google/wiki40b huggingface dataset:
Apaštalas Petras

Naujajame Testamente

Apaštalas Petras minimas evangelijose ir Apaštalų darbuose.
Jėzaus Kristaus pašauktas, Simonas metė žvejybą ir tapo jo mokiniu. Pirmas pripažino Jėzų mesiju ir buvo jo pramintas Petru (graik. πετρος Petros ‘akmuo, uola’, aramėjiškai כיפא Kefas ‘uola, opolė’). Simbolinę vardo prasmę atskleidžia Jėzaus žodžiai, kad Petras būsiantis uola, ant kurios jis pastatysiąs savo bažnyčią. Petro svarbą pabrėžia ir kitas Jėzaus posakis: „Aš tau duosiu raktus nuo dangaus karalystės; kas bus sujungta ant žemės, bus sujungta danguje“. Katalikai tiki, kad šiais žodžiais Jėzus padarė apaštalą Petrą Bažnyčios galva – pirmuoju popiežiumi. Bet tokią interpretaciją protestantai ginčija teigdami, kad ji remiasi klaidingu vertimu.
Pagal evangelijas Jėzus Kristus nuspėjo, kad po jo arešto Petras tris kartus jį išduos. Kai Jėzus Kristus buvo pagautas, Petras bandė jį apginti puldamas kalaviju ir nukirsdamas sargybiniui ausį. Evangelijos pagal Joną 21 dalyje Jėzus Kristus vėl Petrui liepęs globoti savo bažnyčią: „Ganyk mano avis“.
Po Šventosios Dvasios nužengimo Petras greičiausiai kurį laiką vadovavo bažnyčiai Jeruzalėje. Petras pirmą kartą užsiėmė pagonių krikštijimu.

Gyvenimas Romoje

Apie Petro veiklą Romoje yra labai mažai žinoma, Biblijoje nieko apie tai nerašoma, nėra ir kitų rašytinių šaltinių apie šį laikotarpį. Romoje, kapuose, kur turėjo būti Petro palaidojimo vieta, rasti keleto vyrų ir keleto dešimčių metų senumo moters kaulai.
Apokrifiniuose Petro darbuose teigiama, kad Nerono valdymo metu prasidėjus krikščionių persekiojimams Petras nusprendė pabėgti iš Romos. Kelyje jam pasirodė Jėzus Kristus. Petras paklausęs jo, kur jis einąs (lot. Quo vadis, Domine?). Jėzus Kristus jam atsakė: „Einu į miestą, kad mane antrą kartą nukryžiuotų“. Tada Petras grįžęs atgal. Įvykio vietoje dabar pastatyta bažnyčia.
Bažnytinė tradicija skelbia, kad Petras mirė Romoje, Vatikano kalne, kankinio mirtimi ant kryžiaus. Nukryžiuotas, jo prašymu, galva žemyn, nes manė nesąs vertas mirti taip, kaip Kristus. Vėliau toje vietoje pastatyta bažnyčia, kurioje palaidotas jo kūnas. Dabar ten stovi Švento Petro bazilika.

Mene

Lietuvių ikonografinėje medžiagoje Petras dažnai vaizduojamas pagyvenęs, žilstantis, su barzda, vienoje rankoje laikantis du raktus nuo rojaus vartų, o kitoje – knygą (evangeliją). Šalia jo dar vaizduojama: žuvis, apsiaustas, gaidys, knyga, kepurė, gėlė ar ritinys.

Šventė

Birželio 29 d. – šventųjų Petro ir Povilo šventė – Petrinės ir Povilinės.
Audrius Misevičius

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus universitetą įgyjęs ekonomisto specialybę. 
1982–1993 m. Vilniaus universiteto Finansų ir kredito katedros asistentas. 1989 m. tapo socialinių mokslų daktaru. Nuo 1993 m. Vilniaus universiteto Finansų ir kredito katedros docentas.
1990–1992 m. socialinės apsaugos ministro pavaduotojas. 1992 m. finansų ministras. 1993 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario padėjėjas-sekretorius.
1993–1995 m. bendros Lietuvos-Vokietijos įmonės „STERN VON LITAUEN AG“ finansininkas. 1996 m. TŪB „J. Kabašinskas ir partneriai“ Mokesčių departamento vadovas. 1996–2004 m. kovo mėn. Lietuvos banko valdybos pirmininko pavaduotojas. 2004–2013 m. Lietuvos banko valdybos narys.
2017–2018 m. Valstybės kontrolės vyriausiasis konsultantas, nuo 2018 m. valstybės kontrolieriaus pavaduotojas.
Romualdas Lengvinas

Biografija

1941 m. baigė Kauno V. Kudirkos pradžios mokyklą, 1946 m. 9 klases Kauno 6-oje vidurinėje mokykloje, 1952 m. Panevėžio mokytojų seminariją, 1960 m. Šiaulių pedagoginį institutą, 1965 m. baigė Vilniaus universitetą, žurnalistas, 1982 m. baigė Vilniaus universiteto aspirantūrą, socialinių mokslų daktaras.
1946–1952 m. mokytojavo pradinėse mokyklose, 1952–1957 m. Mantviliškio pradinės mokyklos direktorius, 1957–1967 m. Gudžiūnų kolūkio valdybos pirmininkas, 1967–1979 m. Kėdainių 2–osios vidurinės mokyklos direktorius. 1979–1980 m. Pedagogikos Mokslo tiriamojo instituto mokslo darbuotojas, 1980–2004 m. Akademijos vidurinės mokyklos direktorius, Kėdainių Jonušo Radvilos kolegijos dėstytojas. Nuo 2004 m. Akademijos vidurinės mokyklos etikos mokytojas.
1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, Kėdainių rajono tarybos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kėdainių rajono skyriaus narys. Nuo 2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas, LSDP Etikos ir procedūrų komisijos narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys. 1997–2000 m. valdybos narys, Švietimo, kultūros ir sporto komiteto pirmininkas.
Lietuvos etinės kultūros draugijos Ethos valdybos narys. Vaikai Dalius, Giedrius.
Karina Stungytė

Karina Stungytė (g. 1988 m. Šiauliuose) – kino ir televizijos aktorė.

Biografija

Kariną užaugino mama Nadežda viena be tėvo. Nuo mažens Karina siekė būti aktore.
2007 m. baigė Šiaulių Santarvės vidurinė mokyklą, 2011 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Teatro ir kino fakultete – vaidybos bakalauro studijas (Kurso vadovas – prof. Jonas Vaitkus). Kurso baigiamajame spektaklyje – Maksimo Gorkio dramoje „Paskutinieji“ – atliko auklės Feodosjos vaidmenį Lietuvos rusų dramos teatre.
. Filmuojasi kino bei televizijos filmuose, serialuose. Sukūrė vienas kitam prieštaringus įvairių charakterių vaidmenis – nuo geraširdės vaikų namų auklėtojos, romantiškos svajoklės iki įžūlios ir ambicingos vedusio vyro meilužės, kerštingos ir pavojingos tėvo netekusios dukros. Komedijoje „Valentinas už 2rų“ drauge su dainininku Vaidu Baumila nusifilmavo nuoga erotinėje meilės scenoje. 2014 m. kovo mėn. debiutavo televizijoje kaip 5-ojo sezono TV šou „Chorų karai“ vedėja (kartu su Mindaugu Stasiuliu).
Čorlu

Istorija

Minimas jau 1000 m. pr. m. e.
Bronius Slavinskas

Biografija

1958 m. baigė Alovės vidurinę mokyklą. 1963–1964 m. Lietuvos kino studijos kino operatoriaus asistentas, nuo 1964 m. Lietuvos televizijos kino operatoriaus asistentas. 1965–1970 m. televizijos žinių vyriausiosios redakcijos korespondentas. 1966 m. suteikta kino operatoriaus asistento pirma kategorija, 1969 m. – kino operatoriaus trečia kategorija. 1968 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 1970–1972 m. Jaunimo ir vaikų programų vyriausiosios redakcijos „Jaunystė“ vyr. redaktorius. Nuo 1972 m. Lietuvos televizijos informacijos vyriausiosios redakcijos, Naujienų direkcijos „Panoramos“ vyr. redaktorius.
Rengė reportažus, apybraižas ir komentarus kultūrinio gyvenimo temomis. Televizijos juostose įamžinti Karaliaučius, Pelesa, Punskas, Seinai, Tilžė ir kitos vietovės, parodytos ten gyvenančių lietuvių šiokiadieniai ir šventės, jų ryšiai su Lietuva. Straipsniai spausdinti periodiniuose leidiniuose „Mokslas ir gyvenimas“, „Tėviškės gamta“, „Lietuvos aidas“. 
Palaidotas Rokantiškių kapinėse.
Pontem

Istorija

1968 m. įkurta „Smulkaus urmo“ parduotuvė.
1976 m. parduotuvė persikėlė į specialiai pastatytas naujas patalpas Žvėryne, Ukmergės gatvė 126. Čia bendrovės biuras įsikūręs ir šiandien. Parduotuvė buvo įkurta siekiant aprūpinti maisto produktais vaikų darželius, ligonines, pionierių stovyklas ir kitas įstaigas bei organizacijas.
1990 m. pakeistas bendrovės statusas – „Smulkaus urmo“ parduotuvė įregistruota kaip valstybinė įmonė „Smulkus urmas“.
1992 m. po privatizavimo, įregistruota uždara akcinė bendrovė „Smulkus urmas“.
1996 m. bendrovė pradėjo plėtoti maitinimo paslaugų verslą. Pirmoji kavinė buvo įsteigta UAB „Smulkus urmas“ teritorijoje. Čia ji veikia ir šiandien. Jos pagrindiniai lankytojai, kaip ir kadaise, išliko bendrovės bei aplinkinių įstaigų darbuotojai.
2003 m. bendrovėje įdiegta kokybės vadybos sistema EN ISO 9001:2000. 2004 m. įmonė pradėjo teikti mokinių maitinimo paslaugą.
2008 m. bendrovė sukūrė ir pristatė rinkai maitinimo paslaugų prekinį ženklą „Myls“, kuris apjungė bendrovės teikiamas maitinimo paslaugas į vieną prekės ženklą.
2013 m. sausio 1 d. UAB „Smulkus urmas“ pakeitė pavadinimą į UAB „Pontem“.
Daneborgas

Daneborgas – stotis, įsikūrusi Volastono rago pusiasalyje, Šiaurės Rytų Grenlandijoje, Jaunojo Sundo upės žiotyse, prie Grenlandijos jūros. Daneborgas yra SIRIUS patrulių štabas. Ištisus metus Daneborgo stotyje gyvena 12 gyventojų, o vasarą jų skaičius išauga. Ši stotis yra didžiausia iš keturių nuolat apgyvendintų gyvenviečių Šiaurės Rytų Grenlandijos nacionaliniame parke: Danmarkshavne nuolatinių gyventojų yra 8, Norde - 5, Mestersvige - 2.

Istorija

Buvęs rogių patrulių štabas, pavadintas Eskimonæs, yra 27 km į pietvakarius nuo dabartinio Daneborgo, Klaveringo salos pietinėje pakrantėje. Toje vietoje prieš įkuriant štabą buvo paskutinė inuitų gyvenvietė Šiaurės Rytų Grenlandijoje (1823), kuri buvo sunaikinta vokiečių 1943 m. kovo 13 d., per Antrąjį pasaulinį karą.
Metereologinė stotis dabartinėje Daneborgo vietoje buvo pastatyta 1944 m. vasarą per Antrąjį pasaulinį karą. Statyboms vadovavo Strongas, JAV pakrantės sargybos kapitonas.
Karo pabaigoje stotį užėmė Šiaurės Rytų Grenlandijos rogių patruliai, kurie šią stotį pavertė savo štabu ir pavadino Daneborgu. Dalis stoties buvo pastatyta iš netoli Šiaurėje buvusioje vokiečių bazėje „Lille Koldeway“ paliktų statybinių medžiagų. Ši vokiečių karo metų bazė buvo įkurta per operaciją Edelweiß II.
Surdegis

Pavadinimo kilmė

Vietovės pavadinimas, pasak liaudies etimologijos, kildinamas iš bendrinio žodžio „sudegęs“ ir pasakojimų, kad čia gyvulius ganę piemenys kepė lauže sūrį, bet kol sugaudė bandą, šis jau buvo sudegęs.
Iš tiesų, vietovardis kilęs nuo asmenvardžio Surdegis.

Žymūs žmonės

1867 m. Surdegyje gimė kunigas, švietėjas Vincentas Tamošiūnas, 1928 m. – tautodailininkas, medžio drožėjas Vitalis Kirsnys, 1930 m. – kunigas Jonas Labakojis, 1931 m. – aktorius Algimantas Masiulis, 1932 m. – ekonomistas Arvydas Pajuodis, 1935 m. – spaudos, radijo ir televizijos žurnalistas Algirdas Kratulis, 1940 m. – pedagogas, poetas ir publicistas Povilas Lapeikis.
Miestelyje ilgiau ar trumpiau gyveno ir dirbo archimandritas Teofilas (tikroji pavardė Fiodoras Uspenskis), mokytojas, kultūros veikėjas Balys Dūda, vargonininkai, chorvedžiai, mokytojai Vladas Dutkevičius, Boleslovas Kašponis ir kt.

Mokykla

Pirmoji žinoma mokykla Surdegyje yra parapinė mokykla (1897 m.). Pirmoji valdinė liaudies mokykla Surdegyje buvo įsteigta 1913 m. 1919 m. rugsėjo 15 d. pradėjo veikti pirmoji valdinė lietuviška pradžios mokykla. Ilgiausiai Surdegio pradžios mokykloje mokytojavo ir jai vadovavo vargonininkas, chorvedys Boleslovas Kašponis.
Sovietmečiu veikė Surdegio aštuonmetė mokykla, 1967–1968 m. – vidurinė, vėliau – vėl aštuonmetė, pagrindinė. 2001 m. Surdegio pagrindinė mokykla buvo pertvarkyta į Troškūnų Kazio Inčiūros vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrių, o 2010 m., kai nebeliko vaikų, šis skyrius uždarytas.

Aplinkinės gyvenvietės

SUBAČIUS – 13 km 
 Senasis Subačius – 9 km
Viešintos – 13 km
TROŠKŪNAI – 11 km
Kalčių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Spingų piliakalnis 11 kmBatos piliakalnis 7,4 kmKaltės piliakalnis 11 km
Lankių piliakalnis 2,6 kmRitinės piliakalnis 8 kmVeitelių piliakalnis 13 kmGirdenių piliakalnis 8 kmDapšių piliakalnis 16 km
Fukingas

Istorija

Pirmą kartą vardas paminėtas 1070 metais.

Pavadinimo kilmė

Manoma, kad vietovardis yra kilęs nuo VI a. gyvenusio Foko (Focko). Tačiau angl. fucking yra keiksmažodis, reiškiantis lytinį aktą, sueitį, todėl kelio ženklas, žymintis gyvenvietės ribas, yra labiausiai vagiamas ženklas Austrijoje, yra populiarus tarp suvenyrų pardavėjų ir mėgstančių pasigirti originaliais dalykais. 2004 m. vietos gyventojai balsavo dėl pavadinimo pakeitimo, tačiau nusprendė palikti originalųjį, kurio istorija siekia daugiau nei 800 metų.
Via Aurelia

Via Aurelia – senovės romėnų karo kelias iš Romos per Etrūriją ir Ligūriją, vienas svarbiausių senovės kelių Italijoje. Kelio statybą 241 m. pr. m. e. pradėjo cenzorius Gajus Aurelijus Kota. Iš Romos kelias vedė į Alsium Tirėnų jūros pakrantėje, o po to palei jūrą vedė į Vada Volaterrana, Cosa ir Pisae (dabar Piza), kur kelias baigėsi. Tai buvo ypač svarbus maršrutas ankstyvosios respublikos laikais, nes Koza buvo svarbi kolonija ir karinis postas Etruskijoje, o Piza - vienintelis uostas tarp Romos ir Genujos. Tad Piza buvo svarbi jūrinė bazė kovose su ligūrais, galais ir Kartagina.
Gasčiūnų valsčius

Gasčiūnų valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Gasčiūnai.
Kuno Felchner

Kuno Felchneris (vok. Kuno Felchner; 1902 m. gruodžio 28 d. Žemaitkiemyje, Tilžės apskrityje – 1984 m. sausio 5 d. Berlyne) – Rytprūsių vokiečių rašytojas ir poetas.

Biografija

Gimė ir augo miškininko šeimoje. 1910 m. tėvą perkėlė darbuotis į Lėcių, kur Kuno baigė gimnaziją. Karaliaučiaus universitete jis pradėjo studijuoti teisę, vėliau perėjo į Teologijos fakultetą. Galiausiai, nuo 1925 m. Berlyno Frydricho Vilhelmo universitete tęsė studjas germanistikos srityje. Vėliau kurį laiką gyveno Klaipėdoje. Po to persikėlė į Berlyną, kur 1943 m. buvo pašauktas į kariuomenę. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje buvo sužeistas ir pateko į nelaisvę. Pokaryje duoną pelnė prekiaudamas knygomis, kartu su bendraminčiais įkūrė biblioteką–knygyną „Der Diwan“.
Literatūrine kūryba susidomėjo dar Berlyno universitete, kai ruošė mokslinę daktaro disertaciją apie Hermano Sudermano kūrybą. Šio rašytojo darbų įtakoje parašė romaną „Dvaras Mozūrijoje“, kuris atnešė K.Felchneriui visuotinį pripažinimą (Kūrinio veiksmas rutuliuojasi Mozūrijoje, viena jo herojų Lenė yra kilusi iš Mažosios Lietuvos ir kalba klaipėdietiška tarme). Vėliau pasirodė dar kelios rašytojo prozos ir poezijos knygos. Pokaryje Kuno Felchneris prisidėjo redaguojant kelias knygas Rytprūsių tematika.
Giedraičiai (Radviliškis)

Istorija

Giedraičiai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1583 m. Išskirstyti į vienkiemius 1929 m.
Tarybiniais metais buvo „Šušvės“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas.
Užsienio prekybos rūmai

Užsienio prekybos rūmai - eksporto plėtros bei skatinimo, nacionalinių interesų užsienio rinkose atstovavimo ir gynimo organizacija. Veikia kaip informacijos centras, kontaktų birža, verslo aplinkos tyrimų bei konsultacijų įstaiga, institucija. Užsienio prekybos rūmų pavyzdžiai Lietuvoje - D.Britanijos prekybos rūmai, Latvijos prekybos rūmai, Prancūzijos – Lietuvos prekybos rūmai, Šveicarijos ir Baltijos šalių prekybos rūmai Lietuvoje; Vokietijos ir Baltijos šalių prekybos rūmai Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje etc. Lietuviški užsienio prekybos rūmai veikia, pvz., Latvijoje (Lietuvos prekybos rūmai Latvijoje) ir kitose valstybėse.
Vidas Dančenka

Karjera

Žaidė Mažeikių ROMAR ir Šiaulių „Kareda“ futbolo klubuose. Po to rungtyniavo užsienyje: Estijoje Talino „Flora“, bei Rusijos klubuose – Elistos „Uralan“ ir Nižnyj Novgorodo „Lokomotyv“.
Lietuvos rinktinei atstovavo ketveriose rungtynėse, per kurias įmušė vieną įvartį (2000 m. balandžio 26 d. rungtynėse su Latvijos ekipa).
Albertas Audickas

Biografija

UAB „Kupiškio butų ūkis ir vandentiekis“ direktorius.
Nuo 1995 m. Lietuvos centro sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Kupiškio rajono skyriaus narys, skyriaus pirmininkas. Kupiškio rajono skyriaus narys. 1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m. ir 2007 m. (mandatas atimtas) Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Renata, vaikai Ieva, Agnė.
Rytis Šatkauskas

Biografija

1987 m. Baigė Klaipėdos 14-ąją vidurinę mokyklą su sustiprinta matematika.
1994 m. Baigė Kauno technologijos universiteto (KTU) Radioelektronikos fakultetą ir tapo diplomuotu inžinieriumi.
2001 m. Baigė Kauno Technologijos universiteto (KTU) Ekonomikos ir vadybos fakultetą ir tapo vadybos mokslų magistru.
1996-2003 m. SABELIJA UAB - Kauno skyriaus vadovas.
1997-2005 m. SABELIJOS PREKYBA UAB Direktorius.
2003 m. DARBO PARTIJA (Aktyviai dalyvavo kuriant Darbo partiją, partijos Informacinės visuomenės plėtros komiteto pirmininkas, vėliau aplinkos apsaugos pirmininkas. Darbo Partijos tarybos narys).
2005-2006 m. LR Aplinkos Ministerijos Viceministras (13 Vyriausybė) (Buvo atsakingas už darbą su LR Seimu. Kuravo aplinkos taršos, komunalinio ūkio sritis).
2006 m. LR Seimo narys. (Mandato atsisakė dėl užimamų LR Aplinkos Ministerijos Viceministro pareigų).
2007-2013 m. SABELIJOS PREKYBA UAB Plėtros Departamento Direktorius.
2007–2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.
2011-2013 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.
2011-2012 m. Kauno miesto savivaldybės Ūkio komiteto pirmininkas. 
2011-2012 m. KAUNO ENERGIJA AB Stebėtojų tarybos pirmininkas.
2011-2012 m. Kauno miesto trišalės tarybos pirmininkas.
2013-2014 m. LR Privatizavimo komisijos narys.
2013-2014 m. LR Žemės Ūkio Ministerijos Viceministras (16 Vyriausybė) (Buvo atsakingas už Žuvininkystės, Augalų apsaugos, Veterinarijos sritis).
2014 m.Pradėjo darbą SABELIJOS PREKYBA UAB Direktorius pareigose.
Žmona - Dalė Eglė Šatkauskienė
Vaikai - Matas, Adelė, Kasparas ir Elzė.
Raka (ežeras)

Geografija

Ilgis 3 km, didžiausias plotis 0,76 km, bendras plotas 0,83 km². Maksimalus gylis 17 m, kranto linijos ilgis 7,3 km. Iki 18 m aukščio krantai apaugę krūmokšniais, rytiniai ir pietiniai gerokai žemesni (3–3,5 m). Šiaurinis krantas užpelkėjęs. Dugnas dumblėtas, prie kranto smėlėtas. Pakrantės augmenijos juosta siekia 8 m. Įteka upeliai iš Birutės, Ružavo, Bužo ir Mizeriškių ežerų; išteka upė Raka (ilgis apie 2 km ilgio, žiotys Druveto ežere).

Istorija

Pietiniai ežero krantai apaugę Rako šilu (brus. Pацкий Бор). Šio miško vakarinėje dalyje iškilęs piliakalnis, išsidėstę prancūzų kapais vadinami pilkapiai. Nors jie neturi nieko bendro su 1812 m. Napoleono žygiu į Rusiją, bet pati vietovė su šiais įvykiais yra susijusi. Būtent prie vakarinių Druveto ežero krantų, netoli minėtų pilkapių maršalas Mišelis Nėjus buvo priverstas keturias dienas leisti savo kariams stovyklauti, nes prancūzų kariuomenę buvo apėmusi dizinterijos epidemija ir ji nebegalėjo toliau žygiuoti.
Šiaurinėje ežero pusėje yra vietovė, kurioje lobių ieškotojai nesėkmingai bando rasti Napoleono armijos užkastus turtus. Apie juos vietiniai gyventojai sukūrė nemažai legendų.
Formulė 2

Istorija

Formulė 1 visada buvo laikomos aukščiausios klasės automobilių sporto lenktynėmis. Tuo pačiu visada reikėjo lenktynių, po kurių galėtų sportininkai patekti į Formulę 1. Tuo visada tapdavo Formulės 2 čempionatas.
Pirmasis oficialus Formulės 2 sezonas buvo 1967 m., kai buvo pristatyti automobiliai su 1.6 l. varikliais. Nepaisant to, kad šios dvi klasės buvo skirtingos, buvo atvejų, kai vienose lenktynėse vienu metu važiuodavo Formulės 1 ir Formulės 2 automobiliai.
1972 m. Formulėje 2 buvo pristatyti nauji ir galingesni 2.0 l. varikliai. Šiuo metu geriausi buvo BMW ir Cosworth varikliai.

Formulė 3000

Po 1984 m. sezono Formulės 2 čempionatas buvo pakeistas į Formulės 3000, kai čempionate debiutavo 3.0 l. Cosworth varikliai.

GP2

2005 m. pastarasis čempionatas buvo pakeistas į GP2, kuriame 4.0 l. V8 varikliai buvo apriboti iki 580 AG.

Sugrįžimas

Po 25 m. nuo Formulės 2 pakeitimo Formule 3000, 2008 m. birželio 25 d. FIA paskelbė, kad planuoja pradėti naujas Formulės 2 lenktynes.
MotorSport Vision kompanija laimėjo konkursą tiekti čempionatui pakabas.
Sezonas susideda iš 16 lenktynių 8-iose trasose (savaitgalį sudaro dvejos lenktynės).
Visi Formulės 2 automobiliai paruošti MotorSport Vision ir Williams dizainerių. Visų automobilių varikliai buvo vienodi - Audi 1.8 l.
Šis atnaujintas čempionatas vyko iki 2012 m. sezono pabaigos. Dėl didelės konkurencijos su kitais čempionatais (GP2 ir World Series by Renault) ir nepakankamo konkurencingų lenktynininkų skaičiaus čempionatas buvo sustabdytas.

Antrasis sugrįžimas (nuo 2017 m.)

2015 m. FIA pranešė apie planus sustiprinti superlicencijų suteikimo tvarką ir siekį padaryti Formulės 2 čempionatą pagrindiniu, norint patekti į Formulės 1 lenktynes.
Vietoj naujo čempionato sukūrimo FIA sujungė F2 ir GP2 čempionatus ir nuo 2017 m. rengia vieningą Formulės 2 čempionatą.
2017 m. čempionatą sudarė 11 lenktynių, iš kurių 10 vyko kartu su 2017 m. Formulės 1 etapais. Čempionato nugalėtoju tapo naujokas Charles Leclerc, pelnęs 7 pergales, užsitikrinęs nugalėtojo titulą iki sezono pabaigos likus 3 etapams. Jau kitais metais monakietis pradėjo lenktyniauti Formulėje 1.
2018 m. sezone debiutavo naujasis Dallara F2 2018 automobilis, varomas 3,4 litrų V6 turbo Mecachrome varikliu. Sezono čempionu tapo britas George Russell. Jis per 12 lenktynių pelnė 7 pergales.

TV transliacijos

Visas lenktynes gyvai transliuoja „Eurosport“ kanalas. Šias transliacijas taip pat galima stebėti oficialiame Formulės 2 tinklalapyje. 
Dėl išaugusio susidomėjimo lietuvių lenktynininku Kazimieru Vasiliausku, Lietuvoje 2010 m. sezono lenktynes gyvai transliavo sporto televizija „Sport1“.

Lietuviai Formulėje 2

Lietuvis Kazimieras Vasiliauskas 2008 m. lenktyniavo Formulės Renault čempionate. Jo parodyti rezultatai leido jam startuoti debiutiniame Formulės 2 2009 m. sezone, kuriame užėmė 7 vietą. Lenktynininkas nusprendė dalyvauti šiame čempionate ir 2010 m. sezone, o bendroje įskaitoje užėmė 4 vietą, nuo 3-ios atsilikęs tik 4 taškais.
Gary O'Shaughnessy

Gary O’Shaughnessy – Airijos dainininkas ir muzikantas.
Gary yra kilęs iš muzikų šeimos. Groti gitara pradėjo būdamas 12-os, ketverius metus mokėsi su airių džiazo gitaristu Eugene Macari. Kartu su broliu Brian subūrė duetą „2 of a kind“, abu kartu koncertavo Airijoje, Ispanijoje ir Jungtinėje Karalystėje.
Gary O’Shaughnessy tris kartus varžėsi Airijos „Eurovizijos“ atrankoje, tačiau teisę atstovauti savo tėvynei „Eurovizijos“ dainų konkurse pelnė 2001 metais. Konkurse, atlikęs Pat Sheridan sukurtą dainą „Without Your Love“, dainininkas užėmė 21 vietą, surinkęs vos 6 taškus. Gary anksčiau bandė patekti į „Euroviziją“ 1997 ir 1999 metais, tačiau nacionaliniame finale užėmė atitinkamai trečią ir penktą vietas.
Mikroklinas

Mikroklinas – silikatų klasės mineralas, (KAlSi₃O₈) svarbus tektosilikatinis mineralas formuojantis magmines uolienas. Mikroklino cheminė sudėtis tokia pati kaip ir ortoklazo, tik jis priklauso triklyniniai kristalo sistemai, trapacijos formos su kiek mažesniais negu stačiais kampais, nuo to ir kilo pavadinimas iš graikų kalbos mažas šlaitas.
Mikroklino ir ortoklazo fizikinės savybės identiškos, jie gali būti atskirti tik optiniais tyrimais (poliarizuotu mikroskopu). Yra žinomas natrio mikroklinas vadinamas anortoklazu, kuris yra izomorfinis mišinys KAlSi₃O₈ ir NaAlSi₃O₈ ir sudarytas iš didesnių natrio-aliuminio silikatų kiekių.
Kietumas pagal Moso skalę 6.
Žalia mikroklino atmaina vadinama amazonitu.
Jis nėra randamas Amazonės upės baseine, tačiau ispanų tyrėjai taip pavadindami, matyt bus sumašę su kitu žaliu to regiono mineralu.
Liepos 13

Vardadieniai

Arvilas – Arvilė – Eugenijus – Henrikas – Šarūnas
Fontenė su Bua

Istorija

1929 metais Fontenė su Bua komuna prarado daugiau kaip trečdalį savo teritorijos, kai Paryžius prisijungė Venseno mišką, kurio didelė dalis priklausė Fontenė su Bua.

Transportas

Fontenė su Bua aptarnauja Fontenė su Bua stotis, Paryžiaus RER A linija. Taip pat Val de Fontenė stotis, Paryžiaus RER A ir RER E linijos.

Nuotraukos

Rozetės fontanas per II pasaulinį karą buvo prarastas. Bet po kelerių metų atsitiktinai buvo rastas pietinėje Prancūzijoje.
Visiems policijos ekipažams

Turinys

Policija gauna pranešimą, kad dingo gydytojo Ikardžio duktė. Mergina pasakė einanti pas draugę, o iš tiesų ketino pasimatyti su savo vaikinu. Po kelių dienų ji randama nužudyta šūviu į pakaušį kitoje miesto pusėje ir policija pradeda detalų tyrimą, kuris netrukus atsimuša į aklavietę. Inspektorė Džovana mėgina sekti vieną nužudytosios merginos draugę ir užmiestyje aptinka viešnamį, kuriame moksleivės „aptarnauja“ turtingus vyrus. Kažkuris iš jų ir yra ieškomas žudikas...
FK Tauras Šiauliai

Istorija

XX a. 2-ojoje pusėje Šiaulių „Tauras“ buvo viena stipriausių miesto komandų ir reprezentavo televizorių gamyklą.
Komanda suburta 1971 m. Iškopė į tuometinę Aukščiausią lygą. 
1974 m. tapo LTSR čempionais. Komandą treniravo Česlovas Urbonavičius (1973–84).
Atgavus Nepriklausomybę, 1991 m. klubas sugebėjo pasiekti LFF taurės finalą, tačiau 1992 m. iškrito iš aukščiausiosios lygos ir žaidė LFF I lygoje.
Galiausiai, „Tauro“ gamyklai nustojus finansuoti komandą, ji buvo išformuota. 1994 m. nutraukta „Tauro“ veikla.