google/wiki40b huggingface dataset:
Kompelis

Kompelis – Šiaulių miesto dalis tarp Prūdelio, Kalniuko, geležinkelio pylimo ir Kaukazo.

Istorija

Kompelio pavadinimas kilo nuo lenkų kalbos žodžio kąpiele – maudyklės. 1871 m., nutiesus Liepojos-Romnų geležinkelį, ištekantis iš Rėkyvos ežero Kulpės upelis buvo kanalizuotas, kartu sutvarkyti ir jo krantai žemiau geležinkelio bei iš Pakartuvių kalno tekantys mineralizuoto vandens šaltiniai.
XIX a. pradžioje Kulpė buvo užtvenkta ir susidarė Prūdelio tvenkinys, 1880 m. statant Chaimo Frenkelio odos fabriką užtvanka dar paaukštinta.
Sklypo savininkas Teofilis Sudimtas prieš Pirmąjį pasaulinį karą buvo įrengęs ten gydomąsias maudyklas. Lietuvos valstybės centriniame archyve muziejininkai aptiko dokumentus, kad Higienos įstaigos atliko Sudimto vandens tyrimus. Šioje rusiškai ranka surašytoje laboratorijos atskaitoje patvirtinta, kad dviejų šaltinių vanduo turįs vertingų mineralų, įvairių kitų medžiagų, gydomųjų savybių. Vanduo, rašoma ataskaitoje, kiek yra išbandyta praktikoje, teigiamai veikia esant reumatui, artritui, chroniškam bronchitui, širdies ir kitoms ligoms. „Aušros“ muziejuje saugomi šiauliečio dailininko Gerardo Bagdonavičiaus piešiniai, kuriuose jis iš atminties vaizduoja tą vietą ir konkrečiai aprašo šioje vietoje buvus Sudimto gydomąsias maudykles – miesto gyventojai naudojosi ta vieta apsiprausti bei vandens procedūroms. Autoriaus teigimu, vienos būdelės buvo skirtos moterims maudytis, kitos – vyrams.

Dabartis

Po Antrojo pasaulinio karo Kompelio maudyklės apleistos, tvenkinyje kurį laiką dar maudėsi vaikai. Tačiau vėliau į jį buvo pradėtos versti aplinkinių gyventojų nebenaudojamos padangos ir kitos šiukšlės. Šiuo metu tai baigianti užpelkėti vieta, kurią planuojama atgaivinti tik įgyvendinus Ventos – Lielupės gamtosauginį projektą.
Giedrė Ramanauskaitė

Biografija

Atstovavo Lietuvai Europos ir Pasaulio jaunių bei Pasaulio jaunimo čempionatuose. Žaidžia šachmatais tiek prie stalo, tiek internetu. Arena FIDE Master (Online reitingas: 1647).
Kirovskas (Luhanskas)

Istorija

Įkurtas 1764 m. Nuo 1944 m. Golubovkos Rūdyno angliakasių gyvenvietė pavadinta TSRS politinio veikėjo Sergejaus Kirovo vardu. Miesto statusas – nuo 1962-ųjų.
Remigijus Lamanauskas

Biografija

2007 m. baigė Mykolo Romerio universitetą, teisės magistras.
UAB „Zarasų autobusai“ direktorius, 2011 m. UAB „Lagreta“ vadovas. Lietuvos teisininkų draugijos Zarasų skyriaus pirmininkas.
2008 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Zarasų rajono skyriaus narys, skyriaus pirmininkas, nuo 2011 m. pirmininko pavaduotojas. Nuo 2011 m. (su pertrauka) Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Aušra, vaikai Greta, Ugnė.
Karvojus

Karvojus (ukr. коровай, rus. каравай, bulg. кравай, lenk. korowaj) – labai didelis vestuvinis svočios pyragas. Tai daugiausia slavų tautų (ypač ukrainiečių, rusų, bulgarų, lenkų, serbų-kroatų), taip pat lietuvių vestuvinis pyragas. Pavadinimas „karvojus“ daugiausia paplitęs Aukštaitijoje, žemaičių vadinamas svočios pyragu. Karvojus yra būsimos jaunavedžių gerovės, buities, gyvenimo ir duonos simbolis, todėl visa jo gamyba būdavo apipinta burtų, kiekviena pyrago dalis turi savo simboliką.
Karvojus kepamas iš aukščiausios rūšies kvietinių miltų. Pasak kai kurių tradicinių pasakymų, karvojus turi sverti 9 mieras, būti iškeptas iš 7 rėčių miltų, gautų iš 7 stogų, išstovėjusių 7 metus. Prie šių miltų turi būti pridėta 7 statinėlės sviesto, ir 7 kapos kiaušinių. Vanduo, pasak dainos, turįs būti iš 3 šventų upių. Kai kuriose apylinkėse į karvojaus vidų deda pora kiaušinių ir pinigą, kaip vaisingumo ir turtingumo simbolius. Karvojus paprastai kepamas pora dienų iki vestuvių, jį kepa garbingiausios šeimininkės arba kepėjai. Būta tradicijos minkant tešlą šliūkštelėti degtinės, kad šeimai nepristigtų džiaugsmo, miltus berdavo jaunosios motina arba krikšto motina. Karvojaus minkymo ir kilimo metu laikyta svarbu dainuoti, šokti ir kitaip linksmintis, kad jaunavedžiams santuoka būtų laiminga.
Tešlai pasikėlus, daro karvojų. Pirmas dvi saujas išima kryžmai, iš kurių daro jauniesiems mažus karvojus (viršutinę pyrago dalį). Paskui apdengia suolą balta paklode, ant kurios apverčia duonkepę, o ant jos deda kryžmai šiaudus, ant viršaus deda tešlą ir dirba karvojų. Padirbę ir papuošę deda karvojų ant naujos lopetos (kepimo įrankis) ir dainuodami „lada, lada“ sodina į krosnį. Paskui šoka su lopeta, muša triskart į lubas arba slenkstį ir išmeta lopetą ant stogo. Iškepusį karvojų išima iš krosnies, deda ant duonkepės dugno, apipila avižomis, kartais apyniais arba šienu. Vėliau piršliui vadovaujant pyragas apnešamas tris sykius aplink stalą ir išnešamas į kamarą, kad stovėtų šaltai.
Karvojų būtinai puošia paukšteliai – laimės, meilės, dieviškumo simboliai, taip pat puoštas devyniomis žvakėmis, putino, rūtų šakelėmis.
Karvojus ant stalo patiekiamas vestuvių pabaigoje: piršlys, jaunoji, svočia ir jaunosios pabroliai iškilmingai atnešdavo pyragą į namus ir apdalindavo vestuvininkus. Karvojų raiko jaunosios arba jaunikio tėvas: viršutinį sluoksnį atiduodavo jauniesiems, vidurinį – svečiams, o apačią su paslėptu pinigu – muzikantams.
Pavadinimas „karvojus“ ir jo slaviški atitikmenys laikomi kilę nuo žodžio „karvė“ (коро́ва). Senovėje nuotaka kartais būdavo lyginama su karve, o pats pyragas turėjęs prišaukti šeimos vaisingumą (karvė – vaisingumo simbolis). Be to, slavų kraštuose įvairūs kepiniai dažnai vadinti gyvūnų pavadinimais. Slavų kraštuose karvojus laikytas „dievo pyragu“, gudų dainose sakoma, kad „pats dievas karvojų minko“. Karvojus su faliniais simboliais atstovauja jaunikį, dvi pusės arba du karvojai – jaunikį ir nuotaką. Pyragą puošiantys mėnulio ir saulės ženklai atitinka dieviškąją dangaus šviesulių porą. Pasaulio medžio ir raguočio paveikslą atitinka pats karvojaus pavidalas ir jo papuošimai (paukščiai, karvės, jaučiai).
Inesa Linaburgytė

Biografija

1992 m. baigė Lietuvos muzikos akademiją, V. Daunoro ir N. Mameniškienės mokinė. Nuo 1992 m. Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistė. Dainavo su kameriniais ir simfoniniais orkestrais. Gastroliavo Rytų Europos teatruose, Ispanijoje, Japonijoje, JAV, Olandijoje, Taivane.
Varkalių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Imbarės piliakalnis 19 km
Pakutuvėnų piliakalnis 6 kmStirbaičių piliakalnis 12 km
Nausodžio piliakalnis 0,8 kmLieplaukalės piliakalnis 7 km
Plungės piliakalnis 5 kmGandingos piliakalnis 0,4 km
Mišučių piliakalnis 25 kmLauko Sodos piliakalnis 28 kmVieštovėnų piliakalnis 3 kmPauškių piliakalnis 14 kmLekemės piliakalnis 6 km
Stalgėnų piliakalnis 8 km
Elektros kartonas

Elektros kartonas (angl. pressboard) – kartonas, dažniausiai pagamintas periodinėje kartono mašinoje vien tik iš chemiškai labai švarios augalinės kilmės plaušienos.
Elektros kartonui būdingas santykinai didelis tankis, vienodas storis, paviršiaus glotnumas, didelis mechaninis stiprumas, lankstomumas ir geros elektros izoliacijos savybės. Šio kartono paviršius gali būti tekstūruotas. Buvo naudojamas ankstyvojoje elektros įrangoje, tam naudojama ir dabar (pvz., elektros transformatoriuose). Taip pat iš elektros kartono gamina kai kuriuos kanceliarinius reikmenis (pvz., segtuvus). Ant elektros kartono kartais ir tapomi paveikslai.
Deizmas

Deizmas (lot. Deus - Dievas) – religinė filosofija, teigianti, kad nors dievas ir egzistuoja, reikia pasikliauti savo protu, logika ir asmenine patirtimi; tikėjimas dievu remiantis racionaliu pagrindu, be jokio pasitikėjimo religijomis bei jų autoritetais. Kaip priešingybę deizmui galima imti fideizmą, sutinkamą daugelyje krikščionybės formų.
Deistai paprastai teigia, jog dievas sukūręs visatą, atsiribojo nuo savo kūrinio, į tolimesnę jos raidą nebesikiša. Filosofijos taip pat yra atmetami visi antgamtiniai reiškiniai (stebuklai, apsireiškimai, pranašystės). Skeptiškai vertinami daugelis tikėjimų, teigiančių, kad dievas save atskleidė per religinius tekstus. Šventasis Raštas, Koranas ir kiti religiniai tekstai yra laikomi paprastų žmonių interpretacijomis, o ne autoritetingais šaltiniais. Teigiama, jog dievas nėra pasiekiamas per jokias religijas, sakramentus, apeigas ir t. t.
Deizmas buvo labai populiarus švietimo epochoje ir XIX a.

Deizmo rūšys

Kadangi deizmas neturi rašytinių etikos kodeksų, vieningų religinių teiginių, bei skatina asmenine patirtimi grįstas išvadas, jis neturi bendro sutarimo savo atstovų tarpe dėl daugybės dalykų. Nors daugelis sutinka tokiais klausimais, kaip dievo nesikišimas į Visatą, ar antgamtinių reiškinių, tačiau, kas nutinka po mirties, sielos egzistavimas, dievo, ar dievybių pobūdis, tikslai ir t. t. paliekama kiekvieno asmeninei nuomonei.
Monodeizmas - Teigia, kad Visatą sukūrė vienas dievas. Jis Visata domisi ir ją tyrinėja, tačiau nuo sukūrimo niekaip nesikiša.
Polideizmas - Priešingai monodeizmui teigia, kad tokios neaprėpiamos ir sudėtingos visatos negalėjo sukurti tik vienas dievas ir į ją nesikišti. Skirtingas visatos dalis sukūrė skirtingi dievai, o dėl šios priežasties į ją ir nesikiša.
Pandeizmas - Pandeistai tiki, kad dievas yra Visata ir Visata yra dievas. Kiekvienas, gyvas dalykas ar ne, tėra dievo dalis, tačiau tai nereiškia, kad jis kaip nors kišasi į žmonių gyvenimą, tik kad tai ir yra dievas.
Panendeizmas - Pritaria pandeiztiniui Visatos supratimui, tačiau teigia, jog ji tėra viena dievo dalis. Taip paliekant galimybes astronomų tarpe populiarioms daugybės visatų ir panašioms teorijoms.
Procesinis (raidos, eigos) deizmas - Kaip ir pandeizme, dievas ir yra pati Visata. Nors jis amžinas, tačiau, kaip ir viskas kitkas Visatoje, yra pavaldus laikui, todėl nėra pastovus, nuolat keičiasi.
Krikščioniškasis deizmas - Atstovai tiki, kad Jėzaus Kristaus žodžiai yra deiztinis mokymas. Akcentuojami Biblijoje aprašyti mokymai apie taiką ir meilę, tačiau atsisakoma visų antgamtinių reiškinių (vaikščiojimas vandeniu, vandens vertimas vynu).
Filosofinis deizmas - Kitaip nei Krikščioniškajame, nesikliaunama vienu šaltiniu. Atsakymų ieškoma įvairiose ir skirtingose religijose, bei jų tekstuose, atmetant antgamtiškus reiškinius kaip mitus.
Mokslinis deizmas - Tikriausiai griežčiausia iš deizmo formų, teigianti, kad religija turėtų naudoti mokslinius tyrimus ir metodiką. Dievo įrodymų labiausiai ieško kvantinės fizikos srityje, nes būtent subatominį pasaulį yra labai sunku paaiškinti.
Chvančkara

Chvančkara – natūraliai pussaldis raudonasis gruziniškas vynas. Daromas iš Aleksandrouli ir Mudžuretuli vynuogių, užaugintų Chvančkaros vynuogynuose Ambrolaurio miesto apylinkėse Račoje (Vakarų Gruzija).
Tamsi rubino spalva. Stiprus specifinis aromatas. Harmoningas aksomiškas skonis su aviečių prieskoniu. Stiprumas 10,5-12,0 % alkoholio, 3-5 % cukraus, titruojamas rūgštingumas – 5,0-7,0 %.
Tinka su baltos mėsos, paukštienos ir žvėrienos patiekalais, sūriu, desertu.

Istorija

Vynas gaminamas nuo 1907 m. 1907 m. tarptautinėje parodoje Belgijoje kunigaikščių Levano ir Dmitrijaus Kipianių pristatytas vynas laimėjo Grand Prix ir aukso medalį. Tuo metu šis vynas buvo žinomas kaip Kipiani vynas. XX a. 4-ame dešimtmetyje vyno pavadinimas buvo pakeistas, jis imtas vadinti chvančkara.
Chvančkara yra vienas populiariausių pussaldžių gruziniškų vynų. Chvančkara ir kindzmaraulis buvo mėgstamiausi J. Stalino vynai.
Anglų valsas (filmas)

Siužetas

XIX a. pabaiga. Anglų rašytojo D. Golsvočio pjesės ekranizacija, apie merginą, kurią gyvenimas verčia greičiau suaugti ir peržengti dar nesuprantamą suaugusiųjų pasaulio slenkstį. Į atsargos pulkininko Houpo užmiesčio namą susirenka giminaičiai ir svečiai, taip prasideda šiek tiek konfliktiškas, tačiau labai idomus vakarėlis… Septyniolikmetė sunkiai pergyvena tėvų išsiskyrimą, tačiau pati įsimylėjusi pradeda tai suprasti. „Imkite mus tokius, kokie mes esame“ – skelbia baigiamasis filmo titras.
Jehvis

Istorija

Jehvis pirmą kartą minimas 1241 m. danų raštuose. XIII a. įkurta bažnyčia, kuri tapo parapijos centru. Vėliau sugriauta karo su rusais metu. 1491 m. pirmąkart minima Jehvio pilis, kuri iki šių dienų neišliko (1944 m. sugriauta vokiečių). 1938 m. Jehvis gavo miesto teises. 1960–1989 m. buvo Kohtla Jervės miesto dalis. Sovietmečiu į miestą atvyko daug imigrantų iš Tarybų Sąjungos. Ir dabar rusai sudaro 58 proc. gyventojų.
San Leopoldas

Istorija

San Leopoldas įkurtas 1824 m. atvykėlių iš Vokietijos ir yra vienas svarbiausių vokiečių kultūros centrų Brazilijoje. Miesto teisės suteiktos 1864 m.
2012 m. vietos vokiečių kalbos tarmė pripažinta viena iš oficialių San Leopoldo kalbų.
Chuzestano provincija

Geografija

Šiaurinę teritorijos dalį užima kalvos ir Ahvazo kalnagūbris, pietinę – pelkėtos lygumos. Šiaurės vakariniu pakraščiu teka Karūno upė. Klimatas karštas, pietuose – drėgnas. Vasarą temperatūra viršija 40 °C. Žiemos vėsios ir sausos, kartais temperatūra nukrenta žemiau 0 °C, pasninga.
Kelio dievas

Kelio dievas (Kelių dievas, Keliukis) lietuvių mitologijoje - kelio dievas, kurį mini M. Strijkovskis ir T. Narbutas. Pasak M. Strijovskio dievui buvo aukojamos baltos vištos, tuo metu rankoje laikydami pagalį, persijuosę ir apsiavę vyžomis. Dievo buvo prašoma sėkmės kelyje, nuo namų iki namų. T. Narbutas mini tam tikrus akmenis, kurie vadinti Kelio dievo užkeikimo akmenimis. Bijota ant šių akmenų sėstis, nes manyta, kad jie gali pasitraukti iš po sėdinčio. Šiuo atveju pasitikima T. Narbutu, turint omeny akmenų ir graikų dievo Hermio sąsajas .
Tamaz Gamkrelidze

Biografija

1952 m. Tbilisio valstybiniame universitete baigė orientalistikos fakultetą.
1953–1960 m. dirbo Gruzijos mokslų akademijos kalbotyros institute. Nuo 1960 iki 2008 m. buvo struktūrinės ir taikomosios kalbotyros katedros vedėjas. Filologijos mokslų daktaras (1963), profesorius (1964).
TSRS mokslų akademijos narys korespondentas (1979) – Literatūros ir kalbos skyrius. Akademikas (1984) – Literatūros ir kalbos (kalbotyros) skyrius.
Tikrasis Gruzijos mokslų akademijos narys (nuo 1974) ir prezidentas (2005–2013).
Garsių veikalų apie indoeuropiečių kalbas, senąsias kalbas, teorinę kalbotyrą ir kartvelų kalbas autorius. 1972 m. su V. Ivanovu iškėlė vadinamąją glotalinę teoriją, kurios galutinis variantas buvo paskelbtas bendroje dvitomėje monografijoje „Indoeuropiečių kalba ir indoeuropiečiai“(1984).
Ne vienas T. Gamkrelidzės darbas skirtas rašto tipologijai ir kilmei. Nuo 1988 iki 1994 m. T. Gamkrelidzė buvo pagrindinio Rusijos mokslinio žurnalo apie kalbotyrą „Kalbotyros klausimai“ (rus. Вопросы языкознания) vyriausiasis redaktorius.
Nacionalinės JAV mokslų akademijos (2006) ir Amerikos meno ir mokslų akademijos (1978) užsienio šalių narys, Britanijos mokslų akademijos narys korespondentas (1979), Australijos mokslų akademijos narys korespondentas (1983), Saksonijos mokslų akademijos (1988) ir Vengrijos mokslų akademijos (2007) užsienio šalių narys, Europos akademijos narys. Bonos ir Čikagos universitetų garbės daktaras (Doctor honoris causa). Amerikos kalbininkų draugijos garbės narys (nuo 1971). Europos kalbininkų draugijos prezidentas (1986–1987).
1991 m. rugpjūtį T. Gamkrelidzė buvo paskirtas Valstybinio Tbilisio universiteto rektoriumi, tačiau šias pareigas ėjo trumpai.
Tbilisio miesto garbės pilietis (2000).
Brigadmilas

Brigadmilas (rus. Бригадмил, iš rus. Бригады содействия милиции 'Pagalbos milicijai brigados') – 1932 m. sukurta TSRS visuomeninė organizacija, kurios tikslas buvo teisėsaugos sustiprinimas. Brigadmilas pakeitė iki tol veikusį osodmilą (добровольное общество содействия милиции 'savanorišką pagalbos milicijai draugiją').

Istorija

Brigadmilas buvo sukurtas remiantis 1932 m. balandžio 29 d. RTFSR LKT nutarimu „О реорганизации обществ содействия органам милиции и уголовного розыска в бригады содействия милиции (БРИГАДМИЛ)“ ('Apie Pagalbos milicijos organams ir kriminalinei paieškai draugijų reorganizaciją į pagalbos milicijai brigadas (Brigadmil)').
Šios brigados buvo tuo ypatingos, kad buvo kuriamos milicijos organų iniciatyva ir veikė vadovaujant rajonų ar miestų milicijos valdyboms (o ne prie Tarybų vykdomųjų komitetų). Į brigadas priimdavo 18 metų sulaukusius TSRS piliečius, turėjusius VKP(b), komjaunimo, profsąjungos ar kitos visuomeninės organizacijos rekomendacijas.
Jaguar Cars

Dalyvavimas autosporte

Jaguar yra daug ir sėkmingai dalyvavusi autosporto lenktynėse. Geriausiai Jaguar sekėsi 24 valandų Le Mano lenktynėse. Jas Jaguar yra laimėjusi septynis kartus - 1951, 1953, 1955, 1956, 1957, 1988 ir 1990 m. Pagal šį rodiklį ji yra ketvirta po Porsche, Ferrari ir Audi.
1999 m. Jaguar nusprendė dalyvauti Formulės 1 čempionate. Jau 2000 m. ji debiutavo čempionate, tačiau kovoti dėl pergalių ekipai sekėsi labai sunkiai. Per penkerius metus iki 2004 m. sezono komanda pelnė vos du finišus ant podiumo. Po to ji nusprendė pasitraukti iš Formulės 1 ir nuo 2004 m. Jaguar nebedalyvauja autosporto lenktynėse.
Stanislovas Vladislovas Potockis

Biografija

Lenkijos kilmingos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Pilawa“ savininkas. Karūnos didžiojo etmono Felikso Kazimiero Potockio (1630–1702) ir Kristinos Liubomirskytės (m. 1669) sūnus. Broliai – Voluinės vaivada Mykolas Potockis, Karūnos didysis sargybinis Juozapas Potockis ir Gribivecko seniūnas Jurgis Potockis.
Daug kartų buvo renkamas pasiuntiniu į seimus. 1704 metais buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju medžiokliu, 1710 metais gavo Lietuvos didžiojo sargybinio pareigybę. 1729 metais Stanislovas Vladislovas Potockis buvo paskirtas Belzo vaivada.
Rašė sonetas.

Šeima

Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona buvo Elžbieta Ana Pranciška-Radziminskaitė, Slanimo seniūno Stepono Pranciškaus-Radziminskio duktė. 1712 metais vedė antrą kartą Marijaną Rževuskaitę, Karūnos didžiojo etmono Stanislovo Mateušo Rževuskio dukterį. Nuo abiejų santuokų palikuonių neturėjo.
Slatina

Istorija

Miestas pirmą kartą paminėtas 1368 m. sausio 20 d. neoficialiame Valakijos princo Vladislovo I dokumente.
Kompanionai (filmas)

Turinys

El Vasko – buvęs batų valytojas, sėkmingų aplinkybių deka prisidėjęs prie Meksikos revoliucionierių ir tapes generolo Mongo patikėtiniu. Kuomet pas generolą atvyksta švedas ginklų tiekėjas Jodlefas, tarp vyrų iškart įsiplieskia konfliktas. Generolas turi sumokėti už ginklus, tačiau jo pinigai – pagrobtame seife, kurio kodą žino tik amerikiečių forte kalintis idėjinis revoliucijos šalininkas profesorius Chantosas. Generolas nusprendžia pasiųsti švedą ir meksikietį išlaisvinti profesoriaus ir pargabenti jį į Meksiką…
Kasacinis skundas

Kasacinis skundas - skundas, kuriuo skundžiamas įsiteisėjęs teismo sprendimas ar nutartis (žr. kasacija).

Civilinis procesas

Kasacinį skundą gali paduoti dalyvaujantys byloje asmenys (LR CPK 342 str.). Skundas paduodamas tiesiogiai Lietuvos Aukščiausiajam Teismui. Kasacinis skundas ir priedai pateikiami su tiek nuorašų, kiek yra šalių ir trečiųjų asmenų.

Padavimo terminai

Kasacinis skundas gali būti paduotas per 3 mėnesius nuo skundžiamo sprendimo, nutarties įsiteisėjimo dienos (LR CPK 345 str. 1 d.). Asmenims, praleidusiems kasacinio skundo padavimo terminą dėl priežasčių, kurias teismas pripažįsta svarbiomis, praleistas terminas gali būti atnaujintas. Pareiškimas dėl praleisto termino atnaujinimo negali būti tenkinamas, jeigu jis paduotas praėjus daugiau kaip 1 metams nuo sprendimo įsiteisėjimo dienos.
Pareiškimą dėl praleisto termino atnaujinimo išsprendžia speciali teisėjų atrankos kolegija nutartimi, kuri yra galutinė ir neskundžiama.

Prisidėjimas prie kasacinio skundo

Dalyvaujantys byloje asmenys per terminą, nustatytą atsiliepimams į kasacinį skundą pateikti, gali rašytiniu pareiškimu prisidėti prie paduoto kasacinio skundo. Pareiškime dėl prisidėjimo prie paduoto kasacinio skundo prisidedantis asmuo negali pareikšti savarankiškų apskųsto sprendimo ar nutarties peržiūrėjimo kasacine tvarka pagrindų bei savarankiškų reikalavimų (LR CPK 348 str. 1 d.).
Pareiškimas dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo žyminiu mokesčiu neapmokestinamas.
Pareiškimui dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo taikomos LR CPK 344 straipsnio ir 350 straipsnio 8 dalies nuostatos.
Prisidėjimo prie kasacinio skundo priėmimo klausimą išsprendžia teisėjų atrankos kolegija LR CPK Kodekso 350 straipsnyje nustatyta tvarka. Pareiškimas dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo, pateiktas praleidus nustatytą terminą, nepriimamas ir grąžinamas jį pateikusiam asmeniui.

Skundo atsisakymas

Kasatorius turi teisę atsisakyti paduoto kasacinio skundo iki dalyvaujančių byloje asmenų kalbų pabaigos teismo posėdyje, o rašytinio proceso metu – iki teismo posėdžio pradžios. Vėliau atsisakyti kasacinio skundo negalima (LR CPK 349 str. 1 d.).
Priėmęs kasacinio skundo atsisakymą, teismas priima nutartį nutraukti kasacinį procesą, išskyrus atvejus, jeigu kasacinį skundą yra padavę ir kiti dalyvaujantys byloje asmenys. Nutarties nuorašas išsiunčiamas šalims ir tretiesiems asmenims.
Teismas turi teisę nepriimti kasacinio skundo atsisakymo, kai yra LR CPK 42 straipsnio 2 dalyje nurodytos sąlygos.
Priėmus kasacinio skundo atsisakymą, pareiškimas dėl prisidėjimo prie šio skundo nenagrinėjamas.
Taisyklių pažeidimas (miniserialas)

Siužetas

Gyveno dvi merginos. Vera, kuri buvo turtingų tėvelių dukra, ir Nadia, kuriai 14 metų, o jos mama mokytoja. Paauglės mama ją nuolat ėsdavo dėl gauto ketverto, o Verai suėjo 21 metai ir ji šventė gimimo dieną. Ji tėvelio dukra, mamytės dukra, Boriso sužadėtinė... o savęs jubiliatė paklausė, ar kažkam įdomu, ko nori ji, kas ji tokia be tėvo, be mamos, be Boriso? Mergina išgėrė, bet sėdo prie vairo ir važinėjosi po miestą. Išsigandusi policijos ji pasuko į Svetočnają gatvę. Tuo metu Nadia nešė šiukšles ir Vera ją partrenkė. Advokatas ėmėsi savo darbo bei stengėsi išsukti Verą, kad nebūtų skandalo ir nereikėtų atsakyti pagal įstatymus. Susitarti su mokytoja nesisekė. Vietoj pinigų, moteris panoro, kad slauge būtų Vera. Galiausiai pati Vera nusprendžia eiti pagalbininke į nukentėjusios šeimą. Ji mokosi plauti indus, šveičia vonią ir bendrauja su Nadia bei jos mama. Mergina, apie kurią net jos tėvas sakė, kad ji infantili, neatsakinga ir savanaudė, ko gero, pirmą kartą gyvenime pajunta, ką reiškia darbas, atsakomybė ir net įsimyli kaimynystėje gyvenantį Aleksandrą.
Širibešio žemė

Širibešis (後志国; Shiribeshi – no – kuni) – trumpai egzistavusi senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra šiaurinė Hijamos subprefektūros dalis ir Širibešio subprefektūra, neskaitant joje esančios Abutos apskrities.
Laosas

Religija

67 % šalies gyventojų yra budistai, 1,5 % – krikščionys, o likę 31,5 % yra netikintys ar priklausantys smulkioms religinėms grupėms.

Žiniasklaida

Visa žiniasklaida, įskaitant ir du užsienio kalba leidžiamus laikraščius (Vientiane Times ir Le Rénovateur), yra kontroliuojama šalies valdžios. Taip pat šalies naujienų agentūra Khao San Pathet Lao perspausdina savo laikraščius anglų ir prancūzų kalbomis. Pastaruoju metu miestų centruose labai išpopuliarėjo interneto kavinės, ypač tarp jaunosios karto atstovų, tačiau ir interneto prieigas valstybė cenzūruoja bei kontroliuoja priėjimą prie jų.
Michailas Jevdokimovas

Michailas Jevdokimovas (1943 m. liepos 1 d. Jesentukai - 2016 m. lapkričio 29 d. Vilnius) – Lietuvos aktorius, režisierius.

Biografija

Žmona- aktorė Renata Vagnerytė, sūnus – Artūras Jevdokimovas. Nuo 1960 m. gyvena Lietuvoje. 1964 m. baigė Lietuvos konservatoriją. Nuo 1962 m. Lietuvos rusų dramos teatro aktorius, 1988–1991 m. ir meno vadovas. Teatre sukūrė apie 100 vaidmenų, parašė scenarijų kitų režisierių filmams. Sukūrė vaidmenų Lietuvos, Rusijos kino ir Televizijos filmuose. 1989 m. Lietuvos rusų dramos teatre palaikant „Amnesty International“ surengė A. Solženicyno skaitymus, jo iniciatyva pastatytas trikalbis spektaklis – Stanislovas Moniuška. Namų dainos, rež. A. Hanuškievičius. Pagal savo scenarijus sukūrė televizijos filmus „Gyvenk ir atmink“ (2 serijos, 1979 m., pagal V. Rasputiną), „Mesjė!“ (1986 m., pagal I. Jamiaką).
Obinutuzumabas

Obinutuzumabas, kitaip žymimas GA101, anksčiau vadintas afutuzumabu, yra priešvėžinis vaistas, monokloninis anti-CD20 antikūnis. Tai antrosios kartos šios grupės vaistas, sukurtas naudojant glikozilinimo technologiją. Obinutuzumabas gali būti skiriamas lėtinės limfocitinės leukemijos, agresyvių ir indolentinių limfomų gydymui. Pasak farmacijos kompanijos „Hoffmann-La Roche“, sukūrusios šį preparatą, šis vaistas efektyvesnis už savo pirmtaką rituksimabą ir veikia jam refrakterias ligos formas. Obinutuzumabas dar tebėra intensyvių klinikinių tyrimų stadijoje, kuriomis siekiama išsiaiškinti jo efektyvumą.