google/wiki40b huggingface dataset:
Danielius Vaitelis

Danielius Vaitelis-Briedis (1913 m. Geležiuose, Vadoklių valsčius – 1948 m. gegužės 13 d. Juodvisinėje, Taujėnų valsčius) – Lietuvos rezistentas, kovotojas už Nepriklausomybę, Lietuvos partizanų Vyčio apygardos vadas.

Biografija

1932 m. baigęs Šėtos progimnaziją, įstojo į Kėdainių kultūros ir technikos mokyklą, bet jos nebaigęs pradėjo mokytis Kauno karo mokykloje, kurią baigė 1938 m., gavo artilerijos leitenanto laipsnį. 1940 m. paleistas į atsargą.
Sovietams okupavus Lietuvą buvo ieškomas, slapstėsi. 1945 m. pradžioje tapo Vyčio apygardos vadu. 1948 m. gegužės 13 d. Taujėnų valsčiuje, prie Juodvisinės kaimo D. Vaitelį, jo pavaduotoją Joną Kilijoną-Miką ir štabo apsaugos būrio vadą Antaną Šyvį-Šalapką užpuolė MVD kareiviai ir stribai. D. Vaitelis sužeistas į koją, nusišovė, o jo bendražygiai žuvo.
1997 m. Danieliui Vaiteliui-Briedžiui suteiktas Kario savanorio statusas. 1998 m. Lietuvos Prezidento dekretu apdovanotas Vyčio kryžiaus 3-iojo laipsnio ordinu.
Šišakas

Šišakas (rus. шишак, ерихонка) – rytietiškas apvalus šalmas, pereinantis į smaigalį viršuje (vadinama svogūniška forma).
Šišakas dengia viršutinę galvos dalį (panašiai kaip skrybėlė). Priekyje paprastai turi siaurą ar didesnį snapelį. Veidas paprastai atviras, bet gana dažnai šišakai turėdavo nuo kaktos dalies žemyn besileidžiančią metalinę juostą (antnosį), dengiančią nosį. Viršugalvio smaigalys gali turėti vamzdelį, į kurį įkišamas plunksnų sultonas.
Kai kurie šišakai turėdavo veidą dengiantį nejudamą antveidį, dengiantį akių sritį (puskaukės tipo) ar visą veidą (kaukės tipo) .

Šišakai su grandine skraiste

Mongoliški šišakai būdavo kupoliški. Indiški ir musulmoniški šišakai irgi kupoliški, tik žemesni. Sprandą, galvos šonus ir skruostus dažniausiai saugodavo grandinė skraistė, pritvirtinta prie šišako kraštų.

Turkiškieji šišakai ir cišagai

Turkiški šišakai šonuose paprastai turi ausis pridengiančias plokšteles, o pakaušio srityje – sprandą pridengiančią plokštę. Plokštės būdavo pritvirtintos grandinėlėmis ar odiniais dirželiais. Tokius šišakus su sultonais neretai naudodavo janyčarai. Turkišką šišaką, kuris turi sprandą ir galvos šonus saugančias plokšteles, o ne grandinę skraistę, rusiškai dažnai vadina jerichonka (rus. ерихонка).

Turkiški šišakai savo konstrukcija artimi burgonetams.
Šio tipo šalmai, gaminti ir naudoti Vakarų Europoje, vadinami cišagais (Zischagge), kavaleristų šalmais, husarų šalmais, angliškai „omaro uodegos šalmais“ (angl. lobstertail helmet).
Šie šišakai iš Turkijos paplito Lenkijoje, Austrijoje. XVI–XVII a. jie buvo gana populiarūs ir Vakarų Europoje.
Vilniaus Jono Pauliaus II gimnazija

Istorija

Mokyklos istorija prasidėjo 1990 m. Vietos lenkų bendruomenė siekė, kad lenkų tautybės mokiniai mokytųsi gimtąja kalba. Deja, daugelis to meto lenkų mokyklų buvo įsikūrusios rusų mokyklose ir darželiuose, dirbo dviem pamainomis. Iniciatyvių žmonių dėka buvo rūpinamasi lenkų kultūros ir savimonės puoselėjimu. 1989 m. K. Žabelovič rūpesčiu buvo atidaryta pirmoji lenkiška klasė rusų vidurinėje mokykloje Nr. 55. 1992 m. susikūrė organizacija, padėjusi statyti naują lenkų mokyklą Vilniuje. Organizacijos nariai Česlav Okinčic, Adam Blaškevič, A. Mileišo, K. Žabelovič, B. Sobieski, J. Čiž, Česlavas Mickievič, H. Malevski, T. Sokolovska stengėsi gauti lėšų mokyklai statyti. Padėjo daugybė žmonių visame pasaulyje. Didžiausią sumą (344000 JAV dolerių) skyrė Lenkijos Senatas, padėjo profesorius J. Borovski, E. Smoktunovič, Lenkijos ambasadorius profesorius Jan Vidacki ir generalinis konsulas D. Rzenieševski. Statybos darbus rėmė ir būsimų mokinių tėvai. Mokyklą statė įmonė „Vilprim“ (direktorius P. Skrinskas). Statybą prižiūrėjo Vilniaus miesto savivaldybė ir „Kapitalinė statyba“. 1994 m. statant mokyklą, tapo aišku, kad pastatas per mažas. Mokykloje mokytis turėjo 900 mokinių, o 1995 m. mokėsi 1772. Vien pirmų klasių buvo 12. 1997 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų karta. Sėkmingai egzaminus išlaikė 49 abiturientai. Tais metais mokykloje mokėsi 2250 mokinių. I, II klasių pradinukai išsibarstė po 6 vaikų darželius.
Mokyklos bendruomenė ėmė brandinti mintį reorganizuoti mokyklą į pagrindinę ir vidurinę. 2002 m. susikūrė dvi mokyklos: Vilniaus Jono Pauliaus II pagrindinė mokykla Justiniškėse, Rygos g. 10 ir Jono Pauliaus II vidurinė mokykla Karoliniškėse, V. Druskio g. 11/7 (buvusios „Karolinos“ vidurinės mokyklos patalpose). 2004 m. birželio 23 d. mokykla tapo gimnazija.
Donatas Krikštaponis

Biografija

1958–1965 m. mokėsi Taujėnų vidurinėje mokykloje, 1965–1969 m. – Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikume. 1982 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas.
1969–1971 m. atliko privalomąją karinę tarnybą tarybinėje kariuomenėje. 1971–1978 m. dirbo Anykščių rajono „Žalgirio“ kolūkyje dirbtuvių vedėju, mechaniku ir pirmininko pavaduotoju. 1978–1992 m. Anykščių rajono M. Melnikaitės kolūkio pirmininkas. 1992–1994 m. buvo Mačionių žemės ūkio bendrovės tiekėjas. Nuo 1995 m. individualios kaimo turizmo įmonės savininkas.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narys, nuo 2003 m. skyriaus pirmininkas.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.  2001–2002 m. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
Kaimo turizmo asociacijos Anykščių skyriaus pirmininkas. Sutuoktinė Virginija.
Aksu (Kazachstanas)

Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. pab., Irtyšiaus upe išplukdant Ekibastuze iškastas anglis. Iki 1914 m. gyvenvietė vadinta Glinka (Глинка), vėliau – Jermaku (Ермак). Miesto statusas suteiktas 1961 m. Nuo 1993 m. miestas vadinamas Aksu.
Dolma

Dolma – patiekalas, gaminamas iš įvairių daržovių, kurios įdaromos ryžių įdaru. Jis yra paplitęs didelėje dalyje Azijos, pirmiausia Artimųjų Rytų virtuvėse, taip pat pietrytinėje Europoje (Balkanų virtuvėse).

Istorija

Dėl patiekalo išradimo vietos yra daug ginčijamasi. Senovės Egipto šaltiniuose panašūs patiekalai minimi jau prieš mūsų erą. Kai kurie mokslininkai teigia, kad jis senovėje buvo žinomas ir graikams (dar ir dabar Kipro graikai dolma vadina ne turkišku žodžiu gemista, o vynuogių dolma – koupepia).
Tikrasis dolma patiekalo suklestėjimas siejamas su Turkiška virtuve, kuri XV–XVIII a. išpopuliarėjo didžiulėje pasaulio dalyje – tuometinėje Osmanų imperijoje. Iš čia dolma tradicijos buvo perduotos į Europos virtuves, kur susiformavo naujas patiekalas – balandėliai.
Antro rango komandarmas

Antro rango komandarmas (rus. командарм второго ранга, angl. Comandarm 2nd rank) – TSRS 1935–1940 m. egzistavęs karinis laipsnis, analogiškas dabartiniam generolui pulkininkui. Antro rango komandarmas vyresnis už komkorą (generolą leitenantą), žemesnis už pirmo rango komandarmą (armijos generolą). Vėliau, keičiant karinių laipsnių sistemą ir panaikinus komandarmų laipsnį, antro rango komandarmai buvo pervadinti generolais pulkininkais.
Žodis командарм yra pavadinimo командующий армией 'vadovaujantis armijai' santrumpa. Antro rango komandarmai paprastai vadovaudavo armijoms.

Kita komandarmas prasmė

Žodis komandarmas Rusijoje (anksčiau – TSRS) taip pat reiškia tiesiog armijos vadą, nepriklausomai nuo jo laipsnio.
Franz Schubert

Biografija

Francas Šubertas gimė 1797 m. sausio 31 d. Himelpfortgrunde (Himmelpfortgrund) nedideliame Vienos priemiestyje, muzikos mokytojo šeimoje. Iš penkiolikos šios šeimos vaikų, dešimt mirė ankstyvame amžiuje. Francui Šubertui labai anksti pasireiškė muzikiniai gabumai. Nuo šešerių metų jis pradėjo lankyti parapinę mokyklą, o namiškiai išmokė jį smuikuoti ir groti fortepijonu.
1808 m. būdamas vienuolikos metų Francas pradėjo dainuoti imperatoriaus rūmų kapeloje (mokėsi pas kompozitorių Antonijų Saljerį). Palikęs kapelą 1813 m., Šubertas ėmė mokytojauti mokykloje. Pirmuosius muzikinius kūrinius jis parašė 1814 m.
Dainų srityje, Francas Šubertas tapo Bethoveno pasekėju. Šuberto dėka šis žanras įgavo meninę formą, praturtindamas vokalinę muziką. Baladė „Girių karalius“ (Erlkönig), parašyta 1816 m., atnešė kompozitoriui šlovę.
Šuberto kūriniai labai melodingi, pagrįsti paprastomis išraiškos priemonėmis, turi daug sąsajų su Austrijos (liaudies, Vienos buitine) muzika; vertingiausią kūrybos dalį sudaro dainos (jų sukūrė virš 600). Žymiausi dainų ciklai – „Gražioji malūnininkė“ ir „Žiemos kelias“.
Kaip tvirtina biografai, Šubertas savo kūriniuose niekada nieko nekeitė, nes neturėjo tam laiko. Jis netausojo savo sveikatos ir mirė būdamas 31 metų. Paskutiniai jo gyvenimo metai buvo ypač kūrybingi. Tuo metu Šubertas parašė simfoniją c-dur ir mišias es-dur. Vienintelį kartą jis viešai koncertavo 1826 m. kovo 25 d.
Damanhūras

Istorija

Senovės Egipto laikais Damanhūras (egip. Dmỉ-n-Ḥr.w) buvo Žemutinio Egipto 7-ojo nomo centru, ir buvo įsikūręs prie kanalo, jungusio Marjuto ežerą su Nilu. Buvo Horo šventykla. Graikų valdymo laikais miestas vadintas Hermopoliu Parva arba Hermopoliu Mikra (sen. gr. Ἑρμοῦ πόλις μικρά), paminėtas daugelio Antikos geografų.
Jaap de Hoop Scheffer

Biografija

1974 m. baigęs teisės studijas Leideno universitete, pašauktas į kariuomenę, buvo karinio orlaivio pilotas.
1975 m. pradėjo dirbti Nyderlandų užsienio reikalų ministerijoje, dirbo ambasadoje Ganoje, atstovybėje prie NATO Briuselyje. 1980–1986 m. buvo keturių iš eilės užsienio reikalų ministrų asmeninis sekretorius.
1986 m. pagal Krikščionių demokratų sąjungos (KDS) sąrašą išrinktas Generalinio susirinkimo (Nyderlandų parlamento) Atstovų rūmų deputatu. 1992–1997 m. ir 2001–2002 m. vadovavo parlamento tarptautinių reikalų komisijai. 1995–1997 m. buvo KDS pirmininko pavaduotojas, o 1997–2001 m. – šios partijos lyderis.
2002–2003 m. buvo Nyderlandų užsienio reikalų ministras.
2004 m. J.H.Šeferis paskirtas NATO generaliniu sekretoriumi. Jo vadovavimo metu NATO narių skaičius išaugo nuo 19-kos iki 28 (2004 m. į organizaciją įstojo ir Lietuva), prasidėjo bendradarbiavimas su Gruzija ir Ukraina, buvo vykdomos taikos palaikymo operacijos Kosove ir Afganistane.
2009 m. NATO vadovo postą jis perdavė Danijos ministrui pirmininkui Andersui Fogui Rasmusenui.
2009 m. birželio 26 d. Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus apdovanojo Japą de Hopą Šeferį Vytauto Didžiojo ordino Didžiuoju kryžiumi.
Grioviai

Aplinkinės gyvenvietės

Vilkeliškės – 1 kmDvarykščiai – 1 kmRaišiai – 1 kmPasieniai – 0,5 kmSenieji Gudeliai – 1,5 km
Santa Rosa de Kopanas

Istorija

Miestas įkurtas XVIII a. pr. ir vadintas Santa Rosa de Los Llanos. Miestas tapo svarbiu tabako tiekimo centru, veikė Karališkoji tabako bendrovė. Nuo 1865 m. vadinamas Santa Rosa de Kopanu.
Juodupis (Minija)

Geografija

Išteka iš Margių miško. Aukštupyje teka palei Kretingos ir Plungės rajonų ribą, toliau – per Mikoliškių kaimą, kurio šiaurinėje dalyje įrengtas tvenkinys. Ties Kretingos ir Klaipėdos (Gargždų) rajonų riba įteka į Žvelsos intaką Trumpę.
Humanitarizmas

Humanitarizmas – etinė pozicija, kurios pagrindas yra susirūpinimas žmonių gerove ir poreikiais, ypač tų asmenų, kurie yra pažeidžiami, kenčiantys, esantys pavojingose situacijose. Humanitarizmo atstovai vadinami humanitarais arba humanitariniais darbuotojais, humanitariniais savanoriais. Jie pasisako už vieningą žmoniją, pagalba vieni kitiems nepaisant politinių nesutarimų arba karinių konfliktų, pasirūpinimą nepalankioje padėtyje atsidūrusiais žmonėmis, nepaisant to, kur ir kas tokie jie yra. Po Šaltojo karo pabaigos, humanitarizmas taip pat pradėtas sieti su žmogaus teisių apsauga.
Humanitarizmas įgyvendinamas praktikoje kuriant humanitarinę teisę, reaguojant į humanitarines krizes, teikiant humanitarinę pagalbą.

Veikla

Humanitariniai darbuotojai vyksta į krizių apimtas vietas ir vykdo jose įvairia veiklą: dalina maistą, teikia medicininę pagalbą, rūpinasi apgyvendinimu, gyvenviečių atstatymu. Daugiausiai dėmesio kreipiama tuo metu būtiniausiems žmonių poreikiams patenkinti.

Organizacijos

Didžiausios humanitarinės organizacijos yra Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio Judėjimas, Gydytojai be sienų, Peace Corps ir kt.
Vakarų Kalimantanas

Geografija

Rytinę provincijos dalį užima ekvatorinės sunkiai įžengiamos džiunglės, pereinančios į kalnus. Vakarinėje dalyje – dirbamos lygumos. Svarbiausia upė – Kapujas. Auginami ryžiai, prieskoniai; miškininkystė.
Lytinis fetišizmas

Fetišizmas (portugališkai feitiço – švento daikto garbinimas) – pasireiškiantis kito žmogaus tam tikros fizinės savybės, jam priklausančio daikto ar drabužio garbinimu, sukeliančiu lytinį susijaudinimą. Gali jaudinti balsas, kūno kvapas, apranga (pvz., pirštinaitės, apatiniai, puskojinės, batai (ypač aukštakulniai), ploni permatomi drabužiai), tatuiruotės, plaukai (pvz., garbanoti, rausvos spalvos, nuskusti gaktos plaukai) ir kt. Toks objektas ar savybė vadinama fetišu. Fetišistą jaudina įvairus moters apatinis trikotažas (dažniausiai – kelnaitės ir liemenėlė), dėvėtas – labiau negu naujas ar ką tik pirktas, vogtas – labiau nei įsigytas legaliai. Tokie drabužiai, prisidedami prie kūno, sukelia jaudinimą, norą masturbuotis. Taip pat gali būti stiprus potraukis tam tikros medžiagos aprangai (pvz., guminei, latekso, nailono, kailinei ir kt.) arba spalvai (ypač juodai ir raudonai, rečiau – mėlynai).
Fetišizmu pasižymi gerokai dažniau vyrai nei moterys. Kaip lytinis nukrypimas fetišizmas paprastai vertinamas tuomet, kai tai trukdo asmens lytiniam gyvenimui – pvz., jis ieško gyvenimo partnerio tik pagal savo fetišistinius kriterijus, ima slapčia vogti drabužius, nesugeba pasiekti lytinio susijaudinimo be fetišinių objektų ir pan. Tai vienas labiausiai paplitusių lytinių nukrypimų. Manoma, kad tikro fetišizmo atvejais asmuo netgi nepaiso jokių žmogaus, turinčio tam tikrą fetišą, asmeninių savybių.

Istorija

Reiškinys kaip toks yra žinomas nuo senovės, tačiau terminą pagal dabartinę prasmę 1887 m. pirmą kartą pavartojo prancūzų gydytojas Alfredas Binė (Alfred Binet). Iš pradžių fetišo žodžiu buvo vadinamos Afrikos tautelių figūrėlės, kurioms buvo teikiama magiška galia, jos buvo didžiai vertinamos ir garbinamos. A. Binė pastebėjo, kad kai kurie vyrai moters savybėms, daiktams ar drabužiams teikia tokias pat magiškas ypatybes ir garbina taip pat, kaip Afrikos gentys savo fetišus, todėl lytinį nukrypimą pavadino fetišizmu.
Lietuvos knygnešio draugija

Lietuvos knygnešio draugija – Lietuvos visuomeninė organizacija, sauganti knygnešių atminimą ir skleidžianti knygnešystės idealus.

Istorija

Lietuvos knygnešio draugijos ištakos siejamos su 1983 m. ekspedicija, skirta laikraščio „Aušra“ šimtmečiui (vadovas Gediminas Ilgūnas). Suradę knygnešių kapų, ekspedicijos dalyviai be oficialaus leidimo įrengė paminklines lentas P. Pučiliauskui Slavikuose, K. Gumbelevičiui ir P. Šembeliui Pasvalyje, K. Burokui Kupiškyje, daraktorėms E. ir M. Palubenskaitėms Vilkijoje, M. Davainiui-Silvestraičiui Vilniaus Rasų kapinėse.
Lietuvos knygnešio draugija įkurta 1988 m. Vilniuje. Vienija knygnešių palikuonis ir visus norinčiuosius prisidėti prie draugijos veiklos. Veikia prie Lietuvos kultūros fondo. Draugijos skyrius turi Kaunas, Šiauliai, Marijampolė, Vilkaviškis, Vištytis, Kietaviškės, Plungė.

Veikla

Lietuvos knygnešio draugija renka knygnešystės dokumentus, prisiminimus ir išlikusius knygnešių daiktus. Rengia „Knygnešio dienos“ minėjimą, konkursus, parodas, vaidinimus, seminarus apie knygnešius, tvarko jų kapus, stato paminklus arba inicijuoja jų statymą, sodina ąžuolų giraites ir kita. Leidžia nuo 1989 m. leidinį „Knygnešių krivūlė“, knygas apie knygnešius. Už knygnešystės idėjų puoselėjimą teikia knygnešių M. Survilos, A. Griganavičiaus, M. Račkaus, aušrininko S. Gimžausko, daraktorės K. Šilauskaitės vardinius apdovanojimus.
1989 m. surinko lėšų P. Rimšos skulptūrai „Lietuvos mokykla 1864–1904 m.“ atkurti, ji 1994 m. pastatyta Kaune. Lietuvos knygnešio draugijos iniciatyva 1990 m. sukurtas dokumentinis filmas apie Onuškio knygnešį M. Stankevičių (rež. J. Skomskis). 1991–1994 m. Vilniaus mokytojų namuose veikė draugijos įkurta „Knygnešio skaityklėlė“. Nuo 1988 m. pirmininkė Irena Kubilienė.
Netikras škotas

Naudojimas

Žodžio tikras vartojimas tokiame kontekste nėra laikomas klaida, jei juo nebandomas pakeisti visuotinai priimtas termino apibrėžimas. Kadangi vegetaras yra žmogus, nevalgantis mėsos, teiginys „joks tikras vegetaras nevalgytų karbonado“ nėra klaidingas. Tačiau šiame kontekste žodis tikras praranda prasmę: negali būti tikras vegetaras ar mažiau tikras vegetaras. Yra tik dvi alternatyvos – arba vegetaras, arba ne.

„Netikras škotas“ dažnai naudojamas su terminais, kurie neturi konkretaus apibrėžimo, todėl kalbėtojas turi daugiau galimybių tą apibrėžimą pritaikyti prie ginamo teiginio. Ypač dažnai ši klaida pasitaiko politiniuose ir religiniuose debatuose.
Polas yra miręs

Polas yra miręs (angl. Paul is dead) – tai šių laikų mitas, teigiantis, kad Paul McCartney iš grupės The Beatles yra miręs dar 1966 m. ir pakeistas identišku antrininku. Šiam teiginiui pagrįsti pateikiami „įrodymai“ iš įvairių The Beatles dainų įrašų. Tai yra atitinkamai interpretuojami albumų viršeliai, simbolizmas dainų tekstuose arba grupės narių elgesys muzikos klipuose ar interviu. žodžiai „Paul is dead man miss him“ (liet. Polas yra miręs, pasiilgsiu jo) arba „turn me on, dead man“ (liet. užvesk mane, numirėli) girdimi dainoje „Revolution 9“, jeigu daina yra atsukama atbulai.
Vyriausiasis laivo viršila

Vyriausiasis laivo viršila (rus. главный корабельный старшина) – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už vyriausiąjį viršilą ir jaunesnis už mičmaną. Laipsnis atitinka Rusijos armijos viršilą.
Gvardijos vyriausiuoju laivo viršila (гвардии главный корабельный старшина) vadinami vyriausieji laivų viršilos, tarnaujantys gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkai, turintis šį laipsnį, vadinamas atsargos vyriausiuoju laivo viršila (главный корабельный старшина запаса).
Cezariškis

Istorija

1657 m. Alantos metrikų knygos de loco Caesarka (iš vietos Cezarka) galima tapatinti su dab. Cezariškiu. 1921 m. minimas juodraštinėje Balninkų priešvedybinės apklausos knygoje.
Miktlanas

Miktlanas (nah. mictlān „mirties vieta“) – actekų mitologijoje – požeminis pasaulis. Kelias iki jo trunkąs 4 dienas. Mirusysis tarp dviejų, besikėsinančių jį sutraiškyti, kalnų, tada išvengti gyvačių ir milžiniško krokodilo antpuolių, įveikti 8 dykumas, pakilti į 8 kalnus, iškęsti žvarbų vėją, svaidantį akmenis ir obsidiano peilius. Galiausiai vėlionis turįs kirsti plačią upę ant menko raudono šuns nugaros. Patekęs pas Miktlano valdovą Miktlantekutlį, mirusysis jam įteikiąs dovanas ir gaunąs vietą viename iš 9 pragarų.
Actekų tikėjimu į Miktlaną patekdavę visi, išskyrus karius, paskenduolius ir mirusias gimdyves.
Belkomunmašas

Belkomunmašas (brus. Белкамунмаш; rus. Белкоммунмаш) – Baltarusijos elektrinio visuomeninio transporto (tramvajų ir troleibusų) gamybos kompanija. Įmonė sukurta perorganizavus 1974 m. sukurtą tramvajų ir troleibusų remonto gamyklą. Belkomunmašo gamybos troleibusai dabar naudojami 7 Baltarusijos miestuose ir 40 kitų valstybių (Rusija, Mongolija, Moldavija, Latvija, Kazachija, Serbija, Kirgizija) miestuose. Įmonėje 2003 m. dirbo 1033 darbuotojai. Įmonės būstinė – Minske, Perechodnaja g., 64.
Adamavas (Švenčionys)

Aplinkinės gyvenvietės

Stanislavavas – 1 km
Pastercės ledynas

Pastercės ledynas (vok. Pasterze) – didžiausias ledynas Austrijoje ir Rytų Alpėse. Tęsiasi apie 9 km.
Lietuva 1999 m. Eurovizijoje

Eurovizijoje

Aistė dainą atliko pirmuoju numeriu. Daina „Strazdas“ gavo 13 taškų: 1 tašką iš Maltos, du taškus iš Estijos ir Kroatijos, trys taškus iš Izraelio, ir 5 taškus iš Kipro, užimdama 20 vietą iš 23. Dėl prastų rezultatų per penkerius metus Lietuva pasitraukė iš 2000 metų konkurso.
Palankesiai

Istorija

Tarybiniais metais prie Palankesių prijungtas Upelio kaimas.
Pranciškus I

Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos. Absoliutizmo šalininkas. 1532 m. prijungė Bretanę. Įtvirtino karaliaus tarybos valdžią, apribojo parlamento teises, didino mokesčius. 1516 m. su popiežiumi Leonu X sudarė kompromisinį Bolonijos konkordatą. 1535 ir 1540 m. ediktais įsakė persekioti evangelikus reformatus, 1539 m. Viler Kotrė ediktu uždraustė pameistrių sąjungas ir streikus. 1545 m. valdensų sektos žudynių organizatorius. 1536 ar 1535 m. sudarė sutartį su Osmanų imperija Prancūzijai naudingą sutartį („kapituliacijas“). 1530 m. įsteigė pasaulietišką universitetą – Karališkųjų lektorių kolegiją (nuo XVIII a. Prancūzijos kolegija). Pastatė Šamboro pilį. Persekiojo radikaliųjų minčių reiškėjus.
Eratostenas

Eratostenas (gr. Eρατοσθένης; g. 276 m. – m. 194 m. pr. m. e.) – vienas žymiausių Senovės Graikijos matematikų, astronomas, geografas. Laikomas pirmuoju žmogumi, apytikriai apskaičiavusiu Žemės pusiaujo ilgį ir panaudojusiu Žemės aprašymui skirtą žodį "geographem". Be to, jis buvo vienas iš mokslu pagrįstos chronologijos pradininkų. Eratostenas sudarė vieną tiksliausių tuo metu Oikumenos žemėlapių.

Biografija

Eratostenas gimė Kirėnijoje (dabartinė Libija), dirbo Aleksandrijoje. Buvo nevedęs. Kurį laiką užėmė Aleksandrijos antrojo bibliotekininko pareigas. Draugavo su Archimedu. Prieš mirtį apako.

Žemės spindulio išmatavimas

Eratostenas palyginti tiksliai išmatavo žemės spindulį. Kokį metodą jis taikė yra nežinoma, nes jo rašytiniai darbai neišliko, tačiau remiantis legenda ir vėlesnių autorių apibūdinimais, tai galima nuspėti.
Laoso himnas

Lao skriptinis himnas

ຊາດລາວຕັ້ງແຕ່ໃດມາ ລາວທຸກຖ້ວນຫນ້າເຊີດຊູສຸດໃຈ

ຮ່ວມແຮງຮ່ວມຈິດຮ່ວມໃຈ ສາມັກຄີກັນເປັນກຳລັງດຽວ

ເດັດດ່ຽວພ້ອມກັນກ້າວຫນ້າ ບູຊາຊູກຽດຂອງລາວ

ສົ່ງເສີມໃຊ້ສິດເປັນເຈົ້າ ລາວທຸກຊົນເຜົ່າສະເໝີພາບກັນ

ບໍ່ໃຫ້ຝູງຈັກກະພັດ ແລະພວກຂາຍຊາດເຂົ້າມາລົບກວນ

ລາວທັງມວນຊູເອກະລາດ ອິດສະລະພາບຂອງຊາດລາວໄວ້

ຕັດສິນໃຈສູ້ຊິງເອົາໄຊ ພາຊາດກ້າວໄປສູ່ຄວາມວັດທະນາ
Mažėjančio naudingumo taisyklė

Pavyzdys

Nusialinęs ir labai ištroškęs vartotojas po kelių valandų paieškų suranda parduotuvę, kurioje gali nusipirkti buteli šalto, gaivinančio vandens. Jis taip ištroškęs, kad kai pardavėjas pasako, jog vandens butelis kainuoja 20 Lt., jis negalvojęs tiek ir sumoka.
Jis iš dalies numalšino savo troškulį, bet dar norėtų išgerti vandens. Jo troškulis ne toks didelis, todėl jis ilgiau svarsto, ar mokėti 20 Lt. už antrą butelį vandens. Nusprendžia, kad jis maloniai išgers dar vieną butelį vandens tik tuo atveju, jei butelis kainuos ne daugiau, kaip 5 Lt. Jis vis dar ištroškęs, bet tvirtina, kad 20 Lt. per brangu ir eis į kitą parduotuvę. Pardavėjas sutinka parduoti antrą butelį už 5 Lt. Vartotojas jau visai numalšino troškulį, bet vis dar išgertų. Tada jis pasako pardavėjui, kad mokės už dar vieną vandens butelį ne daugiau, kaip 1 Lt.
Pardavėjas tvirtai paprašė 2 Lt., todėl vartotojas nuėjo galutinai nenumalšinęs troškulio. Kaina, kurią vartotojas buvo nusprendęs sumokėti už trečią butelį, buvo mažesnė už tą, kurios paprašė pardavėjas, todėl vartotojas trečio butelio nepirko.
Maksimali kvota, kurią šiame pavyzdyje vartotojas galėjo sumokėti už vandenį, atitinka galutinį vartojimą ir išreikšta pinigais. Tai yra dydis, kurį skirs vartotojas už dar vieną vienetą. Kuo daugiau patenkinami poreikiai, tuo vartotojas mažiau mokės už tolesnį gėrybės vienetą. Tai reiškia, kad augant vartojimui, tolesniam produkto vienetui suteikiama vis mažesnė vertė.
Iš tikro gyvenime vartotojas neturėtų mokėti skirtingų kainų už tokius pačius vandens butelius. Kaina būtų vienoda visiems tokiems patiems vandens buteliams – pvz.: 2 Lt., nepriklausomai nuo to, kiek būtų perkama. Aukščiau pateiktas pavyzdys pavaizduoja, kaip vartotojas subjektyviai įkainoja tolesnę gėrybę, o ne kiek turėtų sumokėti.
Vartotojas tol pirks prekes, kol gėrybės kainuos tiek, kiek jis yra nusprendęs mokėti. Jeigu vartotojas už pirmą butelį vandens gali sumokėti 20 Lt, o kainuos tik 2 Lt, tai jam vartojimo naudos viršijimas sudarys 18 Lt. Už antrą butelį vandens gaus 3 Lt. daugiau naudos, nei sumokėta. Trečias vandens butelis jam duotų tik 1 Lt. naudos, o už jį irgi turės mokėti 2 Lt. Vartotojui jis atneštų 1 Lt. naudos mažiau, negu sumokėtų, todėl jis nepirks trečio butelio vandens, nes pasiliks pinigus kitų gėrybių pirkimui, kurios atneš jam daugiau arba tiek pat naudos, kiek už jas sumokėtų.