Cosmopolitan

Istorija

„Cosmopolitan“ istorija prasidėjo kaip šeimos žurnalo, išleisto 1886 metais kompanijos „Schlicht & Field“, pavadinimu „The Cosmopolitan“.
Paul Schlicht pasakė savo pirmojo leidinio skaitytojams, kad jo publikacija buvo „pirmosios klasės šeimos žurnalas“, pridurdamas, kad „žurnale bus skyrius, skirtas išimtinai moterų interesams, su straipsniais apie madą, namų dekoravimą, maisto ruošimą, rūpinimąsi vaikais ir jų auklėjimą ir t. t., taip pat skyrius mažiesiems šeimos nariams“.
Tais metais „Cosmopolitan“ apyvarta pasiekė 25 000 JAV dolerių, bet 1888 metais kovo mėnesį „Schlicht & Field“ paliko šį verslą. Žurnalą 1889 metais įsigijo John Brisben Walker ir E. D. Walker, seniau dirbęs su „Harper‘s Monthly“, tapo naujuoju redaktoriumi, pristatęs spalvotas iliustracijas, nuoseklumą ir žurnalo recenzijas. Jis tapo paklausiausių skaitalų rinkoje net tokiems autoriams kaip Annie Besant, Ambrose Bierce, Theodore Dreiser, Rudyard Kipling, Jack London, Willa Cather ir Edith Wharton. 1892 metais žurnalo apyvarta siekė 75 000 JAV dol.
1897 metais „Cosmopolitan“ paskelbė planus nemokomai korespondencijos mokyklai: „Jokios kainos studentams. Visas išlaidas apmokės „Cosmopolitan“. Jokių sąlygų, išskyrus pasižadėjimą mokytis nurodytą valandų skaičių.“ Kai nedelsiant užsiregistravo 20 000 studentų, Walker negalėjo finansuoti mokyklos, tada studentų buvo prašoma įnešti po 20 dolerių per metus. Taip pat 1897 metais buvo serializuotas H. G. Wells „Pasaulių karas“, kaip ir „Pirmasis žmogus mėnulyje“ (1900). Olive Shreiner parašė ilgą straipsnį apie Būrų karą.
1905 metais William Randolph Hearst nupirko žurnalą už 400 000 JAV dolerių (tai 10 000 000 JAV dol. 2006-ųjų kainomis) ir pristatė žurnalistą Charles Edward Russel, kuris finansavo tiriamuosius straipsnius, įskaitant „Privilegijuotos klasės augimas Amerikoje“ (1907 m. kovas), ir „Ką jūs ruošiatės daryti su tuo?“ (1910 m. liepa – 1911 m. sausis) ir „Kolorado – nauji triukai sename žaidime“ (1910 m. gruodis).
Kitais to laikotarpio pagalbininkais buvo Alfred Henry Lewis, Sinclair Lewis, A. J. Cronin, David Graham Phillips, George Bernard Shaw, Upton Sinclair ir Ida Trabell. Iliustruotojais buvo Francis Attwood, Dean Cornwell, James Montgomery Flagg ir Harrison Fisher.
1930 metais „Cosmopolitan“ turėjo 1 700 000 JAV dol. apyvartos ir 5 000 000 JAV dol. pajamų iš reklamos. Akcentuojant 1940 metus, skaitalas buvo pavadintas Keturių knygų žurnalu, kai nuo pirmo paragrafo išleido vieną novelę, šešias ar septynias trumpas istorijas, du serialus, šešis ar aštuonis straipsnius ir aštuonis ar devynis specialius straipsnius, kai kitos trys dalys sudarė dvi novelės ir paplitusių neskaitomų skaitalų reziumę. Antrojo pasaulinio karo metu pardavimai pasiekė 2 000 000 JAV dol. Žurnalas pradėjo leisti mažiau skaitalų per 1950 metus. Apyvarta nukrito iki truputį daugiau negu milijono 1955 metais, tuo periodu, kai žurnalai buvo užtemdyti dėl knygų minkštais viršeliais ir televizijos augimo. Žurnalų Auksiniam amžiui atėjo galas kaip masiškai rinkai, svarbiausių interesų publikacijos užleido vietą ypatingų interesų žurnalams, skirtiems tam tikrai auditorijai.

Helenos Gurley Brown atvykimas

„Cosmopolitan“ apyvarta smuko kitame dešimtmetyje, kol 1965 metais Helena Gurley Brown tapo vyriausia redaktore ir rekonstravo žurnalą kaip naująjį „Cosmopolitan“. 1970 metų pradžioje „Cosmopolitan“ tapo moterų žurnalu, papildytu seksualiu viršeliu kas mėnesį, kur moteris (dažniausiai) apsirengusi trumpa suknele arba bikini. Brown norėjo parodyti „vienišą moterį“, kuri nėra vieniša ir mėgaujasi ikisantuokiniu seksu; visoje šalyje buvo kitų moterų, darančių tą patį.
Brown redaktorės karjeros pradžioje, žurnalas sulaukė daug kritikos. Dauguma žmonių buvo šokiruoti tuo, kaip naujai pristatomas buvęs literatūrinis žurnalas. Tačiau Brown nekreipė dėmesio ir toliau spausdino žurnalą kaip numatė.
1972 metais žurnalas leido nuotraukas per du puslapius beveik nuogo mažai žinomo aktoriaus Burt Reynolds. Tuo laiku tai buvo skandalingas žingsnis. Leidinys sukūrė didžiulį ginčą, varantį abu, tiek „Cosmopolitan“, tiek Reynolds į Amerikos liaudies kultūros priešakį.
1978 metų balandžio mėnesį vyrų „Cosmopolitan“ vienintelis leidinys buvo publikuotas kaip bandymas, skirtas kreipimuisi į vyrus. Viršelyje pasirodė Jack Nicholson ir Aurore Clement. Leidinys 1989 metais buvo publikuotas du kartus kaip „Cosmopolitan“ priedas.

Cosmopolitan šiandien

Pastaraisiais metais žurnalas, ypatingai jo viršelio istorijos įgavo daugiau seksualiai apibrėžtą stilių. Didžiosios Britanijos leidinys – „Cosmopolitan“, kuris pradėjo darbą ankstyvais 1970 metais, tapo gerai žinomas dėl seksualinio aiškumo su stipria seksualine kalba, vyrų nuogumo ir apimties tokiu temų kaip išprievartavimas. Ne taip seniai tarptautiniams skaitytojams buvo sukurtas žurnalas „CosmoMergina!“, žurnalo frančizė, skirta moteriškai paauglių auditorijai.
Nors „Cosmopolitan“ žinomas dėl savo seksualinių konsultacijų, žurnalas, visų pirma, koncentruojasi į išsilavinusias moteris ne tik seksualumo srityje, bet ir pateikia visas naujienas mados ir grožio sferoje. Smulkiai nupasakotas realaus gyvenimo istorijas, („Tikrasis gyvenimas skaito“) betarpiškai gaunamos iš istorijų dalyvių, kuriems saugumas garantuotas dėl rizikingų arba pavojingų situacijų (pvz., kaip gyventi vienai), lydi istorijos su paslėpta rizika, sveikatos mitais ir miesto legendomis, kurios yra demaskuojamos. Tokie skyriai kaip „Sveikatos tikrinimas“, kuris vaizduoja tokius straipsnius, kaip „Cosmo Gyno“ ir „Tavo kūnas: ką gali reikšti nepaprastas spenelių pajuodavimas?“, yra žurnale ne tik pramogai, bet tam, kad padėti moterims suprasti jų kūnus ir netgi atpažint įmanomas sveikatos problemas. Mažiau rimti reguliarus straipsniai jungia tokius kaip „Vaikinų išpažintys“ (puslapiai, kur vyrai dalinasi savo EMBARRASsing istorijomis apie tai, ką gėdingo jie yra pridarę); garsenybių paskalas „Tu tu tu“, kuris apima plačią įvairovę juokingų faktų ir patarimų.
Šiuo metu žurnalas vaizduoja tokias temas, kaip seksas, kosmetika ir plaukai. Tokia viršelio anotacija „Kaip susitikinėti su 8 vyrais vienu metu ir atsikratyti jų“ erzina kai kuriuos skaitytojus. Trečiosios bangos feministės ginčijasi, kad nors dabartinė „Cosmo“ iteracija buvo pradėta tam, kad sustabdyti diskriminaciją ir įgalinti moteris, dabar įneša moteriai slėgimą įkvėpdama nepatogumą apie jų psichinį įvaizdį, nes gerbiama žurnalo moters seksualumo ir skulptūrinio kūno ekspozicija.
Žurnalo 1988 metų leidinyje „Cosmopoltan“ publikavo straipsnį, tvirtinantį kad moterys beveik neturi priežasties nerimauti dėl sueities su ŽIV užkrėstu vyru, po to kai geriausi esantis medicinos mokslininkai įrodė atvirkščiai. Paskelbta informacija, kad nesaugus seksas su užsikrėtusiu ŽIV vyru ne kelia moterims infekcijos užkritimo rizikos, be to konstatuojantis, kad „dauguma heteroseksualų yra ne rizikos zonoje“, ir kad neįmanoma perduoti ŽIV misionieriaus pozoje. Požiūris į straipsnį pažeidė gėjų teisės ir AIDS aktyvistai gėjų bendruomenėje, kas jautė, kad yra užsikrėtęs, ėjo demonizavimo link, dėl epidemijos.
„Cosmopolitan“ pasiekia skaitytojus iš daugiau nei 100 šalių ir yra publikuojamas 34 kalbomis, įskaitant ispanų, korėjiečių, bulgarų, portugalų, švedų, hebrajų, estų, rumunų, gruzinų, rusų, vokiečių, italų, prancūzų, malajų ir indoneziečių. Ne taip senai žurnalas buvo uždraustas Singapūre.
„Cosmopolitan“ tradiciškai buvo ir yra moterų žurnalas, aptariantis tokias temas kaip seksas, sveikata, fizinis parengimas ir mada. Nesenai žurnalas taip pat pradėjo dalintis dėmėsiu vyrų emisijai. „Cosmo tavo vaikinui“ vaizduoja kiekvieną straipsnį su unikaliais patarimais vyrams. „Cosmopolitan“ taip pat verbuoja vyrus kaip dalį savo tarnautojų atsakyti į jų moterų karštus klausimus, ir kurių vyrai negali užduoti jų gyvenime. Straipsnį „Vaikinų išpažintys“ papildo vyrų gėdingi nepasiekimai tiems, kas pakluso moteriai.