sinagogoje įsikūrusi Dailės mokykla.
Eglė Karpavičiūtė

Eglė Karpavičiūtė (g. 1984) – Lietuvos jaunosios kartos tapytoja.

Biografija

E. Karpavičiūtė studijavo tapybą Vilniaus dailės akademijoje. Ji yra surengusi individualių parodų, taip pat dalyvavo dešimtyse grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje.
Šiuo metu yra atstovaujama „The Rooster Gallery“ Vilniuje.

Kūryba

E. Karpavičiūtė savo darbuose dažnai naudoja žymių meno kūrinių, architektūrinių objektų ir kitų kultūrinių artefaktų motyvus. Tokiu būdu E. Karpavičiūtė nagrinėja universalų kūrinių supratimą, originalumo sampratą ir menininko statusą.
E. Karpavičiūtės tapyba – ne tik fotografiška fiksacija, trumpalaikių reiškinių dokumentavimas, bet ir interpretacija. Savo kartos kontekste E. Karpavičiūtė išsiskiria mąslumu ir filosofiniu nusiteikimu. Ištraukdama vaizduojamus objektus iš įprasto konteksto ir papildydama naujomis prasmėmis, tapytoja teigia regimosios tikrovės iliuziškumą, laikinumą, trapumą, skatina suabejoti materialiaisiais pavidalais, gilintis į reiškinių reikšmę, jų prigimtį. 

Apdovanojimai

2015 birželį ji tapo Donkey Art Prize nugalėtoja (Tokijus/Dubajus/Milanas/Majamis)
2015 gegužę ji pateko tarp finalininkų Premio Combat Prize 2015 (Livorno, Italija)
2013 sausį LR Kultūros ministerijos jai skyrė individualią valstybinę stipendiją metams
2012 spalį ji laimėjo Publikos prizą konkurse “Jaunojo tapytojo prizas 2012”
2011 lapkritį ji tapo The Sovereign European Art Price 2011 (Stambulas, Turkija) konkurso laureate
2010 gruodį ji tapo Konkurso Global Art Room Competition (Ryga, Latvija) laureate
2007 lapkritį jai buvo skirta Dalios Gruodienės vardo stipendija
Verbiškės (Vilnius)

Istorija

Šalia gyvenvietės aptiktos Verbiškių I, Verbiškių II, Verbiškių III, Miškinių I, Miškinių II, Miškinių III, Miškinių IV ir Užuežerės senovės gyvenvietės. 1998 m. tyrinėta Miškinių II gyvenvietė ir datuota ankstyvojo neolito pabaiga – viduriniuoju neolitu ir priskirta Narvos kultūrai.
2011 m. šalia Verbiškių kaimo atliktų kasinėjimų metu aptikti penki titnaginiai įrankiai. Radiniai datuojami mezolito laikotarpiu.
Algimantas Apanavičius

Algimantas Apanavičius (g. 1935 m. rugpjūčio 15 d. Kybartuose) – Lietuvos kompozitorius.

Biografija

Sesuo Gražina Apanavičiūtė. 1961 m. baigė Lietuvos konservatorijos A. Dvarionienės fortepijono klasę. Nuo 1960 m. Lietuvos televizijos garso režisierius, 1967–1983 m. ir 1988–1998 m. vyr. garso režisierius. Nuo 1994 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytojas, nuo 1996 m. Kino ir televizijos katedros garso režisierių kurso vadovas.

Kūryba

1963–2001 m. sukūrė muziką apie 150 Lietuvos kino studijos ir Lietuvos televizijos filmų, spektaklių, tarp jų meniniams filmams „Niekas nenorėjo mirti“, „Maža išpažintis“, „Surask mane“, „Kai aš mažas buvau“, „Sodybų tuštėjimo metas“, „Vėjas rugiuose“, ir dokumentiniams filmams „Šimtamečių godos“, „Hommo esse“, „Ir aš nieko pakeist negaliu“, televizijos meniniams filmams „Mirtis ir vyšnios medis“, „Tadas Blinda“, „Ko verkė pušys“, „Raudonmedžio rojus“, "Sodybų tuštėjimo metas, Devyni nuopolio ratai, „Žalčio karūna“, „Valdžia“, dokumentiniam ciklui apie Lietuvos partizanus, tarp jų – „Ketvirtasis prezidentas“.
Viešosios policijos apsaugos tarnyba

Viešosios policijos apsaugos tarnyba – specializuota Lietuvos policijos tarnyba, vykdžiusi komercinės apsaugos funkcijas.

Istorija

1991 m. įkurta Apsaugos policijos valdyba prie Viešosios policijos valdybos, pertvarkius Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Nežinybinės apsaugos valdybą. 1997 m. valdyba pertvarkyta į Policijos departamento Viešosios policijos Apsaugos organizavimo tarnybą.
2001 m., pertvarkius Viešosios policijos valdybą į Lietuvos viešosios policijos biurą, įkurta atskira Lietuvos policijos apsaugos organizavimo tarnyba. 2004 m. tarnyba išskaidyta į atskirus policijos komisariatų Apsaugos skyrius, kurie 2005 m. pertvarkyti į Viešosios policijos apsaugos skyrius.
2008 m. Viešosios policijos apsaugos skyriai vėl sujungti į Viešosios policijos apsaugos tarnybą, o 2010 m. pati tarnyba buvo prijungta prie Lietuvos viešosios policijos rinktinės „Vytis“.
Komodoras (Karališkasis laivynas)

Komodoras (angl. commodore; Cdre) – D. Britanijos Karališkojo laivyno karininko laipsnis, aukštesnis už kapitono, žemesnis už kontradmirolo (angl. rear admiral) laipsnį. NATO rangų kodas OF-6. Ekvivalentiškas armijos brigadininko (angl. brigadier) laipsniui. Atitinka Lietuvos laivyno flotilės admirolo laipsnį.

Skiriamieji ženklai

Dabartiniai laivyno komodorų skiriamieji ženklai yra rankovės antsiuvai ties rankogaliu – 45 mm pločio auksinio galiono antsiuvas aplink rankovę ir auksinis 45 mm skersmens žiedas iš 13 mm pločio galiono.

Istorija

Dabartinių komodorų dabartiniai skiriamieji ženklai yra buvę antros klasės komodoro skiriamieji ženklai. Komodoro laipsnis kaip karinis laipsnis Karališkajame laivyne egzistuoja nuo 1997 m. Iki tol tai buvo pareigybė, į kurią skirdavo vyresniuosius kapitonus. Pavyzdžiui, vyriausias eskadrinių minininkų vadas (angl. destroyer) laivyne galėjo turėti titulą  angl. Commodore (D)), o vyriausias povandeninių laivų (angl. submarines) vadas galėjo turėti analogišką titulą angl. Commodore (S). Abiem atvejais šis titulas žymėdavo pareigybę, bet ne laipsnį.
Kazimieras Narbutas

Biografija

Gimė vidutinio bajoro, aktyviai dalyvavusio krašto politiniame gyvenime, šeimoje. 1755 m. stodamas į pijorus gavo Kazimiero vardą. 1755–1757 m. studijavo Pinsko apskrities Lubiešovo pijorų seminarijoje, 1757–1759 m. Dombrovicų (dab. Dubrovicai, Rovno sritis, Ukraina) pijorų kolegijoje. Baigęs žemesniąją pijorų mokyklą, 1759 m. jis įstojo į Vilniaus pijorų kolegiją, kurioje studijavo filosofiją, matematiką, užsienio kalbas. Pijorų mokyklos pasaulietiniams mokslams buvo palankesnės negu jėzuitų – prie savo mokyklų pijorai kūrė bibliotekas, laboratorijas, botanikos sodus. Tai buvo viena iš priežasčių, dėl kurių Narbutas, baigęs Vilniaus pijorų kolegiją, užuot studijavęs Vilniaus akademijoje išvyko mokytis į užsienį. Ketverius metus Romoje jis klausėsi filosofijos, teologijos ir kitų mokslų paskaitų. 1761 m. įšventintas kunigu.
Nuo 1764 m. Dombrovicų pijorų kolegijos filosofijos, istorijos, retorikos, prancūzų kalbos dėstytojas, kolegijos rektorius. 1767–1771 m. Vilniaus pijorų kolegijos dėstytojas, rektorius, kurį laiką vadovavo Vilniaus pijorų spaustuvei. 1772–1774 m. lankėsi Prancūzijoje, gyveno Paryžiuje, bendravo su prancūzų švietėjais, lankėsi Vokietijoje. 1774–1794 m. gyveno Varšuvoje, dirbo Edukacinės komisijos vadovėlių rengimo draugijoje, rūpinosi, kad vadovėliai atitiktų naujųjų amžių dvasią, švietimo reikalavimus. Krokuvos akademija jam suteikė teisės mokslų daktaro laipsnį.
Mėgo poeziją, pats parašė nemažą pluoštą eilėraščių, dažnai juos spausdino nenurodydamas pavardės.

Mokslinė veikla

Filosofijoje ir logikoje rėmėsi idėjomis, kurias skleidė Renė Dekartas, Kristianas Volfas, Antonijus Genovezis. Jo netenkino scholastinė natūrfilosofija. Jį domino teorinės filosofijos problemos ir gamtos mokslai. Teigė samprotavimų laisvę, sveikojo proto, kuriuo pagrįsta filosofijos laisvė ir religijos sambūvį. Sekdamas Šviečiamojo amžiaus vyraujančia ribota nuostata, logiką traktavo kaip pažinimo teoriją, grindžiamą psichologiniais elementais. Abejonę laikė būtina pažinimo dalimi. Pabrėžė patyrimo vaidmenį – daiktų požymiai randami patyrimu ir indukciškai apibendrinami. Mąstymo klaidų ieškojo ir socialinėje tikrovėje. Etiką apibrėžė kaip prigimtinės moralės teoriją, politiką – kaip prigimtinės teisės teoriją, jas laikė dorovinio ir pilietinio atsinaujinimo teoriniu pagrindu. Ekonomines refomas siūlė įgyvendinti taikant gamtos mokslus. 
1769 m. Narbutas parašė reikšmingiausią savo veikalą „Logika, arba Mąstymo ir daiktų apgalvojimo mokslas“, vėliau išėjo dar keturi šio veikalo leidimai. Tai pirmas originalus logikos vadovėlis lenkų kalba. Jame Narbutas trumpai išdėstė savo pažiūras pagrindiniais filosofijos klausimais, propagavo Švietimo epochos racionalistų pažinimo teorijos principus. Logikos pratarmėje pabrėžė filosofinės literatūros leidimo gimtąja kalba svarbą, vėliau šią mintį jis ne kartą kėlė Edukacinėje komisijoje. Jis pradininkas to sąjūdžio, kurį vėliau tęsė Teodoras Narbutas, Simonas Stanevičius, Liudvikas Adomas Jucevičius, Simonas Daukantas, tik jiems rašyti gimtąja kalba reiškė rašyti lietuviškai.
Kunigo žmona (filmas)

Turinys

Sužinojusi, kad jos draugas, su kuriuo ji susitikinėjo 4 metus, yra vedęs, Valerija nusprendžia nusižudyti. Ji išgeria didelę dozę vaistų, tačiau prieš tai paskambina pagalbos telefonu, nenorėdama, kad jos mirties priežastis liktų nežinoma. Jos pašnekovu tampa kunigas donas Mario, kuriam nepavyksta Valerijos perkalbėti susilaikyti nuo savižudybės. Ryte atsibudusi ligoninėje, ji prie savo lovos pamato kunigą ir šį įsimyli. Mario visai būdais stengiasi ignoruoti merginą, tačiau pamažu taip pat pradeda jausti šiai fizinę trauką. Ieškodamas išeities, jis kreipiasi į Vatikaną, tačiau šio pasiūlytas monsinjoro titulas priverčia kunigą suabejoti savo pasirinkimu susieti gyvenimą su moterimi...
Bajėnai II

Istorija

XIX a. pab. – XX a. pr. čia buvo Tiškevičiams priklausiusio Bajėnų dvaro palivarkas.
Antanas Keblys

Biografija

Mokėsi Baublių pradžios mokykloje ir Kretingos pranciškonų gimnazijoje, giedojo bažnytiniuose ir gimnazijos choruose. Rusų ir vokiečių okupacijų metais dirbo Kauno „Maisto“ bendrovėje.
1943 m. pasitraukė į Vokietiją. Kiek pasimokęs Hamburgo jūrininkų mokykloje, gavo darbo prekybiniame laive, kuris kursavo tarp Danijos ir Norvegijos. 1947 m. iš Vokietijos pateko į Angliją, kur toliau mokėsi jūreivystės amato ir dirbo įvairius darbus, įsitraukė į kultūrinę veiklą.
1951 m. apsistojo Monrealyje (Kanada), studijavo jūrų laivų inžineriją, apie 35 metus dirbo didžiausioje Monrealio „Molson" alaus darykloje.
Turėdamas gražų balsą ir didelį potraukį muzikai, privačiai pradėjo mokytis dainuoti. Operos solistės E. Kardelienės paskatintas dainavimo studijas tęsė Monrealio McGill universiteto Muzikos fakultete.
Studijų metais dainavo choruose ir klasikinių operų spektakliuose. Kaip solistas pirmiausia pradėjo reikštis Monrealio Aušros Vartų ir Šv. Kazimiero lietuvių bažnyčiose. 1964 m. balandžio 11 d. Monrealio Aušros Vartų parapijos salėje įvyko pirmasis A. Keblio rečitalis, kurių vėliau vis daugėjo. Dainininkas pradėjo dalyvauti Kanados miestuose rengtuose festivaliuose – konkursuose, kur laimėtos pirmosios ir antrosios premijos. A. Keblio solinių koncertų vis daugėjo. Su pasisekimu jis dainavo ne tik Kanadoje, bet ir JAV, Australijos, Brazilijos lietuvių įvairiuose renginiuose ir pagaliau Lietuvoje. Iš viso dainininkas surengė apie 100 solinių koncertų.
A. Keblio kūrybinis darbas buvo susijęs su Monrealio Aušros Vartų parapijos mišriuoju choru, kurį į didelį ir pajėgų meninį kolektyvą išaugino 1965 m. pradėjusi jam vadovauti darbšti muzikė M. Roch. A. Keblys dirigentei padėjo mokyti chorą, o koncertuose atlikdavo daugelio kūrinių solo partijas, retkarčiais ir diriguodavo. Choras daug koncertavo Kanadoje ir kitur, dainavo 1967 ir 1975 m. pasaulinėse parodose Monrealyje, dalyvavo dainų šventėse ir kituose tautiniuose renginiuose. Jis turėjo parengęs didelį ir turiningą koncertinį repertuarą, uoliai propagavo lietuvišką muziką. 1969 choras išleido savo pirmąją plokštelę, vėliau padarė ir kitokių įrašų.
Nuo 1968 m. A. Keblys daug metų kūrybiškai vadovavo vyrų vokaliniam oktetui (jame ir pats dainavo). Oktetas koncertavo Kanados ir JAV miestuose bei lietuvių kolonijose.
Išleido vieną ilgai grojančią plokštelę ir apie 80 audiokasečių, 5 videokasetes. Kasetėse įrašytos solo dainos, koncertai su Aušros Vartų chorų, su vyrų vokaliniu oktetu ir su klaipėdiškio V. Tetensko vadovaujamu lietuvių liaudies instrumentų ansambliu.
1977 m. A. Keblys pirmą kartą lankėsi Lietuvoje, viešėjo savo tėviškėje, Vilniuje giedojo Vilniaus Šv. Petro ir Povilo bažnyčioje. 1991 m. su kitais solistais chorui ir orkestrui talkino keliuose Žemaitijos miestuose atliekant A. Stankevičiaus kantatą „Kryžių ir Rūpintojėlių Lietuva“. 1993 m. koncertavo Klaipėdos universiteto Menų fakultete, 1994 m. – Vilniuje, 1998 m. viešėjo Klaipėdoje ir Palangoje. 1998 m. išleista prof. Vytauto Tetensko parengta knyga „Antano Keblio daina Lietuvai".
Bamarai

Paplitimas

Bamarai yra Mianmare gausiausia daugumą sudaranti tauta. Tailande yra antra didžiausia bamarų bendruomenė pasaulyje. Tailande yra daugiausia pabėgėlių iš Mianmaro, kurie iš savo šalies pasitraukė dėl nepalankios politinės ir ekonominės situacijos. Didelės žmonių, kilusių iš Mianmaro mažumos yra Jungtinėse Valstijose (mjanmoamerikiečiai) ir Jungtinėje Karalystėje. Mianmariečių emigracija, jau seniai trunkantis reiškinys, prasidėjęs dar II pasaulinio karo metu. Kitos didelės išeivijos bangos, sekė šaliai atgavus nepriklausomybę nuo Jungtinės Karalystės (1949 m.) ir karinės chuntos (nuo 1962 m.) valdymo metu. Emigracija turi didelę įtaką Mianmaro etninei įvairovei. Kai, iš pradžių, tuometinei Birmai paskelbus nepriklausomybę, anglomianmariečiai (anglobirmiečiai) pradėjo didele banga emigruoti į Jungtinę Karalystę, Australiją, Naująją Zelandiją ir Šiaurės Ameriką, paskui šią etninę grupę ėmė sekti ir bamarai. Taip pat didelės bamarų ir kitų išeivių iš Mianmaro grupės yra Malaizijoje, Singapūre, Honkonge (Kinija), Taivane, Pietų Korėjoje ir Japonijoje.

Religija

Dauguma bamarų yra budistai, išpažįstantys Theravados atšaką. Budizmas Mianmare praktikuojamas kartu su natų dvasių gabinimu.
JAV telekomunikacijų aktas

1996 m. Telekomunikacijų aktas (angl. Telecommunications Act of 1996) - JAV konkurencijos teisės šaltinis, federalinis įstatymas. Juo buvo reformuota JAV telekomunikacijų teisė (iki tol galiojo 1934 m. Komunikacijų aktas). Įstatymą priėmė 104-asis JAV Kongresas 1996 m. sausio 3 d. Pasirašė JAV Prezidentas Bill Clinton (1996 m. vasario 8 d.).
Normančiai (Šiauliai)

Istorija

Senovinė gyvenvietė, kurios vakariniame pakraštyje dunkso Normančių piliakalnis.
Rokis

Siužetas

Rokis Balboa (aktorius Sylvester Stallone), boksininkas iš Filadelfijos, kuris vieną dieną gauna netikėtą pasiūlymą kautis su pasaulio sunkiasvorių čempionu Apolu Krydu (aktorius Carl Weathers). Rokis sutinka kautis ir išgarsėja.
Madalenos perėja

Madalenos perėja (it. Colle della Maddalena; pranc. Col de Larche) – kalnų perėja (aukščiausias taškas 1996 m), kuria eina valstybės siena tarp Italijos ir Prancūzijos. Perėja eina kelias, jungiantis Barselonetą (Prancūzija) ir Kuneo (Italija). Perėja einantis kelias yra riba tarp Kotijaus Alpių ir Pajūrio Alpių kalnų.
Dabartinis prancūziškas pavadinimas Col de Larche suteiktas pagal kaimą Larche Aukštutinio Provanso Alpių departamente, esantį į šiaurės vakarus nuo perėjos. Senovinis prancūziškas pavadinimas – pranc. Col de l'Argentière.
Col de l’Argentière perėja jungė Lioną su Italija. Perėja nuo 1388 m. iki 1713 m. priklausė Savojos dinastijai ir buvo lengvas kelias iš Pjemonto į gretimą Barseloneto slėnį. Perėja atiteko Savojos dinastijai 1388 m., kai Savojos grafas Amadėjus VI nupirko ją už 60 tūkst. ekiu. Tai rodo perėjos strateginę ir komercinę svarbą.
Už kelių šimtų metro nuo perėjos Italijos pusėje yra ežeras Lago della Maddalena, iš kurio išteka Stura di Demontės upė, svarbus Tanaro intakas.
FC Zestap'oni

Istorija

Klubas įkurtas 2004 m. Du kartus (2011 ir 2012 m.) tapo šalies čempionais.
Zestafoni buvo pašalinta iš aukščiausios lygos pirmenybių 2015 m. balandžio 20 d. Klubas neatvyko į rungtynes, jiems įskaitytas techninis pralaimėjimas, skirta bauda. Galiausiai, šis klubas buvo pašalintas iš pirmenybių.
1960 m. Formulės 1 sezonas

Sezono apžvalga

Šis sezonas buvo paskutinis 2.5 litro variklius naudojantiems bolidams. Sezone nugalėjo Jack Brabhamas ir Cooper ekipa. Sezone pirmą kartą gale įmontuotus variklius panaudojo Lotus, BRM ir Ferrari ekipos. Cooper ekipa laimėjo šešis iš dešimties etapų.
Sezone buvo pakeista taškų skaičiavimo sistema - už greičiausią ratą nebebuvo skiriami taškas, jis atiteko šeštos vietos laimėtojui. Į čempionato įskaitą buvo skaičiuojami geriausi šeši rezultatai, vietoj anksčiau skaičiuotų penkių.
Šiais metais paskutinį kartą Formulės 1 lenktynės buvo Indianapolis 500 dalimi.
Vyzas Megara

istorija

Klubas įkurtas 1928 m.  Klubo komanda žaidė Graikijos elito divizione.

Sudėtis

<...>
Žygiavimas

Žygis – kelionė pėsčiomis, trunkanti nuo maždaug 10 km iki 100 km ir daugiau. Pavyzdžiui, Lietuvoje 10 km atstumus žygių rengėjai dažniausiai pritaiko ir šeimoms su mažais vaikais, iki 25 km žygis taip pat nereikalauja didelio žygeivių pasiruošimo, o 50 km ir ilgesni žygiai siūlomi veržlaus laisvalaikio mėgėjams, turintiems tam skirtą žygiavimo ar bėgimo avalynę, neperšlampamus ar neperpučiamus drabužius ir pan.
Kuširas (miestas)

Istorija

Kuširas miesto statusą įgavo 1922 m. rugpjūčio 1 d.

Miesto simboliai

Oficiali miesto gėlė – rėžiukas, medis – amūrinė alyva.
Angelė Daujotienė

Biografija

1966–1973 m. mokėsi Kauno aklųjų vidurinėje mokykloje, 1974–1976 m. – Vilniaus kultūros mokykloje, 1977–1982 m. studijavo ŠPI. Nuo 1990 m. – Lietuvos aklųjų ir silpnaregių ugdymo centro direktorė.
Dalytė Rudzevičienė

Biografija

1977 m. baigė Vilkijos vidurinę mokyklą, 1980 m. miestų ir gyvenviečių želdinimą Kauno Mičiurino tarybiniame ūkyje-technikume, 1991 m. miškininkystę Lietuvos žemės ūkio akademijoje, 2005 m. Vytauto Didžiojo universiteto edukologijos magistras, nuo 2010 m. Mykolo Romerio universitete studijuoja teisę ir valdymą.
Vilkijos žemės ūkio mokyklos direktorė.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Kauno rajono skyriaus narė. Nuo 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė. 
Kaimo plėtros profesinio mokymo įstaigų asociacijos narė; Kauno rajono Vilkijos seniūnijos, Vilkijos m. bendruomenės centro „Vilkijos atgimimas“ tarybos narė.
Sutuoktinis Vitas, vaikai Raminta, Marija.
Jonas Algirdas Martišius

Biografija

Nuo 1935 m. mokėsi Tabariškių pradžios mokykloje, 1941–1947 m. Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijoje. 1951 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.
1951–1993 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1992 m. VPU) dėstytojas, 1957–1975 m. Teorinės fizikos katedros vedėjas, 1960–1961 m. ir 1977–1980 m. Fizikos ir matematikos, 1980–1981 m. Fizikos fakulteto dekanas; nuo 1961 m. docentas. 1956 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
Pagrindinė mokslinių tyrimų kryptis – teorinė atomų spektroskopija, mokslo istorija. 1994 m. vienas mokinių papildomojo ugdymo mokyklos „Fizikos olimpas“ steigėjų, mokykloje dėstė mechanikos kursą.  Tyrinėjo Lietuvos mokslo istoriją. Paskelbė straipsnių teorinės spektroskopijos, fizikos dėstymo metodikos, Lietuvos fizikos istorijos, mokinių ugdymo klausimais.
Algirdas Bendaravičius

Biografija

Gimė 1991 m. lapkričio 13 d. Prienuose. 2008 m. pasaulio jaunių čempionate Lince su dviviete porine valtimi laimėjo sidabrą. 2009 m. pasaulio jaunimo čempionate Lenkijoje iki 23 metų su keturviete valtimi užėmė 13 vietą. Tais pačiais metais pasaulio jaunių čempionate Prancūzijoje su dviviete porine valtimi laimėjo bronzą. 2009 m. Europos irklavimo čempionate Breste su keturviete valtimi užėmė 10 vietą. 2010 m. pasaulio jaunimo čempionate su keturviete valtimi užėmė 13 vietą. 2011 m. pasaulio irklavimo čempionate su keturviete valtimi užėmė 13 vietą.
Pietvakarių regionas (Kamerūnas)

Geografija

Vandenyno pakrantė žema, pelkėta, išraižyta upių estuarijų, apaugusi mangrovių sąžalynais. Kitą regiono dalį užima vulkaninis kalnagūbris su veikiančiu Kamerūno ugnikalniu (4040 m). Šiaurinė dalis kalnuota, palaipsniui pereina į Adamavos plokščiakalnį. Driekiasi savanos, tropiniai miškai. Įsteigtas Korupo nacionalinis parkas. Svarbiausia upė – Krosas (Manju).

Gyventojai

Regione gyvena bamilekiai, bamumai, tikarai, orokai ir kt. Gyventojų dauguma yra krikščionys (daugiausia katalikai ir presbiterionai), kaimiškose vietovėse paplitęs sinkretizmas ir vietiniai tikėjimai. Pietvakarių ir Vakarų regionuose, priešingai nei likusioje šalies dalyje, vyrauja anglų kalba.
Omukama

Omukama („vyresnysis pieno tiekėjas“), arba mukama, daugiskaita abakama – titulas, kuriuo vadinami monarchai įvairiose Afrikos Didžiųjų ežerų valstybėse, ypač dab. vakarų Ugandoje ir šiaurės vakarų Tanzanijoje.
Šiuo metu omukamos titulas naudojamas dviejose Ugandos karalystėse: Bunjore ir Tore. Bunjoro karalystė XVI–XIX a. buvo nepriklausoma, po to Ugandos kolonijos ir vėliau nepriklausomos Ugandos sudedamoji dalis. Bunyoro omukama iki šiol yra svarbi figūra Ugandos politikoje, ypač Bunjoro karalystės gyventojų nyorų tarpe.
Petras Aleksandravičius

Petras Aleksandravičius (1906 m. spalio 21 d. Vartai, Marijampolės apskritis – 1997 m. gruodžio 25 d. Vilnius) – Lietuvos skulptorius, profesorius.

Biografija

1928–1933 m. studijavo skulptūrą Kauno meno mokykloje (dėstytojai Juozas Zikaras, Kajetonas Šklėrius, Jonas Mikėnas) ir literatūrą Vytauto Didžiojo universitete. Nuo 1940 m. dėstė Vilniaus dailės akademijoje, 1951–1977 m. Piešimo katedros vedėjas, 1946 m. profesorius.

Kūryba

Nuo 1953 m. dalyvavo parodose, Vilniuje surengė individualių parodų. Didžiąją kūrybos dalį sudaro lyriniai psichologiniai įvairių formų (biustas, galva, reljefas) portretai. Turėjo įtakos prancūzų skulptoriaus C. Despiau kūryba. Sukūrė antkapinių paminklų, paminklinių skulptūrų.
Kamerinių skulptūrų (reljefai, skulptūrinės grupės) pagrindinės temos – jaunystė, motinystė, darbas („Pajūryje“, 1938 m., „Kopose“, 1966 m., „Poilsis“, 1973 m., „Pavasaris“, 1975 m., „Motina ir vaikas“, 1992 m., „Tautos kančia“, 1994 m., „Obuolius skina“, 1995 m.)
Skulptūroms dažniausiai naudojama bronza, medis, marmuras, granitas. Nuliejo akvarelių, vaizduojančių Vilnių ir jo apylinkes, pajūrį, nupiešė piešinių. Kūryboje nuosekliai laikėsi realistinių principų, suformavo savitą, išgrynintą stilių. Kūriniai atskleidžia reiškinių esme, yra pozityvių nuostatų, apibendrintos, įtaigios plastikos, emocionalūs, lyriški.
Kyoto Sanga FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1922 m., kai buvo įkurtas Kyoto Shiko Club (京都紫光クラブ).
Klubas nuo 1996 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje, bet keletą kartų iškrito į žemesnį divizioną.
Nuo 2011 m. žaidžia J2 lygoje.
Smilgiai (Kaišiadorys)

Istorija

1923 m. buvo 36 ūkiai (kiemai) ir 203 gyventojai. Iki 1935 m. veikė pradinė mokykla.
Gyventojai dalyvavo antisovietinėje rezistencijoje. 1944–1945 m. veikė Smilgių pogrindžio grupė, priklausiusi Didžiosios Kovos apygardai.
Antrosios sovietinės okupacijos metais kaimo gyventojai priversti įstoti į kolūkį. Priklausė Palomenės kolūkiui. Vykdant vienkiemių griovimą dalis gyventojų sukelti į Palomenės gyvenvietę ir Beloniškių kaimą, kiti išvyko gyventi į miestus.
Difrakcinės smailės

Difrakcinės smailės yra spyglių pavidalo linijos, prasidedančios ryškių šviesulių atvaizduose, gaunamuose reflektoriniuose teleskopuose. Tai yra aberacijos (vaizdo iškraipymai), atsirandantys dėl šviesos difrakcijos aplink strypelius, įtvirtinančius antrinį veidrodį. Teleskopuose refraktoriuose difrakcinių smailių paprastai nebūna.
Daugelyje reflektorių antrinis veidrodis tvirtinamas teleskopo pagrindinėje optinėje ašyje. Nepaisant to, kiek ploni antrinį veidrodį palaikantys strypeliai, aplink ryškių šviesulių atvaizdus susiformuos šviesūs spygliai.
Nors difrakcinės smailės yra nepageidaujamos profesionaliose astronominėse nuotraukose, kai kurie astronomai mėgėjai specialiai modifikuoja savo teleskopus refraktorius, kad gautų tradicinės Betliejaus žvaigždės formos žvaigždžių atvaizdus. Difrakcinės smailės gali padėti fokusuojant šviesos imtuvus.