google/wiki40b huggingface dataset:
Vaiguvos Vlado Šimkaus pagrindinė mokykla

Istorija

1804 m. prie Vaiguvos bažnyčios įsteigta parapinė mokykla. Oficiali valdinė pradžios mokykla pradėjo veikti 1908 m., joje mokėsi 50 mokinių. Visų dalykų buvo mokoma rusų kalba. 1910 m. mokykla perkelta į miestelį ir pastovios vietos neturėjo. 1918 m. įkurta lietuviška pradinė mokykla. 1932 m. baigtas statyti naujas mokyklos pastatas. Tai buvo tipinė pradžios mokykla. Mokykloje mokėsi 93 mokiniai. Per Antrąjį pasaulinį karą mokykla neveikė, čia buvo įsikūrusi vokiečių karo ligoninė.
1944 m. spalio 24 d. mokykla savo veiką atnaujino. 1946 m. čia jau mokėsi 94 mokiniai. 1948 m. mokyklai suteiktas progimnazijos statusas. 1949 m. mokykla perorganizuota į septynmetę, ją lankė 258 mokiniai, dirbo 12 mokytojų. 1956 m. ji tapo vidurine mokykla, po trejų metų išleista pirmoji abiturientų laida – 11 abiturientų. 2010 m. gegužės mėn. mokyklai suteiktas poeto, vertėjo Vlado Šimkaus (1936–2004) vardas.
Vytautas Valutis

Vytautas Valutis (g. 1947 m. lapkričio 25 d. Žemaičių Naumiestyje (Šilutės rajonas) – šiluminės energetikos inžinierius, buvęs AB „Klaipėdos energija“ generalinis direktorius.

Biografija

1954-1965 m. mokėsi Priekulėje (Klaipėdos rajonas), 1965-1970 m. – Talino politechnikos institute. 1970 m. atvyko dirbti į Klaipėdos valstybinę rajoninę elektrinę. 1970-1971 m. buvo elektrinės pamainos viršininkas, 1971-1978 m. – Klaipėdos rajoninės katilinės vyr. meistras, 1978-1982 m. – jos viršininkas, 1982-1994 m. – Klaipėdos valstybinės rajoninės elektrinės vyriausiasis inžinierius, 1994-1997 m. Klaipėdos šilumos tinklų direktorius, 1997-2000 m. SPAB „Klaipėdos energija“ ir 2000-2016 m. AB „Klaipėdos energija“ – generalinis direktorius.
Prienų piliakalnis (Švenčionys)

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Neries dešiniojo kranto aukštumos kyšulyje, ties santaka su bevardžiu upeliu. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 48x10 m dydžio. Rytiniame aikštelės krašte supiltas 3 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas leidžiasi į 9 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Už griovio supiltas antras 2 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas antras 10 m pločio, 1,5 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 15 m aukščio.
Šiaurinę piliakalnio dalį nuplovė upelis. Piliakalnis apaugęs lapuočiais, aikštelė - avietėmis.
Į rytus, šiaurės rytus ir vakarus nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Noselėnų piliakalnis 6,5 kmBudrių piliakalnis 39 kmBaliulių piliakalnis 16 km
Karanėtų piliakalnis 16 kmRėvos piliakalnis 10 kmSvierių piliakalnis 38 km
Jokūbiškių piliakalnis 23 kmUosininkų III piliakalnis 20 km
Rokantiškių piliakalnis 30 kmIgnacovo piliakalnis 11 kmNidžionių piliakalnis 13 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Dyvalis

Dyvalis arba Dypavalis (hindi दीवाली, दीपावली  = Dīvālī, Dīpāvalī) – viena pagrindinių tradicinių indų švenčių, ypač svarbi hinduistams, sikhams ir džainams. Dyvalis, žinoma kaip „Šviesų pynė“, yra skirta pasidžiaugti gėrio pergale prieš blogį. Svarbiausias šventės akcentas – degamos lemputės, žvakės, dabar su ja siejami ir fejerverkai. Šventė trunka penkias dienas. Trečioji šventės diena visada yra pirmoji kartikos (tradicinio indų kalendoriaus mėnesio (spalis, lapkritis)) diena.
Per Dyvalį minimas dievo Ramos ir deivės Sytos grįžimas iš tremties į Ajodhją. Trečią dieną garbinama deivė Lakšmė. Ji laikoma turto globėja, todėl ši Dyvalio diena reikšminga verslininkams, bankininkams, prekybininkams. Sikhai per Dyvalį mini šeštojo guraus Hargobindo išvadavimą iš nelaisvės ir grįžimą į Amritsaro miestą.
Šventės pavadinimas Dyvalis yra įprastas Šiaurės Indijoje, o pietuose ji žinoma Dypavalio vardu.
Metro-Goldwyn-Mayer

Istorija

„MGM“ buvo įkurta 1924 m., kuomet kino pramonės magnatas Marcus Loew įsigijo „Metro Pictures“, „Goldwyn Pictures“ bei „Louis B. Mayer Pictures“ ir sujungė jas į vieną bendrovę. „MGM“ viena pirmųjų pradėjo naudoti technicolor filmavimo technologiją.

Logotipas

Studijos logotipe pavaizduotas riaumojantis liūtas, lanku apsuptas kino juosta, ant kurios užrašytas studijos devizas – Ars Gratia Artis (liet. Menas menui). Logotipą ir šūkį bendrovei „Goldwyn Pictures“ 1916 m. sukūrė žurnalistas Howard Dietz, o 1924 m. jį pritaikė ir „MGM“. Iš pradžių logotipas buvo begarsis, riaumojančio liūto Leo garsas filmuose pradėtas naudoti 1928 m.
Ilona Michailovič

Ilona Michailovič (g. 1972 m. vasario 19 d. Pabradėje, Švenčionių rajonas) – Lietuvos teisininkė, teisėtyrininkė kriminologė, viktimologė, Vilniaus universiteto (VU) docentė.

Biografija

1994 m. baigė VU Teisės fakultetą. Specializacija – Baudžiamoji teisė. 2001 m. gegužės 18 d. VU Teisės fakultete apgynė disertaciją tema „Baudžiamajame įstatyme numatytų nepilnamečių resocializacijos priemonių taikymas“, socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė. 2004 m. Valstybės stipendijų (6 MGL) mokslininkams programos stipendininkė.
Apie 1994-1996 m. Teisės instituto Kriminologinių tyrimų skyriaus mokslinė bendradarbė, Lenkijos ir Europos Sąjungos teisės mokyklos, Rytų Europos teisės mokyklos direktorė, LR Prezidento Valdo Adamkaus patarėjo padėjėja. VU Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės katedros asistentė, docentė, nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. Baudžiamosios justicijos katedros docentė. Nuo 2007 metų spalio 1 dienos iki 2010 m. balandžio 6 d.Valstybinės lošimų priežiūros komisijos narė.
1996 m. Lietuvos Respublikos vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo projekto rengimo darbo grupės narė, Darbo grupės recidyvinio nusikalstamumo prevencijos kompleksinei programai ir sprendimų dėl asmenų, grįžusių iš laisvės atėmimo vietų, socialinės saugos bei auklėjamųjų priemonių taikymo nusikaltusiems iki 14 metų paaugliams projektams rengti sudarymo, narė.
Pagrindinės mokslinių interesų kryptys: Baudžiamoji teisė, Viktimologija, Kriminologija.
Moka lenkų, lietuvių, anglų, vokiečių bei rusų kalbas.
Lengvasis rokas

Istorija

Lengvasis rokas iškilo XX a. 7-ajame dešimtmetyje kaip atsakas į kuriamą sunkią muziką (hard rock, heavy metal ir t. t.), kuri tuo metu buvo itin populiari. Taip pat lengvasis rokas kūrėsi kaip atsakas į norėjimą pakeisti Baby Boom prioritetus 7-ajame dešimtmetyje. Ši roko šaka išsivystė tam, kad patenkintų poreikius tų žmonių, kurie beveik nesiklausė roko, nes XX a. 6-ajame dešimtmetyje muzika, kuri neatitiko roko, buvo tiesiog vadinama pop. Taip soft rock pripratino žmones klausytis roko.
Soft rock tapo labai populiarus XX a. 8-ajame deš. 1977 m. daug radijo stočių leido vien tik soft rock. Tuo pačiu metu, grupė Chicago, buvusi jazz-rock grupė, irgi persivertė į soft rock ir pasiekė labai didelę komercinę sėkmę. Britų bliuzo grupė Fleetwood Mac taip susilaukė didelės sėkmės, kai ėmė groti šiuo stiliumi. Netgi Led Zeppelin, kuri yra šiaip hard rock grupė, sukūrė keletą šio žanro dainų (pvz.: „All My Love“). 1980 m. skoniai jau keitėsi ir radijo sotys atspindėjo šitą pasikeitimą. Žanras evoliucionavo į „suaugusiųjų amžininką“, tai yra pop kategoriją, kuris darė mažesnę roko įtaką nei jo pirmtakas.
Akrofobija

Akrofobija (iš gr. akron 'viršūnė' + phobia 'baimė') – fobija, pasireiškianti baime aukščiui.
Aukščio baimė yra viena labiausiai paplitusių fobijų, kurios metu bijoma šuolių ir kritimų. Akrofobai vengia aukštų paviršių: daugiaaukščių namų balkonų, skardžių kraštų ir panašiai. Taip pat akrofobija gali atsirasti žmonėms, turintiems sutrikusią koordinaciją arba vidinės ausies funkciją. Dažni akrofobijos simptomai: svaigulys, nerimas, dusulys, pykinimas, prakaitavimas, alpimas. Nuo 2% iki 5% viso pasaulio žmonių kenčia nuo akrofobijos, dvigubai dažniau akrofobėmis yra moterys nei vyrai.
Akrofobijos priežastimi gali būti praeities išgyvenimai, stresą keliantys įvykiai, aplinkos.
Akrofobijos pakankamai paprasta išvengti. Tam tereikia vengti aukštų paviršių, o kraštutiniu atveju fokusuoti žvilgsnį ties artimais objektais ir negalvoti apie aukštį.
Valhala (pastatas)

Istorija

XIX a. pr. vokiečių valstybės pralaimėjo Napoleono Bonoparto vadovaujamai kariuomenei. Bavarijos karalaitis Liudvikas nusprendė pagerbti senovės herojus ir užsakė iškalti germanų (gotų, frankų, anglosaksų, langobardų, šveicarų) garsių asmenybių biustus, kurie gyveno pradedant viduramžiais ir baigiant naujaisiais laikais. (Šiuo projektu buvo siekiama stiprinti vokiečių ir kt. germanų tautų savimonę: skandinavų mitologijoje Valhala – tai kovose žuvusių didvyrių pomirtinė buveinė). Kai 1825 m. Liudvikas tapo karaliumi, rinkinyje jau buvo sukaupta 60 skulptūrų, jiems eksponuoti nuspręsta pastatyti rūmus. 
Architektui Leo fon Klencė pavyzdžiu pasitarnavo Atėnų Partenonas, naujojo pastato ilgis siekia 48,5 m, plotis – 14 m ir aukštis – 15,5 m. Pietiniame fasado frontone vaizduojama 1815 m. Vokiečių konfederacijos kūrimosi scena, šiauriniame – 9 metais vykusios Kautynės Teutoburgo miške.
Atidarymo metu 1842 m. halėje visuomenei buvo demonstruoti 96 biustai ir 64 atminimo lentos. Nuo mitologinės Valhalos naujasis pastatas skyrėsi: iškilusiuose rūmuose prieglobstį rado ne tik kariai, bet ir iškilūs dvasininkai, menininkai ir mokslininkai. Tarp jų buvo Frankų valstybės įkūrėjas Chlodvigas; Šv. Bonifacas; lenkų astronomas Mikalojus Kopernikas; flamandų tapytojas Peteris Paulius Rubensas; Saksonijos kurfiurstas, Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Augustas II bei kt.
1847 m. Bavarijos valdžiai suteikta teisė išduoti leidimą Valhaloje pastatyti naują biustą, nuo to laiko atsirado 31 asmenybės skulptūros. Naciai memorialą ignoravo, piktindamiesi pernelyg laisvu vokiškumo traktavimu – parenkant kandidatūras pirmenybė atiduodama kalbinei, o ne rasinei priklausomybei. Taip jau po Antrojo pasaulinio karo įrengti Nobelio premijos laureato fiziko Alberto Einšteino, genetikos pradininko Gregoro Mendelio, karmelitės vienuolės Editos Štein ir kt. atvaizdai. 2014 m. duomenimis, Valhaloje buvo pagerbtos 195 asmenybės, įskaitant dvylika moterų.
Aukštųjų Rusokų pilkapynas

Pilkapynas

Aukštųjų Rusokų pilkapyne – 35 pilkapiai, iš jų 4 suardyti, 8 apardyti, išsidėstę grupėmis po 5-6, 8–9 m skersmens bei pavieniai 11–13 m skersmens, 1,0–1,5 m aukščio. 1974 m. Istorijos instituto archeologai (vadovė Regina Kulikauskienė) ištyrė 8 pilkapius. Pilkapyno pietrytinėje dalyje aptikta I tūkstantmečio pilkapių su akmenų vainikais, nedeginto (vyro) ir sudeginto mirusiojo kapas. Šiaurės rytų dalyje rasta tik sudegintų I tūkstantmečio antrosios pusės mirusiųjų kapų, įrengtų po pilkapio sampilu, vakarinėje – pilkapių be akmenų vainikų, kai kurie simboliniai – be kapų, tik su įkapėmis. Manoma, kad Aukštųjų Rusokų pilkapyne laidota iki II tūkstantmečio pradžios. Įkapės: geležinis ietigalis, pjautuvas, trinariai žąslai. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Vaiškūnai

Žymūs žmonės

Vaiškūnuose gimė kompozitorius, choro dirigentas Julijonas Sinius (1911-1959), Lietuvos veterinarijos akademijos prof. Kazys Vytautas Trainys (1938-2016), Lietuvos žemdirbystės instituto direktorius, lietuviškų augalų veislių selekcininkas doc. dr. Vytautas Ruzgas (g.1951 m.), karo ir civilinės aviacijos lakūnas, kapitonas instruktorius mag. inž. Jonas Ruzgas (g. 1960).
Eržvilko valsčius

Eržvilko valsčius buvo vakarų Lietuvoje. Centras – Eržvilkas.
Simon Gougnard

Biografija

2012 m. dalyvavo savo debiutinėse 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose kartu su Belgijos rinktine užėmė 5 vietą.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Beglhijos komanda pelnė sidabro medalius. Sportininkas pelnė vieną įvartį rungtynėse prieš Didžiąją Britaniją.
2018 m. sportininkas pirmą kartą dalyvavo 2018 m. pasaulio vyrų žolės riedulio taurėje.
Ostermano savaitgalis

Turinys

Po to, kai agento Lorenco Foseto žmoną nužudo pagal jo viršininko, CŽV vadovo Maksvelo Denfordo nurodymą, šis nusprendžia griebtis keršto. Tam pasitelkimas žurnalistas ir pokalbių laidų vedėjas Taneris, kuriam pateikiami duomenys, kad jo draugas Bernis Ostermanas ir dar du bičiuliai šnipinėja Sovietų Sąjungai. Jie visi, kaip įprasta, kartą metuose atvyksta pas Tanerį praleisti taip vadinamo „Ostermano savaitgalio“, tačiau žurnalistas, net ir gavęs iš Foseto įrodymų, netiki savo draugų kaltumu...
Gauruotasis mėšlagrybis

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 221 psl.
Birutė Kavolienė

Biografija

1974 m. baigė Vilniaus politechnikumą, 1989 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierė statybininkė, 2007 m. Kauno technologijos universitete baigė visuomenės institucijų administravimo magistrantūrą.
Anykščių raj. savivaldybės administracijos vyriausioji specialistė.
Partijos Tvarka ir teisingumas narė. 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė, atsisakė mandato.
Ius domicilli

Pilietybės įgijimo ius domicilli būdu skirtumai

Vienos valstybės vykdo labai griežtą pilietybės įgijimo ius domicilli būdu (natūralizacijos) politiką, o kitos - laisvesnę. Pavyzdžiui, Šveicarijoje, Vokietijoje natūralizacija yra suprantama kaip nedažna kai kuriems individams teikiama privilegija. Šiose šalyse natūralizacijos procedūra yra ilga ir sudėtinga, o kiekvienas pilietybės įgijimo prašymas yra kruopščiai ištiriamas. Kitose valstybėse, pavyzdžiui, Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kanadoje, Prancūzijoje yra vykdoma žymiai liberalesnė pilietybės įgijimo ius domicilli būdu (natūralizacijos) politika. Šios šalys traktuoja imigrantus kaip būsimus piliečius, kurie pilietybę gali įgyti jus domicili būdu, todėl jose natūralizacijos procedūra yra paprasta, o daugumos pilietybės įgijimo prašymų tikrinimas yra paviršutiniškas.
Vokietija ir Prancūzija
Ius domicilli (natūralizacijos) modeliai Prancūzijoje ir Vokietijoje yra labai skirtingi. Prancūzijoje pilietybės įgijimas ius domicilli būdu yra žymiai liberalesnis nei Vokietijoje. Asmenys, norintys įgyti Vokietijos pilietybę ius domicilli būdu, paprastai turi Vokietijos teritorijoje gyventi ne trumpiau nei 10 metų, o asmenys, norintys tuo pačiu būdu įgyti Prancūzijos pilietybę, turi Prancūzijos teritorijoje gyventi tik 5 metus. Be to, kandidatai, norintys įgyti pilietybę ius domicilli būdu Vokietijoje, paprastai privalo atsisakyti savo pradinės pilietybės, o Prancūzijoje to gali ir nedaryti.
Projektorius

Projektorius – optinis prietaisas, skirtas projektuoti atvaizdui ant nutolusio paviršiaus, t. y. rodyti vaizdui ant atskiro, didelio ekrano. Įprastas projekcinis aparatas sukuria atvaizdą, šviesos srautui praeinant per lęšių sistemą. Naujesni aparatai gali projektuoti vaizdą tiesiogiai, lazerio pagalba, o virtualus retininis projektorius sukuria vaizdą ant akies tinklainės, užuot naudojęs išorinį projekcinį ekraną (matomas vaizdas tarsi kabo ore, prieš akis).
Šiuo metu labiausiai paplitęs projektoriaus tipas vadinamas vaizdo projektoriumi. Tai skaitmeninis aparatas, pakeitęs anksčiau naudotus diaskopus, grafoprojektorius, kino teatruose buvusius kinoprojektorius.
Vaizdo projektoriaus pagalba sukuriamas vientisas, didelio formato vaizdas. Nedideli, kompaktiški, tinkami nešiojimui iš vietos į vietą, yra mobilieji projektoriai. Prezentacijoms ir kitiems vaizdo projektavimo poreikiams naudojami konferenciniai projektoriai su naujos kartos hibridiniais šviesos šaltiniais. Plataus kampo optikos projektoriai tinka nedidelėms patalpoms, kur nėra vietos atitraukti projektorių toliau, kad būtų išgautas didesnis vaizdas.
Burata

Burata (it. Burrata) – šviežias itališkas sūris, gaminamas iš mocarelos sūrio ir grietinėlės. Burata sūrio paviršius sudarytas iš mocarelos sūrio, o viduje yra sumaišyta grietinėlė su mocarela, todėl burata yra neįprastai tiršto pavidalo. Kai kuriais atvejais paviršinis sluoksnis daromas iš mocarelos, sumaišytos su sviestu. Žodis „burata“ itališkai reiškia sviestuotas.
Burata sūris yra gaminamas Apulijos regione, pietų Italijoje. Jis gaminamas iš karvės pieno, šliužo fermento ir grietinėlės. Manoma, kad pirmą kartą šis sūris buvo pagamintas 1900 arba 1920 m. Andrijos mieste.
Geriausios būklės burata sūris išsilaiko iki 24 val. atidarius įpakavimą. Šis sūris labai tinka su salotomis, traškia duona, kumpiu, šviežiomis daržovėmis ar makaronais.
Vandalizmas

Vandalizmas yra sąmoningas kultūros vertybių naikinimas.
Pavadinimas kilęs iš rytų germanų genčių, gyvenusių tarp Vyslos ir Oderio, bei, pagal neteisingai iki XVII a. vyravusią nuomonę, 455 m. nusiaubusių Romą, pavadinimo. Šį pavadinimą panaudojo Anri Gregorua, Blua vyskupas, apibūdindamas Prancūzijos respublikonų armijos veiksmus 1794 m. sausio mėnesį vykusioje Prancūzijos revoliucijoje.
Dažniausiai vandalizmu užsiima pavieniai asmenys ar visuomenei priešiškos grupės. Istorinio lūžio tarpsniais pasitaiko ir valstybinio masto vandalizmo, kuomet masiškai ir neatsižvelgiant į vertę naikinami su praeityje buvusia valdžia susiję pastatai (pavyzdžiui, bažnyčios), meno kūriniai ar net mašinos (pavyzdžiui, varpai), taip demonstruojant valdžios pasikeitimą.
Skylab

„Skylab“ – pirmoji amerikiečių sukurta kosminė stotis. 77 tonų masės objektas orbitoje prabuvo šešerius metus, nuo 1973 metų gegužės 14-osios iki 1979 metų liepos 11-osios.
Savo forma ir jungtimis „Skylab“ tiksliai tiko į „S-IVB“ pakopos vietą „Saturnas V“ tipo raketoje, kuri kitkuo beveik nesiskyrė nuo naudotų skrydžiams į Mėnulį. Vietoje veiklios pakopos, kurios būtų reikėję Mėnuliui nuo Žemės orbitos pasiekti, buvo iškelta kosminė stotis. Pirmuosiuose variantuose, kur buvo planuota mažesnė raketa, „Skylab“ būtų turėjusi ir įprastinį „S-IVB“ variklį, degalų bakus bei būti pertvarkyta į kosminę stotį jau orbitoje. Vėliau nuspręsta, jog pertvarkymas kosmose bus pernelyg brangus bei ilgas ir geriau iškelti visiškai darbui parengtą stotį.
Vėliau „Skylab“ lankę laivai bei juos iškėlusios raketos taip pat daug kuo priminė skrydžiams į Mėnulį naudotą įrangą.

Atliktos misijos

„Skylab“ funkcionavimo metu įvyko keturios misijos, iš kurių trys buvo su įgula. Pirmoji misija kurioje dalyvavo ekipažas „SL-2“, prasidėjo 1973 metų gegužės 25-ją ir truko 28 dienas ir 50 minučių. Jos metu personalas Charles Conrad (įgulos vadas), Paul Weitz (pilotas) ir Joseph Kerwin (mokslininkas) pašalino gedimus atsiradusius „Skylab“ paleidimo į kosmosą metu (misija „SL-1“). Antrosios misijos, pradėtos tų pačių metų liepos 28-ją ir trukusios 59 dienas ir 11 valandų, įgulos, susidedančios iš Alan Bean, Jack Lousma ir Owen Garriot, užduotimi buvo reaktyvinės kuprinės (AMVR) testavimas. Paskutinės misijos, „SL-3“, įgula Gerald Carr, William Pogue ir Edward Gibson praleido stotyje 84 dienas ir 1 valandą, vykdydama įvairias užduotis ir sugrįžo į Žemę 1974 metų vasario 8 d.

Skylab kosminės programos pabaiga

Nors buvo planų eksploatuoti stotį dar bent 8 metus, 1977 metais padidėjęs Saulės aktyvumas ir su juo susijęs atmosferos išsiplėtimas sukėlė didesnį negu buvo numatytas orbitos sumažėjimą. Kadangi NASA neturėjo galimybės perkelti „Skylab“ į aukštesnę orbitą, 1979 metu liepos 11-ją stotis sudegė atmosferoje, o jos nuolaužos nukrito į Indijos vandenyną ir vakarų Australiją.
Barinasas (miestas)

Istorija

Miestas įkurtas 1577 m. kapitono Chuano Andreso Varelos ir pavadintas Altamira de Caceres. Kaip Barinasas įkurtas 1759 m., o 1786 m. tapo valstijos sostine.
Postnatalinis laikotarpis

Postnatalinis laikotarpis – laikotarpis, per kurį išnyksta nėštumo ir gimdymo metu atsiradę gimdyvės organizmo pakitimai. Laikotarpis prasideda pasišalinus placentai, trunka 6–8 savaites.
Postnatalinio laikotarpio metu mažėja gimda (pirmąją savaitę jos masė sumažėja nuo 1000 iki 500 g, aštuntosios savaitės pabaigoje iki 50–60 g), jos dugnas leidžiasi žemyn vidutiniškai 1–2 cm per dieną ir po 10–14 dienų palenda po sąvarža. Placentos prisitvirtinimo vietoje susidariusi žaizda sugyja per 10–12 dienų, gimdos gleivinė atsigauna per 3 savaites. Tuo metu iš gimdos teka išskyros, vadinamosios lochijos. Vidiniai gimdos kaklelio žiomenys užsidaro per 7–10 dienų, išoriniai – po 2–3 savaičių.
Postnatalinio laikotarpio pradžioje iš krūtų išsiskiria krekenos, po 2–4 dienų – pienas.
Postnatalinio laikotarpio metu laikomasi aseptikos ir antiseptikos taisyklių, nes pro gimdą patekę mikroorganizmai gali sukelti postnatalines infekcines ligas.
Balchašas

Istorija

Senovėje, nuo 103 m. pr. m. e. iki 8 amžiaus, kinams Balchašas buvo žinomas kaip Pu-Ku/Bu-Ku. Nuo VIII amžiaus žemė į pietus nuo ežero iki Tian Šanio kalnų buvo žinoma kaip „Septynios Upės“ (Jetisu Tiurkų kalba, Semirečyjė („Septynupis”) rusiškai). Šioje žemėje gyveno stepių Tiurkai ir Mongolai. 1644 – 1911 metais Balchašo ežeras sudarė šiaurrytinę Rusijos sieną su Kinija, nuo 1864 m. ežeras atiteko Rusijai. Subyrėjus TSRS, 1991 m. ežeras tapo Kazachijos dalimi.

Ekonomika

Ilio ir Balchašo vanduo yra svarbus Kazachijos rytų ekonomikai. Prie Ilio upės veikia didelė Kapčigajaus hidroelektrinė, energija tiekiama krašto žemės ūkiui (irigacijai) ir industrijai. Balchaše išplėtota žvejyba.

Gamtinės ir politinės problemos

Viena problemų – tai Ilio upės teršimas iš Kinijos teritorijos. Balchašo ežeras teršiamas dėl didėjančios urbanizacijos ir industrijos. Dėl intensyvios žvejybos ežere nyksta kai kurios žuvų rūšys, gamtosaugos organizacijoms tai kelia susirūpinimą.
Mykolas Glika

Biografija

Manoma, kilęs iš Korfu. Gyveno Konstantinopolyje (dab. Stambulas). Dėl politinių pažiūrų ar dėl religinių erezijų 1159 m. imperatoriaus Manuilo I įsakymu apakintas.
Svarbiausias veikalas „Pasaulio kronika“ (Biblos chroniki, pirmą kartą išleistas lotynų kalba Bazelyje 1572 m.), kuriame aprašomi įvykiai nuo pasaulio sukūrimo iki imperatoriaus Aleksijaus I Komnino mirties 1118 m. Traktatas 4 dalių, parašytas laisvu stiliumi, daug teologinių ir mokslinių svarstymų. Be to, sukūrė poemų, teologinių traktatų, moksliniu požiūriu vertingus Šventojo Rašto komentarus.
Codex Alimentarius

Codex Alimentarius – tarptautiniu mastu pripažintų standartų bei rekomendacijų rinkinys, reglamentuojantis maisto saugą, maisto gamybą ir kitas su maistu susijusias sritis. Standartų priėmimą ir laikymąsi prižiūri Codex Alimentarius komisija – tarptautinė organizacija, įkurta 1961 metais JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos ir valdoma kartu su Pasaulio sveikatos organizacija.
Organizacija įkurta siekiant standartizuoti įvairiose šalyse besiskiriančius su maistu susijusius reikalavimus, taip prisidedant prie maisto saugos ir skatinant laisvesnę pasaulinę prekybą maisto produktais. Codex Alimentarius teikia maisto produktų apibrėžimus (pavyzdžiui, kokie produktai gali būti vadinami šokoladu), nustato maisto priedų reguliavimą, reglamentuoja maksimalias leistinas sveikatai kenksmingų medžiagų (pavyzdžiui, pesticidų) ribas ir t. t. Nustatyti tarptautiniai standartai naudojami sprendžiant disputus tarp valstybių, ypač kylančius Pasaulio prekybos organizacijoje dėl prekybos maisto produktais ribojimo.
Codex Alimentarius komisijai priklauso 189 valstybės ir viena organizacija – Europos Sąjunga.
Corwen FC

Istorija

Klubas įkurtas 1877 m. Vadintas Corwen Amateurs FC, bet 2000 m. iš pavadinimo dingo žymuo Amateur. Tapo tiesiog Corwen FC.
Yra žaidę Cymru Alliance lygoje, bet joje neįsitvirtino.
Armos grafystė

Geografija

Yra šalies pietinėje dalyje. Teka kelios žymios upės, yra keletas didesnių kalnuotų sričių. Nėjaus ežero dalyje, kuri priklauso grafystei, yra keletas salų.