google/wiki40b huggingface dataset:
Oysho

Plėtra

Prekės ženklas pristatytas 2001 m. Parduotuvių centrinė būstinė yra įsikūrusi Torderos mieste, Katalonijoje, skirtingai nei „Oysho“ valdanti kompanija „Inditex“, kurios būstinė yra Galisijoje.
2014 m. vasarą „Oysho“ turėjo 549 parduotuves, esančias 40-yje šalių. Naujausios parduotuvės 2013 m. buvo atidarytos Kolumbijoje, Ekvadore, Kazachstane bei Panamoje. Beveik visos bendrovei priklausančios parduotuvės yra valdomos ir priklauso pačiai „Inditex“ įmonei; franšizės principu valdomos tik tos parduotuvės, įsikūrusios šalyse, kuriose korporacinė nuosavybė negali priklausyti užsienio valstybėms (pvz., Viduriniųjų Rytų regiono šalyse).
Internetinės „Oysho“ parduotuvės veikia 13-oje šalių.
Adadas

Adadas – asirų oro (vėjo, lietaus, audros) dievas, garbintas akadų, babiloniečių, asirų, kanaaniečių, Sirijos aramėjų. Jis buvo dievo Anu sūnus, jo žmona – deivė Astartė. Adado simboliai – audra ir žaibai, todėl dažniausiai ir vaizduojamas stačias ant buliaus su griaustinio kamuoliais ir žaibais rankose. Buvo laikomas vienu iš tų dievų, kurie pasiuntė tvaną. Tikėta, kad Adadas siunčia vėjus ir lietus bei reguliuoja upių potvynius, todėl buvo derlingumo dievas, dažnai vadintas „Gausybės viešpačiu“. Taip pat manyta, kad Adadas gali nuspėti ateitį.
Buvo tapatinamas su Baalu (dangaus valdovu). Helenizmo epochoje tapatintas su Dzeusu ir Jupiteriu.
2 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje pagrindinės Adado kulto vietos buvo Chalebas, Damaskas, vėliau – Dura Europas ir Baalbekas. Kurtos Adado stelos, kuriose būdavo iškalamos trys žvaigždės (vėliau naudotos Vakarų Europos karalių drabužių simbolikoje).
British American Racing

Istorija

Pirmąjį sezoną 2000 m. ekipa nepelnė nei vieno taško. Vėliau, pakeitus variklius į Honda agregatus, rezultatai ženkliai gerėjo. Jau pirmajame Australijos GP 2001 m. ekipos lenktynininkas Jacques Villeneuve pasiekė 4 finišo vietą. Tokį pat rezultatą jis pasiekė dar kelis kartus sezone, o ekipa surinkusi 20 taškų užėmė 5 galutinės įskaitos vietą.
Kitas sezonas rezultatais buvo panašus. Porą kartų ekipos lenktynininkai buvo užlipę ant trečiojo apdovanojimų pakylos laiptelio, tačiau gale sezono turėdama 17 taškų ji smuktelėjo į šeštą poziciją.
2002 m. sezonas buvo lūžis ekipos istorijoje – po neblogų pastarųjų sezonų šiame ekipos lenktynininkai niekaip nesugebėjo pakilti iki podiumo. Surinkusi vos 7 taškus ekipa galutinėje įskaitoje liko 8.
2003 m. į ekipą atėjo jaunasis britas Jensonas Buttonas. Kitą sezoną pakeitus padangas į Michelin, BAR ekipos rezultatai ženkliai pagerėjo. San Marino GP Buttonas pelnė pirmąją BAR ekipos pole poziciją, tačiau nepaisant 11 finišų podiume, pirmos pergalė taip ir nepasiekė. Sezone BAR aplenkė visus išskyrus Ferrari ir su 119 taškų užėmkė antrąją vietą.
2005 m. sezono startas nesusiklostė taip, kaip planavo ekipa. Jau trečiajame GP San Marine ekipa buvo diskvalifikuota trejoms lenktynėms už automobilių svorių neatitikimą FIA taisyklėms. Grįžus į lenktynes BAR ekipa nesugebėjo grįžti į normalaus darbo kelią. Tik įpusėjus sezonui ekipa sugebėjo finišuoti taškuose. Vėliau ji dar du kartus finišavo ant podiumo, tačiau to užteko surinkti tik 38 taškus ir užimti 6 vietą galutinėje įskaitoje. 2005 m. pabaigoje Honda perpirko visą 100 % kontrolinį BAR akcijų paketą. Tokiu būdu BAR ekipa baigė savo istoriją Formulėje 1.
Vytautas Germanas

Vytautas Germanas (g. 1930 m. rugsėjo 9 d. Kaune) – lietuvių kilmės JAV architektas.
Jane Bogaert

Jane Bogaert (g. 1967 m. rugpjūčio 5 d. Zoloturne) yra šveicarų dainininkė, šokėja, dainų autorė ir modelis. Ji atstovavo Šveicarijai 2000 m. Eurovizijos dainų konkurse Stokholme, kur su pop stiliaus balade „La vita cos’è“ užėmė 20 vietą. 2010 metais išleido savo pirmąjį studijinį albumą „5th Dimension“.
Bogaert dirbo ir įrašinėjo dainas su tokiais atlikėjais kaip Lionel Richie, Eros Ramazzotti, Al Bano, Udo Lindenberg, Joe Lynn Turner ir DJ BoBo.
Ansanas

Istorija

Ansanas žinomas nuo 950 m. Dabartinis Ansano miestas sudarytas 1986 m. sujungus keletą gyvenviečių.
FK Galinta Kaunas

Istorija

Įkūrimo data 2010-ieji.
2016 m. klubas žaidė LFF II lygos pirmenybėse. Šešių komandų pirmenybėse jie užėmė antrąją vietą. 
2016 m. klubas dalyvavo LFF taurės turnyre. Burtai lėmė, kad kovas turėjo pradėti nuo II etapo, bet į Šiaulius kovoti su Adiada Šiauliai nevyko, todėl komandai įskaitytas techninis pralaimėjimas rezultatu 0:3.
2017 m. pasikeitė pavadinimą į FK "Kaunas". Dalyvauja LFF III lyga Kauno apskrities pirmenybėse.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos

2016 m. klubas vadinosi Kauno "Galinta". 2017 m. klubas pervadintas FK Kaunas.

Logotipas

Jame vaizduojamas Kauno rajonas, rajono simbolis briedis ir stilizuotas kamuolys. Yra užrašas FK Kaunas ir 2010-ųjų data.
Johann Baptist Edler von Lampi

Johann Baptist Edler von Lampi (1751 m. gruodžio 31 Tirolyje – 1830 m. vasario 11 Vienoje) – austrų dailininkas – portretistas.
Darvazo kalnagūbris

Darvazo kalnagūbris – kalnų grandinė vakarų Pamyre, Tadžikistane (Kalnų Badachšane), istoriniame Darvazo krašte. Iškilęs tarp Obichingou, Piandžo ir Vandžo upių, nusitęsęs per 200 km. Aukštis iki 6083 m (Arnavado kalnas). Sudarytas iš granito, metamorfinių uolienų, konglomeratų. Būdingas aukštikalnių kraštovaizdis. Šlaituose – stepė ir krūmokšniai, viršūnes dengia ledynai (bendras plotas XX a. antrojoje pusėje – 420 km²).
Darvazo kalnagūbris driekiasi į pietvakarius nuo Garmo kalno. Vandžo upės atskirtas nuo Vandžo kalnagūbrio.
Vilkyčių valsčius

Vilkyčių valsčius buvo Mažojoje Lietuvoje. Centras – Vilkyčiai.
Jurgis Marčiulionis

Biografija

Veiverių mokytojų seminarijoje baigė 2 kursus. Buvo išvykęs į JAV, kur gyveno 2,5 metų. Grįžęs į Lietuvą atstatė savo ūkį, ten ūkininkavo.
1918 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, aktyviai dalyvavo savo apylinkės politiniame ir visuomeniniame gyvenime.
1922 m. sausio 22 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, mandato atsisakius Mikui Bagdonui. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. Pasibaigus Seimo kadencijai grįžo į savo ūkį.
1944 m. suimtas ir ištremtas į Komiją.
KamAZ-Master

2016 m. naudojamas sunkvežimis

Pagrindas – KamAZ-4326, pradėtas naudoti dar 2013 m. Dakaro ralyje. Tai 4x4 sunkvežimis su turbodyzeliniu V8 Liebherr D9508 A7 varikliu (770 kW/1047 AG), išvystantis iki 140 km/h greitį trasoje. Šie varikliai gaminami Šveicarijoje. Šių metų automobilio sukimo momentas padidintas iki 4000 aps/min.
Variklio galiai perduoti naudojama vokiečių firmos „ZF Friedrichshafen“ sukurta, Tartastane, Rusijoje gaminama „ZF 16S251“ mechaninė pavarų dėžė, turinti 16 bėgių.
Algimanta Žukauskienė

Biografija

1960–1970 m. mokėsi Pasvalio vidurinėje mokykloje, baigė aukso medaliu. 1970–1975 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete studijavo žurnalistikos specialybę. 1973 m. praktiką atliko Lietuvos televizijoje, dirbo radijuje, jaunimo redakcijoje.
1975–1976 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ muzikos skyriaus redaktorė. 1976–1989 m. dirbo Lietuvos radijo informacijos redakcijoje. Nuo 1989 m. Lietuvos televizijos naujienų direkcijoje rengė reportažus informacinei laidai „Panorama“, vėliau šios laidos išleidėja, laidos „Labas rytas“ vedėja, nuo 1990 m. laidos „Panorama“ vedėja. 
1999 m. parodos „Infobalt’99“ spaudos centro vadovė. 1999–2001 m. TV3 laidos „Nuoširdžiai jūsų…“ vedėja.  2001–2007 m. laidos „Moterų laimė“, 2006–2007 m. bendrovės „Spaudos televizija“ laidos Lietuvos televizijoje „Tarp mūsų, moterų“, 2008 m. Lietuvos ryto TV laidos „Naujas gyvenimas“ autorė. 2009–2011 m. BTV, 2011–2012 m. LNK, 2013–2016 m. LRT televizijos laidos „Girių horizontai“ vedėja. Laisvalaikiu mėgsta žvejoti, grybauti.
Magistralinis kelias A4 (Lietuva)

Istorija

Tarybų Sąjungoje kelias nuo Vilniaus iki Pirčiupių buvo žymimas A232, nuo Pirčiupių iki Merkinės – A233, o nuo Merkinės iki Gardino buvo žymimas A231.
Albinas Grigaitis

Albinas Augustas Grigaitis (1893 m. balandžio 4 d. Skerpiejų kaime, Lankeliškių vls., Vilkaviškio apsk. – 1968 m. lapkričio 1 d. Lemonte, JAV) – gydytojas, pirmosios Lietuvoje Varėnos džiovos sanatorijos įkūrėjas ir direktorius.

Biografija

Baigęs Marijampolės gimnaziją studijavo mediciną Maskvos universitete. Prasidėjęs Pirmasis pasaulinis karas studijas nutraukė. Pokaryje grįžęs į gimtąją šalį, stojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, jam buvo  suteiktas karininko laipsnis. 1922 m. patvirtintas Kauno karo ligoninės etatiniu gydytoju. 1923 m. užbaigė medicinos studijas Kauno universitete, tais pačiais metais suteiktas kapitono laipsnis. Klaipėdos sukilimo metu tarnavo karo gydytoju, per kariuomenės vasaros manevrus – teikė medicinines paslaugas Varėnos poligone, 1927 m. išleistas į atsargą.
1927 m. rugpjūčio 1 d. Glūko kaime, prie Varėnės upės išlikusiose Rusijos imperijos kariuomenės Varėnos poligono karininkų poilsio patalpose įsteigė pirmąją šalyje Valstybinę džiovininkų sanatoriją. 1931 m. netoliese stovėjusioje uždaryto Užnemunės geležinkelio Artilerijos stotyje atidarė dar vieną korpusą – Kauno ligonių kasų džiovininkų sanatoriją „Dainava“. Valstybinė sanatorija turėjo 50 lovų, o antroji – Kauno ligonių kasoms priklausiusi – dar apie 100–150 lovų. Vienoje iš salių, su Varėnos mokytojo Andriaus Ryliškio pagalba, pacientams buvo ruošiami kultūriniai renginiai. Be pastatų džiovininkų gydymo įstaigai buvo priskirta 27,5 ha pušyno ir 2,3 ha dirbamos žemės, pacientams taip pat buvo galima maudytis netoliese tyvuliuojančiuose Glūko ir Varėnio ežeruose. 
Jungtinė sanatorija veikė iki 1944 m. vasaros, išskyrus keliolikos mėnesių nušalinimą 1940–1941 m., visą šį laikotarpį medicinos įstaigai vadovavo A.Grigaitis. Gydytojas buvo mažakalbis, priėmimų metu su sanatorijos pacientais bendraudavo gestais – ranka parodydavo: atidaryti burną, atsisėsti ant kėdės ir t. t. 1930 m. jis vedė vyr. seselę Jadvygą Gurauskaitę. Gimė sūnus Algirdas (1930–1999), užaugęs tapo elektros inžinieriumi, meniškomis nuotraukomis iliustruodavęs išeivių spaudą. 
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, prie Lietuvos artėjant frontui, A.Grigaitis su šeima pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį. Amerikiečių kariuomenės okupuotoje zonoje 1948 m. jam patvirtino gydytojo kvalifikaciją. A.Grigaitis kartu su žmona karo pabėgėlėms lietuvėms organizavo medicinos seserų kursus, sunkiomis pokario sąlygomis gydė tautiečius. Iki mūsų dienų išliko jam įteikta žinomo smuikininko Izidoriaus Vasyliūno raštiška padėka už išgelbėtą sūnelio Vytenio Vasyliūno gyvybę, kuris užaugęs taip pat tapo garsiu muzikantu. Kiek vėliau Grigaičių šeima persikėlė į JAV. Pastarojoje šalyje gyd. Albinas Grigaitis iki pat išėjimo į pensiją dirbo Niujorko Šv.Kotrynos ligoninėje. 
Dar gyvendamas Dzūkijoje susidomėjo liaudies medicina ir fitoterapija. Šiomis temomis paskelbė straipsnių išeivių medikų spaudoje.
Sapatos pusiasalis

Sapatos pusiasalis (isp. Península de Zapata) – pusiasalis pietų Kuboje, Matansaso provincijoje. Įsiterpęs tarp Broa užutėkio šiaurėje, Batabano įlankos vakaruose, Kasoneso įlankos pietuose ir Kiaulių įlankos rytuose. Šiauriniu pusiasalio pakraščiu eina Kubos centrinis plentas.
Sapatos pusiasalis apaugęs mangrovėmis ir džiunglėmis, jame yra didžiausia Karibuose Sapatos pelkė.
Vladimiras Ivaška

Biografija

1956 m. baigė Charkovo kalnakasybos institutą. Nuo 1957 m. dėstytojavo. 1973 m. pasirtas TSKP Charkovo srities komiteto skyriaus vedėju, vėliau- srities komiteto sekretoriumi. Nuo 1986 m. – Ukrainos Komunistų partijos CK sekretorius. 1987–1988 m. – TSKP Dnepropetrovsko srities komiteto pirmasis sekretorius.
1988 m. buvo UKP CK antruoju, o 1989–1990 m. – pirmuoju sekretoriumi (vietoje atsistatydinusio V.Ščerbickio). 1990 m. birželio mėn. išrinktas Ukrainos TSR Aukščiausiosios Tarybos pirmininku, tačiau po dviejų savaičių atsisakė šio posto, kadangi buvo išrinktas į pirmą kartą įsteigtas pareigas – TSKP CK Generalinio sekretoriaus (M.Gorbačiovo) pavaduotoju. Šiose pareigose buvo iki TSKP XXIX suvažiavimo (1993 m. kovo 26 d.). GKČP pučo metu nuo valdžios nušalinus M. Gorbačiovą, laikinai ėjo TSKP CK Generalinio sekretoriaus pareigas, laikėsi neutralios pozijos, viešai nesireiškė, tačiau TSKP CK sekretoriato vardu siuntinėjo laiškus į partines organizacijas, kviesdamas palaikyti GKČP.
Nuo 1992 m. – pensininkas. Palaidotas Charkove.
TSRS Aukščiausiosios Tarybos 11-to šaukimo deputatas. TSRS Liaudies deputatas nuo 1989 m. Kandidatas į TSKP CK narius nuo 1986 m., CK narys – nuo 1989 m. TSKP CK Politinio biuro narys nuo 1989 m. gruodžio 9 d.
Kajeso regionas

Geografija

Būdingos lygumos, kuriose vyrauja Sahelio ir Sudano gamtinės sritys. Beveik visas regionas yra Senegalo upės baseine: Senegalas, Bafingas, Bakojus, Baulė. Yra Felu, Guinos kriokliai, telkšo Magi, Doro ežerai. Yra įsteigti Bafingo ir Baulės kilpos nacionaliniai parkai.

Gyventojai

Svarbiausios etninės grupės: soninkai, chasonkai, malinkai ir fulbiai.
Interplay Entertainment

Istorija

Įkurta Brajano Fargo 1983 m. spalį pietų Kalifornijoje kaip „Interplay Productions“. Pirmieji darbuotojai buvo programuotojai Jay Patel, Troy Worrell ir Bill Heineman, kurie anksčiau dirbo kartu su Fargo nedidelėje video žaidimus kūrusioje įmonėje „Boone Corporation“. Pirmieji projektai buvo smulkūs, apėmė programinės įrangos perkūrimus ir net keletą su karyba susijusių darbų bendrovei „Loral Corporation“. Po derybų su „Activision“, „Interplay“ sudarė su jais 100 000 JAV dol. vertės kontraktą – sukurti tris iliustruotus tekstinius nuotykių žaidimus. Šie nuotykių žaidimai rėmėsi ankstesniaisiais Fargo darbais; jo pirmasis žaidimas buvo 1981 m. sukurtas „Demon’s Forge“.
„Interplay“ greitai užsitarnavo kokybiškų kompiuterinių vaidmenų žaidimų kūrėjo statusą, išleisdama trijų dalių seriją „The Bard’s Tale“ (1985–1988), kritikų pripažinimo susilaukusį „Wasteland“ (1988) ir „Dragon Wars“ (1989). Visus juos išleido „Electronic Arts“.
Įmonė žengė į leidybos sritį, 1988 m. išleisdama tokius žaidimus kaip „Neuromancer“ ir „Battle Chess“.
1997 m. „Interplay“ sukūrė ir išleido „Fallout“, pasisekimo ir kritikų pripažinimo susilaukusį kompiuterinį vaidmenų žaidimą, kurio veiksmas vyksta retrofuturistiniame postapokaliptiniame pasaulyje. Netrukus buvo įkurta studija „Black Isle Studios“, kuri sukūrė tęsinį „Fallout 2“. Vėliau „Interplay“ išleido dar vieną nusisekusią frančizę „Baldur's Gate“, „Dungeons & Dragons“ visata paremtą žaidimų seriją, kurią sukūrė „BioWare“.
Tikrinis blizgutis

Išvaizda

Vaisiakūniai 5-20 cm skersmens, apskriti arba pusiau apskriti, inkstiški, vėduokliški ir kitokio pavidalo, su šoniniu, ekscentriniu, rečiau centriniu kotu. Kepurėlė ir koto paviršius blizgantis lyg nulakuotas, gelsvai raudonas, vyšninės arba raudonai juodos spalvos. Kotas 5-15 cm ilgio, 1-2 cm storio. Vamzdeliai vienasluoksniai, rečiau iš 2-3 sluoksnių, 0,5-2 cm ilgio. Poros apskritos, ochrinės spalvos, paspaudus patamsėja, išdžiūvusių vaisiakūnių gelsvos. Trama kamštiška, šviesiai gelsva arba gelsva. Sporos gelsvai kiaušiniškos, karpotos, su dvigubu apvalkalėliu, nupjauta viršūne, 7-12x6-8 μm.

Augavietė

Daugiametis, auga lapuočių ir mišriuose miškuose, parkuose, ypač ant lapuočių medžių kelmų ir išvartų, pasitaiko ir ant spygliuočių medžių. Dažniausiai randami ant juodalksnių, eglės kelmų.
Blumfonteinas

Istorija

Nors istoriškai Blumfonteinas buvo afrikanerių gyvenvietė (pirmasis čia fermą turėjo Johannes Nicolaas Brits, gimęs 1790 m.), jį oficialiai 1846 m. įkūrė britų armijos majoras Henry Douglas Warden. Tai turėjo būti britų postas Trasnoranžo regione, kuriame tuo metu gyveno įvairios tautų grupės, įskaitant Kapo kolonijos trekbūrus, grikus ir basotus.
Nuo 1854 iki 1902 metų miestas buvo Oranžijos laisvosios valstybės sostinė.
Blumfonteinas buvo 1889 metų Blumfonteino konferencijos vieta, kur buvo bandoma užkirsti kelią antrajam Anglų-būrų karui.
1890 metais Didžiosios Britanijos pajėgos užėmė miestą. Buvo įkurta didžiulė koncentracijos stovykla, kurioje buvo kalinami būrų moterys ir vaikai. Šioje stovykloje žuvo apie 28 000 moterų ir vaikų. 1890 metais nutiestas geležinkelis, jungiantis miestą su Keiptaunu.
1902–1910 m. miestas buvo Oranžinės upės kolonijos administracinis centras, o po to – Oranžijos Fristeito sostinė (dabartinis Fristeitas).

Sportas

Blumfonteine 2010 m. vyko XIX pasaulio futbolo čempionatas.
Antanas Liorentas

Antanas Liorentas (1903 m. – 1937 m. Šiauliuose) – inžinierius.

Biografija

Aukštuosius technikos mokslus baigė Vokietijoje, Leipcige ir Halėje. Grįžus į tėvynę paskirtas Šiaulių apskrities savivaldybės inžinieriumi. Rūpinosi Šiaulių priemiesčio tvarkymu, kartais prisidėdavo ir prie miesto darbų.
Vienas iš naujo administracinio centro Vilniaus g. idėjos autorių. 1933 m. šalia būsimosios Apskrities valdybos sklypo suprojektavo miesto savivaldybės pastatą, tame pačiame pastate turėjo įsikurti policija. Projektavo ir statė pastatus Kuršėnuose, Šiauliuose pastatą Vilniaus ir Muziejaus g. kampe pritaikė Apskrities akių ir ausų ligų ligoninei. Tačiau eidamas 34-uosius metus mirė nuo džiovos. Palaidotas senosiose Šiaulių kapinėse.
Chasanas (gyvenvietė)

Istorija

1951 m. įkurta Chasano geležinkelio stotis, o 1959 m. gyvenvietė. Miesto tipo gyvenvietės statusas suteiktas 1983 m.
Chor al Adaidas

Chor al Adaidas (arab. خور العديد, Khawr al Udayd arba Khor al Adaid) – nedidelė įlanka Persijos įlankoje, Kataro pietryčiuose, pasienyje su Saudo Arabija. Vietiniai ją vadina vidine jūra.
Chor al Adaidas yra didelė potvynio (ir atoslūgio) įlanka su sudėtinga pakrantės linija, apie 15 km iš šiaurės į pietus ir iki 12 km iš rytų į vakarus. Su Persijos įlanka ji sujungta palyginti siauru, gilių kanalu, apie 10 km ilgio.

Pasaulio paveldo sąrašas

2008 m. kovo 18 d. Chor al Adaido įlanka buvo pateikta UNESCO, kad būtų įtraukta į „Pasaulio paveldo sąrašą“.

Turizmas

Chor al Adaido paplūdimys yra populiari turistų traukos vieta. Pagrindiniai keliai į paplūdimį yra per Mazrat Turainą ir Mesaidą.
Šiaurės Kordofanas

Geografija

Teritoriją užima daugiausia sausringos savanos ir pusdykumės (Sahelis).
Vištidė

Vištidė – vištoms laikyti pritaikyta patalpa su stogu, šalia pristatytu nedideliu tinkliniu aptvaru. Vištoms patalpoje sudarytos sąlygos dėti kiaušinius (yra gūžtos), nakvoti, laisvai ir saugiai vaikščioti lauko aptvare, į kurį negali patekti plėšrūnai. Vištidėje paskleidžiamas sluoksnis kraiko, yra atveriamos angos vėdinti patalpą.
Vištidė gali būti įrengiama tvarto dalyje ar atskiroje stacionarioje patalpoje, o vasaros metu – kilnojamame namelyje aptvertoje teritorijoje. Vištos turi turėti vietą, kur galėtų pasislėpti nuo tiesioginės saulės ar kritulių. Paukščiams išeiti į lauko aptvarą padaroma 30x40 cm anga. Vienai vištai turėtų tekti ne mažiau kaip 4 m² diendaržio ploto. Vištidės plotas priklauso nuo auginamų vištų skaičiaus, įvertinus, kad 1 m² tinkamas laikyti 3–6 suaugusioms vištoms. Pastatomi lesalų loveliai ir girdyklos.  Jei vištos laikomos uždarytos vištidėje (pvz., žiemą), kraiku padengiama 30–50 proc. vištidės ploto, nes taip vištoms suteikiama prigimtinė galimybė jame kapstytis. Kraikui tinka smėlis, durpės, pjuvenos, smulkinti šiaudai. Kraikas prižiūrimas, užberiamas naujas sluoksnis, laiku keičiamas. Paukštidėje žiemą optimalų klimatą sudaro 12–16°C temperatūra ir 60–75 proc. drėgmės. Pavojingos kraštutinės temperatūros, sukeliančios paukščių negalavimus, mažinančios dėslumą. Paukštidės grindys turėtų būti su nuolydžiu, tuomet patalpoje bus mažiau drėgmės. Gūžta kiaušiniams dėti įrengiama pakelta virš grindų. 
Vienas iš vištidės atributų – laktos, t. y. keliais lygiais iškelti skersiniai strypai paukščių poilsiui. Laktos išdėstomos taip, kad tupėdami paukščiai neterštų vieni kitų. Tarpai tarp laktų dėsliosioms vištoms turi būti nuo 25 iki 30 cm, mišrios produkcijos paukščiams – 30–35 cm. Penkioms vištoms turi tekti 1 m tupėjimo strypo (laktos) ilgio naktį. Po laktomis neturėtų būti kraiko.
Antanas Stepučinskas

Antanas Stepučinskas (g. 1960 m. gegužės 24 d.) – teisininkas, prokuroras, buvęs KGB tarnautojas.

Biografija

Sovietų saugume pradėjo dirbti 1983 m., baigęs Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. Iš pradžių dirbo tardytojo padėjėju, vėliau vyresniuoju tardytoju, jam buvo suteiktas kapitono laipsnis.  1986 m. tardė už antisovietinę veiklą suimtą Algirdą Patacką ir jo žmoną Nijolę Patackienę bei atliko kitus tardymo veiksmus. Kaip tardytojas minimas „LKB kronikos“ sąvade.  1990 m. kovo 10 d. LSSR KGB pirmininko generolo Romualdo Marcinkaus slaptu įsakymu Nr. 002 jam buvo pavesta organizuoti neatidėliotinų KGB tardymo veiksmų vykdymą.  KGB tardytoju dirbo iki 1990 m. balandžio 5 d.
Išėjęs iš sovietų saugumo, įsidarbino LR Generalinėje prokuratūroje. Nuo 1999 m. LR generalinės prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo departamento vyriausiojo prokuroro pavaduotojas. Ištyrė ir perdavė teismui Panevėžio „Tulpinių“, Alytaus „Baublių“, Šiaulių „Princų“ ir Klaipėdos „Gaidjurgių“ baudžiamąsias bylas. Prisidėjo tiriant 1991 m. sausio-rugpjūčio mėnesių įvykius. 
1999 m. sausio 4 d. LR generalinis prokuroras Kazys Pėdnyčia raštu kreipėsi į tuometinį VSD direktorių Mečį Laurinkų ir Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro vadovę Dalią Kuodytę. Iš šių institucijų vadovų tų pačių metų lapkričio 15 d. buvo gauta bendra išvada, kurioje konstatuota, kad A. Stepučinskui netaikomi įstatymo „Dėl SSRS valstybės saugumo komiteto (NKVD, NKGB, MGB, KGB) vertinimo ir šios organizacijos kadrinių darbuotojų dabartinės veiklos“ numatyti apribojimai, todėl A. Stepučinskui leista dirbti valstybės tarnyboje.  2006 m. Vilniaus apygardos administracinis teismas nustatė, kad A. Stepučinskas yra lojalus Lietuvai, o dirbdamas KBG jis tyrė tik išimtinai kriminalinius nusikaltimus.
Nuo 2011 m. LR Generalinės prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimų departamento prokuroras.
Tinkliniai šachmatai

Tinklinių šachmatų ypatumai

Buvo išbandyti įvairūs šachmatų lentos padalijimai, tačiau plačiausiai prigijo skirstymas į 16 kvadratų po 4 (2x2) langelius.  Toks skirstymas tapo pagrindiniu, žaidžiant tinklinius šachmatus, ar kuriant šachmatų uždavinius.
Šachmatų figūros negali kvadrato viduje nei judėti, nei kirsti, nei šachuoti. Jos, prisilaikydamos figūros judėjimo taisyklių, gali išeiti į kitus kvadratus, ar nukirsti figūrą esančią juose.
Pėstininko paaukštinimas yra galimas tik kai jis nukerta figūrą, esančią paskutinėje lentos horizontalėje. 
Ėjimas link jos yra apsunkintas, ypač  tai liečia a ir h vertikalių baltųjų pėstininkus, kurie iš nelyginės horizontalės laukelio  negali nei išeiti nei kirsti. Pav., baltųjų pėstininkas  pasiekęs  a7 ar b7 laukelius  negali būti paaukštintas, nes laukeliai a8 ir b8 yra to pačio kvadrato viduje, o į juos jis negali patekti. 
Kitų vertikalių baltųjų pėstininkai iš nelyginių horizontalių gali kilti aukštyn tik kirsdami figūras.  
Panašūs sunkumai, tik iš lyginių horizontalių,  iškyla ir judant juodųjų pėstininkams.  
Karalius negali patekti į 8x8 šachmatų lentos kampus. Jis, lyginant su tradiciniais šachmatais, yra mažiau saugus laukeliuose prie lentos šonų, nes kvadrato viduje negali įžengti į tris laukelius per kuriuos galėtų pasitraukti nuo šacho. 
Visa kita, kaip ir tradiciniuose šachmatuose.

Situacijos ant lentos

Pirmojoje pozicijoje baltieji pėstininku a2  gali žaisti į a3, ar a4 laukelius, tačiau b3 pėstininkas iš vis negali eiti, nes jam iki kvadrato viršutinės ribos yra laukelis b4 į kurį jis negali įeiti.
Juodieji negali rikiu žaisti į d5 laukelį, nes šis yra tame pačiame kvadrate, bet gali daryti bet kokį kitą rikio ėjimą, išeinantį už kvadrato ribos. Jei jie norėtų patekti į laukelį d5, jiems reiktų dviejų ėjimų (pav., pradžioje nueiti į a8, o iš ten į d5).
Juodųjų valdovė nešachuoja karaliaus, nes abu tame pačiame kvadrate. Tačiau jei ji ėjimu Ve3 išeitų į kitą kvadratą, karalius būtų šachuojamas.
Baltųjų karalius negali kirsti valdovės, tačiau žirgas, iš kito kvadrato - gali. 
Iš laukelio c8 juodųjų karalių šachuoja baltųjų bokštas, tačiau karalius negali pasitraukti į laukelius į e7, ar  f7, kadangi į juos patekti nereikia kirsti kvadrato ribos (jie yra kvadrato viduje). Karalius gali trauktis ėjimais tik Kd7, ar Kd8 į kitą kvadratą, kuriame stovi bokštas, nes pastarasis kvadrato viduje yra neveiksnus.

Istorija

Tinklinių šachmatų taisykles 1953 m. pasiūlė  Valteris Stedas.

Išorinės nuorodos

Tinklinių šachmatų ypatumai 
Tinkliniai šachmatai. Įvadas.
Tinklinių šachmatų pasakiškieji uždaviniai