1954 m. pasaulio šachmatų čempionatas

1954 m. pasaulio šachmatų čempionatas – pasaulio šachmatų čempionato trimečio ciklo (1951–1954 m.) varžybos. Jų paskutiniame etape tarp M. Botviniko ir V. Smyslovo buvo žaidžiamas 24 partijų mačas dėl pasaulio čempiono vardo. Jis vyko 1954 m. kovo 16–gegužės 13 d. Maskvoje. Pretendentas turėjo surinkti daugumą taškų. Esant rezultatui 12 : 12 pasaulio čempionas išsaugo titulą. Mačas pasibaigė lygiosiomis 12 : 12 (+7 -7 =10). Michailas Botvinikas išlaikė pasaulio čempiono titulą.

Pretendento atranka

Tai antras pasaulio šachmatų čempionatas, kai pretendentas buvo atrenkamas pagal FIDE nustatytą tvarką.

Zoniniai turnyrai

1951 m. pirmą kartą pavyko pravesti visus numatytus zoninius turnyrus.
Pravedus aštuonis zoninius turnyrus į 1952 m. Stokholmo tarpzoninį turnyrą pateko geriausiai pasirodę dalyviai: iš 1-os zonos –  S. Gligoričius,  V. Uncikeris,  A. Matanovičius,  L. Prinsas,  H. Golombekas;
iš 2-os –  (J. Geleris, T. Petrosianas, J. Averbachas ir M. Taimanovas);
iš 3-os  L. Pachmanas,  Sabo,  G. Barca,  G. Štolcas,  J. Foltis;
iš 4-os –  L. Evansas; iš – 5-os –  P. Vaitonis;
iš – 6-os –  L. Sančesas;
iš – 7-os –  E. Eliskazesas,  J. Bolbočanas;
iš – 8-os –  R. Veidas.

Tarpzoninis turnyras

Į 1952 m. Stokholmo tarpzoninį turnyrą buvo priimti: aštuoniuose 1951 m. FIDE zoniniuose turnyruose geriausiai pasirodę šachmatininkai. Iš FIDE atsarginių sąrašo į turnyrą buvo įtrauktas H. Pilnikas (neatvykus JAV šachmatininkui) ir Štalbergas (vietoj mirusio J. Folčio).
Dalyvavo 21 dalyvis iš 14 šalių (pradžioje – 22, bet po 2-jo rato dėl ligos iš turnyro pasitraukė Chulijo Bolbočanas, Argentina).
1952 m. Stokholmo tarpzoniniame turnyre pirmąją vietą iškovojo A. Kotovas – 16½ taško; 2-3 vietas pasidalijo T. Petrosianas ir M. Taimanovas – po 13½; 4-as buvo J. Geleris – 13; 5-as – J. Averbachas – 12½, kuris pagal geresnius papildomus rodiklius, aplenkė : S. Gligoričių, L. Sabo, G. Štalbergą. Penki geriausiai pasirodę šachmatininkai pateko į 1953 m. Kandidatų turnyrą.

Kandidatų turnyras

Į 1953 m. Kandidatų turnyrą buvo priimti (pagal FIDE nuostatus): penki prizininkai iš praėjusio kandidatų turnyro Budapešte ir penki Stokholmo 1952 m. tarpzoninio turnyro nugalėtojai. Po K. turnyro Budapešte FIDE pripažino, kad S. Reševskis ir M. Euvė nedalyvavo dėl pateisinamų priežasčių ir suteikė jiems teisę dalyvauti 1953 m. Kandidatų turnyre.
Maksas Euvė (Olandija), Vasilijus Smyslovas, Paulius Keresas (SSRS) ir Samuelis Reševskis (JAV) priimti į turnyrą, kaip 1948 m. pasaulio šachmatų čempionato dalyviai.
Deividas Bronšteinas ir Isaakas Boleslavskis priimti kaip 1950 m. kandidatų turnyro nugalėtojai.
Argentinos didmeistris Migelis Najdorfas priimtas kaip 1950 m. Budapešte vykusio Kandidatų turnyro penktos vietos laimėtojas.
Kiti – 1952 m. Stokholmo tarpzoniniame turnyre geriausiai pasirodę dalyviai: Aleksandras Kotovas, Tigranas Petrosianas, Markas Taimanovas, Jefimas Geleris ir Jurijus Averbachas. FIDE įjungė dar žaidėjus, kurie 1952 m. Stokholmo tarpzoniniame turnyre, surinko tiek pat taškų kaip ir Jurijus Averbachas ir pasidalijo su juo 5–8 vietas. Tai: Svetozaras Gligoričius (Jugoslavija), Gideonas Štalbergas (Švedija), Laslo Sabo (Vengrija). Personaliai pakviesti Samuelis Reševskis (JAV) Ir M. Euvė.
1953 m. Kandidatų turnyras vyko, Noihauzene ir Ciuriche. 1953 rugpjūčio 28-spalio 24.
V. Smyslovas, laimėjo kandidatų turnyrą.
Jis į vedančiųjų pasaulio šachmatininkų gretas įsiveržė po 2-ojo pasaulinio karo: 1946 m. Groningene buvo 3-ias, žaidė 1948 m. pasaulio čempionato mače-turnyre, bet 1950 m. dar nebuvo pasiekęs savo aukštumų, todėl 1950 m. kandidatų turnyre užėmė 3-ąją vietą, tiesa, tai užtikrino jam vietą 1953 m. Kandidatų turnyre, kuriame žaidė to laikotarpio stipriausieji. Čia jam atėjo sėkmė: pralaimėjęs tik vieną partiją, jis dviem taškais (surinkęs 18 taškų iš 28) aplenkė D. Bronšteiną, P. Keresą ir S. Reševskį ir užėmė pirmąją vietą. Tai suteikė jam galimybę mesti pirštinę M. Botvinikui.

Čempionas

Po 1951 m. mačo M. Botvinikas pripažino, kad jis beveik prarado pranašumą prieš varžovus ir dabar yra „pirmas tarp lygių“. Jis suprato, kad rizikuoja beviltiškai atsilikti ir vėl grįžo į šachmatų gyvenimą. Dalyvavo dviejuose SSRS šachmatų čempionatuose iš eilės. 1951 m., surinkęs 10 taškų iš 17 (trys pralaimėjimai, tame tarpe P. Keresui), jis užėmė tik 5-ąją vietą. 1952 m. jau geriau: pasidalijo su M. Taimanovu pirmąją vietą, o po to laimėjęs papildomą mačą su juo, laimėjo 6-ą aukso medalį čempionate. Tiesa, tais pačiais metais, žaisdamas Budapešte, praleido į priekį P. Keresą ir J. Gelerį ir pasidalijo 3-5 vietas.

Prognozės prieš mačą

Po svarbios M. Botviniko pergalės 1952 m. SSRS čempionate, kur V. Smyslovas atsilikęs 3 taškais užėmė tik 7-9 vietas, klausimų, kas mačo favoritas nekilo. M. Botvinikas pastoviai turnyruose lenkdavo V. Smyslovą, o iki 1949 m. SSRS čempionato nei karto jam nepralaimėjo ir pagal rezultatyvias partijas pirmavo 7 : 0. Tad M. Botvinikui pretendentas buvo parankus varžovas ir jis su malonumu ruošėsi būsimam mačui su juo.