Automatinis dulkių siurblys

Įprastos savybės

Šiuo metu beveik visi neseni modeliai sugeba patys iš bet kurios padėties kambaryje susirasti tame pat kambaryje esančią pakrovimo stotelę, prisijungti prie jos ir pasikrauti akumuliatorių. Dauguma jų sugeba taip pat pradėti valymą užprogramuotu laiku, nors ne visi sugeba pakartoti užprogramuotą valymą periodiškai. Paprastai būna „dėmės“ (mažos, labai užterštos vietos) ir kambario valymo režimai (gali būti ir kitokių).
Savaeigiam siurbliui reikalingi bent jau lietimo – smūgio jutikliai, leidžiantys apvažiuoti kliūtį ar nuo jos pasitraukti. Dažni ir nuotoliniai jutikliai, kliūčiai artėjant sumažinantys greitį.

Valymo strategijos

2011 metais buvo paplitę dvejopi modeliai, šiame straipsnyje paminėti žinomiausius jų gamintojus.
Roomba grupės siurbliai važiuoja aklai ir pajutę kliūtį (ar į ją atsitrenkę) pasisuka pagal parengtą algoritmą. Šis algoritmas toks, jog siurblys anksčiau ar vėliau pravažiuoja visur, nors kai kur pravažiuodamas dukart ir dažniau su darbu užtrunka ilgiau nei žmogus. Tokį siurblį pigiau pagaminti, o turėdamas pakankamai laiko jis vis viena išvalo kambarį.
Trilobyte tipo siurbliai bando orientuotis kambaryje kaip žmonės ar gyvūnai, susidarydami apytikrį patalpos bei savo veiksmų planą. Juos valdo daug sudėtingesni algoritmai, siekiantys jog robotas aplankytų visas valytinas vietas niekur neužvažiuodamas dukart. Tokia siurbliai darbą baigia greičiau, kas svarbu jei, pavyzdžiui, nepatinka siurblio keliamas triukšmas. Tačiau šie modeliai brangesni. Kainuoja ne vien pati „akis“: kadangi kontroleris vykdo daug sudėtingesnius algoritmus (vaizdų analizę ir pan), jis turi būti daug pajėgesnis, taigi ir brangesnis. Nors ir sudėtingesni, šio tipo siurbliai buvo pirmieji pradėti masiškai gaminti. „Trilobyte“ turi ultragarsinius jutiklius; vėlesni modeliai kaip LG Roboking kartais turi net dvi kameras, iš kurių viena stebi lubas (nustatydama patalpos apytikrį planą) or kita grindis (sekdama roboto judėjimą kaip optinė pelė).

Reikalavimai

Geresni modeliai sugeba valyti įvairius paviršius ir turi jutiklius saugančius nuo kritimo privažiavus laiptų kraštą ar kitą panašią vietą. Tačiau nors jie dirba automatiškai, dulkių talpyklą paprastai reikia ištuštinti žmogui po kiekvieno valymo. Tik nedaugelis modelių gali patys ištuštinti talpyklą į didesnį konteinerį pakrovimo stotelėje. Valymo šepetėliai daug sudėtingesni nei paprasto siurblio ir juos taip pat reikia periodiškai valyti bei prižiūrėti. Jei susiurbiama daug plaukų, gali būti reikalingi specialūs tam tinkami modeliai.

Valymo mechanizmas

Dauguma siurblių turi besisukantį valymo šepetėlį, kuris gerai valo kilimus bei surenka nešvarumus nuo kieto paviršiaus. Siurbimo įtaisas, palyginus su įprasto siurblio, nėra galingas. Dulkių maišeliai beveik nenaudojami, dulkes tiesiog iškratant iš talpyklos į šiukšlinę. Atlikdamas panašų darbą su daug mažesnės galios motoru (kad ir per ilgesnį laiką), šis siurblys gali būti energetiškai efektyvesnis nei paprastas.

Taikymas

Automatiniai siurbliai šiuo metu sugeba palengvinti kasdieninę namų ruošą, prailginti tarpus tarp žmogaus atliekamų valymų, pasiekti kai kurias žmogui sunkiai prieinamas vietas. Tačiau net ir brangiausi modeliai kol kas (2011 m) negali visiškai pakeisti paprasto, žmogaus valdomo dulkių siurblio. Kadangi automatinio siurblio siurbiamasis aparatas turi būti nedidelis, jo galingumas taip pat gerokai mažesnis todėl automatinis siurblys geriau tinka lygioms grindims valyti. Vien 2008 metais jų parduota apie 940000.