google/wiki40b huggingface dataset:
Trilobitai

Sandara

Trilobitų kūnas yra padalintas į tris pagrindines dalis: cephalon (galvą), sudarytą iš dviejų priešburninių ir keturių poburninių segmentų, kurie visiškai sujungti vienas su kitu; krūtinės ląstą su laisvai besilankstančiais segmentais ir pygidium (uodegą), su paskutiniais keletu segmentų, sujungtų galine plokštele. Labiausiai primityvių pygidium yra gana rudimentinis organas. Krūtinė pakankamai lanksti – trilobitų fosilijos dažnai randamos susisukusios taip, kaip šiuolaikiniai vėdarėliai susisuka besigindami.
Trilobitai turėjo vieną porą antenų ir nediferencijuotas galūnes. Kiekvienos vaikščiojamosios kojos buvo šešių segmentų, analogiškai kitiems ankstyviesiems nariuotakojams. Pirmas kūno segmentas taip pat turėjo vėduoklines žiaunas, kurios buvo naudojamos kvėpavimui ir judėjimui. Galūnės buvo uždengtos šoniniais išsikišimais, pavadintais krūtinplėvės skiltimis, besitęsiančiomis nuo centrinės krūtinės ašies. Priešingai nuo daugumos nuomonės, būtent šis išilginis trilobitų padalijimas į dešininę ir kairinę krūtinės skiltis bei centrinę jos dalį ir davė jiems vardą (reiškiatį trisklitis), o ne kūno padalijimas į cephalon (galvą), krūtinės ląstą ir pygidium (uodegą).
Nepaisant to, kad jie buvo apsaugoti šarvu tik iš viršaus, jie vis tiek turėjo gana sunkų egzoskeletą. Išsineriant, egzoskeletas skildavo į dvi dalis tarp galvos ir krūtinės, būtent todėl daugumai trilobitų fosilijų trūksta tai vienos, tai kitos iš šių kūno dalių. Dauguma jų fosilijų greičiau ir yra jų nėriniai nei patys mirę gyvūnai. Dauguma trilobitų grupių turėjo dvi veido siūles ant skruostų, kurios lengvino nėrimąsi. Taip pat ten paprastai buvo ir pusmėnulio formos sudėtinės akys, kurios tarp kai kurių rūšių buvo stebinančiai išsivysčiusios. Iš tiesų, trilobitai yra pirmieji gyvūnai, kuriuose išsivystė tikrosios akys prieš maždaug 543 milijonus metų.
Kai kurie trilobitai, pavyzdžiui, iš Lichida būrio, evoliucionavo į sudėtingas, dygliuotas formas. Įspūdingai dygliuotų formų buvo rasta Kanadoje, vakarų Rusijoje ir Maroke. Tai tikriausiai buvo apsauginė priemonė nuo evoliucionuojančių žuvų.
New Scientist (2005 gegužės) žurnale taip pat buvo paminėta, kad kai kurie trilobitai turėjo ragus, panašius į šiuolaikinių vabalų, kuriuos galėjo naudoti kovose dėl patelės. Tada tai būtų vieni pirmųjų tokio elgesio pavyzdžių.
Trilobitai buvo nuo 1 mm iki 72 cm ilgio, tipinis ilgis buvo nuo 2 cm iki 7 cm. Didžiausias trilobitas, Isotelus rex, buvo rastas 1998 m. kanadiečių mokslininkų Hudsono įlankoje.
Gintautas Dabrišius

Biografija

1965 m. Šilavoto vidurinėje mokykloje baigė aštuonias klases. 1969 m. Gintautas Dabrišius baigė Kauno sodininkystės technikumą (bitininkystę). Nuo 1971 m. gyveno Kaune, dirbo sodininku Žemės ūkio akademijoje, upeiviu, žirgų išjodinėtoju, elektriku, taip pat mokytoju Viešvilėje ir Vilkijoje. Tapė.
SK Líšeň

Istorija

Klubo ištakos siekia 1924 m.
Tulžys

Biologija

Tylus, atsargus paukštis. Kūno viršutinė pusė ryškiai žaliai mėlyna. Galva ir sparnų dengiamosios plunksnos su tamsesniais dryželiais. Antuodegis mėlynas, blizgantis. Gerklė balsva, po akimis ir virš jų didelės rudos dėmės. Visa apatinė kūno pusė ryškiai ruda. Snapas juosvas, kojos ryškai raudonos. Jauniklių spalvos ne tokios ryškios. Snapas ir kojos rusvos. Jaunikliai išsirita pliki.

Elgsena

Lietuvoje dažnas. Aptinkamas balandžio – lapkričio mėn., kartais žiemoja. Gyvena prie upelių, kurių stačiuose krantuose išsikasa apie 1 m gylio urvą, kuriame padeda 6-7 kiaušinius. Peri apie 20 d. Po 26-28 d. jaunikliai lizdą palieka.

Paplitimas

Paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Švediją, Suomių įlanką, pietinį Uralą. Žiemoja vakarinėje ir pietinėje arealo dalyse.
Teisės subjektas

Teisės subjektas – subjektas, asmuo, kuris gali būti teisinių santykių dalyviu, tai yra turi teisinį subjektiškumą (teisnumą ir veiksnumą). Teisės subjektai pagal asmenų statuso ypatumus civilinėje teisėje skirstomi į fizinius ir juridinius asmenis. Pagal teisės šakas – baudžiamosios teisės subjektai, tarptautinės teisės subjektai ir kt.

Istorija

Viduramžiais Europos teisėje teisės subjektais buvo ir gamtos reiškiniai (perkūnija), vanduo, gyvūnai, netgi ir daiktai (pvz., įrankiai). Pavyzdžiui, baudžiamojoje teisėje jiems buvo priskiriamas deliktinis teisnumas ir veiksnumas: už „nusikaltimus“ buvo baudžiami ne tik gyvūnai, bet ir daiktai, „prisidėję“ prie nusikaltimo (pvz., varpas, kuriuo buvo šaukiama maištauti, sukilti). Pagal Lietuvos Statutus gyvūno (šuns, arklio ar kt.) savininkas turėjo atlyginti gyvūno padarytą žalą arba perduoti šį gyvūną nukentėjusiam asmeniui. Gyvūnas buvo išduodamas ne kaip turtas žalai atlyginti, bet kaip kaltininkas, baudžiamosios teisės subjektas, kurį nukentėjusysis galėjo bausti savo nuožiūra.

Teisinis subjektiškumas

Teisinis subjektiškumas – asmens savybė, galėjimas būti teisinių santykių dalyviu. Subjektiškumą sudaro teisnumas ir veiksnumas. Išskiriamas šakinis teisinis subjektiškumas – civilinis subjektiškumas, tarptautinis teisinis subjektiškumas ir t. t.
FK Jieznas

Istorija

XX a. Jiezno futbolo komanda minima iki 1992 m., vėliau Lietuvos varžybose nežaidė. Atkūrus klubą, 2009 m. jis pradėjo žaisti SFL lygos Alytaus zonoje.
Nevėžis B

Istorija

Dublerių ekipa buvo pirmą kartą suburta 1995 m. Dalyvavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse.

Spalvinė gama

Dažniausiai žaidžia mėlynais šortais ir geltonais marškinėliais.
Aueršteto mūšis

Padėtis prieš mūšį

1806 m. Prūsijai paskelbus karą Prancūzijai, Napoleono Didžioji armija įsiveržė į ją. Spalio 13 d. aptikus prūsų pajėgas prie Jėnos, Napoleonas ten  pasiuntė didžiąją kariuomenės dalį, o maršalams: Bernadotui ir Davu įsakė apeiti prūsus iš šiaurės. Tačiau pagrindinės prūsų pajėgos buvo prie Aueršteto, o ne prie Jėnos.
Trakų vaivada

Trakų vaivada (lenk. wojewoda trocki) – Trakų vaivadijos aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas, vaivadijos valdytojas bei Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnas.

Įgaliojimai

Trakų vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos, jeigu pats neatsisakydavo pareigų (paprastai tapdamas Vilniaus vaivada), arba nebūdavo priešininkų nušalinamas. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje, vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.
Vaivada buvo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Ponų tarybos narys, o nuo 1569 m. Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Trakų vaivada turėjo septintą pagal rangą aukščiausią pasauliečių poziciją.
Pareigybė panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.
Bronius Krulikauskas

Biografija

Bronius Krulikauskas
Gimė Bronius Krulikauskas 1934 m. balandžio 23 d., dabartiniame Kaišiadorių rajone, Paparčių kaime (tuomet – Trakų apskritis, Žaslių valsčius). Gyveno Kaišiadoryse, Vilniuje, Grigiškėse.
Tėvas Adomas Krulikauskas – tarnautojas, motina Aleksandra Kačianauskaitė – Krulikauskienė – namų šeimininkė. Šeimoje augo trys vaikai. Vyriausia - sesuo Viktorija Krulikauskaitė-Neimontienė domėjosi gimnastika, rajono gimnastikos komandos narė, I-os respublikinės moksleivių spartakiados dalyvė. Jaunesnis brolis Antanas Krulikauskas taip pat domėjosi dviračių sportu, buvo antrosios nemuniečių komandos narys, kartu su vyresniuoju broliu siekė pergalių dviračių sporte, 1958 m. įvykdęs I -mą sportinį atskyrį. Mirė 1999 m. rugsėjo 24 d. Palaidotas Kaišiadorių m. kapinėse.
Bronius Krulikauskas mokėsi Kaišiadorių vidurinėje mokykloje, vėliau studijavo elektrotechniką. Dviračių sportą Bronius Krulikauskas pradėjo kultivuoti 1952 metais. Jis buvo sporto draugijos „Nemunas“ (šiuo metu – Lietuvos kaimo sporto klubų sąjungos „Nemunas“), TSRS kaimo jaunimo rinktinės narys. 1959 metais Bronius baigė sąjunginius dviračių sporto trenerių kursus. Dirbo dviračių sporto treneriu, tebedalyvaudamas varžybose. Suteiktas Lietuvos nusipelniusio trenerio vardas. Dirbo Lietuvos kūno kultūros ir sporto komitete.
Mirė 1995 m. kovo 18 d. Vilniuje. Palaidotas Druskininkų miesto kapinėse.
Loma (Švedija)

Istorija

Pirmą kartą paminėta Knuto akte 1085 metais. Miestas buvo natūralus muitinės, laivybos ir prekybos uostas. Loma turėjo miesto statusą, nors vėliau jį prarado Malmės naudai.
Gyvenvietė išaugo po to, kai Frans Henrik Kockum 1874 m. Lomoje įkūrė plytų gamyklą. Ji buvo viena iš didžiausių Švedijoje. Savo svarbą tuo metu atgavo uostas, kuriuo buvo išgabenama gamyklos produkcija.
AB „Skånska Cement“ buvo įkurta 1871 m. ir pradėjo gaminti „Portland“ cementą.
Mieste veikė ir asbesto cemento gamykla, žinoma kaip „Lomma Eternit“, kuri 1977 m. buvo uždaryta po to, kai darbuotojai susirgo dėl kenksmingo asbesto poveikio.
Žiguliovskas

Istorija

1949 m. įkurta Žiguliovsko miesto tipo gyvenvietė, kurios gyventojai dirbo aplinkinėse naftos verslovėse. 1952 m. suteiktas miesto statusas, kai gyvenvietė smarkiai išaugo pradėjus hidroelektrinės statybą.
Trauktinė

Trauktinė - alkoholinis gėrimas, gaminamas užpilus spiritą arba degtinę ant augalinės ar kitokios žaliavos ir prieskonių bei tam tikrą laiką išlaikius, kad gėrimas įgautų tų produktų skonį, spalvą ir aromatą. Stiprumas 40-45 % alkoholio.
Trauktinėse kartus skonis nėra vyraujantis. Cukraus kiekis - ne didesnis kaip 100 g/dm³.
Kartaus skonio spiritiniai gėrimai, turintys ne mažiau kaip 15 % tūrio etilo alkoholio koncentracijos, vadinami biteriais.

Vartojimas

Trauktinė yra puiki sudedamoji dalis alkoholiniams kokteiliams ruošti, taip pat gali būti patiekiama gryna su ledu arba kaip aperityvas, apetitui sužadinti.
Trauktinės gali būti vartojamos kaip vaistas, nedideliais kiekiais. Liaudyje žinomas posakis: „Kiekvieną dieną, žolelių trauktinės po šaukštą vieną...“.
Petras Kalkys

Biografija

1983 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas. TŪB „Rinkuškiai“ bendrasavininkas.
1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2005 m. Darbo partijos narys. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Olga Danutė, vaikai Sandra, Sigitas, Kęstutis.
Medison įvėrinys

Medison įvėrinys (angl. Madison piercing) – horizontalus įvėrinys kaklo srities odoje virš raktikaulių. Tai vienas iš paviršinių įvėrinių, pasižymi dažnai pasitaikančiais slanka ir atmetimu. Įvėrinių kanalų žaizdos ilgai gyja. Medison įvėrinys pavadintas pagal pirmą asmenį, viešai susietą su šio tipo įvėriniais. Tai buvo pornofilmų aktorė Madison Stone.

Sveikatos klausimai

Labai dažnai Medison įvėriniai atmetami ar slenka. Pagal neformalių tyrimų, kuriuos atliko Profesionaliųjų įvėrikų asociacija (angl. Association of Professional Piercers), iš 12 žmonių, turėjusių Medison įvėrinius, devynių įvėrinius teko pašalinti dar per pirmus metus dėl prasidėjusio slinkimo, o likusius tris – dėl įvėrinio kanalo negijimo. Dėl prasto gijimo, slankos ar atmetimo Medison įvėriniai gali palikti randus. Pirmasis Medison įvėrinys paprastai būna hanteliukas (angl. barbell), kuris gali būti lankstusis. Kartais Medison įvėriniai būna karoliniai žiedai, nors šie praktiškai visada slenka ir/ar būna atmetami.
Cardiff Civil Service FC

Istorija

Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Buvo iškopę į antros pakopos pirmenybes.
Šio klubo jaunimo komandose anksčiau yra žaidęs Velso futbolo rinktinės lyderis Gareth Bale.
Konstantinopolio I susirinkimas

Konstantinopolio I susirinkimas – antrasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, vykęs Konstantinopolyje 381 m.
Šį susirinkimą sušaukė Romos imperatorius Teodosijus I išspręsti klausimams, susijusiems su arijonizmu, kurie nebuvo išspręsti Nikėjos I susirinkimo. Svarbiausias iš jų – ar Šventoji Dvasia laikytina Dievu, nes grupė arijonizmo paveiktų mąstytojų – vadinamųjų pneumatomachų („kovotojų prieš Dvasią“) arba makedoniečių (pagal laikytą jų vadovu vyskupą Makedonijų Konstantinopolietį), teigė, kad Šventoji Dvasia nėra Dievas, nors Jėzus Kristus yra.
Susirinkimas prasidėjo 381 m. gegužės pradžioje. Iš pradžių į jį susirinko 150 vyskupų iš rytinės Romos imperijos dalies: maždaug pusė iš Trakijos ir Azijos diecezijos, kita pusė iš Rytų (lot. Oriens) diecezijos (Antiochijos ir jos apylinkių), kurios visos įėjo į Rytų prefektūrą. Vėliau atvyko dar 36 vyskupai (pneumatomachai) iš Makedonijos, o jiems išvykus – dar keletas vyskupų.
Iš pradžių susirinkimui pirmininkavo Antiochijos patriarchas Meletijus. Šiam mirus pirmininkauti ėmė Grigalijus Nazianzietis, Konstantinopolio arkivyskupas. Jam atsistatydinus susirinkimas išrinko nauju Konstantinopolio arkivyskupu pretorių Nektarijų, kuris susirinkimui pirmininkavo iki jo pabaigos.
Kadangi Nikėjos tikėjimo išpažinimas teigė tik „Tikime ir Šventąją Dvasią“ ir neapibrėžė, ar ji yra Dievas, jis buvo papildytas. Naujasis tikėjimo išpažinimas vadinamas Nikėjos-Konstantinopolio tikėjimo išpažinimu.
Susirinkimas priėmė keletą kanonų. Graikiškuose šaltiniuose teigiama, kad kanonų buvo septyni, bet gali būti, kad trys paskutiniai buvo priimti jau šiam susirinkimui pasibaigus, nes lotyniškuose vertimuose minimi tik pirmieji keturi.
Pirmasis kanonas dar kartą patvirtino „318 Tėvų“ (Nikėjos I susirinkimo) tikėjimą ir skelbė anatemą „visoms erezijoms“, o ypač arijonams, pneumatomachams, sabelijonams, marcelijonams, fotianams ir apolinarianams.
Antrasis kanonas draudė vyskupams kištis į kitų vyskupijų reikalus.
Trečiasis kanonas skelbė, kad Konstantinopolio vyskupo postas toliau bus pirmas po popiežiaus, nes „Konstantinopolis yra Naujoji Roma“. Anksčiau po Romos antruoju buvo laikomas Aleksandrijos patriarchas, po kurio sekė Antiochijos patriarchas. Roma šį kanoną pripažino tik ketvirtajame Laterano susirinkime.
Ketvirtasis kanonas skelbė, kad kinikas Maksimas Aleksandrietis įšventintas neteisėtai ir jo įšventinimas negalioja. Pastarasis (remiamas Aleksandrijos patriarcho Petro II) bandė tapti Konstantinopolio arkivyskupu vietoj Grigaliaus Nazianziečio.
Penktasis kanonas pripažino vakariečių „tomą“ (nėra tiksliai žinoma, kokie raštai čia minimi), mokantį apie Tėvo, Sūnaus ir Šventosios Dvasios vienybę.
Šeštasis kanonas nustatė skundų dėl vyskupų veiksmų svarstymo tvarką.
Septintasis kanonas nustatė tvarką, pagal kurią įvairūs eretikai turėjo būti priimami į Bažnyčią.
Susirinkimas baigėsi 381 m. liepos 9 d.
FK Rodiklis Kaunas

Istorija

Klubas įkurtas Kaune kitos miesto komandos „Aleksotas“ pagrindu. Komanda 2008 m. sezone žaidė LFF I Lygoje, tačiau pasibaigus sezonui nusprendė trauktis iš lygos ir rungtyniauti tik salės futbolo varžybose.
Bill Hayden

Biografija

Mokėsi katalikų mokykloje, tarnavo policijoje ir studijavo Kvinslendo universitete.
1961 m. Australijos darbininkų partijos (ALP) parlamentinės frakcijos narys. 1972–1975 m. ALP vyriausybės narys, socialinio saugumo ministras. Įsteigė Medibanką – pirmąją universalią sveikatos draudimo sistemą Australijoje, 1975–1977 m. finansų ministras.
Partijai pralaimėjus rinkimus, 1977–1983 m. buvo APL pirmininkas. 1983–1988 m. Australijos užsienio reikalų ministras.
1989–1996 m. 21 – asis Australijos generalgubernatorius. Baigęs kadenciją sustabdė savo veiklą partijoje. 1999 m. prasidėjusioje diskusijoje dėl respublikos paskelbimo liko monarchistinėse pozicijose.
Bogdanas Valavičius

Literatūra

Анатоль Грыцкевіч, „Вялікае Княства Літоўскае“
Žimantas Pacevičius

Biografija

1984 m. baigė Saratovo industrinį pedagoginį technikumą. 1984–1990 m. Vilniaus 30-osios vidurinės profesinės technikos mokyklos darbuotojas.
1990–1991 m. Vilniaus miesto vidaus reikalų skyriaus Kriminalinės paieškos poskyrio operatyvinis įgaliotinis. 1991–1993 m. Lietuvos policijos akademijos Tarnybos skyriaus kuopos vadas, Akademinio skyriaus pagrindinių studijų vadas. 1993–1995 m. VRM Policijos departamento Kriminalinės policijos Ypatingų nusikaltimų tyrimo valdybos 1-ojo skyriaus vyr. inspektorius. 1996 m. Lietuvos policijos akademijoje baigė teisės studijas, teisės magistras. 1995–1997 m. Policijos departamento Kriminalinės policijos Organizuoto nusikalstamumo tyrimo tarnybos Smurtinių nusikaltimų tyrimo skyriaus komisaras inspektorius, komisaras. 
1997–1999 m. STT prie VRM Operatyvinės veiklos skyriaus poskyrio viršininkas, Operatyvinės veiklos skyriaus viršininko pavaduotojas. 1999–2000 m. STT prie VRM viršininko pavaduotojas, 2000–2007 m. STT direktoriaus pirmasis pavaduotojas, nuo 2007 m. spalio 17 d. iki 2012 m. spalio 17 d. STT direktorius.  Nuo 2012 m. gruodžio 28 d. iki 2014 m. lapkričio 7 d. vidaus reikalų viceministras, kuruojantis viešojo saugumo politikos sritį. Nuo 2014 m. gruodžio 11 d. iki 2015 m. lapkričio 13 d. Seimo pirmininkės Loretos Graužinienės sekretoriato vadovas.  Iš pareigų atsistatydino po kelių nemokamų apsilankymų Druskininkų sveikatingu­mo ir poilsio centre „Aqua“.
Pelikso Bugailiškio premija

Pelikso Bugailiškio premija – Lietuvos nevalstybinė premija, kuri kasmet kovo 11 d., kai 1923 m. įsteigtas Šiaulių Aušros muziejus ir pagerbiant muziejaus steigėjo Pelikso Bugailiškio atminimą, įteikiama kraštotyrininkui, mokslininkui, muziejininkui, nusipelniusiam tyrinėjant Šiaulių krašto kultūros paveldą.

Premija

Pelikso Bugailiškio premija įsteigta 1999 m. Šiaulių „Aušros“ muziejaus tarybos sprendimu. Iniciatoriai Julija Daniliauskienė, Rimantas Belickas ir Šiaulių „Aušros“ muziejaus kolektyvas.
Premijos lėšas sudaro P. Bugailiškio palikimo dalis (4540 Lt), R. Belicko (2500 Lt), „Aušros“ muziejaus (2000 Lt) įnašai, kitų organizacijų ir privačių rėmėjų pinigai. Premijos dydį lemia premijai skirtų lėšų metinės palūkanos. 
Premija skiriama už muziejininkystės, kraštotyros darbus, kultūrinę ir mokslinę veiklą bei darbus, įprasminančius P. Bugailiškio vardą. Premijos skyrimui sudaroma 9 asmenų komisija iš premijos steigėjų ir kitų kompetentingų asmenų trejų metų laikotarpiui, sudėtį nustato „Aušros“ muziejaus taryba. Kandidatus premijai gauti kasmet iki vasario 1 d. siūlo mokslo, švietimo, kultūros įstaigos, visuomeninės organizacijos, muziejaus taryba, gali pasisiūlyti ir patys kandidatai.
Eduardas Jonas Monkevičius

Biografija

E. J. Monkevičius 1965 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. Nuo 1975 m. iki 1978 m. mokėsi aspirantūroje TSRS mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute, 1978 m. balandžio 19 d. apgynė disertaciją tema „Darbo organizavimo žemės ūkyje teisiniai pagrindai“, teisės mokslų kandidatas (socialinių mokslų daktaras)., profesorius. Žmona Irena, gimusi 1952 m., inžinierė statybininkė.
1963–1965 m. dirbo teisininku, 1966–1969 m. Lietuvos kooperatyvų sąjungos (Lietkoopsąjungos) juriskonsultas–arbitras, 1969–1974 m. Vilniaus rajono žemės ūkio valdybos Juridinio skyriaus vedėjas, 1974–1980 m. Lietuvos žemės ūkio ekonomikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis, grupės vadovas. 1976–1982 m. Vilniaus universiteto, 1980–1990 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, 1991–1992 m. Lietuvos vadybos akademijos dėstytojas, Ekologijos katedros vedėjas. 1992–1996 m. advokatas, 1996–2008 m. Kauno apygardos teismo civilinių bylų skyriaus teisėjas. Nuo 1999 m. Lietuvos teisės akademijos (nuo 2000 m. Lietuvos teisės universitetas, nuo 2004 m. Mykolo Romerio universitetas) docentas, 2007-2013 m. profesorius.
1989 m. Lietuvos teisininkų draugijos Garbės narys, jos atkūrimo signataras, ilgametis jos valdybos ir tarybos narys, garbės teismo pirmininkas. 1993 m. Lietuvių katalikų mokslų akademijos Mokslo tarybos narys.
Tiria aplinkos ir žemės teisinės apsaugos problemas.
TSRS futbolo lygos taurė

TSRS futbolo lygos taurė (oficialiai vadinta Federacijos taure) – trumpalaikis TSRS futbolo taurės turnyras, kuriame žaisdavo Aukščiausioje lygoje esantys klubai. Gyvavo 1986–1990 m.
Ikea

Ikea (prekės ženklas IKEA) - privati multinacionalinė kompanija, didžiausia baldų gamintoja pasaulyje bei mažmenininkė, prekiaujanti baldais, aksesuarais, vonios bei virtuvės įranga visame pasaulyje. 1943 m. įsteigė Ingvar Kamprad; valdo fondas Stichting INGKA Foundation. Motininė įmonė – holdingas INGKA Holding B. V.
Iš viso šiuo metu veikia 423 IKEA parduotuvės 52 šalyse.
2011 m. pabaigoje paskelbta, jog pirmasis Baltijos šalyse IKEA prekybos centras 2013 m. bus atidarytas Vilniuje.

Lietuvoje

2013 m. rugpjūčio 14 d. pirmoji „Ikea“ parduotuvė atvėrė duris Vilniuje.
2019 m. rugsėjo mėn. Kazlų Rūdoje išplėsta baldų gamykla „Ikea“ užėmė 45 tūkst. m² plotą, turėjo virš 700 darbuotojų.
Priverstinės traukos urbanizacija

Priverstinės traukos urbanizacija (angl. Forced draft urbanization) – politika, kurią Samuelis Hantingtonas (Samuel P. Huntington) aprašė 1968 m. straipsnyje „The Bases of Accommodation“, paskelbtame žurnale „Foreign Affairs“. Politikos esmė – taikant kiliminį bombardavimą ir masinę defoliaciją (Operacija „Ranch Hand“) Vietnamo kaimuose ir džiunglėse valstiečiai pradės keltis į miestus, nes nebesugebės išsilaikyti savo kaimuose. Mažėjant kaimų gyventojų skaičiui mažės ir Vietkongą palaikančiųjų skaičius.
Kužnia

Kužnia (rus. Кужня) – buvusi miško kirtėjų gyvenvietė Manos Belogorjės kalnuose (Rytų Sajano atšaka), Sisimo (Jenisiejaus dešinysis intakas) kairiajame krante, apie 125 km į pietus nuo Krasnojarsko, Balachtos rajonas, Krasnojarsko kraštas, Rusija.

Istorija

Apie 1930 m. Kužnią įkūrė per kolektyvizaciją iš Užbaikalės ištremti rusai ūkininkai. 1939–1940 m. į kolektyvizaciją iš Vakarų Ukrainos ir Baltarusijos buvo ištremta lenkų, beveik visi jie mirė nuo bado. Antrojo pasaulinio karo pradžioje atvežta suomių, jie 1947 m. išvyko į Suomiją, ir Pavolgio vokiečių, 1950 m. ar 1951 m. – vakarų ukrainiečių.

Lietuviai

1948 m. birželio mėn. į Kužnią iš TSRS okupuotos Lietuvos ištremta apie 70 šeimų. Darbingi tremtiniai toli nuo Kužnios kirto mišką, kiti gyvenvieteje rūpinosi malkomis, maistu, arklių pašaru. 1957–1959 m. dauguma lietuvių grįžo į Lietuvą. Jiems išvykus Kužnia sunyko. 1989–1990 m. kai kurių tremtinių palaikai iš Kužnios kapinių palaidoti Lietuvoje.
Primera División (Čilė)

Čilės pirmoji divizija (isp. Primera División de Chile), oficialiai vadinama Campeonato Nacional BancoEstado (dėl rėmėjo), yra aukščiausia Čilės futbolo lyga ir pagrindinė šalies futbolo sistemos sudedamoji dalis, kurią organizuoja Čilės futbolo federacija.
Komandos per sezoną žaidžia du turnyrus: Apertura kuri įprastai yra žaidžiama tarp sausio ir birželio mėnesių ir Clausura kuri žaidžiama tarp liepos ir gruodžio mėnesių. Prieš Aperturos ir Clausuros turnyrus yra žaidžiama Ratų sistema. Nuo 2010 m. sezono grįžta prie vieno sezono tvarkaraščio.
Čilėje futbolas yra žaidžiamas nuo devyniolikto amžiaus paskutinių dešimtmečių. Daugiausia buvo žaidžiamas uostų miestuose turinčiuose didelę populiaciją: Valparaise, Kokimbo, Antofagaste, Ikike ir Talkahuane. 1895 m. birželio 19 d. Valparaise buvo įkurta Čilės futbolo asociacija. Tai buvo pirmoji organizacija, kuri stengėsi koordinuoti miesto klubų varžybas. Dvidešimto amžiaus pirmoje pusėje buvo įsteigta Čilės futbolo federacija. Dėl dviejų organizacijų FIFA 1925 m. atėmė Čilės narystę. 1926 m. sausio 24 d. dvi organizacijos susijungė į Čilės futbolo federaciją.
Tarp 1962 m. ir 1980 m. komandų skaičius išaugo iki 18 (prieš tai buvo tik 7 klubai), ir 16 tarp 1987 m. ir 2003 m., 1984 m. žaidė 26 komandos. 2008 m. komandų skaičius buvo sumažintas iki 20.