Kipro istorija

Priešistorė

Kipro salos istorija prasideda ikikeraminiame neolite (Chirokritijos gyvenvietė). Pirmieji žmonių gyvenimo įrodymai yra IX–X tūkst pr. m. e. Jie atvyko iš Levanto. To laikotarpio Kipro archeologiniai paminklai artimi Palestinos paminklams.
Paleolito laikotarpiu Kipro žmonės gyveno su tokiais nykštukiniais gyvūnais kaip nykštukinis dramblys (Elephas cypriotes), nykštukinis begemotas (Hippopotamus minor) Holocene. Pirmieji žmonės buvo žemdirbiai, bet negamino molinių puodų. Šie žmonės augino ožkas, kiaules, šunis, avis ir tikriausiai galvijus. Jie į Kiprą atgabeno lapes (Vulpes vulpes), Persijos elnius (Dama mesopotamica). Jie statė apvalius namus, kurių grindis atstojo degintos kalkės, augino laukinius kviečius. Galvijų buvimo įrodymų mažai, jie tikriausiai išmirė VIII tūkst. pr. m. e. ir negrįžo į Kiprą iki keraminio neolito.
2004 m. buvo rastos 8 mėn. katės palaikai palaidoti su neolito laikų savininku. Kapas 9500 metų senumo ir yra seniausias katinų auginimo įrodymas, senesnis net už panašius radinius Egipte.
Vakarų Kipro šuliniai yra vieni seniausių pasaulyje, jie 9 000–10 500 metų senumo.
VI tūkst. pr. m. e. Chirokitijos kultūrą pakeitė Sotiros fazė. Eneolitui būdingos akmeninės figūrėlės su išskėstom rankom (Pomoso stabas).

Bronzos amžius

Ankstyvajame bronzos amžiuje vietoje ankstesnių apskritimo formos namų atsirado naujoviška Filijos kultūros architektūra. Bronzos amžiuje atsirado pirmieji miestai, tokie kaip Enkomis. Tuo metu sistemingai pradėtas kasti varis, juo buvo prekiaujama. 
Iki XX a. vidurio archeologai manė, kad bronzos amžiaus gyventojai priklausė Mino kultūrai, nes Kipro raštas buvo panašus į ankstesnįjį Kretos raštą, tačiau šiais laikais pripažįstama, kad su Kreta buvo kultūriniai kontaktai ir kultūros elementų perėmimas, bet Kipro kultūra bronzos amžiuje reikšmingai skyrėsi nuo Egėjo baseino kultūrų, o tuo pačiu turėjo daug bendro su Levanto kultūromis.
Kai kurių archeologų nuomone po Mino kultūros katastrofos XV a. pr. m. e. Kipre susidarė Alasijos valstybė, kurios valdovas XIV a. pr. m. e. vadinosi faraono broliu. Labiau paplitusi yra nuomonė, kad Kipro miestai-valstybės išlaikė nepriklausomybę vienas nuo kito, o Alasija buvusi tik labiausiai įtakingas miestas-valstybė (tokia situacija išlikusi iki pat helenistizmo epochos).
XIII a. pr. m. e. sala trumpą laiką buvo hetitų, o po to priešiškų jiems egiptiečių vasalu.
"Bronzos amžiaus katastrofos" metu į salą pateko "jūrų tautos", tarp kurių buvo ir graikai-achajai. Achajai kolonizavo Kiprą 1210–1000 m. pr. m. e. Dorėnai atvyko 1100 m. pr. m. e. Nepaisant to, skirtingai nuo didžiosios dalies Viduržemio jūros regiono, Kipre vietoje kultūrinio pertrūkio vyko lėtas achajų inovacijų "įaugimas" į vietinę kultūrą, o pati sala suklestėjo žlugus jos buvusiems konkurentams žemyne (hetitams ir Egiptui).
Kipro alfabetas buvo naudojamas XI–IV a. pr. m. e. Mokslininkai mano, kad šiuo alfabetu buvo užrašoma vietinė kalba, bet tam pagrįsti nėra pakankamai įrodymų.
Manoma, kad Kipro miestai-valstybės, rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo VIII a. pr. m. e., buvo įkurti XI a. pr. m. e. Gyvenviečių padaugėjo VIII a. pr. m. e., pirmąkart atsirado tokių statinių kaip karališki kapai Salamyje.

Helenistinis laikotarpis

Per Tyro apgultį Kipras perėjo į Aleksandro Makedoniečio pusę. 321 m. pr. m. e. 4 Kipro karaliai palaikė Ptolemėją kovoje su Antigonu. Ptolemėjų dinastija valdė Kiprą iki 58 m. pr. m. e. Sala prekiavo su Atėnais ir Aleksandrija. Vyko Kipro helenizacija. Išnyko Kipro raštas, vietinių ir finikiečių kultūrų pėdsakai. Ptolemėjas II Filadefas įkūrė Arsinę tarp senojo ir naujojo Pafoso.
IV ir III a. pr. m. e. sandūroje salą trumpam buvo užėmę Seleukidai.

Šiuolaikinis Kipras

1955-59 m. įkurta EOKA, kuriai vadovavo George Grivas, siekusi Kipro ir Graikijos sąjungos. Tačiau Kipras tapo nepriklausomu 1960 m.
1960 m. Kipre 18 % gyventojų buvo turkai, bet naujoje valstybėje jiems buvo suteikta neproporcingai daug valdžios. Viceprezidentas buvo turkas, 30 % parlamento buvo turkai. Konstitucijos straipsnis garantavo, kad turkai ir graikai miestuose turės atskiras savivaldybes.
Smurtas tarp abiejų tautų privertė JTO įvesti taikdarius 1964 m., kurie liko iki šių dienų. 1974 m. Kipro graikai įvykdė karinį perversmą, remiami Graikijos juntos. Turkija tuo pasinaudojo kaip pretekstu įsiveržti į Šiaurės Kiprą. Dėl turkų invazijos ir smurto tūkstančiai graikų paliko Kiprą.
1975 m. įkurta Šiaurės Kipro turkų federalinė valstybė, kurią pripažįsta tik Turkija. Tūkstančiai turkų apsigyveno Šiaurės Kipre. Tarptautinė bendruomenė mano, kad Šiaurės Kipras yra nelegaliai Turkijos užimtas.
2004 m. buvo pasiūlytas planas sujungti Kiprą, kurį rėmė JTO, ES ir JAV. Turkų nacionalistams planas tiko, graikų – ne.
Kipras tapo ES nare 2004 m. ir įsivedė eurą.