google/wiki40b huggingface dataset:
Gardino apskritis

Istorija

1795–1797 m. priklausė Slanimo gubernijai, 1797–1801 m. Lietuvos gubernijai, 1801–1915 m. Gardino gubernijai. 1816 m. dalis apskrities (Užnemunės traktas) perleista naujai Augustavo vaivadijai. XIX a. pabaigoje apskrityje buvo 21 valsčius.
Prasidėjus I pasauliniam karui, 1915–1918 m. priklausė Oberosto Balstogės ir Gardino sričiai, nuo 1918 m. vasario – Lietuvos sričiai. 1919 m. vakarinė apskrities dalis buvo okupuota vokiečių, kurie pagal Balstogės sutartį Gardiną perdavė Lenkijos kariuomenei, bet ji balandžio mėnesį užėmė ir rytinę apskrities dalį. 1920–1939 m. Gardino apskritis priklausė Lenkijai (1921–1939 m. Balstogės vaivadijai), nuo 1939 m. rudens – Baltarusijos TSR Balstogės sričiai. 1940 m. sausio 15 d. apskritis panaikinta. Jai priklausę Druskininkų, Marcinkonių ir Rudnios valsčiai baltarusių iniciatyva 1940 m. rugpjūčio 3 d. buvo perduoti Lietuvai ir 1941 m. sausio 15 d. prijungti prie Alytaus apskrities.
Rimantas Marčėnas

Biografija

Baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, 1960 m. istoriją Vilniaus universitete. Nuo 1960 m. LSSR MA Istorijos instituto bendradarbis. 1966–1989 m. Vilniaus universiteto Kauno vakarinio fakulteto dėstytojas; nuo 1973 m. docentas. 1968 m. istorijos mokslų kandidatas. 
Prisidėjo prie Vytauto Didžiojo universiteto atkūrimo, 1989–2000 m. jame dėstė, 1991–1993 m. Istorijos katedros vedėjas. 2001–2006 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas, Humanitarinių mokslų fakulteto Lietuvių kalbos katedros vedėjas.
Nuo 1967 m. kultūros žurnaluose, laikraščiuose spausdino apsakymus, recenzijas apie lietuvių prozininkų naujas knygas.  Nuo 1992 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.  Palaidotas Petrašiūnų kapinių Rašytojų kalnelyje.
Rivasas

Istorija

Gyvenvietė įkurta XVIII a. ir pavadinta Purísima Concepción de Rivas de Nicaragua. Rivasas iškilo XIX a. kaip svarbus punktas prekybiniame kelyje tarp Ramiojo ir Atlanto vandenynų (prekyba ėjo San Chuano upe, Nikaragvos ežeru, o nuo Rivaso iki Ramiojo vandenyno kroviniai gabenti sausuma). 1835 m. gavo miesto statusą. Siekdami užvaldyti šį prekybinį kelią, amerikiečių flibustjerai, vadovaujami William Walker, 1855 m. atakavo Rivasą. Mūšiai dėl miesto tęsėsi iki 1857 m., kuomet jungtinės Centrinės Amerikos šalių pajėgos privertė piratus pasiduoti.
Wilhelm Leopold Colmar Freiherr von der Goltz

Biografija

1864 m. baigė karo akademiją Berlyne. 1866 m. dalyvavo Austrijos-Prūsijos kare. 1878-1883 m. dėstė karo istoriją Berlyno karo akademijoje. 1883-1896 m. padėjo Turkijai modernizuoti jos kariuomenę ir Turkija sėkmingai baigė karą su Graikija. Nuo 1911 m. sausio 1 d. generolas feldmaršalas. 1914 m. rugpjūčio – lapkričio mėn. Vokietijos okupuotos Belgijos generalgubernatorius. Nuo 1914 m. lapkričio mėn. Turkijos sultono Mehmedo V karinis patarėjas: faktiškai vadovavo Turkijos I armijai, kuri Mesopotamijoje (dab. Irakas) 1915 m. lapkričio mėn. sustabdė Didžiosios Britanijos kariuomenės puolimą, o gruodžio mėn. Kuto tvirtovėje ją apsupo ir 1916 m. balandžio 25 d. privertė pasiduoti. Mirė nuo šiltinės, bet manoma, nunuodytas jaunaturkių. Svarbiausi veikalas – „Kariaujanti tauta“ (Das Volk in Waffen)
Ramiojo vandenyno karas

Karo priežastys

Karas kilo iš Čilės ir Bolivijos ginčo dėl Atakamos dykumos teritorijos Ramiojo vandenyno pakrantėje tarp 23 ir 26 lygiagretės. Čia buvo daugybė mineralų, kuriuos kasė Čilės ir britų kompanijos. Bolivija norėjo pasinaudoti regiono plėtra ir padidinti mokesčius, sukeldama komercinę diskusiją.
Kadangi 1874 m. sienų sutartis neleido didinti mokesčių, kompanijos nusprendė, kad mokesčiai neteisėti ir paprašė Čilės vyriausybės įsikišti. Tai sukėlė diplomatinę krizę ir karą, kurio metu paaiškėjo slapta Peru ir Bolivijos sąjunga.
Kostromos sritis

Geografija

Sritis išsidėsčiusi centrinėje Rytų Europos lygumos dalyje. Centrinėje dalyje iškilusi Galičo aukštuma (aukštis iki 293 m), o šiaurės rytuose siekia Šiaurės skliautkalves. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -12 °C, liepos mėnesio +18 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 600 mm. Pagrindinė srities upė Volga, su intakais: Vetluga, Unža, Kostroma.
Veleikiai

Istoriniai paminklai

Respublikinės reikšmės istorijos paminklas – nebeveikiančios Veleikių kaimo senosios kapinės, jos yra 100 m į šiaurės rytus nuo kelių Vasaknos – Veleikiai ir Zabičiūnai – Antalieptė sankryžos.
Į šiaurės rytus, Antalieptės link dešinėje kelio pusėje stovi Gutaučių piliakalnis. Gana išsamiai tyrinėtas tarybiniais metais.

Veleikių vandens malūnas

Buvęs vandens malūnas stovi ant dešiniojo Indrajos upelės, kuri išteka iš Indrajos ežero, kranto, netoli Zabičiūnų kaimo, Antalieptės seniūnijoje.
Malūnas gali būti statytas 1863 m. (malūno sienoje yra įrašas „1863”). Statinio pamatai ir sienos iš lauko akmenų ir kalkių skiedinio mūro. Pasak malūnininko dukros Mildos Petrėnaitės (savininkas su šeima 1951–1957 metus praleido Sibire), malūne buvo prasto malimo girnos, pitlius, kruopinė, vilnų karšykla, milų velykla, elektra, kurią gamino metalinės vandens turbinos sukamas agregatas, gateris ir zeimeris.
1949 m. malūnas buvo nacionalizuotas ir perduotas tuometiniam „Jaunosios gvardijos” kolūkiui. Sovietiniais metais kolūkis malūną perdavė Panevėžio kompresorių gamyklai. Naujasis jo šeimininkas 1984–1985 metais malūną rekonstravo, sunaikino visus išlikusius įrenginius ir įrengė vilą.
Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1994 metais vandens malūnas ir 12 ha žemės grąžinta savininkų dukroms Almonei ir Mildai Petrėnaitėms.

Lobis

Tarybiniais metais kaimo apylinkėse, prie piliakalnio rastas didelis arabiškų monetų lobis.
Neviešas vertybinių popierių platinimas

Neviešas vertybinių popierių platinimas – pagal viešosios apyvartos įstatymą, tai platininiams, kai nesikreipiama į viešosios apyvartos tarpininką, nėra viešai siūloma jų įsigyti arba asmenų skaičius, kuriam yra platinama emisija, yra mažesnis negu 100. Tarp Lietuvos emitentų gana populiaru platinti vertybinius popierius neviešu būdu. Neviešo vertybinių popierių platinimo būdo naudojimą lemia, tai kad ne kiekviena akcinė bendrovė yra patraukli investuotojams, savo ruožtu tai reiškia, kad jos galimybės sėkmingai išplatinti savo vertybinių popierių emisiją viešai patrauklia kaina yra ribotos. Šį efektą dar labiau sustiprina neefektyvi Lietuvos pirminė kapitalo rinka, savo palyginti skurdžiu potencialu negalinti suteikti finansavimo skirtingos rizikos lygių projektams, būdama prieinama tik solidžiausių bendrovių emisijoms. Viena iš išeičių pritraukti kapitalo iš išorinio finansavimo šaltinio, o dažnai ir vienintelė, yra būtent privatus platinimas uždarai investuotojų grupei. Lietuvoje bendrovės, negalinčios sudominti investuotojų savo vieša vertybinių popierių emisija, ieško vadinamojo strateginio investuotojo. Tokiu būdu pritraukiamos papildomas kapitalas, bet tai neišvengiamai susiję su daliniu valdymo perleidimu. Neviešas vertybinių popierių platinimas yra priimtinas smulkiems ar nežinomiems rinkoje emitentams ne vien tik dėl to, kad leidžia pritraukti lėšų kapitalo rinkoje, bet dar ir todėl, kad leidžia tai padaryti santykinai pigiai. Pirmiausia čia nėra tarpininkavimo institucijos – jos buvimas prieštarautų neviešosios apyvartos apibrėžimui, o ir nėra poreikio tarpininkavimui, nes tiesiogiai deramasi su investuotoju. Taip pat registravimo procedūros paprastesnės, nereikia reklamos. Kita vertus, šiuo atveju ryšys tarp bendrovės vertybinių popierių kurso antrinėje rinkoje ir emisijos kainos nėra toks stiprus, kaip viešojo platinimo atveju. Todėl emisijos kaina daugiau priklauso nuo to, kaip potencialus investuotojas vertina bendrovės perspektyvas. Apskritai bendrovių tarpusavio įsigijimų, skolos akcionavimo atvejais nėra labai svarbi bendrovės akcijų kaina, nes orientuojamasi į ilgesnį laikotarpį.
Indėnų iškeldinimo aktas

Indėnų iškeldinimo aktas (angl. Indian Removal Act) buvo 1830 m. balandžio 24 d. JAV Senato išleistas įstatymas, kuris sankcionavo indėnų iškeldinimą iš į rytus nuo Misisipės esančių valstijų. Atstovų Rūmai įstatymui pritarė gegužės 26 d., o JAV prezidentas Andrew Jackson pasirašė gegužės 28 d.
Įstatymo siekė daugiausia Pietinės valstijos, kurios norėjo gauti penkių civilizuotų tautų žemes. Įstatymas turėjo ir daugelį priešininkų, tarp jų svarbiausias buvo misionierius Jeremiah Evarts, senatorius Theodore Frelinghuysen ir kongreso narys David Crockett iš Tenesio, žinomas „Laukinių Vakarų“ herojus.
Įstatymu nebuvo numatytas kokių nors indėnų genčių iškeldinimas, tačiau juo prezidentas buvo įgaliotas derėtis su valstijose gyvenančiomis gentimis dėl jų žemių iškeitimo į teritorijas gautas 1803 m. nusipirkus Luizianą, kur dar nebuvo sukurtų valstijų ar teritorijų. Ši sritis vėliau buvo pavadinta Indėnų teritorija, o dabar sudaro Oklahomos valstijos dalį.
Pirmoji tokia sutartis buvo Dancing Rabbit Creek sutartis, pasirašyta 1830 m. rugsėjo 27 d. Čoktavų gentis atsisakė žemių Misisipės valstijoje (į rytus nuo upės), o už tai gavo pinigų ir žemių į vakarus nuo upės. New Echota sutartimi (1835 m.) iškeldinti čerokiai. Spaudimui persikelti į vakarus ir pasirašyti atitinkamas sutartis pasidavė beveik visos rytuose gyvenusios gentys. JAV rytuose liko tik keletas mažesnių genčių, kurios čia tebegyvena iki šiol. Penkių civilizuotų genčių (čerokiai, čoktavai, seminolai, čikasavai ir krikai) iškraustymo vyksmas tapo žinomas kaip ašarų kelias.
Įstatymu buvo numatyta, kad perkėlimo metu ir pirmaisiais metais po perkėlimo indėnai turi būti aprūpinami maistu ir kitais būtiniausiais dalykais, tačiau to nebuvo laikomasi ir persikėlimo metu daug indėnų žuvo. Jungtinės valstijos taip pat nesilaikė garantijų, kad naujai suteiktos žemės iš indėnų nebebus atimamos.
Kičevas

Istorija

Minimas nuo 1018 m.
Fallout 2

Atributai

„Fallout 2“ kaip ir pirmtakas naudoja tokius atributus: jėga, suvokimas, ištvermė, išmintis, charizma, vikrumas, sėkmė. Pagal šiuos 7 pagrindinius atributus apsprendžiami žaidėjo veikėjo sugebėjimai.
Griniai

Aplinkinės gyvenvietės

KRAŽIAI – 11 km
Valpainiai – 6 kmKELMĖ – 13 km
Janaučiai – 7 kmPakražantis – 1 kmBalčiai – 5 km
Kryžkalnis – 12 km
SKAUDVILĖ – 21 km
Tytuvėnų koplyčia-mauzoliejus

Architektūra

Spėjama, kad koplyčios projekto autoriumi galėjo būti Paryžiaus dailės akademijos profesorius Fulgentas Rimgaila, kuris suprojektavo 1859 m. pastatytus už 7 km nuo Tytuvėnų esančius Pagryžuvio dvaro rūmus.
Romantizmo laikotarpio koplyčios statinys aštuonkampis, vientiso tūrio, vieno aukšto su laidojimo rūsiu. Koplyčia uždengta kupolu, virš kurio iškeltas medinis kryžius su dekoro elementais. Pagrindinis įėjimas įrengtas pietvakarių pusėje. Į koplyčią veda tašytų akmenų pakopų laiptai su atraminėmis mūrinėmis tinkuotomis sienutėmis šonuose. Sienučių aukštis sutampa su viršutinės aikštelės paviršiumi. Sienos, langai ir karnizai dekoruoti. Langai ir durys - gotikos stiliaus. Koplyčia buvo aptverta originalia čerpėmis dengta tvora.Į laidojimo rūsį patenkama nusileidžiant mediniais laiptais, atkėlus koplyčios grindyse medinį dangtį.
Mugamas

Mugamas ar Mugamatas (azer. Muğam, Muğamat) – azerbaidžaniečių liaudies muzikinė kompozicija, vienas pagrindinių Azerbaidžano tradicinės muzikos žanrų, daugelio dalių vokalinis ir instrumentinis kūrinys, reprezentuojantis klasikinį azerbaidžaniečių muzikos ir poezijos meną.

Bendra charakteristika

Mugamas yra pakankamai sudėtinga meno rūšis, kai atliekama klasikinė poezija ir muzikinė improvizacija specifiniais, vietiniais būdais. Mugamas yra modalinė sistema, grindžiama improvizavimo praktika ir oraline tradicija. Tai sudėtinė, daugelio dalių kompozicija. Tam tikro mugamo ir atlikimo stiliaus pasirinkimas tinka konkrečiam įvykiui. Dramatiškas kūrinio vystymas yra susijęs su didėjančiu intensyvumu ir kylančiu tonu bei poetinės-muzikinės komunikacijos forma tarp atlikėjų ir klausytojų. 
Mugamą atlieka dainininkas-solistas pilnai arba dalimis, pritariant muzikos instrumentams, arba kaip solinį instrumentinį kūrinį. Azerbaidžaniečių mugamo trio sudaro dainininkas, kuris taip pat groja su mušamuoju dafu, bei jam akompanuojantys muzikantai su styginiu gnaibomuoju taru ir strykine kemanča.
Karabacho, Širvano ir Baku regionuose XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje egzistavo trys pagrindinės mugamo atlikimo mokyklos. Karabacho Šušos miestas ypač garsėjo šiuo menu.
Trumpa mugamo melodija, atliekama Azerbaidžano liaudies instrumentu balabanu, kaip reprezentuojanti pasaulio muziką, buvo įtraukta tarp daugelio žmonijos kultūrinių laimėjimų auksinėje plokštelėje, 1977 m. išsiųstoje į kosmosą su NASA „Voyager“ erdvėlaiviu. 
2003 m. UNESCO paskelbė azerbaidžaniečių mugamą „Žodinio ir nematerialaus žmonijos paveldo šedevru“, 2008 m. jį įtraukė į Nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.
Arvydas Krilius

Biografija

1981 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, gydytojas chirurgas.
VŠĮ „Kuršėnų ligoninė“ chirurginių ligų skyriaus vedėjas, vyr. gydytojo pavaduotojas, nuo 2004 m. direktorius.
Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių rajono skyriaus narys.
2003–2004 m., 2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys. 
2006–2007 m. Šiaulių rajono „Lions“ klubo prezidentas. Sutuoktinė Tatjana, vaikai Povilas, Lina.
Tučiai

Istorija

XIX a. Viekšnių valsčiuje buvo 4 Tučių kaimai ir 4 Tučių dvarai. Vėliau – 2 Tučių kaimai, Tučių dvaras ir Tučių palivarkas.
Jada

Jada (turk. Yada Taşı, bašk. Йәй Ташы, azer. Yada Daşı) senovės tiurkų mitologijoje – maginis akmuo, kuriuo galima valdyti orus: iškviesti arba pašalinti lietų, sniegą ir kt. Dalyje šaltinių Jada siejamas su šamanais, nors kitur su šamanizmu ir nesiejamas. Pasak vienos iš legendų, Jadą iš Japeto gavo Ogūzchanas. Pasak kito viduramžių pasakojimo, ogūzų protėviai atėmė lietaus akmenis iš gyvūnų (šie juos laikė burnose ir tiesiai ant jų atsirasdavo debesys). Jados sąsaja su gyvūnais atsispindi kirgizų mitologijoje – šie tiki, kad šį akmenį galima rasti avių arba karvių skrandžiuose. Jakutai manė, kad stebuklingą sata akmenį šamanui gali padovanoti erelis.
Siužetas apie Jados naudojimą sutinkamas ir Firdousi kūrinyje „Šahname“.
Skrepas

Skrepas. kitaip dar skrepbukingas (angl. scrapbooking, iš angl. scrap 'skiautė' + angl. book 'knyga, albumas') - rankdarbių rūšis, nuotraukų albumų dekoravimo technika. Tai ir asmeninės, šeimos istorijos saugojimo metodas fotografijų, įvairių spaudinių, užrašų ir kitų smulkmenų pavidalu, visą tai sudėjus į albumus, papuošus juos įvairiais dekoravimo elementais. Tai ne tik momentinė nuotrauka, bet kartu ir istorija, įspūdžiai, palinkėjimai susiję su nuotraukose įamžintomis akimirkomis.
Skrepo technikomis dekoruotas fotografijų albumas susideda iš atskirų popieriaus lapų, kurių kiekvienas perteikia atskirą užbaigtą mintį, išreikštą nuotraukų koliažu. Paprastai albumas būna dedikuotas tam tikrai vienai temai: vestuvėms, krikštynoms, jubiliejui, ir pan.
Kretuonys

Istorija

Kretuonų apylinkės apgyvendintos XV a. – XIV a. prieš m. e. Atliekant archeologinius tyrimus 1979 m. ir 1996–1997 m. rastos neolito ir bronzos amžiaus Kretuono gyvenvietės. Į vakarus nuo Kretuonų kaimo, tarp Kretuono ir Švento ežerų, miške yra , VI a. – XI a. Kretuonų pilkapynas. Apie XVII a. dėl karų ir marų kaimas buvo beveik sunykęs, vėliau vėl atsistatė.

Architektūra

Kretuonų kaimas susiklostė XVI a. antroje pusėje per Valakų reformą ir išsaugojo seną gatvinę užstatymo struktūrą kaip gatvinis rėžinis kaimas. Palei vieną pagrindinę gatvę iš abiejų pusių daugiausia statmenai į gatvę išdėstytos sodybos. Gyvenamieji namai galais atsukti į gatvę, už jų toliau stovi ūkiniai pastatai. Išliko vertingų sodybų su XIX a. pabaigos – XX a. pirmosios pusės pastatais – pirkiomis, svirnais, tvartais, kluonais, pirtimis, bei smulkiosios architektūros statiniais – kryžiais, šuliniais, aviliais. Čia galima rasti senovines, į kertes suleistų stambių rąstų trobas, dviaukščius svirnus su balkonėliais.
Marijampolės Ryto pagrindinė mokykla

Istorija

Marijampolės 7-oji vidurinė mokykla įsteigta 1977 m. 2001 m. pavadinta „Ryto“ vidurine mokykla. 1999 m. įvestas pagilintas anglų ir vokiečių kalbų mokymas nuo 5 kl., matematikos pagilintas mokymas nuo 9 kl., 2001 m. – ankstyvasis anglų kalbos mokymas 2-oje klasėje. Dirba priešmokyklinio ugdymo grupė. 11-12 klasėse organizuojamas profilinis mokymas.
2010 m. birželio mėn. atidarytas mokyklos istorijos muziejus. 2010 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į Marijampolės „Ryto“ pagrindinę mokyklą. Nuo 2011 m. rugsėjo mėn. įdiegtas elektroninis dienynas.
Škilinpamūšio parkas

Škilinpamūšio parkas – parkas šalia dvaro Škilinpamūšio kaime, Saločių seniūnijoje, Pasvalio rajone.
Parkas užima apie 5 ha plotą šalia dvaro, kuriame 1839 m. dvarininkas Bistramas pastatė rūmus ir ūkinius pastatus.
Parku teka bevardis upelis, įtekantis į Mūšą.
Šalia rūmų auga mažalapių liepų eilė. Parke auga apie 15 vietinių rūšių medžių: pušų, eglių, daug lapuočių (vinkšna (skersmuo – 90 cm, aukštis – 20 m). Apie 13 introdukuotų rūšių ir formų augalų (kininės ir pilkosios tuopos, sidabriniai baltieji gluosniai, melsvaspyglės didžiosios pocūgės, sidabriniai ir europiniai maumedžiai). Yra du reti kvapieji beržai.
Parke auga paprastasis ąžuolas, kurio skersmuo – 1,5 m, o aukštis – 23 m.
Juozas Liaudanskis

Juozas Liaudanskis (1904 m. sausio 27 d. Jukniškė, Kelmės valsčius – 1989 m. sausio 23 d. Kelmė) – Lietuvos tautodailininkas skulptorius.

Biografija

Tašyti akmenį išmoko iš tėvo – antkapinių paminklų meistro. 1934–1980 m. sukūrė akmens reljefų, skulptūrinių religinės tematikos antkapinių paminklų Kelmės, Kurtuvėnų, Liolių, Laukuvos ir kt. kapinėse. Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų („Skalbėja“ 1970 m., „Baudžiava“, „Lietuvaitė“, abi 1981 m.), memorialinių karo tematikos paminklų, medžio skulptūrėlių („Melžėja“ 1967 m., „Žirgas“ 1973 m.), skulptūrinių kompozicijų („Knygnešys“, „Kūlimas senovėje“ 1966 m.).
Kūriniams būdinga simetrija, statiškumas, monumentalumas, santūri plastika, kruopščiai iškaltas šriftas, akmens natūralios faktūros išryškinimas. Ankstyvesnės skulptūros dažytos aliejiniais, bronziniais dažais. Vėlyvesnėje kūryboje ryški profesionalaus meno įtaka. Nuo 1966 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje.
Rudolfas Andrius Cipelis

Rudolfas Andrius Cipelis (Zippel, 1813 m. lapkričio 30 d. Kalininkuose, Šilutės raj. – 1894 m. vasario 19 d. Drukiuose, Klaipėdos raj.) – vertėjas, leksikografas.
Mokėsi Tilžės gimnazijoje, nuo 1833 m. studijavo teologiją Karaliaučiaus universitete, 1841–1846 m. – Kretingalės diakonas, 1846–1849 m. – Klaipėdos, vėliau – Rusnės kunigas. Dėl ligos išėjęs į pensiją, gyveno savo ūkyje Drukiuose.
1849 m. redagavo Klaipėdos laikraštį „Memeler Wochenblatt“ priedą „Lietuvininkų prietelis“, kurio išleido 38 numerius. Išvertė pamokslų Karolio Neiso „Evangeliškoms mišknygoms“ (1856 m.). Siuntinėjo medžiagą Georgo Neselmano (klaipėdiškių tarmės medžiaga, 1856 m.), Fridricho Kuršaičio (1870–1883 m.) žodynams.
Tarptautinė bokso asociacija

Tarptautinė bokso asociacija arba AIBA (pranc. Association Internationale de Boxe Amateur) – pagrindinė pasaulio boksą prižiūrinti organizacija, kuri rengia pasaulio čempionatus ir atstovauja bokso interesus olimpinėse žaidynėse. Sąjungos būstinė yra įsikūrusi Lozanoje, Šveicarijoje.

Istorija

1946 m. Anglijos ir Prancūzijos bokso federacijų atstovai įkūrė tarptautinę bokso asociaciją.
2018 m. AIBA priklausė 203 nacionalinės federacijos.
AÓ Kavála

Istorija

2011 m. vasarą dėl finansinių machinacijų klubas pašalintas iš aukščiausiosios lygos.
Bisina

Aplinkos apsauga

Bisinos ežeras yra vienas iš 33 Ugandos svarbių paukščių plotų (Important Bird Area). IBA apima maršą pietvakariniame ežero gale, pradedant sekliąja dalimi, kur dominuoja panirę ir pusiau panirę augalai – vandens lelijos (Nymphaea), Najas ir nertys (Ceratophyllum). Ežero pakraščius dengia plūduriuojančios žolės Vossia, pereinančios į Hyparrhenia apaugusias pievas. Pelkėje gausiai auga ir rietmenės (Echinochloa), pelkių pakraščiuose sudarančios tvirtus kilimus.
Teritorijoje gyvena tokie paukščiai, kaip Fokso audėjas (Ploceus spekeoides), šiaurinis rudagurklis audėjas (Ploceus castanops), klumpiasnapis (Balaeniceps rex), rėksmingoji giedančioji medšarkė (Laniarius mufumbiri), papirusinė cistikola (Cisticola carruthersi), baltasparnė raibakrūtė devynbalsė (Bradypterus carpalis), mėlynpetė spalvingoji nektarina (Nectarinia erythrocerca) ir papirusinis svilikėlis (Serinus koliensis).
Nuo 2006 m. ežeras paskelbtas Ramsaro konvencijos saugoma tarptautinės reikšmės šlapyne.
ByeAlex

Biografija

Jis gimė Kišvardoje. Jis pradėjo dainuoti nuo mažens. Jis gavo filosofijos laipsnį Miškolco universitete. Jis išgarsėjo, kai laimėjo Vengrijos nacionalinę atranką „A Dal“ į „Euroviziją“. Tada jis atstovavo Vengrijai su daina „Kedvesem“.
Pavarių akmuo

Pavarių akmuo – riedulys, stūksantis Anykščių r., Pavarėse II, kairiajame Variaus upės krante, Variaus hidrografiniame draustinyje. Saugomas nuo 1964 m., 1985 m. paskelbtas geologiniu gamtos paminklu.

Aprašymas

Virš žemės esančios akmens dalies aukštis siekia 2 m, ilgis – 4,35 m, plotis – 3,89 m, o didžiausia horizontali apimtis – 13,8 m. Jį sudaro juosvai rudas granitas su biotitu. Antžeminė dalis apzulinta, bet nepraradusi kampuotumo.

Kilmė

Riedulį paliko iš šiaurės per Suomiją ir Latviją atslinkęs paskutinis, Nemuno, ledynas.
Jonas Barkauskas

Biografija

1980 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Architektūros fakultetą. Nuo 1980 m. Miestų statybos projektavimo instituto Šiaulių skyriaus architektas. Nuo 1993 m. UAB „Projektavimo centras“ architektas-projektų vadovas, nuo 2003 m. direktorius, J. Barkausko įmonės savininkas.
Lietuvos architektų sąjungos ir architektų rūmų narys.
Aldo Costa

Aldo Costa (gimęs 1961 m. birželio 6 d., Parmoje, Italijoje) yra Formulės 1 ekipos Mercedes technikos direktorius. Po mokyklos baigimo jis tęsė mokslus Bolonijos universitete mechanikos inžinerijos srityje.
Savo Formulės 1 karjerą jis pradėjo 1988 m. kaip Minardi ekipos dizaino vadovas, o kitais metais tapo technikos vadovu. 1995 m. jis perėjo į Ferrari ekipą, o 1998 m. prisijungė prie Rory Byrne’o kaip dizaino vadovo asistentas. Kai R. Byrne’as pranešė apie pasitraukimą iš komandos, 2005 m. Aldo Costa tapo pagrindiniu dizaino vadovu. Po dvejų metų 2006 A. Costa buvo paaukštintas į vyriausias dizaino ir tobulinimo srities vadovas. Nuo 2007 m. lapkričio 12 d. A. Costa ėjo vyriausio technikos direktoriaus pareigas Ferrari ekipoje. Jo komanda sukūrė 2008-ųjų m. sezono Ferrari bolidą F2008.
2011 m. rugsėjo 30 d. italas perėjo į vokiečių Mercedes komandą.