google/wiki40b huggingface dataset:
FK Ibar Rožaje

Istorija

Klubo įkūrimo metais laikomi 1938-ieji. Žaidė regioninėse varžybose. Juodkalnijai tapus nepriklausoma valstybe dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
2016–2017 m. Antros lygos pirmenybėse buvo tarp lyderių. Turėjo galimybę žaisti rungtynes dėl patekimo į Pirmą lygą, bet pralaimėjo ir į elito divizioną nepateko.
Milani Cnori

Istorija

2004 m. prijungtas prie Merani Tbilisi klubo.
Planinė ekonomika

Planinė ekonomika, arba socialistinė ekonomika – ūkio forma, kurioje visos įmonės priklauso valstybei (yra nacionalinė nuosavybė), o jų pelnas padalinamas tarp visų gyventojų sąlyginai tolygiai. Specialiai tam įkurtas valstybinis organas reguliuoja visų prekių kainas, atlyginimus ir kitų resursų paskirstymą. Galiausiai formuojasi visuomenė, sąlyginai nepasidalinusi į turtingus ir vargšus.
Socialistinė ekonomika iš dalies ar visiškai draudžia privačią nuosavybę ir yra priešinga rinkos ekonomikai. Ji labai patraukli neturtingiems asmenims, kurie ne tik galvoja, kad nieko nepraras, bet tikisi esant bendrai nuosavybei gauti vienodą ar bet didesnę sukurto produkto dalį, didesnę algą. Bet nusmukus pragyvenimo lygiui neturtingi žmonės daugiausiai ir nukenčia.

Planinis ūkis pasaulyje

Planinis ūkis suprantamas yra toks, kai ūkio priemonės priklauso valstybei ir ji jomis disponuoja. Nėra aiškiai nustatyta, kiek procentų ūkio turi priklausyti valstybei, kad būtu galima sakyti, jog ūkis jau planinis. Dabar Kinijoje „statant“ komunizmą praktiškai įdiegta rinkos ekonomika. Kapitalistinėse valstybėse atskiri ūkio sektoriai gali būti ar yra tik valstybiniai (Japonijoje atominės elektrinės, Izraelyje bankai, praktiškai visose valstybėse keliai, paštas, oro uostai, medicina ir t. t. dažniausiai priklauso valstybiniam sektoriui).

Socialistinės ekonomikos istorija

Tipiškas socialistinės ekonomikos pavyzdys yra TSRS ekonomika nuo 1917 m. iki 1991 m. Ekonomiką reguliavo TSRS Valstybinio planavimo ministerija, įkurta 1921 m. vasarį (rus. ГОЭЛРО) komisijos pagrindu. Planavimo ministerija pradžioje planavo vieneriems metams į priekį, o nuo 1925 m. – penkmečiui.
Visose valstybėse pradėjus kurti socialistinę ekonomiką iš karto susidurta su dideliais sunkumais – prasidėdavo badas, todėl tokiose valstybėse, kaip Kinija, Vietnamas žymiai pasireiškus badui, jos gana greitai buvo atsisakyta.
Planinė ekonomika negali išsilaikyti demokratinėse valstybėse ir jos buvo atsisakyta vos tik įvedus demokratiją – taip įvyko visose Rytų Europos valstybės.

Kritika

Pirmu iš rimtų socialistinės ekonomikos kritiku buvo Liudvikas fon Mizecas. Jis 1922 m. išleido knygą „Socializmas“, kurioje kritikavo socializmą daugeliu aspektų – kurių svarbiausias buvo ekonomiškai korektiškos apskaitos neįmanomumas.
Anchelio Sandovalio provincija

Istorija

Provincija buvo įkurta 1948 gruodžio 16 d. ir pavadinta teisėjo ir įkūrėjo Ángel Sandoval vardu.

Geografija

Šiaurėje ir rytuose Anchelio Sandovalio provincija ribojasi su Brazilija, šiaurės vakaruose su Chosė Migelio de Velasko provincija, pietvakariuose su Čikitoso provincija, pietryčiuose ir pietuose su Germano Busčo provincija.
Vyraujantis provincijos reljefas - lyguma, regionas ypač vandeningas ir derlingas. Provincija priklauso Pantanalio zonai, joje gausu upių ir ežerų. 
Provincijai būdingas šiltas, drėgnas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 27 °C, metinis kritulių kiekis 1663 mm.

Demografija

Anchelio Sandovalio provincija gyventojų skaičiumi (13 073 gyv.) yra mažiausia departamente. Jos gyventojai sudaro 0,64 % visų departamento gyventojų. 41,08 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 58,92 % kaimuose. 
Didžiausias provincijos miestas San Matijasas (5 370 gyv.). Visose kitose gyvenvietėse gyventojų skaičius mažesnis nei 2000 gyventojų. 
52,86 % provincijos gyventojų yra vyrai, 47,14 % moterys. 47,74 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.
Pagrindinė provincijos etninė grupė - čikitanai (isp. chiquitanos). Pagal 2001 metų surašymo duomenis šiai tautai save priskiria 58,64 % provincijos gyventojų. 3,40 % kečujams, 2,51 % aimarams, 1,77 % kitoms indėnų tautoms. 39,91 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.
Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės (40,50 %).

Administracinis suskirstymas

Provincijoje yra viena savivaldybė San Matías ir 4 kantonai.
Rimas Kurtinaitis

Biografija

Karjerą pradėjo Maskvos CSKA, kur jį pakvietė Aleksandras Gomelskis. Vėliau žaidė Kauno „Žalgiryje“ ir prisidėjo prie didžiausių šios komandos pergalių. Atstovaudamas SSRS rinktinei R. Kurtinaitis tapo olimpiniu čempionu. 2019 m. buvo Maskvos sr. „Chimki“ vyr. treneris.
OLPC XO-1

Iniciatyvos „One Laptop Per Child“ (OLPC) dalis XO-1 - vaikų poreikiams adaptuotas nešiojamasis kompiuteris, skirtas naudoti mokymo reikmėms. XO-1 yra taip vad. 100-Dollar-Laptop, Children’s Machine, OLPC.
Pajūris (Tauragė)

Istorija

Pirmoji Pajūrio bažnyčia, kuri buvo Kražių parapijos filija, datuojama 1569 m. Iki 1613 m. faktiškai buvusi tik koplyčia, kurią globojo Kražių klebonai. Vėlesniuose dokumentuose minimos 1689, 1806, 1829, 1896-1897 m. pastatytos bažnyčios. 1912 m. Pajūrio filijoje, turėjusioje parapijos teises, buvo 988 žmonės. Tais metais buvo pastatyta laikina bažnyčia, kuri 1941 m. sudegė, o 1954 m. nugriauta.
Enciklopedijų leidėjo Broniaus Kviklio duomenimis, Pajūrio dvaras žinomas nuo XVI a., yra išlikęs jo 1571 m. inventorius. Romos katalikų bažnyčią čia pastatė vysk. Merkelis Elijaševičius Geišas. Ji buvo Kražių parapijos filija. 1750–1751 dvarininkas Pilsudskis pastatė naują bažnyčią. Ji buvo 1896 m. perstatyta. Pirmojo pasaulinio karo metu sudeginta.
Metal Gear (serija)

Metal Gear (jap. メタルギア = Metaru Gia) – tai Hideo Kodžimos sukurta veiksmo-nuotykių žaidimų su stealth elementais serija. Serijos kūrimas prasidėjo jau 1987 m. nuo NES konsolei išleisto žaidimo „Metal Gear“. „Metal Gear“ serija yra viena sėkmingiausių žaidimų serijų pasaulyje.
Džersio pasas

Išvaizda

Britanijos pasai, išduodami Džersyje, šiek tiek skiriasi nuo tų, kurie išduodami Jungtinės Karalystės piliečiams.
Džersio paso viršutinėje dalyje, kaip ir visų Britanijos pasų viršuje yra užrašas European Union ('Europos Sąjunga'). Tai rodo, kad nors Džersis nėra ES narys, tačiau jo piliečiai Europos Sąjungoje turi specialų statusą. Žemiau užrašai British Isles ('Britų salos'), o po juo – Bailiwick of Jersey ('Džersio beilivikas').
Jungtinės Karalystės pasas po užrašu European Union turi užrašą United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland ('D. Britanijos ir Šiaurės Airijos Jungtinė Karalystė').

Kas turi teisę gauti tokius pasus

Muitinių ir imigracijos departamento Pasų biuras Britanijos piliečių pasus išduoda tik Britanijos piliečiams, gyvenantiems Normandijos salose, Meno saloje ar Jungtinėje Karalystėje ir susijusiems su Džersiu (gyvenantiems Džersyje, gimusiems Džersyje ar kurių tėvai gimė Džersyje).

Teisių išimtys

Kai kurie Britanijos pasai, išduoti Džersyje, yra ribotų teisių – „turėtojas negali naudotis Europos Bendrijos lengvatomis, susijusiomis su įdarbinimu ar apgyvendinimu“ (holder is not entitled to benefit from European Community Provisions relating to employment or establishment).
Tokias apribotas teises turi Britanijos piliečiai, gimę Džersyje ir nesusiję su Jungtine Karalyste gyvenimu joje (5 pragyventi metai iš eilės) ar kilme (JK kilęs bent vienas tėvų ar senelių). Jie vadinami specialiu terminu Channel Islanders ('Normandijos saliečiai').
Siim Kallas

Biografija

1972 m. Tartu universitete baigė finansų ir kredito specialybę, čia mokėsi aspirantūroje.
1975–1979 m. dirbo Estijos TSR finansų ministerijoje, vėliau iki 1986 m. vadovavo TSRS Taupomojo banko Estijos skyriui.
1986–1989 m. buvo laikraščio Rahva Hääl vyr. redaktoriaus pavaduotojas, 1989–1991 m. vadovavo Estijos profsąjungų Centro tarybai, buvo TSRS liaudies deputatas.
Atkūrus Estijos nepriklausomybę, 1991 m. tapo Estijos banko prezidentu. 1995–1996 m. buvo Estijos užsienio reikalų ministras, 1999–2002 m. – Estijos finansų ministras, o 2002–2003 m. – Estijos ministras pirmininkas. 1995–2004 m. buvo Riigikogu (Estijos parlamento) deputatas.
2004 m. Estijai įstojus į ES, gegužės mėn. paskirtas eurokomisaru, dirbo kartu su Ch.Almunia, ekonomikos ir monetarinės politikos komisaru. Pirmojoje José Manuel Barroso Europos Komisijoje (2004–2010 m.) buvo viceprezidentas, bei administracinių reikalų, audito ir kovos su sukčiavimu komisaras. Naujoje Komisijoje (2010 m. vasario mėn.-2014 m. lapkričio mėn.) buvo viceprezidentas bei transporto komisaras.
Papio kanalas

Papio kanalas, Merkio-Vokės kanalas – kanalas, jungiantis Merkį ties Žagarine (Šalčininkų rajono savivaldybės teritorija) su Voke per Papio ežerą, iš kurio išteka Vokė.

Kanalas

Ilgis 3 km, plotis 9–12 m. Krantai 1,5–2 m aukščio. Gylis 2 m. Vidutinis nuolydis 0,6 m/km. Srovės greitis 0,2 m/s. Vandens debitas ties Žagarine: vidutinis 3,25 m., didžiausias 22,2 m/s.

Istorija

Merkio-Vokės kanalas iškastas apie 1930 m.; jo paskirtis – nukreipti dalį Merkio vandens į Vokę Grigiškių popieriaus fabriko, pastatyto prie Vokės 1923 m., reikmėms. Vandens kiekį kanale reguliavo dvi skydinės užtvankos: viena Merkyje, kita – kanalo pradžioje. 1983 m. Merkyje, sugriuvusios užtvankos vietoje, pastatytas reguliuojamasis šliuzas, o kanalo pradžioje (angoje) – stačiakampis betoninis latakas. Juo nuteka daugiau kaip 80% Merkio vandens. Žemiau užtvankos Merkys tampa mažu, išsekusiu, užžėlusiu, vingiuotu upeliu.
Prie Merkio-Vokės kanalo įsikūrusi Baltoji Vokė, yra žuvininkystės tvenkinių.
Jimmy Eat World

Jimmy Eat World – alternatyvaus roko grupė iš Mesos (Arizonos valstija). Ketvertukas susikūrė 1993 metais, tačiau labai populiarūs tapo tik po albumo „Bleed American“, išleisto 2001 metais. Grupę įkvėpė Punk Rock, Indie Rock muzika ir tokios grupės kaip Fugazi, Jawbreaker, Sunny Day Real Estate, Weezer – pastarosios labai siejamos su Emo muzika. Jimmy Eat World kūryba įkvėpė tokias Emo/Punk-Pop grupes kaip Something Corporate, Fall Out Boy, Panic! At The Disco.
Žygimantas Barysas

Žygimantas Barysas (Žygis) – Lietuvos pop muzikos dainininkas iš Vilniaus. Taip pat muzikoje galima įžvelgti 2 step garage, soul bei house pop muzikos požymių.

Biografija

Pirmuosius muzikinius įgūdžius įgijo Kauno Aleksandro Kačanausko muzikos mokykloje, kurią baigęs tęsė mokslus Kauno Juozo Naujalio muzikos gimnazijoje. Šiuo metu studijuoja Vilniaus universitete žurnalistikos specialybę. Atlikėjas yra kelių tarptautinių ir daugelio respublikinių jaunųjų muzikų konkursų laureatas, jau 15 metų groja fortepijonu.
Kelią į popmuzikos pasaulį pradėjo 2002 m. – tada jis dalyvavo „Fizz Superstar“ konkurse, įveikęs kelis atrankos etapus, į finalinį etapą nepateko. Lietuviškos muzikos padangėje debiutavo 2002 m. su vizitine kortele tapusiu kūriniu „Tu – mano džiaugsmas“. Atlikėjas jau yra išleidęs debiutinį ir kuria antrąjį albumą.
MŠK Žilina

Istorija

Klubas įkurtas 1909 m. Daugkartiniai šalies čempionai.
Tiananmenio aikštė

Tiananmenio aikštė (kin. 天安門廣場, pinyin: Tiān'ānmén Guǎngchǎng) – didžiulė aikštė Kinijos sostinės Pekino centre, pavadinta pagal Tiananmenio vartus (Dangaus ramybės vartai), kurie išsidėstę aikštės šiaurinėje dalyje ir skiria ją nuo Uždraustojo miesto. Tiananmenio aikštė yra trečia pagal dydį pasaulyje, jos plotas 440 000 m² (880 m x 500 m).
Aikštė turi didelę kultūrinę reikšmę, joje vyko keletas įsimintinų įvykių Kinijos istorijoje, kaip kad 1989 m. Tiananmenio aikštės protestai už demokratiškumą, kurie pasibaigė 1989 m. birželio 4 d. vyriausybės mieste įvesta karine padėtimi ir kelių šimtų civilių žūtimis.

Istorija

Dangaus ramybės vartai, vedantys į Uždraustąjį miestą, buvo pastatyti Mingų dinastijos 1415 m. Žlungant Mingų dinastijai, karų tarp Li Dzičengo ir ankstyvųjų Čingų dinastijos imperatorių metu vartai buvo smarkiai apgadinti (o galbūt ir sunaikinti). Tiananmenio aikštė buvo suprojektuota ir pastatyta 1651 m. XX a. 6-ajame dešimtmetyje jos plotas išaugo keturis kartus.
Netoli dabartinio aikštės centro kadaise stovėjo Didieji Mingų vartai, vedę į pietuose esantį Imperatoriškajį miestą, Čingų dinastijos valdymo laikotarpiu pervadinti į Didžiuosius Čingų vartus, o Kinijos Respublikos laikais vadinti Kinijos vartais. Jie buvo skirti išimtinai ceremonijoms, turėjo tris arkas, jų nejuosė pylimas, savo stiliumi jie buvo panašūs į ceremoninius vartus, esančius Mingų dinastijos mauzoliejuje. Paprastai jie būdavo laikomi uždaryti, išskyrus kai jais naudodavosi imperatorius.
1860 m. į Pekiną įsiveržę britų ir prancūzų kariai netoli vartų įsirengė kareivines ir ketino iki pamatų sudeginti vartus bei visą Uždraustąjį miestą. Tačiau nusprendė patausoti rūmus ir vietoje to sudeginti imperatoriaus Senuosius Vasaros rūmus. Boksininkų sukilimo metu 1900 m. keletas ministerijų buvo smarkiai apgadintos arba sudegintos.
XX a. 6-ajame dešimtmetyje buvo nugriauti Kinijos vartai, taip padidinant aikštės plotą. 1958 m. lapkričio mėn. buvo pradėti Tiananmenio aikštės plėtimo darbai, kurie buvo užbaigti po 11 mėnesių, 1959 m. rugpjūtį. Tokiu būdu Mao Dzedunas norėjo sukurti didžiausią ir įspūdingiausią aikštę pasaulyje, turėjusią sutalpinti virš 500 000 žmonių. Darbų eigoje buvo nugriauta dauguma gyvenamųjų ir kitokio tipo pastatų. Pietiniame aikštės pakraštyje buvo pastatytas Liaudies didvyrių paminklas. Kinijos Liaudies Respublikos įkūrimo dešimtosioms metinėms pažymėti, 1958–59 m. buvo pastatyta vadinamųjų Dešimt Didžiųjų pastatų, įskaitant Didžiuosius liaudies rūmus ir Revoliucijos istorijos muziejų (dab. Kinijos nacionalinis muziejus).
Praėjus metams po Mao mirties 1976 m., buvusių Kinijos vartų vietoje jo garbei buvo pastatytas mauzoliejus. Tuo pačiu aikštė buvo dar kartą išplėsta, tokiu būdu padarant ją pilnai stačiakampės formos ir galinčią sutalpinti iki 600 000 žmonių. XX a. 10-ajame dešimtmetyje urbanistinis aikštės vaizdas buvo perkurtas pastatant Nacionalinius operos rūmus bei išplėtus Nacionalinį muziejų.
Suvalkų miesto stadionas

Suvalkų miesto stadionas (lenk. Stadion Miejski w Suwałkach, anksčiau vadintas Stadion KS Wigry) – futbolo stadionas Suvalkose, Lenkijoje. Stadiono adresas: ul. Zarzecze 26, Suvalkai, šalia ul. Grunwaldzką bei ul. Bakałarzewskiej gatvių esančių kapinių. Anksčiau stadione vyko ir kitos sporto šakos. Stadione talpa – 3060, iš kurių 3060 vietos yra sėdimos. Stadiono tribūnos nedengtos. Šalia stadiono esančiame pastate yra įrengti persirengimo kambariai, biurai, konferencijų salės, viešbutis. Šalia stadiono yra dvi mažesnės futbolo aikštelės ir Speedway motorinėms priemonėms skirta trasa. 1997 m. stadionas buvo renovuotas. Vietoj medinių kėdžių buvo įrengtos plastikinės, taip pat sutvarkyta stadiono aplinka. Stadione namų rungtynes žaidžia Wigry Suwałki futbolo komanda. Šios komandos gerbėjai organizavo protestą Akcja Stadion, kad miesto valdžia pagaliau sutvarkytų stadioną.
Astana Arena

Istorija

Atidarytas 2009 m.
Namų rungtynes šiame stadione žaidžia Astanos „Astana“ bei Kazachstano nacionalinės ir jaunimo futbolo rinktinės.
Keolas

Biografija

Keolas užgrobė Vesekso sostą, nuversdamas savo dėdę Kevliną. „Anglosaksoniška kronika“ nurodo į 591 ar 592 metus kaip į Keolo valdymo pradžią, nors tuo metu dar buvo gyvas Kevlinas. Galimai, kad prie senstančio karaliaus vyko kova dėl valdžios.
Keolas valdė šešerius metus, bet jokios jo valdymo detalės nėra žinomos.
Nikolajus Kamovas

Nikolajus Kamovas (rus. Николай Ильич Камов; 1902 m. rugsėjo 14 d. (Irkutskas) – 1973 m. lapkričio 24 d. (Maskva)) – tarybinis sraigtasparnių konstruktorius, technikos mokslų daktaras (1962 m.), Socialistinio darbo didvyris (1972 m.).

Biografija

Gimė 1902 m. rugsėjo 14 d. Irkutske, mokytojo šeimoje.
1918 m., dar neturėdamas 16 m., įstojo į Tomsko technologijos instituto Mechanikos fakultetą. Jo kurso draugas buvo garsus tų laikų rusų lakūnas, pasižymėjęs Pirmojo pasaulinio karo metais Prancūzijos fronte, Charitonas Slavorosovas. Spėjama, kad Slavorosovas pasuko Kamovo siekius į aviaciją. 1923 m., būdamas 20 m. N. Kamovas baigė institutą su inžinieriaus diplomu.
1923 m. atvyko į Maskvą, kur dirbo Junkers kompanijos aviacijos gamykloje šaltkalviu. 1927 m. ėmė dirbti D. Grigorovičiaus jūrų lėktuvų konstravimo biure konstruktoriumi.
Laisvalaikiu, remiami Osoaviachimo, 1929 m. N. Kamovas ir N. Skržinskis sukūrė pirmąjį tarybinį malūnsparnį (autožirą) Kaskr-1 Krasnyj inžiner ('Raudonasis inžinierius').
1931 m. N. Kamovas ėmė dirbti malūnsparnių projektavimo grupėje CAGI institute.
1935 m. vadovaujant Kamovui buvo sukurtas kovinis malūnsparnis A-7, kurį naudojo Antrajame pasauliniame kare. 1937 m., po vienos A-7 avarijos, Kamovui teko palikti aviaciją ir pusantrų metų dirbti stabdžių gamykloje. 1939 m. Kamovas vėl ima dirbti aviacijos pramonėje – Tupolevo gamykloje.
1940 m. pradžioje N. Kamovo iniciatyva netoli Maskvos, prie geležinkelio stoties Uchtomskaja, buvo įsteigta aviacijos gamykla Nr. 290, kuri pirma TSRS specializavosi malūnsparnių (autožirų) gamyboje. Kamovas tapos jos direktoriumi ir vyriausiuoju konstruktoriumi, o M. Milis buvo jo pavaduotojas. Vėliau šioje gamykloje įsikūrė Kamovo sraigtasparnių OKB.
1940 m. N. Kamovas tapo vyriausiuoju sraigtasparnių konstravimo biuro konstruktoriumi.
Vadovaujant Kamovui buvo sukurti sraigtasparniai Ka-8 (1948), Ka-10 (1953), Ka-15 (1956), Ka-18 (1960), Ka-25 (1968), Ka-26 (1967), konvertiplanas Ka-22 (1964), aerorogės Sever-2 ir Ka-30.
Kamovo vardu pavadinta Uchtomskajos sraigtasparnių gamykla (nuo 1992 m. – atviroji akcinė bendrovė Kamov) Liubercų mieste.
Pensijų fondas

Pensijų fondai – investiciniai fondai, užtikrinantys finansinių lėšų kaupimą senatvės pensijai įsigyti. Tokio pobūdžio fondai gali būti privatūs ir valstybiniai. Pensijų fondai yra reikšmingi biržoje listinguojamų bendrovių ir privačių įmonių akcininkai. Šie fondai taip pat daro svarią įtaką akcijų rinkoms.
Pensijų fondai, kaupdami ir nedidelius įnašus, sutelkia dideles lėšas, kurios tampa vis svarbesniu investicinio kapitalo šaltiniu. Pensijų fondų reikalingumas yra svarbus ne tik socialine prasme, bet šalies ekonomine – pensijų sistema kuriama, kad stiprintų šalies finansų rinką, todėl pensijų fondams itin svarbu gerai pasirinkti atitinkamą investavimo strategiją.
2008 m. Investicinis bankas „Morgan Stanley“ pranešė, kad visi pasaulyje esantys pensijų fondai valdo daugiau kaip $20 trilijonų JAV dolerių turto. Be to, paaiškėjo, kad pensijų fondai valdo daugiau turto už valstybinius, investicinius, apribotos rizikos bei privataus kapitalo fondus.

Lietuvoje

2007 m. pradžioje Lietuvoje veikė 9 pensijų kaupimo bendrovės, iš jų 3 gyvybės draudimo įmonės, 6 pensijų fondų valdymo įmonės. Pensijų kaupimo bendrovės Lietuvoje valdo 36 privačius pensijų fondus, iš jų 30 valstybinio socialinio draudimo įmokos dalies kaupimo pensijų fondai, t. y. antros pakopos, bei 6 papildomų savanoriškų pensijų kaupimo fondai, t. y. trečios pakopos.
Rimutė Jablonskytė-Rimantienė

Biografija

1930–1938 m. mokėsi Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijoje. 1938–1940 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. 1941 m. studijas tęsė Vilniaus universitete. 1942 m. apgynė diplominį darbą „Stambieji titnaginiai dirbiniai ir kampininės kultūros klausimas Lietuvoje“.
Dar studijuodama pradėjo dirbti Kauno M. K. Čiurlionio dailės muziejuje. 1942–1960 m. M. K. Čiurlionio dailės muziejaus mokslinė bendradarbė, vėliau – vyriausioji fondų saugotoja, Archeologijos skyriaus vedėja. 1945–1947 m. dėstė Kauno valstybiniame universitete. 
1960–1999 m. Lietuvos istorijos instituto archeologijos skyriaus vyriausioji mokslo darbuotoja. 1962 m. apgynė daktarės disertaciją „Pirmykštis Lietuvos teritorijos apgyvendinimas“. 1972–1977 m. dėstė Vilniaus universitete. Tėvo paveikta susidomėjo akmens amžiaus paminklais ir radiniais. Daugiausia kasinėjo Kauno apylinkėse, Merkio upės baseine ir pajūryje, iš kurių žymiausi – Nidos ir Šventosios archeologijos paminklai.
1949 m. liepos 30 d. ištekėjo už bibliografo ir bibliotekininko Juozo Rimanto (iki 1940 m. Slapšinsko, 1908–1973). Sūnūs Augis (g. 1951 m.), Rytis (g. 1953 m.), duktė Dovilė (g. 1955 m.).

Kūryba

Išvertė S. Lagerlöf „Sakmę apie Gestą Berlingą“ (1958), S. Undset „Kristiną“ (1960), H. Ibseno „Laukinę antį“, „Šmėklas“ (1963), J. Lie apsakymų rinkinį „Kalnų vienkiemis“ (1964) ir kitų rašytojų kūrinius iš švedų ir norvegų kalbų.

Įvertinimas

1993 m. paskirta valstybinė premija. 2008 m. apdovanota Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiumi.
Putriškiai

Istorija

2001 m. didžioji dalis kaimo priklausė Liudvinavo seniūnijai.
Konsulinis teismas

Konsulinis teismas - teismo rūšis; istorinis proceso bei konsulinės teisės institutas.
Telipinas

Telipinas, Telepinas (Telipinu, Telepinu) – žemės ūkio dievas hetitų mitologijoje. Jis buvo audrų ir vaisingumo dievo sūnus.
Telepino mitas yra vienas iš senovinių hetitų mitų apie Telepiną, kuriam dingus augalų derlingumas ir gyvulių vislumas smarkiai sumažėja. Dievai, norėdami nutraukti sumaištį ir pasaulio nykimą, ieško Telepino, bet jų paieškos nesėkmingos. Deivė motina Hanahana pasiunčia bitę jo ieškoti. Bitė jį suranda, sugilia jį ir tepa vašku. Dievas supyksta ir ima siautėti pasaulyje.
Galop magijos deivė Kamrusepa, nuramina Telepiną, o jo pyktį perkelia Požeminio pasaulio įėjimo saugotojui.
Kitame mito variante mirtingasis dvasininkas išmeldžia, kad visas Telepino pyktis būtų perkeltas į bronzines talpykles požeminiame pasaulyje, iš kurio niekas negali pasprukti.
Nijolė Liaudanskienė

Biografija

1977 m. baigė Šiaulių pedagoginį instituto filologijos fakultetą, lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja.
Akmenės rajono savivaldybės švietimo skyriaus vyriausioji specialistė, Akmenės rajono savivaldybės suaugusiųjų mokymo centro dėstytoja.
1997 m. partijos Naujoji demokratija - Moterų partija narė, 2004 m. Darbo partijos narė. 2007–2011 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narė.
2007 m. Lietuvos Konstitucinio egzamino prizininkė, Konstitucingumo piliečių tarybos narė. Sutuoktinis Edmundas Jonas, vaikai Kristina, Salvijus.
Dienos naujienos

Dienos naujienos – iliustruotas liberalios orientacijos dienraštis, ėjęs nuo 1931 m. balandžio 1 d. iki 1933 m. gruodžio 30 d. Kaune.

Istorija

Leido Justas Paleckis, nuo 1931 m. birželio – bendrovė „Naujas žodis“, nuo 1932 m. – akcinė bendrovė „Žodis“. Spausdino spaustuvė „Menas“ Kaune. Leido priedus „Magaryčios“ ir „Naujausia ekstra telegrama“.
Informavo apie Lietuvos ir užsienio įvykius, svarstė literatūros, meno, kultūros, ekonomikos problemas, spausdino kelionių reportažus iš įvairų šalių. Nemažai vietos skirta rašiniams apie nusikaltimus, teismus, aferas, bankrotus, stichines nelaimes.
Bendradarbiavo Juozas Kazys Beleckas, Kazys Binkis, Rimtas Kalpokas ir kt.
Algirdas Jurkauskas

Biografija

1966 m. baigė Talino politechnikos institutą. 1988 m. technikos mokslų daktaras.
Nuo 1967 m. dirba Kauno politechnikos institute (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas), 1967–1977 m. mokslinio centro „Vibrotechnika“ sektoriaus tyrimų laboratorijos vedėjas, 1977–1988 m. Panevėžio fakulteto Inžinerinių disciplinų katedros vedėjas, 1992 m. profesorius. Nuo 1993 m. Kauno technologijos universiteto Transporto problemų instituto direktorius, 1995–1998 m. Transporto inžinerijos katedros vedėjas. Nuo 1998 m. Kauno technologijos universiteto Panevėžio filialo (nuo 2001 m. Kauno technologijos universiteto Panevėžio institutas) direktorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų kryptis – mechaninių sistemų diagnostika, transporto problemos. 26 išradimų autorius.
Fiodoro Dievo motina

Fiodoro Dievo motina (rus. Федоровская Богоматерь, taip pat žinoma kaip Juodoji Rusijos Mergelė) – Romanovų šeimos ikona globėja ir viena labiausiai garbinamų ikonų Aukštutinės Volgos regione. 
Manoma, kad iki mongolų invazijos į Rusiją ikona buvo laikoma vienuolyne netoli Gorodeco ant Volgos miestelio. Mongolams užėmus ir sudeginus miestelį, ikona dingo.
Sodybų tuštėjimo metas (filmas)

Siužetas

Filme vaizduojamas lietuvių inteligentijos gyvenimas 1940-1945 m. Herojai patenka į krizinę situaciją, kuomet reikia spręsti tolimesnio kelio pasirinkimo dilemą, spręsti tautos ir kiekvieno tautiečio socialinio ir istorinio apsisprendimo klausimą.
Kžečkovo Gromadzinas

Istorija

Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochi Glinkų valsčiui, Rosochate Košcelnės parapijai. 1827 m. kaime buvo 50 namų ir 346 gyventojai.