google/wiki40b huggingface dataset:
Alexandre Dumas (tėvas)

Biografija

Aleksandras Diuma (tėvas) gimė 1802 m. Gyveno mažame Viler - Kotrė miestelyje. Jaunasis Aleksandras nebuvo linkęs į mokslus, jam labiau patikdavo medžioti ir kitaip pramogauti. Šešiolikos metų A. Diuma pamatė Šekspyro Hamletą, pirmąjį spektaklį savo gyvenime, ir nuo tada pradėjo svajoti apie Paryžių ir dramaturgiją.
Pirmoji A. Diuma knyga pripažinimo sulaukė 1844 m. ir būtent tada prasidėjo jo šlovė bei turtingas gyvenimas. Iki tol jo sukurtos pjesės ir kelionių aprašymai tokio pripažinimo nebuvo sulaukę.
Jis buvo vienas iš produktyviausių pasaulio rašytojų, per visą savo gyvenimą parašė daugiau kaip šešis šimtus knygų. A. Diuma iš tikrųjų turėjo bendraautorių; tai buvo priimta to meto literatūrinėje aplinkoje (pvz., Viktoras Hugo, Žorž Sand, Stendalis ir O. de Balzakas irgi naudojosi kitų rašančiųjų paslaugomis). A. Diuma visus darbus pasirašydavo tik savo vardu. Kurdamas romanus A. Diuma labai praturtėjo. Pinigus leisdavo prabangiems rūbams, pokyliams, teatrams ir, žinoma, moterims.
Rašytojas A. Diuma labai mėgo keliauti. Jis aplankė Italiją, Ispaniją, Šveicariją, Vokietiją, Alžyrą, Rusijos imperiją, Kaukazą.
A. Diuma, praturtinęs pasaulį savo romanais, mirė 1870 m. gruodžio 5 dieną, neturėdamas nė skatiko kišenėje. Mirusiojo palaikai buvo pervežti į gimtąjį miestelį, kur palaidoti šalia tėvo ir motinos. 2005 m. rašytojo palaikai perkelti į Paryžiaus panteoną.
Garsiu rašytoju tapo ir Aleksandro Diumos sūnus, palikęs taip pat nemažai knygų, tarp kurių populiariausia – Dama su kamelijomis.

Kūrybos bruožai

Dauguma A. Diuma romanų yra istoriniai ir aprašo tikrus Prancūzijos asmenis bei įvykius. Romanuose įdomūs ir įmantrūs siužetai, sudėtinga, tačiau patraukli intriga, skirtingi personažai.
Algimantas Bujauskas

Biografija

1963 m. baigė Vilniaus universitetą. 1988 m. žemės ūkio mokslų daktaras.
1965-1993 m. dirbo Žemdirbystės instituto Vokės filiale. 1989-1994 m. dėstė Vilniaus universitete, nuo 1994 m. profesorius. Nuo 1994 m. Karo akademijos dėstytojas.

Mokslinė veikla

Meristeminės bulvių sėklininkystės metodo taikymo Lietuvoje iniciatorius ir Meristeminės laboratorijos organizatorius. Su kitais sukūrė 5 bulvių veisles.
Segusiavai

Segusiavai (segusiavi) – Galijos keltų gentis, kurios tvirtovė buvo Lugdunas (dabartinis Lionas).
Spėjama, kad pavadinimas Segusiavi gali būti alternatyvus pavadinimo Segobriges variantas. Segobrigai yra susiję su graikų įsikūrimu Galijoje dar IV a. pr. m. e. ir Masalijos (Massali, dabartinis Marselis) įkūrimu.
Audrius Stonys

Biografija

A. Stonys gimė 1966 m. Vilniuje, aktorių Česlovo Stonio ir Reginos Janinos Kazlauskaitės šeimoje, TV laidų vedėjos Aistės Stonytės brolis. Baigęs Vilniaus Tuskulėnų vidurinę mokyklą, 1984-1989 m. studijavo TV ir kino režisūrą Vilniaus Valstybinėje konservatorijoje. 1989 m. stažavosi Jono Meko Kino antologijos archyve Niujorke. Dirbo Lietuvos kino studijoje ir televizijoje. Nuo 1989 m. sukūrė 13 dokumentinių filmų ir vieną trumpametražį vaidybinį filmą. Filmai apdovanoti 19-koje tarptautinių kino festivalių.
2004-2005 dėstė dokumentinio kino kursą Europos Kino Koledže Danijoje. A. Stonio retrospektyvos ir kino prezentazijos surengtos Izraelyje, Rusijoje, Vokietijoje, Ispanijoje, Belgijoje, Prancūzijoje, Čekijoje, Japonijoje. Vienintelis Lietuvoje, gavęs Felix  - Europos kino akademijos apdovanojimą už geriausią metų dokumentinį filmą „Neregių žemė“. Tai bene labiausiai įvertintas A. Stonio filmas tarptautiniu mastu, pelnęs daugybę prestižinių kino festivalių apdovanojimų.
Talys

Etimologija

Galima pavadinimo kilmė iš liet. talė – „takelis per užžėlusią pievą“ arba latvių taluot – „balti, blykšti“.
Radviliškio rajono apylinkės teismas

Radviliškio rajono apylinkės teismas – apylinkės teismas vakarų Lietuvoje. Teritorija – Radviliškio rajonas. Dirba 6 teisėjai.
Adresas: Vasario 16-osios g. 16, 82135 Radviliškis.
Apeliacinė instancija – Šiaulių apygardos teismas (KAT).
Sulinkių durpynas

Sulinkių durpynas – durpynas vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, 1,5 km į šiaurę nuo Šiaulėnų. Plotas – 22,01 km². Susidaręs pakraštinių morenų darinių tarpgūbryje. Vidinės sausmės sudaro 67 ha. Pietiniu pakraščiu teka Šušvė, vakariniu – jos intakas Pjaunys, o šiaurės rytuose prasideda Šušvės baseino upelis Švėmalis. Durpyno viduryje telkšo Sulinkių ežeriukas.
Iki 1964 m., kai pradėta durpių gavyba, Sulinkų pelkę sudarė duburiuota plynraistinė aukštapelkė. Ją juosė tarpinė plynraistinė pelkė ir raistinės žemapelkės juosta.
Durpių klodo (nenusausinto) vidutinis storis 3,3 m (didžiausias – 8,0 m). Durpių ištekliai (~1986 m.) 60,7 mln. m³. Durpės aukštapelkinės (53 %; kimininės), žemapelkinės (27 %; viksvinės, alksninės, medieninės–viksvinės), mišrios (20 %). Durpių peleningumas 5,5 %, vidutinis drėgnumas 89 %. Sulinkių pelkės dugną dengia priesmėlis, smėlis, priemolis, o tarp jo ir durpių pelkės viduryje slūgso sapropelio sluoksnis (iki 0,7 m).
1985 m. Šiaulių durpių įmonė Sulinkiuose pagamino 164 000 t durpių kraiko. 1985 m. buvo iškasta 28 % durpių išteklių. Dabar durpių gavybą vykdo UAB „Sulinkiai“.
Durpyne telkšantis Sulinkių ežeriukas paskelbtas ornitologiniu draustiniu.
Oranjestadas (Sint Eustatijus)

Istorija

Oranjestadas pradėjo kurtis 1636 m. olandams pastačius tvirtovę.
Lanksčioji šluotsmilgė

Ekologija

Auga sausuose, šviesiuose miškuose, dažniausiai pušynuose, taip pat kirtimuose, viržynuose, tyruliuose, nusausintuose durpynuose, kopų smėlyje, rūgščiuose (pH = 5,6-4,0), nederlinguose dirvožemiuose.
Gilios šaknys stelbia miško kultūras.

Biologija

Tai daugiametis, 30-70 cm aukščio žolinis augalas, sudarantis retus kerus. Turi trumpus šakniastiebius. Šaknys gali siekti 1 m gylį. Stiebas status, plonas. Lapai siauri, 0,3-1 mm pločio, tamsiai žali, šiurkščiomis viršūnėmis, išilgai susisukę. Liežuvėlis iki 3 mm ilgio, standus, iškirpta viršūne.
Rusvai violetinės, blizgančios, 2-6 mm ilgio varputės po vieną išaugusios šluotelės šakelių galuose. Pats [[[žiedynas]] netankus, iki 15 cm ilgio ir 10 cm pločio, glaustas, tik augalui žydint plonos, vingiuotai išsilanksčiusios jo šakelės atsilenkia didesniu kampu, žiedynas pasidaro permatomas, ir šluotsmilgės sąžalynas būna panašus į lengvą rūką žemės paviršiuje. Apatinis žiedažvynis su akuotu.
Žydi birželio–liepos mėnesiais. Vaisius – grūdas. Sėklos išlieka gyvybingos vienus metus. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai šakniastiebiais.
Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 14,28.

Naudojimas

Pašarinė šios žolės vertė menka, tačiau ji aptinkama ten, kur kitos žolės visai neauga. Sausa žolė tinka čiužiniams kimšti. Galima naudoti dekoratyvinėje sodininkystėje.
Anužiai (Kretinga)

Kultūros paveldas

Kaimo pakraštyje prie Alanto yra senosios kaimo kapinės, kuriose stovi registrinė koplytėlė. Buvusioje kaimo kryžkelėje stūkso 1901 m. statytas (1946 m. rekonstruotas) kaltinis kryžius krikščionybės jubiliejui paminėti. Prie buvusio kelio į Lubius ties Alantu stovi kryžius 1944 m. žuvusiems Anužių, Kalniškių ir Lubių kaimų gyventojams atminti.
Elitinis būrys (filmas)

Turinys

Filmas pasakojamas papulkininkio Nascimento, vadovaujančio antiteroristinaim būriui, kovojančiam su nusikaltėliais, asmeniu.
Nascimento jau pavargęs nuo nesibaigiančios kovos su nusikaltėliais ir tikisi rasti sau tinkamą pamainą. Tuo metu į jo būrį pasiprašo du jauni policininkai, kurių idealai ėmė griūti susidūrus su korumpuotais kolegomis. Kad patekti į būrį, jiems, kartu su dar daugiau kaip 100 norinčiųjų, tenka praeiti alinančią atranką, kurią įveikia tik vienetai, tačiau to apdovanojimas – galimybė tarnauti būryje, kurio juodą uniformą gerbia ir bijo net užkietėję nusikaltėliai.
Marija Naumova

Marija Naumova (dar žinoma sceniniu vardu Marie N, g. 1973 m. birželio 23 d., Rygoje) – rusų kilmės Latvijos dainininkė. Didžiausias Naumovos pasiekimas yra pergalė 2002 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina I Wanna.

Biografija

Kadangi Marijos Naumovos motina yra aktorė, tai ji jau vaikystėje buvo susijusi su teatru, savo pirmą vaidmenį atliko būdama 10 metų. Lankė ir dainavimo užsiėmimus. Nuo 1995 m. dalyvavo keliuose naujų dainininkų konkursuose, o 1997 m. pirmąkart bendradarbiavo su kompozitoriumi Raimondu Paulu, šį bendradarbiavimą tęsdama ir vėliau. 1998 m. išėjo pirmasis Naumovos solo albumas rusų kalba До светлых слёз (Do svietlich slioz) su R. Paulo dainomis.
2000 m. pirmąkart dalyvavo Latvijos nacionalinėje Eurovizijos atrankoje su daina For You, My Friends. 2000 m. gruodžio mėn. išleistas pirmasis Marijos Naumovos albumas latvių kalba Ieskaties acīs, sukurtas bendradarbiaujant su Niku Matvejevu, Elina Garanča ir Jazepo Medinio muzikos mokyklos berniukų choru. Albumas Latvijoje tapo platininiu.
2001 m. pradžioje dainininkė vėl dalyvavo Eurovizijos atrankoje, šįkart su daina Hey Boy, Follow Me ir užėmė II vietą po nugalėtojo Arnio Mednio. Tų metų pabaigoje išėjo kitas jos solo albumas Ma Voix, Ma Voie prancūzų kalba.
2002 m. Marijai Naumovai prasidėjo pergale Latvijos nacionalinėje Eurovizijos atrankoje su daina I Wanna. Gegužės 25 d. Eurovizijos finaliniame koncerte Taline Naumova, startuodama su pseudonimu Marie N, tapo nugalėtoja, daugiausia dėka puikaus šou. Tais pačiais metais išleisti iškart du albumai On A Journey ir jo latviška versija Noslēpumi.
2003 m. albumas išleistas ir Vokietijoje. 2003 m. gegužės mėn., kai Latvija rengė Eurovizijos finalinį koncertą, Marija Naumova kartu su Renaru Kauperiu vedė šį renginį.
2004 m. išėjo kitas Naumovos albumas Nesauciet sev līdzi, kuriame buvo sudėtos dainos latvių, anglų, prancūzų ir portugalų kalbomis.
2005 m. Marija Naumova paskirta UNICEF geros valios pasiuntine. Tų pačių metų pabaigoje išėjo kol kas paskutinis albumas Another Dream su dainomis prancūzų ir anglų kalbomis.
Jurgis Vilemas

Biografija

Gimė inžinieriaus šeimoje. 1939 m. persikėlė į Zapyškio valsčių, 1946 m. apsigyveno Kaune. 1956 m. baigė Kauno 6-ąją vidurinę mokyklą. 1956–1958 m. studijavo Kauno politechnikos instututo Elektrotechnikos fakultete.
1958–1962 m. Maskvos energetikos institute (pervestas Vyriausybės sprendimu) įgijo branduolinės inžinerijos specialybę. 1966 m. ten pat apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją branduolinių reaktorių šilumos mainų srityje. 
1966 m. LSSR mokslų akademijos jaunesnysis mokslo darbuotojas, nuo 1985 m. narys-korespondentas, nuo 1987 m. gruodžio 30 d. tikrasis narys. Nuo 1998 m. žurnalo „Energetika“ vyr. redaktorius ir žurnalo „Mokslas ir technika“ redakcijos kolegijos narys.
1966–1973 m. LMA Fizikinių-techninių energetikos problemų instituto vyr. mokslo darbuotojas, 1973–1981 m. linijos vedėjas, 1981–2004 m. direktorius, nuo 2004 m. vyr. mokslo darbuotojas, Tarybos pirmininkas. 1993–2008 m. Lietuvos branduolinės saugos konsultacinio komiteto pirmininkas.  2000–2008 m. AB „Lietuvos energija“ valdybos pirmininkas.
1975–1983 m. dėstė Kauno politechnikos institute, 1983 m. profesorius. 1980 m. apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją branduolinės energetikos srityje. 1989–1990 m. Vytauto Didžiojo universiteto rektorius (Atkūrimo tarybos sprendimu), 1989–1993 m. Atkūrimo tarybos ir Atkuriamojo senato pirmininkas, 2000–2010 m. Kauno medicinos universiteto Tarybos ir 2001–2006 m. VDU Tarybos narys, VDU Senato narys, 2008–2010 m. – pirmininkas. Nuo 2010 m. – VDU Tarybos pirmininko pavaduotojas. 
Sportinio buriavimo rėmėjas, daugkartinis Lietuvos buriavimo čempionas. 1989–1990 m. ir 1995–2000 m. Lietuvos buriuotojų sąjungos prezidentas.
Jacques-Yves Cousteau

Biografija

Gimė Saint-André-de-Cubzac miestelyje (Žironda). 1930 m. pateko į prancūzų jūrų laivyną. 1937 m. vedė Simone Melchior, su kuria susilaukė dviejų sūnų. Po jos mirties vedė Francine Triplet, su kuria anksčiau susilaukė dukters ir sūnaus. Mirė nuo infarkto, palaidotas gimtojo miestelio kapinėse.

Išradimai

1943 m. Ž. Kusto kartu su inžinieriumi E. Gagnanu sukūrė akvalangą – aparatą, kurį sudaro deguonies balionas, kvėpavimo reguliatorius, žarnelė ir kandiklis. Anksčiau nardytojų įranga būdavo sujungta su pompa, esančia virš vandens, o Kusto patobulinimas suteikė nardytojams daugiau laisvės.
1959 m. Kusto kartu su inžinieriumi J. Mollardu sukūrė batiskafą SP-350. Konstruodami batiskafą jie stengėsi suderinti povandeninių laivų gebėjimą giliai nerti ir narų manevringumą. SP-350 galėjo nusileisti į 350–400 m gylį, buvo vietos dviem žmonėms, jame buvo sumontuot galingi prožektoriai, kelios kameros ir dirbtinė ranka.
1962 m. Kusto įgyvendino seną savo svajonę – apsigyventi jūros dugne. Jis įkūrė tris tyrinėjimų stotis – Conshelf I, II ir III. Pirmoji stotis buvo įkurta 1962 m. šalia Marselio 12 m gylyje. Antroji, kuri turėjo du kambarius, buvo atidaryta 1963 m. Ji buvo nuleista į 10, vėliau – į 30 m gylį Raudonojoje jūroje. Trečia tyrimų stotis 1965 m. buvo nuleista į 108 m gylį Viduržemio jūroje. Šioje stotyje buvo pasiektas rekordas – šeši žmonės stotyje išgyveno 28 dienas neiškilę į paviršių.
1985 m. Kusto garbei buvo pavadintas vienas asteroidas – 6542 Jaquescousteau.
1985 m. Kusto pradėjo plaukioti pasaulio jūrose savo komandoje perdarytu dvistiebiu 31 m  ilgio katamaranu į rotorinį laivą su turboburėmis „Alcyone“.  Laivui varomąją jėgą teikė skirtingi varytuvai – du dyzeliniais varikliai ir dvi turboburės, išnaudojančios vėjo energiją. 
Trys Kusto filmai laimėjo Oskaro statulėles.
Žymusis Ž. Kusto laivas vadinosi Calypso. 1990 m. kompozitorius Ž. M. Žaras dedikavo savo albumą Žakui Kusto (En attendant Cousteau – „Belaukiant Kusto“).
Paul Anderson

Nottingham Forest

2008 m. birželio 26 d. buvo viešai paskelbta, kad Andersonas prisijungs prie Nottingham Forest klubo, vienam sezonui. Spalio 18 d. debiutavo prieš Queens Park Rangers FC. Lapkritį pelnė pirmą įvartį, namų rungtinėse 2-1 laimėjus prieš Norwich City FC. 2009 m. liepos 1 d. pasirašė trejų metų kontraktą su Nottingham Forest FC klubu.
Prancūzijos-Tailando karas

Konflikto eiga

1940 m. lapkričio 28 d. tajų vyriausybė pareikalavo iš Viši Prancūzijos perduoti Laoso ir Kambodžos teritorijas, atimtas Prancūzijos XIX a. pabaigoje, bei pradėjo kovą su Prancūzijos kolonijine valdžia. Gruodžio pabaigoje susirėmimai tarp Prancūzijos ir Tailando karių virto plataus masto karine operacija palei Indokinijos ir Tailando sienas. Tada prancūzai nusprendė atakuoti ir sugriauti Tailando laivyną.
1941 m. sausio 28 d. tarp Tailando ir Prancūzijos buvo pasirašytas paliaubų susitarimas. O 1941 m. gegužės 9 d. Tokijuje tarp šių šalių buvo pasirašyta taikos sutartis. Prancūzijos vyriausybė, Japonijos spaudžiama, atidavė Tailandui Laoso ginčijamas teritorijas bei Kambodžos Siemrepo provincijos dalį ir visą Batambango provinciją.
Našlė vieneriems metams

Pirma dalis

Kūrinys prasideda 1958 m., kai pagrindinei personažei Rūtai Kaul yra vos keturi metukai. Nors ji yra mylimas vaikas, jos tėvai nėra laimingi santuokoje. Jos du vyresni broliai mirė prieš ketverius metus nelaimingoje autoavarijoje. Rūtos tėvas Tedas rašo knygas vaikams ir vasarai jam prireikia pagalbininko. Jis pasamdo Edį Ohajerį, lankantį Filipo Ekseterio akademiją, tą pačią mokyklą, kaip ir lankė Rūtos du vyresnieji broliai.
Edis netyčia įtraukiamas į pagrindinį kūrinio siužetą. Tedas norėjo pastūmėti savo nelaimingą žmoną Merion link neištikimybės, kad pats galėtų laimėti bylą teisme prieš ją. Tedas pasirenka Edį, jog šis suviliotų Merion, nes yra velniškai panašus į Merion du sūnus, kuriuos ji taip mylėjo. Edžio ir Merion romanas pasibaigia pastarosios pradingimu vasaros pabaigoje.

Antra dalis

Antra dalis vyksta 1990-iais metais, kai Rūtai jau trisdešimt šešeri. Ji Europoje, kovoja su savo gyvenimo meilės nesėkmėmis, pati būdama sėkminga rašytoja. Rūta atlieka tyrimą apie prostitutes Amsterdame, raudonųjų žibintų gatvėje, ir netikėtai tampa vienos prostitutės nužudymo liudininke. Ji aprašo žmogžudystę, dėl to vėliau suimamas įtariamasis.

Trečia dalis

Rūta dabar 41-erių metų, turi sūnų ir yra ant įsimylėjimo slenksčio. Ši dalis aprašo Rūtos našlystę (knygos pavadinimas "Našlė vieneriems metams" ir kilo iš Rūtos našlystės). Detektyvas, sučiupęs žudiką prieš ketverius metus, dabar gali suprasti, kad davė parodymus (iki šiol nebuvo žinoma, kad Rūta davė kaltinimus). Mat detektyvas yra Rūtos Koul knygų fanas, o ši savo kūriniuose aprašė aukos kambarį lygiai tokiu pačiu kaip ir realybėje.
Rūta sužino, kad žudikas buvo sulaikytas, tad nebėra ko slapstytis. Susitikusi su detektyvu ir po kartu praleisto romantiško savaitgalio Paryžiuje (kita stotelė, kurioje Rūta pristatė savo knygą), pora įsimyli, ir detektyvas sutinka persikelti į Vermontą kur pora susituokia.
Laukžemės Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia

Istorija

Pirmąkart Laukžemės bažnyčia paminėta 1583 m. Manoma, kad protestantiškosios reformacijos metais ji priklausė protestantams, vėliau – sunyko.
1636 m. Laukžemėje minima koplyčia, priklausanti Palangos parapijai. Jos vietoje dvarininkas Andriejus Radziminskis 1642 m. pastatė Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčią, kuri minima 1715 m. vizitacijos aktuose. Bažnyčią puošė 1729 m. tapytas Marijos Škaplierinės paveikslas, kuriam buvo priskiriama stebuklinga galia. 1752 m. dvaro valdytojas Konradas von de Korfas bažnyčią rekonstravo ir praplėtė. 1793 m. Žemaičių vyskupas Antanas Tiškevičius įkūrė Laukžemės parapiją.
Apie 1850 m. kunigo Srėbalavičiaus pastangomis pastatyta dabartinė bažnyčia. Ją 1852 m. liepos 24 d. konsekravo Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius. 1853 m. prie jos veikė parapinė mokykla. 1864 m. greta bažnyčios pastatyta (XX a. perstatyta) varpinė, į kurią buvo perkeltas 1740 m. J. Litvinavičiaus atlietas senasis varinis varpas.
XIX a. pabaigoje kunigo Felikso Sereikos rūpesčiu bažnyčioje pradėta giedoti suplikacijas lietuvių kalba. Už lietuvybės propagavimą, uždraustos lietuviškos spaudos platinimą ir atsisakymą atiduoti rusams katalikų koplytėlę, kunigas F. Sereika valdžios nurodymu buvo uždarytas atgailai į Kretingos bernardinų vienuolyną.
XX a. pradžioje apsidės sienas papuošė iš Lenkijos karalystės parvežti spalvoti religiniai vitražai „Bėgimas iš Egipto“ ir „Šv. Jonas Evangelistas“, pagaminti 1904 m. Varšuvoje.
1919 m. pradžioje klebonas Pranciškus Čepulis surinko Laukžemėje pirmuosius Kretingos apskrityje karius savanorius. Po bažnyčioje atlaikytų Šv. Mišių savanoriai, lydimi orkestro, klebono ir parapijiečių, išvyko ginti Lietuvos nepriklausomybės.
Tarpukariu prie bažnyčios veikė pavasarininkai, katalikų vyrų ir katalikių moterų draugijos, bažnyčios komitetas, tretininkų kongregacija. Kongregacijai, kuri 1934 m. turėjo 65 narius, vadovavo Emilija Viršilaitė (1908–1936), Ona Karpaitė.
1997 m. bažnyčios kompleksas įrašytas į kultūros vertybių registro statinių kompleksų sąrašą, 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.

Architektūra

Bažnyčios kompleksą sudaro Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia ir varpinė. Centrinę šventoriaus dalį užima bažnyčia. Ji medinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside, priekiniu fasadu atsukta į šiaurės vakarus. Viduje yra 3 altoriai.
Šventoriaus vakariniame kampe stovi varpinė. Ji medinė, dviejų tarpsnių, stačiakampė stačiasienė, su keturšlaičiu stogu, virš kurio kyla bokštelis su ornamentuotu kaltiniu kryžiumi. Varpinėje kabo pora varpų.
Šventorių juosia akmenų mūro tvora, kurioje priešais bažnyčią įrengti ažūriniai vartai ir šoniniai varteliai.
Skaptukas (žvaigždynas)

Skaptukas (Caelum, Cae) – 81-as iš 88-ių pagal dydį pietinio pusrutulio blyškus žvaigždynas, praktiškai nematomas Lietuvoje. 1763 m. žvaigždynui pavadinimą suteikė Nicolas Louis de Lacaille, skulptoriaus įrankio garbei.
Hondūro ryšiai

Hondūro ryšiai
Telefonų - laidinių: 400 000 (2005) laidinių telefonų naudotojų.
Mobiliųjų telefonų naudotojų: 1 114 427 (2005) (Apie 60% priklauso http://www.tigo.hn ir 40% priklauso http://www.alo.hn kompanijos)
Telefonų sistema: Visi sektoriai yra privatizuoti.
Vietiniai tinklai: Nėra
Tarptautiniai: palydovinės žemės stotis - 2 Intelsat (Atlanto vandenynas)
Radijo stotys: AM 241, FM 53, trumpųjų bangų 12 (1998)
Radijo naudotojų: 2.45 milijono (1997)
Televizijos kanalų: 11 (daugiausia yra Tegusigalpos ir San Pedro Sulos miestuose) (1997)
Televizijos naudotojų: 570 000 (1997)
Interneto tiekėjų: +100 (2005)
Interneto naudotojų: 400 000 (2005)
Interneto Šalies kodas : HN
Atostogos su gangsteriu

Turinys

Monteforte pilyje įrengtame kalėjime kalinys Nr. 5823, kartu su kitais gamindamas vaikiškus žaislus, į vieną jų įdeda laiškelį, kuriame prašo pagalbos, nes jis esąs nekaltas. Po įvairių nutikimų žaislas patenka keliems berniukams, kurių lyderis Džanis susižavi idėja išlaisvinti nekaltą žmogų.
Pasibaigus mokslo metams Džanis, Hugo, Andrėja, Marijo ir Nino atvyksta į mestelį netoli kalėjimo. Pasivadinę „Montekristo gauja“, jie ima tyrinėti apylinkes ir netrukus randa slaptą įėjimą į pilį. Norėdami perspėti Nr. 5823 apie planuojamą pabėgimą, jie perduoda šiam tortą su rašteliu. Kalėjimo apsauga raštelio neranda, tačiau Nr. 5823 gautu pyragu pasidalina su kitais kaliniais ir raštelis patenka kitam kaliniui, plėšikui Džekui Marioti.
Tuo metu miestelyje Džanis susipažįsta su Andrėja ir iš jos sužino, kad ši su draugais taip pat ruošia pabėgimą. Klaidingai supratęs, kad tai Nr. 5823, Džanis su draugais prisideda prie jų ir netrukus kalinys atsiduria laisvėje. Policija apsupa apylinkes ir imasi intensyvių paieškų, tuo tarpu berniukai padeda kaliniui slėptis apleistame laive ir aprūpina jį maistu bei drabužiais. Besižavėdami žmogumi, kurį jie išlaisvino ir kuris skelbiasi esąs nekaltas, jie netrukus supranta, kad padėjo pabėgti ne tam kaliniui.
Skirgailinė

Aplinkinės gyvenvietės

Zembiškis – 2 km
Girlaukis – 1 km
Šulcava – 1 km
Pašušvys – 3 km
NK Istra 1961

Istorija

1961 m. klubas prijungtas prie HNK Istra Pula klubo, bet 1966 m. atkurtas.

Sudėtis

Atnaujinta: <...>
Antanas Danys

Biografija

1985 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.
Birštono AB sanatorija „Versmė“ neurologijos skyriaus vedėjas. 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007 m. Birštono savivaldybės tarybos narys, 2000–2007 m. Finansų ir biudžeto komiteto narys.
Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narys.
Paolo Meneguzzi

Biografija

1996 metais, kai Paolo Meneguzzi vardas dar buvo nežinomas Italijoje, su daina „Aria, Ariò“ laimėjo Viña del Mar tarptautinį dainų festivalį Čilėje. Dainos sėkmė paskatino debiutinio albumo „Por Amor“ išleidimą 1997 m., o po metų įrašė ir antrąjį albumą „Paolo“. Meneguzzi tapo populiarus Pietų Amerikoje, tačiau Europoje jis vis dar buvo mažai žinomas atlikėjas.
Ši situacija ėmė keistis, kai Paolo 2001 metais dalyvauja Sanremo muzikos festivalyje. Ten jis su daina „Ed io non ci sto più“ užėmė septintąją vietą. Tais pačiais metais atlikėjas išleido albumą „Un sogno nelle mani“. 2003 metais išleistas albumas „Lei è“ Italijoje iš karto tapo auksiniu.
2004 metais Paolo antrąkart dalyvavo Sanremo festivalyje, kur su daina „Guardami Negli Occhi (Prego)“ užėmė 4 vietą, po dalyvavimo atlikėjas iš naujo išleido ankstesnį albumą su šiame festivalyje dalyvavusia daina. Tais pačiais metais Paolo surengė koncertinį turą Italijoje ir Šveicarijoje.
2007 m. lapkričio mėn. buvo paskelbta, kad Paolo atstovaus Šveicarijai 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse Belgrade, Serbijoje. Konkurse su balade „Era stupendo“ atlikėjas pusfinalyje su 47 taškais užėmė 13 vietą ir nepateko į finalą.
2008 m. Sanremo muzikos festivalyje su daina „Grande“ užėmė šeštą vietą.
Stokholmo sindromas

Stokholmo sindromas – psichologinis reiškinys, kuomet pagrobimo metu įkaitai (aukos) ima jausti teigiamus jausmus (pvz., savanorišką paklusnumą, pagarbą, meilę ir pan.) jų pagrobėjams, nepaisydami to, kad pagrobimo metu yra pavojus jų gyvybei ar sveikatai.

Etimologija

Sindromas buvo pavadintas pagal banko „Kreditbanken“ apiplėšimą Stokholme, Norrmalmstorg rajone 1973 metų rugpjūčio mėnesį. Aukos (banko darbuotojai) ėmė sieti save su pagrobėjais (nors išbuvo kartu tik 6 dienas), o po išlaisvinimo netgi ėmė juos ginti. Stokholmo sindromo terminą pasiūlė kriminologas ir psichiatras Nils Bejerot.
3 tūkstantmetis

3 tūkstantmetis – Naujausiųjų laikų periodas, kuris prasidėjo 2001 m. sausio 1 d. ir baigsis 3000 m. gruodžio 31 d. pagal Grigaliaus kalendorių.
Šis laikotarpis prasidėjo XXI amžiumi. Jis dalinamas į šiuos dešimtmečius: 1-as 2-as 3-as 4-as 5-as 6-as 7-as 8-as 9-as 10-as.

Kiti laikotarpiai

Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis, 2 tūkstantmetis.