google/wiki40b huggingface dataset:
Ylakių herbas

Aprašas

Vienintelis miestelis, kurio pavadinimas prasideda Y raide. Herbui pasirinkta heroldinė figūra – dvišakis – primenanti Y raidę. Taip buvo įamžintas miestelio pavadinimo ypatumas.

Istorija

Herbą Lietuvos Prezidentas patvirtino 2002 m. balandžio 22 d.
Jurgis Radvila V

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos Dzieciolo-Berdyčevo šakos, tėvas Mikalojus Faustinas Radvila, motina Barbora Pranciška Zavišaitė-Kęsgailaitė. Broliai Albertas Radvila III, Udalrykas Kristupas Radvila, Stanislovas Radvila V. Seserys Teresė Barbora del Campo-Pacienė, Ona Augustina Radvilaitė, Marija Gertrūda Radvilaitė, Brigita Petronėlė Sologub

Šeima

Žmona Salomėja Ona Sapiegaitė, jos tėvas Jurgis Stanislovas Sapiega buvo Mstislavlio vaivada.

Valstybės tarnyba

1742 m. Ščučino (Palenkės vaivadija) seniūnas, nuo 1746 m. Naugarduko vaivada.
Po 1749 m. birželio 8 d. gaisro, kai Vilniuje sudegė 292 pastatai, tarp kurių ir Šv.Jurgio bažnyčia su karmelitų vienuolynu, 1750–1755 m. savo lėšomis atstatė mūrinę bažnyčią pagal architekto Pranciškaus Ignoto Hoferio (lenk. Franciszek Ignacy Hoffer) projektą.
FK Viktorija Vilnius

Istorija

Klubas įsikūrė sovietmečiu prie P. Eidukevičiaus avalynės kombinato, kuris įkurtas 1949 m. 1952 m. komanda pasiekė LTSR taurės pusfinalį. 1959 m. prie kombinato prijungtas vaikiškos avalynės fabrikas „Viktorija“.
Po Nepriklausomybės atgavimo fabrikas pervadintas „Viktorija“. 1998 m. komanda laimėjo Vilniaus pirmenybes, tačiau 1999 m. iširo.
Pranciškus Baltrus Šivickis

Pranciškus Baltrus Šivickis (g. 1882 m. rugsėjo 30 d. Žalakiškiuose, Raseinių apskritis – 1968 m. spalio 12 d.) – Lietuvos ir JAV zoologas, Kauno universiteto, Filipinų valstybinio universiteto (Manila) profesorius, KU Geografijos katedros vedėjas.

Biografija

1900 m. baigė Šiluvos trimetę rusišką liaudies mokyklą.
Iki 1905 m. dirbo žemės ūkio darbus, daraktoriavo gimtajame kaime.
1906 m. atvyko į JAV. 1907 m. baigė Pulmano vakarinę mokyklą.
1922 m. baigė Čikagos universiteto Gamtos fakultetą, apgynė disertaciją „Planarijos Planaria lata regeneravimo fiziologijos tyrimai su rūšies aprašymu", daktaras.
Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.
Kostas Jankauskas

Biografija

Baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą. 1977 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius – statybininkas.
1977 m. statybos organizacijose dirbo statybos meistru, darbų vykdytoju, vyr. darbų vykdytoju, vyriausiuoju inžinieriumi. 1986 m. Respublikinio statybos susivienijimo Gamybinės valdybos vyriausiasis inžinierius, valdybos viršininkas. 1989 m. Marijampolės valstybinės eksperimentinės statybinių konstrukcijų gamyklos generalinis direktorius. 1994–1996 m. dirbo privačiame sektoriuje. 1997–2000 m. Marijampolės apskrities viršininkas, Marijampolės apskrities tarybos pirmininkas, Lietuvos ir Lenkijos tarpvyriausybinės bendradarbiavimo per sieną komisijos pasienio bendradarbiavimo darbo grupės pirmininkas, Lietuvos vardo tūkstantmečio minėjimo valstybinės komisijos narys, bendradarbiavimo tarp Lietuvos Respublikos regionų ir Kaliningrado srities tarybos narys, Euroregiono „Nemunas“ tarybos narys. Nuo 2001 m. UAB Koncernas „Alga“ viceprezidentas, nuo 2008 m. koncerno Generalinis direktorius.
Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos Marijampolės skyriaus narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys.  Tėvynės sąjungos frakcijos seniūnas.
Marijampolės Rotary klubo narys. Marijampolės apskrities jaunųjų menininkų rėmimo fondo steigėjas. Sutuoktinė Asta, vaikai Simonas, Šarūnas.
Ladai

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1576 metais. XIX a. pabaigoje kaime gyveno 162 žmonės. 1942 m. šalia kaimo pastatyta stačiatikių Kuraševo Šv. Brolio Machabeušo koplyčia.
Chirurgžuvinės

Pavadinimo kilmė

Žuvys taip pavadintos dėl itin aštraus (tarsi chirurgo skalpelis) nugaros krašto.
Vesprėmas (medė)

Geografija

Vesprėmo medėje iškilusi Bakonio aukštuma. Pietinė teritorijos riba driekiasi Balatono ežero krantu. Vakariniu pakraščiu teka Marcalo upė.
Marina

Vieta

Marinos dažnai būna upių, kurios jungiasi su ežerais ar įteka į jūrą, pakrantėse. Jos dažnai būna jūrų lagūnose ir kitokiuose natūraliuose uostuose.
Marinos gali būti visiškai atskiri specializuoti uostai arba didesnių uostų dalys.

Laivavietės

Laiveliai marinose švartuojami prie krantinių), pirsų, taip pat plūduriuojančių pirsų ar plūdurų. Laivavietės prie plūdurų pigiausios, tačiau prie ten pastatyto laivelio neina prieiti nuo kranto, tenka samdyti vandens taksi ar plaukti pripučiama valtimi.
Marinos, esančios vietose su dideliu potvynių ir atoslūgių aukščių skirtumu gali turėti šliuzą, išlaikantį pastovų vandens lygį.
Hualianas

Istorija

1622 m. ispanai dabartinio miesto teritorijoje buvo įrengę aukso kasyklas. Teritorija apgyvendinta XIX a. vid., kuomet čia atplūdo 2200 hanių. Valdant japonams miesto teritorija buvo išplėsta, jį apjungiant su aplinkinėmis gyvenvietėmis.
Būdamas seismiškai aktyviojo zonoje, miestas vos nebuvo visiškai sugriautas 1951 m. žemės drebėjimo metu.
Pandėlio seniūnija

Geografija

Pandėlio seniūnijoje paviršius pereina iš Vakarų Aukštaičių plynaukštės rytuose į Mūšos–Nemunėlio žemumą vakaruose. Būdingos banguotos lygumos, besikaitaliojančios su tamsiais, dažnai pelkėtais miškais. Didesnioji seniūnijos dalis patenka į Nemunėlio baseiną: teka pats Nemunėlis ir jo intakai (Apaščia su Apaštėle, Vyžuona, Nereta). Pietuose teka Lėvens aukštupys (su intakais Rakštupiu, Šiekšte, Narštupiu). Ežerų nėra, tik keli maži tvenkinėliai ir Kupiškio marių pakraštys. Pandėlio seniūnijos šiaurėje tyvuliuoja didelė Suvainiškio pelkė, pietryčiuose siekia Notigalės pelkyno pakraščius.
Didžiausi miškų masyvai: Suvainiškio miškai, Pandėlio giria, Skapgirio pakraštys.
Pušis Šventosios gamtiniame-rekreaciniame take

Pušis Šventosios gamtiniame-rekreaciniame take – išskirtinė pušis Anykščių šilelyje, pusiaukelėje tarp Anykščių ir Puntuko akmens, prie Šventosios upės kairiajame krante įrengto pažintinio tako.
Anykščių regioniniame parke vyrauja spygliuočių medynai, iš kurių pušynai sudaro 80 proc. Paminklinė pušis paskelbta saugomu Anykščių rajono savivaldybės botaniniu gamtos paveldo objektu 2003 m. spalio 30 d.
Gaukeliškių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Piliakiemių piliakalnis 9 kmDidžiokų piliakalnis 12 kmBendžiukų piliakalnis 15 kmSadūniškių piliakalnis 23 kmJonėnų piliakalnis 8 kmMaišiagalos piliakalnis 30 kmBernotų piliakalnis 12 kmSužionių piliakalnis 7 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Fekete Sereg

Fekete Sereg (tariama fekete šereg), Juodoji Vengrijos kariuomenė - Vengrijos karaliaus Matijo Korvino suformuota profesionali Vengrijos karalystės kariuomenė, kuri buvo viena pirmųjų nuolatinių kariuomenių Europoje. Egzistavo 1458-1490 m. Juodąja ji buvo pavadinta dėl juodų šarvų.
Juodoji kariuomenė reguliariai gaudavo algą. Ji buvo pirmoji Europos kariuomenė, nepralaimėjusi nė vieno mūšio valdant vienam karaliui, nuo Aleksandro Makedoniečio laikų.
Kariuomenės branduolį sudarė 8-10 tūkstančių samdinių, kurių skaičius padvigubėdavo karo metu. Vėliau jų skaičius padidintas iki 30 000. Kareiviai daugiausiai buvo čekai, vokiečiai, lenkai, o nuo 1480 m. - ir vengrai.
Kariuomenę sudarė keturios rūšys - pėstininkai, artilerija, lengvoji ir sunkioji kavalerijos.
Mirus Matijui Korvinui netrukus suiro ir Juodoji kariuomenė, kadangi silpnas karalius Vladislavas II Jogailaitis nesugebėjo finansiškai išlaikyti šios kariuomenės.
Trasa Monaco

Istorija

Formulė 1 įžengė į Monako kunigaikštystę tik gimusi. 1950 pirmą taurę iš čia išsivežė Chuan Manuel Fangio, kuris visą distanciją įveikė per 3 valandas, 13 minučių ir 19 sekundžių, vidutiniškai ratą įveikdamas beveik 99 km per valandą greičiu. Jau tada buvo pradėta kalbėti, jog trasa nėra saugi. 1952 Formulė 1 atsisveikino su Monaku. Tačiau, jau 1955 vėl grįžo į čempionato kalendorių ir tapo neatsiejama čempionato dalimi iki šių dienų. Per visą trasos istoriją joje žuvo du pilotai: Luigi Fagiolli, (1952, treniruotėje) ir Lorenzo Bandini, (1967). Dar du išslydę iš trasos galėjo pasimėgauti šiltu įlankos vandeniu. Palyginus su kitomis trasomis galima teigti, kad tai viena iš saugiausiu trasų.
Tai pati lėčiausia trasa čempionate, jei kalbėtume apie vidutinį rato įveikimo laiką. Čia reikalingos ypač minkštos sudėties padangos. Labai svarbus stabilus bolido galinių ratų sukibimas su danga, kuriems tenka ypatingai didelis krūvis dėl pastovių didelių pagreitėjimų išvažiuojant iš lėtų posūkių. Pilotai turi būti visą laiką susikaupę ir preciziškai tikslūs pilotuodami bolidą prieš posūkį, posūkyje ir išvažiuojant iš jo. Dažniausiai komandos reguliuoja bolidus taip, kad atsirastų kuo didesnė prispaudžiamoji galia.
Lenktynės Monake vadinamos Formulė 1 brangakmeniu, tačiau paklauskite apie tai bet kurio mechaniko ir išgirsite ilgą keiksmažodžių virtinę. Pirmiausia, sunkios darbo sąlygos. Daug metų mechanikams teko dirbti improvizuotuose tentiniuose boksuose. 2004 organizatoriai pažadėjo žymiai pagerinti komforto sąlygas. Jie net pastatė kažką panašaus į boksus.
Jei lenktynės Monake nebūtų čempionato bendraamžės ir neturėtų istorinės trasos statuso, vargu ar joms atsirastų vietos čempionato kalendoriuje. Siaura ir pavojinga trasa netinkama šiuolaikiniams bolidams, kurie joje jaučiasi lyg žvėris narve privačiame zooparke. „Rojus“ laisvoje nuo mokesčių zonoje, 30 000 gyventojų, tarp jų ir daugelis Formulės 1 pilotų. 
Kalendoriuje nėra daugiau tokio keisto ir prieštaringo etapo. Matyt todėl, ir todėl, kad jis tapęs istoriniu, jei nepasakus – legendiniu, pergalė šioje trasoje labai vertinama pilotų. Ir išties – autodrominių etapų čempionate yra septyniolika, o etapas gatvėmis yra vienintelis. Nuspėti lenktynių baigtį turbūt sudėtingiausia čempionate. Vienintelė piloto klaida praktiškai garantuoja pasitraukimą iš kovos. Variklių galia beveik neįtakoja rezultatų. Lenkimui vietų reikia ieškoti „su žiburių“. Štai jums ir visas komplektas priežasčių priešingų Formulės1 galimybėms.
2004 trasa buvo kiek atnaujinta: visiškai pasikeitė žymusis Rascasse posūkis, vietomis paklotas naujas asfaltas, pastatytos naujos tribūnos.

Adresas

Automobile Club de Monaco

23 Boulevard Albert 1er

Monaco Cedex

MC 98012

Monte Carlo
Molière

Biografija

Moljeras gimė 1622 m. sausio 15 d. Paryžiuje, karaliaus rūmų kamerdinerio Žano Pokleno (Jean Poquelin) ir turtingo buržujaus dukters Marijos Krese (Marie Cressé) šeimoje.
1639 m. Moljeras baigė Klermono (Clermont) koledžą ir išvyko į Orleaną (Orléans) studijuoti teisę.
1643 m. Moljero slapyvardžiu įkūrė teatrą „Illustre Théâtre“, kuris 1645 m. dėl skolų buvo uždarytas.
1645–1658 m. Moljero klajojančioji aktorių trupė provincijoje vaidino jo pjeses. Nuo 1658 m. Moljero trupė, suvaidinusi Luvre ir įsigijusi Liudviko XIV palankumą, vėl įsikūrė Paryžiuje. Pats Moljeras visą laiką buvo trupės dramaturgas, režisierius ir aktorius.
Mirė netekęs sąmonės scenoje, kurioje buvo vaidinamas jo kūrinys "Tariamasis ligonis".
Moljero komedijos darė didelę įtaką prancūzų ir pasaulinės komedijos raidai.
Deliktų teisė

Deliktinė teisė (lot. delictum - pažeidimas) – civilinės teisės dalis. Apima (civilinę) atsakomybę už deliktus, nesutartinius civilinės teisės pažeidimus. Deliktinė teisė pagrindžia atsakomybės sąlygas, nustato jos apimtį, subjektus, pobūdį. Padarius deliktą kyla pareiga atlyginti žalą.
Juknonys (Ukmergė)

Aplinkinės gyvenvietės

Lyduokiai – 1 km
Griežionys – 1 km
Rimeisiai – 2 km 
 Mėgučiai – 3 km
Jurgis Rimkevičius

Biografija

Gimė lietuvio geležinkeliečio šeimoje. Netrukus šeima persikėlė gyventi į Tiflisą (Gruzija), o 1921 m. atvyko į tėvo gimtąjį kraštą – Lietuvą. Šiauliuose Jurgis įgijo pradinį mokslą. Būdamas dešimties pradėjo skambinti gitara. Pirmąsias gitaros pamokas gavo iš savo motinos, nuo 12 metų šio meno toliau mokėsi pas Balį Stasiulaitį, Sankt Peterburgo muzikos mokyklos auklėtinį.
1933 m., atvažiavęs į Kauną, mokėsi suaugusiųjų gimnazijos 5-oje klasėje. Dirbo Vailokaičių metalo fabrike Šančiuose šaltkalviu. Čia subūrė mandolinų-gitarų orkestrą, su kuriuo koncertuodavo gamyklose, mokyklose ir Radiofone. Natų leidėjas E. Cirinskis padėjo užsidirbti aranžuojant lietuvių liaudies dainas. Jam patarus, 1940 m. J. Rimkevičius įstojo į Kauno konservatorijos Emeriko Gailevičiaus kontraboso klasę, kartu pradėjo pedagoginį darbą įvairiose mokyklose.
1947 m., baigęs kontraboso studijas, grojo Vilniaus operos teatro orkestre, be to, Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos muzikos technikume dėstė teorines disciplinas ir kontrabosą. Vadovavo Kauno kooperacijos mokyklos bei technikumo, Politechnikumo ir Karininkų namų mandolinų-gitarų orkestrams. Profsąjungų kultūros rūmuose ir Vytauto parke vedė klasikinės gitaros grojimo kursus. Besitobulindamas Maskvos konservatorijoje susidomėjo gitara. 1954 m. grįžęs iš stažuotės J. Gruodžio muzikos mokykloje dėstė teorines disciplinas bei kontrabosą. Be tiesioginio darbo vadovavo įvairiems klasikinės gitaros kursams, šį instrumentą populiarino žiniasklaidoje. Daugelį metų rinko archyvinę medžiagą apie pirmąjį Europos gitaristą M. Sokolovskį, gyvenusį Lietuvoje. J. Rimkevičiaus straipsniai apie gitaros galimybes buvo spausdinami Lietuvos ir užsienio spaudoje.
1968 m. inicijavo gitaros klasės įkūrimą Kauno 1-ojoje vaikų muzikos mokykloje ir jai vadovavo. Po penkerių metų jo dėka tokia specialybė atsirado J. Gruodžio konservatorijoje, o vėliau ir kitose didžiųjų Lietuvos miestų muzikų kalvėse, kuriose J. Rimkevičius dėstytojavo. 1984 m. už klasikinės gitaros meno propagavimą jam įteiktas tarptautinės gitaristų asociacijos garbės nario pažymėjimas. Prieš mirtį dėstė Kauno M. Petrausko muzikos mokykloje. Mirė 2003 m. Kaune, palaidotas Linkuvos kapinėse (Kaune). 2004 m. rugsėjo 12 d., pažymint mirties metines ir 90-ąjį jo gimtadienį, Žaliakalnyje ant namo, kuriame gyveno (Aukštaičių g. 21), atidengta memorialinė lenta: „Šiame name 1984–2003 m. gyveno Lietuvos klasikinės gitaros mokyklos įkūrėjas, tarptautinės gitaristų asociacijos narys muzikas Jurgis Rimkevičius (1914 07 30 – 2003 09 08)“ (skulpt. Antanas Vyšniauskas).
FK Alytis Alytus

Istorija

Alytaus „Alytis“ klubas žinomas dar nuo 1965 m., nors kai kurie šaltiniai nurodydavo įkūrimo metus 1968 m. 
Naujasis „Alyčio“ klubas buvo įkurtas 2003 m. balandžio 7 d. 
Žaidė LFF II lygoje, vėliau pateko į I lygą ir tik infrastruktūros reikalavimai bei finansiniai kriterijai užkirto kelią rungtyniauti aukščiausiojoje lygoje. 
2006 m. klubo komanda dalyvavo UEFA Regionų taurės varžybose. 
2008 m. buvo pradėta stadiono rekonstrukcija, baigta 2010 m. Tačiau „Alyčiui“ jame neteko žaisti – 2011 m. pradžioje jis su „Vidzgirio“ komanda susijungė į FK Dainava Alytus klubą, kuris gavo teisę žaisti aukščiausiajame divizione.
Donatas Čygas

Biografija

1984 baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, 1986 m. – dar ir Maskvos automobilių ir kelių institutą. 1997 m. technologijos mokslų daktaras, 2004 m. habilitacija.
Nuo 1984 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (1991–1996 m. Vilniaus technikos universitetas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1999 m. Aplinkos inžinerijos fakulteto dekanas, nuo 2002 m. dar ir VGTU senato pirmininkas; nuo 2006 m. profesorius. Nuo 2004 m. Baltarusijos architektūros akademijos užsienio narys.

Mokslinė veikla

Svarbiausios mokslinių tyrimų sritys – naujų medžiagų ir technologijų diegimas projektuojant, tiesiant, taisant ir prižiūrint automobilių kelius, automobilių kelių būklė, transporto srautai ir eismo saugumas. Nuo 2006 m. mokslinio žurnalo „The Baltic Journal of Road and Bridge engineering“ vyr. redaktorius.
Njuflo de Čaveso provincija

Istorija

Provincija įkurta 1915 rugsėjo 16 d. ir pavadinta konkistadoro Ñuflo de Chaves (1518-1556) garbei.

Geografija

Šiaurėje Njuflo de Čaveso provincija ribojasi su Beni departamentu, vakaruose su Gvarajoso ir Obispo Santistevano provincijomis, pietvakariuose su Ignasijaus Varneso ir Andreso Ibanjeso provincijomis, pietuose su Čikitoso provincija, rytuose su Chosė Migelio de Velasko provincija.
Provincijos reljefas - lygumos ir neaukštos kalvos. Vidutinis aukštis virš jūros lygio 490 m. Pagrindinės upės: San Martín, Guarayos, San Luis, Uruguayito, Grandė (sudaro pietvakarinę sieną), San Julián, Zapocós. Yra keletas nedidelių lagūnų.
Provincijai būdingas šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23.6 °C, vidutinis metinis kritulių kiekis 1186 mm.
Kazys Sruoga

Biografija

Broliai Adolfas Sruoga, Balys Sruoga, Juozapas Sruoga, Aniolas Sruoga ir sesuo Emilija Sruogaitė. 
1918 m. baigęs Panevėžio realinę gimnaziją, kuri dėl karo buvo iškelta į Tulos guberniją, grįžo į Lietuvą. 1925 m. Šveicarijoje baigė Sen Galeno prekybos institutą. 1929 m. Berno universitete gavo daktaro laipsnį.
1929-1936 m. Lietuvos finansų ministerijos paskolų ir ekonominių informacijų skyriaus vedėjas, leido biuletenius anglų, vokiečių, prancūzų kalba. 1936-1940 m. – akcinės bendrovės „Maistas“ vyr. direktoriaus pavaduotojas. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos, 1947 m. nuvyko į JAV, gyveno Čikagoje. Buvo JAV lietuvių bendruomenės tarybos narys, Lietuvių žurnalistų sąjungos skyriaus pirmininkas.
Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos aidas“, „Vairas“, „Tautos ūkis“ ir kt. 1933-1936 m. redagavo savaitraštį „Verslas“, Vokietijoje 1945-1946 m. laikraščio „Mūsų kelias“ bendradarbis, JAV 1953 m. – „Laisvosios Lietuvos“ redaktorius. Rašė į laikraščius „Darbininkas“, „Dirva“, „Vienybė“ ir kt.
Antanas Jackus Klementas

Antanas Jackus Feliksas Klementas (gimė Garduose (dabartinė Žemaičių Kalvarija), krikštytas 1756 m. rugpjūčio 22 d. Sedoje – 1823 m. birželio 16 d. Telšiai) – Lietuvos poetas. Vienas pirmųjų vadinamojo žemaičių sąjūdžio poetų.

Biografija

Gimė Simono Klemento ir Barboros Montvydaitės šeimoje (tėvai susituokė 1753 metų lapkritį Sedoje, jaunasis buvo iš Žemaičių Kalvarijos, jaunoji - iš Laumių). M. Biržiškos manymu, Klementai į Volynę atsikėlę iš Vengrijos, poeto tėvas iš tenai atkeliavo į Žemaičius. Čia jie turėjo Laumių dvarą (Žemaičių Kalvarijos parapijoje), šešis baudžiauninkus. Dar buvo malūnas ir karčema. Vienu metu visa šeima vėl nusibeldė į Vorobiną prie Pinsko, kur grafų Pliaterių dvare tėvas Simonas dirbo prievaizdu. Antanas mokėsi Dombrovicos pijorų mokykloje netoli Pinsko. 1771 m. grįžo į Žemaitiją, dirbo advokatu Raseiniuose, Telšiuose. 1797 m. Lietuvos Vyriausiojo Teismo deputatas Vilniuje. 1802–1808 m. Telšių teismo teisėjas. 1814–1817 m. Telšių apskrities vėliavininkas.

Kūryba

Rašė lenkų ir lietuvių kalba, kūrybos nespausdino, nors Dionizas Poška rusų mokslininkui P. Kepenui jį pristatė kaip visoje Žemaitijoje žinomą poetą. Rankraščiais paliko apie 140 kūrinių lietuvių kalba (apie 1500 eilučių, iš visos kūrybos liko daugiau, kaip 61000 eilučių, rankraščius saugo Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas). Kūrė odes, elegijas, himnus, epigramas, alegorijas, idiles, dainas, maldas, raudas, laiškus, eiliavo „Bibliją“. Parašė satyrų iš caro valdininkų, kunigų, valstiečių gyvenimo. Ragino valstiečius dėtis prie 1794 m. sukilimo (eilėraštis „Klawsik tu waykuti muno…“, lenkų k. pavadinimas Piosenka żmudzka Czasu Rewolucyi robiona), ginti tikėjimą, smerkė seimelių pakrikimą. Buvo unijinės valstybės šalininkas, bet eiliuotame laiške vyskupui J. A. Giedraičiui „Donis priedero“ vertino ir gynė lietuvių kalbą. Iš lenkų į lietuvių kalbą išvertė savo idilių, sudarė jų ciklą „Sodžių darbai“, jose vyrauja lyrinio herojaus dialogas su gamta, ilgimasi ramybės ir harmonijos. Kūrybai būdinga sentimentalumas, pasakojimo laisvumas, pasaulietinių temų įvairovė, jausmingumas.
Graduation

Istorija

Apie darbus prie naujojo albumo Kanye West'as paskelbė 2006 metų rugpjūčio 5 dieną, kai Indianoje atliko dvi naujas dainas.
2007 metų gegužės 11 dieną, West'o motina, Donda West, paskelbė MTV, jog jos sūnaus naujasis albumas Graduation bus išleistas rugsėjo 18 dieną.
West'as pristatinėjo savo naujasias dainas įvairiose šalyse, taip pat, 2007 m. Liepos 1 d. koncertavo Anglijoje, koncerte "Princesei Dianai atminti". Wembley stadione susirinko 63 tūkst. žiūrovų. Kanye West'as atliko 4 dainas: 3 iš jų buvo pirmųjų dviejų albumų kūriniai, taip pat daina iš naujo albumo - "Stronger".
Daina "Stronger" taip pat buvo atlikta 2007 m. rugpjūčio 17 dieną West'ui dalyvaujant laidoje The Friday Night Project, kurią vedė pats Kanye West'as Didžiojoje Britanijoje. Pasirodymai Didžiojoje Britanijoje leido Kanye West'o singlui "Stronger" pakilti į pirmąją Britanios Top 40 vietą.
2007 m. rugpjūčio 29 d. cenzūruotas Graduation albumas pasiekė internetą.

Graduation prieš Curtis

Kanye West'o albumo Graduation originali išleidimo data buvo Rugsėjo 18 diena, tačiau vėliau, atlikėjas ją pakeitė į rugsėjo 11 dieną ir savotiškai pateko į karą dėl albumo populiarumo su kito amerikiečių reperio 50 Cent albumu Curtis.
Kanye West'as sakė: "Nebijau su albumu Graduation likti antras, priešingai, manau tai puiki šventė klausytojams, kurie tą pačią dieną galės gauti tiek daug geros muzikos."
50 Cent net susilažino, sakydamas: "Jei Kanye West'o albumas pralenks manąjį pardavimų skaičiumi, aš nutrauksiu savo karjerą, tiksliau, prodiusuosiu kitus atlikėjus, tačiau savo solinių albumų daugiau nebeleisiu." Kiek vėliau 50 Cent atsiėmė savo žodžius sakydamas, kad ir toliau leis albumus, jei Kanye West'o albumas ir parduos daugiau kopiju negu jo.
Skerdimai (Molėtai)

Istorija

1910 m. minimas juodraštinėje Balninkų priešvedybinės apklausos knygoje.
Hormozgano provincija

Geografija

Provincija nusidriekusi Persijos įlankos, Hormūzo sąsiaurio bei Omano įlankos pakrantėje – įlinkyje, esančiame priešais Musandamo pusiasalį. Provincijai priklauso daug salų priekrantėse (Kešmas, Kišas, Lavanas, Larakas, Ormūzas, Faroras, Abu Musa ir kt.). Sausumos paviršius kalnuotas, apima pietinį Zagroso kalnų pakraštį. Klimatas labai karštas ir drėgnas, tačiau kritulių iškrenta labai mažai. Yra keletas UNESCO biosferos rezervatų.

Gyventojai

Vyraujančios tautos – persai, arabai, baludžai ir kt.
Didžiausi miestai: Bandare Abasas, Minabas, Rudanas, Bandare Lengė, Kešmas, Kišas, Hadžiabadas.
Stalgenė

Istorija

Gyvenvietė kūrėsi apie Stalgenės (Stalgen) dvarą. Šio dvaro rūmuose buvo Napoleono maršalo Žako Makdonaldo štabas. Tarybiniais metais Stalgenė buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Jūratė Morkevičienė

Biografija

1983 m. baigė 47-ąją technikos mokyklą, laikrodininkė. Individuali Jūratės Morkevičienės įmonės savininkė.
Nuo 2011 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narė (Nepriklausomų kandidatų koalicija). 
Sutuoktinis Arūnas, vaikai Aldutė, Milda.
Chmelnickio sukilimas

Chmelnickio sukilimas – Ukrainos kazokų kariniai veiksmai 1648–1654 m., siekiant nepriklausomybės nuo ATR, pasibaigę faktine priklausomybe nuo Maskvos.

Sukilimo pradžia

1648 m. balandžio 22 d. kazokai, vadovaujami Bogdano Chmelnickio, išvijo registrinių kazokų įgulą, o Bogdanas Chmelnickis buvo išrinktas etmonu.

Kariniai veiksmai

Remiamas Krymo totorių B. Chmelnickis 1648 m. įveikė Abiejų Tautų Respublikos kariuomenę prie Geltonųjų Vandenų, Korsūnės, Piliavcų, užėmė Lvovą, Zamostę.
Sukilimo metu B.Chmelnickis pradėjo lenkų ir žydų pogromus. Buvo sunaikinta apie 300 žydų bendruomenių, apie 60 000 žydų išžudyta arba parduota į vergiją turkams. Po to sekusiame Švedų tvane ir per karą su Maskva buvo išžudyta dar apie 100 000 žydų.
1649 m. pradžioje žlugus deryboms su Abiejų Tautų Respublika, kovojo toliau. 1649 m. pasirašė Zborovo sutartį, kuria siekta įtvirtinti iš esmės autonominę Ukrainą.
1651 m. pralaimėjo prie Berestečko ir buvo priverstas sudaryti kazokams mažiau palankią Bila Cerkvos sutartį.

Prisijungimas prie Maskvos

Dar 1648 m. prašėsi Rusijos caro Aleksejaus Michailovičiaus globos, su kitais kazokų vadais 1654 m. prisiekė jam (Pereslavlio rada) prijungdamas Ukrainą prie Rusijos.

Dalyvavimas ATR karuose prieš Maskvą ir Švediją

Per 1654–1667 m. ATR ir Maskvos karą rėmė Maskvą, į Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę pasiuntė kazokų pulkus.
Per 1655–1660 m. ATR ir Švedijos karą rėmė Švediją ir 1655 m. Kėdainių sutarties šalininkus. Manoma, kad ketino pripažinti Švedijos karaliaus Karolio X Gustavo valdžią. Tačiau, sužinoję, kad jų etmoną ištiko paralyžius, kazokai pasuko atgal, o tai galutinai pribaigė Chmelnickį. Jis mirė nuo apopleksijos 1657 m. liepos 27 d., bet apie jo mirtį buvo pranešta tik rugpjūčio 16 d.