google/wiki40b huggingface dataset:
Gailiūtė Nijolė Tallat-Kelpšaitė

Biografija

1955 m. baigė Kauno 2-ąją vidurinę mokyklą, 1956–1959 m. mokėsi Juozo Gruodžio muzikos mokykloje. 1963–1964 m. fabriko „Spalis“ dramos būrelio vadovė. 1964–1966 m. kavinės „Tulpė“ dainininkė. 1966 m. baigė Leningrado valstybinio teatro, muzikos ir kinematografijos instituto Teatrologijos fakultetą.
1966 m. LSSR filharmonijos ansamblio „Vilniaus aidai“, 1968–1969 m. Maskvos Leonido Utiosovo ansamblio, 1969–1974 m. LSSR filharmonijos Juozo Tiškaus ansamblio „Estradinės melodijos“, ansamblio „Nerija“, nuo 1989 m. koncertinės firmos „Litart“ solistė. 1991 m. LRT vedė TV laidą „Susipažinkime dar kartą“. 1996–1997 m. radijo stotyje „Pūkas“ vedė laidą „Svečiuose pas Nijolę“ (nuo 1999 m. – Init televizijoje). Klaipėdos universiteto Menų fakulteto ir Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos dėstytoja. Daugelio konkursų ir festivalių laureatė. 
1991 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narė, Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos klubo narė. 2001 m. LSDP himno autorė. 2002–2003 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė. 
Įtėvis kompozitorius ir dirigentas Juozas Tallat-Kelpša. Sutuoktinis Antanas Ignatavičius (1941–2005), sūnus Algis.

Kūryba

Dainas pagal N. Tallat-Kelpšaitės tekstus kūrė kompozitoriai Rimantas Giedraitis, Benjaminas Gorbulskis, Mikalojus Novikas, Saulius Šiaučiulis, Vygandas Telksnys, Mikas Vaitkevičius. Įrašė 14 garso juostelių, kompaktinę plokštelę „Mano auksinės dainos“, plokštelių firma „Melodija“ išleido 4 autorines plokšteles.
Nebraska

Istorija

1541 m. ispanas Francisco Vasquez de Coronado ištyrinėjo vietoves. Prancūzai regioną kontroliavo 1700-1763 m. laikotarpyje, po to jis buvo perleistas Ispanijai. 1803 m. Nebraska tapo JAV teritorija po Luizianos pirkimo sutarties pasirašymo. Tarp 1804-1806 m. M. Lewis ir  W. Clark ištyrė dalį Nebraskos ir 1823 m. įkūrė Belevuės gyvenvietę. 1867 m. kovo 1 d. valstija buvo įtraukta į JAV sudėtį.

Geografija

Nebraskos klimatas kontinentinis. Rytuose kritulių daugiau nei vakaruose. Valstijoje vyrauja lygumos. Per valstija teka Misūrio, taip pat sekli Plato upė, kurią suformuoja Šiaurės ir Pietų Plato upės. Pagal gyventojų skaičių valstija yra 43-a iš 50-ies. Nemažai teritorijų priklauso Nacionalinei parkų tarnybai. Vienas jų - Agato fosilijų klodai.
E304

E304 – nedidelė maisto priedų grupė, askorbo rūgšties ir kitų rūgščių esteriai. Jie yra riebaluose tirpi vitamino C forma, naudojama kaip antioksidantas. Tai askorbilo stearatas (dažniausiai E305) ar askorbilo palmitatas (dažniausiai E304).
Kazimieras Kojelavičius-Vijūkas

Biografija

Kilęs iš Kauno pirklių, giminystės ryšiais su Vijūkais tapusių bajorais, Kojalavičių giminės. Tėvas Jonas Kojalavičius, motina Brigita Beinartaitė, broliai Albertas Kojelavičius-Vijūkas ir Petras Kojelavičius-Vijūkas. Nuo 1634 m. jėzuitas. 1638-1641 m. Nesvyžiaus kolegijoje studijavo retoriką, 1638–1641 m. ir 1643-1647 m. Vilniaus universitete – filosofiją ir teologiją. 1646 įšventintas kunigu. 1654 m. filosofijos ir teologijos daktaras.
1641–1643 m. dėstė retoriką Kražių ir Polocko kolegijose, 1648-1649 m. – filosofiją Braunsbergo (dab. Branevas), 1649-1652 m. – Poznanės kolegijoje. Nuo 1652 m. Vilniaus universiteto teologijos profesorius, nuo 1657 m. vicerektorius, 1659-1662 m. rektorius, 1661-1668 m. studijų prefektas ir Šv. Jonų bažnyčios pamokslininkas. 1669-1672 m. Vilniaus popiežiškosios kunigų seminarijos prefektas. 1672–1674 m. Polocko kolegijos rektorius. Su broliais A. ir P. Kojalavičiais tėvų namus Kaune 1642 m. užrašė kuriamai Jėzuitų kolegijai.

Kūryba

Išleido „Retorikos pagrindus“ (Institutiones rhetoricae 2 t. 1654-1659 m.), homiletikos vadovą „Šešiasdešimt religinės kalbos būdų“ (Modi LX sacrae orationis variae formandae 1664 m. 7 leid. 1759 m.). Parašė panegirikų jėzuitų rėmėjams, mokyklas steigusiems dignitoriams, išleido jų rinkinį „Panegirikos didvyriams…“ (Panegyrici Heroum… 1668 m.).
Andrzej Duda

Biografija

1996 m. baigęs Jogailos universieto Teisės ir viešojo administravimo fakultetą, ten dėstė, 2005 m. apsigynė teisės mokslų daktaro disertaciją.
2006–2007 m. buvo Teisingumo ministerijos valstybės sekretoriaus pavaduotojas, 2008–2010 m. – Lenkijos prezidento L.Kačinskio kanceliarijos valstybės sekretorius.
2011 m. pagal partijos Teisė ir Teisingumas sąrašą išrinktas Lenkijos Seimo nariu, 2014 m. gegužės mėn. – Europos Parlamento nariu.
2015 m. gegužės 10 d. vykusiame Lenkijos Prezidento rinkimų pirmajame ture gavo daugiausiai (34,76 %) balsų, o antrajame ture, surinkęs 53 % balsų, nugalėjo veikiantį šalies prezidentą B. Komorovskį.
Kredito istorija

Kredito istorija – tai istorinė suvestinė, apie asmens skolinimosi duomenis. Kuo blogesnė fizinio ar juridinio asmens kredito istorija – tuo blogesnės jo skolinimosi galimybės. Asmuo su bloga kredito istorija mokės aukštesnes palūkanas, arba iš viso negalės paimti paskolos iš kredito įstaigų.
Kredito istorija svarbi tiek fiziniams asmenims, tiek ir juridiniams asmenims. Asmens kredito istorijoje kaupiama visi asmens tai dienai esami finansiniai įsipareigojimai, taip pat ir ankstesni pradelsti atsiskaitymai (pavyzdžiui, jei asmuo nespėjo laiku apmokėti įmokų už turimus finansinius įsipareigojimus - tokia informacija kredito istorijoje saugoma iki 10 metų).
Juridiniams asmenims kredito istorija svarbi net ir tuo atveju, jei jie neketina skolintis lėšų iš kredito įstaigų, nes bloga kredito istorija gali apsunkinti derybas su tiekėjais, taip pat ir klientais, iš kurių bus prašomas kažkokio dydžio pradinė įmoka.
Centrinė duombazė apie asmenų turimas paskolas yra kaupiama centrinio Lietuvos banko - "Paskolų rizikos duomenų bazėje". Duomenys apie fizinių bei juridinių asmenų skolas bei neįvykdytus skolinius įsipareigojimus į centrinį banką patenka iš komercinių bankų, kredito unijų ir lizingo bendrovių. Duomenis apie asmenų kredito istoriją papildomai pildo bei kaupia ir privačios kreditingumo vertinimo bendrovės, kurios parduoda savo ataskaitas kitiems rinkos dalyviams (laikantis nustatytų apribojimų).
Suleimano kalnai

Suleimano kalnai (pers. رشته‌کوه سلیمان) – kalnų grandinė daugiausia centriniame Pakistane, nedidelė dalis pietų Afganistane (Zabulo provincijoje). Šie kalnai žymi rytinę Irano kalnyno ribą ir toliau rytuose leidžiasi į Indo-Gango lygumą. Šie kalnai taip pat sudaro gamtinę sieną tarp Beludžistano ir Pandžabo regionų. Driekiasi šiaurės-pietų kryptimi ~600 km. Būdingas Suleimano kalnų aukštis yra 2000 m, aukščiausia viršukalnė – Tachte Suleimanas (3487 m).
Kalnai sudaryti daugiausia iš smiltainio ir kalkakmenio. Sudaro lygiagrečių kalnagūbrių, stačiai iškilusių virš Indo slėnio, eilę. Vakariniuose šlaituose plyti sausos stepės ir dykumos, rytuose – musoninių miškų ir savanų ruožai.
Semeliškių Šv. Lauryno bažnyčia

Istorija

Pirmoji medinė bažnyčia buvo pastatyta atokiau nuo gyvenvietės, Strėvos kairiajame krante. Lietuvos didysis kunigaikštis Aleksandras Jogailaitis 1501 m. ir 1502 m. bažnyčiai skyrė fundaciją, 1506 m. [Klebonas|klebonui]] leido laikyti smukles. Iki 1511 m. Semeliškių bažnyčia gaudavo dešimtinę iš Žiežmarių dvaro 1637 m. klebono jurisdikcijoje buvo 18 valstiečių šeimų.
1655 m., per karą su Rusija, bažnyčia sudegė. 1664 m. atstatyta. 1699 m. vėl sudegė. Manoma, kad ji tais pačiais metais atstatyta. Apie 1770 m. pastatyta medinė prieglauda. Nuo 1772 m. vyksta Šv. Roko atlaidai. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. 1782 m. bažnyčia buvo sunykusi, bet tebestovėjo. Greta senosios 1783 ar 1786 m. pastatyta nauja bažnyčia.
1868 m. Vilniaus gubernatorius pritarė stačiatikių dvasininkijos prašymui uždaryti bažnyčią ir joje įrengti cerkvę. Generalgubernatorius nesutiko. 1901 m. bažnyčia buvo sumenkusi. 1902 m. parengtas naujos mūrinės bažnyčios projektas. Valdžia statyti neleido. 1912 m. senoji medinė bažnyčia suremontuota. Ji garsėjo Šv. Roko atlaidais. 1905 m. kunigas Jonas Masiulis bažnyčioje pamokslus pradėjo sakyti lietuviškai.
Juozapas Būčys (1872–1946 m., palaidotas šventoriuje), Semeliškėse klebonavęs nuo 1935 m., katekizavo tik lietuvių kalba. Vikaras Alfonsas Petraitis pastatė kleboniją, vikariją, parapijos salę. Kunigas J. Vaišnora su parapijiečiais 1949–1953 m. bažnyčią suremontavo.
Nuo 1977 m. iki 2002 m. parapijoje klebonavo kun. Romualdas Šalčiūnas, vėliau kun. Gintautas Antanas Jančiauskas.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su 2 bokšteliais, stačiakampe apside. Virš stačiakampių fasado durų įrengtas arkinis langas su baltais rėmais. Frontono centre – mažas apskritas langelis. Šoninės sienos suskaidytos trimis siaurais piliastrais ir turi po 5 didelius langus. Sienos apmuštos gulsčiomis lentelėmis, išskyrus apsidės vidų. Vidus 3 navų. Šventorių juosia stulpinė tvora su metalinėmis grotelėmis. Viduje barokinis, XVIII a. altorius, kurį sudaro stalelis ir profiliuotuose rėmuose įtaisyti Šv. Kazimiero ir Jėzaus Nazariečio paveikslai. Altorius 1975 m. čia buvo atkeltas iš Žiežmarių bažnyčios.

Seniausias varpas Lietuvoje

Šalia šventoriaus stovi varpinė. Joje yra du XVIII a. varpai ir seniausias visoje Lietuvoje – 1442 m. varpas su gotikiniu įrašu. Šis varpas 1915 m. buvo evakuotas į Rusiją, o į Semeliškes perkeltas tik 1927 m. sausio 25 d. Varpo aukštis siekia 53 cm, skersmuo – 55 cm, jis sveria 123 kg. Šiuo metu varpas nėra naudojamas, nes yra įtrūkęs. Šventoriaus kampe yra 1857 m. pastatyta medinė koplyčia.
Antropogonija

Antropogonija (gr. ἀνθρωπογένεια = žmogaus gimimas) – įvairūs tautų mitai apie žmogaus atsiradimą arba jo sukūrimą. Mituose žmogų dažniausia sukuria aukščiausieji dievai, bet neskiria jam reikšmingos vietos Visatoje. Indoeuropiečių mitologijoje būdingas mitologinis pasakojimas apie žmogaus sukurimą iš medžio, rąstgalių. Kaip antai, germanų mitologijoje dievai įkvėpę gyvybę dviem medžio gabalams (Askas ir Embla). Mesopotamijos mituose pasakojama, kad žmogus buvęs nulipdytas iš molio, abraominėse religijose minima, jog žmogus atsirado iš žemės dulkių (Adomas ir Ieva). Egiptiečių mitologijoje žmonės atsiradę iš dievybės ašarų. Pagal lietuvių sakmes žmogus buvo nulipdytas iš molio, tai beveik nesiskiria nuo Biblijos pasakojimo. Gali būti, kad įtakos tam turėjo krikščionybė.
Ferolis

Žymūs žmonės

Mieste gimė ispanų diktatorius F. Frankas, todėl jo garbei 1938–1982 m. miestas vadintas El Ferrol del Caudillo.
Distiliacija

Distiliacija – cheminių junginių mišinių arba tirpalų atskyrimo būdas, pagrįstas tų junginių virimo temperatūrų skirtumais.

Rektifikacija

Procesas, kurio metu viename distiliacijos įrenginyje atliekami keli distiliacijos ciklai, vadinamas rektifikacija.

Frakcinis distiliavimas

Kai atskiriamų medžiagų virimo temperatūros skiriasi nedaug (5-10 °C), prie distiliatoriaus prijungiama refrakcinė kolona, pripildyta stiklinių rutuliukų arba kitaip padidinto paviršiaus ploto, tada ir menkas garavimo greičio skirtumas per didelį garams reikalingą įveikti kelią duoda efektą, ir taip panašių virimo temperatūrų skysčiai atskiriami. Distiliuojant negalima atskirti azeotropinių mišinių.

Vakuuminis distiliavimas

Kai distiliuojamos medžiagos verda labai sunkiai, ar yra labai nestabilios ir skyla (kad ir sprogsta) prieš užvirdamos tuomet tenka naudoti vakuuminį distiliavimą. Šis metodas pagrįstas tuo kad kuo žemesnis slėgis tuo lengviau verda skysčiai. Visas distiliavimo aparatas yra hermetizuojamas ir prijungiamas prie vakuuminio siurblio iš įrangos pašalinus didesnę dalį oro siurblys išjungiamas ir pradedamas kaitinimas. Tuomet stebimi du svarbūs parametrai: slėgis ir temperatūra. Slėgiui esant pakankamai mažam kaitinti kartais gali ir visai nereikti.

Rotacinio garintuvo naudojimas

Norint, kad distiliacija vyktų greičiau ir esant galimybei tikslinga naudoti rotacinį garintuvą. Šio prietaiso esmė ta, kad pirminis indas yra nuolat sukamas dalinai panardintas į karšto skysčio vonią. Distiliuojamas mišinys nuolat "tepa" indo sieneles ir taip garuoja daug greičiau. Tuo tarpu greit virinti tiesiog smarkiai kaitinant apačią yra labai nestabilu ir neefektyvu, nes skysčio apačia įkaista smarkiai, o paviršius gerokai šaltesnis.

Alkoholio distiliavimas

Pvz., grynas etilo alkoholis verda +78,4 °C temperatūroje, o vanduo – +100 °C temperatūroje, atitinkamai – jų mišinį įkaitinus iki 80 °C laipsnių, vandens garavimas vis dar bus gana silpnas, tuo tarpu spiritas tuomet jau verda. Tokiu būdu gautame spirito ir vandens garų mišinyje spirito garų dalis bus nepalyginamai didesnė, nei pirminiame mišinyje. Distiliacijos būdu galima gauti iki 96 % grynumo etilo alkoholį, nes tokios sudėties mišinys verda žemesnėje temperatūroje nei abi medžiagos atskirai (gaunamas azeotropinis mišinys).
Mažoji nehalenija

Išvaizda

Dydis nuo 20 iki 25 mm. Mėlynos, bronzinės, žalios spalvos, metalo blizgesio. Dėl savo mažo dydžio gali būti supainiojami su mažąją strėliuke (Ischnura pumilio).

Biologija

Gyvena buveinėse, kuriose vyrauja negilūs mezotrofiniai vandens telkiniai, pelkių bendrijos, taip pat aukštapelkėse bei tarpinio tipo pelkėse. Buveinė neturtinga mineralinių medžiagų, jai būdingas rūgščios reakcijos vanduo. Lervos gyvena ir laikinuose vandens telkiniuose. Gali ištverti vandens telkinio išdžiūvimą vasarą ir įšalą žiemą. Tai stenotipinė rūšis, kurios paplitimas susijęs su viksvomis. Dažniausiai skraido plotuose, esančiuose tarp kiminų juostos ir atviro ežerėlių vandens, rečiau – liūliuojančiose pelkių dalyse. Skriado silpnai, lėtai, žemai, dažniausiai tarp vandens augalų. Naktį slepiasi žolėse. Rūšies plitimą riboja svyruoklinės ir laibosios viksvos.
Skriado nuo birželio iki rugpjūčio pradžios.

Paplitimas

Arealas apima visą Euraziją, tačiau gyvenamos buveinės yra mažos ir atskiros. Taip pat lokaliai gyvena ir Lietuvoje.

Grėsmės ir apsauga

Rūšis nyksta dėl besikeičiančių ar nykstančių biotopų – pelkių ir šlapžemių – sausinimo. Taip pat dėl augalijos rūšinės sudėties pokyčių, ypač dėl kiminų, kurie nustelbia kitą augaliją. Dėl to kinta vandens trofiškumas.
Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudoną knygą, Beveik nykstančių (angl. Near Threatened, NT) kategoriją. Taip pat į Lietuvos raudonąją knygą 3(R) kategoriją.
San Antonijus (Čilė)

Istorija

San Antonijaus uostas ėmė kurtis XIX a. vid., o ypač jo reikšmė išaugo kai Čilės nepriklausomybės karo metu ispanai sugriovė Valparaiso uostą. 1894 m. miestas įsteigtas oficialiai kaip San Antonio de las Bodegas. Dabartinis uostas pastatytas 1910 m. Miestą 1985 m. nusiaubė žemės drebėjimas.
Konstantas Aleksandravičius

Konstantas Aleksandravičius (lenk. Konstanty Alexandrowicz, gyveno XVIII a. antroje pusėje, minimas 1777-1794 m.) – Lietuvos baroko tapytojas.
Milda Dabašinskienė

Biografija

Birštono miesto savivaldybės socialinės globos skyriaus vyr. inspektorė, Socialinės paramos ir vaiko teisių apsaugos skyriaus socialinė darbuotoja.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narė, 2003 m. skyriaus iždininkė.
Raudonojo Kryžiaus draugijos narė, sveikuolių klubo „Šilagėlė“ narė, moterų choro narė, Birštono kultūros centro suaugusiųjų teatro aktorė.
Sutuoktinis Romualdas, vaikai Irena, Justinas, Silvestras.
Karaliaučiaus apgultis

Karaliaučiaus apgultis arba Karaliaučiaus mūšis – vienas iš Didžiojo prūsų sukilimo (1260–1274 m.) mūšių, įvykęs 1262 m. sausio mėn. Karaliaučiuje, kuriame kovėsi Vokiečių ordino kryžiuočiai ir sukilėlių prūsų kariuomenė. Karaliaučiaus pilies apgultis truko nuo 1261 m. pabaigos iki 1262 m. sausio pabaigos.

Eiga

Vokiečių kronikininkas Petras Dusburgietis rašo, kad 1261 m. pabaigoje sembai apgulė Karaliaučiaus pilį, aplink ją pastatė 3 bokštus. Nepajėgdami šturmu užimti Karaliaučiaus pilies, pasak Petro Dusburgiečio, prityrę kariai prūsai pasistatydino daug laivelių, iš kurių naikino riterių laivus, gabenančius Priegliumi maistą į Karaliaučiaus pilį. Sembai pastatė tiltą – užtvanką per Prieglių, abiejuose jo krantuose įrengė tvirtus bokštus su įgulomis ir blokavo pilį, neleisdami vokiečiams suteikti pagalbą. Kryžiuočiai badavo ir rengėsi pasiduoti, bet jiems pagelbėti 1262 m. sausio mėn. atvyko Julicho prie Reino grafas Wilhelmas IV ir Brandenburgo markgrafas Engelbertas I su stipria kariuomene. Sužinoję apie tai sembai apleido bokštus, kuriuos tuoj išardė kryžiuočiai, ir paspendė kryžiuočiams iš Vokietijos spąstus. Bet apie pasalą kryžiuočiams pranešė prūsas išdavikas Stantekas. 1262 m. sausio 21 d. Kalijų mūšyje prūsai buvo sumušti.
Netrukus didelę sembų, notangų, varmių, bartų sukilėlių kariuomenę prie Karaliaučiaus pilies 1262 m. sausio pabaigoje atvedė Herkus Mantas. Sukilėliai sumaniai keliskart šturmavo pilį, abi pusės patyrė daug nuostolių. Herkų Mantą sužeidus ietimi, po kelių dienų sukilėliai pasitraukė. Kryžiuočiai naudojo arbaletus, kurių prūsai dar neturėjo. Vėliau sembai netikėtai puolė ir sugriovė aplink Šv. Mikalojaus bažnyčią netoli pilies, apie 250 m į šiaurės vakarus nuo jos, besikuriantį vokiečių miestą. Dėl to Karaliaučiaus Senamiestis vėliau buvo perkeltas į pietus nuo pilies, arčiau Priegliaus.
Armijos generolas (TSRS)

Armijos generolas (TSRS) (rus. генерал армии) – aukščiausias TSRS ginkluotųjų pajėgų generolų karinis laipsnis, įsteigtas 1940 m. gegužės 7 d., tada už jį aukštesnis buvo tik Tarybų Sąjungos maršalas. Vėliau vyresni buvo ir vyriausieji kariuomenės rūšių maršalai.

Atitinkantys laipsniai

Armijos generolas 1940–1945 ir 1962–1991 m. atitiko laivyno admirolą, 1945–1962 m. laivyne atitinkamo laipsnio nebuvo (detaliau apie tai skaitykite straipsnyje Laivyno admirolas (TSRS)). Armijos generolams lygūs buvo kariuomenės rūšių maršalai (artilerijos maršalas, aviacijos maršalas, šarvuočių ir tankų kariuomenės maršalas, inžinerijos kariuomenės maršalas, ryšių kariuomenės maršalas).
1974 m. armijos generolai buvo sulyginti su vyriausiaisiais kariuomenės rūšių maršalais. Tuo metu pasikeitė ir jų antpečiai – vietoj keturių generoliškų žvaigždžių antpečiuose ėmė nešioti po didelę maršališko dydžio žvaigždę antpečiuose ir maršalo žvaigždę ant kaklo.
TSRS armijos generolas atitinka dabartinį NATO rangą OF-10, į kurį papuola JAV armijos generolas (angl. General of the Army), D. Britanijos lauko maršalas (angl. field marshal).
Suirus TSRS armijos generolo laipsnis buvo perimtas Rusijos Federacijos armijos, o kariuomenės rūšių maršalų ir vyriausių maršalų laipsniai buvo panaikinti, o juos turintys kariškiai gavo armijos generolo laipsnį.
Gardino universitetas

Istorija

Įkurtas 1940 m. vasario 22 d. kaip Gardino mokytojų institutas, 1941–1944 m. buvo uždarytas. 1957 m. institutui suteiktas Jankos Kupalos vardas. 1967 m. apginta pirmoji daktaro disertacija, 1969 m. atidaryta aspirantūra. 1978 m. gegužės 1 d. tapo universitetu. Nuo 2001 m. universitetui priklauso Gardino chemijos ir technologijos koledžas, Lydos pramoninis technikos koledžas (buv. institutas), Valkavisko pedagoginis koledžas. Nuo 1999 m. leidžia žurnalą „Вестник Гродненского государственного университета имени Янки Купалы“.
Hydra (Toto albumas)

Sėkmė

Kodėl šis albumas nebuvo tiek sėkmingas, kiek jų pirmasis debiutinis „Toto“, Allmusic teigia, kad grupė nesugebėjo išleisti kūrinių, kurie galėtų atitinkamai užtvirtinti ją muzikos pasaulyje ir būtų lengviau atpažįstama, išsiskirianti. Tie patys Allmusic taipogi spėjo, jog Toto grupės klausytojai nejautė dainoje „99“ jokio ryšio su filmu „THX 1138“, pagal kurį daina ir buvo kurta, mat dainos tekstai buvo neaiškūs, buvo sunku suprasti, ką norėta pasakyti, dėl ko ji nepajėgė tapti hitu. Kritikų vertinimai buvo įvairūs, Allmusic tik pridūrė, kad nors dainos ir buvo gerai sugrotos, pritrūko kokybės.
Platkajų piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Imulių piliakalnis 49 kmCiecerės piliakalnis 25 km
Strikių piliakalnis 24 kmInčėnų piliakalnis 16 kmLeckavos piliakalnis 26 kmLuokavos piliakalnis 20 mDaubarių piliakalnis 23 kmGyvolių piliakalnis 18 kmPapilės piliakalnis 24 km
Kreida (periodas)

Augalija ir gyvūnija

Kreidos laikotarpiu atsirado pirmieji žiediniai augalai bei juos apdulkinantys vabzdžiai. Asiūklius ir sagainėčius pakeitė mažos žolės, krūmai, lapuočiai medžiai. Suklestėjo didelės bandos augalėdžių, tokių kaip raguotieji ir ančiasnapiai dinozaurai. Pagausėjo žinduolių ir paukščių. Periodo pabaigoje išnyko visi dinozaurai (kreidos-terciaro masinis rūšių išnykimas).
Vadaktėliai

Aplinkinės gyvenvietės

NAUJAMIESTIS – 7 km
Ūdrai – 1 km 
 KREKENAVA – 10 km
Mieczysław Rakowski

Karjera

Mečislavas Rakovskis – prieštaringai vertinamas politikas, kurio didžioji karjera prasidėjo 1958 m., kai tapo lenkų politikos savaitraščio „Polytika“ redaktorius. Intelektualų sluoksnyje teigiamai vertintas M. Rakovskis nuo 1964 m. buvo ir lenkų Komunistų partijos Centrinio komiteto narys. Pažangaus politiko reputaciją M. Rakovskis susigadino, kai 1981 m. tuometiniam Lenkijos kariniam vadovui V. Jaruzelskiui įvedus karinę padėtį ir areštavus Solidarumo vadovą Lechą Valensą, M. Rakovskis palaikė jo poziciją ir manė Jaruzelskį esant tikrą Lenkijos patriotą. 1988–1989 m. M. Rakovskiui einant premjero pareigas, legalizuotas Solidarumas, kas vėliau leido išformuoti Lenkijos komunistų partiją ir šaliai pasukti demokratijos keliu. Demokratinėje Lenkijoje M. Rakovskis politiko karjeros nebetęsė, redagavo mėnesinį politikos žurnalą „Dzis“ („Šiandien“), kuris priklausė buvusiam generolo Jaruzelskio atstovui spaudai Jėžiui Urbanui.
Vaclovas Šimaitis

Biografija

1980 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, mokytojas.
Iki 2012 m. UAB „Eskalada ir ko“ direktorius. Nuo 2012 m. UAB „AGBG“ direktorius.
2007–2015 m. ir nuo 2018 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys. 
1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. Naujosios sąjungos Raseinių rajono skyriaus narys. Asociacijos Raseinių krašto ateities sąjūdis „Rasai“ valdybos narys.
Sutuoktinė Violeta, duktė Fausta.
Širvintų rajono savivaldybė

Savivalda

Atstovaujamoji valdžia – Širvintų rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Širvintų rajono savivaldybės administracija.
Lilija Kudirkienė (1941)

Biografija

1965 m. baigė Vilniaus universitetą. 1976 m. filologijos mokslų kandidatė.
Nuo 1970 m. leidyklos „Vaga“ redaktorė, nuo 1994 m. dirba Lietuvių literatūros ir tautosakos institute.
Išvertė latvių rašytojų romanų ir apysakų, vokiečių rašytojų kūrinių, bengalų liaudies pasakų. Redagavo tautosakos, lietuvių literatūros palikimo leidinius.
Fiat 238

Fiat 238 – furgonas, kuris buvo leidžiamas „Fiat“ kompanijos nuo 1969 iki 1983 metų.
Automobilis pirmą kartą buvo parodytas 1967 metais kaip logiškas modelio Fiat 1100T pratęsimas. Automobilio važiuoklės konstrukcija buvo pilnai paimta iš automobilio Autobianchi Primula („Fiat“ padalinys).
1974 metais į pamainą 238 modeliui buvo išleistas Fiat 242 su galingesniu benzininiu varikliu, ir pasirinktinai – su dyzeliniu varikliu. Tačiau sekančio modelio išėjimas nepaveikė Fiat 238 populiarumo ir kompanija nusprendė tęsti modelio gamybą. Be to, 242 modelio benzininis variklis buvo pradėtas montuoti ir 238 modeliuose.
1981 metais 238 modelį pakeitė Ducato modelis, tačiau 238 modelis buvo gaminamas iki 1983 metų.
Paičiai

Istorija

Paičių kaimas minimas 1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje. Gyveno 4 šeimos. 1695 m. – 5 šeimos. Nuo 1820 m. Paičių kaimas priklausė Vilkėno dvarui. 1880–1882 metais, vykdant dvaro žemių atribojimą, Paičių kaimo gyventojai kivirčijosi su Vilkėno dvaro savininku Aleksandru Plateriu.
1923 m. Paičių kaime buvo 45 gyventojai (8 ūkiai), 1997 m. – 6 gyventojai (3 ūkiai)
Algimantas Jonas Kuras

Biografija

1966 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1967–1990 m. dirbo Vilniaus dailės parodų rūmuose, 1994–2005 m. dėstė Vilniaus dailės akademijoje.

Kūryba

Tapo daugiausia natiurmortus („Natiurmortas su elektros plytele“ 1972 m.) ir peizažus („Elektros įvadas“ 1978 m.), dažnai šie žanrai suliejami į vieną, rečiau – figūrines kompozicijas („K. Geležinkelio stotyje“ 1972 m.). Kūrybai būdingas deromantizuotas požiūris į aplinką, dažni žmogaus išmestų, yrančių daiktų motyvai, pabrėžiamas jų santykis su gamta. Tapyba ekspresyvi, koloristinė – nuo blyškios, prislopintos („Rytui brėkštant“ 1983 m.) iki ryškiaspalvės („Motoras“ 1972 m.). Kuria asambliažus („Kompozicija su lėlės galva“ 1972 m.).
1989–2000 m. grupės „24“ narys. Nuo 1966 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje – Suomija, Vengrija, Austrija, Prancūzija, Rusija, JAV, Švedija, Vokietija, Didžioji Britanija ir kitur.