Pudelis už borto

Albumas

Pasak Dariaus Žvirblio, šių dainų jis nelaikė tinkamomis pilnaverčiam albumui, todėl įrašė jas ir sudėjo į atskirą rinkinį.
2001 m. parašytą kūrinį „Tu – Pakeliui Į Paryžių (Aš Taip Tau Pavydžiu)“ planuota įtraukti į „Atikos“ albumą „Caro nebuvo“, tačiau šios idėjos atsisakyta. 2006 m. kūrinys pavadinimu „Mūsų Atplauks Valtys“ atmestas dėl kompozicinio panašumo į „Atikos“ dainą „Po visko“, o 2007 m. ne kartą grotas „Neišvengiamai gražu“ po eilės tekstinių korektūrų neįsipaišė į „Atikos“ albumo „Himnai Ir Vėliavos“ koncepciją. 2014 m. Zarasuose parašytą kūrinį „Jeronimui, Eduardui Ir Vyriškiui Su Abitu“ nuspręsta įrašyti dviem skirtingom versijom, viena iš kurių pateko į „Pudelį Už Borto“. “Depresijos Apimti Snobai Būriais Traukia Į Vilnių” bei „Raiteli Be Galvos“ gimė 2015 m. pradžioje keliose po dešimt minučių trukusiose kūrybinėse sesijose, „Pudelį Už Borto“ jau įrašinėjant.
Įrašų sesija pradėta 2015 m. sausio mėnesį („Jeronimui, Eduardui Ir Vyriškiui Su Abitu“), o baigta tų pačių metų rugsėjo pabaigoje („Tu – Pakeliui Į Paryžių (Aš Taip Tau Pavydžiu)“).

Įvertinimas

Puslapio www.g-taskas.lt apžvalgininkas Ovidijus R.:
“albumas nepabėgo toli nuo „atiškumo“… Tiek Atikos laikais, tiek Dariaus solinėje kūryboje pagrindiniu smuiku groja tekstai (…susivedantys į ruso Александр’o Васильев’o iš „Сплин“ kūrybą), o muzika šiam kūrėjui buvo ir yra tai, kas tiesiog įrėmina tekstus…. Visos šešios EP dainos galėtų sėkmingai būti „perrėmintos“ kitokiais muzikiniais rėmais, tačiau esmė nuo to nepasikeistų. Vis tiek liktų ta pati poezija – sarkastiška, buitiška, pripildyta neįprastų dainoms žodžių, rimta, lyg pretenduojanti į gelmę (Petro Gaulės žinovus), ir tuo pačiu paprasta, lyg nužengusi iš iki koktumo pabodusių televizijos ekranų (Šerėno jumoro fanatikams).”
Emilija Visockaitė kultūros svetainėje “Literatūra Ir Menas”:
“tarp švelnaus, melancholiško Žvirblio balso, akustinių melodijų ir neretai ironiškų tekstų, buitinės leksikos (utilizuoti, penalas, sąvartynas, blužnis) esama kažkokios neįveikiamos nedermės”, nors “… po Mamontovo ir Šeduikytės šie tekstai, išspausdinti kompakto dėžutėje, buvo tikra atgaiva…”
Mindaugo Peleckio recenzija:
“nuoširdi, jausminga, tikra, paprasta, bet neprasta… Nesutramdoma, nenuspėjama, ironiška, bet lyriška… Dainų pavadinimai vis dėlto išduoda, kad tai tas pats maištininkas iš grupės ATIKA. „Depresijos apimti snobai būriais traukia į Vilnių“ garantuoja, kad tai nebus „radio friendly“ muzika Lietuvoje… Darius Žvirblis buvo, yra ir bus vienas kūrybingiausių ir originaliausių (bei kukliausių) muzikantų Lietuvoje.”
Domantas Razauskas puslapyje www.bernardinai.lt:
“visais atvejais Žvirblis ne pasakoja istoriją, ne moralizuoja, ne vaidina nušvitusį, tačiau dėlioja žodžius, lyg vaikas dėliotų spalvotus akmenėlius vieną šalia kito. Priežastiniai ryšiai yra antraeiliai, svarbu, kaip visa tai atrodo, kaip skamba. Kartais nuslystama į banalybes ar akivaizdžiai pridedamas bet koks žodis vien dėl rimo. Bet dažnai taip gimsta tiesiog unikalūs deriniai… Maža to, visas šis, iš pirmo žvilgsnio dirbtinis, procesas Dariui vyksta absoliučiai natūraliai. Ir už tų žodžių karpinių, dėlionių, vis tų pačių kelių akordų slypi kažkokia jėga, sugebanti dainą pakrauti jautriausia emocija… Nėra tikslesnio albumo pavadinimo pačiam Dariui apibūdinti nei „Pudelis už borto“.
Dienraščio „Lietuvos rytas“ muzikos apžvalgininkas Ramūnas Zilnys įvertino albumą 8 iš 10:
„…nors dainos sukurtos skirtingais laikotarpiais (seniausiai – 15 metų), albumas atrodo vientisas. Tokia rami, jauki dainuojamoji poezija su lengvo roko prieskoniu (ypač dainoje “Mūsų atplauks valtys”). Ir šiek tiek chuliganizmo tekstuose… Iš esmės nuoširdus, paprastas leidinys, tikrai skirtas ne tik snobams. Pats Darius sako, kad čia įamžinti pasimetę, kitur nepritapę, netikę kūriniai. Bet tai – tikrai gerokai per kuklu.“