Darbas Vokietijoje

Darbas Vokietijoje – viena iš pagrindinių žmogaus ekonominės veiklos rūšių Vokietijoje; darbinė veikla.

Užimtumo statistika

Dirbančiųjų (Erwerbstätigen) skaičius 2015 m. – 43,1 mln., socialiniu draudimu apdraustųjų – 30,7 mln. 2013 m. lapkričio mėnesį menkai apmokamų (geringfügig Beschäftigte) buvo 13,4 %; užregistruota 414 000 laisvų darbo vietų (darbingų šalies gyventojų skaičius pasiekė visų laikų aukštumą). 2013 metais dirbta 58 mlrd. valandų. 2013 metais 220 000 įsidarbinusių darbuotojų buvo atvykėliai iš Rytų ir Pietų Europos (2014 m. ~120 000).
2014 m. Vokietijoje buvo daugiausia (2,7 %) laisvų darbo vietų, palyginti su visomis darbo vietomis ES (toliau - Belgijoje ir Jungtinėje Karalystėje - po 2,4 %). EURES tinklalapyje 2010 m. gruodžio 31 d. duomenimis, Vokietijoje buvo virš 854 000 laisvų darbo vietų, registruota daugiau nei 545 tūkst. gyvenimo aprašymų ir virš 22 000 darbdavių.

Ekonominė aplinka

Darbo rinką Vokietijoje teigiamai veikia šalies ekonominis pakilimas. Vokietijos ekonomika auga 1,5 % per metus (2014 m.). Fiksuojamas 12 mlrd. eurų (arba 0,4  % BVP) nacionalinio biudžeto pajamų perviršis (2014 m.). Didėja Vokietijos pramonės gaminių paklausa užsienyje, augantis vartojimas, eksportas ir algos, smunkančios naftos ir degalų kainos veikia kaip milijardinė konjunktūros paramos programa (dėl to, kaip manoma, BVP 2015 metais augs 0,2 %). Dėl finansinės krizės pinigai nebenuteka į užsienį, o investuojami vietoje. Šios investicijos skatina vidaus vartojimą ir sukuria naujų darbo vietų. Eksportas klesti: 2015 metais prognozuojamas 5,2 % augimas. 2015 metais Vokietijos gyventojo perkamoji galia augs 1,3 %, o vartojimui vidutinis vokietis išleis papildomai 572 eurus (t. y. 2,7 % daugiau nei 2014 m.).

Poreikiai

2015 metais Vokietijoje truks 3 mln. darbuotojų (iš jų 1 mln. su aukštuoju, 1,3 mln. su profesiniu išsilavinimu, 0,55 mln. be profesijos), 2030 metais - 5 mln. ar net 10 mln. darbuotojų. Vokietija dėl demografinių priežasčių (visuomenės senėjimo, žemo gimstamumo) yra priversta dalį darbo jėgos samdyti iš užsienio. Vokietijos įdarbinimo agentūra prognozuoja, kad į šalį atvyks 140 000 darbuotojų per metus. Įvertinus euro zonos finansinių rinkų situaciją ir ekonominio vystymosi skirtumus ir turint omenyje, kad ten, iš kur atvyksta imigrantai, tikimasi ilgai užsitęsiančio ekonominio nuosmukio, o Vokietijos ūkis klestės, nes ji nebeišsiunčia savo kapitalo į užsienį, potencialiai mobilių žmonių priskaičiuojama net iki kelių milijonų.
Vokietijos darbo birža teigia, kad net ir per krizę jaučiamas medicinos, socialinės pagalbos ir slaugos, IT bei inžinerijos darbuotojų trūkumas. Rytų europiečių atėjimas padidino vietinę konkurenciją nekvalifikuoto darbo srityse, tuo tarpu kvalifikuotiems specialistams didesnio poveikio tai neturi. Trūksta sandėlio darbininkų, prekių rūšiuotojų.

Inžinerija, gamtos mokslai

2009 metų spalį trūko 51 000 inžinierių (nuo 2005 m. vyresnių nei 55 m. skaičius viršijo inžinierių, kurių amžius iki 35 metų, skaičių). Iki 2019 m. į pensiją išeis kone pusė (t. y. 1 mln.) dabartinių inžinierių, nors absolventų per tą laiką bus parengta tik 400 000. 2012 metais trūko 220 000 specialistų inžinerijos, technikos ir gamtos mokslų srityse (2020 metais jų truks 425 000).

Slauga

Slaugos srityje Vokietijoje dirba apie 300 000 darbuotojų iš Rytų bei Pietų Europos. Slaugytojų ieškoma užsienyje - Italijoje, Ispanijoje, Portugalijoje ir net Azijoje. Paplitusi slauga namuose.

Apribojimai

Nuo 2011 m. sausio 1 d. nebetaikomi jokie apribojimai sezoniniams darbininkams.
2011 m. gegužę naujųjų ES valstybių (Lietuvos, Latvijos, Estijos ir kt.) piliečiams nustoja galioti paskutiniai suvaržymai, draudžiantys dirbti samdomą darbą Vokietijoje. Lietuvos piliečiams galioja tos pačios įsidarbinimo sąlygos kaip vokiečiams ir kitiems pilnateisiems ES piliečiams.

Darbo užmokestis

Vokietijoje valandinis minimalus darbo užmokestis nuo 2015 metų sausio siekia 8,5 euro. Tą įstatymiškai įtvirtinti federaliniu mastu padėjo Vokietijos profsąjungos, turinčios didelę įtaką darbo rinkoje. Kai kurie nekvalifikuoti darbininkai iš Rytų Europos anksčiau sutikdavo dirbti ir už 2–3 eurus/val. Iki minimalios algos įvedimo profsąjungos priešinosi, kad būtų priimami į darbą imigrantai, sutinkantys dirbti už menkesnį nei vietinių žmonių darbo užmokestį (tai garantuoja, kad už tą patį darbą bent jau nebus mokama daug mažiau nei vokiečiams). Baimintasi, kad vokiečiai bus priversti dirbti už nedidelį atlyginimą, kad šalį užplūs gastarbaiteriai (į svečius atvykstantys darbininkai, vok. Gastarbeiter) iš Rytų Europos (Lietuvos, Latvijos, Estijos, Lenkijos, Slovakijos, Slovėnijos, Čekijos ir Vengrijos). Todėl siekta įstatymais nustatyti mažiausią laikinojo darbuotojo atlyginimą, nors tam ir aktyviai prieštaravo Vokietijos liberalai (Laisvoji demokratų partija, FDP). Žemiausia algos riba buvo nustatyta statybose, patalpų valymo ir slaugos srityse.
Vidutinis darbo užmokestis darbuotojui – 3 700 eurų, darbininkui – 2 500 eurų/mėn., priklausomai nuo regiono (Rytų Vokietijoje - mažesnis) ir atliekamo darbo. 10–20 proc. algų skirtumas Vakarų Vokietijos naudai vyrauja visuose sektoriuose.

Įdarbinimas

Iš dalies paplitęs tiesioginis įdarbinimas (gydytojams, slaugėms, senyvo amžiaus žmonių prižiūrėtojams), t. y. privačių asmenų skelbimai internete ar spaudoje. Darbo skelbimai pateikiami vokiškai. Iš pretendentų reikalaujama kvalifikacijos, darbo patirties, gerų vokiečių kalbos žinių.
Įdarbinimu Vokietijoje užsiima Vokietijos darbo birža (Darbo agentūra) su savo teritoriniais padaliniais. Įdarbinimu užsiima iš dalies ir šakinės organizacijos, ypač paklausių profesijų srityse (pvz., Vokietijos inžinierių sąjunga).
Vokietijoje įdarbina ir nemažai Lietuvos įmonių (pvz., UAB "Headex", UAB „Heiga“, UAB "Darbų pasaulis", UAB Qbis, UAB "Darbo ir kompetencijų slėnis", Įdarbinimo agentūra "Oksana ir Rubsamas", UAB "Baltic Union", UAB EURODARBAI "Baltic staff", UAB "Jobcenter LT", UAB "Euro kryptis", UAB „Ekker group“ ir kt.). Jei Lietuvos įmonė siunčia savo darbuotoją į komandiruotę Vokietijoje, darbuotojui išmokami dienpinigiai 5910 Lt (197 Lt x 30; kadangi dienpinigių vykstantiems į Vokietiją norma – 197 Lt/d.).

Tarpininkavimas dėl įdarbinimo

Vokietijos lietuvių bendruomenė, t. y. lietuvių kultūrinė organizacija, veikianti visuomeniniais pagrindais, pagalbos darbo ieškantiems tautiečiams neteikia, nėra kompetentinga atsakyti į klausimus, liečiančius darbo rinką Vokietijoje.
Privačiame sektoriuje veikia personalo tarpininkai (įmonės, įvairios specializuotos agentūros). Vokietijoje – kaip ir kitose šalyse – susiduriama ir su nepatikimais įdarbinimo tarpininkais, už paslaugas reikalaujančiais net 1500-5000 litų. Darbo rinkoje jau susikūrė tarpininkų grandinės.

Lietuvių darbas Vokietijoje

2009 m. į Vokietiją išvyko 1 350 išvykimą deklaravusių lietuvių, 2008 metais – 1349 (6% emigrantų iš Lietuvos).
2009 m. socialiniu draudimu buvo draustas 4321 lietuvis (pagal tautybę, ne pagal pilietybę). Šie žmonės dirbo tiek pagal darbo leidimus, tiek vykdydami savarankišką veiklą. Kadangi prostitucija Vokietijoje yra nedraudžiama, pastebimos prostitutės ir iš Lietuvos. Vokietijos policija ne tik kad netrukdo prostitutėms dirbti, bet netgi „gina prostitutes nuo sąvadautojų bei klientų smurto“.
2010 m. į Vokietiją emigravo 3,8 tūkst. lietuvių. Vokietija buvo ketvirtoji pagal populiarumą lietuvių emigracijos kryptis; 2011 m. prognozuota apie 8 000 lietuvių emigrantų. Manyta, kad 2011 m. atsivėrusi darbo rinka ir kylanti ekonomika bei galimas naujų darbo vietų poreikis Vokietijoje paskatins dalį gerai kalbančių vokiškai ir paklausių specialybių specialistų iš Lietuvos emigruoti. Bus dalis įmonių, kurios važiuos su savo darbuotojais dirbti į Vokietiją dėl to, jog įregistruoti individualią įmonę užregistruoti Vokietijoje yra 2 paprasta (savivaldybės Verslo skyriuje išrašo verslo liudijimą, sumokama priklausomai nuo savivaldybės 17-25 eurus, nereikia patento).
Vokietijai paskelbus apie nuo 2011 metų gegužės mėn. darbo apribojimų panaikinimą, lankančiųjų vokiečių kalbos kursus skaičius Lietuvoje išaugo maždaug penktadaliu.
Ateityje vežėjų (autotransporto), statybų bendrovės gali būti priverstos didinti atlyginimus ir kitomis priemonėmis motyvuoti, kad žmonės liktų Lietuvoje arba įsivežti darbuotojų iš gretimos Baltarusijos bei kitų valstybių, kaip tai buvo daroma per statybų pakilimą 2007 m. Lyginant vidutines būsto ir maisto išlaidas, Vokietijoje jos yra maždaug penktadaliu didesnės negu Jungtinėje Karalystėje.

Darbuotojų išnaudojimas

Tarpininkai naudojasi vokiečių kalbos nemokančiais užsieniečiais, juos išnaudoja. Pvz., apgyvendina antisanitarinėmis sąlygomis bendrabutyje, darbas faktiškai trunka 11-13 valandų valandų per parą, mokama vos trečdalis atlyginimo, numatyto darbo sutartyje. Pasiūlymų nekvalifikuotiems darbininkams – mažai. Ne visą darbo dieną dirbantiems statybininkams siūlomas mėnesio uždarbis – apie 1300 eurų (4500 litų). Žinodami vos pagrindines vokiškas frazes, atvykėliai įsidarbina šeimose slaugyti senukų, statybose, fabrikuose. Atvykėliai iš kitų Vakarų pasaulio šalių ar iš Rytų Europos yra neretai išnaudojami, kelias savaites negauna darbo užmokesčio.

Nedarbas Vokietijoje

Vokietijoje nedarbo lygis – žemas. Darbo rinka palyginti su Europos yra daug drausmingesnė.
2014 m. gruodžio mėn. Vokietijoje buvo 2,764 mln. bedarbių, t. y. mažiausiai per paskutinius 25 metus nuo 1991 m. Manoma, kad šis skaičius sekančiais metais nekris žemiau 2,5 mln. Nedarbo lygis 2015 m. sausio mėn. – 6,4 % (2010 m. sausį – 7,8 %); žemiausias lygis – Günzburgo apskrityje (1,1 % arba 735 bedarbiai), iš federalinių žemių – Bavarijoje (3,5 % – 2013 m. lapkričio mėn.; Eichstätt mieste – 1,3 %), toliau – Baden-Württemberg su 3,9 % (žemės pietvakariuose – 2,6 %) Didžiausiame Vokietjos regione - Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje 2014 metų gruodį nedarbas siekė 7,8 % (727,8 tūkst. bedarbių). Į oficialią nedarbo statistiką Vokietijoje 2013 metais neįtraukta 1,25 mln. faktinių bedarbių (sergantys, keliantys kvalifikaciją, vyresni nei 58 metų amžiaus ilgalaikiai bedarbiai; asmenys, neturintys darbo, bet neužsiregistravę bedarbiais), 2012 m. – 1,4 mln., 2014 m. – 1,11 mln.