google/wiki40b huggingface dataset:
Lapino medžioklė

Turinys

Kaire grupė nusikaltėlių pagrobia 3 milijonų dolerių vertės aukso krovinį, kurį dabar reikia pergabenti į Europą. Kadangi auksas sveria beveik 2 tonas, tam būtinas patyręs nusikaltėlis ir kontrabandininkas. Deja, daugelis tinkamų kandidatų jau seniai prarado talentą arba paseno, o vienintelis tinkamas kandidatas – Aldo Vanučis, pravarde Lapinas, - yra kalėjime.
Pabėgęs iš jo, Vanučis sugalvoja planą – išgabenti auksą apsimetus režisieriumi, kuris nori sukurti filmą Kaire. Tam jis nusamdo senstantį aktorių, buvusią žvaigždę Tonį Pauelą ir į pagalbą pasitelkia seserį Džiną, svajojančią tapti aktore. Kadangi aukso perkrovimui vis iškyla problemų, Vanučis priverstas iš tiesų filmuoti, stebimas nuolat sekiojančių vietinių gyventojų bei įtaraus Pauelo agento…
Jonavos–Ukmergės geležinkelis

Istorija

Liniją, jungusią Jonavos ir Ukmergės geležinkelio stotis, 1916 m. kariniams tikslams nutiesė Vokietijos imperijos kariuomenė. Tarpukaryje geležinkelis naudotas keleivių vežimui, pagrindiniai gabenti kroviniai – statybinės medžiagos, trąšos iš Jonavos, iš Ukmergės vežta eksportui skirta produkcija: grūdai, gyvuliai, linai, miškas. Po Antrojo pasaulinio karo nutiesta atšaka į Plačiavos durpyną, iš kur durpės ir kraikos buvo gabenamos į Ukmergę, Jonavą ir Kauną. Geležinkelis 1958 m. panaikintas.
Vlado Jurgučio premija

Vlado Jurgučio premija – prestižinis apdovanojimas, kurį kartą per metus skiria Lietuvos bankas ir Lietuvos mokslų akademija. Premija siekiama skatinti mokslinę veiklą Lietuvos bankininkystės, finansų, pinigų ir makroekonominių tyrimų srityse. Pavadinta „lito tėvo“ Vlado Jurgučio vardu.

Istorija

Vlado Jurgučio premiją Lietuvos banko vadyba įsteigė 1997 m., norėdama įamžinti akademiko, profesoriaus, pirmojo prieškaryje veikusio Lietuvos banko valdytojo Vlado Jurgučio nuopelnus Lietuvos bankininkystei ir minint Lietuvos banko įkūrimo bei lito išleidimo 75-ąsias metines.
Nuo 2008 m., vadovaudamiesi bendradarbiavimo sutartimi, premiją skiria Lietuvos bankas ir Lietuvos mokslų akademija.
Rifugio Città di Fiume

Rifugio Città di Fiume - kalnų trobelė Fiorentinos slėnyje, Dolomituose, Borca di Cadore savivaldybėje. Trobelė stovi netoli šiaurinio Pelmo šlaito, 1917 m aukštyje. Pro šią trobelę praeina populiarios pėsčiųjų turistų trasos.
Veikia nuo birželio iki rugsėjo mėnesio.
Atidaryta 1964 m. Italijos alpių klubo (Club Alpino Italiano) iniciatyva. Dabar čia yra restoranas, talpinantis 40 žmonių, ir 25 lovų viešbutis.
Jericho muchafaza

Administracinis suskirstymas

Muchafazos sudėtyje yra 1 miestas, 2 savivaldybės, 5 kaimai ir 2 pabėgėlių stovyklos.
Liuksemburgo futbolo taurė

Liuksemburgo futbolo taurė – pagrindinis taurės turnyras Liuksemburge.
Edmundas Žiauberis

Biografija

Mokėsi Kražių vidurinėje mokykloje ir kartu dirbo miestelio bibliotekoje. Nuo 1951 m. gyveno Vilniuje. 1956–1969 m. laikraščio „Lietuvos pionierius“ bendradarbis. 1957 m. baigė LSSR dailės institutą. 1969–1985 m. žurnalo „Genys“ meninis redaktorius. Bendradarbiaudavo Kelmės rajono laikraštyje „Komunistinis žodis“, „Tiesoje“.
Nuo 1957 m. dalyvavo šalies ir tarptautinėse dailės parodose. Iliustravo ir apipavidalino apie 80 knygų, iš jų nemažai leidinių vaikams ir jaunimui; sukūrė estampų-kompozicijų, portretų, peizažų, nupiešė portretinių šaržų, aktualios tematikos piešinių periodinei spaudai. Kūrybai būdinga racionali kompozicija, realios detalės, apibendrintos, ritmiškos formos, kai kada lyriškas tikrovės traktavimas.
Marine Le Pen

Biografija

Ji yra jauniausia Jean-Marie Le Pen dukra. Studijavo Panthéon-Assas universitete. 1991 m. įgijo teisės magistro laipsnį. 1992 m. įgijo pažengusiųjų studijų magistro laipsnį - kriminalinė teisė. 1992 - 1996 m. dirbo Paryžiaus teisininkų asociacijoje. Ji atstovavo nelegalius emigrantus, kai jie negalėjo sau leisti advokato paslaugų. 1992 m. gavo advokato sertifikatą. Ji advokatė nuo 1992 m. iki 1998 m., Europos parlamento narė nuo 2004 m., Nacionalinio fronto pirmininkė nuo 2011 m. sausio 16 d.
Turkijos kalninė angis

Aprašymas

Patinas iki 78 cm, nors dauguma individų mažesni. Kūnas rudai pilkas. Išilgai nugaros nuo galvos iki uodegos galo yra apie 30 skersinių baltų su juodais kraštais siaurų dėmių, kurios atskirtos rudai raudonomis zonomis. Galvos viršutinėje dalyje paprastai būna dvi didelės juodos skersinės dėmės, o nuo akių krašto link burnos kampų ir toliau nusitęsia tamsi juosta. Pilvas pilkas, su tamsiomis dėmelėmis. Galva didelė, ryškiai atskirta nuo kaklo. Burna suapvalinta, su smulkiais raginiais žvynais.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Butigeidžio dragūnų batalionas

Simbolika

1996 m. sausio 24 d. Lietuvos heraldikos komisija patvirtino KJP Klaipėdos 7-ojo dragūnų pamario gynybos bataliono kovinės vėliavos projektą:  juodame fone - auksinis drakonas, spjaudantis raudonomis liepsnomis ir laikantis aukso spalvos kalaviją - karinių dorybių, tiesos, teisingumo, karinės jėgos ir drąsos simbolį. Viršum drakono kovinėje dragūnų vėliavoje - Klaipėdos miesto ženklas, rodantis bataliono dislokacijos vietą.
Reversinė vėliavos pusė  -  tokia pati, kaip ir visų Lietuvos karinių vėliavų: purpuriniame fone - Vytis. Purpurinė spalva simbolizuoja jėgą, drąsą, dosnumą; tuo tarpu aversinės vėliavos pusės juodas fonas pažymi išmintį, įgytą išsilavinimą. Vėliavos kraštai abejose pusėse dekoruoti žalių ąžuolo lapų pynės imitacija. Simbolių kalboje ąžuolas - stiprybės, tvirtybės, sėkmės ir pergalės ženklas. Vėliavos kampuose - auksiniai Gediminaičių stulpai; jos kraštai apsiūti geltonais kutais. Prie koto smaigalio pritvirtinta tautinė juosta.
Klaipėdoje Atgimimo aikštėje 1996 m. liepos 19 d. Krašto apsaugos ministras Linas Antanas Linkevičius Dragūnų batalionui iškilmingai įteikė pašventintą kovinę vėliavą. Bataliono vadas majoras Rimantas Baltušis visų susirinkusiųjų į iškilmingą ceremoniją akivaizdoje pažadėjo, jog vėliava nebus prarasta tol, kol bus gyvas nors vienas dragūnas.
Tikroji ūkinė bendrija

Tikroji ūkinė bendrija (TŪB) - įmonės forma, kai visi įmonės dalyviai yra tikrieji nariai; ūkinė bendrija (jos porūšis). Kai prievolėms užtikrinti neužtenka bendrijos turto, bendrijos tikrieji nariai už bendrijos veiklos padarinius atsako solidariai visu savo turtu. 

Lietuva

Lietuvoje tikrųjų ūkinių bendrijų (TŪB) ir komanditinių (pasitikėjimo) ūkinių bendrijų (KŪB) steigimą, reorganizavimą ir likvidavimą, valdymą ir veiklą, narių teises ir pareigas, taip pat kapitalo formavimą ir jo paskirstymą reglamentuoja LR ūkinių bendrijų įstatymas (LR ŪBĮ). Dauguma nuostatų taikoma ir tikrajai ūkinei bendrijai, ir komanditinei (pasitikėjimo) ūkinei bendrijai.
TŪB (kaip ir KŪB) turi būti ne mažiau kaip 2 ir ne daugiau kaip 20 tikrųjų narių. Bendrijos nariu negali būti valstybės valdžios, valdymo ir valstybės kontrolės institucijos, teismai. Tikruoju ūkinės bendrijos nariu negali būti valstybės ir savivaldybės įmonės. Bendrija yra juridinis asmuo (LR ŪBĮ 2 str.4 d.). TŪB yra visiškos turtinės atsakomybės įmonė, jos turtas neatskirtas nuo jos narių turto. Pagal TŪB prievoles jos nariai atsako solidariai visu savo turtu. TŪB neatsako pagal savo narių prievoles, nesusijusias su bendrijos veikla (LR ŪBĮ 3 str.).
Bendrija turi savo pavadinimą (firmos vardą). TŪB pavadinime turi būti įvardintas bent vienas jos narys (LR ŪBĮ 5 str. 1 d. 2 sak.).
Şüvəlan FK

Istorija

Klubas įkurtas 1996 m. Tuo metu vadinosi AMMK. 2005 m. pervadintas į „Olimpik“. Nuo 2009 m. vadintas „Olimpik-Şüvəlan“, o 2010 m. tapo AZAL.
2017 m. gegužės 12 d. dar kartą buvo pakeistas klubo pavadinimas. Pervadintas į FK Šuvalan (Şüvəlan Futbol Klubu). Pakito klubo spalvinė gama.
Marina Malfatti

Biografija

Būdama 17, Malfati persikėlė į Paryžių, kur 2 metus mokėsi Rene Simon vaidybos mokykloje „Cours d‘Art Dramatique“. Grįžusi į Italiją, ji laimėjo stipendiją studijuoti „Centro Sperimentale di Cinematografiaand“ ir gavo pirmuosius nedidelius vaidmenis kine. Aktoriaus Arnoldo Foa dėka Malfati atsidūrė teatre, kur ilgainiui įsitvirtino kaip sudėtingų ir dramatiškų vaidmenų atlikėja.
1966 m. pirmą kartą nusifilmavo televizijos seriale, o 7 dešimtmetyje sukūrė keliolika vaidmenų siaubo ir giallo filmuose.
Madona (menas)

Madona (nuo sen. italų ma donna, liet. „mano ponia“) − Mergelės Marijos vaizdinys krikščioniškajame mene, kuriame ji užima centrinę vietą. Vaizduojama viena, su kūdikiu (Jėzumi Kristumi), ar su kūdikiu ir keliais šventaisiais. Vaizdinys neiliustruoja žinomos biblijinės istorijos ir dažniausiai vaizduoja Mergelę Mariją kūrinio sukūrimo laikmečio aplinkoje. Vaizdinys buvo ypač populiarus bizantietiškame, Europos viduramžių ir renesanso mene, tapyboje ir skulptūroje.

Istorija

Pirmaisiais amžiais krikščioniškame mene madonos vaizdinys buvo retas. Padėtis pasikeitė po 431 m., kai Efezo susirinkime buvo patvirtintas Kristaus dieviškumas. Mergelė Marija pradėta tituluoti „Dievo motina“ ir jos vaizdavimui buvo skirta reikšminga vieta ankstyvosiose krikščionių bažnyčiose.

Interpretacijos

Madonos vaizdinys istorijoje sulaukė ne vien religinių interpretacijų. Anot F. Nyčės, „Siksto Madonoje“ Rafaelis labai jaunos Mergelės Marijos įvaizdyje esą siekė, kad žiūrovas joje matytų idealiąją būsimą savo žmoną. XX a. socialistinio realizmo ideologiniu požiūriu, daugybė renesanso laikotarpio madonų buvo vertinamos kaip motinos−sūnaus meilės, motiniškumo išraiška, kur religinė prasmė yra tik paviršinė.
Kęstutis Budėnas

Biografija

1989 m. baigė Vilniaus universitetą, ekonomistas.
Viešosios įstaigos Varėnos ligoninė  direktoriaus pavaduotojas valdymui ir infrastruktūrai .
Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
2007–2011 m., 2011-2015 m., 2015-2019 m. ir nuo 2019 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Laima, sūnus Kristupas, dukra Melita.
2-3-4 medis

2-3-4 medis – duomenų struktūra, balansuotas 2-os eilės B-medis. Pirmasis tokį medį 1970 m. pasiūlė Džonas Hopkoftas. Kiekviena 2-3-4 medžio viršūnė turi nuo 2 iki 4 viršūnių, taip pat kiekviena viršūnė gali saugoti 1, 2 arba tris raktus (duomenų elementus).
Siera Basos gamtos parkas

Parkas

Parkas pasiekiamas keliu A92N iš Gadikso arba Basos. Aukščiausias parko kalnas – 2269 m Kalar de Santa Barbara. Būdingi Viduržemio jūros kietalapių augalų miškai, siekiama atkurti pušynus. Slėnyje yra lapuočių (tuopa, drebulė) ir beveik 1500 rūšių kitų augalų, daugelis iš jų yra endeminiai, tokie, kaip narcizas, gencijonas, daug drėgnų pievų.
Veisiasi apie 37 rūšių žinduolių, tarp jų elniai, stirnos, daug šikšnosparnių, apsigyvenusių buvusiose marmuro ir granito kasyklose.
Parke nutiestas pėsčiųjų sportinio turizmo takas, kuris dėl aukščio skirtumų pavojingiausiose vietose aptvertas. Trumpalaikiam poilsiui įrengta turistinė bazė su archeologijos muziejumi.
Juzefas Liubomirskis

Biografija

Kilo iš Vyšnioveckių linijos kunigaikščių Liubomirskių giminės. Braclavo ir Kijevo vaivados Stanislovo Liubomirskio (1704–1793) ir Liudvikos Pociejos (m. 1786) trečiasis sūnus.
1774 metais Juzefas Liubomirskis tapo Romanuvo seniūnu. 1786–1788 metais – 12-to Karūnos pėstininkų pulko vadas, po to 5-to Karūnos pėstininkų pulko. 1792 metais gavo generolo-leitenanto laipsnį.
1791 m. gegužę Juzefas Liubomirskis palaikė naujos konstitucijos priėmimą, bet nedalyvavo Rusijos-Lenkijos 1792 metų kare. Prisijungė prie Targovicos konfederacijos ir liko 4-os divizijos vadu Kamenece-Podolske.
1790 m. gruodžio 12 d. kunigaikštis Juzefas Liubomirskis gavo Kijevo kašteliono pareigybę.
Vienas iš turtingiausių Lenkijos magnatų. Jam priklausė Rovno miestas su aplinkiniais kaimais. Savo valdose kūrė manufaktūras ir fabrikus.
Žinomas Lenkijos masonas. Baltojo erelio ir Švento Stanislovo ordinų kavalierius.
Šerpai

Istorija ir kultūra

Šerpai į Aukštuosius Himalajus atsikėlė palyginus vėlai, XVI–XVII a., bėgdami nuo religinių persekiojimų Tibete. Pirmoji jų gyvenvietė buvo Pangbočė Khumbu slėnyje. Iš esmės šerpais yra laikomos kelios giminingos grupės, kalbančios skirtingomis kalbomis: Khumbu slėnio šerpai (šerpų kalba), Helambu šerpai (helambu šerpų kalba) ir naapai (ar nava šerpai).
Jie išsaugojo savo tradicinę kultūrą, kuri paremta Njingmapa sektos Tibeto budizmu. Iki šiol dauguma šerpų yra budistai, lamos vaidina svarbų vaidmenį jų gyvenime, jie stato tradicinius vienuolynus (gompa). Taip pat yra išlaikę pirmykščius tikėjimus, kurie paremti kalnų garbinimu (kaip dievybės garbinami Everestas, Makalu kalnas), visuomenėje taip pat egzistuoja šamanai (lhawa), žiniuonės (phem).
Buitimi beveik nesiskiria nuo kitų aukštikalnių bhotijų, tibetiečių. Jie dėvi šiltus drabužius, aukštus batus, padedančius apsisaugoti nuo kalnų šalčio.
Lundos plynaukštė

Lundos plynaukštė – plynaukštė Angoloje ir Kongo Demokratinėje Respublikoje. Sudaryta daugiausia iš smiltainio. Centrinė dalis – plokščia, pelkėta 1300–1600 m aukščio lyguma, sudaranti Kasajaus ir Zambezės upių vandenskyrą. Kasajaus slėnyje gausu deimantų, mangano rūdos (Kasengės telkinys). Būdingi retmiškiai, aukštažolė savana.
Lundos plynaukštėje gyvena lundų tautybės žmonės, ikikolonijiniais laikais ten gyvavo Lundos valstybė.
Gandharvai

Gandharvai (skr. गन्धर्व = gandharvá [vns.]) – senovės indų mitologijos būtybės.
„Rigvedoje“ Gandharvas minimas vienaskaita, kaip somos saugotojas arba patsai Soma, „vandenų mergelių“ vyras, angirasas. Iš Gandharvo ir undinių apsarasų gimsta pirmieji žmonės – dvyniai Jama ir Jamė. Jis taip pat apibūdinamas kaip gyvenantis aukščiausiame danguje, susijęs su saule ir sauliškąja šviesa Kitąsyk jis minimas kaip Indros priešas. „Atharvavedoje“ yra giesmė, aukštinanti Gandharvą kaip pasaulio kūrėją, kitur minima, kad gandharvų yra tūkstančiai, kad jie – piktavalės oro, miškų ir vandenų būtybės. „Šatapatha brahmanoje“ pasakojama, kad gandharvai pagrobę iš dievų somą, bet sugundyti deivės Vač („kalbos“), jį grąžino.
Povedinėje mitologijoje gandharvai įsivaizduojami įvairiai. Jų sąsajos su saulės šviesa nunyksta (išlieka tik jų vardas sūryavarcas – „sauliaspindžiai“). Jie imami laikyti pusdieviais, kurie žmogui gali būti tiek žalingi, tiek naudingi. Tikėta, kad tas, kuris danguje pamatysiąs „Gandharvų miestą“ (miražą), tam gresia nelaimė ar pražūtis. Kita vertus, gandharvai, lydimi savo meilužių, šokėjų apsarasų, laikomi dangiškaisiais muzikantais, linksminančiais dievus. Muzikos menas laikytas „gandharvų menu“.
„Višanus puranoje“ teigiama, kad gandharvai kilę iš Brahmos kūno, kai šis sykį dainavęs. „Harivanšoje“ sakoma, kad jie kilę iš Brahmos vaikaičio Kašjapos, o jų motinos – Dakšos dukterys. Puranose ir epuose minima daug įvairių gandharvų karalių – žymiausi: Čitraratha, Sūrjavarčasas, dangiškasis rišis Narada, Višvavasus. Puranose minima, kad Višvavasui karaliaujant kilusi nesantaika tarp gandharvų ir gyvačių–nagų: pradžioje gandharvai patekę į požeminę nagų karalystę ir susigrobę jų turtus, tada nagai su Višnaus pagalba išvarę gandharvus ir privertę grąžinti turtus.
„Taitiryja aranjakoje“ minima 11 gandharvų klasių. Džainų mitologijoje gandharvai priklauso būtybių, vadinamų vjantaromis (t. y., gyvenančių tarpinėje būsenoje) klasei.
Gandharvus sykiais mėginama lyginti su graikų kentaurais. Gandharvo provaizdis bendras su senovės iranėnų vandens siaubūno Gandarvo (gaṇdərəβa-). Dievavardžio kilmė neaiški, pirmas dėmuo galbūt kilęs nuo gandha („kvapas“), kurio šaknį bandoma kildinti iš ide. *gʷedh- („gadinti/gesti, žeisti“).
Virginijus Šimoliūnas

Biografija

1974 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą.
Nuo 1974 m. Vilniaus gamyklos „Elfa“ dizaineris, projektavo magnetofonus „Tonika 10“, „Inkaras“. Vėliau Šiaulių televizorių gamyklos dizaineris. Nuo 1980 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) Menų fakulteto Dizaino katedros dėstytojas, docentas.  Be to, „Gražinos dizaino studija“, „SSP grupės“ dizaineris.
Nuo 1992 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba

Nuo 1979 m. dalyvauja miesto, respublikinėse bei tarptautinėse parodose. Surengė apie keturiolika personalinių parodų. Dailininko darbų yra prestižiniuose interjeruose Lietuvoje ir užsienyje. Paskutiniu metu dirba grafinio dizaino srityje. Svarbesni darbai: sukūrė firmų „Venta“, „Arkada“, „Liumenas“ firminį stilių, parduotuvių „Elva“, „Moteriški drabužiai“ vizualinę reklamą, nutapė paveikslus „Jūra“ (1983 m.), „Poza atostogoms“ (1992 m.), „Kryžius“ (1992 m.) ir kt.
Jonas Senda

Jonas Senda (1953–1995) – Lenkijos lietuvių pedagogas ir poetas.

Biografija

Gimė ir augo ūkininkų šeimoje Punsko valsčiaus Navinykų kaime. Baigęs Punsko bendrojo lavinimo licėjų, nuo 1972 m. studijavo chemiją Varšuvos universitete. Grįžęs į gimtinę, dirbo pedagoginį darbą Smalėnų, vėliau Punsko pradinėse mokyklose ir Punsko licėjuje. Kūrė eiles, kurias spausdino Lenkijos lietuvių žurnale „Aušra“, Varšuvos lietuvių leidiniuose „Vingis“, „Varšuvos lietuvis“; jos buvo paskelbtos ir rinkinyje „Būki mums motina“ (1995), „Lietuvių kūrybos antologijoje“ (2000).
Anapolis (Brazilija)

Istorija

Anapolis susikūrė XIX a. pab. Miesto teisės suteiktos 1907 m.
Teodoras Daukantas

Biografija

1903–1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariniame laivyne. 1914 m. baigė Sankt Peterburgo karinę jūrų akademiją. 1919–1922 m. tarnavo anglų ir olandų prekybos firmose Kryme, Kaukaze ir Turkijoje, plaukiojo Juodojoje jūroje laivo kapitono padėjėju, kapitonu. 1922 m. grįžo į Lietuvą. 1922–1924 m. Aukštųjų karininkų kursų Kaune mokslo dalies vedėjas. 1924 m. birželio 18 d. – 1925 m. rugsėjo 25 d. X ir XI ministrų kabineto ir 1927 m. rugpjūčio 9 d. – 1928 m. spalio 6 d. XIV kabineto Krašto apsaugos ministras. Su generolu V. Nagiu organizavo paruošiamąją jūrų mokyklą. 1926 m. gruodžio 24 d. – 1927 m. rugpjūčio 11 d. Lietuvos kariuomenės vyriausiojo štabo viršininkas. 1928 m. brigados generolas, 1936 m. laipsnis pakeistas, generolas leitenantas.
1925–1930 m. ir 1935–1936 m. dėstė geografiją Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 m. Lietuvos universitetas). Paskaitose kėlė Baltijos jūros ir jūrininkystės svarbą Lietuvos valstybei. 1941–1943 m. Vilniaus universiteto docentas.
1928–1930 m. Valstybės Tarybos narys. 1930–1932 m. Lietuvos generalinis konsulas Rio de Žaneire, 1932–1935 m. įgaliotasis ministras Pietų Amerikai. 1936–1939 m. jūrininkystės inspektorius Klaipėdoje. Jo iniciatyva pagyvėjo jūrų skautų veikla.
1926 m. Šaulių sąjungos Centro valdybos pirmininkas. 1930 m. leidinyje „Klaipėdos uostas“ nagrinėjo Klaipėdos uosto plėtros problemas, gilindamasis į technines, ekonomines, gamtines Klaipėdos uosto sąlygas.
1941 m. suimtas. Prasidėjus Vokietijos-TSRS karui išlaisvintas, per nacistinę okupaciją komiteto Vilnijai remti „Vieninga kova“ pirmininkas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, nuo 1949 m. gyveno Argentinoje. 1997 m. jo palaikai perlaidoti Karmėlavoje.
Bernardo Daddi

Bernardas Dadis (it. Bernardo Daddi, apie 1280 – 1348 m.) – italų protorenesanso dailininkas iš Florencijos.

Biografija

Bernardas Dadis gimė, spėjama, Florencijoje apie 1280 m. Mokėsi Džoto dirbtuvėse. Įmanoma, kad pats Džotas buvo jo mokytoju. Florencijoje Dadis atidarė savo dirbtuves. Daugiausia kūrė mažus Madonos paveikslus ir sulankstomus altorinius poliptikus. Pirmasis Dadžio darbas datuojamas 1312 m., paskutinis − 1347 m. prieš pat mirtį. 
Keletas freskų priskiriama Dadžiui. Viena jų − „Šv. Stepono mirtis“ Šv. Kryžiaus bazilikoje Florencijoje. Vienu geriausiu jo darbų vertinamas triptikas „Madona su Kūdikiu, Šv. Matas ir Šv Mykolas“, atliktas 1328 m. Visų Šventųjų (Ognissanti) bažnyčiai Florencijoje (dabar Uficių galerijoje). Savo kūryboje Bernardas Dadis išlaikė savo mokytojo Džoto dailės didingumą ir vienijo jį su bizantišką stilių propagavusios Sienos dailės mokyklos įtaka. Visų pirma Pietro Lorenzetti. Tai padėjo jam suteikti savo darbams lyriškumo. Dadis mirė, spėjama, Florencijoje 1348 m.
Brduvas

Istorija

Brduvas iki 1870 m. turėjo miesto teises.
Alkūninis raumuo

Alkūninis raumuo (lot. musculus anconeus) yra nedidelis žasto srityje esantis raumuo. Prasideda ant žastikaulio šoninio antkrumplio (lot. epicondylus lateralis). Eidamas užpakaline alkūnės sąnario dalimi dengia jį ir sausgysle tvirtinasi ant užpakalinio alkūnkaulio paviršiaus į šoną ir žemyn nuo alkūnės (lot. olecranon).
Susitraukdamas raumuo kartu su trigalviu žasto raumeniu ištiesia sulenktą ranką. Kita jo funkcija yra stabilizuoti alkūnės sąnarį. Raumens antagonistai yra žasto lenkiamieji raumenys: dvigalvis žasto raumuo ir žastinis raumuo.
Raumens inervacija ateina per stipininį nervą (lot. n. radialis). Krauju aprūpina gilioji žastinė arterija (lot. a. profunda brachii).
Vištyčio herbas

Aprašas

Raudoname skydo lauke sidabrinis vienaragis su auksiniu ragu ir kanopomis, liežuvis – raudonas. Uodega – pakelta aukštyn, asilo tipo.
1999 m. gegužės 3 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 421. Herbo etalono autorius – dailininkas Bronius Leonavičius.
Milton Friedman

Miltonas Friedmanas (angl. Milton Friedman, g. 1912 m. liepos 31 d. Niujorke – 2006 m. lapkričio 16 d. San Franciske) – vienas žymiausių amerikiečių ekonomistų, monetarizmo teorijos pradininkas, keinsistinės teorijos kritikas, Nobelio ekonomikos premijos laureatas. Čikagos universiteto profesorius.

Biografija

Miltonas Frydmanas gimė žydų emigrantų šeimoje. 1928 m. baigė mokyklą. Gavęs stipendiją, įstojo į Rutgerso universitetą, kurį baigė 1932 m. Mokslus tęsė Čikagos universitete, statistikos žinias tobulino Kolumbijos universitete.
Baigęs magistro studijas įsidarbino valstybinėse įstaigose, 1941–1943 m. dirbo JAV finansų departamente, patarėju. Čia pradėjo ruošti pokarinę mokestinę politiką. Savo profesinės veiklos pradžioje pasisakė už Keinsistinės ekonomikos apmokestinimo principų taikymą, vėliau šio požiūrio atisakė ir tapo aktyviu mažų mokesčių, menkai reguliuojamos laisvos rinkos šalininku.
1946 m. Miltonas Friedmanas pradėjo dėstyti Čikagos universitete, kur išdirbo virš 30 metų. Čikagos universitete buvo suteiktas profesoriaus vardas. 1960–aisiais dirbo Niksono administracijoje.
1962 m. pasirodė pirmasis ryškus darbas Capitalism and Freedom, o 1976 m. sulaukė svarbiausio pripažinimo – jam buvo suteikta Nobelio premija už nuopelnus ekonomikos srityje. Vėliau dirbo Reigano administracijoje, rašė akademinius straipsnius. Laikomas vienu neoliberalizmo ideologų. Nežiūrint Miltono Friedmano įnašo į ekonomikos teoriją, jam nepavyko sukurti tvaraus augimo, bekrizės ekonomikos modelio. Dėl šių priežasčių jo ideologinės nuostatos susilaukė kritikos, ypač paaštrėjusios pastarosios Pasaulio ekonominės krizės metu. M.Friedmano teorinės koncepcijos trūkumai ir spragos stimuliavo Herman Minsky tyrinėjimus apie ekonomikų nestabilumą bei dėmesį jo idėjoms. Sulaukęs 94 metų M. Friedmanas mirė San Franciske. Friedmanas laikomas vienu iš žymiausių ekonomistų.
Angelė Rabačiauskienė

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą.
Dirbo pedagoginį darbą Kaišiadorių rajone, buvo Lietuvos valstybinio radijo ir televizijos komiteto redaktorė Kaišiadoryse. Nuo 1987 m. laikraščio „Kaišiadorių aidai“ redakcijos žurnalistė, redaktoriaus pavaduotoja.
Lietuvos žurnalistų sąjungos, nuo 1991 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė.
Perpetuum mobile

Siužetas

Rono šeima iširo, jis prarado darbą ir jau daugiau kaip pusė metų gyvena pas savo draugę Margo. Dienas Ronas leidžia savo vaikystės draugo Adi klube. Ten jis lošia kortomis ir jam visai neblogai sekasi. Vieną dieną klube jis sutinka Diną – seną Adi bičiulę. Jiedu gana lengvai suartėja, ima lošti poroje ir apsigyvena Rono draugo tuščiame bute. Du nepažįstami žmonės. Jie susitiko pavasarį, dabar – jau ruduo. Jie bijo pažvelgti vienas kitam į akis.