Pinigų plovimas

Pinigų plovimas – tyčia atliekamas turto teisinės padėties pakeitimas arba turto perdavimas, žinant, kad šis turtas yra įgytas nusikalstamu būdu, siekiant nuslėpti arba užmaskuoti neteisėtą turto kilmę arba siekiant padėti bet kokiam nusikalstamoje veikoje dalyvaujančiam asmeniui išvengti teisinių šios veikos pasekmių. Taip pat pinigų plovimu laikomas turto tikrosios kilmės, šaltinio, vietos, judėjimo, nuosavybės teisių arba su nuosavybe susijusių teisių nuslėpimas arba užmaskavimas, žinant, kad šis turtas yra įgytas nusikalstamu būdu ir turto įgijimas, valdymas ar naudojimas, įgijimo (perdavimo) metu žinant, kad šis turtas įgytas nusikalstamu būdu. Taip pat pinigų plovimu laikomas rengimasis, pasikėsinimas padaryti, bendrininkavimas darant bet kurią iš aukščiau nurodytų veiklų.

Istorija

Pinigų plovimo koncepcijos atsiradimas siejamas su Didžiąja depresija JAV (1932–1935), kuomet Amerikos nusikaltėliai pirkdami skalbyklas Čikagoje ir kituose miestuose bandė legalizuoti neteisėtai įgytą kapitalą. Neteisėtai įgyti pinigai finansinėse ataskaitose būdavo pažymėti kaip skalbyklos lėšos už suteiktas paslaugas. Tai tapo patogia praktika nusikaltėliams, kadangi stebėti ir kontroliuoti paslaugų teikimą yra žymiai sudėtingiau nei prekybą.

JAV

Pagal JAV 1986 m. įstatymą „Dėl kovos su pinigų plovimu“ finansinė operacija yra laikoma pinigų plovimu, jei asmuo žino, kad pinigai naudojami šioje operacijoje atneša nelegalias pajamas ir jei šis asmuo vykdo šitą finansinę veiklą arba: tyčia prisideda prie tokios neteisėtos veiklos, žino, kad finansinė operacija yra vykdoma, kad būtų nuslėpti arba neatskleisti pinigų valdymo ir naudojimo tikrojo pobūdžio, pajamų šaltinio, lėšų buvimo vietos, žino, kad operacijos atlikimui yra būtina nusižengti įstatymų reikalavimams dėl ataskaitų apie atliktą operaciją pateikimo. Pagal šį įstatymą, apmokėjimo dokumentų pervežimas, pervedimas, išsiuntimas, taip pat yra laikomas pinigų plovimu, ,jei asmuo neteisėtai perveža kredito – piniginį dokumentą iš vienos valstybės į kitą, arba: tyčia prisideda prie tokios neteisėtos veiklos, žino, kad toks dokumentas užtikrina neteisėtų pajamų gavimą, žino, kad toks pervežimas yra būtinas siekiant nuslėpti arba neatskleisti jų valdymo ir naudojimo tikrojo pobūdžio, pajamų šaltinio, lėšų buvimo vietos, žino, kad pervežimas atliekamas išvengiant įstatymų dėl ataskaitų pateikimo apie operacijas reikalavimų vykdymą. Pinigų plovimas yra pajamų (turto) neteisėto šaltinio nuslėpimas (neatskleidimas), neteisėtas jų naudojimas paleidžiant į apyvartą per sudaromus ūkinius, komercinius, finansinius sandorius (t. y. juos plaunant) ir taip paverčiant juos teisėtais pinigais. Iš pradžių pinigų plovimo sąvoka apsiribojo tik nusikalstamomis veikomis, susijusiomis su prekyba narkotikais, tačiau pastaruoju metu pinigų plovimas yra apibrėžiamas daug plačiau ir siejamas su platesniu nusikaltimų ratu, t. y. teroristų finansavimu. Pinigų plovimas yra nuosavybės pakeitimas, t. y. siekimas paversti ją legalia, žinant, kad ši nuosavybė yra kilus iš kriminalinės veiklos ir siekiant nuslėpti neteisėtą jos kilmę nuo valstybės institucijų. Bet koks nusikaltimas susijęs su dideliu pelnu – turto prievartavimu, prekyba narkotikais, ginklų kontrabanda ir kitomis organizuoto nusikalstamumo rūšimis – gali sukelti „poreikį“ pinigų plovimui.

Pinigų plovimo mastai

Tarptautinio Pinigų Fondo duomenimis, pinigų plovimas sudaro 2 – 5% pasaulinio bendrojo vidaus produkto. Europolo duomenimis, pinigų plovimo mastai yra milžiniški ir gali siekti nuo 500 milijardų – iki 1,3 trilijonų eurų pelno. Tai yra itin plataus masto reiškinys. Šį nusikaltimą taip pat daro asmenys, vengiantys mokėti mokesčius, besiverčiantys kontrabanda, įvairūs sukčiai. Dauguma darančių šį nusikaltimą yra labai protingi ir išsilavinę, gerai išmano kredito ir finansų įstaigų sistemą, struktūrą, kompetenciją ir žino visas jų veiklos spragas. Pasaulyje jau atsiranda ir pinigų plovėjo profesija. Šie specialistai parduoda intelektualias paslaugas nusikaltėliams, už kurias gauna milžiniškus honorarus. Taip italų organizuoti nusikaltėliai pinigams plauti naudojasi Nikaragvos bankais, Niujorko mafijos atstovai naudojasi Brazilijos bankais, Rusijos organizuoti nusikaltėliai „nešvarius“ pinigus per Antverpeną, Gibraltarą ar Islandiją perveda į Izraelio, Ispanijos bankus, Londono nusikaltėliai naudojasi Karibais.

Pinigų plovimo prevencija

Pinigų plovimo prevencija reguliuojama tarptautiniais ir nacionaliniai teisės aktais. Lietuvoje pirmasis pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos įstatymas priimtas 1997 m. birželio 19 d. Įstatyme numatytos institucijos, atsakingos už pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevenciją, pavyzdžiui, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba, LR Valstybės saugumo departamentas, Lietuvos bankas ir kitos. Joms pagal kompetencijas yra paskirtos skirtingos pareigos – pavyzdžiui, Lietuvos bankas patvirtina kredito ir mokėjimo įstaigoms skirtus nurodymus, kuriais siekiama užkirsti kelią pinigų plovimui ir teroristų finansavimui, prižiūri kredito ir mokėjimo įstaigų veiklą, susijusią su pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos priemonių įgyvendinimu, konsultuoja kredito ir mokėjimo įstaigas.
Dauguma teisės aktų turi tris prioritetines veikimo kryptis – užkardyti, aptikti ir išaiškinti, nubausti.