google/wiki40b huggingface dataset:
Taikas

Geografija

Taikas apėmė teritorijas dabartinėje Turkijoje: Jusufelio (Kiskim) rajoną Artvino provincijoje, Oltu, Olur (Tavusker), Tortum ir Çamlıkaya (Hunut) rajonus į šiaurę nuo İspiro Erzurumo provincijoje. Į pietvakarius buvo Spero istorinis regionas (dabar Ispiras).
Taikas apėmė Čorocho upės vidurupį. Jis ribojosi su Aukštutine Armėnija pietvakariuose, Gugarku šiaurėje, Airaratu rytuose ir Pontu vakaruose.
Milašaičiai (Raseiniai)

Istorija

1950–1963 m. buvo Milašaičių apylinkės centras.
Bronius Nainys

Biografija

1939 m. baigė Linkuvos gimnaziją, 1940 m. Kauno karo mokyklą, 1943 m. – mechanikos inžineriją Vytauto Didžiojo universitete, 1963 m. Ilinojaus technologijos institutą.
Per TSRS ir Vokietijos okupacijas 1940–1944 m. pasipriešinimo dalyvis, Lietuvos aktyvistų fronto narys, Pašvitinio partizanų grupės vadas. 1944 m. su grupe pasitraukė į Žemaitiją, čia įstojo į formuojamą 1-ąjį pulką, jo kuopos vadas, pulko vado padėjėjas. Dalyvavo Sedos kautynėse. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją.
1947 m. suorganizavo lietuvių inžinierių kuopą, jai vadovavo. 1950 m. apsigyveno JAV, nuo 1960 m. Čikagoje. JAV lietuvių bendruomenės veikėjas, 1967–1970 m. krašto valdybos pirmininkas. 1962 m. Čikagos prekybos ir pramonės parodoje suorganizavo lietuvių paviljoną, 1963 m. – JAV ir Kanados antrąją tautinių šokių šventę. 1963 m. TSRS vadovui N. Chruščiovui lankantis JAV, Čikagoje suorganizavo masinę antitarybinę demonstraciją. 1969 m. su kitais įkūrė Mokslo ir kūrybos simpoziumą. 1973–1978 m. ir 1992–1997 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos pirmininkas. 1974 m. Australijai pripažinus de jure TSRS įvykdytą Lietuvos aneksiją, telkė viso pasaulio lietuvių išeiviją reikalauti, kad Australijos vyriausybė atšauktų savo nutarimą.
Bendradarbiavo išeivijos spaudoje, 1973–1978 m. ir 1982–1998 m. žurnalo „Pasaulio lietuvis“ redaktorius,  nuo 2000 m. savaitraščio „Amerikos lietuvis“ bendradarbis.
Shanghai Masters

Shanghai Masters yra nereitinginis angliškojo biliardo turnyras. Pradėtas rengti 2007 metais. Tai yra antrasis angliškojo biliardo reitinginis turnyras, rengiamas Kinijoje (pirmasis - China Open). Daugiausia kartų šį čempionatą laimėjo Ronnie O'Sullivan 2009, 2017, 2018 ir 2019 metais. Iš pradžių šis turnyras buvo reitinginis, bet 2018 m. tapo nereitinginiu. Dabar turnyre dalyvauja 24 žaidėjai. Nuo 2018 m. finale žaidžiama iki 11 pergalių.
Paliepiai (Kėdainiai)

Istorija

Iki XX a. vid. buvo dvaras, spirito varykla, vandens malūnas. Valda priklausė Daugirdoms.

Aplinkinės gyvenvietės

JOSVAINIAI - 6,5 km
Graužiai - 2 km
LABŪNAVA - 3,5 km
Paliepiukai - 1 km
Kosuv Lackų žydų kapinės

Kosuv Lackų žydų kapinės (lenk. Cmentarz żydowski w Kosowie Lackim) – žydų kapinės, egzistavusios Kosuv Lackų miesto pietinėje dalyje. Per II pasaulinį karą kapinių paminklai buvo panaudoti tiesiant kelią, todėl kapinėse neliko paminklų. Kapinių plotas – 3 hektarai.
Budriai (Švenčionys)

Istorija

1692 m. kaimas užrašytas Molėtų metrikų knygoje, 1699 m. – dviem vardais Budrių arba Peršokšnų kaimas.

Aplinkinės gyvenvietės

Labanoras – 5 km
FK Kretingos Grūdai

Istorija

Ankstesniais sezonais klubas vadinosi KKT Kretinga, nes juos rėmė Klaipėdos krovinių terminalas.
2017 m. pasikeitė pavadinimą ir tapo FK Kretingos Grūdais. Pagrindinis klubo rėmėjas Kretingos grūdai.
Bundeslyga

Istorija

Iki Bundeslygos sukūrimo, Vokietijos mėgėjų klubai varžėsi regioninėse lygose, o regioninių lygų čempionai atkrintamosiose varžybose kovodavo dėl šalies čempiono vardo. XX a. pradžioje įkūrųs futbolo asociaciją, sukurta šalies lyga, veikusi iki 1933 metų. 1933 metais reorganizavus futbolo varžybas, iki 1945 metų vyko 16 regionų lygų varžybos, vadintos Gauliga, į regionus buvo įtraukiamos ir Vokietijos okupuotos šalys. Tik pasibaigus karui, visos organizacijos, taip pat ir sporto klubai, buvo uždraustos, tik po metų leista steigti nepolitines sporto organizacijas, atkurtos regioninės lygos.
Augant šalių nacionalinių lygų poreikiui 1950 metais Rytų Vokietijoje įkurta DS-Oberliga, o 1963 metais Vakarų Vokietijoje įkurta Bundeslyga, apjungusi 5 regionines lygas.
1963 metų rugpjūčio 24 dieną sužaistos pirmosios Bundeslygos rungtynės, pirmuoju čempionu tapo FC Köln klubas. 1991 metais po Vokietijos suvienijimo Vakarų ir Rytų Vokietijos lygų sistema apjungta, į Bundeslygą priimti du Rytų Vokietijos klubai.
Visi prieš vieną

„Visi prieš vieną“ – 1986 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas dviejų serijų meninis filmas. Detektyvas. Filmo trukmė – 141 min.

Siužetas

Filmas sukurtas E. Gardnerio romano „Advokatas Peris Meisonas“ motyvais.
Nužudytas stambus versilininkas Mereditas Bordenas. Įtariami du niekuo dėti žmonės – Bordeno sekretoriaus žmona ir statybų rangovas. Advokatas Džeris Džeksonas įsitikinęs jų nekaltumu ir imasi juos ginti, nors ir žino, kad tuo užsitrauks aukščiausių sluoksnių, susijusių su žmogžudyste, pyktį.
Aguljas Negrasas

Aguljas Negrasas (portug. Pico das Agulhas Negras – „juodų adatų kalnas“) – kalnas Brazilijoje, Brazilijos plokščiakalnio pietryčiuose, Mantikeiros kalnagūbryje, ties Minas Žeraiso ir Rio de Žaneiro valstijų sandūra. Tai 5 pagal aukštį kalnas Brazilijoje (aukštis 2791 m). Patenka į Itatiajos nacionalinį parką.
Iki 2400 m aukščio į kalną galima pakilti automobiliu (yra Abrigo Rebosaso stovyklavietė). Aguljas Negrasas ilgą laiką laikytas aukščiausiu kalnu šalyje, kol buvo išmatuotas Bandeiros, o vėliau Neblinos aukštis. 2001 m. nustatyta, kad šis kalnas nėra aukščiausias ir Mantikeiros kalnagūbryje – jį lenkia Pedra da Mina (2798 m).
Į kalną pirmą kartą įkopta 1919 m. (Carlos Spierling ir Osvaldo Leal).
Durbanas

Istorija

Iki atsikraustant europiečiams, dabartinio miesto apylinkėse gyveno zulų gentys. 1497 m. gruodžio 25 d. pakrantes pasiekė portugalo Vasko da Gamos ekspedicija, kuri pavadino čia esantį užutėkį Rio De Natal („Kalėdų upė“). 1824 m. britų kolonistai Natalyje įsteigė prekybos dramblio kaulu uostą. 1835 m. Port Natalis, Kapo kolonijos gubernatoriaus Benjamin d’Urban garbei pervadintas į Durbaną. XIX a. į miestą atvyko daug imigrantų iš Indijos ir kitų Azijos šalių dirbti cukranendrių plantacijose. Yra du universitetai (Kvazulu-Natalio ir Durbano).

Ekonomika

Durbanas svarbus transporto mazgas. Yra tarptautinis Durbano oro uostas. Durbano jūrų uostas – vienas didžiausių pagal apyvartą uostų pietų pusrutulyje. Eksportuojamos anglys, manganas, chromo junginiai, javai, vilna, cukrus. Naftos perdirbimo, mašinų, chemijos, maisto pramonė.

Turizmas

Miestas garsėja savo puikiais paplūdimiais ir kazino. Yra keletas muziejų (jūrų, Afrikos meno ir kultūros, istorijos), meno galerijų, milžiniškas uShaka akvariumas, botanikos sodas.

Sportas

Durbane 2010 m. vyko XIX pasaulio futbolo čempionatas.
Tvaštaras

Vedose

Rigvedoje minimas ~65 kartus. Ten jis įvardijamas kaip turintis dailias, nagingas rankas kuriose laiko kirvį arba peilį. Atharvavedoje Tvaštaras įsivaizduojamas kaip senolis su somos taure rankose. Jis vadinamas „pavidalų kūrėju“ (rūpakṛt), „pavidalų valdovu“ (rūpapati). Jis sukuria visus regimus pavidalus, juos valdo, keičia, o pats taip pat yra visokių pavidalų, visokeriopas (viśvarūpa). Vienas iš dažniausiai Rigvedoje minimų Tvaštaro darbų yra tas, kad jis Indrai ištašė vėzdą (vadžrą) bei dangiškus ratus, be to, jis pagamino nuostabų indą somai gerti (Mėnulį). Tvaštaras pagamino Brihaspačiui geležinį ginklą, pasak Atharvavedos, jis sukūrė vyrą ir žmoną, jaunikį ir nuotaką, žvėris, žirgus, jis atneša sėklą, sūnus, gerybes, padeda nėščiosioms.

Hinduizme

Vėliau Tvaštaro vaizdinys susilieja su Pradžapačiu ir Višvakarmanu. Hinduizme jis laikomas vienuoliktuoju Aditės sūnumi, turėjo žmoną asurę, kuri jam pagimdė trigalvį Višvarūpą ir kumelės pavidalo Saranją. Indra Višvarūpą nudobė, todėl Tvaštaras įsiuto. Jo įsiūtis dar labiau išaugo, kai Indra išgėrė Tvaštaro prižiūrimą somą. Norėdamas atkeršyti Indrai, Tvaštaras iš somos ir ugnies sukūrė pabaisą Vritrą. Kitur minima, kad Tvaštaras sukūręs Agnį ir Brihaspatį, auksines Savitaro rankas, medų.

Etimologija

Pats dievavardis atsiradęs iš epiteto „tašytojas, (su)tverėjas“ (plg. av. Tworрstar „sutverėjas“).
Diana Ross

Muzikinė karjera

Diana muzikinę karjerą pradėjo 1959 m. merginų grupėje The Supremes. Grupė sulaukė itin didelio populiarumo. Kartu su Diana grupė sukūrė 13 albumų ir 14 singlų, iš kurių 2 užėmė 1 pozicijas visame pasaulyje. Nuo 1970 m. pradėjo itin sėkmingą solinę karjerą.
Vaclovas Dargužas

Vaclovas Dargužas (g. 1920 m. sausio 6 d. Voveriškiai, Šiaulių valsčius – 2009 m. spalio 23 d.) – veterinaras, Šveicarijos lietuvių visuomenės veikėjas, Vilniaus universiteto garbės daktaras, VU bibliotekos mecenatas.

Biografija

1940 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją, mokėsi Lietuvos veterinarijos akademijoje. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. Nuo 1945 m. gyveno Šveicarijoje. 1945–1949 m. studijavo Berno universitete, 1948–1949 m. jame dirbo, apgynė daktaro disertaciją „Kobalto veikimas organizme“.
Nuo 1949 m. veterinarijos gydytojas, 1957 m. įkūrė vieną moderniausių veterinarijos klinikų Tune ir jai iki 1995 m. vadovavo. 10 metų buvo Tuno miesto parlamento narys, dirbo įvairiose kantono institucijose, prekybos bendrovės „Pro Baltikum“, „Kiwani“ ir kitų visuomeninių organizacijų narys. Vienas iš Šveicarijos lietuvių bendruomenės Berno skyriaus įkūrimo organizatorių, 1981-1990 m. vicepirmininkas, 1991-2002 m. pirmininkas, vėliau – garbės pirmininkas. Dalyvavo Pasaulio lietuvių bendruomenės veikloje.
Žmona – šveicarė Ruth Romang (Hofer), sūnūs Markus Vytautas, Gabrielius Gintaras ir Aras Lukas. Išsaugojo kalbą, tradicijas ir papročius. Savo šeimą laikė Lietuvos ir Šveicarijos piliečiais.
V. Dargužas domėjosi Lietuvos valstybės istoriniais dokumentais ir sukaupė vertingą Lietuvos ir kitų šalių XVI–XX a. kartografijos rinkinį, kurį 1983 m. padovanojo Vilniaus universitetui. Rūpinosi lietuvių išeivijos kultūros paveldo perdavimu Lietuvai ir kartu su žmona Ruth – labdara pavieniams asmenims ir organizacijoms Lietuvoje ir Punsko krašte.
Imbarės alka

Alka

Įrengta aukštumos pakilumoje, įsiterpiančioje į Salanto ir Alkupio santaką. Vakarinė, lapuočių mišku apaugusi dalis yra Žvainių, o rytinė, dirvonuojanti dalis – Imbarės kaimo žemėje.
Teritorijos plotas – apie 0,25 ha.
0,1 km į šiaurės rytus yra Imbarės akmuo (Laumės kūlis), 1,2 km į pietvakarius – Imbarės piliakalnis.

Istorija

Pakiluma seniau buvo vadinama Imbarės alka. Jos rytinėje dalyje, nedidelės užpelkėjusios daubos vakarinėje - pietvakarinėje pakrantėje gulėjo netoli vienas kito pora stambių akmenų. Vieno, Šventyklos vartais vadinamo akmens paviršiuje buvo iškaltas gilus dubuo, o kito – daug nedidelių dubenėlių. Netoli jų, pakilumos šiaurės rytinėje papėdėje guli akmuo, vadinamas Laumės kūliu, kurį seniau supo pelkėta pieva. Aukštumos šiaurės vakarinėje papėdėje, Žvainių kaime, buvo dar vienas akmuo su dubenėliais.
Apie 1980 m. alkos teritorijoje vyko melioracija. Jos metu akmuo su dubeniu buvo suskaldytas, o akmuo su dubenėliais nuvilktas prie sodybos šalia Salantų–Imbarės kelio. Antrasis akmuo su dubenėliais 2012 m. papuošė kitą Imbarės ūkininkų sodybą.
Alka datuojama I tūkstantmečiu pr. m. e. – II m. e. tūkstantmečio pradžia.
Gavėnaičiai

Aplinkinės gyvenvietės

Noreikiai – 2 km
MEŠKUIČIAI – 3 km
Stanislovas Naruševičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų Naruševičių giminės. Tėvas Povilas Naruševičius (m. 1544 m.), brolis Mikalojus Jonas Naruševičius. Pirmoji žmona Vilniaus vaivados Jono Hlebavičiaus (1480–1549 m.) dukterėčia, antoji žmona – maršalkos Aleksandro Sanguškos (1508–1565 m.) duktė. Žentas vaivada Jonas Pacas (m. 1610 m.).
Valdė tėvoninius dvarus Kruhlą (Oršos apskritis) ir Vydžius, iš pirmosios žmonos kraičio gavo valdų Palenkės ir Brastos vaivadijose, iš antrosios – Aunuvėnus Užvenčio apylinkėje, Šalčininkus ir 5 sklypus Kaune.
Evangelikas reformatas. Globojo Horodiščės (Brastos apskritis), kurią valdė nuo 1563 m. ir Vydžių evangelikų reformatų bendruomenes. 1585 m. dalyvavo Kristupo Radvilos Perkūno surengtame Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kalvinistų ir liuteronų teologų susirinkime.

Valstybės tarnyba

Nuo 1564 m. Vilniaus tijūnas, dalyvavo 1568 m. Gardino seime, su kitais patvirtino Liublino unijos sutartį. Nuo 1574 m. rotmistras, nuo 1586 m. Mstislavlio kaštelionas, nuo 1588 m. Smolensko kaštelionas.
Kęstutis Kudzmanas

Kęstutis Kudzmanas (g. 1964 m. rugsėjo 21 d. Vilniuje) – lietuvių diplomatas, ambasadorius.

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus 31-ąją vidurinę mokyklą, 1989 m. – Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą. 1992–1994 m. mokėsi VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute.
1989–1991 m. buvo VU Fizikos fakulteto laboratorijos vedėjas. 1992–1994 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministro patarėju. 1995–1998 m. buvo Inžinerinės ekologijos asociacijos tarptautinių projektų vadovas, 1998–2001 m. – Lietuvos pramonininkų konfederacijos – Užsienio ryšių departamento direktorius, generalinio direktoriaus pavaduotojas.
2001–2004 m. dirbo Lietuvos ambasados Maskvoje ministras-patarėjas ekonomikai. 2004 m. kovo 30 d. Rusijos URM reikalavimu tariamai „už veiklą, nesuderinama su statusu“ kartu su dar dviem Lietuvos ambasados darbuotojais K. Kudzmanas turėjo palikti šią šalį.
2004–2006 m. buvo URM Administracinio departamento direktorius, vėliau – Rytų Europos ir Vidurinės Azijos departamento ambasadorius ypatingiesiems pavedimams.
2007–2012 m. – pirmasis Lietuvos ambasadorius Azerbaidžane ir Turkmėnistanui.
2012 m. rugpjūčio mėn. paskirtas Lietuvos ambasadoriumi Turkijoje, 2013 m. balandžio mėn. – ir Pakistanui bei Iranui. Iš šių pareigų atšauktas 2015 m. kovo 12 d.
Upanišados

Upanišados ir filosofija

Daugelis mokslininkų laiko Upanišadas filosofiniais kūriniais. P. Deison „Upanišadų filosofijos“ autorius lygina Upanišadų mokymą su Platono pasaulėžiūra. Be to, Upanišadose nuspėjama I. Kanto doktrina. Kiti filosofai mato „indiškosios filosofijos vainiką“. Tokį teiginį lyg ir patvirtintų Upanišadų pagrindinių sąvokų racionalizavimas. Tačiau Upanišados kenčia nuo besistemiškumo. Joms trūksta argumentavimo ir įrodymo. Upanišadų stilius aforistinis ir dogmatiškas, sandara sudėtinga. Ritualizavimo Upanišadose žymiai mažiau negu Brahmanuose ir jis čia yra labiau vidinis, nei išorinis. Kontempletyvi pagarba yra iškeliama aukščiau tradicinių apeigų. Pakankamai didelis Upanišadų religinis – mitologinis kompleksas.

Upanišados ir mitologija

Upanišadų mitologija – tai religinė mitologija, nes ji susilieja su ritualu. Visa, kas vyksta pasaulyje, net pats gyvenimas yra nesibaigiantis aukojimas, kvėpavimas – apeiga. Kadangi Upanišadų laikais žmogaus aukojimai jau buvo atgyvenę, tai pasaulio sūkurimas jose pateikiamas kaip žirgo aukojimo alegorija. Žirgas tapatinamas su Visata, o jo kūno dalys – su gamtos reiškiniais: „Jo galva – tai ryto aušra, o akis – saulė“.
Upanišadose vyrauja nuostata į vidinį ritualą. Pabrėžiama, jog nepakanka vien apeigų atlikimo. Atsiranda tendencija į monoteizmą. Tūkstančiai dievų suvedami į 33, o vėliau į vieną Brahmaną, kuris tampa vis labiau atsietas. Iškyla Upanišadų filosofinis pagrindas.
Bo'ness FC

Istorija

Klubas įkurtas 1882 m.
Klubas išformuotas 1945 m.

Stadionas

Namų rungtynes žaidė „Newtown Park“ stadione.
Vidmantas Martikonis

Biografija

1982 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakultetą, įgijo inžinieriaus statybininko specialybę. 1984 m. tobulinosi Liaudies ūkio specialistų tobulinimosi institute, 1988 m. – Maskvos energetikos darbuotojų mokymosi centre.
1990 m. Vilniaus 3-iosios termofikacinės elektrinės Montavimo valdybos viršininkas, 1991 m. Vilniaus 3-iosios termofikacinės elektrinės Statybos įmonės direktorius. 1993–1999 m. uždarosios akcinės bendrovės „Termesta“ generalinis direktorius, nuo 1998 m. akcinės bendrovės „Krašto projektai“ generalinio direktoriaus patarėjas. 1999 m. UAB „Nekilnojamojo turto fondas“ konsultantas, 2003 m. valdybos pirmininkas.
2000–2011 m. ir nuo 2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 m. partijos Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis Vilniaus miesto skyriaus narys.
„Vilnojos“ akmens skulptūrų parko įkūrėjas. Žurnalo „Veidas“ tyrimo duomenimis, kadencijos metu buvo laikomas turtingiausiu savivaldybės tarybos nariu. Sutuoktinė Nijolė, dukros Birutė, Vidmantė, Gintarė.
Eric Girard

Karjera

Krepšininko karjerą pradėjo kaip provincijos klubo „Jallais“ žvaigždė. Vėliau jis pateko į Pro B lygą, kur tapo komandos kapitonu. Savo kaip žaidėjo karjeroje Eric Girard nepasiekė labai didelių rezultatų. Nuo 1992 m. gimtojo miesto krepšinio komandos trenerio asistentas, nuo 1996 m. Šolė klubo vyriausiasis treneris. Su šiuo klubu 1998 ir 1999 metais iškovojo Prancūzijos taurę, 1999–2000 metais žaidė Eurolygoje. 2001 metais tapo Havro „STB“ klubo treneriu, 2004 metais perėjo į Strasbūro „SIG“, su šiuo klubu 2005–2006 metų sezone žaidė Eurolygoje, 2006–2007 metų sezone – ULEB taurės varžybose.
Rimutė Prievelienė

Biografija

1975 m. baigė Vilkaviškio raj. Pilviškių vidurinę mokyklą. 1980 m. baigė Vilniaus universitetą, biologė, biologijos – chemijos dėstytoja. Kauno medicinos universiteto (KMU) Kardiologijos instituto mokslo darbuotoja. KMU Kardiologijos instituto darbo tarybos narė.
Tėvynės sąjungos narė. Nuo 2007 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Gediminas, sūnus Martynas.
1933 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

1933 m. Lietuvos šachmatų čempionatas buvo 4-asis vyrų šachmatų čempionatas. Prasidėjęs dar 1932 m. pabaigoje Kaune, jis baigėsi 1933 m. pavasarį (1932 m. lapkričio 27 d.–1933 m. balandžio 18 d).
Jį sudarė dvi dalys: ratų sistemos pretendentų turnyras, kuriame dalyviai žaidė po dvi partijas ir mačas dėl absoliutaus čempiono vardo tarp pretendentų turnyro nugalėtojo ir tuometinio Lietuvos absoliutaus šachmatų čempiono.

Pretendentų turnyras

Vyko Kaune 1932 m. lapkričio 27–gruodžio 20 d. Turnyre, ratų sistema, žaidė 8 dalyviai, kiekvienas su kiekvienu po dvi partijas; visi jie buvo kauniečiai. Penki iš jų: V. Mikėnas, I. Vistaneckis, M. Luckis, P. Vainonis ir L. Abramavičius žaidė ir 1931 m. pretendentų turnyre.
Turnyras prasidėjo vėlai rudenį, todėl mačas dėl absoliutaus čempiono vardo buvo nukeltas į sekančius metus.
Nugalėjo Vladas Mikėnas, surinkęs 12,5 taško 14 galimų. Jis įgijo teisę žaisti mačą dėl absoliutaus čempiono vardo su tuometiniu absoliučiu čempionu A. Machtu. Antras t buvo Povilas Vaitonis (9 tšk.), trečias – Markas Luckis (8,5 tšk.). Tiek pat taškų surinkęs Isakas Vistaneckis, (6 tšk.), liko ketvirtas.

Mačas

1933 m. kovo 10–balandžio 18 d. Kaune Vladas Mikėnas žaidė mačą su Aleksandru Machtu dėl Lietuvos absoliutaus čempiono vardo. Pagal čempionato taisykles pretendentas, norėdamas tapti absoliučiu čempionu, turėjo laimėti mačą, nes jei mačas baigtusi lygiosiom, praėjusių metų absoliutus čempionas išlaikytų titulą.
Mačas vyko permainingai: vienu metu jo rezultatas buvo 3:1 A. Machto naudai. Po to, V. Mikėno susikaupimo ir pasiryžimo dėka, mačo rezultatas pakrypo jo naudai: jis laimėjo penkias partija paeiliui. Po tokios serijos mačą laimėjo Vladas Mikėnas rezultatu 6 : 3  ir pirmą kartą tapo Lietuvos šachmatų čempionu.
Kaligos

Kaligos (lot. Caligae) – sunkūs sandalai, naudoti senovės Romos karių Respublikos ir Imperijos laikais.
Kaligos būdavo gaminamos iš odos, o padas pakaustomas geležinėmis vinutėmis. Tai sutvirtindavo apavą, sustiprindavo spyrį kovoje, padas mažiau slysdavo.
Romėnų imperatoriaus Gajaus Julijaus Cezario Germaniko pravardė Kaligula yra mažybinė kaligos forma (pan., kaip „sandaliukas“) ir atsirado jam dar vaikui kartu su tėvu dalyvaujant karinėje kampanijoje šiaurės Germanijoje. Kadangi jis dėvėjo specialiai sumažintus kariškus drabužius, legionieriai praminė vaiką Caligula.
Aitosas

Istorija

Archeologiniai radiniai liudija, žmonių gyventa V amžiuje prieš mūsų erą. 1378 m. miestą užkariavo Osmanų imperija.
008, sunaikinimo operacija

Turinys

Britų slaptosios tarnybos agentas 006 atvyksta į Kairą, kad kartu su amerikiečių agentu rastų pavogtą antiradaro sistemą. Paaiškėja, kad jo būsimas partneris agentas 008 yra moteris, tačiau susidūrimas su nusikaltėliu Kempu ir jo parankiniais jų užduotį dar labiau apsunkina. Sekdami pėdsakais, abu agentai atsiduri Šveicarijoje, tačiau 008 kyla įtarimas, kad kolega iš Britanijos dirba priešams...
Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

Mosėdis 1421–1842 m. buvo Žemaičių vyskupų valda. Mosėdžio bažnyčia minima 1544 m. 1629 m. įsteigta, 1804 m. atkurta parapinė mokykla.
1773–1783 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia. Jai 1811 m. pristatytas medinis, 1844 m. – mūriniai bokštai. 1845 m. kapinėse sumūryta koplyčia. 1850 m. bažnyčią konsekravo Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius. 1895–1897 m. Mosėdyje kunigavo Juozas Tumas-Vaižgantas. 1910–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Žemaičių vyskupijos ordinaro mosėdiškio vyskupo Pranciškaus Karevičiaus (1861–1945) vardu 1936 m. pavadinta pradžios mokykla, kurią jis pats pašventino.

Architektūra

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, kryžminio plano, dvibokštė, bazilikinė, trijų navų. Plačią centrinę navą kerta transeptas, kurio sparnai neišsikiša, bet viduje sukuria kryžminio plano iliuziją. Šonines navas dengia buriniai skliautai, navą ir transeptą – lentų lubos. Bažnyčioje yra 7 altoriai. Didysis altorius klasicistinių formų, dviejų tarpsnių (tęsiasi iki lubų). Tokio pat aukščio, panašių formų ir priekiniai transepto altoriai. Šoniniai transepto altoriai kuklesni.
Dviejų tarpsnių fasadą skaido didžiojo orderio kolonos. Šiek tiek įgilinta vidurinė dalis užsibaigia lankstaus ir lakoniško kontūro frontonu, kurį puošia voliutos ir suporinti piliastrai. Barokinį siluetą bažnyčiai teikia liekni ir su pastato tūriu harmoningai derantys bokštai.
Šventoriaus tvora aukšta, akmenų mūro, su tinkuoto mūro vartais, kuriuose stovi bažnyčios globėjo Šv. arkangelo Mykolo skulptūrinė grupė sukurta Jono Pušinsko. Palei tvorą šventoriuje įrengtos degtų plytų mūro koplytėlės su Kalvarijos kalnų stočių skulptūriniais paveikslais. Šalia bažnyčios yra klebonija.
Daumantas Lapinskas

Biografija

1993 m. baigė Vilniaus 56-ąją vidurinę mokyklą. 1993–1997 m. Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete baigė finansus, finansų bakalauras. 1997–1999 m. Brandeis universitete (JAV) baigė ekonomiką, tarptautinės ekonomikos ir finansų magistras.
1995–1997 m. „Tauro“ banko vadybininkas, 1998 m. „Summit Systems, Inc.“ (Niujorkas, JAV) stažuotojas, 1999–2000 m. „CA-IB Investmentbank AG“ (Bank Austria Creditanstaltgruppe), atstovybės Baltijos šalims analitikas, 2000–2006 m. Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko Londone, Jungtinėje Karalystėje, bankininkas, analitikas. Taip pat dirbo ERPB regioniniame biure Maskvoje (Rusija).
2006–2007 m. Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) vadovaujantysis bankininkas (Londone, Jungtinė Karalystė). Taip pat dirbo ERPB regioniniame Kaukazo biure Tbilisyje (Gruzija). 2007–2009 m. „Georgian Financial Company, LLC“ įkūrėjas ir partneris Tbilisyje (Gruzija), 2009 m. UAB „Investicijų ir verslo garantijos“ valdybos patarėjas. 2009–2010 m. Lietuvos Respublikos ūkio ministro patarėjas, 2010-2012 m. Lietuvos Respublikos ūkio viceministras. Nuo 2013 m. „Avia Solutions Group“ valdybos narys.
Akmenynų Šv. Roko bažnyčia

Istorija

1941 m. iš Akmenynų pasitraukę raudonarmiečiai paliko didelį baraką. Jį iš Vokietijos administracijos nupirko Jonas Varanka. Kalvarijos klebono Mykolo Krupavičiaus remiami gyventojai iš barako medžiagos pasistatė karkasinę medinę 27 × 12 m bažnyčią (inž. Kazio Garmaus projektas). Joje 1942 m. gegužės 24 d. laikytos pirmosios Šv. Mišios. Pastatyta klebonija, pradėti statyti ūkiniai trobesiai.
1944 m. raudonarmiečiai nugriovė bažnyčią ir kleboniją. Kunigo Petro Sitkos rūpesčiu ant buvusios klebonijos pamatų pastatytas namas, kurio viename gale įrengta koplyčia, kitame gyveno kunigas. 1956 m. namas nusavintas, perduotas mokyklai. 1989 m. atkurta parapija, 1991 m. pastatyta bažnyčia.