google/wiki40b huggingface dataset:
Alytaus miesto taryba 1990–1995 m.

Alytaus miesto savivaldybės taryba – Alytaus miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – Alytaus miesto Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Alytaus miesto savivaldybės taryba.

Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Alytus priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybėms.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Rinkimai įvyko 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d., tačiau kai kuriose rinkimų apygardose rinkimai neįvyko, kitose daputatas nebuvo išrinktas arba buvo paskirtas miesto valdybos nariu. Pakartotiniai rinkimai į neužimtas deputatų vietas vyko gegužės 19 d. ir lapkričio 24 d. Alytuje pavasarį buvo išrinkti 44 nariai, lapkričio mėn. išrinktas ir keturiasdešimt penktasis.
Tarybai vadovavo tarybos pirmininkas. Taryba sudarė 8 nuolatines komisijas. Buvo suformuotas tarybos prezidiumas, į jį pagal pareigas įėjo tarybos pirmininkas, jo pavaduotojas, 8 nuolatinių komisijų pirmininkai. Meras turėjo keturis pavaduotojus miesto ūkiui, socialiniams klausimams, ekonomikai, kultūrai ir švietimui. Meras vadovavo ir valdybai.
Sikasas

Geografija

Sikasas yra 375 km atstumu į pietryčius nuo Bamako, 100 km į šiaurę nuo Dramblio Kaulo Kranto ir 45 km į vakarus nuo Burkina Faso. Miestas yra sankryža tarp šių pakrantės šalių: Togo, Benino, Ganos ir Dramblio Kaulo Kranto. Sikaso etninę grupę sudaro bambarai, senufai, bobai ir minjankai.

Istorija

Sikasą XIX a. pradžioje įkūrė Mansa Douala. Iki 1867 m. buvo tik mažas kaimelis, kol Tieba Traore, Sikaso anūkas, netapo Kenedougou karalystės karaliumi ir čia neperkėlė savo sostinės.
Artūras Dubonis

Biografija

1987 m. baigė Vilniaus universitetą. 1996 m. apgynė disertaciją „Lietuvos didžiojo kunigaikščio leičiai XIII–XVI a.: lietuvių ankstyvojo feodalizmo visuomenės tyrimas“, humanitarinių mokslų daktaras.
Nuo 1988 m. Lietuvos istorijos instituto mokslinis bendradarbis, nuo 2000 m. Archeografijos skyriaus vedėjas. Nuo 2001 m. valstybinės programos „Lietuvos valstybės istorijos šaltinių tyrimas ir publikavimas“ vadovas.

Mokslinė veikla

Tiria daugiausia XIII a. – XVI a. Lietuvos istoriją ir jos šaltinių, ypač Lietuvos Metrikos, leidybos problemas. Spaudai parengė Lietuvos Metrikos 11 (1997 m.) ir 15 (2002 m.) knygas.
Vytogala

Pavadinimo kilmė

Manoma, kad kaimo pavadinimas yra asmenvardinės kilmės (nuo vardo Vytas), pridėjus galūnę -gala („kraštas, sritis, galas“).

Aplinkinės gyvenvietės

Naujasis Obelynas – 4 kmVarsėdžiai – 5 kmUpyna – 4 kmVaitimėnai – 3 kmRingaliai – 3 km
Antanas Milaknis

Biografija

1930 m. baigė Karo mokyklos kursus. 1930–1931 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisę, 1931–1932 m. – žemės ūkio akademijoje, 1932–1938 m. – Vienos Aukštojoje veterinarijos mokykloje. 1938 m. veterinarijos daktaras.
1938 m. dirbo žemės ūkio ministerijos veterinarijos departamente, 1939–1944 m. dėstė veterinarijos akademijoje; docentas. 1944 m. pasitraukė į Austriją, vertėsi veterinarijos praktika, 1945–1946 m. Haleino lietuvių komiteto pirmininkas. 1946–1947 m. Glasenbacho lietuvių gimnazijos mokytojas. 1947 m. persikėlė į JAV, vertėsi veterinarijos praktika.
Priklausė Lietuvių tremtinių veterinarijos gydytojų draugijai. Parašė studijas apie nuodingąsias museles (1942 m.), arklių babezijas ir jų platintojus (1944 m.) Lietuvoje. Paskelbė mokslinių straipsnių iš parazitologijos, zoologijos ir medicinos, bendradarbiavo Lietuviškojoje enciklopedijoje.
Socialiniai įgūdžiai

Socialiniai įgūdžiai (angl. Social skills) – asmens savybių kompleksas, leidžiantis lengvai bendrauti su kitais žmonėmis, socialinio (verbalinio ir neverbalinio) bendravimo patirtis. Socialiniai įgūdžiai įgijami socializacijos proceso metu.
Raimundas Palaitis

Biografija

Pirmus penkis gyvenimo metus augo Kartenoje, kur abu tėvai mokytojavo pagal paskyrimus. 1975 m. baigė Palangos vidurinę mokyklą. 1975–1980 m. studijavo Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultete, įgijo matematiko specialybę. Universitete domėjosi baidarių irklavimu, sportiniu bridžu ir diskotekomis. 1978 m. vedė buvusią klasės draugę, tuometinę studentę, palangiškę Adelę.
1980–1989 m. dirbo Kauno kardiologijos instituto Palangos filiale kompiuterių programuotoju. Dirbdamas baigė matematinės kibernetikos aspirantūros studijas Matematikos kibernetikos institute. 1989–1992 m. dirbo Palangos ryšių mazge, savivaldybėje. Užsiėmė privačiu verslu – kūrė programinę įrangą kompiuteriams, vėliau persiorientavo į finansinę veiklą – prekybą akcijomis, investicijas. 1995 m. savo finansinio tarpininkavimo firmą perkėlė į Klaipėdą. 1997–2000 m. paties įsteigtos UAB „Klaipėdos vertybiniai popieriai“ direktorius. Nuo 2000 m. balandžio 13 d. iki lapkričio 2 d. Palangos savivaldybės meras.
Nuo 2004 m. našlys. Nuo 2006 m. vedęs, žmona Vilija. Duktė Barbora, sūnūs Povilas ir Antanas.

Politinė veikla

Nuo 1994 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Palangos skyriaus narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Palangos savivaldybės tarybos narys. 2000–2004 m. ir 2004–2008 m. LR Seimo narys.  2000–2004 m. Biudžeto ir finansų komiteto pirmininko pavaduotojas ir Seimo liberalų-centro frakcijos seniūno pavaduotojas. Nuo 2005 m. Jūrinių ir žuvininkystės reikalų komisijos pirmininko pavaduotojas, LiCS frakcijos seniūno pavaduotojas. 2008–2012 m. Andriaus Kubiliaus Vyriausybėje – LR vidaus reikalų ministras.  Nuo 2012 m. gegužės mėn. LiCS atsakingasis sekretorius.
XI amžiaus 9-as dešimtmetis

XI amžiaus devintasis dešimtmetis prasidėjo 1081 metais ir baigėsi 1090 metais.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: X amžius – XI amžius – XII amžius
Dešimtmečiai: 4-as 5-as 6-as 7-as 8-as - 9-as - 10-as 1-as 2-as 3-as 4-as
Metai: 1081 1082 1083 1084 1085 1086 1087 1088 1089 1090

1081

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1082

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1083

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1084

Tai buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1086

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1087

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1088

Tai buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1089

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:

1090

Tai buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį. Šių metų svarbiausi įvykiai:
Didysis plūdvoris

Išvaizda, biologija

Patelė iki 2 cm, patinėlis – 1,0-1,6 cm. Labai panašus į juostuotąjį plūdvorį (Dolomedes fimbriatus), bet šviesesnis ir su neryškiom juostomis. Patelės epigyna centrinėje dalyje be šviesių plaukelių. Vorų kūnas rudas, su šilkiniu blizgesiu ir keletu mažų baltų taškelių.
Pusiau vandens voras, gyvena vandens telkinių pakrantėse, pelkėtose pievose ir užpelkėjusiuose miškuose. Vikriai bėgioja vandens paviršiumi, esant pavojui, paneria. Gaudo įvairius, į vandenį įkritusius nariuotakojus.
Kiaušinėlių kokonas rudas, jame būna iki 350 kiaušinių. Iš pradžių patelė kokoną nešiojasi su savim, prieš išsiritant jaunikliams, gerokai padidėjusį kokoną patelė prikabina prie augalų ir aprezga voratinkliu. Išsiritę voriukai pirmą savaitę dar laikosi kartu, sudarydami purų kamuolį. Lytiškai subręsta antraisiais metais.

Paplitimas, gausumas

Aptiktas daugumoje Europos šalių, tačiau, nepaisant plataus paplitimo, labai sunku įvertinti rūšies gausumą dėl dažno maišymo su juostuotuoju plūdvoriu. Žinoma, kad populiacijos mažėja dėl buveinių nykimo. Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija (IUCN) didįjį plūdvorį priskyrė pažeidžiamų kategorijai.
Lietuvoje taip pat retas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Diego Simeone

Biografija

Futbolininko karjerą pradėjo 1987 m. Argentinos klube Vélez Sársfield. Vėliau beveik visą karjerą praleido Italijoje ir Ispanijoje, tame tarpe prestižiniuose klubuose kaip Inter, Lazio, Atlético Madrid. Karjerą baigė Argentinoje, Racing Club komandoje.
Simeonė Argentinos nacionalinėje rinktinėje žaidė 14 metų, per tą laiką rungtyniavo 106 varžybose ir įmušė 11 įvarčių. Dalyvavo 4 Copa America ir 3 pasaulio čempionatuose, 1996 m. Atlantos olimpinėse žaidynėse laimėjo sidabro medalį su Argentinos olimpine rinktine. Žaisdamas rinktinėje Diegas Simeonė pagerino tuo metu Diegui Maradonai priklausiusį daugiausiai už rinktinę sužaistų varžybų skaičių. Dabar tiek Maradonos, tiek Simeonės rodiklius yra pagerinę Robertas Ajala ir Chavjeras Zanetis.
2006 m. pabaigęs karjerą Racing Club komandoje tapo jos treneriu ir sėkmingai užbaigė 2006 Clausura čempionatą. Netrukus tapo Estudiantes de La Plata treneriu ir padėjo klubui pirmą kartą per 23 metus įveikti Boca Juniors. 2006 m. rudenį Simeonė buvo išrinktas Argentinos lygos metų treneriu. 2007 m. Simeonė tapo River Plate treneriu ir pakeitė legendinį futbolininką ir trenerį Danielį Pasarelą. Nors Libertadores taurės atrankoje klubas iškrito anksti, bet laimėjo 2008 Clausura. Tačiau kitas sezonas susiklostė nesėkmingai, treneris perėjo į San Lorenzo klubą, bet ir iš jo atleistas dėl prastų rezultatų. 2011 m. sausio 19 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Italijos Katanijos „Calcio“ klubu. 2011 m. birželio 1 d. nusprendė nepratęsti sutarties.
2011 m. gruodžio 23 d. pasirašė 2,5 metų sutartį su Atlético Madrid klubu.
Žvaigždėdara

Formavimosi etapai

Pagal dabartines žvaigždėdaros teorijas, tankesnės sritys molekuliniuose debesyse tampa gravitaciškai nestabilios (pavyzdžiui, dėl Džinso nestabilumo), fragmentuoja ir ima kolapsuoti (taip vadinamoji spontaninė žvaigždėdara) arba supernovų (ar karštų jaunų žvaigždžių) smūginės bangos priverčia aplinkinę medžiagą susispausti (taip vadinamoji indukuotoji žvaigždėdara). Dalis kolapso gravitacinės energijos išspinduliuojama infraraudonuoju spinduliavimu, kita dalis įkaitina būsimosios žvaigždės šerdį. Vėlesnė akrecija vyksta iš aplinkžvaigždinio disko. Kuomet temperatūra ir tankis pakankamai padidėja, šerdyje pradeda degti deuteris. Nors traukimasis sulėtėja, bet visiškai nesustoja. Šioje vystymosi stadijoje atsiranda čiurkšlės iš polinių disko sričių. Galų gale žvaigždės centre ima degti vandenilis, o supantis žvaigždę apvalkalas ir diskas labai smarkiai praretėja - žvaigždė tampa matoma išoriniam stebėtojui.
Šios vystymos stadijos labai priklauso nuo žvaigždės masės - kuo masyvesnė žvaigždė, tuo greitesni ir trumpesni evoliuciniai procesai.

Stebėjimai

Nors kartais dujų - dulkių kokonai, iš kurių susidaro žvaigždės yra stebimi kaip tamsūs dariniai švieiame fone (Boko globulės), paprastai besiformuojančią žvaigždę galima aptikti tik ilgesniuose nei matomoji šviesa bangų ilgiuose: artimoji infraraudonoji sritis (šiluminis gana šaltų objektų spinduliavimas), milimetrinis ir radijo diapazonas (pavyzdžiui, anglies monoksido molekulių emisija). Tai sukelia nemažus sunkumus, kadangi Žemės atmosfera yra neskaidri nuo 20 μm iki 850 μm, su labai siaurais pralaidumo langais ties 200 ir 450 μm.
Atskirų žvaigždžių formavimasis tiesigiai gali būti stebimas tik mūsų Galaktikoje. Tolimose galaktikose žvaigždėdara analizuojama, pasinaudojant netiesioginiais spektriniais požymiais.

Mažos ir didelės masių žvaigždžių formavimasis

Mažos masės žvaigždės turėtų formuotis iš sutankėjimų molekuliniuose debesyse. Tačiau masyvesnių, nei 8 Saulės masės žvaigždių formavimasis nėra iki galo aiškus.
Masyvios žvaigždės turėtų smarkiai spinduliuoti ir „nupūsti“ įkrentančią medžiagą. Dėl to didesnės masė žvaigždžių lyg ir negalėtų susidaryti. Tačiau paskutiniai teoriniai tyrinėjimai parodė, kad susidarančios čiurkšlės iš polinių prožvaigždės sričių gali išvalyti apvalkale „skyles“, pro kurias spinduliavimas lengviau išeina, netrukdydamas medžiagos akrecijai iš disko į prožvaigždę. Taigi, masyvių žvaigždžių susiformavimas neturėtų iš esmės skirtis nuo mažos masės žvaigždėdaros. Žinoma, yra ir kitų masyvių žvaigždžių formavimosi teorijų - tarkim kelių mažesnės masės žvaigždžių susiliejimas.
Kičės departamentas

Geografija

Departamento paviršius labai kalnuotas. Teritoriją kerta Kučiumataneso, Čaukuso kalnagūbriai. Aukštis siekia iki 3200 m. Šiaurės rytuose paviršius leidžiasi į Peteno žemumą. Šiaurinė departamento dalis priklauso Usumasintos baseinui (Čišojus, Šalbalis), pietinė – Motagvos baseinui (Grandė). Telkšo keletas seklių lagūnų (Lemoa, La Estansija, San Antonijas). Įkurtas Visis Kaba biosferos draustinis.
Įsivaizduojamos bendruomenės

Įsivaizduojamos bendruomenės – JAV mokslininko Benedikto Andersono (Benedict Richard O'Gorman Anderson, g. 1936 rugpjūčio 26 d.) sukurta koncepcija, aiškinanti nacionalizmo kilmę. Pagal ją tautos traktuojamos kaip žmonių įsivaizduojamos bendruomenės.

Savo koncepciją jis išdėsto 1991 m. išleistoje knygoje Anderson, Benedict. Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism. Revised Edition ed. London and New York: Verso, 1991. ISBN 0-86091-329-5.

Teorijos esmė

Tauta, pasak B. Andersono, yra įsivaizduojama, nes jos realiai negalima apčiuopti, o tik įsivaizduoti ir tapatintis su įsivaizduojamu tautos įvaizdžiu. „Iš tikrųjų visos bendruomenės, didesnės už pirmykščius kaimus, kur gyventojai vos ne kasdien susiduria akis į akį <…>, yra įsivaizduojamos”, - teigia jis.
Įsivaizduojama bendruomenė leidžia save pajusti kaip kažką didesnio už tiesiogiai supančią bendruomenę. B. Andersono teigimu, susiformuoti įsivaizduojamoms bendruomenėms galimybės sudarė komunikacijos technologijos. Kolektyvinį įsivaizdavimą ir per tai atsirandantį bendrumą autorius motyvuoja tų pačių knygų, žurnalų, laikraščių skaitymui. Technologija įvardijama kaip kultūrinės nacionalizmo šaknys – tai technologinio determinizmo pavyzdys.
Spaudą B. Andersonas vertina kaip verslą: su knygomis, anot jo, prasideda ir masinė gamyba. Jis sako, kad pirmiausia prekiautojai ieškojo tokių knygų, kurios galėjo dominti kuo daugiau jų amžininkų. Užpildžius pirmąją - lotyniškai kalbančiųjų rinką, atsigręžiama į vietinių kalbų rinkas. Taip kapitalizmas kelia nacionalinių kalbų bangą. Andersonas pabrėžia, kad spausdintinė kalbos atsiradimas davė akstiną formuotis nacionalinėms tautoms.

B. Andersono idėjų kontekstas

B. Andersonas priklauso modernistinei nacionalizmo mokyklai (kartu su Ernest'u Gellner'iu, Eric'u Hobsbawm'u ir kt.), nes jis tautas ir nacionalizmą laiko šiuolaikiniu produktu, susiformavisiu ekonominiams ir politiniams tikslams pasiekti. Modernistinė nacionalizmo aiškinimo mokykla oponuoja ankstesnėms teorijoms, teigiančioms, kad tautos egzistavo nuo ankstyviausių žmonijos gyvavimo laikų.
B. Andersonas, išskirdamas utopinius nacionalizmo bruožus (tauta yra įsivaizduojama, ribota ir suvereni), skiriasi nuo kitų modernistinės mokyklos teoretikų tuo, kad, priešingai, pavyzdžiui, Gellner'iui and Hobsbawm'ui, globalizacijos sąlygomis neprognozuoja nacionalizmo išnykimo, o suteikia naujų idėjų nacionalizmo aiškinimui.
Tauta, pasak B. Andersono, yra įsivaizduojama, nes jos realiai negalima apčiuopti, o tik įsivaizduoti ir tapatintis su įsivaizduojamu tautos įvaizdžiu. Ribota nacija todėl, kad nė viena nacija netapatina savęs su visa žmonija. Suvereni nacija yra per laisvės suvokimą – laisvės matas ir simbolis yra suvereni valstybė.
Pakartuvės

Geografija

Ribojasi vakaruose su Kompeliu, šiaurėje su Šimše, rytuose su buvusiu Rėžių kaimu, pietine dalimi nutiestas geležinkelis skiria nuo Pabalių.

Istorija

Pavadinimas kilęs nuo Pakartuvių kalno, kuriame buvo kariami nusikaltėliai – arkliavagiai, plėšikai, žmogžudžiai. Ant šio kalno buvo pakarti taip pat ir 1831 m. sukilimo dalyviai, paimti į nelaisvę po liepos 8 d. mūšio prie Šiaulių, vėliau palaidoti Aleksandrijoje.
1923 m. priemiestis, kuriame gyveno 208 vyrai ir 221 moteris, priskirtas Šv. Jurgio bažnyčios parapijai.
Po 1992 m. rajone stovėjusių senų medinių namų vietoje statomi nauji individualūs namai.
Leonas Juozonis

Biografija

1932–1940 m. mokėsi Rokiškio gimnazijoje. 1940 m. atvyko į Kauną, studijavo universitete architektūrą, bet penktame semestre dėl karo studijas nutraukė. Slapstydamasis išvengė tremties. Po 1950 m. įsidarbino į Kauno žemprojektą projektuotoju ir ten dirbo 32-ejus metus – iki pensijos. Nuo 1952 m. Kauno profsąjungų rūmuose 25 metus lankė vaizduojamojo meno studiją.
L. Juozonio sutuoktinė – mokslininkė Liucija Sereikaitė-Juozonienė.

Kūrybinė veikla

Sovietinės okupacijos metais slapta ar pusiau slapta kūrė, statė arba atstatė paminklus (daugiausiai medinius), koplytstulpius, stogastulpius, skirtus Lietuvos garsiems žmonėms. Statė juos dažniausiai neatsiklausdamas valdžios arba apeidamas jos trukdymus. Taip pat įvairia technika (aliejumi, akvarele, pastele, tempera, šilkografija) kūrė paveikslus, karikatūras, draugiškus šaržus, dalyvavo arba rengė parodas, iliustravo knygas. L. Juozonis prisidėjo prie Lietuvos fizinio lavinimosi sąjungos atsikūrimo, vadovavo Kauno sėlių klubui. Buvo aktyvus Lietuvos kraštotyros, Lietuvai pagražinti draugijų, šachmatininkų klubo narys.
Gibraltaro sąsiauris

Gibraltaro sąsiauris (arab. جبل طارق = Jebel ṭāriq, isp. Estrecho de Gibraltar) – sąsiauris, skiriantis Europą nuo Afrikos. Sąsiauriu susijungia Atlanto vandenynas ir Viduržemio jūra. Pavadinimas kilęs nuo arabiškos frazės „Džebel Tarik“, reiškiančios „Tariko kalnas“. Tai užuomina į Umajadų berberų generolą Tariką ibn-Zijadą, vadovavusį Ispanijos užkariavimui 711 m. Jis taip pat vadinamas Gibraltaro sąsiauriais ir Strogu, pastarasis pavadinimas vėliau paplito jūreivių tarpe. Siauriausioje vietoje sąsiauris yra 13 km pločio. Gylis svyruoja nuo 300 iki 900 metrų.
Tarp abiejų sąsiaurio pusių kursuoja keltai.

Vieta

Šiaurinėje sąsiaurio dalyje yra Ispanija ir Gibraltaras, pietinėje – Marokas ir Seuta, Ispanijos eksklavas Šiaurės Afrikoje. Jo ribos Antikoje buvo vadinamos Heraklio stulpais. Sąsiauryje yra kelios salos kaip ir Perechilio sala, į kurią pretenduoja Marokas ir Ispanija.
Nikolaus von Renys

Nikolaus von Renys (lenk. Mikołaj z Ryńska; 1360–1411) – Teutonų ordino narys pasaulietis, riteris, 1409–1411 m. Lenkijos ir Lietuvos karo su Teutonų ordinu dalyvis, dalyvavo Žalgirio mūšyje kaip Kulmo žemės vėliavnešys. Teutonų ordinas jį apkaltino išdavyste, dėl kurios jie pralaimėjo mūšį, ir 1411 m. jis buvo nukirsdintas.
Nikolausas fon Renys gimė Ryne netoli Lėciaus Balgos komtūrijoje (Prūsija). Janas Dlugošas veikale Banderia Prutenorum jį aprašė kaip germaną (Nicolaus dictus Niksz, nacione Swewus). Istorikas Stephen Turnbull aprašė jį kaip kaip „lenkų kilmės riterį pasaulietį... turėjusį herbą Rogala“.,, nors žinomas lenkų kilmės amerikietis heraldikos ekspertas Leonard Suligowski abejoja, ar tikrai šis riteris turėjo tokį herbą.
1397 m. kartu su savo broliu ir pusbroliais iš Kulmo žemės bajorų Nikolausas fon Renys įkūrė Driežo sąjungą, kuri turėjo tapti atrama prieš teutonų riterius Kulmo žemėje.
1410 m. Žalgirio mūšyje fon Renys nešė Kulmo žemės pulko vėliavą, kuri aprašyta veikale Banderia Prutenorum. Nenorėdamas kautis prieš Lenkiją jis nuleido vėliavą, kas buvo palaikyta signalu trauktis ir taip prisidėjo prie Ordino riterių pralaimėjimo. Ordino valdžia, pažeisdama 1411 m. Torunės taikos reikalavimus, draudusius persekioti išdavikus po mūšio, 1411 m. įsakė jam nukirsti galvą, kas buvo padaryta Graudence (vok. Graudenz).
Tyrimas dėl neįtartino piliečio

Turinys

Policijos inspektorius (filme neminimas vardas, kolegos į jį kreipiasi Daktaru), gavęs paaukštinimą tarnyboje, susitikimo su meiluže Augusta metu, apimtas aistros, šią nužudo. Prasidėjus tyrimui, inspektorius elgiasi vis keisčiau: tai stengiasi sumėtyti pėdsakus, tai pakiša užuominas, kad nusikaltėlis galėtų būti jis. Policija randa liudininką, jauną anarchistą, tačiau šis dėl savo įsitikinimų atsisako duoti parodymus. Kuomet tyrimas visiškai supainiotas, Daktaras parašo prisipažinimą ir išsiunčia jį kolegoms. Nepaisant to, net ir tai nepadeda jo suimti, nes kolegos atsisako juo patikėti, nes Daktaras neturėjo jokių motyvų...
Kok Džangakas

Istorija

Gyvenvietė (tada vadinta Kok Jangaku) įkurta 1910 m., pradėjus anglių gavybą. Rusijos pilietinio karo metais basmačiai kasyklą sugriovė, bet TSRS laikais ji atkurta, iki jos nutiestas geležinkelis. Miesto statusas suteiktas 1943 m.
Vytautas Rastenis

Biografija

1971–1973 m. tarnavo sovietinėje armijoje.
1991 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
1975–1983 m. Ignalinos raj. „Atžalyno“ kolūkio vyriausiasis agronomas. 1983–1992 m. Švenčionių raj. mechanizuoto būrio viršininkas.
1992–2001 m. Švenčionių raj. „Agrochemijos“ direktorius. 1997 m. Švenčionių profesinio rengimo centro skyriaus vedėjas. 1998–2001 m. Švenčionėlių politechnikos mokyklos direktorius. 2003–2016 m. UAB „Vilniaus vandenys“ Švenčionių cecho viršininkas.
Nuo 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Švenčionių rajono skyriaus narys, sąjungos pirmininko pavaduotojas.
1995–2016 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Nuo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys.
Sutuoktinė Vida Rastenienė, vaikas Loreta.
Antkelis

Antkelis (angl. poleyn) – plokštinių šarvų dalis, dengianti kelį. Tai viena pirmųjų plokštinių šarvų dalių, atsiradusi grandiniams šarvams virstant į plokštinius.
Antkeliai atsirado XIII a. viduryje, o išnyko XVII a. pradžioje tobulėjant šaulių ginklams.
Pirmieji antkeliai būdavo dirželiais prisegami prie grandinių kojinių. XIV a. pabaigoje ir XV a. pradžioje antkelius paprastai tvirtindavo prie pamuštų leginų odiniais dirželiais ar grandiniais intarpais (gusetais). XV a. antkeliai įgijo plienines juostas (pasprastai vieną viršuje ir dvi apačioje), kuriomis būdavo judriai sujungti su antblauzdžiais ir antšlauniais. XV a. antroje pusėje gotikinių šarvų antkeliai turėdavo čirvą primenantį kyšulį išorinėje kelio pusėje, dengusį kelį iš išorinio šono. Antkeliai didėjo, kad būtų patogiau juos sujungti su kitais kojų šarvais. Antkelis tapo integralia kojų šarvų dalimi.
Žovkvos Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia ir vienuolynas

Švenčiausios Jėzaus Širdies bažnyčia ir Kristaus Gimimo vienuolynas  (ukr. Церква Пресвятого Серця Христового і монастир Різдва Христового) – graikų katalikų apeigų šventovė ir bazilijonams priklausantis vienuolynas Vakarų Ukrainoje: Lvovo srities Žovkvos rajono administraciniame centre Žovkvoje. Įeina į Ukrainos graikų katalikų bažnyčios Sokalio–Žovkvos vyskupiją. Renesanso stiliaus su ekletikos elementais architektūros paminklas.