google/wiki40b huggingface dataset:
Lietuvos buhalterių ir auditorių asociacija

Lietuvos buhalterių ir auditorių asociacija (LBAA) – didžiausia ne pelno siekianti visuomeninė nevyriausybinė profesinė organizacija Lietuvoje, vienijanti buhalterius, auditorius, ekspertus, finansininkus, mokslininkus ir kitus žmones, užsiimančius veikla, susijusia su buhalterine apskaita, finansine analize ir kontrole.
LBAA narių skaičius (2016 m.) - 385 (tikrieji nariai - 145; nariai - 240; garbės nariai - 2).
Reikalavimai nariams:
1.    Tikrieji nariai – tai asmenys, kurie yra išlaikę LBAA Buhalterio profesionalo egzaminus, nuolatos kelia kvalifikaciją, vadovaujasi Buhalterių profesionalų Etikos kodekso nuostatomis, jam yra suteiktas LBAA buhalterio profesionalo vardas, teikia kokybiškas profesines paslaugas ir moka nario mokestį.
2.    Nariai – fiziniai ar juridiniai asmenys, besidomintys buhalterine apskaita, auditu ar jų priežiūra, gilinantys savo profesines žinias, siekiantys LBAA Buhalterio profesionalo vardo ir mokantys nario mokestį.
3.    Garbės nariai – fiziniai ar juridiniai asmenys ženkliai prisidėją prie LBAA veiklos, neturi balsto teisės ir nemoka nario mokesčio.
Adresas: Žalgirio g. 88 - 304, Vilnius

Istorija

1990 m. buvo įkurta LBAA.
1991 m. buvo įregistruotas LBAA struktūrinis padalinys - Buhalterių ir auditorių mokykla. Jos tikslai buvo rengti seminarus, įvairius mokymus, konsultavimą, teikti audito ir kitas buhalterinės apskaitos paslaugas, leisti buhalterinės apskaitos ir kontrolės literatūrą. Pagal 1991-1995 m. statistiką, pradinį mokymą išklausė 950 klausytojų, atestuoti 335 vyriausieji finansininkai (buhalteriai).
1993 m. LBAA surengė pirmąjį nepriklausomų auditorių pasitarimą. Buvo aptartos audito atlikimo problemos, paslaugų kainos, audito veiklos nuostatų projektas.
2001 m. LBAA pradėjo atestuoti buhalterius (tokia atestacija Lietuvoje pradėta pirmą kartą). Mokymas buvo skirstomas į 3 etapus. Išlaikiusiems finansinės apskaitos, mokesčių ir teisės egzaminus, suteikiamas buhalterio profesionalo vardas. Buhalteris profesionalas yra aukščiausio lygio buhalterinės apskaitos specialistas.

Veikla

LBAA atstovai kviečiami dalyvauti rengiant su apskaita ir mokesčiais susijusius svarbiausius teisės aktus, jų pakeitimus, prašoma jų pasiūlymų ir patarimų. Jie taip pat dalyvauja diskusijose su Valstybine mokesčių inspekcija, kaip pagerinti mokesčių administratorių ir mokesčių mokėtojų tarpusavio supratimą. LBAA atstovai įtraukti į apskaitos norminių aktų rengimo grupes. LBAA dalyvauja rengiant buhalterių rengimo standarto projektus, atsižvelgiant į ES direktyvas ir Tarptautinės buhalterių federacijos (angl. International Federation of Accountants, IFAC) reikalavimus.
Katalizatorius

Katalizatorius – medžiaga, kuri padidina cheminės reakcijos greitį, tačiau nėra sunaudojama reakcijoje.
Katalizatorius sumažina reakcijos aktyvacijos energiją, todėl padedamos katalizatorių gali vykti ir tos cheminės reakcijos, kurios paprastai nevyksta. Katalizatorius pagreitina tiek tiesioginę, tiek ir atvirkštinę reakcijas, nepastumdamas pusiausvyros.
Paprastai katalizatoriaus kiekis žymiai mažesnis, negu reaguojančių medžiagų. Katalizatoriais gali būti tiek organinės (pvz., fermentai), tiek neorganinės medžiagos.
Muntenija

Geografija

Muntenija apima rytinę Valakijos lygumos dalį. Regionas pietuose ir rytuose ribojamas Dunojaus, kuris skiria nuo Dobrudžos (rytuose) ir Bulgarijos (pietuose). Šiaurėje Karpatų kalnai skiria nuo Transilvanijos. Šiaurės rytuose Muntenija pereina į Moldavijos regioną. Dalį sienos tarp Muntenijos ir Moldavijos sudaro upės Milcovas ir Siretas. Vakaruose ribojamas Olto upės, kuri yra riba tarp Muntenijos ir Oltenijos.
Tradiciškai Muntenija kartu su Oletnija sudaro istorinę Valakiją (rumun. Țara Românească), kurios teritorija sutampa su istorine Valakijos kunigaikštyste. Kadangi Muntenija yra laikoma pagrindine Valakijos dalimi, Rumunų kalboje žodžiai Muntenia, ir Țara Românească (bei retai vartojamas Valahia) neretai yra sinonimai.
Christine Nöstlinger

Biografija

Būsimoji rašytoja gimė Austrijos sostinėje, 1936 m. Troško tapti menininke, todėl studijavo Vieno taikomųjų menų akademijoje. Kelerius metus dirbo grafike. Vėliau ištekėjo už žurnalisto Ernsto Niostlingerio (vok. Ernst Nöstlinger) ir susilaukė dviejų dukterų. Gyveno Vienoje, dalį laiko praleisdavo kaimo sodyboje Žemutinėje Austrijoje.
Kaip rašytoja debiutavo 1970 m. Pirmosios knygos pavadinimas – „Nuožmioji Frederika“ (vok. Die feuerrote Friederike), kurią Kristinė Niostlinger iliustravo pati. Iš viso parašė beveik šimtą knygų vaikams ir paaugliams. Niostlinger savo kūryboje nevengia sudėtingų temų (tėvų skyrybos, paauglystės kompleksai, neprisitaikymas), akcentuoja mažo žmogaus poreikius. Autorė rašė ironiškai, nevengė lengvo humoro, satyros elementų.
Veru

Istorija

Veru įkurtas 1784 m. rugpjūčio 21 d. pagal Rusijos carienės Jekaterinos II nurodymą.

Žymūs žmonės

Veru mieste 1833–1877 m. gyveno estų liaudies epo „Kalevipoeg“ autorius Friedrich Reinhold Kreutzwald.
Jonas Baltokas

Jonas Baltokas (g. 1977 m. Jonavoje) – bardas, vaikiškų dainų autorius. Internetinės Lietuvos bardų bendruomenės dpoezija.lt įkūrėjas.
Nuo 1999 m. dalyvauja daugelyje didžiųjų dainuojamosios poezijos projektų Lietuvoje ir užsienio lietuvių projektuose Estijoje bei Latvijoje. 2005 m. kartu su Agnium Rušiu organizavo sparčiai populiarėjantį festivalį „Bardų naktys“.
Nuo 2007 m. dalyvauja Lietuvos bardų klubo inicijuotame projekte „Bardų žygis per Lietuvą“. Nuo 2007 m. gyvena Klaipėdoje. Rengia teminius vakarus „Dpoezija“.
2008 m. kartu su Rimantu Černiausku įrašė vaikams skirtą kompaktinę plokštelę „Slieko dainos“.
Nuo 2009 m. aktyvus Dituvos sodų (Klaipėdos raj.) bendruomenės narys.
Daiva Jodeikaitė

Biografija

Vilniaus krepšinio mokyklos auklėtinė. Pirmoji trenerė V. Makutėnienė. Nuo 1980 m. žaidė VU, VVPI, Vilniaus Kibirkšties (1980-88), Šviesos (1988-90), Lodzės LKS (1990–2005) krepšinio komandose. 1986 m. TSRS sporto meistrė. 1997 m. baigė Lodzės universitetą ir įgijo kūno kultūros ir sveikatos magistro laipsnį. 2005–2008 m. Lodzės LKS sporto mokyklos trenerė. 1987–1998 m. Lietuvos moterų rinktinės žaidėja: žaidė 58 rungtynes, pelnė 421 tašką. 2008–2009 m. treniravo Widzew Łódź komandą. 2013 m. su Vilniaus „Svaja“ tapo pasaulio veteranių čempionė.
Susivienijimas lietuvių Amerikoje

Susivienijimas lietuvių Amerikoje (SLA, angl. Lithuanian Alliance of America) – JAV lietuvių visuomeninė kultūros organizacija, priklausanti Amerikos lietuvių tarybai. Adresas: 307 West 30th Street, Manhattan, New York.

Istorija

Susivienijimas įsteigtas 1886 m. Jono Šliūpo ir jo bendražygių iniciatyva kaip alternatyva Lietuvių katalikų susivienijimui Amerikoje. Susivienijimas nebuvo vienalytis, jame susibūrė tautiškos, liberališkos, socialistinės ir net komunistinės srovės. Komunistai kelis kartus mėgino paimti į savo rankas Susivienijimo vadovybę, tačiau nepavyko. SLA seimai rengiami kas treji metai.
1955 m. SLA turėjo 11 948 narius, priklausančius 303 kuopoms, veikiančioms 22 JAV valstijose ir Kanadoje. 1998 m. susivienijime buvo 3039, 2007 m. – 2446 nariai. Pagrindinis SLA turtas 2007 m. pabaigoje siekė beveik 2,5 milijono dolerių. 
Susivienijimas leidžia laikraštį „Tėvynė“.
Mikalojus Kosceleckis (1479)

Biografija

Lenkijos bajorų Kosceleckių giminės atstovas, herbo „Ogonscyk“ savininkas. Inovroclavo vaivados ir Dobžyno seniūno Jonušo Kosceleckio (m. po 1424) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Inovroclavo vaivada Janas (apie 1415–1475).
Po savo tėvo mierties Mikalojus Kosceleckis paveldėjo stambias dvaro žemes Kujavijoje. Iš pradžių buvo Bydgoščiaus (1433) ir Brest-Kujavijos vėliavininkas (1434).
СLenkijos karaliaus Kazimiero IV Jogailaičio šalininkas, vienas iš jo prūsų politikos realizatorių. 1448 metais gavo Bydgoščiaus kašteliono pareigybę, 1453 metais buvo paskirtas Inovroclavo kaštelionu. Tais pačiais 1453 metais Mikalojus Kosceleckis gavo Inovroclavo vaivados ir Dobžyno seniūno pareigybes. 1457 metais buvo paskirtas Brest-Kujavijos vaivada.
1449 metais Mikalojus Kosceleckis valdė karaliaus vardu Kujavijos vyskupų dvaro žemes, buvusias Pomeranijoje Teutonų ordino kontrolėje. 1450 metų gegužės 26 d. įėjo į Lenkijos penkių pareigunų sąrašą, dalyvavusių Brodnicoje priimti Teutonų ordino magiostro vasalinę priesaiką Lenkijos karūnos ištikimybei.
1476–1478 metais Mikalojus Kosceleckis užėmė Malborko seniūno pareigybę.
Užlukiai

Aplinkinės gyvenvietės

ARISTAVA – 0,5 km
Daukainiai – 1 km
Bubliai – 2 km
Marijonas Griškevičius

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus 26-ąją technikos mokyklą, šilumvežio mašinisto padėjėjas. M.Griškevičiaus PĮ savininkas.
Nuo 2004 m. Darbo partijos Vilniaus rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys. 
Mostiškių kaimo bendruomenės pirmininkas, choro „Mostiščianka“ dainininkas. Žmona Andželina, vaikai Eglė, Edgaras.
Tomas Raudys

Biografija

1995 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, bendrojo lavinimo mokyklos istorijos, politologijos ir visuomenės mokslo mokytojas, 2010 m. baigė Vilniaus universitetą, teisininkas.
UAB „Valda“ direktorius.
Liberalų ir centro sąjungos Plungės rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys.
Chris Froome

Dopingas

2016 m. Rusijos kompiuterinių įsilaužėlių grupė „Fancy Bears“ ne kartą įsilaužė į WADA duomenų bazę ir pavogė daug konfidencialių duomenų apie sportininkų sveikatą. Tarp jų buvo ir Chris Froome. Paaiškėjo, kad jis vartojo vaistus nuo astmos, bet jam buvo suteikta terapinio vartojimo išimtis. Tačiau jie nieko naujo neatskleidė, nes jis ir anksčiau buvo pakliuvęs į antidopingo kontrolės akiratį, nes vartojo kortikosteroidus, prednizolono tabletes.
2017 m. mesti kaltinimai dėl dopingo (salbutamolio) vartojimo po teigiamų tyrimo rezultatų „Vuelta a España“ lenktynių metu. Jis dvigubai viršijo leistiną vaistų normą, nors kol kas neaišku ar jo reputacija bus sutepta, mat jis teigia, kad jam buvo leista vartoti daugiau vaistų, nes tuo metu buvo pablogėjusi jo sveikata.
Dobropilia

Istorija

XIX a. vid. čia buvo Paraskovjevkos vienkiemis. XIX a. pab. pradėtos kasti akmens anglys. 1935 m. dvi angliakasių gyvenvietės sujungtos į Dobropilią (Dobropolę). 1953 m. suteiktas miesto statusas.
Pranas Liuima

Pranas Liuima SJ, angl. Francis A. Liuima (1919 m. kovo 8 d., Ažudvariuose, Utenos valsčius – 2005 m. birželio 6 d. Bostone, JAV) - Lietuvos vienuolis jėzuitas, JAV fizikas.

Biografija

Gimė ir augo gausioje valstiečių Pranciškos ir Mikalojaus Liuimų šeimoje. Iš aštuonių vaikų trys tapo vienuoliais: Antanas ir Pranas – jėzuitais, Elena (1911–1987) – Seserų Švč. Jėzaus Širdies Tarnaičių kongregacijos narė.
Pranas Liuima 1937 m. baigė Kauno jėzuitų gimnaziją, įstojo į jėzuitų ordiną. Du metus mokėsi Olandijoje, 1945 m. įšventintas Romos katalikų kunigu. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į Vokietiją, vėliau – į JAV. Bostono kolegijoje studijavo fiziką, 1954 m. St.Louiso jėzuitų universitete apgynė daktaro disertaciją. Mokslinio domėjimosi sritis – trumpųjų bangų spektroskopija. Dėstė Bostono kolegijoje ir šio miesto universitete.
Arsenijus Jaceniukas

Biografija

Tėvas Černivcių valstybinio universiteto docentas Petro Jaceniuk, motina prancūzų kalbos mokytoja Marija Jaceniuk.
1991 m. baigė sidabro medaliu Panasa Mirnogo specializuotą anglų kalbos mokyklą. Tais pačiais metais įstojo į Černivcių valstybinį universitetą. Specialybė – jurisprudencija. Diplominį darbą gynė užsienio kalba. 1991 m. su draugu įsigijo automobilį ir vakarais dirbo taksistu. Dėstytojai apibūdina Arsenijų kaip žmogų turinti „fenomenalią atmintį“. Jis taip pat baigė karinę katedrą ir yra atsargos kapitonas, karinė specialybė – „artileristas-žvalgybininkas“.
Bridgend Town FC

Istorija

Klubas įkurtas 1920 m. Susijungė su kaimyniniu Bryntirion Athletic FC klubu 2013 m. ir nustojo gyvuoti.
Buvo įkurtas Pen-y-Bont klubas.
Juozas Gutauskas

Juozas Gutauskas (1893 m. vasario 14 d. Vaitkūnuose, Leliūnų valsč., Utenos apskr. – 1968 m. gegužės 19 d. Leliūnuose) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Paūgėjęs su Juozu Strolia grojo kaimo vestuvėse, iš vietos vargonininko išmoko vargonuoti. 1925 m. prie Kauno konservatorijos baigė vargonininkų ir muzikos mokytojų kursus. Iki 1927 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Leliūnų parapijos bažnyčioje, vėliau vargonininkavo ir mokytojavo Merkinėje, vadovavo bažnyčios ir progimnazijos chorams.
Suorganizavo jaunalietuvių chorą ir pučiamųjų orkestrą. Chorą parengė 1938 m. jaunalietuvių dainų šventei Šiauliuose. Parašė kūrinių pučiamųjų orkestrui. Pokario metais sugrįžo į tėviškę, kur ir mirė.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Kęstutis Dainius

Biografija

1982 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.
Šiaulių apskrities ligoninės neurologinio skyriaus gydytojas.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Radviliškio rajono skyriaus narys.
2003–2015 m. ir nuo 2018 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Audronė, vaikai Tomas, Gabrielė.
Plovdivas

Istorija

Plovdivas įkurtas 342−341 m. pr. m. e.; buvo vadinamas Filipopoliu. 1878−1886 m. buvo Turkijos autonominės provincijos Rytų Rumelijos svarbiausias miestas.

Architektūra

Plovdivas išsidėstęs Aukštutinės Trakijos žemumoje, vaizdingoje vietovėje − ant septynių kalvų. Miesto senamiestis (nuo 1956 m. muziejus draustinis) yra netaisyklingo plano. Senamiestis puikiai atspindi Plovdivo praeitį: čia galima išvysti trakų epochos įtvirtinimų, romėnų forumą Trimoncijų, Chisar Kapijaus vartus (II a.), Imareto (1445 m.) mečetę, kupolinę Džumos mečetę (XV−XVI a.), Konstantino ir Elenos soborą, Pilypo Makedoniečio II amfiteatrą, bulgarų renesanso gyvenamųjų namų ansamblius.
Orko Sołowiejczyk

Biografija

Gimė 1865 m. spalio 20 d. Marijampolėje. Tėvai Chaimas ir Basia Soloveičikai. Studijavo mediciną Varšuvos universitete, 1893 m. sausio 26 d. įgijo gydytojo kvalifikaciją. Nuo 1893 m. vasario 15 d. dirbo asistentu privačioje Aleksandro Tauberio chirurgijos klinikoje. Nuo 1898 m. dirbo žydų ligoninėje, 1898 m. lapkričio 27 d. įgijo daktaro laipsnį. Žydų ligoninėje dirbo iki 1934 metų.
1907 m. atidarė savo privačią kliniką. I pasaulinio karo metu dirbo karo lauko ligoninėje. Vokiečiams okupavus Lenkiją, perkraustytas į Varšuvos getą, kuriame mirė 1942 m. spalio 31 dieną.
Ali Farka Touré

Biografija

Gimė songajų-fulbių šeimoje Timbuktu regione. Kaip muzikas pagarsėjo XX a. 7-ajame dešimtmetyje, o XX a. 10-ajame dešimtmetyje Ali Farka Turė tapo „pasaulio muzikos“ žvaigžde, koncertavo Europoje, JAV, Kanadoje.
2004 m. tapo Niafunkės miestelio meru.
Jo sūnus Vjo Farka Turė taip pat tapo muziku.

Kūryba

Ali Farka Turė grojo tradicinę Malio muziką, puikiai grojo gitara, buvo įvaldęs daugelį vietinių muzikos instrumentų. Jo atliekama muzika sieta su tradicija, iš kurios išsirutuliojo bliuzas. Ali Farka Turė bendradarbiavo su įvairiais atlikėjais – Rajumi Kuderiu, Koriu Harisu, Tumaniu Diabatė. Turės muzika panaudota filmų garso takeliams („Neištikima“, 2002 m., „Irma Vep“, 1996 m., „Rugpjūčio pabaiga, rugsėjo pradžia“, 1998 m., „Juodoji Pantera“, 2018 m.). Atlikėjas pasirodė Martino Skorcezės dokumentiniame filme apie bliuzo kilmę Feel Like Going Home (2003 m.).
Ali Farka Turė apdovanotas 3 „Grammy“ apdovanojimais (1994, 2005 ir 2010 m., pastarasis – su Tumaniu Diabatė).
Rokas

Istorija

Terminas Rocking pirmą kartą panaudotas gospel dainininkų Amerikos pietuose ir reiškiantis religinį džiūgavimą. Ankstyvasis rokas turėjo bliuzo, bugi-vugi, džiazo, R&B (rhythm and blues) muzikos elementų, buvo įtakotas liaudies muzikos ir kantri stiliaus. Ieškant senesnių roko šaknų reikia paminėti Five Points rajoną XIX a. vidurio Niujorke. Tai buvo vieta, kurioje pirmiausia maišėsi ritmingi Afrikos šokiai, pritariant Europietiškoms emigrantų melodijoms, daugiausiai Airiškai Jig muzikai.
Penktajame dešimtmetyje žodis rocking naudotas su dviguba reikšme, pagrindinė reikšmė buvo „šokis“, tačiau su paslėpta „sekso“ reikšme. Tokios prasmės pavyzdys gali būti Roy Brown „Good Rocking Tonight“. 1951 m. Klyvlendo (Ohajas) diskžokėjas Alan Freed pirmasis pradėjo leisti tokio tipo muziką savo baltųjų auditorijai; jam priskiriama ir „rock and roll“ termino sukūrimas.
Pagal kitą versiją pirmasis rokenrolo kūrinys buvo Bill Haley „Rock around the clock“ (1954 m.). Iš pradžių rokas laikytas, „pikta“, „niūria“ ir „satanistine“ muzika. XX a. septintajame dešimtmetyje rokas išpopuliarėjo kartu su tokiomis skandalingomis ir provokuojančius tekstus kūrusiomis grupėmis kaip The Rolling Stones ir The Who.

Roko muzika Lietuvoje

Roko muzikos atsiradimas Lietuvoje siejamas su „stiliagų“ kultūros išpopuliarėjimu. Septintajame dešimtmetyje, kaip ir visame pasaulyje, pasireiškė vadinamosios britų grupių invazija kaip Beatles, The Rolling Stones įtakota grupių kūrimosi banga. Vadinamojo „big beato“ grupės, dažnai grojančios savo gamybos gitaromis, dažniausiai pasirodydavo šokiuose. Norint groti oficialiuse renginiuose, reikėdavo praeiti komisijos atranką. 1972-aisiais buvo išleistas pirmasis oficialus lietuviškas roko įrašas – grupės „Gintarėliai“ plokštelė. Roko muzikos motyvų galima aptikti septinto-aštunto dešimtmečio estradinėje muzikoje; estrados muzikantai siekė populiarumo tarp to meto jaunimo. Lietuvoje šaltojo karo metu roko muzika buvo valdžios netoleruojama, apibrėžta kaip nekokybiška vakarietiška muzika. Roko įrašai buvo sunkiai gaunami, tačiau labai klausomi. Lietuvos roko atlikėjų straipsnius galima rasti – Lietuvos roko atlikėjai.
Viekšnių dvaras

Viekšnių dvaras buvo Viekšniuose.

Istorija

Minimas nuo XVI a. Dvarą valdė Sapiegos, Gorskiai. Prie dvaro ėmė augti miestelis. Iki 1795 m. dvaras priklausė Biržuvėnų valsčiui. XIX a. viduryje dvaras sunaikintas, paskutinis jo savininkas buvo Stanislovas Pisanka.
Čilės jūrų pajėgos

Istorija

1816 m., po Čakabukoi mūšio, generolas Bernardo O’Higgins pareiškė „Ši pergalė ir šimtas kitų bus bereikšmės, jei mes neužvaldysime jūros“.
Čilės jūrų pajėgos įsteigtos 1817 m. Buvo sukurti Pirmasis Nacionalinis laivynas, Jaunųjų mičmanų akademija (dabartinės Jūrų pajėgų akademijos pirmtakė), Jūrų pėstininkų korpusas ir Tiekimo intendantūra. O’Higinsas nusamdė britą jūrininką lordą Thomas Cochrane ir paskyrė pirmuoju Jūrų pajėgų vadu. Naujasis vadas sukomplektavo laivyno įgulas nuo karininkų ir mičmanų iki jūrininkų iš angliakalbių – britų, airių, amerikiečių. Pirmasis laivyno vadas suvaidino svarbų vaidmenį kare prieš lojalistus Peru teritorijoje. Vėliau jis užėmė Valdivijos tvirtovę, tačiau jam nepasisekė užimti Čilojės salą.
1874 m. buvo įkurta Jūrų pajėgų Hidrografinis biuras, kurios pirmasis direktorius buvo Francisco Vidal Gormaz.
Artūras Pratas (Arturo Prat) yra Čilės jūrų pajėgų didvyris, laikomas pasišventimo savo šaliai pavyzdžiu. Jis žuvo 1879 m. gegužės 21 d. Ikikės jūrų mūšyje (karas su Peru ir Bolivija), vadovaudamas abordažo partijai, įsiveržusiai į priešo šarvuotį „Huáscar“. Šio mūšio metinės tapo kasmetine nacionaline švente Día de las Glorias Navales ('Laivyno šlovės diena').
1891 m. Čilės pilietinio karo metu didelė laivyno dalis sukilo prieš tuometinį prezidentą José Manuel Balmaceda, kas buvo svarbu pašalinant jį iš valdžios.

Dabartis

Dabar Čilės jūrų pajėgose tarnauja 25 tūkst. žmonių (5200 iš jų – jūrų pėstininkai). Laivynas turi 68 laivus (planuojama jų skaičių padidinti iki 74), 21 iš jų yra didieji koviniai laivai (bazė – Valparaisas). Laivynas turi ir 4 povandeninius laivus ir povandeninių laivų tenderį, kurių bazė yra Talcahuano.
Laivynas turi savo transportinę ir patrulinę aviaciją.
Jūrų pajėgų vadas – admirolas Edmundo Gonzalez.
Laivynas atlieka ir Čilės Ramiojo vandenyno ir Pietinių salų jungimo su žemynine Čile funkciją – užtikrina keleivių pervežimą (ypač mokslo metais ar ypatingų situacijų metu), gabena maistą ir kurą, kas svarbu šių salų gyventojams. Laivyno profesionalai civiliams gyventojams tiekia kai kurias paslaugas (pvz., sveikatos apsaugos), atlieka gelbėjimo darbus gamtinių katastrofų atveju.
Jūrų pajėgos užsiima ir šviečiamąja veikla – moko saugiai elgtis jūros pakrantėse, jūros kurortuose ir artėjant cunamiams.
Čilės jūrų pajėgos laikomos vienomis galingiausių Pietų Amerikoje. Jos bendradarbiauja su JAV ir su D. Britanijos laivynais.
Regina Grigorovaitė

Regina Grigorovaitė-Jurkūnienė (1926 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas – 2004 m. gegužės 20 d. Vilnius) – Lietuvos baleto artistė.

Biografija

1941–1944 m. mokėsi Valstybės teatro Baleto studijoje Kaune. 1944–1966 m. Lietuvos operos ir baleto teatro artistė. 1969–1970 m. dėstė Vilniaus aukštojo sportinio meistriškumo mokykloje. 1971–1973 m. Lietuvos kino studijos režisieriaus asistentė, 1973–1983 m. dirbo Lietuvos Radijo ir televizijos komitete.
Mykolas Olševskis

Gyvenimas

Mykolas Olševskis gimė Raseinių apskrityje 1712 metais, mirė 1779 metais, tiksliai nėra žinoma kur. Buvo Regulinių kanauninkų atgailos ordino kunigas. Šio ordino regula griežtai draudė garsinti vienuolių darbus, todėl apie Olševskio gyvenimą žinoma mažai. Maždaug XVIII amžiaus viduryje Olševskis ėjo Videniškių vikaro ir kartu filosofijos lektoriaus pareigas. Nuo [[1755 metų buvo savo ordino generalinis vizitatorius Lenkijoje ir Lietuvoje. Dėstė filosofiją ir dogmatinę teologiją Vilniaus aukštojoje savo ordino mokykloje. 1762 metais Vilniaus universitetas suteikė jam teologijos licenciato ir daktaro laipsnius.  
Olševskis buvo pamokslininku Varnionyse (dab. Baltarusija), Šešuoliuose, Videniškiuose, klebonavo Mikoliškiyje, dėstė ten buvusioje seminarijoje ir, kaip manoma, čia mirė.

Kūryba

Viso yra išlikę keturi M. Olševskio kūriniai. Didžiausio dėmesio sulaukusiu ir pačiu žinomiausiu kunigo veikalu laikomas pamokslų rinkinys „Broma, atverta ing viečnastį“.  
Bibliografai įvardija 18 skirtingų šios knygos leidimų, kurių pirmasis išspausdintas 1753 metais Vilniaus Kunigų pranciškonų spaustuvėje. 
Yra teigiama, kad Broma tapo Baroko „bestseleriu“, ji buvo išversta į lenkų kalbą pavadinimu „Brama otwarta do wieczności“ ir taip pat buvo išleista keletu skirtingų leidimų.

Šaltiniai

1. M. Vaicekauskas „Priešaklbė Jonui  Palioniui, arba Mykolo Olševskio opologija“
2. E. Ulčinaitė ir A. Jovaišas „Lietuvių literatūros istorija XIII – XVIII amžiai“
3. E. Naujokaitis „Mykolas Olševskis ir „Broma atverta ing viečnastį““.
Manasarovaras

Kultūrinė reikšmė

Kaip Kailaso kalnas, Manasarovaro ežeras yra šventa vieta pritraukianti piligrimus iš Tibeto, Indijos ir kitų kaimyninių šalių. Piligriminių kelionių turai vyksta nuolat, ypač iš Indijos, žymiausias yra Kailašo–Mansarovaro jatra, vykstantis kiekvienais metais.
Pagal indų mitologiją ežeras iš pradžių buvo sukurtas dievo Brahma mintyse. Todėl ežeras pavadintas „Manasarovaru“: sanskrito kalba Manas reiškia mintis, o Sarovar – ežerą. Šis ežeras turėtų būti gulbių, laikomų protingais ir šventais paukščiais, vasaros buveinė. Budistai šį ežerą tapatina su legendiniu Anotatos ežeru, prie kurio karalienė Maja pastojo ir pradėjo lauktis Budos. Ant ežero kranto yra keli vienuolynai. Žymiausias iš jų Chiu Gompa vienuolynas pastatytas tiesiai ant stačios kalvos. Jis atrodo kaip iškirstas iš uolos. Tibeto džainai ir bompai garbina šį ežerą su vienodu entuziazmu.
Įgaliojimas

Įgaliojimas – teisinis pavedimas atstovauti kokiam nors asmeniui trečiųjų atžvilgiu. Pvz., gali būti atstovavimas teisme.

Įgaliojimas vesti bylas

Įgaliojimas gali būti duodamas tam tikrai įgaliotojo bylai, kelioms ar visoms jo byloms vesti arba atskiriems procesiniams veiksmams atlikti (LR CPK 58 straipsnis).

Atstovo pagal pavedimą teisės

Įgaliojimas atstovauti teisme suteikia atstovui teisę atlikti atstovaujamojo vardu visus procesinius veiksmus, išskyrus išimtis, nurodytas įgaliojime (LR CPK 59 str.).
Įgaliojimas atstovui pareikšti ieškinį ir priešieškinį, atsisakyti pareikšto ieškinio ir jį pripažinti, sudaryti taikos sutartį, perįgalioti, gauti vykdomąjį raštą ir pateikti jį vykdymui, gauti turtą, paduoti prašymą dėl proceso atnaujinimo turi būti atskirai aptarti įgaliojime.