google/wiki40b huggingface dataset:
Studzianka (Liublino vaivadija)

Istorija

1679 m. šias žemes karalius Jonas Sobieskis už karinius nuopelnus padovanojo totoriams. XVIII a. kaime gyveno pulkininkas Aleksandras Ulanas. XVII a. pabaigoje kaime įkurtos Studziankos musulmonų kapinės. 1769 m. rugsėjo mėnesį šalia kaimo esančiuose laukuose įvyko Lomazų mūšis tarp Baro konfederatų ir Rusijos imperijos kareivių. Iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. kaime gyveno 20 totorių šeimų. 1817 m. kaime pastatyta mečetė, kurią 1915 m. sudegino kazokai.
Ksežinas

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1865 metais. 1983 m. kaime įkurta parapija ir pastatyta bažnyčia.
Falčianas

Istorija

Žinomas nuo viduramžių. 1957 m. įkurta parapija.
Kambodžos lyguma

Kambodžos lyguma arba Kampučijos lyguma – lyguma Indokinijos pusiasalio pietuose, daugiausia Kambodžos teritorijoje. Apima apie 200 000 km² teritoriją. Vidutinis aukštis – apie 100 m. Sudaryta iš aliuvio ir ežerinių nuogulų. Lyguma teka Mekongo upė, jos centrinėje dalyje tekšo Tonlesapo ežeras. Dideles teritorijas užima pelkynai, laikini ežerai.
Būdingos savanos, retmiškiai. Didelė dalis teritorijos įdirbta, paversta ryžių laukais. Kambodžos lygumoje įsikūręs Pnompenio miestas.
Romualdas Apanavičius

Biografija

1970 m. baigė Lietuvos konservatorijos (dabar - LMTA) P. Tamošaičio birbynės klasę, 1980 m. baigė Kijevo konservatorijos asistentūrą-stažuotę. 1981 m. Humanitarinių mokslų Menotyros krypties kandidato (nostrifikuota daktaro) disertacija. 1994 m. habilituotas humanitarinių mokslų Etnologijos krypties daktaras.
Nuo 1970 m. Lietuvos konservatorijos, 1985–1989 m. Lietuvos muzikos akademijos Liaudies instrumentų katedros docentas, 1989–1995 m. Lietuvos muzikos akademijos Etnomuzikologijos katedros docentas. Nuo 1992 m. ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, nuo 1997 m. universiteto Etnologijos ir folkloristikos katedros vedėjas, nuo 1998 m. ir Humanitarinių mokslų fakulteto dekanas, nuo 1997 m. ir Klaipėdos universiteto dėstytojas, nuo 1995 m. profesorius.
Koncertavo užsienyje. Įkūrė Liaudies instrumentų kvartetą (veikė 1974–1981 m., Lietuvos radijo ir televizijos liaudies muzikos orkestrą (veikė 1977–1983 m.) ir jiems vadovavo. 1992 m. Vilniuje įkūrė Etnomuzikos institutą, iki 2000 m. jo direktorius.
1989–1992 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 1986–1992 m. Vilniaus selekcininkų mėgėjų susivienijimo narys.
Vedęs. Žmona muzikologė, žurnalistė Virginija Kligytė. Dukra Kristina Sulikienė (g. 1980 m.), teisininkė, šachmatininkė.

Mokslinė veikla

Tiria lietuvių, baltų, Šiaurės Europos ir kitų pasaulio etninių grupių muziką, muzikos instrumentus. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie liaudies muziką autorius. Paskelbė per 70 mokslo straipsnių Lietuvos, Latvijos, Lenkijos, Rusijos, Suomijos, Vokietijos, JAV mokslo spaudoje. Yra 6 Lietuvos ir 2 užsienio mokslo leidinių redkolegijos narys.
Panganis

Upės geografija

Panganio šaltiniais galima laikyti kelias nedideles upes: Lumi bei Kikuletva. Lumi, kurios ilgis vos 700 m, išteka iš aplink Kilimandžarą esančių aukštumų, o kiek ilgesnė Kikuletva teka nuo Meru ugnikalnio. Abi upės susijungia sudarydamos nedidelį tvenkinį, nuo kurio upė ir pavadinama Panganio vardu.
Į pietų, o kiek vėliau – pietryčių kryptimi tekančią upę iš aplink esančių kalnų įteka keli intakai. Visas Panganio upės baseino plotas – 43 650 km², iš kurių maždaug 5% yra Kenijos teritorijoje. Galiausiai prie Panganio miesto upė įteka į Indijos vandenyną, sudarydama maždaug 180 m pločio estuariją.
Prie Panganio krantų yra įsikūrę nemažai įvairių gyvenviečių, upės apylinkėse gyvena masajai. Didelė dalis upės išskyrus kai kurias atkarpas yra laivuojama.
Mantas Strolia

Mantas Strolia (g. 1986 m. vasario 28 d. Ignalinoje) – Lietuvos slidininkas, šalies rinktinės narys, olimpietis.

Biografija

Motina – praeityje žinoma biatlonininkė ir slidininkė, vėliau trenerė Kazimiera Strolienė; tėvas – Lietuvos policijos pareigūnas, praeityje žinomas biatlonininkas Vytautas Strolia. Baigęs Ignalinos vidurinę mokyklą studijavo Lietuvos kūno kultūros akademijoje, vėliau magistro studijas tęsė Vilniaus pedagoginiame universitete.
Dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje. 1,6 km sprinto rungtyje jis finišavo 46-as , o komandinio sprinto rungtyje kartu su Modestu Vaičiuliu užėmė 16 vietą.  Pirmieji jo treneriai buvo Jonas Paslauskas ir Igoris Terentjevas. Šiuo metu jis treniruojasi su motina Kazimiera Stroliene.
Pierre Clastres

Pierre Clastres (1934 m. – 1977 m. liepos 29 d.) – prancūzų antropologas ir etnografas, labiausiai žinomas savo tyrinėjimais, atliktais gyvenimo Guayaki gentyje Paragvajuje metu, ir teorija apie valstybių nesukūrusias visuomenes.
Savo žinomiausiame darbe „Visuomenė prieš valstybę“ (La Société contre l'État, 1974 m.), Clastres kritikuoja tiek evoliucionistų idėją apie valstybinę santvarką, laikomą visuomenės vystymosi neišvengiamu ir galutiniu rezultatu, tiek ir Rousseau mintis apie žmogaus prigimties pozityvumą.
Michailas Boguslavskis

Biografija

1977 m. baigė istorijos studijas Maskvos pedagoginiame institute. 1977-1983 m. dirbo istorijos mokytoju Maskvoje. 1986 m. tapo mokslų daktaru, 2001 m. profesoriumi. Mokslinių tyrimų tema švietimo, pedagogikos istorija. Parengė istorijos pamokų dėstymo mokyklose metodikas. Paskelbė daugiau nei 600 mokslinių straipsnių, 18 monografijų.
Italijos futbolo varžybos 2014–2015 m.

Dalyviai

Iš viso čempionate dalyvauvo 20 komandų. 17 iš 2013-2014 m. Serie A čempionato, 3 – geriausiai pasirodžiusios Serie B lygoje – tai Palermo, Empoli ir Cesena. Titulą gynė Juventus ekipa, kuri triumfavo tris paskutinius sezonus.
Gruodžio 23 d. buvo žaidžiamos Italijos supertaurės rungtynės tarp Juventus ir Napoli ekipų. Rungtynių pagrindinis laikas baigėsi 2-2, o po baudinių 6-5 laimėjo komanda iš Neapolio.
Likus 4 turams iki sezono pabaigos čempionais ketvirtą kartą iš eilės tapo Juventus futbolininkai.
Kleizura

Kleizura (gr. κλεισούρα 'aptvaras; tarpeklis') – įtvirtintas tarpeklis ir jį ginantis karinis rajonas Bizantijos imperijoje.
VII a. antroje pusėje kleizuromis imta vadinti gerokai didesnes pasienio sritis, daugiausia rytiniame pasienyje su Arabų kalifatu Tauro-Antitauro kalnų linijoje. Vakarinėje Bizantijos dalyje kleizura buvo vadinamas tik Strymonas.

Kleizuros skyrėsi nuo stambesnių karinių regionų temų.
Kleizura ar kleizurarchija buvo vadinamas autonominis karinis rajonas, kuriam vadovaudavo kleizurarchas (gr. κλεισουράρχης). Einant laikui daugelis kleizurų buvo performuotos į pilnas temas.

Po X a. terminą kleizura nustota naudoti. Vėlyvojoje Bizantijoje kleizurų atitikmeniu tapo drungai.
Bizantijos priešininkai musulmonai Kilikijoje ir Aukštutinėje Mesopotamijoje turėjo panašius karinius vienetus, vadintus al-thughūr.
Svertinis išpirkimas

Svertinis išpirkimas (angl. Leveraged Buyout, LBO) – sandoris, sudaromas tada, kai investuotojas, dažniausiai finansinis rėmėjas (privataus kapitalo investicijų įmonė) įsigyja bendrovės kontrolinį akcijų paketą pasitelkdama skolintus pinigus, finansinį svertą.
Svertinio išpirkimo atveju skolinamasi lėšų iš banko ar paskolų kapitalo rinkos dalyvių. Svari įmonės įsigijimo kainos dalis padengiama skolintomis lėšomis, tokiu būdu investicija tampa svertinė (angl. leveraged). Įsigytos įmonės turtas yra panaudojamas kaip užstatas už pasiskolintą kapitalą. Tai ganėtinai rizikinga investavimo taktika. Tiek smulkios, tiek stambios bendrovės, priklausančios įvairioms pramonės šakoms, yra svertinio išpirkimo sandorių „taikinys“.

Vadovybės vykdomas išpirkimo sandoris

Vadovybės vykdomas išpirkimo sandoris (angl. management buyout, MBO) – sandoris, kurio metu įmonių vadovai iš esamų savininkų įsigyja visas bendrovės akcijas arba kontrolinį paketą.
Dubenėtas akmuo

Dubenėtas akmuo – akmuo, archeologijos ir mitologijos paminklas, susijęs su senovės žmogaus veikla.
Fiat 20–30 HP

Fiat 20-30 HP – lengvasis automobilis, leistas „Fiat“ kompanijos nuo 1908 iki 1910 metų.
Automobilyje buvo įrengtas 4-ių cilindrų, 4939 kub.cm apimties, 35 a.j. galingumo variklis prie 1400 aps/min. Didžiausias greitis buvo nuo 70 iki 75 km/val.
Pavarų dėžė buvo keturių bėgių, stabdžiai buvo montuojami ant pavarų veleno.
Vicevachmistras

Vicevachmistras (rus. вице-вахмистр; виц-вахмистр) – gvardijos kavalerijos puskarininkio laipsnis 1732–1796 m.
Tai antras iš viršaus puskarininkio laipsnis ir septintas laipsnis iš apačios, įskaitant eilinį. Už vicevachmistrą žemesni laipsniai buvo kaptenarmusas ir kuopos kvartirmeisteris.
Žemesnio laipsnio kariškiai į jį kreipdavosi „Pone vicevachmistre“, o vyresnieji – laipsniu ir pavarde.
1796 m. lapkričio 29 d. vicevachmistrai panaikinti gvardijos kavalerijoje, o 1796 m. gruodžio 18 d. – ir kavalergarduose (panaikinta kavalergardų kuopa). Vicevachmistrų pareigos perduotos vyresniesiems puskarininkiams.
Kantaučių apylinkė

Istorija

Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Žlibinų apylinkės.
FK LOSC Vilnius

Istorija

Komandą įsteigė Kūno kultūros ir sporto departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Lietuvos olimpinis sporto centras (buvęs Respublikos sportininkų rengimo centras).
Totorių kalba

Tarmės

Totorių kalba turi tris pagrindinius dialektus: vakarų (Mişär or Mishar), vidurio (plačiausiai naudojamas) ir rytų (Sibiro).
Komplikuota mergina

Turinys

Kartą Albertas, pakėlęs telefono ragelį, išgirdo dviejų moterų aistringą pokalbį ir įsigeidė žūtbūt su viena jų susipažinti. Klaudija, jauna menininkė, priima jo merginimą, tačiau pati diktuoja sąlygas. Judviejų bendravimas paremtas įvairiais žaidimais, dažnai net pavojingais, vis labiau įtraukia ir užvaldo Albertą. Susipažinęs su Klaudijos drauge Greta, su kuria ji nori nutraukti santykius, jis nusprendžia, kad „pamalonins“ savo meilužę, jei įvykdys žmogžudystę, net neįtardamas, kad toks iš tiesų ir buvo Klaudijos planas...
Tirėnų jūra

Tirėnų jūra (ital. Tirreno) – Viduržemio jūros dalis, esanti į vakarus ir pietus nuo Italijos. Jos ilgis apie 760 km, o plotis 100-500 km. Jūros ribos: šiaurėje – Ligūrijos jūra, Apeninų pusiasalis, Sicilija, Sardinija ir Korsika. Mesinos pusiasalis jungia Tirėnų jūrą su Jonijos jūra. Pagrindiniai uostai – Neapolis ir Palermas.

Pavadinimo kilmė

Jūra pavadinta tirėnų – senoviniu etruskų tautos pavadinimu.
Amerikos šiurkščiaplaukė katė

Amerikos šiurkščiaplaukė katė (angl. American Wirehair) – trumpaplaukių kačių veislė. Išsiskiria standžiu ir šiurkščiu kailiu. Už JAV ribų šių kačių beveik nėra.

Istorija

Šių kačių pramotė atsirado dėl savaiminės mutacijos. 1966 m. JAV, Niujorko valstijoje, gimė rausvos baltos spalvos kačiukas. Vadoje tai buvo vienintelis jauniklis, turėjęs neįprastai šiurkštų plauką. Šiuo kačiuku susidomėję veislininkai suporavo jį su katyte iš tos pačios vados. Du jaunikliai paveldėjo šiurkščią plauko struktūrą, todėl nuspręsta išvesti naują veislę.
Šiurkščiaplaukės pradėtos kryžminti su Amerikos trumpaplaukėmis katėmis. 1978 m. ši veislė oficialiai pripažinta.

Charakteris

Dauguma šios veislės kačių mėgsta patogumus, švelnumą, tačiau pasitaiko ir apsigimusių medžiotojų. Jos protingos, lengvai prisitaikančios. Gerai jaučiasi įvairioje aplinkoje.
Amerikos šiurkščiaplaukės katės mėgsta karstytis, yra aktyvios. Gerai sutaria su kitomis katėmis, šunimis bei vaikais.

Fizinės savybės

Tai vidutinio dydžio, raumeningos katės. Kojos tvirtos, jų ilgis proporcingas kūnui. Letenos masyvios, uodega vidutinio ilgumo, galas bukas.
Galva gana apvali, skruostikauliai aukšti. Akys apskritos, didelės arba vidutinio dydžio.
Plaukas trumpas, garbanotas, standus ir šiurkštus. Plaukai ant apatinių kūno dalių švelnesni. Ūsai visada garbanoti.
FK Kareda

1995–1999

1995 m. Šiauliuose įvyko rebrendingas. Vietoje „Sakalo“ radosi Šiaulių „Kareda–Sakalas“.
Šio projekto rėmėjai buvo siejami su nusikalstamu pasauliu. Autoritetai negailėjo pinigų futbolui ir siekė ambicingų tikslų.
Naujadaras dalyvavo A lyga pirmenybėse. Kai kurie buvę „Sakalo“ žaidėjai iš perėjo į naujai suburtą FK „Kareda–Sakalas“.
Kai kurie šaltiniai teigia, kad „Sakalas“ tik pakeitė savininkus ir pavadinimą, o kai kurie naujadarą įvardina kaip naują projektą ir 1995 m. data traktuojama, kaip FK Sakalas žlugimo metai. 
Sakalo tapatybė galutinai sunaikinta, kai FK „Kareda–Sakalas“, 1996 m. tapo tiesiog FK „Kareda“ (atsižvelgiant į tuometinių rėmėjų norus).
Klubas tuo metu buvo vienas iš lyderių. 1997 ir 1998 m. tapo sezonuose šalies čempionais, o LFF taurės finale siekdavo iškovoti taurę. Ją iškovojo 1996 ir 1999 m.
Dėl komandos rėmėjų klubas buvo žinomas kaip „Kareda“. Kai rėmimas nutrūko, klubas pateko į finansinę duobę. Buvo nuspręsta jį parduoti.
Polietilenas

Polietilenas, arba polietenas (termoplastinis etileno polimeras) – vienas paprasčiausių ir pigiausių polimerų, baltas chemiškai inertiškas plastikas. Labai geras dielektrikas.
Polietileno monomero, etileno, teisingiau vadinamo etenu, cheminė formulė yra

Polietileną sudaro ilgos

grandinės.
Polietilenas skirstomas į rūšis pagal polimerinių grandinių šakotumą. Mažo tankio polietilenas (angl. LDPE, Low density polyethene) sudarytas iš labai šakotų makromolekulių. Dėl savo sudėtingos struktūros jos nesuglunda tarpusavy, dėl to tarpmolekulinės traukos jėgos yra sąlyginai mažos. Toks polietilenas yra tąsus ir minkštas. Buityje jis dažiniausiai sutinkamas polietileninių maišelių ar plėvelių pavidalu. Didelio tankio polietilenas (angl. HDPE, High density polyethene) sudarytas iš ilgų mažai šakotų molekulių, kurios suglunda labai tankiai, tarp jų susidaro tarpmolekulinės traukos ryšiai. Aukšto tankio polietilenas buityje randamas ploviklių, baliklių, pieno butelių pavidalu.
Polietilenas pirmą kartą buvo susintetintas vokiečių chemiko Hanso fon Pechmano (Hans von Pechmann) 1898 metais, jam kaitinant diazometaną. Pirmasis pramonei pritaikomas polietileno sintezės būdas buvo atsitiktinai atrastas Eriko Foseto (Eric Fawcet) ir Redžinaldo Gibsono (Reginald Gibson) 1933 metais. Jie labai aukštame slėgyje kaitino eteno ir benzaldehido mišinį. Visgi, jų eksperimentą pavyko atkartoti tik 1935 metais, nes polimerizaciją sukėlė atsitiktinai į sistemą pakliuvęs deguonis. Pramoninė polietileno gamyba pradėta 1939 metais. Vėliau polietileno gamyba tobulėjo atrandant vis efektyvesnius katalizatorius polimerizacijai, leidusius gaminti polietileną daug žemesniame slėgyje.
Garliavos herbas

Aprašas

Skydo auksiniame lauke papėdėje žalia šakelė su trimis į virš nukreiptais ąžuolo lapais.

Istorija

Herbas buvo patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 1994 m. gruodžio 21 d.
Mikojan MiG-1.44

Istorija

Pirmasis skrydis įvyko 2000 m. vasario 29 d. Žukovskio bandymų bazėje. Skrista 18 min. 500-600 km/h greičiu. 2000 m. balandžio 27 d. naikintuvas pakilo antrajam skrydžiui. Skrista 22 min. Skrydžio metu tikrintos skrydžio, variklio ir važiuoklės sistemos.
Chaimas Malcinskis

Biografija

Gimė 1910 m. rugpjūčio 7 d. Panevėžyje. 1927-1929 m. mokėsi Vitebsko pedagoginiame technikume, vėliau mokėsi Kijeve. 1932-1933 m. Minske dirbo laikraštyje Jaunasis Leninietis, 1935-1937 m. Spalis. Nuo 1939 m. dirbo Pinske. Dalyvavo II pasauliniame kare, kovėsi Stalingrado mūšyje, įvairiuose mūšiuose Baltarusijoje, Lenkijoje, prie Berlyno buvo sunkiai sužeistas. 1946-1947 m. dirbo valstybinėje Baltarusijos TSR leidykloje. 1947-1951 m. gyveno Birobidžane, dirbo redaktoriumi. 1951 m. uždarytas į gulagą, 1956 m. paleistas. 1956-1960 m. gyveno Namangane, nuo 1960 m. Minske. 1975 m. išvyko gyventi į Izraelį. 1934-1974 m. priklausė TSRS rašytojų sąjungai. Savo kūrinius rašydavo jidiš kalba. Apdovanotas Raudonosios Žvaigždės ordinu. Mirė 1986 m. vasario 8 d. Tel Avive.
Nagano prefektūra

Istorija

Nagano prefektūra seniau buvo žinoma kaip Šinano žemė.
Nagano mieste vyko 1998 m. žiemos olimpinės žaidynės.

Geografija

Devyni iš dvylikos aukščiausių Japonijos kalnų įsikūrę būtent šioje prefektūroje. Nagano prefektūra ribojasi net su 8 Japonijos prefektūromis: Nijigatos prefektūra, Gunmos prefektūra, Saitamos prefektūra, Jamanašio prefektūra, Šidzuokos prefektūra, Aičio prefektūra, Gifu prefektūra ir Tojamos prefektūra – tai rekordiškai daug. Prefektūroje taip pat yra labiausiai nuo vandenyno nutolusi vieta Japonijoje. Pro prefektūrą telkšo Kidzakio ežeras, garsėjantis vandens atrakcijomis ir žaidimais.
Prefektūra dėl kalnų yra pakankamai izoliuota, todėl daugelis turistų čia atvyksta pailsėti nuo šurmulio.

Miestų ir kaimų sujungimai

Nuo 1946 m. iki dabar įvykdyta daugiau nei 430 miestų ir kaimų sujungimų.
Jiesios tiltas

Istorija

Tiltą statė Lietuvos kariuomenė medinio tilto vietoje (jo poliai upės vagoje buvo išlikę iki pat rekonstrukcijos 2011 m.). Naujojo gelžbetoninio tilto atramoms polius pradėta kalti 1930 m., baigtas statyti 1936 m. Per tiltą buvo nutiestas siaurasis geležinkelis.

Techniniai duomenys

Tiltas skersiniame pjūvyje iki rekonstrukcijos turėjo dvi išilgines sijas, tarpusavyje sujungtas skersinėmis sijomis, išdėstytomis kas 2,20 m. Perdenginio plokštės storis – 20 cm. Tiltas buvo 7,2 m pločio, su nekarpyta perdanga, dviejų angų po 13,2 m. Kranto atramos – akmens mūro, tarpinė atrama – iš monolitinio betono, su lytlaužomis iš abiejų pusių.

Rekonstrukcija

Jiesios tilto remontas atliktas 2011 m.  ir buvo susijęs su A. Juozapavičiaus prospekto bei Panemunės tilto rekonstrukcija. Praplatintas iki 2 pilnų eismo juostų, nes iki tol prasilenkiančių automobilių eismą reguliavo kelio ženklai, suteikiantys pirmenybę važiuojantiems link Panemunės. Jiesios tiltas praplatintas nuo 7,2 m iki 14 m, nes esamo tilto plotis neužtikrino saugaus eismo, atitinkamai rekonstruotos atramos. Uždarius eismą tiltu per Jiesios upę, automobilių srautai buvo nukreipti į atnaujinimo laukiančius A.Juozapavičiaus prospektą bei Panemunės tiltą. Praplatintas Jiesios tiltas tapo svarbiu miesto susisiekimo sistemoje,  nes leido nukreipti transporto srautą nuo 2012 m. pradėto rekonstruoti Panemunės tilto.
PAE Atrómītos

Istorija

Klubas įkurtas 1923 m.
2005 m. prisijungė klubą AO Chalkidona.

Logotipo kaita

Logotipe vaizduojama žvaigždė. Sename logotipe buvo baltos spalvos žvaigždė. O dabartiniame mėlyna.
Kietasis kūnas

Kietasis kūnas yra viena iš medžiagos būsenų (kitos yra skystis ir dujos). Pavadinimas turi būti kietasis kūnas (žiūrėti Fizikos terminų žodyną, Vilnius, 2007!)
Ši būsena yra apibūdinama pagal struktūrinį kietumą ir pasipriešinimą formos arba tūrio pokyčiams. Priešingai negu skystis, kietasis kūnas neteka, kad įgautų indo formą, kuriame jis yra, nei nesiplečia ir neužpildo viso tūrio kaip tai daro dujos. Atomai kietajame kūne turi tarpusavyje tvirtą ryšį, sudaro gardelę, kuri gali būti taisyklinga, pvz., ledas arba netaisyklinga – amorfinis kūnas.

Kietųjų kūnų klasės

Ryšiai tarp atomų kietajame kūne gali būti įvairūs. Pavyzdžiui, natrio chlorido kristalai (paprastoji druska) yra sudaryta iš joninės formos natrio ir chloro, kurie yra kartu dėl joninio ryšio. Deimante arba silicyje atomai dalinasi elektronais ir suformuoja kovalentinius ryšius. Metaluose elektronai yra pasidalinami per metališkąjį ryšį. Kai kurie kietieji kūnai, dažniausiai organiniai junginiai laikosi kartu dėl Van der Valso sąveikos. Skirtumus tarp kietųjų kūnų apsprendžia juose esančios sąveikos.

Keramika

Keraminiai kietieji kūnai yra sudaryti iš neorganinių junginių, dažniausiai cheminių elementų oksidų. Jie yra chemiškai inertiški ir dažnai atlaiko cheminę eroziją rūgštinėse ar kaustinėse aplinkose. Keramika taip pat paprastai gali atlaikyti aukštas temperatūras nuo 1000 iki 1600 °C (1800 to 3000 °F).
Denalis

Pavadinimo kilmė

Kalno pavadinimas Denali indėnų denainų kalba reiškia „didysis“. 1897 m. kalnui oficialiai suteiktas Makinlio pavadinimas JAV prezidento William McKinley garbei. Rusų dokumentuose buvo minimas Bolšaja Gora (Большая Гора – didelis kalnas) vardu. 2015 m. oficialiai pervadintas į Denalį.

Kalno geologija bei geografija

Denalio kalnas stūkso Aliaskos kalnagūbryje, kuris susiformavo subdukcijos proceso metu, vandenyninei Ramiojo vandenyno plokštei neriant po žemynine Šiaurės Amerikos plokšte. Kalną sudaro dvi viršūnės: pietinė, kuri yra aukštesnė bei šiaurinė, kurios aukštis – 5934 m. Kalno šlaitai iki 1500 m aukščiau apaugę spygliuočiais, aukščiau plyti sniegynai ir ledynai.
Denalis pasižymi labai žema oro temperatūra. 2003 m. žiemą maždaug 5800 m aukštyje įkurta meteorologinė stotis užfiksavo rekordinę −59.7 °C temperatūrą. Žema temperatūra kalne išsilaiko net ir vasarą.
Mažos mūsų nuodėmės

„Mažos mūsų nuodėmės“ – 1979 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas to paties pavadinimo R. Kašausko romano motyvais. Spalvotas, plačiaekranis. Filmo trukmė – 80 min.
Tarybinės enciklopedijos

Tarybinės enciklopedijos ir jų leidyba siejama su leidykla Sovietinė enciklopedija (издательствo акционерное общество „Советская энциклопедия“), įkurta 1925 metais SSRS CK Prezidiumo įsaku. Ji tuo metu pagal savo teisinę formą buvo akcinė bendrovė.
Pirmasis leidinys – Didžioji tarybinė enciklopedija (1926-1947, 66 tomai, 50 000-80 000 tiražas).
Dukterinė DTE enciklopedija – Mažoji tarybinė enciklopedija, (1928-1931, 10 тт.; 1933-1941, 11 тт; 1958-1960, 10 тт.), taip pat išleisti DTE metraščiai Ежегодники БСЭ-3 (1957-1990 гг.).
M teorija

M teorija ir branos

Iki M teorijos manyta, jog egzistuoja tik viena fundamentinė visatos sudedamoji dalis – styga. M teorija, sujungusi penkias superstygų teorijas, pridėjo dar vieną, tik šį kartą daugiamatę sudedamąją dalį – braną. Pavadinimas kilo nuo žodžio membrana, kuri stygų teorijoje apibūdinama kaip 2-brana, t. y. dvidimensė brana. Šiuo atžvilgiu vieno matmens brana (1-brana) yra styga. Standartinės dešimties dimensijų superstygų teorijos nesugebėjo susidoroti su branomis, todėl M teorijoje buvo pridėtas vienuoliktas matmuo ir ši teorija yra apibūdinama 11 matmenų erdvėlaikiu.
Joseph Polchinski atskleidė gana sudėtingą sąryšį tarp branų ir atvirų stygų. Jis atrado, jog visais atvejais atvirų stygų galai negali judėti visiškai laisvai, nes jie yra tarsi pritvirtinti prie branos, arba juda jos ribojamoje erdvės srityje. J. Polchinski argumentavo, jog jei atviros stygos galai juda tam tikroje p skaičiaus dimensijų erdvės srityje, tai tą sritį užpildo tam tikra p-brana, vadinama Dirichlė-p-brana (sutrumpintai D-p-brana arba D-brana). Tokios branos turi lygiai tokias pačias savybes, kaip ir prie jos pritvirtintos stygos.
Uždaros stygos nėra pritvirtintos prie branų, todėl gali laisvai judėti iš vienos į kitą. Tokios stygos, turinčios tam tikrą vibracinę modą (dažnį) atitikmuo yra gravitonas (kol kas tik hipotetinė gravitacinės sąveikos dalelė). Tuo skiriasi nuo kitų trijų sąveiką pernešančių dalelių, kurios yra atviros stygos su prie atitinkamų p-branų pritvirtintais galais ir negalinčios keliauti iš vienos branos į kitą. Mokslininkai spėja, kad būtent dėl šios priežasties nepavyksta sujungti silpnosios, stipriosios ir elektromagnetinės sąveikų su gravitacine sąveika.
Perilo sąsiauris

Perilo sąsiauris (angl. Peril Strait) – sąsiauris Aleksandro salyne (pietryčių Aliaska, JAV). Skiria Čičiagovo salą šiaurėje ir Baranovo – pietuose. Pačiame sąsiauryje yra 86 km² užimanti Katerinos sala. Rytuose įsilieja į Čatamo sąsiaurį. Ilgis 80 km. Sąsiauryje yra Koziano rifas (povandeninė uola), sukelianti daug problemų laivybai. Būdingi dideli jūriniai potvyniai.
Sąsiauris rusų vadintas „Numirusiojo“ pavadinimu (rus. пролив Погибшый), dėl ten įvykusio incidento, kai rusų ekipažą sudarę aleutai prisivalgė nuodingų vėžiagyvių ir nuo to mirė 150 žmonių. Vėliau pavadinimas išverstas į anglų k. kaip peril – „pavojingas“.