google/wiki40b huggingface dataset:
Mobilūs stendai

Baneriniai stendai

Baneriniai stendai - tai pastatomos, lengvos ir kompaktiškos konstrukcijos, skirtos laikyti plakatus. Jie skirtsomi į dvi kategorijas:
Ritininiai stendai (Roll-up) turi ritininį mechanizmą, kurio dėka grafika susisuka į stendo vidų, todėl plakatas lieka apsaugotas ir gali būti panaudotas daugybę kartų. Roll-up tipo mobilūs stendai gali būti vienpusiai ar dvipusiai. Standartinis roll-up tipo stovų aukštis - 200 cm, o plotis nuo 85 iki 200 cm. Ypač tinka parodoms, prezentacijoms ar prekybos vietų apipavidalinimui.
X-banner ir L-banner stendų konstrukcija ypač palengvinta. Šie stovai labai panašūs tarpusavyje - skirtumas slypi stovų kojelėse – X-banner stovai turi dvi kojeles, kurios eina per visą ar bent pusę stovo ilgio ir nugaroje kryžiuojasi, o L-banner stovas pasižymi tvirta apatine kojele. X ir L-banner stovai pasižymi nedideliu svoriu, todėl juos itin paprasta transportuoti.

Parodų sienelės

Parodų sienelės - tai kompaktiškos konstrukcijos, kurias nesudėtinga transportuoti. Jos skirstomos į:
Pop-up sienelės - tai išskleidžiamos aliuminio konstrukcijos. Pop-up sienelę sudaro: metalinė kostrukcija, transportavimo krepšys, kuris atlieka prezentacinio parodų staliuko funkciją, plakatai staliukui ir sienelei. Plakatai prie sienelės konstrukcijos tvirtinami lakštais. Lakštą sudaro plonas plastikas su priklijuotu atspausdintu vaizdu, padengtas apsauginiu laminatu. Kiroje lakšto pusėje priklijuojama magnetinė juostelė, kurios dėka lakštas tvirtinamas prie konstrukcijos.
Tekstilinės pop-up sienelės konstrukcija tokia pati, kaip paprastos Pop-up sienelės. Skiriasi tik plakato medžiaga. Tekstilinėms sienelėms plakatas spausdinamas sublimaciniu būdu ant audinio. Vaizdas neskirstomas į lakštus ir yra vientisas. Tekstilinės sienelės turi dar vieną privalumą - montuojant arba demontuojant sienelę plakato nereikia nukabinti - jis susideda kartu su visa konstrukcija ir lygiai taip pat išsisikleidžia.
Fold-up arba Frame tipo sienelės susideda iš kelių aliuminio rėmų, kurių viduje priklijuotas atspausdintas vaizdas.
Taip pat pasitaiko kito tipo sienelės, kurios nėra labai paplitusios.

Degustaciniai staliukai

Degustacinis staliukas - tai nedidelis mobilus stendas su stalviršiu (gali turėti ir papildomą lentynėlę), dideliu reklamos plotu aplink stendą ir reklamine lentele (dar vadinama frizu) viršuje, kuri skirta tam, kad stendas būtų matomas iš tolo net masinėse žmonių susibūrimo vietose.

Reprezentaciniai ar parodų staliukai

Prezentacinis staliukas - tai nedidelis mobilus stendas su stalviršiu (gali turėti ir papildomą lentynėlę), dideliu reklamos plotu aplink stendą.

Mobilūs brošiūrų stovai

Brošiūrų stovai skirti spausdintiems informaciniams ir reklaminiams leidiniams pateikti. Mobilūs brošiūrų stovai lengvai susideda ir taip pat lengvai išsiskleidžia. Komplektuojami su krepšių ar lagaminu transportavimui.

Paskirtis

Mobiliejis tendai plačiai naudojami prekybos vietose, parodų, konferencijų, reklaminių akcijų ir kitų išvykstamųjų renginių metu.
Rimgaudas Eilunavičius

Biografija

1957 m. baigė Šiaulių darbo jaunimo vakarinę mokyklą, 1958–1965 m. studijavo Kauno politechnikos institute ir dirbo instituto laboratorijoje.
1955–1958 m. dirbo Šiaulių dviračių gamykloje. 1966–1967 m. – Kauno statybos tresto Nr. 2 inžinierius, Gelžbetoninių konstrukcijų gamyklos direktoriaus pavaduotojas. 1967 m. jo iniciatyva įsteigta Kino mėgėjų draugija; iki 1971 m. jos pirmininko pavaduotojas. 1971–1977 m. dirbo Lietuvos SSR kūno kultūros ir sporto komitete. 1977–1989 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijos fotokorespondentas, žemės ūkio skyriaus korespondentas, laiškų skyriaus vedėjas.
1989–1991 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos atsakingasis sekretorius, 1991–2003 m. pirmininkas. Jam vadovaujant sukurti nauji LŽS skyriai, sutvarkyta žurnalistų įskaita, pakeisti sąjungos narių bilietai, pagausėjo narių, priimtas Lietuvos žurnalistų ir leidėjų etikos kodeksas, sudaryta žurnalistų ir leidėjų etikos komisija, paskirtas Žurnalistų etikos inspektorius. 1992 m. įsteigta Vinco Kudirkos premija, atnaujinta leidinio „Žurnalistų žinios“ leidyba.
Nogradas

Geografija

Medės reljefas kalnuotas: iškilę Matros, Bioržionio, Čerhato masyvai. Šiauriniu pakraščiu teka Ipojaus upė.
Sofonijo knyga

Sofonijo knyga – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.
Sofonijas, manoma, veikė pirmaisiais Jeremijo metais. Greičiausiai šios pranašystės buvo paskelbtos Jošijo karaliavimo pradžioje, kol jis dar nebuvo pradėjęs religinės reformos.
Sofonijo knygoje rašoma apie teismo dieną, tautų pražūtį, likusios dalies viltį. Knygos pabaigoje užrašyta džiaugsmo giesmė.
Sofonijas kelia ir kai kuriuos kitus pranašus dominantį klausimą: kaip pranašystės apie teismą ir Izraelio sunaikinimą derinasi su viltingais tolimos ateities pažadais? Pasak Sofonijo knygos, teismas apvalysiąs tautą, nudeginsiąs jos puikybę ir pasitenkinimą savimi.
Renaldas Seibutis

Karjera

R. Seibutis karjerą pradėjo trečiojoje pagal pajėgumą Lietuvos lygoje, kurioje žaidė Palangos „Naglio“ komandoje, buvo vienas jos lyderių. Perspektyvų vaikiną pastebėjo „Sakalų“ treneriai ir pakvietė į savo gretas. Pirmajame savo sezone R. Seibutis žaidė vidutiniškai – per 17,6 min, pelnė po 7,6 taško. Tačiau kitą sezoną krepšininkas tapo „Sakalų“ lyderiu ir vienu rezultatyviausiu LKL ir BBL žaidėjų. Per rungtynes pelnė po 18,2 taško.
Po tokio sėkmingo sezono R. Seibutį į savo komandos gretas pasikvietė Pirėjo „Olympiacos“ vyr. treneris Jonas Kazlauskas. R. Seibutis Eurolygoje vidutiniškai pelnė po 6,3 taško, o Graikijos lygoje po 7,4 taško. Po sezono Pirėjų palikus J. Kazlauskui, komandą paliko ir R. Seibutis. Jis tapo kitos Graikijos komandos – „Marousi“ nariu. Šioje ekipoje R. Seibutis iškart tapo lyderiu.
2008 m. rugpjūčio 6 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Bilbao „Lugan Aro“ komanda.  2010 m. rugsėjo 17 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Turkijos Edirnės „Olin Genclik Spor“ klubu. Po itin sėkmingo sezono Turkijos komandoje, kurioje R. Seibutis vidutiniškai per rungtynes pelnydavo po 18,7 taško, atkovodavo 2,7 kamuolio ir atlikdavo po 4 rezultatyvius perdavimus, krepšininkas pasirašė trejų metų sutartį su Vilniaus „Lietuvos ryto“ komanda. 
2015 m. rugsėjo pradžioje pasirašė vienerių metų sutartį, su galimybe ją pratęsti, su Kauno „Žalgiriu“.
2005 m. vasarą R. Seibutis atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinei su kuria tapo Pasaulio čempionu. Krepšininkas buvo išrinktas naudingiausiu čempionato žaidėju. 2006 m. buvo pakviestas į Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės kandidatų stovyklą, tačiau į nacionalinę komandą taip ir nepateko.
R. Seibutis dalyvavo 2007 m. NBA naujokų biržoje. Jį 50 šaukimu pasirinko Dalaso komanda. Renaldas tapo 9-uoju Lietuvos krepšininku kada nors pašauktu NBA naujokų biržoje.
2007 m. dalyvavo NBA Vasaros lygoje kur atstovavo jį pašaukusiai Dalaso komandai. Per 5 rungtynes lietuvis aikštėje vidutiniškai praleisdavo po 13 minunčių ir pelnydavo po 6 taškus (pataikymo procentas – virš 47%). Toje pačioje lygoje dalyvavo ir 2008 metais, vidutiniškai žaidė 10,8 minučių per rungtynes bei pelnydavo po 2 taškus. Po tokio ne itin sėkmingo pasirodymo Dallas Mavericks atsisakė jo paslaugų. 2018 m. liepos 17 d. pasirašė dviejų metų sutartį su Saragosos „Tecnyconta“.
Pertti Kullervo Paasio

Biografija

1963 m. – 1975 m. Suomijos socialdemokratų partijos (SDP) lyderio ir Suomijos premjero Rafaelio Pasio sūnus. 1968 m. baigė Turku universitetą, politologijos bakalauras.
Nuo 1957 m. SDP narys. Nuo 1978 m. SDP valdybos narys.
1975–1978 m. ir 1982–1996 m. Suomijos parlamento narys. 1987–1991 m. Suomijos socialdemokratų partijos pirmininkas.
1989–1992 m. Ministro pirmininko pavaduotojas ir užsienio reikalų ministras.
1996–2004 Europarlamento narys.
Vidinė Nigerio delta

Vidinė Nigerio delta, dar žinoma kaip Macina arba Masina, yra didžiulis ežerų ir salpų plotas sausringoje Sahelio vietovėje, centriniame Malyje, į pietus nuo Sacharos dykumos, abipus Nigerio upės.
Masiną ir ją supančius regionus yra apgyvenę fulbiai ir dogonai, gyventojų skaičius didesnis nei 500 tūkst. Didžiąją metų dalį vietovėje vyrauja karštas ir sausas klimatas, iš šalia esančios Sacharos ateinantys vėjai temperatūrą pakelia iki 40 °C. Drėgnojo sezono metu, trunkančiu nuo liepos iki rugsėjo (pietinėje dalyje šiek tiek ilgiau), pelkė užlieja ežerą, taip natūraliai drėkindama žemę. Atėjus sausajam sezonui, Masina tampa ežerų ir kanalų tinklu. Naminiai jaučiai, perlinės soros ir ryžiai yra svarbiausi žemės ūkio produktai. Macinos vidinė delta teikia vandenį ir žuvį ten gyvenantiems Maliečiams, o drėgnuoju sezonu – prieglobstį daugybei paukščių.
Dėl besiplečiančio Sahelio, kyla susirūpinimas, jog kiekvienais metais deltoje lyja vis mažiau.
Deividas Norvilas

Biografija

Muzikinę karjerą pradėjo 1995 m. grupėje „Liūdesio gėlės“, po kelerių metų ją paliko ir tapo solo dainininku. 1997 m. įstojo į S. Šimkaus konservatoriją Klaipėdoje, chorinio dirigavimo specialybę, Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje baigė magistrantūrą.  Sukūrė vaidmenų Klaipėdos muzikiniame teatre, Panevėžio muzikiniame teatre, „Domino“ teatre, Kauno muzikiniame teatre („Mafiozas operoje“, „Paryžiaus katedra“, „Monmartro žibuoklė“, „Grafaitė Marica“, „Linksmoji našlė“, „Bučiuok mane, Keit“ ir kt).
Albumas „44 minutės“ „Radiocentro 2000“ muzikiniuose apdovanojimuose nominuotas Geriausio metų albumo kategorijoje, Deivis – Metų atlikėjo kategorijoje. 2005 m. už Bonio Končianu vaidmenį operetėje „Čardašo karalienė“ nominuotas Auksiniam scenos kryžiui geriausio debiutanto kategorijoje. 2006 m. nominuotas Bravo apdovanojimui Metų atlikėjo kategorijoje.
2007 m. kartu su Renata Ražanauskiene nugalėjo LNK muzikiniame projekte „Žvaigždžių duetai“, laimėję Auksinius mikrofonus.
Nuo 2008 m. per LTV vedė muzikinę laidą „Mūsų dienos kaip šventė“.
2009 m. su daina „Lietuva“ dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Euroviziją ir II-ajame ketvirtfinalyje užėmė 1-ą vietą, bet buvo pašalintas, įtarus plagiavimu. 
2010 m. kartu su Klaipėdos choru dalyvavo TV3 muzikiniame projekte „Chorų karai“ (užėmė 4-ą vietą)  ir kartu su aktore Agne Grudyte-Guobiene vedė muzikinę laidą „Šeimų dainos“. Tų pačių metų liepos mėn. su dainomis „Jeigu Tu Nori“ ir „Как Молоды мы Были“ dalyvavo XIX tarptautiniame muzikos ir teatro festivalyje „Славянский базар“ Vitebske (Baltarusija) ir užėmė 11-ą vietą. 
2011 m. kartu su šokėja Katerina Voropaj dalyvavo TV3 šokių projekte „Šok su manimi“ ir laimėjo 3 vietą.
2012 m. kartu su drauge, grožio konkursų dalyve ir buvusia TV laidų vedėja Renata Voitechovskaja (buvusia Ražanauskiene) vėl dalyvavo muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai“ („Žvaigždžių duetai 6. Lemiama kova“), laimėjo 2-ą vietą bei sidabrinius mikrofonus.
2012 m. rugsėjo 29 d. vedė Renatą Voitechovskają, kuri po vedybų tapo Norvile.  Kartu augina sūnų Emilį (g. 2010 m. kovo mėn.).

Vaizdo klipai

1999 m. – Eilės (1999 m. LTV muzikinės laidos „Erdvė“ vaizdo klipų konkurse užėmė 4-ą vietą).
Administracinio proceso teisė

Administracinio proceso teisė – proceso teisės šaka, visuma teisės normų, nustatančių, kaip gali būti ginamos pažeista, ginčijama materialioji teisė, užtikrinančių jos įgyvendinimą administracinių teisinių santykių srityje.
Administracinio proceso teisės įstatymai nustato administracinių bylų dėl ginčų, kylančių iš administracinių teisinių santykių, nagrinėjimo tvarką.
Senoji Varėna

Pavadinimo kilmė

Gyvenvietės vardas kilo nuo upės, kuri teka pro miestą – Varėnės (anksčiau vadinosi Varėna). Dėl klaidingos perrašos lenkų kalboje įsigalėjo pavadinimas be pirmosios raidės (Orany).
Liaudyje pasakojama legenda, kad Varėnos pavadinimas kildinamas iš pramotės deivės Varėnės vardo, kuri globojo šalia upės įsikūrusius medžioklius ir žvejus.

Žymūs žmonės

Senojoje Varėnoje gimė kompozitorius ir dailininkas M. K. Čiurlionis (1875–1911). Jo namo vietoje šiuo metu stovi tik paminklinis akmuo. Nuo Senosios Varėnos prasideda „Čiurlionio kelias“ – ąžuolinių stogastulpių „alėja“ pakelėje iki pat Druskininkų miesto.
Taip pat Senojoje Varėnoje, yra gimęs vienas iš geriausių Lietuvos botanikos profesionalų, profesorius, habilituotas mokslų daktaras, mokslinių vadovėlių ir knygų autorius Jonas Remigijus Naujalis. Senojoje Varėnoje mirė Mykolas Bžostovskis (1722–1784) – Abiejų Tautų Respublikos politinis ir karinis veikėjas.
Klaipėdos krašto darbininkų partija

Klaipėdos krašto darbininkų partija (Klaipėdos krašto komunistų partija) (vok. Memelländische Arbeiterpartei, Kommunistische Partei des Memelgebietes) – komunistinė politinė partija, veikusi Klaipėdos krašte 1925–1939 metais. Partijos pirmininku 1927-1939 m. buvo Hermann Suhrau. 1927 m. rinkimuose į Klaipėdos krašto seimelį partija surinko 3900 balsų (6,9%) ir iškovojo 2 vietas taryboje, 1930 m. (6,9%) – 2 vietos ir 1932 m. (10,3%) – 3 vietos.
Tubalarai

Istorija

TSRS laikų gyventojų surašymuose (išskyrus 1926 m.) tubalarai buvo priskiriami altajiečiams. 2000 m. kovo 24 d. tubalarai Rusijos federacijos vyriausybės nutarimu Nr.255 (Постановление Правительства Российской Федерации № 255) buvo priskirti vietinėms negausioms Rusijos federacijos tautoms. 2002 m. Visos Rusijos gyventojų surašyme tubalarai registruoti kaip atskira tauta su sava kalba, o 2010 m. gyventojų surašyme – kaip altajiečių subetnosas.
Tubalarų šventasis medis yra vadinamasis kedras – sibirinė pušis, laikoma galios, grožio ir narsos simboliu. Kedro šventėje pagerbiamas šis medis.
Zgoželecas

Istorija

Zgoželecas pirmą kartą paminėtas 1071 m. Tuomet tai dar buvo nedidelis kaimas Lužicos regione, kuris greit tapo Bohemijos dalimi. XIII a. kaimas palaipsniui tapo miestu. Jis praturtėjo, kadangi jam priklausė Via Regija – senovinis viduramžių prekybinis kelias.
Žydų muziejus Berlyne

Žydų muziejus Berlyne (vok. Jüdisches Museum Berlin) – muziejus Berlyne, skirtas dviem tūkstantmečiams Vokietijos žydų istorijos. Atidarytas 2001 m., jis tęsia senojo žydų muziejaus veiklą, kuris buvo atidarytas 1933 m. Muziejaus veiklą nacių režimas nutraukė 1938 m. Berlyno žydų muziejų sudaro du pastatai: Kollegienhaus, XIX a. statinys, buvę teismo rūmai, ir specialiai muziejui pastatytas modernus pastatas, projektuotas žymaus architekto Daniel Libeskind.

Istorija

Pastatyti naują žydų muziejų sumanyta 1971 m., kada vietinė žydų bendruomenė šventė savo 300 metų jubiliejų, o ta proga buvusiame Berlyno istorijos muziejuje vyko paroda. Trūkstant ploto ekspozicijoms, 1988 m. buvo surengtas architektūros konkursas buvusio muziejaus išplėtimui. Nežiūrint iškilusių finansinių problemų ir neapibrėžtos politinės padėties šalyje, susijusios su artėjančiu Vokietijų susivienijimu, naujasis zigzago formos D. Libeskindo statinys, pramintas „Žaibu“, atvėrė duris pirmiesiems lankytojams 1999 m. ir iš karto pritraukė apie 350 tūkst. žmonių. Galutinai užpildytas ekspozicijomis – 2001 m.

Projektas

Šalia senojo baroko stiliaus muziejaus iškilęs radikalaus dizaino dekonstruktyvizmo statinys įkūnija deformuotą Dovydo žvaigždę, įgavusią mėlynos spalvos besioksiduojant cinko sluoksniu padengtoms fasado plokštėms. Abu pastatai neturi akivaizdžios tarpusavio jungties, tačiau jie pasiekiami požeminiame aukšte. Komplikuotą žydų tautos istoriją įkūnija 24 m aukščio tuščias, juodomis sienomis su nedidele anga viršuje „Holokausto bokštas“, trys požeminiai, tarpusavyje susikertantys „Vokietijos istorijos“ „Tremties“ ir „Holokausto“ tuneliai. Lankytojai nuo pat įžengimo į muziejų jaučia apsunkintą judėjimą ant grindų, įrengtų su nuolydžiais. Čia pat įrengtas simbolinis „Išvarymo sodas“. Pastarąjį sudaro 49 kolonos, iš kurių 48 užpildytos su Berlyno žeme (žymi žydų valstybės įkūrimo metus), 49–ji – su žeme, atvežta iš Izraelio.
Russian Airplay Chart

Russian Airplay Chart yra oficialus Rusijos singlų topas. Topą sudaro kompanija „Tophit.ru“, kuri plečia savo ribas NVS narėse ir Baltijos šalyse. „Tophit.ru“ valdo tokius topus, kaip, pvz: Moscow Airplay Chart, Kiev Airplay Chart, St. Petersburg Airplay Chart ir kt. Informacija topams daugiausiai renkama iš radijo stočių grojaraščių.
Susirask jį

Siužetas

Merginos važiuoja iš Maskvos į Minską, kad pristatytų dizaino sprendimus užsakovui. Tuo pat metu vaikinai vyksta iš Maskvos į Minską, kad nufilmuotų istoriją apie Baltarusiją. Pakelyje merginoms nuleidžia padangą ir jos laukia pagalbos. Sustoja Miša (Michailas) ir pakeičia ratą. Merginos pastebi, kad iškrito piniginė ir vejasi Mišą. Jis keliauja po Minską, Nesvyžių, Naručio ežero apylinkes ir kitas vietas, o merginos vis ieško Michailo.
Termokarstinė dauba

Termokarstinė dauba – dauba, kuri susidarė pasitraukus ledynui. Ledynui traukiantis atskilę ledo luitai yra užnešami sąnašomis, o ledui ištirpus po žeme susidaro oro ertmė ir žemė įgriūva. Šios daubos dažnai apauga medžiais arba jose susidaro ežerai.

Velnio duobė

Didžiausia Lietuvoje termokarstinė dauba yra Velnio duobė. Ji yra netoli Aukštadvario, jos gylis 30-40 m.
Rugsėjo 15

Vardadieniai

Eugenija – Nikodemas – Rimgailė – Rolandas – Vismantas – Vismantė
Alfonsas Kiškis

Alfonsas Kiškis (1910 m. rugpjūčio 26 d. Žeimelis – 1994 m. birželio 19 d. Vilnius) – Lietuvos agronomas, kraštovaizdžio architektas.

Biografija

Gimė lietuvio ir latvės šeimoje. Per Pirmąjį pasaulinį karą su tėvais gyveno Rusijoje. Mokėsi Bauskės gimnazijoje, sodininkystės mokykloje. 1936 m. baigė agronomiją Latvijos universitete Rygoje. 1938 m. stažavo Bristolio universitete (Didžioji Britanija).
1939–1944 m. dirbo Latvijos žemės ūkio ministerijos Sodininkystės skyriuje. 1944 m. nacių mobilizuotas į Latvių legioną. Po karo slapstėsi, 1948 m. areštuotas, kalėjo Sibiro lageriuose. 1956 m. grįžęs dirbo Purės žemės ūkio bandymų stotyje, nuo 1961 m. – Latvijos komunalinio ūkio projektavimo instituto Jūrmalos skyriuje. Nuo 1967 m. gyveno Lietuvoje, iki 1975 m. dirbo Respublikiniame žemėtvarkos projektavimo institute Vilniuje, Želdynų projektavimo grupės vadovas.
Pagal jo ir žmonos Rūtos Kiškės projektus sutvarkyti Dainavos (Ukmergės raj., 1970 m.), Klausučių (Jurbarko raj., 1978 m.), Juknaičių (Šilutės raj., 1970–1986 m.) gyvenviečių želdynai, Vilniaus šiltnamių kombinato aplinkuma ir gyvenamųjų namų kiemai Pagiriuose (1979 m.).

Įvertinimas

Lietuvos kraštovaizdžio architektų sąjungos ženklas „Už nuopelnus Lietuvos kraštovaizdžio architektūrai“ (po mirties)
Fabrice Do Marcolino

Klubinė karjera

Per visą karjerą rungtyniavo Prancūzijoje, regioninių lygų arba Ligue 2 klubuose.

Karjera rinktinėje

Gabono rinktinėje žaidžia nuo 2004 m. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį į Zambijos vartus.
Kulių Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia

Istorija

Pirmąją medinę bažnyčią 1644 m. pastatė Stanislovas Vaina (buvo Plungės parapijos filija). Jai dovanota 15 valakų žemės. 1750 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1790 m. – mūrinė klebonija. 1776 m. įkurta parapija. Nuo 1804 m. veikė parapinė mokykla. 1806 m. įsteigta altarija. Kulių bažnyčia garsėjo Švč. Marijos paveikslu (įsigytas iki 1693 m.). Parapijiečiai manė jį esant stebuklingą. 1847 m. pakeisti bažnyčios sienojai. Kapinėse XIX a. pastatyta kapinių koplyčia.
1831–1874 m. Kuliuose kunigavo Kazimieras Skrodzkis (nuo 1849 m. klebonas), 1856 m. išleidęs lietuvišką katekizmą, rūpinęsis švietimu, parapinėmis mokyklomis. 1893–1900 m. klebonavo visuomenės veikėjas Vincentas Jarulaitis, 1898–1901 m. vikaravo Juozas Tumas-Vaižgantas. Klebonija buvo virtusi draudžiamos lietuviškos spaudos platinimo centru. V. Jarulaičio rūpesčiu 1900 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (Karlo Eduardo Strandmano projektas). Klasicistinio stiliaus bažnyčia parapijai nepatiko, todėl pristatytas bokštas, kurio projekte nebuvo. 1918 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius.
2006 m. po mūriniais statiniais, priklausiusiais bažnyčiai, archeologai aptiko didžiulius rūsius su židiniais, taip pat siauras, į tunelius panašias angas. Būta ir šildymo sistemos – iš virtuvės pastato rūsiuose esančių židinių dūmtraukiai suvesti į vieną didžiulį kaminą. Skliautuoti rūsiai primena nedideles menes, o viena į tunelį panaši niša atsiremia į pamatą. Šių statinių istorinė praeitis ir požemių paskirtis neaiški.

Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, tinkuoto mūro su šešių kolonų portiku pagrindiniame fasade, vainikuojamu trikampio frontono. Dorėninį orderį imituojantis antablementas juosia visą bažnyčią. Virš frontono – istorizmo stiliaus bokštas, kuris projekte nebuvo numatytas. Bažnyčia yra stačiakampio tūrio halė. Interjero erdvė suskaidyta stačiakampiais masyviais pilioriais, dalijančiais vidaus erdvę į tris navas, jas dengia dekoruotos skliautinės lubos. Skliautų nerviūros ir jų sankirtos paryškintos ornamentuotais bordiūrais. Ornamentais dekoruotos ir bažnyčios sienos su piliastrais bei pilioriais. Prie bažnyčios architektūros priderinta plytų mūro ažūrinė šventoriaus tvora. Trijų dalių šventoriaus vartai atkartoja bažnyčios fasado formas. Šventoriuje stovi medinė penkiakampė šventoriaus koplyčia.
Kūno kultūros rūmai

Kūno kultūros rūmai (KKR) – pirmoji valstybinė sporto įstaiga Lietuvoje, veikusi 1932–1940 m. Kaune.
Sacharinas

Istorija

Sacharinas buvo atrastas 1878 metais JAV chemikų Iros Remseno ir Konstantino Falbergo. 1885 m. Falbergo užpatentuotas kaip saldiklis ir pradėta komercinė gamyba. Antro pasaulinio karo metais buvo dedamas į kareivių maisto davinius, nes buvo lengvesnis ir saldesnis už cukrų. Vėliau išpopuliarėjo kaip nekaloringas gaiviųjų gėrimų saldiklis.

Poveikis sveikatai

XX a. aštuntajame dešimtmetyje Kanadoje pasirodė su gyvūnais atliktų bandymų rezultatai, rodantys, kad sacharinas, vartojamas didelėmis dozėmis, gali sukelti vėžį. Tuo remiantis saldiklis buvo įtrauktas į galimai kenksmingų medžiagų sąrašą JAV. Vėliau atlikti tyrimai parodė, kad maži sacharino kiekiai žmonių sveikatai nėra kenksmingi.
Šiuo metu sacharinas leidžiamas naudoti daugelyje pasaulio šalių, yra patvirtintas PSO, JAV, ES institucijų. Europos maisto saugos tarnybos nustatyta priimtina per parą su maistu gaunama sacharino norma yra 5 mg vienam kūno masės kg.
San Chuan Bautista (Paragvajus)

Istorija

1893 m. San Chuan Bautista paskelbta miesteliu, o 1945 m. – departamento centru.
Dominykas Mikalojus Pacas

Biografija

Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, herbo „Gozdava“ savininkas. Palenkės vaivados Mykolo Paco ir Aleksandros Aleksandrovnos Alšėniškės trečiasis sūnus. Broliai – Vitebsko vaivada Stanislovas Pacas, Kijevo vyskupas Mikalojus Pacas ir Vilniaus kaštelionas Povilas Pacas.
Išpažino kalvinizmą. Nuo 1568 metų Dominykas Pacas minimas kaip Bresto pakamaris, 1571 metais gavo Smolensko kašteliono pareigybę.
1569 metais Dominykas Pacas dalyvavo pasirašant Liublino uniją tarp Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. Valdė valdas Bresto paviete (1900 valstiečių namų).
Ben Amera

Ben Amera – trečias pagal dydį monolitas pasaulyje, po Augusto kalno ir Uluru (abu Australijoje). Stūkso Mauritanijoje, netoli sienos su Vakarų Sachara, apie 150 km į šiaurę nuo Ataro miesto. Aukštis iki 500 m. Netoliese yra keletas kitų monolitų.
Ben Amera yra vienas pagrindinių Nuadibu–Zuerato geležinkelio maršruto turistų traukos objektų.
Raimondas Vabalas

Raimondas-Petras Vabalas (1937 m. kovo 5 d. Paryžiuje – 2001 m. gruodžio 25 d. Vilniuje) – Lietuvos kino režisierius.

Biografija

Baigė Panevėžio vidurinę mokyklą, mokėsi Panevėžio dramos teatro studijoje. 1956 m. įstojo ir 1964 m. baigė Maskvos sąjunginį kinematografijos institutą (VGIK), kurso vadovai Levas Kulešovas ir Aleksandra Chochlova. Nuo 1952 m. Panevėžio dramos teatro aktorius, režisieriaus asistentas. Kine debiutavo 1961 m. filmu „Kanonada“. Visus savo filmus sukūrė Lietuvos kino studijoje. Baigęs kurti filmą „Miškais ateina ruduo“, į kiną daugiau nebesugrįžo. Redagavo Vinco Selioko prisiminimus apie po karo vykusias Lietuvos partizanų, tarp kurių buvo ir Vabalo tėvai, kovas. Sunkiai sirgdamas, surinko daug partizanų ir pogrindininkų biografinės medžiagos, kurią pateikė Visuotinei lietuvių enciklopedijai.
Jaunystėje buvo vedęs aktorė Gražiną Balandytę. Antroji R.Vabalo žmona buvo Elvyra Žebertavičiūtė.