google/wiki40b huggingface dataset:
Kaltinėnų koplyčia

Istorija

Koplyčia pastatyta parapijos kapinėse, kurios iki XIX a. pirmosios pusės vadintos Lakštinių kapinėmis. Taip vadinta ir pati koplyčia. Koplyčia pastatyta apie 1798 m. kun. Antano Januškevičiaus lėšomis ir iniciatyva, prisidėjus parapijiečiams.
1880-1887 m. koplyčioje vyko pamaldos, kai buvo atstatoma 1880 m. gaisre sudegusi Kaltinėnų bažnyčia.
Plačiausiai Kaltinėnų koplyčia minima 1800 ir 1821 m. bažnyčios inventoriuose, kuriuose nurodyti koplyčios išvaizda ir stovis, kad pastatas ir jo stogas apskritimo formos. Stogas buvo iš storlenčių, virš jo - dažytas bokštelis su kryžiumi, durys - trigubų vyrių, apmuštos lentelėmis, dažytos, su prancūziška vidaus spyna. Grindys ir lubos iš storlenčių. 1844 m. inventoriuose minima, kad stogas dengtas gontais. 1851 m. koplyčia sunykusi – sienų apkalimas ir grindys supuvę. 1865, 1902, 1907 m. bažnyčios inventoriuose koplyčia neminima. Tarpukario laikotarpiu žinių apie koplyčią nėra, tačiau manoma, kad ji buvo tvarkyta.
1983 m. pagal Šilalės rajono kultūros skyriaus užsakymą Paminklų konservavimo institutas atliko koplyčios tyrimus. Jų pagrindu 1990 m. buvo atlikta restauracija ir konservacija (projekto vyr. architektė A. Bučinskaitė). Restauracijos metu atlikti darbai: pakeista dalis sienų rastų, pakeistas išorinis apkalimas, naujai įrengtos grindys, pakeistas stogas, vietomis restauruoti pamatai, įstatyti nauji langai ir durys.

Architektūra

Koplyčia yra liaudies architektūros, aštuonkampio plano, su aštuonšlaičiu skiedrų dangos stogu, virš kurio iškilęs nesudėtingas aštuonkampis bokštelis su kryžiumi. Langų, durų angos – stačiakampės. Statinys suręstas iš medinių tašytų rąstų ant lauko akmenų mūro pamatų. Fasadų apdaila ir puošyba – medinių lentų vertikalaus apkalimo su juostelėmis ant sandūrų tipas. Priekyje – rombų raštu lentelėmis apkaltos ir didelėmis vinių galvutėmis puoštos vienvėrės durys ir stačiakampis langelis virš jų. Koplyčios vidų dengia plokščia medinė perdanga su sijomis iš apačios. Virš įėjimo – choras, priešais – pusapskričiu aptvertas dvitarpsnis altorius.
Savo formomis ji primena aštuonkampę Račkiškės koplyčią, kuri buvo perkelta iš Švenčionių rajono į Lietuvos liaudies buities muziejų reprezentuoti tradicinę sakralinę architektūrą.
Sirijos ginkluotosios pajėgos

Tarptautiniai ginčai

Nuo 1967 m. dauguma Golano aukštumų (tai pietvakarių Sirijos dalis) okupuota ir valdoma Izraelio. Nuo 1973 m. paliaubų linijos nepažeidžia nė viena pusė, konfliktų prie jos buvo labai nedaug. Sirija nepripažįsta Izraelio kaip valstybės.
Sirija ir Libanas oficialiai skelbia, kad Izraelio aneksuotos Šebaa fermos (angl. Shebaa farms) šiauriniame Golane iš tikrųjų yra Libano teritorija, todėl Izraelis nėra visiškai išvedęs kariuomenės iš Libano teritorijos. Izraelis ir Jungtinės Tautos su tuo nesutinka, skelbia, kad Šebaa rajonas yra Golano aukštumų teritorija, kurią JTO laiko Izraelio okupuota teritorija, o Izraelis po aneksijos laiko sava teritorija.
1976 m. Libano prezidentas pakvietė Sirijos kariuomenę į Libaną, kad ši palaikytų Libano vyriausybę prieš maištavusius Palestinos išlaisvinimo organizaciją ir Libano pajėgas. Sirijos kariuomenė Libane išbuvo visą Libano pilietinį karą, ėmė kontroliuoti gana didelę teritorijos dalį, varžydamasi su Izraeliu, kuris Libano pilietinio karo metu nuo 1978 m. buvo užėmęs Libano pietus. 1990 m., pasibaigus Libano pilietiniam karui, Sirijos kariuomenė iki 2005 m. liko Libane, kas faktiškai buvo karinė šios šalies okupacija. 2005 m., po viešų protestų ir tarptautinio spaudimo Sirijos kariuomenė buvo išvesta.
Sirija taip pat laiko Pietų Turkijos Hatajaus provinciją (vadinamą Iskanderoun ar Alexandretta) Sirijos teritorija, kuri yra okupuota, nes ją dar kolonijiniais laikais Prancūzija perleido Turkijai. Tačiau dėl šio dalyko nekovojama, o valdant Bashar al-Asad gerėjančių Sirijos ir Turkijos santykių fone ginčas dėl Hatajaus atrodo užmirštas, nors Sirija nėra paskelbusi, kad jos pozicija būtų pasikeitusi.

Modernizacija

Paskutiniais metais Sirija iš Rusijos pirko šiuolaikinius ginklus, tokius kaip prieštankinės ir zenitinės raketos, kurios turi padidinti Sirijos ginkluotųjų pajėgų galimybes. 2008 m. rugsėjį Sirija ketino pirkti Rusijoje naikintuvus MiG-29SMT, zenitines kovos mašinas Pancir S1E, taktines raketas Iskander, reaktyvinius mokomuosius lėktuvus Jak-130, du „Amūro“ klasės povandeninius laivus.
Rusija planuoja TSRS laikų laivyno bazavimo punktą Tartuso uoste paversti nuolatine karinio jūrų laivyno baze. RIA Novosti pranešė, kad Tartuse bazuojasi 10 Rusijos karo laivų, kol bazė plečiama. Izraelis ir JAV pareiškė, kad jie yra prieš tolesnį ginklų pardavimą Sirijai, nes būgštauja, kad ginklai gali patekti į Iraną ar atitekti Hezbollah kovotojams Libane.

Sirijos armija

Sirijos armija yra dominuojanti ginkluotųjų pajėgų šaka. Jos atstovai užima daugumą vadovaujančių postų ginkluotųjų pajėgų vadovybėje, armija turi daugiausia kareivių (80% viso ginkluotųjų pajėgų personalo).
1985 m. armija turėjo 396 000 karių (dar 300 000 – rezervas). Armiją sudaro 11 divizijų. Tobulinant armijos struktūrą buvo suformuota specialiųjų pajėgų divizija, o kitos divizijos sujungtos į tris korpusus.
Pervalkos ledynas

Pervalkos ledynas (angl. Portage Glacier) – slėnio ledynas JAV, Aliaskoje, Kenajaus pusiasalyje, Čugačo nacionaliniame miške, 6 km nuo Whittier miesto. Ilgis 9,6 km. Ledynas leidžiasi į Pervalkos ežerą.
Ledynas pirmą kartą minimas 1898 m. JAV tyrinėtojo Thomas Corwin Mendenhall. Pavadinimas kilo dėl to, jog ledynas yra pervalkos kelyje tarp Princo Viljamo ir Kuko įlankų.
Raudonoji nykštukė

Raudonoji nykštukė – maža, palyginus šalta žvaigždė, kurios masė yra nuo 0,075 iki maždaug pusės Saulės masės. Paviršiaus temperatūra nesiekia 4000 kelvinų laipsnių karščio. Kartu su geltonosiomis ir baltosiomis nykštukėmis sudaro didžiąją dalį Paukščių Tako žvaigždžių. Raudonosios nykštukės kurą degina labai lėtai, todėl manoma, kad jos gali gyvuoti šimtus milijardų metų (žymiai ilgesnį laiką nei yra praėjęs nuo Visatos susidarymo). Nors raudonosios nykštukės yra labiausiai paplitęs žvaigždžių tipas, kuriam priklauso daug artimų Saulės sistemos kaimynių, dėl menko ryškumo (ne daugiau 10 % Saulės šviesumo) nė viena nematoma plika akimi. Artimiausia Saulei žvaigždė (Kentauro Proksima, 4 šviesmečiai) taip pat yra raudonoji nykštukė.
Raudonosios nykštukės (mažesnės nei 35 % Saulės masės) konvekcija apima visą žvaigždę, taigi jos degantis kuras nuolat sumaišomas ir jo sudėtis visame tūryje ta pati. Tai pailgina žvaigždės amžių.
Dalis raudonųjų nykštukių turi egzoplanetų sistemas. 2007 m. balandžio mėnesį prie raudonosios nykštukės Gliese 581 buvo aptikta Gliese 581c planeta, kuri yra labai panaši į Žemę ir skrieja vadinamoje gyvybės zonoje, kurioje vanduo gali egzistuoti skystos būsenos – neišgaruoti dėl karščio ir nesušalti į ledą. Dėl šios priežasties neatmetama skysto vandens ar net gyvybės egzistavimo galimybė minėtoje planetoje. Visgi egzistuoja keletas gyvybei tokio tipo žvaigždžių sistemose nepalankių faktorių. Dėl menko spinduliuojamos energijos kieko gyvybei tinkamos planetos turi būti tiek arti žvaigždės, jog turėtų būti atsisukusios į ją visada ta pačia puse (kaip Mėnulis į Žemę). Raudonosios nykštukės taip pat spinduliuoja labai mažai ultravioletinių spindulių, kurie, kaip ir dienos bei nakties kaita, gali būti reikalingi gyvybei atsirasti.
Platinamasis paketas

Platinamasis paketas (angl. distribution, lietuviškai kartais vadina distribucija) – programinės įrangos rinkinys, paruoštas patogiam platinimui bei įdiegimui.
Įprastai platinamuoju paketu vadinama operacinė sistema su Linux ar kitu (pvz BSD, HURD), dažniausiai laisvu, operacinės sistemos branduoliu bei papildomomis programomis. Labiausiai paplitę yra vadinamieji GNU/Linux platinamieji paketai, su Linux branduoliu bei laisvų programų rinkiniu, kurių dauguma platinamos pagal GNU licencijas (GPL bei LGPL).
Vieni Linux platinamieji paketai turi daugiau programų, o kiti mažiau, atitinkamai skiriasi ir savo dydžiu bei paskirtimi. Labiausiai paplitę yra serveriams bei namų kompiuteriams skirti platinamieji paketai, populiariausi yra: Debian, Ubuntu, Mandriva, Fedora, SuSE, Gentoo, Slackware, Linspire, Xandros, Archlinux, Mepis GNU/Linux.
Labai dažnai GNU/Linux platinamieji paketai kuriami vieni kitų pagrindu, pvz., Debian pagrindu yra sukurti Ubuntu, Mepis, Linsprire, Xandros bei Lietuvos rinkai skirtas Baltix platinamieji paketai. Taip kuriant daug mažiau darbo yra dubliuojama, dažniausiai visur naudojamos tos pačios laisvos programos (pvz internetui naršyti - Firefox, tekstams rašyti, pateiktims bei skaičiavimams biure - OpenOffice.org, grafinei terpei - X.org sistema ir t. t.), todėl sukuriami geriau galutiniam naudotojui pritaikyti produktai.
Kolnas

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XVIII a. minima gyvenvietė netoli Pisos upės. X a.-XI a. gyvenvietėje stovėjo medinė pilis. Pirmą kartą gyvenvietė paminėta 1222 metais. 1425 m. Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis gyvenvietei suteikė Kulmo miesto teises. 1426 m. gyvenvietė minima kaip Colno. 1434–1443 m. miestas persikelė arčiau Labnos upės, kur vėliau įsikūrė Labnos gyvenvietė. Šį persikėlimą lėmė tai, kad Kolno aukštumoje prie Pisos upės įsikūręs miestas buvo sunkiai pasiekiamas dėl nepalankių gamtinių salygų. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. 1765 m. spalio 13 d. karalius Stanislovas Augustas Poniatovskis suteikė gyvenvietei Kolno miesto herbą. 1794 m. liepos 10 d. mieste įvyko Kolno mūšis. Per 1794 m. sukilimą miestas sudegė. 1827 m. 38% miesto gyventojų buvo žydai, 1857 m. 62%. 1867 m. miestas tapo Kolno apskrities centru. 1904–1905 m. pastatyta Kolno Šv. Mikolajaus cerkvė. 1915 m. vokiečių kariuomenė mieste pastatė Kolno geležinkelio stotį, kuri jungė miestą su Vokietijos imperijos, Pišo miestu. 1923 m. ši geležinkelio linija buvo panaikinta. 1929 m. įkurtas Orzeł Kolno futbolo klubas. 1939 m. mieste gyveno 5,163 gyventojai iš kurių 67% buvo žydai. 1939 m. rugsėjo 8 d. miestą užėmė Trečiasis Reichas. 1939 m. rugsėjo 29 d. miestą vokiečiai perdavė Tarybų Sąjungai. 1939-1941 m. ir 1944 m. miestas buvo Kolno rajono centras. 1941 m. birželio 22 d. miestą užėmė Trečiasis Reichas. 1941 m. rugpjūčio mėnesį Kolimagų ir Mšcivujės kaimuose buvo nužudyti visi miesto žydai. 1945 m. sausio 23 d. į miestą įžengė Raudonoji Armija.
Girelės II tvenkinys

Duomenys

Tvenkinio kodas –  12050341, priklauso Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinui. Vandens telkinio plotas – 17,4 ha, ilgis – 0,68 km, plotis – iki 0,48 km, kranto linijos ilgis – 2,0 km. Žemių užtvankos keteros altitudė – 83,70 m, užtvankos ilgis – 480 m, plotis – 8 m, vandens pertekliaus pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 1,90 m³/s.
Agora (filmas)

Turinys

IV amžius, Aleksandrija. Mokslininkė ir filosofė dėsto Platono mokykloje ir tuo pačiu mėgina įminti Visatos paslaptį. Mieste vis labiau įsigali krikščionys ir kuomet senojo tikėjimo išpažinėjai pamėgina panaudoti jėgą, gauna atkirtį ir priversti slėptis Hipatijos tėvo vadovaujamoje bibliotekoje. Konfliktą nutraukia Romos imperatoriaus įsakymas, leidžiantis krikščionims laisvai išpažinti savo tikėjimą.
Preina keletas metų. Krikščionys vis labiau įsigali ir terorizuoja visus, neišpažįstančius jų tikėjimo. Net Orestas, buvęs Hipatijos mokinys, dabar tapęs prefektu ir krikščionimi, vengia konfliktuoti su vyskupu Kirilu. Pastarasis negali susitaikyti su Hipatijos autoritetu bei viešu nepritarimu jokiai religijai ir apkaltina ją raganavimu, už kurį numatyta mirties bausmė...
Virbalis

Pavadinimo kilmė

Virbalio vardas minimas nuo 1559 metų. Iki XVIII a. buvo žinomas kaip Naujoji Valia (arba Nova Volia, lenk. Nowa Wola), nors kartu buvo minimas ir Virbalis. Pavadinimas tikriausiai yra kilęs nuo pavardės Virbalis (arba Virbalas). Lenkai miestą vadino Veržbolovu.

Susisiekimas

Virbalio pagrindinis kelias yra  A7  Marijampolė–Kybartai–Kaliningradas , kuris yra dalis Europinio kelio  E28  Berlynas-Gdanskas-Kaliningradas-Marijampolė-Prienai-Vilnius-Minskas .
Lin Yue

Biografija

2006 m. Azijos žaidynėse Katare Yue pirmu numeriu įveikė šuolių į vandenį iš 10 m platformos kvalifikaciją. Finale sportininkas surinko 551,30 taškų ir tapo žaidynių čempionu. Sinchroninių šuolių nuo 10 m platformos rungtyje kartu su Huo Liang pelnė aukso medalius. Yue pateko į nacionalinę Kinijos komandą 2007 m. Romoje vykusiame pasaulio čempionate. Individualioje rungtyje kinas nusileido tik tautiečiui Zhou Lüxin ir rusui Gleb Galperin bei pelnė bronzą. Poroje su Huo Liang pelnė auksą sinchroninių šuolių rungtyje. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kinietis varžėsi tik sinchroninių šuolių rungtyje, kurioje poroje su Huo Liang tapo olimpiniais čempionais. 2009 m. pasaulio čempionate apgynė pasaulio čempionų titulą sinchroniniuose šuoliuose. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Yue dalyvavo individualiuose šuoliuose nuo 10 m platformos. Pasiekęs finalą jis surinko 527,30 taškų ir liko 6-as bei tapo vieninteliu Kinijos atstovu vyru, kuris Londono olimpiadoje nepelnė jokio medalio. 2015 m. pasaulio čempionate Kazanėje palnė trečiąjį savo karjeroje sinchroninių šuolių pasaulio čempionų titulą. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse poroje su Chen Aisen iškovotas aukso medalis.
Šeolas

Šeolas (hebr. ‏שְׁאוֹל‏‎ Šəʾōl) – Tanache minima tamsybių vieta, mirusiųjų pasaulis ir požemis, į kurį patenkantys visi mirusieji – tiek teisieji, tiek neteisieji. Tai tylos ir tamsos vieta, atskirta nuo gyvųjų pasaulio ir Dievo. Šeolas dar įvardijamas žeme arba požemio pasauliu, kapu, dulkėmis, avadonu (prapultimi), tyla, Belialo srautais, duobe ar duobės gelmėmis, tamsos karalyste. Šeolo įvaizdyje jaučiama gretimų kraštų mitologijos įtaka.
Šeolo gyventojai yra šešėliai (rephaim), bejėgės esybės, netekusios asmenybės bruožų. Visgi buvo tikima, kad tam tikromis aplinkybėmis gyvieji gali su jomis susisiekti. Karaliaus Sauliaus prašymu kerėtoja iš Endoro iškvietusi pranašo Samuelio šešėlį, tačiau tokia praktika buvo uždrausta (Pakartoto Įstatymo 18,10). 
Nors Tanache Šeolas suprantamas kaip nuolatinė mirusiųjų buveinė, Antrosios Jeruzalės šventyklos laikotarpiu (500 m. pr. m. e. – 70 m. e. m.) ėmė rastis įvairesnių sampratų. Kai kuriuose tekstuose Šeolas laikomas tiek teisiųjų, tiek neteisiųjų buveine, padalinta į atitinkamas dalis. Kituose tekstuose laikoma, kad tai tik bausmės vieta nedoriems mirusiesiems. Talmude, veikiant graikų ir persų tradicijoms, prilyginamas Gihenomai – vietai, kurioje baudžiami nusidėjėliai. Apie 200 m. pr. m. e. Aleksandrijoje išvertus Tanachą į graikų kalbą (Septuaginta), žodis Šeolas buvo išverstas kaip hades (Hadas – požemio pasaulio karalystė ir ją valdantis dievas graikų mitologijoje). Esama nemažai bendrybių tarp Šeolo įvaizdžio Tanache ir Hado, aprašyto Homero kūriniuose.
Tarpinis rūtenis

Paplitimas ir augavietės

Paplitęs Pietų, Vidurio, Rytų ir Šiaurės Europoje. Lietuva yra ties rytiniu arealo pakraščiu. Dažniau aptinkamas Lietuvos pietinėje, pietrytinėje ir rytinėje dalyse. Auga plačialapių bei mišriuose miškuose, krūmuose, pamiškėse, upių šlaituose.

Biologija ir ekologija

Daugiametis 10–15 cm aukščio žolinis augalas, pavasarinis efemeroidas. Stiebagumbiai rutuliški, pilnaviduriai, juose kaupia maisto atsargas. Lapai ilgakočiai, dukart trilapiai; lapeliai suskaldyti pailgomis skiltimis. Stiebas ilgas, nešakotas, jo pamatas apaugęs blyškiais žvyneliais. Stiebo viršūnėje yra žiedynas – kekė, joje 1–5 (7) žiedai. Pažiedės lygiakraštės, kartais apatinės labai negiliai suskaldytos. Vainikėlis 10–15 mm ilgio, šviesiai purpurinis, su pentinu, kuriame kaupiamas nektaras. Žydi balandžio – gegužės mėnesiais, medžiams dar nesulapojus. Apdulkinamas vabzdžių. Vaisius – dežutė. Sėkloms subrendus (pirmoje vasaros pusėje) antžeminė augalo dalis sunyksta. Sėklos turi maistingus priedus elajosomas, kurios vilioja skruzdėlės. Skruzdėlės yra svarbios visų rūtenio genties augalų platintojos (mirmekochorija).

Grėsmės

Nyksta dėl miškų kirtimų, jų metu pažeistos miško paklotės. Jei greta auga paprastasis rūtenis (lot. Corydalis solida), tarpinis rūtenis nyksta dėl hibridizacijos.
Pasaulio virtuvės

Skirtumai

Pasaulio virtuvių įvairovė susiformavo dėl kelių priežasčių. Pirmiausia tai lėmė skirtingos gamtinės sąlygos. Skirtingose vietose buvo prijaukintos skirtingos žemės ūkio kultūros, kas nulėmė skirtingus naudojamus maisto produktus. Skyrėsi ir gaminimo prietaisai, kas lėmė skirtingas maisto apdorojimo tradicijas. Skyrėsi ir mitybos poreikiai (gamtos reguliuojamas maisto medžiagų balansas).
Kita priežastis buvo skirtingos kultūrinės - religinės sąlygos, salygojusios įvairius maisto draudimus ar ceremonijas. Daugelyje pasaulio kultūrų yra uždrausta kiauliena (islamo virtuvėse), kai kuriose nevalgomi grybai (šiaurės tautų mityboje) ir pan. Religija sąlygojo ir sudėtingą kulinarijos bei skonio filosofiją.
Pasaulio virtuves gali apibūdinti keletas svarbiausių kriterijų. Tai - naudojami produktai, jų apdorojimo principai, svarbiausi patiekalai, kulinarijos filosofija, stalo etiketas.

Apdorojimas

Pasaulyje yra žinoma gausybė skirtingų maisto šaltojo ir terminio apdorojimo būdų. Labiausiai paplitę yra kepimas ant ugnies ar pelenuose, kepimas keptuvėje, kepimas krosnyje, virimas skystyje, virimas riebaluose, virimas garuose, troškinimas ir daugybė kitų. Apdorojimo būdus labai stipriai paveikė vieno ar kito įrankio bei prietaiso išradimas. Pvz., krosnis (Vakarų virtuvėje), garų indas (Tolimųjų Rytų virtuvėje), mitadas (Etiopijos virtuvėje) ir kt. buvo svarbūs išradimai, stipriai paveikę vietos tradicijų raidą.

Patiekalai

Skirtingos pasaulio virtuvės skirtingai klasifikuoja patiekalus. Pvz., Japonų virtuvėje klasifikuojama pagal apdorojimo būdą: produktai yra virti (nimono), apkepti (itamemono), kepti (yakimono), virti riebaluose (agemono) ir pan. Vakarų virtuvėse paprastai klasifikuojama pagal patiekalo skonio savybes ir temperatūrą. Priimta visus patiekalus grupuoti į kategorijas užkandžiai, sriubos, karšti patiekalai, desertas, gėrimas.
Nigerijos valstijos

Nigerijos valstijos – Nigerijos administraciniai vienetai, kurių dabartinė situacija susiformavo 1996 m.
San Estanislao

Istorija

1749 m. Itati gvaranių misiją įkūrė jėzuitas Sebastianas Jegrosas. Gyvenvietei suteiktas pavadinimas pagal lenkų šventąjį Stanislovą. XX a. antroje pusėje tapo svarbiu kelių mazgu ir ėmė sparčiai augti.
Internetinis forumas

Internetinis forumas – dar vadinamas diskusijų forumu yra virtuali vieta internete keistis mintimis ir patirtimi. Bendravimas vyksta asinchroniškai, t. y. ne realiu laiku.
Dažniausiai interneto forumas turi konkrečią temą arba jis paskirstomas į keletą temų su atskirais subforumais. Juose galima sukurti diskusijų temas, kurias susidomėję vartotojai gali perskaityti ir į jas atsakyti.

Internetinių forumų rūšys

Internetiniai forumai skirstomi į skirtingas rūšis, kurios naudoja skirtingas technologijas.

Usenet

Usenet – internetinių forumų prosenelis. Usenet dar vadinamas naujienų grupėmis arba angliškai newsgroups. Usenet'as yra decentralizuotas pašto serverių sistema. Registruotas arba anoniminis vartotojas siunčia savo žinutę elektroninio laiško formatu į serverį. Kiekvienas prie serverio prisijungęs vartotojas gali perskaityti visas serveryje esančias žinutes.

Mailinglist

Mailinglist – lietuviškai dažnai vadinamas elektronine konferencija. Veikia panašiu principu kaip usenet. Vartotojas siunčia laišką elektroninės konferencijos adresu, pvz., konferencija@ekonferencija.com. Serveris, gavęs žinutę, persiunčia ją visiems užsiregistravusiems elektroninės konferencijos dalyviams.

Webforum

Webforum – diskusijų forumas esantis World Wide Web dalis. Svetainė, suteikianti galimybę diskutuoti tam tikromis temomis. Šie forumai skirstomi į klasikinį bei bulletin board system forumus.

Klasikinis webforumas

Klasikiniame webforume temos ir po jų einantys atsakymai bei diskusijos yra hierarchiškai (medžio struktūra) surūšiuoti. Taip lengva atskirti atsakymų ir diskusijų vystymosi struktūrą.

Bulletin Board

Bulletin Board visi atsakymai pateikiami viename puslapyje. Tai vadinama „plokščia“ arba „linijine“ struktūra. Kiekviename puslapyje būna nustatytas atsakymų skaičius. Jį viršijus, sukuriamas kitas puslapis.
Webforumai su linijine struktūra beveik visiškai išstūmė forumus, naudojančius hierarchines struktūras.
Ąžuolinis skylenis

Biologija

Parazituojantis grybas, sukeliantis baltąjį šerdinį gyvų medžių kamienų medienos puvinį. Vaisiakūniai vienmečiai, stambūs, išauga vasarą ar ankstyvą rudenį.
Auga ant vidutinių ir stambių ąžuolų, pavienių ar miškuose. Dažniausiai pasitaiko 2 m ir didesniame aukštyje ant kamienų ar apatinių stambių šakų. Panašūs kamštinio skylenio (Inonotus dryadeus) vaisiakūniai vystosi žemiau, apatinėje ąžuolo kamieno dalyje.

Populiacija Lietuvoje

1992 m. ąžuolinis skylenis įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Lietuvoje auga daugiausiai pietrytinėje ir centrinėje dalyje. Aptikta 19 radaviečių su gausiomis populiacijomis Punios šile (Alytaus rajone), Kauno ąžuolyne, Gustonių miške (Panevėžio rajone), Gojaus miške (Prienų rajone), Dūkštų,Verkių ir Žaliųjų ežerų apylinkėse (Vilniaus rajone).
Liuosybė

Liuosybė – savaitraštis, ėjęs 1917 m. balandžio 30 – birželio 11 d. Rygoje.

Istorija

Leido Rygos lietuvių sąjunga. Išėjo septyni numeriai.
Grandukas

Grandukas – titnaginis akmens amžiaus darbo įrankis. Naudotas medžiui arba kaului apdoroti.
Grandukas yra titnago gabalas, kurio kraštai – įgaubti arba tiesūs, stori ašmenys – retušuoti. Lietuvoje naudotas nuo paleolito pabaigos; ypač būdingas mezolito pabaigai ir neolito pradžiai. Labiausiai buvo paplitę grandukai, derinti su kitais įrankiais (gremžtukas, rėžtukas). Grandukų rasta neolito gyvenvietėse, priskiriamose Narvos kultūrai, Nemuno kultūrai ir Pamarių kultūrai.
Atomo numeris

Atomo numeris, atominis numeris, atominis skaičius, (Z) yra protonų skaičius atomo branduolyje. Atomas, kuris turi neutralų krūvį, turės atominį numerį lygų elektronų skaičiui. Cheminiai elementai periodinėje elementų lentelėje yra išdėstyti atominio numerio didėjimo tvarka.
Atominis numeris neturėtų būti maišomas su masės numeriu (A), kuris yra lygus protonų ir neutronų (nukleonų) skaičiui branduolyje. Neutronų, esančių atomo branduolyje, skaičius žymimas N, todėl galioja tokia minėtus skaičius apjungianti formulė: A = Z + N (šie skaičiai visada yra natūralūs).
Pradžioje, atomo numeris reiškė elemento vietą periodinėje elementų lentelėje. Kai Mendelejevas surašė visus žinomus cheminius elementus ir sugrupavo juos pagal cheminį panašumą, buvo pastebima, kad išrikiuojant juos pagal griežtą atominės masės numerį yra neatitikimų. Jodas ir telūras, jeigu išrikiuoti pagal atominę masę atrodo išdėlioti netvarkingai ir geriau atitiktų savo vietas jei jų numeriai būtų apkeisti vietomis. Išdėliojus elementus pagal chemines savybes, jie gavo savo elementų numerius. Šis numeris pasirodė labai artimas atomo masei.
Vėliau buvo atrasta, kad atomo numeris atitinka branduolio elektrinį krūvį – kitaip sakant kiek protonų yra branduolyje. Krūvis, o ne atomo masė, suteikia elementams jų chemines savybes.

Simbolis Z

Atomo numerio simbolis Z greičiausiai atsirado nuo vokiško žodžio Atomzahl (liet. atominis skaičius), nors iki 1915 m. buvo naudojamas žodis Zahl (liet. skaičius).
Smalinė (Vilnius)

Istorija

Iki XX a. pab. – kaimas Buivydiškių apylinkėje.
Lex Ripuaria

Lex Ripuaria - vienas iš "barbarų teisės" kodeksų, naudotas vienos iš germanų genčių - Reino frankų arba ripuarijų. Surašytas greičiausiai netrukus po to, kai buvo išvytas Teodorikas (511-534 m.), vėliau pildomas ir keičiamas. Galiojo žemutinio Reino srityje.
Galaktikos sergėtojai

Siužetas

Į amerikiečių lakūno Piterio Kvilo (aktorius Chris Pratt), skrajojančio Galaktikos platybėse, rankas, patenka paslaptinga relikvija. Netrukus paaiškėja, kad šį artefaktą medžioja ir nuožmus galaktikos piktadarys Ronanas. Nespėjęs nė apsidairyti, Piteris tampa vienu labiausiai medžiojamų žmonių visatoje. Supratęs, kad vienas nuo visos armijos medžiotojų nepabėgs, Piteris kreipiasi pagalbos į vieną keisčiausių visų laikų kompanijų: kalbantį meškėną, į medį panašų humanoidą, nuostabaus grožio negailestingą žudikę ir dar vieną kerštu gyvą veikėją.
Su jų pagalba Piteris turi užtikrinti, kad artefaktas nepaklius į blogas rankas, nes, kaip netrukus paaiškėja, nuo to priklauso visos Visatos likimas.