google/wiki40b huggingface dataset:
Krytis

Siužetas

Visas kūrinio pasakojimas kuriamas antrojo asmens monologu. Amsterdamo uosto bare „Mexico City“ numanomam veikėjui prisistato Žanas Baptistas Klamansas (Jean-Baptiste Clamence). Jis šiam veikėjui keleto susitikimų šiame bare bei pasivaikščiojimų Amsterdame metu pasakoja savo gyvenimo istoriją. Jis seniau gyvenęs Paryžiuje ir dirbęs advokatu. Savo darbą jis atlikdavęs labai entuziastingai, buvęs gerų manierų, visad šelpdavęs skurdžiuosius, padėdavęs invalidams, našlėms ir našlaičiams, todėl buvęs labai visų gerbiamas ir mėgiamas. Klamansas pasakoja mėgęs tik aukštas ir plačias vietas, džiaugęsis laisve ir savo nesavanaudiškumu. Jis mėgavęsis laime, turtu, moterų draugija, jam nieko gyvenime netrūkę. Tačiau vieną naktį jis netikėtai tapo moters savižudybės liudininku ir nebandė jos gelbėti. Nors šį įvykį jis pamiršęs, bet po keleto metų toje pačioje vietoje išgirdęs juoką, kuris ėmė jį persekioti. Šis keistas juokas, sklindąs lyg iš savęs bei, iš pažiūros mažareikšmis, incidentas su motociklininku privertė Klamansą kitaip pažvelgti į savo gyvenimą. Jis suprato, kad savo geru elgesiu jis tik siekęs galios, garbės, pripažinimo, vertęs kitus jam jausti dėkingumą ir pripažinti jo pranašumą.
Klamansas nusprendė, kad sielos ramybės jam neduoda toks jo veidmainiškumas, todėl jis pasiryžo susigadinti savo reputaciją (vaikė elgetas, pasakojo nepriimtinas istorijas), tačiau aplinkiniai tai palaikę jo humoru. Tuomet jis nutraukęs savo veiklą, santykius su pažįstamais, ėmęsis lėbauti, ištvirkauti.
Paskutinioji monologo dalis vyksta Klamanso bute žydų kvartale. Jis pasakoja dalyvavęs prancūzų pasipriešinime II-ojo pasaulinio karo metais, patekęs į Šiaurės Afriką, kur koncentracijos stovykloje išrinktas „popiežiumi“. Klamansas parodo pašnekovui turįs pavogtą paveikslą „Teisingieji teisėjai“. Tuomet jis paaiškina, kodėl save vadina „atgailaujančiu teisėju“: jis pasakoja, kad žmonija palaidojo žmogaus nekaltumo idėją, taip pat, kad laisvė yra tokia nepakeliama, kad tik vergija išvaduoja žmogų, galiausiai – teisdamas save ir išpažindamas savo kaltes jis gali teisti kitus.
Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčia

Architektūra

Bažnyčia gotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su trisiene apside ir zakristija prie jos. Vidus 3 navų, su tinkliniais ir žvaigždiniais skliautais. Navas skiria stulpai. Šventoriaus tvora plytų mūro, tinkuota.
Abraominės religijos

Abraominės religijos – religijų grupė, kuriai priklauso judaizmas, krikščionybė, islamas, bahajų tikėjimas ir kitos religijos, kurios savo tikėjimo protėviu laiko Abraomą – žmogų, pagal Biblijos pasakojimą, iškeliavusį iš savos šalies, kad įvykdytų Dievo valią.
Pastarųjų religijų pasekėjams priskiriami 55 % žmonijos populiacijos. Islamas (23 %), krikščionybė (32 %) daugiausia išpažinėjų turinčios religijos (2010 m. duomenimis).
Grandės kalnagūbris

Grandės kalnagūbris (isp. Sierras Grandes arba Sierra Grande) yra Argentinoje, Kordobos provincijos vakaruose, Kordobos kalnagūbriuose. Rytuose leidžiasi į Puniljos slėnį. Pietuose pereina į Ačialos pampą, kuri skiria nuo Komečingoneso kalnagūbrio. Šiaurėje susilieja su Čikos kalnagūbriu. Nusidriekęs iš pietų į šiaurę apie 100 km. Aukščiausia vieta – Los Gigantes k., 2347 m.
Pasak legendų, čia galėjęs stovėti mitinis „Cezarių miestas“ (Ciudad de los Césares).
Rose Chelimo

Biografija

2016 m. atstovavo Bahreinui 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose užėmė 8 vietą maratono rungtyje. 2017 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pelnė aukso medalį ir pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2018 m. Azijos žaidynėse pelnė aukso medalį. 2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionato sidabro medalio laimėtoja.
Čiuandžou

Istorija

Čiuandžou įkurtas Tangų dinastijos laikais ir buvo vienas svarbiausių Kinijos uostų. Čia suplaukdavo pirkliai iš įvairių pasaulio kraštų, Čiuandžou dažnai buvo laikomas šilko kelio pradiniu punktu. Arabai miestą minėjo kaip Zaitoną, jis taip pat paminėtas Marko Polo kelionės aprašuose. Čia įsikūrė nemažai hujų. 1549 m. Čiuandžou išžudyta portugalų bendruomenė, likę gyvieji įkūrė Makao koloniją.
Nusikaltimas „Formulėje 1“

Turinys

Ekscentriškas policijos inspektorius Nikas Džeraldis paskiriamas tirti avarijos „Formulės 1“ lenktynių Monzos trasoje metu žuvusio lenktynininko Kortezo mirties, nes kyla įtarimas, kad bolidas buvo specialiai sugadintas. Tuo pat metu Niko žmonos brolis pavagia mašiną, kurios bagažinėje randa lavoną. Domėdamasis abiem nusikaltimais, inspektorius netrunka aptikti tarp jų ryšį. Galiausiai, bedangstydamas žmonos brolį, Nikas pats netenka darbo, tačiau vis vien mėgina išsiaiškinti abu nusikaltimus. Po pasikėsinimo į jo gyvybę, pagrindiniu įtariamuoju tampa lenktynininkų komandos inžinierius, su kurio žmona Kortezas buvo užmezgę romaną. Antroji auka – žmogus, bandęs inžinierių šantažuoti...
Kisvárda FC

Istorija

Klubas įkurtas 2003 m. Nuo 2013–14 m. sezono vadinamas oficialiu Kisvárda-Master Good FC pavadinimu.
Civilinės inžinerijos mokslo centras

Vilniaus Gedimino technikos universiteto Civilinės inžinerijos mokslo centras – vienas iš Vilniaus Gedimino technikos universiteto mokslo centrų, įkurtas 2011 m. kovo 8 dieną. Centras jungia 8 laboratorijas: statybos konstrukcijų, statybinių medžiagų, pastato energetikos ir mikroklimato sistemų, kelių technologijų, geodezijos, aplinkos technologijų, geotechnikos lauko eksperimentinių tyrimų ir gruntų fizinių ir mechaninių savybių tyrimo laboratorijas. Šiuose centro padaliniuose esančios naujausios mokslinės tiriamosios įrangos bendra vertė siekia 22 mln. litų.
Centro tikslas – sukurti integruotą mokslo, studijų ir verslo centrą VGTU, skirtą civilinės inžinerijos sektoriui plėtoti: kurti verslą, plėtoti tarptautinėje rinkoje konkurencingus fundamentinius ir taikomuosius mokslus, rengti aukščiausiosios kvalifikacijos šių mokslinių tyrimų ir eksperimentinės plėtros krypčių specialistus.
Teisės praktika

Teisės praktika - teisinės tikrovės sritis, apimanti teisės realizavimą bei teisės taikymą.
Čičirys

Geologija

Ežero plotas 690,3  ha, ilgis pietvakarių - šiaurės rytų įlankos kryptimi 8,16 km, didžiausias plotis iki 2,03 km, ilgis pietvakarių - šiaurinės įlankos kryptimi 6,84 km. Giliausia ežero vieta yra šiaurės rytinės šakos gale, jos gylis – 39,6 m. Vidutinis gylis 7,7 m. Ežero dubens kilmė rininė, sudaro dvi susikertančios rinos, šiaurės – pietų ir šiaurės rytų – pietvakarių krypčių.
Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 41,6 km. Krantai aukšti, ardomi, miškingi, o įlankų, užutėkių galuose žemi ir pelkėti. Dugne daubos kaitaliojasi su seklumomis. Dugnas padengtas moliu, dumblu, durpėmis, gėlavandene klintimi, o atabrade (jo juosta daugiausia siaura) vyrauja smėlis ir žvyras.

Geografija

Ežerą supa miškai: Baltamiškis, Sviriškių ir Grybinės miškai – pietuose ir pietryčiuose, Suvieko miškas – prie šiaurės rytinės įlankos vakarinio kranto, Ščiurų miškas – šiaurinės įlankos pusiasalyje, Bugų šilelis - šiaurėje, Skynimų ir Duogių miškai - šiaurės rytuose. Čičiryje yra 7 salos, kurių bendras plotas 17,41 ha: Šienaujama, Didžioji, Perkasas, Astravukas (5,27 ha, 6,83 ha, 4,29 ha, 0,41 ha) – pietinėje dalyje, dvi (0,19 ha, 0,12 ha) - šiaurės rytinėje įlankoje ir dar viena (0,3 ha) - šiaurinėje įlankoje.
Čičirio ežeras priklauso Dauguvos baseinui. Įteka Melnyčėlė ir dar keliolika upelių iš Avinuosto, Kemsynės ežerų ir kt. Šiaurės rytuose į Suvieko ežerą išteka Upiškių upelis.
Ežere sugaunamos kuojos, lydekos, stintos, karšiai, plakiai, raudės, ešeriai, karosai, aukšlės, lynai, seliavos, gružliai, vėgėlės, kirtikliai, kūjagalviai. 2016 m. atlikta ežero ichtiologinė ekspertizė parodė didelius ešerių ir seliavų išteklius.
Prie Čičirio įsikūrę kaimai: Vėdariai, Čičiriai, Didėja, Guogiškis, Cibulinė, Meiriškės, Meiriškėlės, Rudinės, Sviriškės, Bikūnai. Veikia 3 kaimo turizmo sodybos. Šiaurrytine pakrante eina kelias  3621  Antanašė–Aleksandravėlė–Suviekas–Tamuliškis , pietvakarine - kelias Nr.5317 (Kukliai–Šniukštai–Maniuliškės). Ežero pavadinimas yra sėliškos kilmės.
Sliekai

Slieko sandara

Nariuotas, kiekviename narelyje yra šeriai, burna pilvinėje dalyje, ją dengia skiautė. Turi odos raumenų maišą ir odoje jutimines ląsteles. Virškinimo organai: burna, ryklė (išskiria fermentus, kurie neutralizuoja humuso rūgštį, nes sliekai minta organinėmis medžiagomis), stemplė, gurklys, skrandis, priekinė žarna, užpakalinė žarna, analinė anga. Kvėpuoja visu kūno paviršiumi. Kraujotakos sistema uždara – kraujas teka tik kraujagyslėmis ir į kūno ertmes neišsilieja. Turi nugarinę ir pilvinę kraujagysles, kurias jungia žiedinė kraujagyslė. Šalinimas nefridijų tipo. Šalinamas amoniakas ir šlapalas. Nervinė sistema ganglijinė: aplinkryklinis nervinis žiedas, kurį sudaro viršryklinis ir poryklinis mazgai, du nerviniai kamienai. Turi odoje lietimosi, cheminio ir šviesinio dirginimo jutimo organus. Lytinė sistema – hermafroditai. Lytinė sistema išsidėsčiusi priekiniame kūno gale, turi balnelį, kuris reikalingas dauginimuisi, slinkdamas balnelis surenka kiaušialąstes ir spermatozoidus, jis išskiria baltymines medžiagas, iš kurių formuojasi kokonas, kuriuo minta embrionai. Kokonas nuslenka nuo slieko ir jame vystosi nauji individai. Kryžminis apvaisinimas t. y. du individai apsikeičia savo lytinėmis ląstelėmis. Nelytinis dauginimasis – regeneracija.

Ekologija

Sliekai gyvena dirvoje, iki 10 cm gylio. Žiemą, sausrų metu gali įsirausti į 60–80 cm, kartais iki 2 m gylį. Minta pūvančiomis augalinėmis atliekomis (skaidytojas). Purena dirvą, gerina oro ir vandens apytaką, dirvožemio sandarą, greitina organinių medžiagų mineralizaciją.
Lietuvos dirvose viename m³ žemės būna ~20–400 sliekų. Daugiausia jų aptinkama pievose, kultūrinėse ganyklose, ąžuolynuose.
Sliekais minta kurmiai, šernai, paukščiai.
Donava

Aplinkinės gyvenvietės

Pajieslys
Žemaitės literatūrinė premija

Žemaitės literatūrinė premija – viena prestižinių Lietuvos literatūrinių premijų, skiriama už per dvejus praėjusius kalendorinius metus atskira knyga išleistą grožinę prozą, publicistiką kaimo tematika arba už monografijas apie žinomus kraštiečius.

Premija

Žemaitės literatūrinė premija už geriausią metų grožinę prozą kaimo tematika pradėta teikti 1966 m. Ją įsteigė tuometinis Kelmės rajono Žemaitės kolūkis. Pirmąja premija už apsakymą „Ko nepasakė Laukys“ buvo apdovanotas rašytojas Juozas Baltušis. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę ir iširus kolūkiams, trejus metus premija nebuvo teikiama. 1994 m. rajono savivaldybė nutarė tęsti tradiciją ir atgaivino premijos skyrimą. Pirmąja nepriklausomos Lietuvos Žemaitės literatūrinės premijos laureate tapo rašytoja Vanda Juknaitė už romaną „Šermenys“.
Premija teikiama birželio mėnesį Užventyje, Ušnėnuose, Kelmėje ir kitur, pažymint rašytojos Žemaitės gimimo metines. Steigėjas Kelmės rajono savivaldybės taryba. Kūrinius premijai gali siūlyti leidyklos, įvairios kūrybinės bei visuomeninės kultūrinės organizacijos, kultūros įstaigos bei patys autoriai. Kūriniai iki balandžio 1 d. pristatomi Kelmės rajono savivaldybės sudarytai Komisijai literatūrinėms premijoms skirti, leidžiamiems literatūros kūriniams vertinti ir jų leidimo eilės tvarkai nustatyti. Su kandidatų kūriniais komisija susipažįsta ir juos apsvarsto iki gegužės 15 d.
Žemaitės literatūrinė premija – 2000 eurų. Laureatas apdovanojamas ir vardine tautine juosta bei premiją liudijančiu dokumentu.
Ekstraktas

Ekstraktas arba ištrauka (lot. extractum 'kas ištraukta') – koncentruota medžiaga, gauta augalinės, gyvūninės ar mineralinės kilmės žaliavą apdorojus specialiais tirpikliais - ekstrahentais.
Ekstrahentai yra eteris, spiritas, vanduo. Atitinkamai pagal tai skiriamos ekstraktų rūšys: eteriniai, spiritiniai bei vandeniniai ekstraktai.
Pagal konsistenciją ekstraktai skiriami į skystus (pvz., esencija), tirštus (drėgmės ne daugiau 25 %), bei miltelių pavidalo (drėgmės ne daugiau 5 %) koncentratus.
Ekstrakte lieka sukoncentruotos aromatinės, vaistinės ir kitos vertingos veikliosios medžiagos, kurios buvo žaliavoje. Ekstraktas pasižymi apsauginiu, valomuoju, tonizuojančiu poveikiu. Vartojamas farmacijoje, kosmetikoje, kulinarijoje.
Ekstrakto gamybos būdas vadinamas ekstrahavimas arba ekstrakcija (lot. extractio 'ištraukimas').
TeX

TEX, rašomas kaip TeX, yra teksto formatavimo kalba bei įrankiai, sukurti Donaldo Knuto. TEX tariama kaip „tech“, kadangi, pasak autoriaus, pavadinimo raidės atitinka graikiškas τεχ (tau - epsilon - chi).
Tex yra populiarus akademinėjė visuomenėje, o ypač matematikos, fizikos ir kompiuterių mokslo bendruomenėse. Daugelis Tex naudotojų mano, kad Tex yra geriausia priemonė atvaizduoti sudėtingoms matematinėms formulėms. Kartu su Latex paketu, Tex dažnai naudojamas kaip maketavimo priemonė.

Pavyzdžiai

Nesudėtingas TeX pavyzdys: Sukurkite tekstinį dokumentą myfile.tex ir į jį įrašykite:

hello
\bye
Išsaugoję, komandinės eilutės interpretatoriuje ir įveskite:

tex myfile.tex
Tex Sukurs dokumentą myfile.dvi Pasinaudokite jūsų paketo programa, skirta peržiūrai. Jei naudojate MikTeX paketą, tai bus yap:

yap myfile.dvi
Pamatysite tik užrašą „hello“. Žodis „\bye“ – tai TeX komanda, kuri žymi dokumento pabaigą. Ši komanda neišveda jokių matomų duomenų.
Abu šie dokumentai gali būti spausdinami iš peržiūros programų ar konvertuojami į plačiau naudojamus formatus, pavyzdžiui, į PostScript šiuos dokumentus galima konvertuoti, panaudojus dvips programą.
Yra galimybė sukurti PDF formato dokumentus, naudojantis pdfTeX programa:

pdftex myfile.tex
Bialogardas

Istorija

Vietovėje tarp Persantės ir Lesnicos upių santakos stovėjo VIII a. tvirtovė. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas Galo Anonimo kronikose. 1107 m. gyvenvietę užėmė Boleslovas III Kreivaburnis. 1299 m. rugpjūčio 2 d. suteiktos miesto teisės.
Ozėjo knyga

Ozėjo knyga – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.
Ozėjo veiklos laikotarpis sutapo su pirmaisiais Izaijo veiklos metais. Ozėjas ėmė pranašauti, kai valdė paskutinis iš žymesnių Izraelio karalių – Jeroboamas II, ir pranašavo du dešimtmečius, valdant dar šešiems Izraelio karaliams, iki tada, kai Samarija 721 m. pr. m. e. galutinai atiteko Asirijai.
Knygoje rašoma apie tai, kad Ozėjas liūdi jį dėl kito palikusios žmonos, o Dievas Izraelio, apie Ozėjo žmoną ir vaikus, neištikimąjį Izraelį, apie tai, kad Ozėjas susigrąžina žmoną. Knygoje teigiama, kad Dievas myli Izraelio tautą, tačiau ją teis. Knygos pabaigoje pažadama atgaivinti Izraelį, jei šis atgailaus.
Temiras

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1870 m. kaip Karakamysas (Каракамыс). Tapo svarbiu prekybiniu centru. 1896 m. Temirui suteiktas miesto statusas. Tarybiniais metais veikė aliejaus gamykla.
Senovės Graikijos regionai

Raida

Regionai buvo dažnai apibrėžiami geografinių ribų, kalnų, upių (pvz., Lakonija, Arkadija, Argolidė ir pan.). Kiti regionai tapatinosi su gentinėmis grupėmis (Bojotija, Fokidė, Doridė ir pan.)
Atrodo, kad regionai susiformavo Mikėnų kultūroje ir išliko per Tamsiuosius amžius, nepaisant to, kad Balkanuose tuo metu stipriai keitėsi etninė sudėtis. Archajiniu laikotarpiu dauguma jų susiformavo kaip politiniai vienetai su vienu stipriausiu miestu (pvz., Atika, Korintija ir pan.). Kai kuriuose jų (pvz., Arkadijoje) susikūrė daug smulkių polių (miestų valstybių).
Daug regionų išliko svarbūs ir Bizantijos bei Osmanų valdymo laikotarpiu. Jais remiantis neretai buvo formuojami administraciniai vienetai. Dabartinės Graikijos administracinis suskirstymas (Graikijos periferijos, nomai) irgi neretai turi senovinių regionų pavadinimus.
Budelio kalavijas

Budelio kalavijas – tam tikros konstrukcijos kalavijas, priklausęs miestams, turėjusiems teisę vykdyti teisingumą, kuriuo būdavo vykdomos mirties bausmės nukertant galvą kalaviju. Seniausi tokie kalavijai žinomi nuo XIII a., jų geležčių forma nekito iki XVIII a. Šiuos kalavijus naudodavo treniruoti budeliai.
Budelio kalavijo geležtė labai plati, vienodo pločio per visą ilgį, jos šonai iškili, be briaunų. Neturi smaigalio, baigiasi pusapvaliu galu. Prie galo gana dažnai būdavo skylė, kurią naudodavo kalavijui ant sienos pakabinti. Geležtė dažnai būdavo padaryta iš itin aukštos kokybės plieno, aštriais ašmenimis. Tipiško europinio budelio kalavijo geležtė būdavo 1 m ilgio, 5 cm pločio.
Kai kurie autoriai praneša, kad kai kurių budelio kalavijų geležtės viduje turėdavo išilgai einančią tuštumą, dalinai pripiltą gyvsidabrio. Kertant gyvsidabris pertekėdavo link kalavijo galo, pasislinkdavo kalavijo masės centras, ir kirčio galia padidėdavo.
Daugelio budelio kalavijų geležtės turėjo įrašus ir simbolius, rodžiusius tokių kalavijų baudžiamąją paskirtį. Ant geležčių būdavo vaizduojamos kartuvės, ešafotai, ketvirčiavimo ratas, nukryžiavimo scenos, įvairūs šventieji, Temidė su svarstyklėmis, miesto herbas. Įrašuose būdavo tinkamos citatos iš Biblijos, posmai su morale.
Kalavijo rankena paprastai būdavo dvirankė, ankstyvųjų pavyzdžių – kartais su skambalėliais. Kai kurie budelių kalavijai turėjo makštis. Tokiose makštyse galėdavo būti papildomi skyriai peiliams, kuriais vykdydavo ypatingas mirties bausmes.
Mesenės nomas

Reljefas ir klimatas

Šiaurėje Mesenės lygumą riboja Nomijos kalnas (1800 m) ir kiti kalnai, vakaruose – Kiparisijos kalnai (1550 m), kurie pietuose sudaro Morėjos pusiasalį, kurio aukščiausias taškas yra Matijos kalnas (Mathia, kitaip Lykódimo; 950 m)
Klimatas žemumose yra truputį šiltesnis negu Atėnuose. Žiemą sniego paprastai nebūna, išskyrus kalnus, ypač Taigetą. Nomo gilumoje gan dažni debesys ir lietus.
Dvi įsimylėjusios merginos

Turinys

Rendė – mokyklą baigianti paauglė, kuriai nesiseka mokslai. Mokykloje jos niekas nemėgsta ir mergina turi tik vieną draugą – keistuolį vardu Frenkas. Rendė gyvena lesbiečių šeimoje su teta ir jos drauge, nes motina ją paliko.Pati Rendė taip pat susitikinėja su ištekėjusia moterimi vardu Vendė.
Kartą kolonėlėje sustoja prabangus džipas, kurį vairuoja toje pačioje mokykloje besimokanti Evė – tik su motina gyvenanti juodaodė. Merginos pradeda kalbėtis, vėliau susidraugauja, tačiau tai nepatinka Evės draugėms, kurios laiko Rendę keista. Merginos vis daugiau laiko praleidžia drauge ir įsimyli viena kitą. Kai Evės motina išvyksta ilgesniam laikui, merginos pirmą kartą lieka nakvoti kartu. Deja, motina grįžta anksti ryte ir jas užklumpa, be to, Rendės teta taip pat nenori, kad ši palaikytų artimus ryšius su Eve.
Nesulaukdamos paramos iš aplinkinių ir niekieno nesuprastos, merginos nusprendžia kartu pabėgti iš namų...
Zbignev Semenovič

Biografija

1984 m. baigė Gardino medicinos institutą, chirurgas. 1989–1991 m. atliko ordinatūrą Vilniaus valstybiniame universitete.
1975 m. dirbo registratoriumi Vilniaus 1-ojoje poliklinikoje. 1976–1978 m. tarnavo kariuomenėje. Pagal paskyrimą 1985–1987 m. Slonimo centrinės ligoninės, vėliau Zietelos centrinės ligoninės chirurgas. 1991–1992 m. ir nuo 1996 m. Šalčininkų centrinės ligoninės chirurgas, Šalčininkų rajono savivaldybės ligoninės direktorius. 1992–1996 m. Seimo narys.
1988 m. Lietuvos Lenkų sąjungos, nuo 1996 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narys. 2000–2003 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narys.
Lenkų medikų draugijos pirmininkas. Žmona Elena, sūnus Radoslavas.
Baltų žemės

Baltų žemės – teritoriniai-politiniai vienetai, XI–XIII a. egzistavę dabartinės Lietuvos, Latvijos, Lenkijos (istorinė Palenkė), Kaliningrado srities (istorinė Prūsija), Baltarusijos teritorijose, sukurti baltų genčių: prūsų, skalvių, jotvingių, žemaičių, lietuvių (aukštaičių), sėlių, žiemgalių, kuršių ir latgalių.

Žemių pobūdis

Žemių formavimasis baltų teritorijose žymėjo pereinamąjį laikotarpį į ankstyvąjį valstybingumą. Jų pagrindas buvo kaimų sąjungos, vadinamieji laukai, kurie rinkdavosi į sueigas, turėjo seniūnus, teismus. Jungiantis laukams (po kelis ar keliolika), formavosi žemės. Dažniausiai toks jungimasis buvo paskatintas išorės priešų, tarpusavio karų, didėjančios turtinės nelygybės, kas skatino vienytis dėl bendros gynybos.
Tokiu būdu žemės formavosi aplink stiprius piliakalnius, jose iškildavo karo vadai, iš pradžių tituluoti kunigais (plg. senovės skandinavų konung), vėliau kunigaikščiai. Žemių ribos labai dažnai nusistovėdavo natūraliai: jų sienomis tapdavo miškai, pelkės, dykros.
Žemių skaičius nuolat keitėsi ir nebuvo pastovus, tačiau dauguma jų ir jų pavadinimai žinomi daugiausia iš XIII a. šaltinių. Šiuose šaltiniuose yra minimos 8 latgalių, 7 žiemgalių, 9 kuršių, 5 sėlių, 11 prūsų, 2 skalvių ir pan. žemės.
Elektroskopas

Elektroskopas – prietaisas krūviui aptikti. Kai įelektrintas kūnas pridedamas prie elektroskopo, krūvis nuteka į plokšteles (paveiksle pavaizduotos geltona spalva). Kadangi abi plokštelės įsielektrina to paties ženklo krūviu, plokštelės viena kitą pradeda stumti. Plokšteles veikia elektrostatinės stūmos jėga ir gravitacinės traukos jėga. Kuo didesnis krūvis susikaupia plokštelėse, tuo didesnė stūmos jėga veikia plokšteles, todėl plokštelės atsilenkia didesniu kampu. Šis prietaisas dabar naudojamas tik mokykliniuose bandymuose, kadangi yra labai netikslus. Šiuolaikinėje fizikoje paprasčiau naudoti labai didelės varžos voltmetrą.
Rašytinis procesas

Rašytinis procesas - teismo proceso forma, kuomet teismo posėdžiai nevyksta žodinio proceso tvarka, tai yra nekviečiant į jį dalyvaujančių byloje asmenų. LR CPK Kodekso nustatytais atvejais galimas rašytinis procesas. Šiuo atveju į teismo posėdį dalyvaujantys byloje asmenys nekviečiami ir jame nedalyvauja. Apie rašytinį procesą dalyvaujantys byloje asmenys yra informuojami pranešimais, išskyrus atvejus, kai šis Kodeksas nenumato, kad būtų informuojama apie procesinių veiksmų atlikimą (LR CPK 153 straipsnis „Teismo posėdžių formos“).
Gamtinės dujos

Gamtinės dujos – natūraliai susidariusių degiųjų dujų mišinys, naudojamas kaip kuras. Dažnai gamtinės dujos vadinamos tiesiog dujomis. Gamtinės dujos daugiausia sudarytos iš metano (CH₄). Dujos randamos naftos telkiniuose, atskiruose gamtinių dujų telkiniuose, taip pat maži gamtinių dujų kiekiai gali susidaryti akmens anglies šachtose.

Panaudojimas

Gamtinės dujos naudojamos elektros energijos gamyboje. Palyginus su nafta ir akmens anglimi, dujos yra ekologiškesnis kuras. Joms degant išsiskiria mažiau teršalų – anglies dvideginio 30 procentų mažiau, nei deginant naftą, 45 procentais mažiau, nei deginant akmens anglį. Taip pat išsiskiria mažesni azoto ir sieros oksidų kiekiai.
Kai kuriose šalyse suspaustos gamtinės dujos naudojamos kaip automobilinis kuras. Ypač šios dujos paplitę Argentinoje, Brazilijoje, Pakistane, Italijoje, Indijoje, Vokietijoje. Gamtinės dujos intensyviai naudojamos ir namų ūkyje: valgio gamybai, šildymui, šaldymui.
Gamtinės dujos naudojamos trąšų gamyboje. Tam taikomas Haberio procesas, kai metanas reaguoja su vandens garais. Proceso metu išsiskiria anglies dvideginis ir vandenilis. Vandeniliui sureagavus su azotu (paimtu iš atmosferos) pasigamina amoniakas, kuris ir naudojamas azoto trąšoms gaminti.
Gamtinės dujos naudojamos kaip pigus energijos šaltinis įvairiose kitose pramonės šakose.

Lietuvoje

Lietuvoje daugiausia gamtinių dujų randama pelkių, ežerų, senvagių dumblingose nuosėdose, durpynuose. Vakarų Lietuvoje gamtinės dujos išgaunamos kartu su nafta ir sudeginamos. Vartojimui skirtas gamtinės dujas šiuo metu Lietuva importuoja tik iš Rusijos. Didžiausia Lietuvoje įmonė, užsiimanti gamtinių dujų importu, perdavimu, paskirstymu, tiekimu, dujų rinkos plėtra, paslaugų, susijusių su gamtinių dujų naudojimu, teikimu yra AB Lietuvos dujos. Siekiant diversifikuoti gamtinių dujų tiekimą ir nebepriklausyti nuo vienintelio išorinio dujų tiekėjo 2014 m. Klaipėdoje įrengtas suskystintų gamtinių dujų terminalas.
Naujasis Amsterdamas (Gajana)

Istorija

Gyvenvietė susiformavo XVIII a. pirmojoje pusėje iš kaimelio prie Nasau forto. Pradžioje vadinta Fort Sint Andries. 1763 m. nukentėjo nuo sukilimo. 1790 m. tapo olandų kolonijiniu centru ir imta vadinti Naujuoju Amsterdamu. 1803 m. užimta britų. 1831 m. britams sujungus regiono kolonijas naujosios kolonijos Britų Gvianos sostinė buvo perkelta į Džordžtauną.
The Carpenters

The Carpenters – populiarus JAV lengvosios popmuzikos brolio ir sesers Ričardo ir Karen duetas iš Konektikuto valstijos. Duetas buvo itin populiarus aštuntame  praėjusio šimtmečio dešimtmetyje, kuomet buvo išpirkta daugiau nei 100 mln. jų muzikinių albumų. Duetas iširo 1983 m. Karen mirus nuo anoreksijos.