google/wiki40b huggingface dataset:
Spenta Mainjus

Spenta Mainjus – gyvybės dievas ir gėrio bei šviesos personifikacija senovės persų mitologijoje; Ahūros Mazdos šventoji dvasia, kuriančioji jo emanacija. Kadangi pats Ahūra Mazda nesikeičia, tačiau tuo pat metu yra atsakingas už nuolat besikeičiančio pasaulio sukūrimą, sąveikauja su pasauliu per Spenta Mainjų, kuris yra lyg tarpininkas tarp Ahūros Mazdos ir fizinio pasaulio. Per Spenta Mainjų Ahūra Mazda yra visuose žmonėse.
Spenta Mainjus yra Angra Mainjaus (tamsos dievo), su kuriuo kovoja amžiną kovą, brolis dvynys. Pirmojoje Zaratustros vizijoje Ahūros Mazdos pirmasis atliktas veiksmas buvo šešių žemesniųjų dievybių sukūrimas per Spenta Mainjų, šventąją dvasią.
Ankstyvesniame religijos variante ir Spenta Mainjus, ir Angra Mainjus laikyti Ahūros Mazdos sūnumis. Tačiau vėliau nebeliko skirtumo tarp jo ir Ahūros Mazdos, jie tapo vienu ir tuo pačiu dievu.
Centro-pietiniai Andai

Tiuanako kultūra

Nuo maždaug II a. pr. m. e. prie Titikakos ežero įsikūręs Tiuanako miestas labai stipriai išaugo. Jo sukurtoji kultūra viduriniojo akiračio laikotarpiu (VII–X a.) išplito po visą regioną. Tai leidžia daryti prielaidas apie Tiuanako imperiją, kuri egzistavo vienu metu su Vario imperija šiaurėje.
Manoma, kad Tiahuanako atstovai nekolonizavo nei pakrantės, nei Andų slėnių rytuose dėl skirtingų gamtos sąlygų, bet valdė juos per vietos vadus. Jų kultūros įtakoje susiformavo savitos vietos kultūros: pvz., Aguada kultūra
Jurgis Frydrichas Radvila

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės antrosios Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Antanas Vilhelmas Radvila, motina grafaitė Marija de Kastelane. Brolis Stanislovas Vilhelmas Radvila.
Žmona Marija Rožė (1863–1941 m.) iš Bielaja Cerkov Branickių giminės buvo labai turtinga nuotaka ir gera šeimininkė. Jiems pavyko atgaivinti ir atstatyti daugelį giminės valdų, tačiau pernelyg įtemptas darbas Jurgį Frydrichą susargdino, o vėliau jį ištiko paralyžius, todėl visas ūkis gulė ant kunigaikštienės pečių. Bet ji ne tik suspėdavo, bet ir pagarsėjo draugiškumu bei plačiais ryšiais. Jos rūmų Paryžiuje ir Romoje salonų durys buvo atviros Europos šalių valdančiųjų atstovams, aristokratijai, diplomatams, politikams, intelektualams, menininkams.
Po vyro mirties gyveno daugiausia Nesvyžiuje arba savo sodyboje Lipkuose, Ukrainoje. Netgi revoliucija Rusijoje ir dalies pajamų netekimas nepakeitė jos gyvenimo būdo. Tik kai pajuto senkant santaupoms, nusprendė parduoti kai kurias valdas Ukrainoje ir grįžti į Nesvyžių. Tačiau ir į Nesvyžių su tarybinių karių tankais atėjo 1939 m. Rusai ją suėmė ir rengėsi ištremti ir tik Italijos karaliaus įsikišimas leido jai išvykti į Romą, kur ji netrukus mirė.
Vyriausia duktė Rožė Radvilaitė (1884–1949 m.) ištekėjo už kunigaikščio Liudviko Čartoryskio.
Sūnus Antanas Albertas Radvila (Aba) (1885–1935 m.), XVI Nesvyžiaus valdytojas, XIV Klecko valdytojas, vedė Doroty Parker-Deacon ir nors vėliau išsiskyrė, santuokoje 1917 m. gimusi duktė Elžbieta Marija ištekėjo už Vytauto Tado Čartoryskio, o šiam mirus – už Jano Bonč Tomaševskio.
Sūnus Karolis Mikalojus Radvila (1886–1968 m.), II Davidgrodo valdytojas, vedė Dominyko Marijos Radvilos iš Nesvyžiaus dukterį Izabelę Radvilaitę. Jų duktė Izabelė ištekėjo už Edmundo Ferdinando Radvilos.
Sūnus Leonas Vladislovas Radvila (1888–1959 m.), XVII Nesvyžiaus valdytojas ir XV Klecko valdytojas, vedė Olgą Simolin-Vetberg. Jų sūnus Antanas Jurgis (1912–1967 m.) vedęs nebuvo. Sūnus Jurgis Mikalojus (g.1921 m.) vedė Elianą Šalandon (pranc. Eliane Chalandon), o jų duktė Diana Marija (g.1953 m.) ištekėjo už Liudviko Sviatopulko Červertynskio.
Duktė Teresė Radvilaitė (1899–1975 m.) ištekėjo už Huberto Liubomirskio.
Duktė Elžbieta Radvilaitė (g. 1894 m.) buvo ištekėjusi už Alberto Tiškevičiaus, šiam mirus ištekėjo už Vlodzimiežo Žeromskio.
Lochuvo valsčius

Administracinis suskirstymas

Bačkai, Barchuvas, Bžuza, Budziska, Burakovskiai, Dombrova, Gvizdalai, Jasioruvka, Ježiska, Kalinovecas, Kaliska, Kamiona, Karčevizna, Laskai, Lazai, Lochuvas, Lojevas, Lopianka, Losevicė, Maidanas, Matalai, Nadkolė, Ogrodnikai, Ostruvekas, Pogoželecas, Samotžaskas, Šuminas, Tvarogai, Vulka Paplinska, Zagrodnikai, Zambžinecas.
Mergina iš Triesto

Turinys

Vienišas vidutinio amžiaus animatorius Dinas Romanis, sėdėdamas lauko kavinėje pajūryje, tampa liudininku kaip daili mergina mėgina nusiskandinti. Ją išgelbėja keli vyrai ir atgaivina, o Dinas paskolina Nikolei apklotą. Po dienos jiedu vėl susitinka ir tampa meilužiais. Ilgainiui aiškėja, kad Nikolė serga psichine liga, ko pasekoje negali ištverti be vyrų dėmesio. Kaskart pasišalindama Nikolė vis užmena Dinui mįslę kas ji yra iš tiesų ir ko siekia. Santykiai dar labiau komplikuojasi, kuomet pasirodo Dino draugė Valerija, su kuria jis palaiko atvirus santykius. Jis jaučiasi įsimylėjęs Nikolę, tačiau ryšys su ja tampa vis labiau varginantis ir komplikuotas dėl merginos ligos ir jausmų nestabilumo. Paskutinėje filmo scenoje Dinas sėdi toje pačioje kavinėje ir stebi, kaip Nikolė eina maudytis į jūrą, į kurią ši paneria ir nebeiškyla...
Šeimaties piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kalvoje, Žiežulinio ežero pietvakariniame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 26x10 m dydžio. Jos PR gale supiltas 0,6 m aukščio, 8 m pločio pylimas, už kurio iškastas 20 m ilgio, 10 m pločio, 1,5 m gylio griovys. Už griovio supiltas antras 0,5 m aukščio, 6 m pločio pylimas, už kurio yra antras 4 m pločio, 0,3 m gylio griovys ir trečias 6 m pločio, 0,4 m aukščio pylimas. Aikštelės šiaurės vakarų gale supiltas 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas, 2 m žemiau kurio šlaite iškastas 4 m pločio, 0,8 m gylio griovys, už kurio supiltas 15 m ilgio, 1 m aukščio nuo griovio, 5 m pločio pylimas. 2 m aukščiau šiaurės vakarų papėdės yra 6 m pločio terasa. Vakariniame šlaite, 2,5 m žemiau aikštelės yra 2,5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Į pietryčius nuo piliakalnio, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos, geležies gargažių.
800 m į pietryčius yra IV a. – VIII a. Paduobių pilkapynas (Daunorių pilkapynas, vadinamas Kuronais).

Aplinkiniai piliakalniai

Ūdriškių piliakalnis 4 kmAntabaltės piliakalnis 4,5 kmTolimėnų piliakalnis 10 kmTaurapilio piliakalnis 5 kmBajorų piliakalnis 18 kmSėlos piliakalnis 5 kmPapiliakalnės piliakalnis 10 kmAžubalio piliakalnis 16 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Manadas

Istorija

Manado miestas pirmąkart paminėtas kartografo Nicolas Desliens žemėlapyje. Prieš europiečių atvykimą, Ternatės sultonatas valdė teritoriją, rinko mokesčius ir platino islamą. Portugalai padarė sultonatą vasalu, užvaldė minahasas ir įkūrė fabriką Venange. Tuo metu ispanai įsikūrė Filipinuose ir naudojo minahasas kavos pupelių auginimui. Ispanams užėmus Manadą, jis tapo prekybos centru, kur kinai atvykdavo pirkti kavos pupelių. Su vietinių sąjungininkų pagalba ispanai užėmė portugalų tvirtove Amurange apie 1550 m. Ispanai taip pat pastatė tvirtovę Manado mieste, kad valdytų minahasas. XVI a. Manado mieste atsirado viena pirmųjų indoeuroazijiečių bendruomenių salyne. Net Manado karalius Muntu Untu (1630 m.) turėjo ispaniško kraujo.
Ispanai atidavė Minahasą portugalams už 350 000 dukatų. Po kelerių metų vietiniai ir olandai išvijo portugalus iš Minahasos.
Olandų Rytų Indijos bendrovė Minado mieste pastatė Amsterdamo tvirtovę 1658 m. Olandų misionieriai, tarp jų Riedel ir John Gottlieb Schwarz, platino krikščionybę Rytų Indonezijoje. Jie pastatė pirmą bažnyčią mieste, kuri dabar vadinama Gereja Sentrum. Javos princas Diponegoro buvo olandų ištremtas į Manado 1830 m., nes jis vadovavo sukilimui prieš olandus. Anglų biologas Alfred Wallace lankėsi Manado mieste 1859 m., gyrė miesto grožį.
Japonai užėmė miestą 1942 m. sausį. 1958 m. sukilėlių Permestos judėjimo būstinė buvo perkelta į Manadą. Kai jie Džakartos paprašė reformų, Indonezijos vyriausybė įsiveržė į Manadą. 1961 m. buvo įkurta Manado vyskupystė.
Jokužio leidykla-spaustuvė

Jokužio leidykla-spaustuvė – spaustuvė, nuo 1991 m. veikianti Klaipėdoje.

Istorija

Pirmoji privati spaustuvė Lietuvoje, įkurta po šalies nepriklausomybės atgavimo. Steigėjas ir leidėjas Saulius Jokužys. Leidžia neperiodinius leidinius, įvairią literatūrą. Spaustuvėje įrengta kompiuterinė leidybinė sistema, automatizuota spaudos formų gamyba, veikia 7 ofsetinės pilno formato mašinos. Spausdina knygas, laivų žurnalus, blankus, smulkius spaudinius.  Įgyvendintos visos trys pagrindinės spaudos technologijos – ofsetinė, skaitmeninė spauda ir šilkografija.
Taimyro pusiasalis

Taimyro tundra

Dideli Taimyro pusiasalio plotai yra daugiakampių lopinių tundra: pelkės ir nedideli ežerai, kalvagūbrių suskirstyti į netaisyklingų formų korį. Dėl nuolatinių šalčių ir atodrėkių Taimyre sutrūkinėjo žemė. Plyšiuose pamažu susidarantys ledo pleištai stumia žemę į paviršių, o atitirpus dirvai vanduo ima bėgti šlaitais.
Iki trijų mėnesių per metus pusiasalyje būna nuolatinė dienos šviesa, tačiau saulė pakyla neaukštai ir vidurvasarį oras įšyla tik iki 5 °C. Žiemą saulė iš viso nepakyla: spindi tik Mėnulis ir Šiaurės pašvaistė.
Daugiametis įšalas yra vos ne visoje tundroje. Giliausiai žemė įšalusi maždaug 1370 m. Žiemą įšąla visa dirva, tačiau vasarą pašalas išeina ir ploname pelkėtame plote augalai ima leisti šaknis ir augti. Šiauriausioje dalyje atšilęs sluoksnis tėra 150−300 mm, tačiau kuo toliau į pietus, tuo jis gilesnis ir siekia apie 3 m, todėl ten auga beržai ir maumedžiai.
Kartais tundroje randama seniai išnykusių mamutų kaulų ar lenktų jų ilčių. Į dramblius panašūs mamutai, kurių aukštis siekė maždaug 4 m ties mentimis, o iltys buvo 4,5 m ilgio, kadaise gyveno Eurazijoje ir Šiaurės Amerikoje. Jie išnyko maždaug prieš 12 000 metų, tačiau liekanos, o kartais ir visas mamutas, randami užsikonservavę įšale.
Raufosas

Istorija

Iki 1868 m. čia buvo Raufosų ūkis, kuris tais metais buvo parduotas įmonei ir po penkerių metų pradėjo veikti „Rødfos Tændstikfabrik“. Buvusios fermos teritorijoje buvo pastatyti darbininkų namai, vienas iš jų šiandien saugomas Toten Økomuseum muziejuje į rytus nuo savivaldybės.
1895 m. valstybė nusipirko degtukų fabriką, o kitais metais veiklą pradėjo „Rødfos Patronfabrikk“. Apsigyveno daugybė darbininkų.
Atsirado poreikis turėti savo bažnyčią, o 1939 m. buvusios koplyčios vietoje buvo atidaryta bažnyčia. 1920 m. Baptistų kongregacija turėjo savo bažnyčią. 
Per XX amžių gyventojų skaičius sparčiai išaugo ir radosi naujos gyvenamosios zonos.
Lietuvių balsas (Kaunas)

Istorija

Leido „Rašto ir spaudos bendrovė“ triskart per savaitę. Spausdino Varpo bendrovės spaustuvė Kaune. Išėjo 22 numeriai. Nuo 1921 m. gruodžio 24 d. vietoje „Lietuvių balso“ pradėtas leisti „Tautos balsas“.
Bendradarbiavo Juozas Balčikonis, Kostas Daugirdas, Martynas Yčas, Augustinas Voldemaras ir kt.
Redaktorius Antanas Smetona.
Žinios (dienraštis)

Žinios – dienraštis, leistas 1936 m. birželio 23 d. – liepos 9 d. Kaune.

Istorija

Leistas vietoje laikinai uždaryto dienraščio „Lietuvos žinios“. Leido „Varpo“ bendrovė. Spausdino akcinės bendrovės „Varpas“ spaustuvė Kaune. Išėjo 14 numerių.
Redagavo Balys Paramskas.
FIA ilgų distancijų lenktynių pasaulio čempionatas

Lenktynių formatas

Čempionatą sudaro įvairios ilgų distancijų lenktynės visame pasaulyje, kurių minimali trukmė bus 6 valandos. Pirmą sezoną sudarė 7 lenktynės, tarp kurių buvo ir žymiosios 24 val. Le Mano lenktynės. Kiekvienais metais planuojama surengti po dvejas lenktynes Europoje, Azijoje ir Šiaurės Amerikoje su galimybe pridėti dar vienerias ar dvejas lenktynes. Iš viso lenktynėse yra keturios kategorijos: prototipų LMP1 ir LMP2, bei GT – profesionalių lenktynininkų GTE Pro ir GTE Am, kurioje lenktyniauja neprofesionalūs lenktynininkai.
Čempionato pabaigoje įteikiami 6 oficialūs apdovanojimai. Du atitenka sezono čempionams – komandai ir lenktynininkui, pasaulio taurę laimi GTE Pro klasės nugalėtojas, o trofėjus skiriamas LMP2 ir GTE Am klasių lyderiams. Paskutinis apdovanojimas įteikiamas geriausiai privačiai komandai tarp visų kategorijų. Čempionate taškai skiriami kaip ir kitose FIA lenktynėse – juos gauna pirmi 10 finišavusių lenktynininkų. Lenktynes baigę, tačiau finišavę žemiau 10 vietos, lenktynininkai gauna po 0,5 taško, o visi taškai 24 val. Le Mano lenktynėse dvigubinami.
Royal Blues FC

Istorija

2009 m. įkurtas Rogues FC. Vėliau pervadintas ir tapo Royal Blues FC.
Klubas dalyvavo elito diviziono pirmenybėse, bet 2018 m. liko 7 vietoje ir prarado vietą aukščiausioje lygoje.
Willeke Alberti

Biografija

Savo karjerą pradėjo nuo vienuolikos metų, pasirodžiusi miuzikle „Duel om Barbara“. 1958 metais kartu su savo tėvu įrašė pirmąjį singlą. Septintajame dešimtmetyje ji buvo gerai žinoma dainininkė Nyderlanduose išleidusi dainą „De winter was lan“.
1994 metais atlikėja atstovavo Nyderlandams 1994 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Waar is de zon?“ (liet. Kur yra saulė?), tačiau surinkusi vos 4 taškus, užėmė 23 vietą iš 25.
Willeke Alberti buvo ištekėjusi tris kartus: Joop Oonk (1964–1974), John de Mol (1976–1980) ir Søren Lerby (1983–1996), tačiau visos santuokos baigėsi skyrybomis.
FK Čerkasy

Istorija

Klubas įkurtas 1955 m. „Burevestniko“ pavadinimu. 1957 m. tapo „Kolhozniku“. Po to dar keletą kartų keitėsi klubo pavadinimai.
Klubas bankrutavo 2009 m.
Pastaba. Po šio klubo žlugimo Čerkasuose įsikūrė „Slavutič“, kuris vėliau ėmė naudoti „Dnipro“ žymenį. Šie du „Dnipro“ neturi nieko bendro. Jų atskira istorija, tačiau sirgaliai išsireikalavo „Dnipro“ vardo. Dabar naudojamas „Čerkaskij Dnipro“ pavadinimas. Buvo pakeistas „Slavutič“ logotipas ir naudojamas „Dnipro“ pavadinimas bei logo, kuriame nurodyta 1955 m. data. tai įneša šiokios tokios painiavos.

Pasiekimai

Niekada nežaidė Ukrainos elito lygoje. Aukščiausias klubo pasiekimas trečioji vieta antros pakopos pirmenybėse 1999/2000 metų sezone.
1999 m. Pirmoje lygoje užimta ketvirta vieta lėmė galimybę pasivaržyti dėl patekimo į elito lygą, bet šias rungtynes pralaimėjo ir į elitą nepateko.
Kristupas Kazimieras Bialozoras

Biografija

Lietuvos bajorų Bialozorų giminės atstovas. Minsko vaivados Kazimiero Karolio Bialozoro sūnus.
Upytės pastalininkis nuo 1657 m., vėliavininkas nuo 1663 m. ir maršalka nuo 1671 m., Lietuvos didysis vėliavininkas nuo 1683; karaliaus pulkininkas, Upytės nuo 1676 m., Kersnosko ir Vištinecko seniūnas.
Pasiuntinys į 1667 ir 1674 metų seimus.
1683 metais įkūrė dominikonų vienuolyną Danilavičiuose.
Mirtis ateina vidurnaktį

Turinys

Manekenė Valentina, sutikusi su draugo fotografo Gio pasiūlymu išmėginti naują narkotiką, šio poveikio metu patiria regėjimą kaip pirštine du metaliniais dygliais ginkluotas vyras nužudo moterį. Tokia žmogžudystė iš tiesų įvyko prieš pusę metų, tačiau Valentina įsitikinusi, kad visa tai įvyko realiu laiku. Visą šią istoriją aprašius laikraštyje ir Valentina netrukus pradeda persekioti jos haliucinacijose matytas vyras. Tačiau ja niekas netiki...
Ugandos protektoratas

Istorija

XIX a. pabaigoje Ugandoje pradėjo sklisti Britanijos ir Vokietijos įtaka. 1890 m. abidvi šalys pasirašė sutartį, kuria Uganda buvo paskirta Britanijai. 1894 m. buvo sudarytas Ugandos protektoratas, administraciniu centru tapo Entebės miestas. Britai palaipsniui iki 1914 m. pajungė visas vietines karalystes, kol buvo sudaryta teritorija, kuri atitinka dabartinius Ugandos kontūrus.
Britanija įvedė netiesioginio valdymo sistemą, karalystes pavertė autonominėmis provincijomis. Apie 1900 m. į šalį atvyko  darbininkų iš Indijos, jie tiesė kelius ir geležinkelius, kai kurie vėliau liko gyventi Ugandoje. Plėtojosi vilnos gamyba, buvo auginama kava. 
XX a. 4 deš. steigėsi savivaldos reikalaujančios politinės organizacijos. 1960 m. Ugandos liaudies kongreso partija pareikalavo suteikti nepriklausomybę. 1962 m. spalio 9 d. Uganda paskelbta nepriklausoma federacine respublika.
Naujojo Sibiro sala

Naujojo Sibiro sala (rus. Новая Сибирь, jak. Саҥа Сибиир арыы) – sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Anžu salų grupėje. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Skalaujama Rytų Sibiro jūros. Vakaruose nuo Fadejevo salos atskirta 32 km pločio Blagoveščensko sąsiauriu. Pietuose skalauja Sanikovo sąsiauris.
Plotas 6200 km². Paviršiaus aukštis iki 79 m. Vyrauja lygumų reljefas, daug kriolitinių darinių. Amžinojo įšalo gylis iki 25 m. Daugybė upių, pelkių, termokarstinių ežerų.
Sala atrasta 1806 m. rusų poliarinių pirklių. 1886 m. tyrinėta Eduardo Tolio.
Bandūra

Bandūra (ukr. Банду́ра – tradicinis, styginis ukrainiečių liaudies muzikos instrumentas, gnaibomasis chordofonas. Turi ovalų korpusą ir trumpą grifą. Senuose instrumentuose 12-25 stygos, šiuolaikiniuose - 54. Stygos įtempiamos dalimi virš grifo, dalimi prie deko.
Nina Kičienė

Biografija

Šakių N. Kičienės individualios įmonės gydytoja stomatologė.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šakių rajono skyriaus narė.
Nuo 2004 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narė.
Kralendeikas

Istorija

1639 m. Bonere olandai pastatė Oranjės tvirtovę. 1810 m. prie tvirtovės buvo įkurta britų gyvenvietė Playa. 1840 m. olandai ją pervadino Kralendeiku.
Rasa Gustaitytė

Biografija

Tėvas aviacijos generolas Antanas Gustaitis, motina – Bronė Gustaitienė, seserys – Jūratė Gustaitytė-Evans ir Elena Gustaitytė. 1941 m. kovo 4 d. NKGB suėmus tėvą, su motina išvyko į Vokietiją. Mokėsi vidurinėse mokyklose Lietuvoje, Australijoje ir JAV. 1956 m. baigė Oberlino koledžą bakalauro laipsniu. 1960 m. magistro laipsnį įgijo Kolumbijos universitete, kur studijavo žurnalistiką.
1960–1965 m. dienraščio „The Washington Post“ redakcijos reporterė, 1965 m. perėjo dirbti į dienraštį „The New York Herald Tribune“, kurį laiką skaitė žurnalistikos paskaitas Kalifornijos universitete Los Andžele, 1970–1975 m. – San Francisko valstybiniame universitete, 1975 m. – Kalifornijos universitete Berklyje. 1975 m. „San Francisco Magazine“ redaktorė, nuo 1975 m. – „Pacific News Service“ redaktorė.
Mauras Pucas

Biografija

Apie 1835 m. baigė Karalienės mokytojų seminariją ir mokytojavo Žiliuose, 1850 m. dėl lietuviškos ir demokratinės veiklos atleistas. 1851 m. sausio – kovo mėn. Tilžėje leido ir redagavo E. Herenderferio laikraštį „Freie Gemeinde“ ir dvisavaitį lietuvišką priedą „Lietuviškas prielaiškas“, kurį, išleidus 7 numerius, dėl demokratinės ir lietuviškos minties 1851 m. kovo 9 d. valdžia uždarė. Leidinyje kritikavo nacionalinį ir socialinį lietuvininkų išnaudojimą, skleidė demokratines idėjas. Redaktoriui buvo iškelta byla, ir jis 1851 m. rugpjūčio mėn. su šeima emigravo į JAV.
Kazimieras I Atnaujintojas

Biografija

Meškos II sūnus, Boleslovo II Dosniojo ir Vladislovo II Hermano tėvas. 1031–1032 m. su motina gyveno dėdės Kolno arkivyskupo Hermano dvare.

Valdymas

Pabandžius sustiprinti kunigaikščio valdžią 1035–1037 m. kilo didysis pagonių maištas, kuris privertė vėl bėgti į Vokietiją. Tuo pasinaudojo Čekijos kunigaikštis Bržetislavas I ir užėmė Krokuvą, Didžiąją Lenkiją, Sileziją. Henriko III padedamas 1039–1040 m. atgavo prarastas žemes. Sudaręs sutartį su Kijevo kunigaikščiu Jaroslavu Išmintinguoju 1047 m. prisijungė Mazoviją. 1050 m. atsiėmė Sileziją, kurią pasiliko nepaisydamas imperatoriaus valios (nuo 1054 m. mokėjo Čekijai duoklę). Atkūrė valstybės institucijas, Kolno arkivyskupo padedamas – per sumaišties metus suirusią bažnytinę organizaciją.
Žuvintės šaltinis

Sugedos šaltinis (Žuvintės versmė) – valstybinis gamtos paveldo objektas, esantis Ukmergės rajone, Pabaisko seniūnijoje, Sukinių kaime, kairiajame Šventosios krante. 1985 m. paskelbtas respublikinės reikšmės hidrologiniu gamtos paminklu.
Versmė liejasi šalia Žuvintės ir Sugedos upelio (Žuvintės dešiniojo intako) santakos, apie 150 m nuo Šventosios. Priklauso Ukmergės miškų urėdijos Pašilės girininkijos (528 kv., 25 skl.) teritorijai. Už 150 m į pietryčius yra sodyba, kiek tolėliau miške – kaimo sentikių kapinės, Sukinių piliakalnis.
Šaltinio skersmuo apie 1 m. Jame „verda“ skaidrus, malonaus skonio, bet geležingas vanduo. Šaltinis įdomus tuo, kad yra „bedugnis“ – po 30 cm vandens sluoksniu susidariusi vandens ir smėlio emulsija, kurios gylis vietomis siekia daugiau kaip 5 m.
Natūralioje Sukinių pievoje, esančioje prie pat Žuvintės šaltinio, ties upės išsišakojimu, gyvena kai kurių saugomų rūšių drugeliai – stepiniai perlinukai bei juodieji apolonai, auga saugomi augalai – šalmuotosios gegužraibės bei raudonosios gegūnės.
Guslės

Guslės (rus. гусли) – styginis rusų liaudies instrumentas, panašus į kankles, viena iš Baltijos psalteriumo regioninių atmainų. Guslės būna stačiakampio, sparno ar šalmo pavidalo; turi nuo 5 iki 66 stygų. Guslės minimos jau VI a. raštuose. Nuo 1900 m. tobulinamos. Sukurtos kelios atmainos – pikolo, altinės, bosinės.
Remigijus Bracas

Biografija

AB „Utenos krosnys“ direktorius bendriems klausimams.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1997 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys.
1995–1997 m. (LDDP sąraše) Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.
My Chemical Romance

Istorija

„My Chemical Romance“ karjera prasidėjo naujo tūkstantmečio pradžioje – 2001-aisiais, kai pagrindinis vokalistas Gerard Way ir būgnininkas Matt Pelissier nusprendė pabandyti kurti dainas kartu. Pirmasis kūrinys, kurį buvę mokyklos draugai - Way ir Pelissier - sukūrė, buvo daina „Skylines and Turnstiles“. Pastaroji buvo įkvėpta Rugsėjo 11-osios įvykių. Judviejų nuomone, bandymas buvo gana sėkmingas, taigi Way paprašė gitaristo Ray Toro, ar šis nenorėtų dirbti kartu su jais. „My Chemical Romance“ penkių narių sudėtis buvo baigta, kai prie jos prisijungė bosistas Mikey Way (Gerard Way jaunesnysis brolis, sugalvojęs grupei pavadinimą) ir gitaristas Frank Iero. Būtent tokios sudėties grupė ir pradėjo groti bei kurti planus apie pirmojo savo albumo išleidimą.
2002-aisiais „Eyeball Records“ (Niujorke veikianti kompanija, kuriai priklausė grupė „Thursday“) išleido debiutinį „My Chemical Romance“ albumą „I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love“. Diskas dažnai buvo lyginamas su „Thursday“ darbais – dėl daugelio priežasčių tokie palyginimai buvo tiesiog neišvengiami. Mat abi grupės yra kilusios iš Naujojo Džersio, abiejų įrašus leido „Eyeball“ ir abiejų grupių muzikoje jungėsi punk-pop muzikos agresyvumas bei introspekciniai, išpažintiniai dainų tekstai. Be to, „I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love“ prodiusavo pats Geoff Rickly, grupės „Thursday“ pagrindinis vokalistas. Taigi, sudėjus visus šiuos dalykus, „My Chemical Romance“ negalėjo išvengti lyginimų su „Thursday“.
Visgi „Thursday“ – ne vieninteliai grupės įkvėpėjai, mat duotuose interviu grupės nariai tarp savo dievaičių įvardino ir „The Smiths“, Morrissey, „The Cure“, „Joy Division“ bei „The Misfits“. Vieno iš grupės įkūrėjų ir pagrindinio solisto Gerard Way įkvėpėjų sąraše puikuojasi netgi ir sunkiojo britų metalo simboliu tapę „Iron Maiden“.
Albumo „I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love“ dainų tekstai yra ir tamsūs, ir žiaurūs. Way teigė, kad grupės dainos jam yra puikus būdas susitaikyti su problemomis, kurias jam tenka iškęsti (tarp jų – sunki depresija, alkoholizmas ir artimų šeimos narių netektis). 2003-aisiais „My Chemical Romance“ pasirašė sutartį su leidybine firma Reprise/Warner Bros, o po metų išleido antrąjį savo albumą, tačiau pirmąjį su šia įrašų kompanija. Albumas buvo pavadintas „Three Cheers for Sweet Revenge“.
2006 metų Balandžio 10 dieną grupė pradėjo albumo „The Black Parade" įrašinėjimą, kartu su Rob Cavallo, daugelio Green Day albumų prodiuseriu. Šis albumas yra apie „pacientą" kuris pasitraukė iš gyvenimo. Jo mirtis ateina parado forma (Tatai mums, klausytojams ir žiūrovams, yra pateikiama muzikiniame video klipe „Welcome to the Black Parade“). Ši idėja buvo paremta Gerard Way tikėjimu, jog mirtis pas žmogų ateina per pastarojo mieliausius ir brangiausiais prisiminimus.
2010 metų lapkričio 22 dieną buvo išleistas ketvirtasis grupės albumas „Danger Days: The True Lives of the Fabulous Killjoys".
Grupė išsiskyrė 2013 metų kovo 22 dieną, savo išsiskyrimą paskelbę savo internetinės svetainėje.