google/wiki40b huggingface dataset:
Frank Heemann

Biografija

1993-1999 m. Hamburgo universitete baigė teisę, išlaikė pirmąjį ir antrąjį valstybinius teisės egzaminus. 2002-2003 m. – advokato nemokumo teisės specialisto kursą „Nemokumo teisė“ vok. Insolvenzrecht). 2005-2006 m. – podiplomines (LL.M.) studijas Keiptauno universitete (Pietų Afrikos Respublika).
Nuo 2000 m. gegužės iki 2002 m. birželio atliko teisės referendariatą Saksonijoje. Nuo 1999 m. spalio iki 2001 m. liepos amerikiečių advokatų kontoros „White & Case, Feddersen“ mokslinis bendradarbis Drezdene ir Hamburge (Vokietijoje), nuo 2001 m. rugpjūčio iki 2002 m. balandžio teisės referendaras „White & Case, Feddersen“ kontoroje. Nuo 2002 m. liepos iki 2005 m. gegužės „White & Case LLP“ asocijuotasis teisininkas (angl. Associate), advokatas Drezdene (Saksonija). Veiklos sritis – nemokumas ir jo administravimas. Nuo 2006 m. lapkričio „bnt“ Vilniaus biuro vadovas, partneris. Nuo 2008 m. gruodžio 18 d. advokatų profesinės bendrijos „bnt Heemann Klauberg Krauklis“ ES advokatas. Vadovauja „bnt“ įmonių restruktūrizavimo padaliniui Baltijos šalyse.
Specializacija: įmonių teisė, įskaitant verslo įsigijimų ir sutarčių teisę, taip pat bankroto teisė, nekilnojamo turto teisė, bankų ir finansų teisė, energetikos teisė. Prancūzijos ambasados verslo misijos Lietuvoje bei Austrijos prekybos delegacijos pasitikėjimo advokatas. Bendradarbiauja su Vokietijos-Baltijos valstybių ir kitais prekybos rūmais. UAB „European Charcoal“ valdybos narys nuo 2010 m.
MBA programos (Rygos aukštoji teisės mokykla) dėstytojas.
Įvairių publikacijų apie Lietuvos verslo teisę (Bankų teisė, Bankroto teisė ir kt.) tarptautiniuose leidiniuose bei komercinės teisės apžvalgose autorius.
Drezdeno advokatų rūmų narys. Lietuvių ir vokiečių teisininkų draugijos valdybos pirmininkas.
Gimtoji – vokiečių kalba. Moka anglų, prancūzų, ispanų ir lietuvių kalbas.
Purvo plyta

Senovės pasaulis

Mergarhos gyventojai Pietų Azijoje, gyveno ir konstravo purvo žalplyčių pastatus (7000–3300 m. pr. m. e.). Daugiau nei 15-oje kasimviečių (datuojamų apie 3000 m. pr. m. e.) rastos purvo žalplytės rodo, jog tokio tipo plytos buvo svarbus Indo slėnio civilizacijos kultūrinis bruožas. Brandžiojo Harapano etapo metu, purvo žalplytes keitė degto purvo plytos.
Purvo plytos buvo naudojamos Artimuosiuose Rytuose prieškeramikinio neolito B laikotarpiu. Mesopotamijos gyventojai naudodavo saulėje džiovintas žalplytes savo miestų statybai; dažniausiai šios plytos turėdavo plokščią dugną bei išlenktą viršų, todėl dar kitaip yra vadinamos plano-gaubtosiomis plytomis. Kai kurios plytos būdavo formuojamos kvadratinėje formoje ir suapvalinamos taip, kad jų centrinė dalis būtų storesnė už kraštus. Senovės Egipte darbininkai pririnkdavo purvo iš Nilo ir supildavo jį į iškastas duobes. Po to jie į purvą pridėdavo šiaudų bei trypdavo jį, taip kietindami jo formą.
Knoso kasimvietėje buvo rasta archeologinių įrodymų, jog saulėje džiovintos plytos buvo naudojamos neolito laikotarpiu (dar prieš 3400 m. p. m. e.) Mino Kretoje.
Purvo žalplytės buvo iš dalies naudojamos ir priešromėniniame Egipte, o romėnams užėmus Egiptą – šio tipo plytos tapo dar populiaresnės.

Adobė

Vietose, paveiktose ispaniškosios kultūros, statyba iš purvo plytų vadinama adobe. Ilgainiui tokio tipo statyba išsivystė į atskirą saugomų sienų, plokščių stogų bei pabaigimų sistemą, dar kitaip vadinamą adobės stiliumi. Dažniausiai tokio stiliaus statyboje naudojamas plaušamolis.

Banko

Centriniame Malyje esanti Dženės didžioji mečetė yra didžiausias pasaulyje pastatas, sukonstruotas iš purvo žalplyčių. Panašiai kaip ir kiti Sahelio architektūros pastatai, ji buvo pastatyta iš banko plytų. Banko medžiaga išgaunama fermentuojant purvo bei grūdų lukštų mišinį. Vėliau šis mišinys yra suformuojamas į plytas arba į tinką panašią pastą, kurią galima užtepti ant kitų paviršių. Šis tinkas privalo būti kasmet iš naujo užtepamas, norint išlaikyti statinio tvirtumą.
Mykolas Cimkauskas

Mykolas Cimkauskas (1861 m. Šiauliuose – 1928 m. ten pat) – Lietuvos advokatas, bibliofilas ir ekslibrisų kolekcionierius.

Biografija

Tėvas Mordchelis Cimkauskas nuo pat Šiaulių berniukų gimnazijos įsteigimo gretimoje krautuvėlėje mokiniams pardavinėjo vadovėlius, rašymo reikmenis, turėjo sukaupęs didžiulę biblioteką, net caro valdžios draudžiamų knygų.
1881 m. aukso medaliu baigęs Šiaulių berniukų gimnaziją, studijavo Maskvos universitete.
Nuo 1888 m. advokatas Šiauliuose. Paveldėjęs tėvo biblioteką, knygoms žymėti pasigamino vieną iš pirmųjų Lietuvoje superekslibrisų su paauksuotų rusiškų raidžių М.Ц. įspaudų deriniu (dydis 5x14) knygos nugarėlėje.
Sūnus Viktoras Cimkauskas.
Vytauto Didžiojo universiteto Inovatyvių studijų institutas

Veikla

Pagrindinis VDU Inovatyvių studijų instituto siekis – plėtoti nuotolines studijas Vytauto Didžiojo universitete ir Lietuvoje.
Centras yra Lietuvos nuotolinio ir e.mokymosi (LieDM) asociacijos narys, Europos nuotolinio ir e.mokymosi tinklo (EDEN) narys, Europos e.mokymosi kokybės užtikrinimo fondo (EFQUEL) narys.
Kordoba (Ispanija)

Turizmas

Žymiausias miesto pastatas – didžioji katedra, kurią VIII–X amžiuje pastatė maurai romėnų šventyklos vietoje (kurį laiką čia buvo ir vizigotų bažnyčia). Kordobos mečetė (Mezquita) prieš tapdama krikščionių bažnyčia (1236 m.) garsėjo kaip didžiausia ir gražiausia mečetė Europoje. Išlikę Alcázar rūmų (pastatyti maurų), kuriuose viduramžiais vyko inkvizijos, griuvėsiai, taip pat 16 arkų tiltas (pastatytas romėnų, rekonstruotas maurų) Calahorra pilis. 1972 m. mieste įkurtas universitetas.

Istorija

Kordoba buvo vienas svarbiausių miestų Iberijoje Romos imperijos laikotarpiu. 716 m. Kordobą paėmė musulmonai, kuomet kūrė savo Kalifato provinciją Al Andalusiją. Žlugus centrinei Kalifato valdžiai, Andalūzijoje valdžią paėmė Omejadų dinastijos atšaka, kuri įkūrė Kordobos kalifatą su sostine Kordoboje. Šis kalifatas kontroliavo visą Al-Andalus.
1031 m. Kalifatui suirus, Kordoboje susiformavo nepriklausoma valstybė (taifa). Ji egzistavo iki 1091 m., kol buvo prijungta prie stiprėjančios Sevilijos, vėliau čia valdė Almoravidai, Almohadai, o 1236 m. Kordobą paėmė Kastilija.

Sportas

Córdoba CF - futbolo klubas iš Kordobos.
Japonijos mokslas

Japonija yra viena lyderiaujančių valstybių pagal mokslinius tyrimus, ypač automobilių gamybos, energijos taupymo, robotų technikos ir biomedicinos srityse.
Mokslinei tiriamajai veiklai, kurioje dirba 700 000 mokslininkų, skiriama 130 mlrd. US$ biudžetas, trečias iš didžiausių pasaulyje. Dabar žymiausias indėlis į technologijas pastebimas elektronikos, automobilių, mašinerijos, pramoninės robotikos, optikos, chemijos ie puslaidininkių srityse. Japonija visame pasaulyje pirmauja robotų gamyba ir panaudojimu, valdydama daugiau kaip pusę viso pasaulio pramoninių robotų, naudojamų gamyboje. Čia taip pat gaminami garsieji QRIO, ASIMO ir AIBO modeliai. Japonija pasaulyje taip pat pirmauja automobilių gamyboje, čia įsikūrę net 6 iš 15 didžiausių pasaulyje automobilių gamintojų ir kol kas 7 iš 20 pasaulyje didžiausių puslaidininkių gamintojų.
Japonija taip pat turi planų kosmoso tyrimų srityje, įskaitant 2030 m. žadama bazės Mėnulyje pastatymą.
Linas Zubė

Biografija

1981 m. Valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultete baigė kultūrinio darbo bei režisūros studijas. 1991 m. su kitais entuziastais įkūrė lėlių teatrą „KU-KŪ”, kuris vėliau tapo Klaipėdos lėlių teatru. Vaidino daugelyje šio teatro spektaklių. 2005 – 2009 m. dėstė būsimiesiems lėlininkams Klaipėdos universitete. 2012 m. įkūrė šeimos teatrą „Lino lėlės”, kuriame pats režisuoja spektaklius ir juose vaidina. Parengė metodinių priemonių studentams lėlininkams.
1998 m. festivalyje Estijoje pelnė geriausio aktoriaus prizą už vaidmenį spektaklyje „Atostogos pas dėdę Titą”, o 2006 m. tokį patį apdovanojimą pelnė Alytuje surengtame festivalyje (už vaidmenį spektaklyje „Žirafa su kojinėmis”).
Agentes in rebus

Agentes in rebus ('veikiantys reikaluose'; gr. ἀγγελιαφόροι, μαγιστριανοί) – vėlyvosios Romos imperijos kurjerių tarnyba ir centrinės vyriausybės slaptoji policija IV-VII a.

Istorija

Tiksli šios institucijos įkūrimo data nėra žinoma. Pirmą kartą jie paminėti 319 m., tačiau ši tarnyba galėjo būti įkurta III a. pabaigoje. Spėjama, kad vykdant Diokletiano reformas buvo panaikinta frumentarijų institucija. Agentai pakeitė šią anksčiau anksčiau egzistavusią ir labai nemėgtą tarnybą. Centrinei imperijos administracijai reikėjo kurjerių, ir tokiais tapo agentes in rebus. Pradžioje jie veikė tik kaip skubių pranešimų gabentojai, bet palaipsniui įgijo papildomų funkcijų.
Agentes in rebus buvo pavaldūs oficijų magistrams (magister officiorum), todėl graikiškai juos dar vadino ir magistrianoi.
Agentes in rebus išliko ir Bizantijos imperijoje, kur panaikinti buvo VIII a. pradžioje, kai daugelį magister officiorum funkcijų perėmė logothetēs tou dromou. Paskutinį kartą agentes in rebus buvo paminėti Teofano Nuodėmklausio (gr. Θεοφάνης Ομολογητής; lot. Theophanes Confessor) kronikoje, kur magistrianos Paulius paminėtas kaip 678 m. pasiųstas su pasiuntinybe.
Heinrich Böll

Heinrichas Bėlis (vok. Heinrich Böll; 1917 m. gruodžio 21 d. Kelne – 1985 m. liepos 17 d.) – vienas įtakingiausių Vokietijos rašytojų po Antrojo pasaulinio karo, Nobelio literatūros premijos laureatas.

Biografija

Baigęs pagrindinę mokyklą, Heinrich Böll mokėsi knygų prekybos amato. Atlikęs privalomąją darbo prievolę, pradėjo studijuoti germanistiką ir klasikinę filosofiją Kelno universitete, tačiau 1939 m. liepą buvo pašauktas į vermachtą. 6 metus Bėlis tarnavo eiliniu, daugiausia Rusijoje, ir tai turėjo didelės įtakos jo vėlesnei kūrybai.
1942 m. Heinrich Böll vedė Anamariją Cech. Po karo tęsė studijas, su pertraukomis dirbo iš tėvo paveldėtose ir brolio vadovaujamose stalių dirbtuvėse, vėliau Gyventojų surašymo įstaigos Kelno skyriuje. Nuo 1951 m. kūrė kaip laisvasis menininkas (rašytojas). Jo kūrybą sudaro trumpi apsakymai, romanai, esė, pjesės, eilėraščiai. Bėlis taip buvo leidėjas ir vertėjas iš anglų kalbos. Nuo 1971 iki 1974 m. jis buvo Tarptautinio PEN klubo prezidentas.
Monetų padirbinėjimas

Monetų padirbinėjimas – monetų klastojimas, paprastai siekiant pasipelnyti.

Istorija

Pirmosios monetos buvo gaminamos tik iš tauriųjų metalų ir todėl tai labai masino klastotojus. Radiniai patvirtina, kad monetos buvo padirbinėjamos jau antikos laikais. Vienas iš primityviausių klastojimo būdų, tai nuo iš tauriųjų metalų pagamintų monetų apipjaustyti jos kraštus. To siekiant išvengti monetų šonai pradėti graviruoti. Taip pat iš pigesnių metalų pagaminti monetų ruošiniai buvo apliejami brangesniu metalu, paauksuojami ar pasidabruojami ar tiesiog aplipdomi folija. Vietoj iš tauriųjų metalų pagamintų monetų pradėjus naudoti iš pigesnių metalų pagamintas monetas, jos pradėtos lieti ar kaldinti. Tobulėjant monetų gamybos technologijoms, siekiant sudaryti galimybę žmonės lengvai atskirti suklastotas monetas nuo tikrų ypatingas dėmesys jas gaminant buvo skiriamas jų proporcingumui. Moneta turėjo pastačius nekristi, o pastūmus riedėti tiesiai.
Pinigų padirbinėjimas buvo laikomas vienu iš sunkiausių nusikaltimų, nes falsifikatoriai gali sužlugdyti šalies ūkį (nors tokio atvejo nežinoma, dažniau dėl didelės infliacijos falsifikatoriai turėdavo nutraukti savo veiklą), todėl už jį buvo griežčiausiai baudžiama. Falsifikatoriai verdami aliejuje, deginami ant laužo, 1566 ir 1588 metų Lietuvos statutuose už pinigų padirbinėjimą buvo numatyta mirties bausmė sudeginant ant laužo, TSRS įstatymai taip pat numatė už pinigų padirbinėjimą net mirties bausmę.
Laikui bėgant monetas iš tauriųjų metalų pradėjo keisti popieriniai pinigai, kol galiausiai monetos pradėtos gaminti visai iš palyginti nebrangių metalų. Kai kurių monetų pagaminimas yra brangesnis negu jos nominali vertė (1, 2 lietuviški centai). Taip vykstant mažėjo ir atsiskaitymuose naudojamų monetų klastojimo atvejų. Šiais laikais dažniausiai klastojamos senoviškos, iš tauriųjų metalų pagamintos monetos.

Monetų padirbinėjimo atvejai

Seno Drarsko (Drahomio) pilies teritorijoje (Lenkija) archeologai aptiko viduramžių dirbtuves, kuriose buvo klastojamos XIV – XV amžių monetos. Lietuvoje Labanoro lobyje, kuris buvo paslėptas apie XV amžiaus vidurį, rastas vienas suklastotas Prahos grašis. Ypač daug šilingų suklastota Sučavos pilyje (dabar Rumunijos teritorija) 1661–1662 metais. Čia monetų kaldinimas buvo gerai organizuotas. Į pagalbą pasitelktos mašinos. Sučavoje buvo klastojami lenkiški ir lietuviški Jono Kazimiero variniai, Rygos ir Livonijos, prūsiški Frydricho Vilhelmo šilingai, skirti Lenkijos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pinigų rinkai. Lenkijoje 1571 metais veikė falsifikatorių gauja, liejusi cinkinius lietuviškus ketvirtokus ir talerius. Nors suklastotos monetos nuo tikrų skyrėsi išvaizda ir svoriu, falsifikatoriams pavykdavo jas realizuoti miestelių turgavietėse.
2018 m. LFF I lyga

LFF I lyga dar žinoma kaip Pirma lyga yra antros pakopos futbolo pirmenybės Lietuvoje.
Licencijas gavo 14 klubų.  NFA komanda žaidžia išimties tvarka. 
2018–ųjų sezonas prasidėjo kovo 25 d., o baigėsi spalio 20 d. Pirmenybėse dalyvavo 14 komandų. 
Iki pirmenybių pradžios likus kelioms dienoms pasitraukė FK Šilutė. 
FK NFA komanda dalyvauja išimties tvarka. Jiems nereikia licencijuotis pirmenybėms.
Mikalojus Potockis

Biografija

1604–1609 metais mokėsi Zamoistės akademijoje. 1609–1611 metais dalyvavo Lenkijos karaliaus Žygimanto Vazos kariniame žygyje į Smolenską. 1620 metais Mikalojus Potockis dalyvavo Cecoros mūšyje ir turkų buvo paimtas į nelaisvę. Grįžęs iš totorių nelaisvės 1627 metais dalyvavo kare su švedais Pamaryje. 1633 metais kaip Podolės žemės generalinis seniūnas Mikalojus Potockis kartu su Jeremejumi Vyšnioveckiu ir Stanislovu Konecpolskiu Panevcos mūšyje sutriuškino turkų Abaz-pašos armiją. 1636 metais Mikalojus Potockis buvo paskirtas Karūnos lauko raštininku ir Braclavo vaivada. 1637 metais tapo Karūnos lauko etmonu.
Kovėsi su kazokais. Dalinai, 1637-1638 metais vadovavo malšinant kazokū-valstiečių sukilimą, vadovajamą Pavliuko, Jokūbo Ostrianino ir Dmitrijaus Gunios. 1637 metų gruodį sutriuškino Pavliuko karius Kumeiko mūšyje. 1638 metų gruodį privertė Dmitrijaus Gunios kazokų-valstiečių pulką kapituliuoti. Numalšinus sukilimą gavo Ukrainoje plačias žemės valdas. 1646 metais, po Jokūbo Sobieskio mirties Mikalojus Potockis buvo paskirtas Krokuvos kaštelionu, o poto, po Stanislano Konecpolskio mirties buvo paskitras nauju Karūnos didžiuoju etmonu.
1648 metais buvo du kartus sumuštas Geltonųjų Vandenų ir Korsunės mūšiuose (Bogdano Chmelnickio), buvo totorių nelaisvėje. Totorių nelaisvėje praleido dvejus metus. 1650 metų balandį už didelę išpirką buvo išlaisvintas ir grįžo į tėvynę. 1651 metų birželį dalyvavo Bresto mūšyje, vadovaudamas daliai Lenkijos armijos. Išvykus Jonui Kazimierui, Karūnos didysis etmonas Potockis priėmė sau armijos vadovavimui. Vadovaujant Lenkijos kariam  pajudėjo Kijevo link, kur susijungė su Jonušo Radvilos Lietuvos armija ir tęeė karinius veiksmus prieš kazokus ir totorius. Po Baltos cerkvės mūšio 1651 metų rugsėjį Lenkijos vadovybės vardu sudarė su Ukrainos etmonu Bogdanu Chmelnickiu taip vadinamą Baltacerkvės taikos sutartį. 1651 metų lapkritį Karūnos didysis etmonas Mikalojus Potockis mirė Chmelnike.
Kėdainių suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centras

Istorija

Suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centras įkurtas 2001 m., gali mokytis kiekvienas 18 metų amžiaus klausytojas. Yra 5-12 klasės, bet sudaromos sąlygos mokytis ir nebaigusiems pradinės mokyklos.
Paktijos provincija

Geografija

Provincija kalnuota, ja driekiasi Hindukušo gūbriai, daugiausia gyventojų susitelkę centriniame slėnyje. Yra svarbi Chosto–Gardezo perėja. Pasienio ruožas su Pakistanu beveik nekontroliuojamas, čia veikia Talibano grupuotės.

Gyventojai

Apie 90 % Paktijos gyventojų sudaro puštūnų klanai. Likusieji daugiausia tadžikai.
Liudvikas II Mikčius

Biografija

Vyriausiasis Karolio II Plikagalvio ir Ermentrudos Orleanietės sūnus. 866 m. iš jaunesniojo brolio paveldėjo Akvitanijos sostą, o 877 m. – iš tėvo Vakarų Frankijos sostą. Imperatoriumi karūnuotas nebuvo. Prancūzijos monarchų sistemoje laikomas Liudviku II (pranc. Louis II).

Valdymas

856–866 m. Liudvikas buvo Neustrijos karalius. 866 m. gavo valdyti Akvitaniją, bet buvo tuo nepatenkintas, nes faktiškai šią valstybę valdė Provanso grafas Bozonas Vjenietis, Karolio II Plikagalvio numylėtinis.
Po tėvo mirties Liudvikas 877 m. gruodžio 8 d. buvo karūnuotas Reimso arkivyskupo Hinkmaro (Hincmar). Tuo metu Liudvikas buvo vienintelis iš 4 Liudviko Plikagalvio sūnų, likęs gyvas po tėvo mirties.
Antrą kartą 878 m. rugsėjį jį Trua mieste karūnavo popiežius Jonas VIII, dalyvavęs ten vykusioje taryboje. Manoma, kad popiežius net siūlė imperatoriaus karūną. Rašoma, kad Liudvikas II Mikčius buvo fiziškai silpnas ir už savo tėvą gyveno tik 2 metais ilgiau.
Jo įtaka politikai buvo menka. Liudviką II aprašė taip: „paprastas ir malonus vyriškis, mėgęs taiką, teisingumą ir religiją“. Kitas karaliaus apibūdinimas: „stengėsi gauti paramą visų, kieno tik buvo įmanoma, tam dalino abatijas, grafystes ir viską, ko tik paprašydavo“. Tuo sukėlė dalies aristokratijos nepasitenkinimą, nes dalino jų valdas.
878 m. sukilo Gotijos markizas Bernaras (Bernard de Gothie), kuris nepripažino Liudviko II Mikčiaus valdžios ir laikė save lygiu karaliui. Liudvikas II, padedamas Neustrijos markizo Hugo Abato (Hugues l’Abbé), Provanso grafo Bozono, Tulūzos grafo Bernaro Plantveliu (Bernard Plantevelue) ir Oteno grafo Tjerio Iždininko (Thierry le Trésorier), maištą nuslopino. Didžiąją dalį buvusio Gotijos markizo Bernaro valdų atėmė ir išdalino. 878 m. jis perdavė Vilfredui Plaukuotajam (kat. Guifré I de Barcelona el Pilós) Barselonos, Žironos ir Besalu grafystes. Kaip tik maišto metu į Vakarų Frankiją buvo atvykęs popiežius Jonas VIII, kuris prisaikdino Liudviko II didikus, bažnyčios taryboje pasmerkė maištininkus ir po to dar sykį karūnavo Liudviką II. Savo ruožtu Liudvikas palaikė popiežių Joną VIII konflikte su Spoleto hercogu Lambertu II.
Paskutinis jo politinis veiksmas buvo žygis prieš vikingus, kurie tada siaubė Europą. Žygyje jis susirgo ir 879 m. balandžio 9 ar 10 d. mirė, būdamas 32 m. Po jo mirties jo karalystės buvo padalintos jo sūnums Karlomanui ir Liudvikui. Liudviko II mirties metu jo sūnus Liudvikas III jau kelis mėnesius, remiamas Bozono Provansiečio ir Hugo Abato, pavadavo tėvą valdydamas karalystę.
Maribo

Istorija

Šv. Brigita (1303–1373) čia įkūrė jos vardo ordino padalinį. 1416 vienuolių iš Vadstenos buvo atsiųsti į Maribą, kur buvo įkurtas vienuolynas. 1536 m. vienuolynas buvo uždarytas, nes Danijoje įsigalėjo liuteronybė.
Šiais laikais miestas yra savivaldybės centras, netoliese yra oro uostas.
Violeta Palčinskaitė

Biografija

Karo metais Palčinskų šeima Kaune slėpė ir globojo penkis žydų šeimos narius.  Vaikystę praleido Žaliakalnyje. Mokėsi J. Jablonskio vidurinėje mokykloje. 1960–1964 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Istorijos-filologijos fakultete.

Kūryba

Eilėraščius pradėjo spausdinti 1958 m., o pirmąjį eilėraščių rinkinį „Žemė kėlė žolę“ 1961 m. išleido studijuodama pirmame VU kurse. 
Parašė scenarijų kino filmams „Andrius“, „Traukinys į Bulzibarą“, „Geležinė princesė“ (rež. Algirdas Araminas), žodžius Eduardo Balsio oratorijai „Nelieskite mėlyno gaublio“ (1970 m.). Taip pat yra išvertusi iš anglų kalbos garsių pasaulio rašytojų (Roald Dahl, Lemony Snicket, Kate Di Camillo, Jacqueline Wilson) bei britų tautosakos kūrinių vaikams. Miuziklo vaikams „Aš tau siunčiu labų dienų“ (muzika Giedriaus Kuprevičiaus) autorė. Poezijoje vaikams dominuoja buities, vaikystės motyvai, mažyliams suprantama forma kalbama apie gyvenimo prasmę.
Pjesių-pasakų, be Lietuvos teatrų yra pastatę Maskvos, Kijevo, Lvovo, Minsko, Tbilisio, Helsinkio ir kiti teatrai. Nemažai lyrikos ir kūrinių išleista rusų kalba, taip pat anglų. Nuo 1964 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė.
Duobelės rajonas

Duobelės rajonas (latv. Dobeles rajons) – buvęs Latvijos administracinis teritorinis vienetas Žiemgaloje, dalis Kuržemėje. NUTS:LV – 460000. Centras Duobelė.
2009 m. panaikintas (žr. Latvijos administracinis suskirstymas).

Lietuviai

Duobelės rajone 1989 m. gyveno 2180 (4,9 % visų gyventojų), 1996 m.- 2272 (4,9 %), 2000 m.- 2030 (5 %) lietuvių.
FC Ilves Tampere

Istorija

Klubas įkurtas 1931 m. Tuo metu vadinosi Tampereen Ilves.
1974 m. prie klubo prijungta TaPa Tampere komanda.
1998 m. buvo planuojama sujungti klubą su TPV Tampere ir sukurti Tampere United klubą, tačiau pastarasis susikūrė savarankiškai, perėmė Ilves vietą antrajame divizione, o pats Ilves perėjo į žemesnę lygą.
Nuo 2015 m. dalyvauja elito diviziono kovose. 2017 m. čempionate užėmė trečią vietą.
Desantinė šturmo manevrinė grupė

Desantinė šturmo manevrinė grupė, DŠMG (rus. Десантно-штурмовая манёвренная группа, дшмг) – TSRS, vėliau – Rusijos pasienio kariuomenės padalinys, skirtas vykdyti valstybės sienos apsaugos užduotis išlaipinant jį kaip taktinį oro desantą. Atitiko armijos batalioną.
Pirmoji DŠMG buvo suformuota 1982 m., karo Afganistane metu.
Roški Lešnė

Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 70 gyventojų. 1921 m. kaime buvo 14 namų ir 62 gyventojai, iš kurių 34 vyrai ir 28 moterys.
Šiaulių Jono Laužiko specialioji mokykla

Istorija

Mokykla pavadinta specialiosios pedagogikos pradininko prof. Jono Laužiko (1903–1980) vardu. 2011 m. sujungta su Šiaulių Ringuvos specialiąja mokykla.
Chongqing Lifan FC

Istorija

Klubo ištakos siekia
Chevrolet Impala

Atsiradimo istorija ir pardavimai

Impala vardas pirmą kartą buvo panaudotas didelės klasės Chevrolet koncepciniam automobiliui, pristatymam 1956 m. vykusioje General Motors Motorama automobilių parodoje. Tai tų laikų Chevrolet Corvette automobilio bruožais pasižymintis, žalios spalvos automobilis su baltu salonu. Šiandien šio automobilio likimas nėra žinomas. Netrukus General Motors dizaineriai pradėjo kurti aiškesnius automobilio kontūrus atitinkančius GM A-platformos išmatavimus. Pirmasis brėžinys tiesiogiai įkvėpęs galutinę automobilio išvaizdą patiko tuometiniam General Motors vyriausiajam dizaineriui Harley Earl'ui ir per septynis ateinančius mėnesius buvo galutinai užbaigtas būsimo automobilio dizainas.
Nuo 1958 iki 1996 m. buvo parduota daugiau kaip 13 milijonų Impala automobilių, tokių pardavimo rezultatų nėra pasiekęs joks kitas didelės klasės automobilis pasaulyje. 1964 m. modelio metais buvo parduota 1 074 925 Impala ir Impala SS automobilių, 1965 m. kiek mažiau – 1 046 500 automobilių. 2008 m. Impala buvo šeštas geriausiai parduodamas lengvasis automobilis JAV rinkoje.
Liudvika

Istorija

Miestas įkurtas 1539 m. Miesto statusą gavo 1919 m.
Rimvydas Daukšas

Biografija

1972 m. įstojo į Panevėžio hidromelioracijos technikumą, 1988 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžnierius hidrotechnikas.
Nuo 1978 m. Skuodo MSMV technikas, darbų vykdytojas, nuo 2001 m. Skuodo rajono savivaldybės administracijos Žemės ūkio skyriaus vedėjas.
Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Skuodo rajono skyriaus narys, nuo 2001 m. skyriaus pirmininkas.
2007 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys, mandato atsisakė.
Sutuoktinė Liuda, išsiskyręs, vaikai Vilma, Mindaugas.
Atapaskų kalbos

Atapaskų kalbos arba atabaskų kalbos – Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, vartojama atapaskų. Tai antra pagal kalbančiųjų skaičių Šiaurės Amerikos kalbų šeima, nusileidžianti tik jutų-actekų kalboms.
Atapaskų pavadinimas kilo nuo anglicizuoto kri kalbos vietovardžio Atabaskos ežerui (aðapaskāw).
Atapaskų kalbomis kalba centrinėje Aliaskoje, šiaurės vakarų Kanadoje, JAV Ramiojo vandenyno pakrantėje bei pietvakarių JAV. Atapaskų kalbos drauge su ejakų ir tlingitų kalbomis jungiamos į bendrą Na-Dene superšeimą.