google/wiki40b huggingface dataset:
Raimundas Lopata

Biografija

1972–1983 m. mokėsi Vilniaus 23-iojoje, 27-ojoje vidurinėse mokyklose. 1983–1990 m. studijavo VU Istorijos fakultete, 1992–1994 m. Lietuvos istorijos institute, VDU doktorantūroje , 1993 m. Madisono universitete, 1995 m. Užsienio politikos institute.
1988–1990 m. Lietuvos istorijos instituto laborantas, 1990 m. vyriausiasis laborantas, 1990–1993 m. jaunesnysis mokslo darbuotojas, 1993–1995 m. mokslo darbuotojas, 1994–1995 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto mokslo darbuotojas, 1995–1998 m. direktoriaus pavaduotojas studijoms. 1995–1999 m. Lietuvos istorijos instituto vyriausiasis mokslo darbuotojas. 1998–1999 m. Ministro pirmininko Gedimino Vagnoriaus konsultantas valstybės ir žmogaus teisių klausimais.  1998–1999 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto l. e. p. direktorius, 1999–2009 m. direktorius.  Dirbo „ARVI ir ko“ įmonių grupei priklausančiame Baltijos agroverslo institute. 2015–2016 m. Ministro pirmininko Algirdo Butkevičiaus sekretoriato vyriausiasis kon­sultantas.
Leokadija Saikauskaitė-Mačiūnienė

Leokadija Saikauskaitė-Mačiūnienė (1903 m. spalio 4 d. Armėnijoje – 2003 m. balandžio 28 d. Fairfielde, Kentukio valstija, JAV) – Lietuvos baleto šokėja.

Biografija

Gimė Rusijos imperijos kariuomenės lietuvio karininko tėvo ir baltarusės motinos daugiavaikėje šeimoje. Sajauskai persikėlė gyventi į Gruziją, Tbilisyje Leokadija lankė privačią gimnaziją. 1920 m. šeima grįžo į Lietuvos Respubliką. L. Saikauskaitė Kaune lankė Olgos Dubeneckienės baleto studiją. 1923 m. ištekėjo už karininko Vytauto Matulionio. Santuoka buvo nesėkminga ir trumpa.
1925 m. L. Matulionienės vardu priimta į Valstybės teatro baleto trupę. Leo Delibes’o „Kopelijoje“ ji sukūrė Franco ir Svanildos draugės vaidmenį; Piotro Čaikovskio „Gulbių ežere“ – Odetos draugę; Riccard’o Drig’o „Arlekinadoje“ – Likimo fėją; Piotro Čaikovskio „Spragtuke“ – Arabų šokio atlikėją. Be išvardytų vaidmenų ji šoko baletuose: Johann’o Strauss’o „Išdykėlės“, Rikardo Drigo „Užburtoji fleita“, Peter’io Ludwig’o Hertel’io „Tuščias atsargumas“. Jos pavardė minima ir kitose teatro programose – operų Jacques’o Offenbach’o „Perikola“ ir Fromental’io Halévy „Žydė“ pastatymuose.
1928 m. susituokė su inžinieriumi ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytoju Aleksandru Mačiūnu. 1930 m. jiems gimė dukra Nijolė, o 1931 m. – sūnus Jurgis (išaugęs žinomu JAV menininku ir tapęs vienu iš Fluxus judėjimo pradininkų). Nuo 1934 m. kartu su besigydančiais vaikais L. Mačiūnienė pusantrų metų gyveno Šveicarijoje. Ir šioje šalyje ji šoko scenoje – dalyvavo labdaros veikloje.
1944 m. Mačiūnų šeima pasitraukė į Vokietiją, o 1948 m. persikėlė į JAV. 1954 m. mirė vyras, nuo 1964 m. ji dirbo Rusijos Laikinosios vyriausybės vadovo Aleksandro Kerenskio mašininke. Jau būdama garbingo amžiaus, Lietuvos periodinėje spaudoje Leokadijos (Lilės) Saikauskaitės-Mačiūnienės vardu paskelbė prisiminimus apie vyrą ir sūnų. Jos dienoraščių pagrindu išleista knyga (T. Sakalauskas, „Žiūrėjimas į ugnį“. – Vilnius: Baltos lankos, 2002).
Carpi FC 1909

Istorija

Klubas įkurtas 1909 m. 2000 metais atkurtas po bankroto.
2014–2015 m. laimėjo Serie B čempionatą ir pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo teisę žaisti aukščiausiame šalies Serie A turnyre.
2015-2016 m. Serie A liko 18 vietoje ir prarado vietą elito pirmenybėse.
2016-2017 m. Serie B iškovojo 7 vietą ir rungėsi atkrintamosiose varžybose dėl vienintelio kelialapio į Serie A. 
Finale pralaimėjo Benevento Calcio komandai.
Tarptautinė krepšinio federacija

Istorija

1930 m. TOK pripažinus krepšinį kaip olimpinę sporto šaką, federacija buvo įkurta Ženevoje 1932 m. Aštuonios šalys įkūrėjos – Argentina, Čekoslovakija, Graikija, Italija, Latvija, Portugalija, Rumunija ir Šveicarija. Berlyno olimpinių žaidynių metu federacija išrinko krepšinio išradėją Džeimsą Neismitą (1861–1939) garbės prezidentu.
Nuo 1950 m. kas ketveri metai FIBA organizuoja pasaulio vyrų, nuo 1953 m. ir pasaulio moterų čempionatus. Nuo 1989 m. FIBA organizuojamose varžybose leista dalyvauti NBA žaidėjams.
1956 m. FIBA būstinė persikėlė į Miuncheną, bet grįžo į Ženevą 2002 m. FIBA planuoja pasistatyti naują būstinę, kuri turi būti atidaryta 2009 m., 25 km į šiaurę nuo Ženevos, Niono mieste.
Žemaičiai (baltų gentis)

Dabartinė žemaičių genties teritorija

Dabar šios baltų genties pakraščiuose yra įsikūrę šie miestai ir miesteliai, tai: Kaunas, Karmėlava, Žeimiai, Bukonys, Siesikai, Raguva, Miežiškiai, Mažeikiai, Panevėžys, Gegužinė, Smilgiai, Šeduva, Radviliškis, Šiauliai, Kuršėnai, Tryškiai, Luokė, Varniai, Tverai, Laukuva, Pajūralis, Bikavėnai, Žygaičiai, Tauragė, Jurbarkas, Šlienava. Kiti didesni miestai ar miesteliai yra šie: Kėdainiai, Raseiniai, Kelmė, Šilalė, Ariogala, Tytuvėnai, Ramygala, Karmėlava, Skaudvilė, Užventis.

Tyrinėjimai

Vieningai ir archeologų, ir kalbininkų ši teritorija priskiriama žemaičių gentims, bet nesutariama dėl jos kilmės ir chronologijos. Apie šią baltų gentį nėra rasta gilesnių šaknų kaip pirmojo tūkstantmečio po Kristaus vidurys. Archeologiškai yra neskiriama kaip atskira gentis pirmaisiais amžiais po Kristaus, todėl neabejotinai ji pradėjo formuotis tautų kilnojimosi laikotarpiu. Žemaičių substratu laikytinos vakarų baltų periferinės grupės (galbūt kuršiai kada gyveno daug didesnėje teritorijoje į pietryčius).
Žemaičiams tuomet buvo artimiausios žiemgalių gentys, nors Žemaitijos regionai turėjo daugelio kitų kultūrų bruožų, pietvakariuose, vakaruose – skalviams ir kuršiams, šiaurėje – žiemgaliams, rytuose – pražemaičiams.

Žemaičių etnoso formavimasis

Aptariant žemaičių etnoso formavimasi, yra labai svarbūs kalbininkų tyrinėjimai ir jų padarytos išvados. Anot profesoriaus Zigmo Zinkevičiaus, kalbinė žemaičių genezė, kitaip tariant, žemaičių tarmė vestina iš vieno kamieno su centrinių baltų (pražemaičių), o jos sužemaitėjimą lėmė žemaičių protėvių asimiliuotas kuršių substratas. Nors pagal A. Girdenį ir J. Pabrėžą žemaičių kalba atsiskyrė nuo baltų prokalbės VII a. ir tik nuo XIII a. artėjo prie lietuvių, t. y. bendros prokalbės nebūta.
Rusijonas

Geografinė padėtis

Rusijonas (važiuojant mašina) yra apie 20 km nuo Fonten De Vokliūzo, 10 km nuo Gordo,10 km nuo Apto, 50 km nuo Avinjono, 100 km nuo Marselio ir 260 km nuo Nicos.

Ochros kalnai

Rusijonas garsėja ochros pigmentu, kurio randama miestelio apylinkėse kasamame molyje. Iš ochros gaminami įvairių atspalvių dažai. Rusijono ochros spalva kinta nuo šviesiai geltonos iki tamsiai raudonos.
Pasak legendos, miestelis yra pramintas raudonuoju, nes vaikai, žaisdami ochros kalnuose, išsitepdavo drabužius, o kai mamos juos išskalbusios pakabindavo lauke džiūti, atrodydavo, jog visi rūbai raudoni, todėl miestelis atrodė raudonas.
Pinigų multiplikacija

Pinigų multiplikacija – bendros pinigų masės padidėjimas apyvartoje įvykdžius pinigų emisiją (išleidus naujus pinigus).
Dabar, kai pinigai nepadengti tauriaisiais metalais valstybės gali įvykdyti pinigų emisiją. Valstybės išleisti pinigai iš karto atsiduria bankuose. Bankai juos paskolina ir paskolinti pinigai vėl atsiduria bankuose, o kartais tiesiog iš vienos sąskaitos tame pačiame banke pereina į kitą sąskaitą tame pačiame banke ir vėl bankas gali juos skolinti. Tuos pačius pinigus bankas gali tiesiog perskolinti. Toks pinigų masės augimas ir vadinamas multiplikacija.
Eurovizijos dainų konkursas 2014

Formatas

Konkursą sudarė du pusfinaliai ir finalas, toks formatas naudojamas nuo 2008 metų. Po 10 šalių iš dviejų pusfinalių deleguojamos daugiausiai taškų surinkančios šalys.

Partneriai ir rėmėjai

Lapkričio pabaigoje transliuotojas DR paskelbė, kad pagrindinis renginio žiniasklaidos partneris bus nacionalinis telekomunikacijų tinklas TDC. Oficialus šio konkurso rėmėjas buvo Vokietijos kosmetikos kompanija Schwarzkopf.

Vedėjai

2014 m. vasario 4 d. buvo paskelbti trys vedėjai, kurie ves konkursą - Nikolaj Koppel, Lise Rønne ir Pilou Asbæk. Pirmą kartą konkurso istorijoje, trijulė sudaryta iš dviejų vyrų ir moters.

Dalyviai

Trisdešimt septynios šalys patvirtino dalyvavimą 2014 m. konkurse, kuris vyks Kopenhagoje, Danijoje. Aštuonios šalys patvirtino, kad jos nedalyvaus konkurse Kopenhagoje: Andora, Bosnija ir Hercegovina, Čekija, Liuksemburgas, Marokas, Monakas, Slovakija ir Turkija. Bulgarų transliuotojas Bulgarijos nacionalinė televizija (BNT), Kroatijos transliuotojas Hrvatska radiotelevizija (HRT), Kipro transliuotojas Cyprus Broadcasting Corporation (CyBC) ir Serbijos transliuotojas Radio Television of Serbia (RTS) paskelbė, kad traukiasi iš 2014 m. konkurso. Portugalija grįžta į konkursą po vienerių metų pertraukos. Lenkija taip pat grįžta į konkursą, kuriame paskutinį kartą dalyvavo 2011 metais.

Sugrįžtantys dalyviai

Valentina Monetta atstovo San Marinui trečius metus iš eilės, anksčiau - 2012 ir 2013 m. Ji yra ketvirta dainininkė, kuri dalyvo konkurse trejus metus iš eilės, prieš tai buvo Lys Assia ir Corry Brokken, kurios dalyvavo 1956, 1957 ir 1958 m. konkursuose, ir Udo Jürgens, kuris varžėsi 1964, 1965 ir 1966 metais. Rumunijos atstovai Paula Seling ir Ovi paskutinį kartą dalyvavo 2010 metais, kai atliko dainą Playing with Fire ir jie yra pirmieji šalies atstovai dalyvavę konkurse 2 kartus. Martina Majerle, atstovavusi Slovėnijai 2009 metais, dalyvavo kaip Juodkalnijos atstovo pritariančioji vokalistė.
Kaributas

Biografija

Apie 1380 m. stačiatikių pakrikštytas Dmitrijumi. 1382 m. gegužės mėn. su Jogaila, siekiančiu atgauti didžiojo kunigaikščio sostą sudaręs sąmokslą, sukilo prieš didijį kunigaikštį Kęstutį. Šis su kariuomene iš Vilniaus išvyko sukilimo malšinti, bet Kaributo kariuomenės buvo sumuštas, o Jogaila užėmė Vilnių ir atgavo sostą. Veikiausiai už paramą prieš Kęstutį ir Vytautą iš brolio Jogailos gavo valdyti visą ar dalį Naugarduko kunigaikštystės bei Lydą. Taip pat buvo ir Severianų Naugardo (dab. Černigovo sritis) kunigaikštis. 1385 m. su broliais ir pusbroliu Vytautu patvirtino Krėvos sutartį. 1387 m. mūšyje su Vokiečių ordino kariuomene vadovavo vienam iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės dalinių.
1389 m. Vilniaus seniūnui Klemensui Moskorzevskiui išdavė Vytauto ketinimus atimti iš Jogailos Vilnių. 1392 m. atsisakė prisiekti Vytautui kaip didžiajam kunigaikščiui. 1393 m. pr. prie Dokūdavos, netoli Lydos, kautynėse su Vytauto kariuomene pateko į nelaisvę. Jo valdos buvo prijungtos prie didžiojo kunigaikščio domeno. Netrukus paleistas iš nelaisvės gavo valdyti Zbaražą Voluinėje (dab. Ternopilio sritis), Podolėje – Braclavą ir Vinycią (dab. Vinycios sritis).
Kaributaičių giminės, iš kurios kilo Kaributai, Nikitičiai, Vyšnioveckiai, Voroneckiai, Zbaraskiai, Ždanovičiai, pradininkas. Žmona kunigaikštytė Nastasija Riazanietė, su ja turėjo tris sūnus ir tris dukteris. Sūnus Teodoras Kaributaitis (Fiodoras), Nesvyžiaus valdytojas, tapo Zbaraskių ir Vyčnioveckių giminių pradininku. Žygimantas Kaributaitis kovojo dėl Bohemijos ir Lietuvos sosto. Duktė Elena ištekėjo už Jono II iš Raciboržo, duktė Nastasija tapo Kašino kunigaikščio Fiodoro žmona.
Rimvydas Paleckis

Biografija

Diplomato, žurnalisto Justo Vinco Paleckio ir žurnalistės Laimos Paleckienės sūnus, brolis Algirdas Paleckis.
1992 m. Vilniaus universiteto Žurnalistikos institute baigė žurnalistikos studijas. 1993 m. Hamburge baigė privačią koncerno „Gruener-Jahr, Die Zeit“ žurnalistikos mokyklą „Henri-Nannen-Schule“, 1993–1994 m. tobulinosi Bonos universitete, stažavosi Bundestage, atliko praktiką keliose Vokietijos televizijose, tarp jų ir visuomeninėje.
1988–1991 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ korespondentas, 1993–1994 m. Bundestago deputato padėjėjas, 1994–1995 m. Lietuvos radijo ir televizijos užsienio ryšių skyriaus direktoriaus pavaduotojas.
1995–1997 m. Lietuvos ir LNK televizijų diskusijų šou „Prieštarauk!“ vedėjas ir radijo stoties „Radiocentras“ pokalbių laidos „Pirmasis puslapis“ vedėjas, 1997 m. LNK laidos „Bylos’97“, o 1998 m. – laidos „Savaitė’98“ vedėjas.
1999–2000 m. „Lietuvos žinių“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 2000–2001 m. Lietuvos Respublikos ministro pirmininko atstovas spaudai. 2001–2006 m. LTV vedė „Panoramą“, pokalbių laidas „Prašau žodžio!“, „Ieškau darbo“, 2006–2008 m. – laidos „Savaitė“ vedėjas.
2008–2013 m. Lietuvos televizijos direktorius, 2013–2018 m. – LRT generalinio direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2018 m. portalo Alfa.lt laidos „Alfa taškas“ vedėjas.
Kalba rusų, vokiečių, anglų kalbomis.
Venta

Tėkmė

Prasideda Venių apylinkėse (Kelmės rajonas), 10 km į pietvakarius nuo Užvenčio. Iš pradžių teka į šiaurės rytus; maždaug nuo Ventos-Dubysos kanalo teka į šiaurę per Kuršėnus (Šiaulių rajonas); kiek aukščiau Papilės, priartėjus prie Šiaulių-Mažeikių geležinkelio, pasuka į šiaurės vakarus, teka per Papilę (Akmenės rajonas), Viekšnius, Mažeikius. Nuo Leckavos, upe 3 km nustatyta Lietuvos ir Latvijos valstybės siena. Toliau Venta teka per Latviją į šiaurę ir šiaurės vakarus. Kuldygoje ant Ventos upės yra plačiausias Europoje krioklys (aukštis 2 m). Įteka į Baltijos jūrą ties Ventspiliu.

Pavadinimas

Venta vokiškuose šaltiniuose vadinama Windau, lenkiškuose – Windawa. Manoma, kad upėvardžio šaknis yra ven- su determinantu -t-. Kazimieras Būga pavadinimą siejo su žodžiu venteris („tinklas, tiesiamas skersai upę“). Bendrinė šaknies *ven(t)- reikšmė galėjo būti „lenkti, linkti“.
Jungtinių Valstijų Aukščiausiasis Teismas

JAV Aukščiausiasis Teismas (angl. Supreme Court of the United States) – galutinės instancijos JAV federalinis teismas (Aukščiausiasis Teismas). Vienintelis teismas, paminėtas JAV Konstitucijoje. Veikia kaip bendrosios kompetencijos teismas ir kaip JAV konstitucinis teismas. Pirmuoju atveju nagrinėja žemesniųjų teismų bylas (tiek apeliacine, tiek ir kasacine instancija, kadangi, neskaitant kelių išimčių, JAV teismų sistemoje nėra griežtai atribota apeliacija ir kasacija).
Zaporožė

Istorija

Miestas įkurtas 1770 m. kaip tvirtovė, iki 1921 m. žinoma kaip Aleksandrovskas. Netoliese, prie Dniepro upės, yra Chortycios sala, kurioje XVI-XVIII a. buvo karingųjų Zaporožės kazokų autonomijos (Zaporožės Sečė) centras.

Pavadinimo kilmė

1770 m. pavadinta Aleksandro tvirtove (rus. Александровская крепость) Pirmosios rusų armijos generolo Aleksandro Golicyno garbei. Nuo 1806 m. žinoma kaip miestas Aleksandrovskas. 1921 m. pervadinta Zaporože – „esanti prie upės krioklių“ (rus. за порогами). Šiose vietose iki 1932 m. pastatant Dniepro HE užtvanką upė buvo netolygi, ypač prie uolėtų krantų buvo krioklių, kurie trukdė laivybą.
Paganija

Geografija

Regionas apėmė Adrijos pajūrio ruožą nuo Cetinos upės šiaurėje iki Neretvos upės pietuose. Šiauriau buvo Pajūrio Kroatija, o piečiau – Zahumljė. Žemyne regionas turėjo 3 dalis (župas): Makarą, Rastiką ir Daleną. Jam taip pat priklausė salos: Korčula, Bračas, Hvaras, Mljetas ir kt. Žemyne Paganija ribojosi su Bosnija.
Regionas buvo miškingas, pelkingas, dauguma žemių netiko žemdirbystei. Svarbiausios gyvenvietės regione buvo Vrulja, Mokro, Ostrogas, Lavćenas, Slavineca, Omišas ir kt.
Plungės piliakalnis

Piliakalnis

Įrengtas Babrungo upės (dabar - tvenkinys) vingio slėnyje esančioje atskiroje kalvoje, kurią iš vakarų, šiaurės ir rytų supa patvenkta upė, o pietų pusėje yra žema sąsmauka, jungianti kalvą su piečiau esančia aukštuma. Šlaitai statūs, 5 m aukščio. 
Aikštelė keturkampė, 40 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir 25 m pločio, 0,5 m aukštesniu rytiniu galu.
Šiaurės rytų šlaitas nuplautas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, kurie 2015 m. išretinti. 
Teritorijos plotas – 2795 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Imbarės piliakalnis 18 km
Surblių piliakalnis 5 km 
 Lieplaukalės piliakalnis 2 km
Stanelių piliakalnis 8 km 
 Nugarių piliakalnis 6 km
Pakutuvėnų piliakalnis 9 km
Lauko Sodos piliakalnis 26 km
Varkalių piliakalnis 5 km 
 Nausodžio piliakalnis 4 km
Lekemės piliakalnis 6 km 
 Stalgėnų piliakalnis 8 km
Paplienijos piliakalnis 22 km
Leo Burnett Worldwide

Leo Burnett Worldwide – tarptautinė reklamos agentūra, įkurta Didžiosios depresijos metais 1935 m., viena didžiausių ir sėkmingiausių reklamos bendrovių pasaulyje. Jos klientai – „McDonald’s“, „Coca-Cola“, „Walt Disney“, „Marlboro“, „Kellogg’s“, „Tampax“, „Nintendo“, U. S. Army, „Philips“, „Samsung“, „Visa“, „Wrigley’s“, „Hallmark“ ir kt. „Leo Burnett Worldwide“ turi 97 atstovybes 84 šalyse (atstovas Lietuvoje – UAB „Leo Burnett Vilnius“).

Istorija

„Leo Burnett Worldwide“ įsteigė reklamos pasaulio legenda Leo Burnett (g. St. Johns, Michigane), studijavęs žurnalistiką Mičigano universitete, reporteris ir tekstų kūrėjas daugybėje bendrovių iki 1930 m. Manoma, kad pirmasis kūrybingas Leo Burnett reklamos sprendimas buvo obuolių krepšys, kuris buvo pastatytas bendrovės priimamajame. Obuolys iki šiol yra žinomas Leo Burnett simbolis, vėliau pakeistas į ranką, siekiančią žvaigždžių. Leo Burnett sakė – „Kuomet sieki žvaigždžių, gali jų ir nepasiekti, bet taip pat neliksi ir pilnom rankom dumblo“.
1950-ieji buvo lūžio metai Leo Burnett bendrovės istorijoje. Tais metais bendrovė gavo du didelius reklamos projektus – „Kellog's“ ir „P&G“. Leo Burnett sukūrė „Tony the Tiger“ reklamą „Kellog’s“ dribsniams. Po 49-erių metų, ši reklama buvo pripažinta vienu iš dešimties 20-ojo amžiaus ikonų. 1997 m. „Leo Burnett Worldwide“ pakeitė savo prekės ženklą į rašytines raides Leo Burnett, tačiau 2002 m. grįžo prie žvaigždžių.

Leo Burnett Kunstinäitused

2001 Leo Burnett agentūra kuravimo žinutę Italijos tapytojo Umberto Pettinicchio parodą, su fotografo Steve'as McCurry Lozanoje Šveicarijoje.
Domino

Taisyklės

Blokas. Šiam žaidimui reikia ne mažiau nei dviejų žaidėjų ir vieno domino rinkinio. Kauliukai užverčiami, dedami ant stalo ir sumaišomi. Tuomet žaidėjai traukia po vieną domino kauliuką ir kiekvienas suskaičiuoja savo ištraukto kauliuko taškų sumą. Ištraukęs didesnį skaičių partneris pradeda žaidimą. Abu žaidėjai ištraukia po 7 kauliukus ir vienas kitam jų nerodo. Pradedantysis žaidėjas deda vieną atverstą kauliuką ant stalo, o kitas gali dėti tik tokį kauliuką, kuris turi tokį patį skaičių, kaip ir ant stalo gulinčio kraštinio kauliuko pusė. Žaidimas baigiamas, kai vienas iš žaidėjų nebeturi kauliukų arba kai abu žaidėjai nebeturi ėjimų. Tokiu atveju nugalėtoju tampa žaidėjas, kurio kauliukų taškų suma yra mažesnė. Laimėtojas gauna tiek taškų, kiek gaunama sudėjus pralaimėjusiojo kauliukų taškus. Dažniausiai žaidžiama iki 50 arba 100 taškų.

Domino rinkinių gamyba

Europietiško stiliaus domino yra tradiciškai gaminami iš dramblio kaulo arba tamsaus kietmedžio, pvz.: juodmedžio. Naujausi domino rinkiniai dažniausiai gaminami iš plastiko arba įvairių gamtinių medžiagų: akmens (marmuro, granito), medžio (uosio, ąžuolo, raudonmedžio ir kedro), metalo (žalvario arba alavo), keraminio molio ar net matinio stiklo arba krištolo. Šie rinkiniai atrodo labai patraukliai ir ekstravagantiškai.

Istorija

Domino vienetai buvo istoriškai išraižyti iš dramblio kaulo ar gyvūnų kaulų su mažomis, apvaliomis kauliukų duobutėmis iš juodmedžio. Žaidimo pavadinimas kilęs nuo Venecijos karnavalo kaukės, žinomos kaip domini, kuri buvo balta su juodomis dėmėmis. Šios kaukės taip buvo pavadintos, savo ruožtu, nes jos panašios į prancūzų kunigų žiemos gaubtus, kurie yra juodi iš išorės, o baltas viduje. Pavadinimas galiausiai kilęs iš lotyniško žodžio dominus, kuris reiškia „ponas“ ar „meistras“.
The Hectics

The Hectics (1958–1962) buvo Farrokh Bulsara (vėliau žinomo kaip Freddie Mercury) pirmoji muzikos grupė. Šios grupės nariai buvo Derrick Branche, Bruce Murray, Farang Irani, Victory Rana ir pats Farrokh Bulsara.
Grupė susibūrė, kai penki Švento Petro Berniukų britiškos mokyklos (St. Peter's Boys School), esančios netoli Mumbajaus miesto Indijoje, mokiniai sumanė pagroti mokyklos diskotekoje. Grupė grojo tik mokyklos renginiuose, jiems nebuvo leista groti už mokyklos ribų.
Pakuonis

Istorija

Kaimas minimas 1744 metais, pirmoji Pakuonio bažnyčia pastatyta 1792 ar 1794 m. Aplink ją ėmė augti miestelis.
Spaudos draudimo metais vietos gyventojai aktyviai gabendavo Lietuvon lietuviškas knygas, tarp kurių pasitaikydavo ir antirusiškų proklamacijų, skatinusių Pakuonio gyventojų pasipriešinimą priespaudai.
1974 m. prie miestelio esančioje Daukšiagirėje užveisti didžiuliai sodai, pastatyta vaisių saugykla.
2004 m. patvirtintas Pakuonio herbas.
Alfonsas Laučka

Biografija

1951 m. baigė anglų kalbą Vilniaus universitete. 1954 m. filologijos mokslų kandidatas.  1954–1997 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1955–1958 m. Svetimų kalbų, 1958–1962 m. Romanų ir germanų filologijos, 1962–1971 m. Anglų kalbos katedros vedėjas; nuo 1970 m. docentas.
Tyrinėjo anglų k. istoriją, germanų filologijos problemas. Parengė anglų k. mokomųjų knygų studentams.
Lietuvos filharmonijos choras

Lietuvos filharmonijos choras, Lietuvos TSR valstybinės filharmonijos choras – Lietuvos choras, veikęs 1940–1962 m. Vilniuje.

Veikla

Choras turėjo 40-60 dainininkų. Choro repertuare apie 600 kūrinių, kurių dižiąją dalį sudarė liaudies dainos. Chorui kūrinius rašė Juozas Naujalis, Stasys Šimkus., Juozas Gruodis, Konradas Kaveckas, Vytautas Kairiūkštis kiti kompozitoriai. 1942–1944 m. choras dainavo Vilniaus operos trupės spektakliuose.
Dirigentai ir chormeisteriai: Eduardas Pilypaitis, Antanas Gimžauskas, Viktoras Kriaunevičius, Vytautas Četkauskas, Juozas Pranckevičius, Adolfas Krogertas.
Miliai (Molėtai)

Istorija

1662 m. minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje.
Zigmantas Kupliauskis

Zigmantas Kupliauskis (1943 m. rugsėjo 7 d. Bugeniai – 1987 m. lapkričio 26 d. Vilnius, palaidotas Karveliškių kapinėse) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1950–1954 m. mokėsi Bugenių pradinėje mokykloje, 1954–1961 m. – Mažeikių vidurinėje mokykloje. 1961 m. įstojo į Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, pasirinko radiofizikos specializaciją. 1962 m. po pirmojo kurso pašauktas į armiją tarnavo pasienio daliniuose Čiope Muchačevo rajone Užkarpatėje. Baigė seržantų kursus, paliktas dėstyti toje pačioje mokykloje. 1963 m. įstojo į TSKP. Nuo 1965 m. tęsė mokslus ir 1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1972 m. Vilniaus universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato disertaciją, 1983 m. Leningrado universitete – fizikos ir matematikos mokslų daktaro disertaciją.
1968–1987 m. Vilniaus universiteto Teorinės fizikos katedroje asistentas, nuo 1969 m. stažuotojas – tyrėjas, nuo 1972 m. dėstytojas, nuo 1983 m. vyresnysis dėstytojas, nuo 1984 m. docentas, nuo 1986 m. profesorius. Po Černobylio avarijos, 1986 m. rudenį susirgo juosmens srities melanoma ir po kelių operacijų mirė.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritys – atomai ir jonų sužadintosios būsenos, fotonų sklaida atomais ir kietaisiais kūnais, neortogonaliųjų radialiųjų orbitalių metodo taikymas, geležies grupės atomų ir jonų energijos spektrai, rentgeno spindulių Reilio ir Komptono sklaida atomais ir kietaisiais kūnais, daugiakrūvių jonų sužadinimo elektronais skerspjūvio skaičiavimas. Pasiūlė naudoti apibendrintąsias vandeniliškas radialiąsias orbitales. Paskelbė apie 100 mokslinių straipsnių. Parengė mokymo priemonių aukštųjų mokyklų studentams.
Šiaurės Vokietijos žemuma

Šiaurės Vokietijos žemuma (vok. Norddeutsches Tiefland) – žemumos šiaurinėje Vokietijos dalyje, Vidurio Europos lygumos dalis. Reljefui būdingos ledyno suformuotos moreninės kalvos bei ledyninės kilmės zandrinės lygumos, sudarytos iš nuosėdinių uolienų. Ilgis (rytų – vakarų kryptimi) ~600 km, plotis 200–300 km.
Vakarinė lygumos dalis pelkėta, pereinanti į Vatų jūros pakrantę. Dabar daugelis pelkių nusausinta. Rytinėje dalyje gausu ežerų.
Liudvikas Jakimavičius

Liudvikas Jakimavičius (g. 1959 m. rugpjūčio 21 d. Kuliuose) – Lietuvos rašytojas.

Biografija

1985 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos studijas, 1991 m. Lietuvos muzikos akademijoje – scenaristų kursus. 1988–1990 m. vienas kultūros mėnraščio „Sietynas“ redaktorių. Dirbo žurnalo „Metai“ redakcijoje, nuo 1998 m. savaitraščio „7 meno dienos“ redakcijoje, Baltijos TV scenaristas bei režisierius, „Literatūra ir menas“ redakcijoje.

Kūryba

Poezijai būdinga elegiškai ironiška intonacija, istorinių veikėjų ir dabarties susidūrimai, atskleidžiantys žmogaus trapumą ir negailestingą romantinės praeities modifikaciją dabartyje. Parašė pjesių („Milžino širdis“, „Gaisrininkų legendos“, „Revoliucijos lopšinės“, „Komunistinės nostalgijos“, pastatyta 1989–1990 m.), literatūros kritikos straipsnių.