google/wiki40b huggingface dataset:
Baušiškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis, kartais dar vadintas Radiščių piliakalniu, nes yra prie Radišių kaimo ribos, įrengtas nupjauto kūgio formos apie 18 m aukščio kalvoje. Jį iš rytų juosia Audros, iš pietų ir pietryčių – buvusio upelio slėniai, iš vakarų ir šiaurės vakarų – plati dauba. Aikštelė ovali, 55 x 30 m dydžio, su kultūriniu sluoksniu, jos vakarinis kraštas kiek aukštesnis. Aikštelėje ir jos šlaituose rasta lipdytinės brūkšniuotu, lygiu ir grublėtu paviršiumi keramikos. Nuo XIX a. antrosios pusės iki XX a. vidurio buvo ariamas.
Prie piliakalnio, 200 m į rytus yra keletas apardytų pilkapių su akmenų vainikais. Iš viso buvo per 10 pilkapių.

Aplinkiniai piliakalniai

Moškėnų piliakalnis 16 km
Alsetos piliakalnis 7 kmLukštų piliakalnis 20 kmKalnočių piliakalnis 17 km
Papilių piliakalnis (Rokiškis) 13 kmKerelių piliakalnis 28 km
Vaduvų piliakalnis 20 km
Rudžių piliakalnis 6,5 kmBradesių piliakalnis 16 km
Petrešiūnų piliakalnis 7 kmJuodonių piliakalnis 14 kmRadžionių piliakalnis 8 km
Dauliūnų piliakalnis 10 km
Šeimyniškių piliakalnis 20 kmSkineikių piliakalnis 21 km
Vosgėlių piliakalnis 16 km
Á

Á, á (a su akūtu) – lotynų abėcėlės raidė, sudaryta iš raidės a ir viršuje pridėto akūto. Vartojama čekų, farerų, vengrų, islandų, slovakų ir samių kalbose.
Taip pat naudojama olandų, galisų, airių, oksitanų, portugalų, ispanų, lakotų, navahų ir vietnamiečių kalbose.
Ispanų ir portugalų kalbose ši raidė žymi netradiciškai (t. y., ne priešpaskuriniame skiemenyje) kirčiuotą raidę a.
Jonušava

Pavadinimo kilmė

Vietovė įsikūrė aplink evangelikų liuteronų bažnyčią, kurią puoselėjo dvarininkas Jonušas Radvila – jo garbei Jonušava ir pavadinta.
Vilniaus rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Veikla

Rajono mere antrą kartą išrinkta Leokadija Janušauskienė, jos pavaduotoju Jan Sinicki. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Jan Antoni Jankovski.
2011 m. Kataro turas

2011 m. Kataro turas – dešimtosios daugiadienių plento lenktynių varžybos, vykusios Kataro gatvėmis palei jūros pakrantę. Varžybos vyko 2011 m. vasario 6 - 11 dienomis. Kataro turą  pirmą kartą laimėjo Australijos atstovas Mark Renshaw.
Substancijos-akcidencijos perskyra

Substancijos-akcidencijos perskyra – Aristotelio išskirta ontologijos sąvokų pora, vėliau perimta kitų filosofų. Substancija (lot. substantia) yra „savistovi būtybė“, akcidencija (lot. accidentia) – „nesavistovi“, esanti dėl kažkieno kito.
Laikoma, kad substancija pasireiškia per savo akcidencijas.
Paolo Veneziano

Paolas Venecijietis (it. Paolo Veneziano, apie 1300−1358/1362) – italų protorenesanso dailininkas iš Venecijos.

Biografija

Paolas Venecijietis gimė apie 1300 m. ir mirė 1358 arba 1362 m. Jis laikomas pirmuoju reikšmingu Venecijos dailininku (žinomas vardu) ir, atitinkamai, Venecijos dailės mokyklos pradininku. Paolas Venecijietis savo kūryboje derino bizantietiško ir gotikinio meno brožus, taip pat įterpdavo Džoto mokyklos dailės apraiškų. Jis dirbo tapydamas ant medžio panelių ir menkai tikėtina, kad nebuvo paveiktas Sienos mokyklos. Taip pat tikėtina, kad buvo susipažinęs su tuometine Riminio dailės mokykla. Tikėtina, kad Paolas Venecietis buvo oficialiu Venecijos Respublikos tapytoju. Jis dirbo ties dožo Frančesko Dandolo (miręs 1339 m.) kapo paveikslu. Paolas Venecijietis yra nutapęs du paveikslus Mergelės Marijos karūnavimo tema (vienas iš jų datuotas 1358 m.). Jo tapyba pažymėtina turtingų tekstūrų vaizdavimu ir emalinio spindesio spalvomis. Vėlyvaisiais gyvenimo metais dailininkas turėjo dideles dirbtuves Venecijoje, jo padėjėjais buvo sūnūs Luka ir Džovanis. Vėlyvuoju kūrybos laikotarpiu sunku atskirti Paolo ir jo padėjėjų tapybos darbus. Dailininkas įtakojo Venecijos tapybą iki XIV a. pabaigos, ypač Lorenco Venecijiečio kūrybą.
Stanislovas Vencius

Stanislovas Vencius (lenk. Stanisław Wencius g. 1892 m. rugpjūčio 3 d. Marijampolėje – m. ?) – Romos katalikų kunigas, Lenkijos lietuvių teisių gynėjas.

Biografija

Baigė Seinų kunigų seminariją. Kunigu įšventintas 1915 m. liepos 25 d. Pirmojo pasaulinio karo metais buvo pasitraukęs į Rusiją. Grįžęs vikaravo Pilypave (1918–1919 m.) ir Punske (1919–1927 m.).
1926 m. Balstogės vaivada informavo Lomžos vyskupiją, kad S. Vencius aktyviai dalyvauja kuriant lietuviškas organizacijas ir agituoja už lietuviškas mokyklas. Tais pačiais metais Suvalkų policija informavo savo vyresnybę, kad vikaras Vencius, dėstydamas Punsko mokykloje religiją, dažnai pereina į lietuvių kalbą. 1926 m. kovo 13 d. Suvalkų apygardos prokuroras informavo vyskupiją, kad tolimesnis kunigo buvimas pasienyje su Lietuva yra nepageidaujamas. Po metų buvo tardomas dėl kratos metu rastų Lietuvoje spausdintų knygų. 1927 m. gruodžio 6 d. areštuotas ir po kurio laiko deportuotas į Lietuvą. Tolimesnis likimas nežinomas.
Stebėtojų taryba

Stebėtojų taryba – neprivalomas kolegialus bendrovės veiklos priežiūrą atliekantis organas.
Ją renka akcininkų susirinkimas. Jos įgaliojimai nustatyti bendrovės įstatuose. Stebėtojų taryba jei numatyta bendrovės įstatuose renka bendrovės valdybą, jei jos nėra bendrovės vadovą. Į bendrovės stebėtojų tarybos įgaliojimus įeina funkcija prižiūrėti bendrovės valdybos ir vadovo veiklą. Pateikia akcininkų susirinkimui atsiliepimus ir siūlymus dėl bendrovės veiklos strategijos, metinės finansinės atskaitomybės, pelno paskirstymo projekto ir bendrovės metinio pranešimo, taip pat bendrovės ir vadovo veiklos.
Teikia siūlymus valdybai atšaukti jų sprendimus, kurie prieštarauja įstatams ir kitiems teisės aktams, bendrovės įstatams ar visuotinio akcininkų susirinkimo sprendimams.
Sprendžia kitus bendrovės įstatuose, taip pat visuotinio akcininkų susirinkimo sprendimuose stebėtojų tarybos kompetencijai priskirtus bendrovės ir jos valdymo organų veiklos priežiūros klausimus.
Šakutė (šaudymas)

Šakutė, sieksnis – taikymosi būdas artilerijoje (bet gali būti naudojamas iš šaudant šaulių ginklais).
Šaudymas šakute yra prišaudymo būdas.

Principas

Nusitaikoma į taikinį (pirmas vamzdžio pakilimo kampas) ir iššaunama. Stebima, kur krenta sviedinys. Jei sviedinys nukrenta per arti, padidinamas vamzdžio pakilimo kampas (tai antras pakilimo kampas), vėl iššaunama ir vėl stebima, kur krenta sviedinys. Jei pirmas sviedinys nukrito per arti, antras per toli, tuomet vamzdžio pakilimo kampas parenkamas tarpinis tarp pirmojo ir antrojo (interpoliacija).
Ąžuolpamūšės piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Tatulos ir Ūgės santakos kyšulio aukštumoje. Aikštelė pailga, orientuota rytų-vakarų kryptimi, 60 x 36 m dydžio, jos rytinę dalį juosia 2 pylimai. Vidinis pylimas 45 m ilgio, 3,5 m aukščio, išorinis - 50 m ilgio ir 1,3 m aukščio. Aikštelės vakarinę dalį nuplovė Tatula. Į rytus nuo piliakalnio buvo gyvenvietė. Rasta lipdytinės grublėtu paviršiumi keramikos. II tūkstantmečio pradžioje ant piliakalnio stovėjo žiemgalių pilis. Į rytus ir pietvakarius nuo piliakalnio, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje aptikta grublėtos keramikos, perdegusių akmenų.

Aplinkiniai piliakalniai

Kamardės piliakalnis 22 kmAuželių piliakalnis 27 km
Saudogalos piliakalnis 11 kmRinkuškių piliakalnis 20 km
Klausučių piliakalnis 11 kmTričių piliakalnis 26 kmŽiobų piliakalnis 33 kmŠimonių piliakalnis 12 kmMoliūnų piliakalnis 24 km
Kiūčių piliakalnis 36 kmBakšėnų piliakalnis 34 km
Mapuzauras

Išorinė nuoroda

www.sciencedaily.com
Fiodoras Ladyginas

Fiodoras Ivanovičius Ladyginas (Фёдор Иванович Ладыгин, 1937 m. kovo 10 d. Koročianskio rajonas, Belgorodsko sritis) – rusų karinis žvalgybininkas, generolas pulkininkas, buvęs GRU vadovas.

Išsilavinimas

1954 m. Fiodoras Ladyginas baigė 10 klasių Charkovo mokykloje (ВВС).
1959 m. baigė Žukovo Karinių oro pajėgų inžinerinę akademiją; vėliau – Aukštuosius akademinius vadovaujančiojo personalo kursus prie RF Generalinio štabo karinės akademijos.

Karjera

1959 m. tarnavo TSRS armijos daliniuose (НИИ РВСН).
1964–1973 m. TSRS gynybos ministerijos CNII bendradarbis.
1973 m. būdamas vyresniuoju karininku, pradėjo tarnybą GRU.
1990–1992 m. Generalinio štabo Sutarčių bei teisės valdybos viršininkas.
1992 m. rugsėjo mėn. paskirtas eiti GRU viršininko pareigas.
1997 m. gegužės mėnesį atleistas iš pareigų dėl pasitraukimo į pensiją.
1999 m. lapkričio mėn. kaip nepriklausomas kandidatas nesėkmingai kandidatavo į Rusijos Dūmos deputatus Novooskolskio rinkimų apygardos trečioje rinkiminėje apylinkėje.
Azrakas

Istorija

Vietovė buvo žmonių lankoma nuo priešistorių laikų kaip svarbi oazė dykumoje. Gyvenvietė čia buvo jau nabatėjų laikais. III–IV a. romėnai įkūrė tvirtovę, kuri viduramžiais perstatyta.
Keistas ponios Vord įprotis

Turinys

Ambasadorius Neilas Vordas kartu su žmona Džiule po kelerių metų pertraukos atvyksta į Vieną. Mieste, kuriame naktimis siautėja maniakas, žudantis moteris skustuvu, jai įkyrų dėmesį pradeda rodyti Žanas – buvęs meilužis, vertęs ją žaisti žiaurius seksualinius žaidimus ir vis dar įsitikinęs, kad Džiulė jaučia jam aistrą.
Vakarėlyje Džiulę jos draugė Kerol supažindina su savo giminaičiu Džordžu Karo, su kuriuo jie abu paveldėjo dėdės palikimą. Džordžas ima aktyviai merginti Džiulę ir galiausiai jiedu tampa meilužiais. Netrukus ji sulaukia šantažuojančio raštelio, kuriuo anonimas už tylėjimą reikalauja pinigų. Džiulė parodo raštelį Kerol ir jos abi nutaria, kad jį parašė Žanas. Kerol apsiima nunešti pinigus į sutartą vietą parke, tačiau ją ten nužudo skustuvu ginkluotas vyras. Sužinojusi apie draugės mirtį, Džiulė kreipiasi į policiją ir apkaltina Žaną, tačiau šis turi alibi.
Grįžtančią namo Džiulę garaže užpuola skustuvu ginkluotas vyras, tačiau jai pavyksta pasprukti. Jos vyras Neilas nusprendžia visiems laikams išsiaiškinti su buvusiu žmonos meilužiu ir jie abu nuvyksta į Žano namus, kur randa šį negyvą.
Džiulė apsisprendžia palikti vyrą ir kartu su Džordžu išvyksta į pajūrį. Tuo tarpu įkliūva moteris žudęs maniakas, tačiau Džiulė netikėtai gauna puokštę gėlių ir raštelį, pasirašytą Žano. Ją ištinka nervinis priepuolis ir Džordžas nusprendžia atsivežti iš kito miesto gydytoją. Likusi viena namie Džiulė netenka sąmonės, o pasirodęs Žanas paleidžia į kambarį dujas, imituodamas savižudybę. Atvykęs Džordžas su gydytoju bando išgelbėti Džiulę, tačiau ligoninėje konstatuojama jos mirtis.
Po keleto dienų dykvietėje įvyksta Žano ir Džordžo susitikimas. Pirmasis reikalauja savo dalies pinigų už įvykdytą užduotį, tačiau Džordžas jį nušauna. Dar vėliau jis susitinka su Neilu, kuris laukia draudimo pinigų, kuriuos jiedu turi pasidalinti. Atrodo, kad sumanyta afera nužudyti Džiulę ir pasisavinti jos gyvybės draudimo pinigus prisidengiant mieste siautėjančio maniako darbais jiems pavyko, tačiau tuo metu paaiškėja, kad policija taip pat paspendė spąstus ir Džiulė yra gyva...
Lietuvos kelias (laikraštis)

Lietuvos kelias – Lietuvos socialdemokratų rezistencinis laikraštis, leistas 1943–1944 m. Kaune.

Istorija

Bendradarbiavo Steponas Kairys, Kipras Bielinis, Antanas Žvironas, Jonas Vilkaitis ir kt.
Fluorescencinė lemputė

Liuminescencinė lemputė – dujinės iškrovos pricipu veikianti elektros lemputė, naudojanti elektros srovę sužadinti gyvsidabrio garams argono arba neono aplinkoje. Susidaro plazma, sukurianti ultravioletinę šviesą. Ultravioletiniai spinduliai sužadina liuminoforo (švytalo), kuriuo yra padengtas vidinis lemputės paviršius, liuminescenciją. Liuminoforas švyti matoma šviesa. Geros fluorscentinės lemputės efektyvumas yra apie 80 liumenų vatui .
Liuminescencinės lemputės veikimui reikalingas balastas - papildomas elektros prietaisas ja tekančiai srovei apriboti. Tai gali būti tiesiog rezistorius, tačiau paprastai naudojami sudėtingesni ir efektyvesni įtaisai. Balastas gali būti įmontuotas į lemputės korpusą (tada ją galima įsukti į kaitrinei lemputei skirtą lizdą) arba įrengiamas atskirai. Kai kada reikia ir papildomo prietaiso lemputei įžiebti.

Trūkumai

Seno tipo liuminescencinė lemputė mirga dvigubu elektros tinklo dažniu (100 Hz). Susidėvėjusi gali mirgėti ir tiesioginiu 50 Hz dažniu - toks mirgėjimas jau pastebimas. Dirbtuvėse mirgesys gali sukurti pavojingą stroboskopinį efektą, kuomet tam tikru greičiu besisukantis diskas ar velenas atrodo nejudantis. Kompaktiška liuminescencinė elektros lemputė kurioje naudojamas elektroninis balastas, visų šių trūkumų neturi. Elektroninius balastus paprasčiausia atpažinti pagal svorį ir matmenis - jie daug mažesni ir lengvesni.
Susidėvėjusi lempa gali skleisti įkyrų gaudesį. Lemputėje esantis gyvsidabris, ją sudaužius, yra pavojingas sveikatai. Nors pati lemputė šviestų ir esant nuolatinei elektros srovei, dauguma balastų veikia tik su kintamos srovės šaltiniu. Kambaryje naudoti skirta lemputė gali neįsižiebti dideliame šaltyje (lauke naudojami specialūs modeliai). To paties šviesos srauto liuminescencinė lemputė yra didesnė nei kaitinamoji. Liuminescencinių lempučių šviesos srauto paprastai negalima reguliuoti.
Nors šios lemputės nuo seno buvo vadinamos „dienos šviesos lempomis“, prasčiau pavykusių modelių šviesoje spalvos atrodo nenatūraliai. Tačiau yra liuminescencinių lempų, kurių šviesoje spalvos matyti labai gerai.
Jonas Jurkus

Biografija

1961–1965 m. mokėsi Tauragės rajono Meldikviršių pradinėje mokykloje, 1965–1968 m. – Tauragės 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1969 m. baigė Šilutės rajono Žukų aštuonmetę mokyklą. 1969–1971 m. mokėsi Klaipėdos profesinėje technikos mokykloje, įgijo šaltkalvio, laivų surinkėjo korpusininko specialybę. 1971–1974 m. dirbdamas Klaipėdos laivų remonto įmonėje mokėsi Klaipėdos K. Donelaičio vakarinėje vidurinėje mokykloje, 1977–1981 m. Mažeikių vakariniame politechnikume, 1982–1986 m. studijavo Kauno politechnikos institute.
1974–1976 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, 1976–1987 m. Pabaltijo specializuotos montavimo valdybos šaltkalvis montuotojas, etatinis partinės organizacijos sekretorius. 1987–1990 m. Mažeikių miesto Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 1990–1995 m. Mažeikių miesto meras, 1995–2000 m. Bendros įmonės „Inkomi LM“ generalinio direktoriaus pavaduotojas, 2000 m. specialiosios paskirties uždarosios akcinės bendrovės „Mažeikių šilumos tinklai“ generalinis direktorius, 2000–2004 m. Seimo narys, nuo 2004 m. UAB „Mažeikių šilumos tinklai“ direktorius.
Nuo 1992 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, Mažeikių skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys.
1990–1995 m. Mažeikių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2004 m., 2007 m. (atsisakė mandato) ir 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys. 
1971–1974 m. kelis kartus buvo Klaipėdos miesto 1,5, 3 ir 5 km bėgimo čempionas, prizininkas, Lietuvos jaunimo „Žalgirio" draugijos 5 km kroso, 3 km bėgimo su kliūtimis čempionas. 1976–1987 m. – daugkartinis Mažeikių rajono įvairių daugiakovių, krosų čempionas, prizininkas.
Žmona Birutė, dukterys Vilmutė, Salvinija.
Reškutėnų Šv. Izidoriaus bažnyčia

Istorija

Kaltanėnų parapijos Reškutėnų kaimo gyventojai savo iniciatyva ir lėšomis pastatė medinę koplyčią. Jie 1924 m. kreipėsi į vyskupą, prašydami koplyčią pripažinti vieša, pašventinti ir leisti laikyti joje pamaldas. Statybos organizatoriai buvo Vincas Petkūnas ir Vincas Lapėnas.
1924 m. gegužės 18 d. koplyčią pašventino Palūšės klebonas Petras Prunskis. Kaltanėnų kunigas kartą per mėnesį joje laikydavo pamaldas. „Ryto“ draugijos skyrius 1918–1934 m. išlaikė lietuvišką mokyklą, nuo 1935 m. – skaityklą. 1927 m. įkurtas Šv. Kazimiero draugijos skyrius 1930 m. pastatė Vytauto Didžiojo paminklą. Į Reškutėnus 1939 m. paskirtas kunigas.
1940 m. įsteigta parapija. Klebonas Danielius Baužys 1944 m. pastatė kleboniją. 1970–1984 m. klebonavo Napoleonas Norkūnas (1926–1984 m.), 1950–1955 m. Karagandos kalinys, tikinčiųjų teisių gynėjas.

Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, primena tradicinį gyvenamąjį namą, su trisiene apside, žema šonine zakristija, prieangiu ir bokšteliu. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Jo tvora sumūryta iš lauko riedulių.
Popiežius Pranciškus

Biografija

Chorchė Marijus Bergoljas gimė Buenos Airėse italų emigrantų šeimoje, kurioje buvo vyriausias iš vaikų. Tėvas Marijus Chozė Bergoljas (Mario José Bergoglio) buvo darbininkas, o motina Regina Marija Sivori (Regina María Sívori) – namų šeimininkė.
Studijavo Buenos Airių universitete, kuriame gavo chemijos magistro diplomą. Vėliau mokėsi Buenos Airių dvasinėje seminarijoje ir Šv. Juozapo kolegijoje, kurioje 1960 m. gavo licenciato laipsnį.
1958 m. įstojo į jėzuitų ordiną. Dėstė literatūrą, filosofiją ir teologiją Buenos Airių katalikiškose kolegijose. 1969 m. tapo dvasininku. Nuo 1973 m. iki 1979 m. Argentinos jėzuitų provincijos provincijolas. 1980 m. tapo Buenos Airių provincijos San Migelio dvasinės seminarijos rektoriumi.
Vokietijoje apgynė daktaro disertaciją. Po šių studijų grįžo į Kordobos arkivyskupiją dirbti nuodėmklausiu ir dvasiniu vadovu. 1992 m. buvo paskirtas Buenos Airių vyskupu augziliaru. 1997 m. birželio 3 d. buvo paskirtas Buenos Airių arkivyskupo koadjutoriumi. 1998 m. vasario 28 d. tapo Buenos Airių arkivyskupu. 2001 m. vasario 21 d. popiežius Jonas Paulius II J. Bergoglio paskyrė kardinolu. Po 2005 m. popiežiaus Jono Pauliaus II mirties vykusios konklavos metu kardinolas Ch. Bergoljas buvo laikomas Papabile ir rimčiausiu varžovu joje išrinktam popiežiui Benediktui XVI. Nuo 2005 m. iki 2008 m. vadovavo Argentinos vyskupų konferencijai. 2013 m. konklavoje išrinktas popiežiumi, kardinolas Ch. Bergoljas pasirinko Pranciškaus vardą. Tai pirmas kartas per visą istoriją, kai popiežius pasirinko šį vardą.
2018 m. rugsėjo 22-23 d. lankėsi Lietuvoje – tai buvo antrasis Romos katalikų popiežiaus vizitas Lietuvos istorijoje.
Stanislovas Rimkus

Stanislovas Pijus Rimkus (1912 m. sausio 15 d. Pašlynio vienkiemyje (prie Kvėdarnos) – 1942 m. gegužės 20 d. Sol Ilecke (Čkalovo sritis, Rusija)) – Lietuvos katalikų kunigas, visuomenininkas.

Biografija

Augo penkių vaikų šeimoje. Jam būnant septynerių, mirė tėvas. Stanislovas lankė Kvėdarnos pradinę mokyklą, Rietavo progimnaziją ir Švėkšnos gimnaziją. Besimokydamas įstojo į skautų organizaciją, kartu su broliu Antanu leido laikraštėlį moksleiviams „Saulutės spinduliai“. Savo tėviškėje įsteigė „Pavasario“ organizaciją.
1929–1936 m. mokėsi Telšių kunigų seminarijoje. Po baigimo paskirtas Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčios vikaru. 1938 m. įsteigė „Kražių skerdynių“ muziejų. Po metų pradėjo leisti laikraštį „Kražių aidai“, bendradarbiavo kitoje katalikiškoje spaudoje. Parapijoje aktyviai dirbo su pavasarininkais ir šauliais, rengdavo susibūrimus. Jis taip pat įsteigė pavasarininkų biblioteką, atidarė „Liaudies universitetą“. 
1940 rugpjūčio 6 d. suimtas sovietinių organų. Apkaltinus antivalstybine agitacija, St.Rimkus patalpintas Raseinių kalėjime. Prieš prasidedant Antrajam pasauliniam karui išvežtas į Sol Ilecko kalėjimą tuometinėje Čkalovo srityje Rusijoje. Nuteistas 10 m. kalėti ir 5 m. tremties. Su nuosprendžiu nesutiko, rašė kasacinius protestus. 1942 m. gegužės 10 d. pakartotinai įvykęs teismas nusprendė kaliniui paskirti mirties bausmę. Po dešimties dienų ji buvo įvykdyta.
Debinas

Istorija

„Dalstrojaus“ veiklos metu (nuo 1945 m.) čia buvo didžiulė – 1000 lovų – Centrinė USVITLago ligoninė, kalinių ir tremtinių vadinta „Kairiuoju krantu“ (rus. Левый берег). Ją plačiai aprašė Varlamas Šalamovas savo garsiuosiuose „Kolymos apsakymuose“.
Miesto tipo gyvenvietės statusas suteiktas 1953 m.
Birutė Knizikevičienė

Biografija

Mokėsi Joniškio Aušros gimnazijoje. 1940 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją. Iki 1944 m. mokytojavo įvairiose Lietuvos vietose. Nuo 1951 m. Šiaulių viešosios bibliotekos (dabar Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka) bibliografė. Organizavo kraštotyros kartoteką „Šiaulių kronika“. Nuo 1961 m. Bibliografijos skyriaus vedėja. Dirbdama, 1963 m. baigė bibliotekininkystės studijas Vilniaus universitete. 1981–1984 m. Kraštotyros skyriaus vedėja, 1984–1992 m. bibliotekininkė, konsultantė kraštotyrai.
1981–1995 m. sudarinėjo „Šiaulių kalendorius“. Paskelbė publikacijų kraštotyros, Šiaulių istorijos, bibliotekininkystės, bibliografijos klausimais miesto ir respublikos spaudoje.
Lietuvos bibliotekininkų draugijos narė, nuo 1995 m. garbės narė. Lietuvos kraštotyros draugijos narė, nuo 1990 m. Garbės kraštotyrininkė.
Konotacija

Konotacija (lot. con- – „su-“, „kartu“, notatio – „pastaba“) – kalbos vieneto (žodžio) šalutinė reikšmė, rodanti kalbos vartotojo santykį su sąvokomis ir jomis išreiškiamais objektais.
Dniepro vidurupio kultūra

Charakteristika

Dniepro vidurupio kultūra – viena iš virvelinės keramikos kultūrų. Ją 1927 m. išskyrė V. Gorodcovas.
Gyvenvietės kurtos upių ir ežerų pakrantėse, jos aptinkamos siaura juosta palei terasos kraštą. Žmonės gyveno antžeminiuose stulpinės konstrukcijos dviejų patalpų pastatuose su židiniu viduryje. Vertėsi gyvulininkystės, iš dalies žemdirbystės verslais. Iš titnago gaminosi trikampius retušuotu paviršiumi antgalius ir durklus, peilius, gremžtukus, kirvius, iš akmens – laivinius kovos kirvius, buožes, kaplius, trintuvus, iš kaulo ir gintaro – įvairius papuošalus.
Lipdė įvairių rūšių ir paskirties indus: plokščiadugnes išpūstais šonais ir aukštu šiek tiek išlenktu kakleliu puodynes, dvigubo nupjauto kūgio ir ištempto ovalo formos žemu kakleliu amforas, plokščiadugnes ir apvaliadugnes aukštu kakleliu taures bei įvairius dubenėlius. Jų viršutinė dalis, kartais ir visas paviršius, puoštas virvutės, linijinio įspaudo, įrėžtų linijų, duobučių ornamentais, sudarančiais horizontalias eiles, eglutes, trikampius ir kt. kompozicijas. Šiek tiek naudojo metalo dirbinių: rasta ylų, peilių, kirvių, ietigalių, žiedų, diademų, apyrankių.
Mirusiuosius laidojo sudegintus ir nedegintus pilkapiuose bei kapinynuose, su įkapėmis, pastebima turtinė diferenciacija. Dniepro vidurupio kultūrą pakeitė Sosnicos kultūra. Dniepro vidurupio kultūra turėjo įtakos Fatjanovo kultūrai. Marija Gimbutienė manė, kad Dniepro vidurupio kultūra yra tiesioginis indoeuropiečių įsiskverbimo į Šiaurės ir Centrinę Europą liudijimo šaltinis.
FK Tera Vilnius

Istorija

Sovietmečiu komanda įsteigta prie Vilniaus troleibusų parko, kuris įkurtas 1956 m.

1960-1990

1960 m. komanda pateko į aukščiausiąją lygą, tačiau po sezono iš jos iškrito.

1991-2016

Po Nepriklausomybės atkūrimo nuo 1997 m. žaidė III lygoje, vienus metus buvo II lygoje (2004 m.).

2017 m.

Klubas 2017 m. rungtyniavo LFF II lyga, Pietų zonoje. LFF taurės burtai lėmė, kad klubas kovas pradėjo tik nuo II etapo, t. y. 1/16 f.
Al-Nasr Dubai SC

Istorija

Klubas įkurtas 1945 m.
Maginis mąstymas

Maginis mąstymas, magiškas mąstymas (angl. magical thinking) – tikėjimas arba suvokimas, kad mintys bei žodžiai daro įtaką pasauliui, galiausiai pritraukia atitinkamas aplinkybes, įvykius ar pokyčius.

Šio tipo mąstymą turintieji tiki ar turi suvokimą apie visuotinį susietumą, kad smegenys atlieka ir siųstuvo-imtuvo funkciją bei viskas turi savitą vibracijų dažnį, todėl mintys bei ištariami ar užrašomi žodžiai galiausiai iššaukia arba pritraukia atitinkamas aplinkybes, įvykius ar pokyčius, keičia vidinį bei išorinį pasaulį, todėl reikia atsargiai rinkti mintis bei žodžius.
Magiškas mąstymas gali būti santykio idėjų dalimi, gali tapti kliedesiais, jei asmuo aklai tiki savo teisumu, prietarais ar stereotipais ignoruodamas faktinius įrodymus, kad klysta.
Religijų teorijoje maginiu, mitiniu mąstymu vadinama pasaulėvoka, kurioje susiejami iš pirmo žvilgsnio atskiri savarankiški įvykiai ir tikima magiška galia juos sujungti. Nors šiuolaikinės visuomenės mąstymas apibūdinamas kaip mokslinis, t. y. pagrįstas faktais ir įvykių kategorizavimu, tačiau maginio mąstymo elementai išlikę įvairiose gyvenimo srityse.
Livno laukas

Livno laukas (bosn. Livanjsko polje, serb. Ливањско поље) – didžiausias pasaulyje karstinis laukas. Plyti Bosnijos ir Hercegovinos pietvakariuose, greta sienos su Kroatija. Plotas 458,7 km², būdingas plotis 6 km. Plyti vidutiniškai 720 m aukštyje virš jūros lygio. Apsuptas karstinių kalnų: Dinaros ir Kamešnicos – pietuose, Tušnicos – rytuose, Cincaro ir Goljos – šiaurėje bei Šatoro ir Staretinos – vakaruose. Šiaurės vakaruose Livno laukas Ždralovačo koridoriumi jungiasi su Grahovo lauku. Pietinėje dalyje telkšo Buško Blato ežeras.
Livno lauke gyvena apie 15 tūkst. gyventojų, didesnės gyvenvietės – Livnas, Čelebičius, Kazanicai, Podhumas ir kt.