Įvykių horizontas (1997 filmas)

Siužetas

2047 m. Neptūno orbitoje atsiranda prieš septynerius metus savo pirmojo skrydžio metu dingęs eksperimentinis erdvėlaivis „Įvykių horizontas“. Iš Žemės išsiunčiamas gelbėjimo laivas „Lewis and Clark“ išgelbėti įgulos, jei ji likusi gyva, ir ištirti dingimo priežastis. Kartu su jais skrenda ir „Įvykių horizonto“ inžinierius, daktaras William Weir (Sam Neill). Jis paaiškina įgulai, kad dingusiame laive buvo naudojamas jo išradimas – gravitacinis variklis, sukuriantis nedidelę juodąją skylę, kurios milžiniškas gravitacinis laukas iškreipia erdvėlaikį ir leidžia laivui per nulinį laiko tarpą įveikti bet kokį atstumą, t. y. keliauti žymiai greičiau už šviesą.
Atvykę į „Įvykių horizontą“, gelbėtojai randa žudynių pėdsakus ir įrašą kažko, ką palaiko pagalbos šauksmu. Jame tarp riksmų ir klyksmų girdima lotyniška frazė, kurią gelbėtojai interpretuoja kaip liberate me (išgelbėkite mane). Tiriant laivą, pradeda vykti keisti dalykai, dalis gelbėtojų pradeda regėti su jų praeitimi susijusias haliucinacijas. Laivo gravitacinis variklis įtraukia ir vėl išmeta vieną iš gelbėtojų, po ko šis transe bando nusižudyti be skafandro išeidamas į atvirą kosmosą. Gelbėtojai nusprendžia, kad laivas tuos septynerius metus buvo kažkur ir grįžęs kažką parsigabeno su savimi arba pats tapo kažkuo sąmoningu ir blogu. Dar sykį klausant pagalbos šauksmo įrašą, lotyniška frazė interpretuojama tiksliau - Libera tutemet ex infernis, „gelbėkitės patys nuo pragaro“. Atrandamas ir vaizdo įrašas, kuriame matoma, kaip „Įvykių horizonto“ įgula kankina ir žudo vieni kitus.
Jie bando išvykti, tačiau dalis įgulos apsėsti laivo žūva dėl savo haliucinacijų arba yra nužudomi daktaro Weir, taip pat apsėsto laivo. Jis įjungia gravitacinį variklį, siekdamas su „Įvykių horizontu“ ir jame esančiais žmonėmis išvykti ten, kur laivas pabuvojo anksčiau. Gelbėtojų kapitonas (Laurence Fishburne) spėja susprogdinti sąsajas, jungiančias gelbėtojų laivą su „Įvykių horizontu“, ir trys likę gyvi gelbėtojai atsiskiria ir sėkmingai pabėga, tačiau pats kapitonas lieka laive su daktaru Weir ir išnyksta kirmgraužoje, nukeliaudamas nežinia kur.
Filmo pabaigoje rodoma, kaip likusius gyvus žmones randa išsiųsta jų ieškoti nauja gelbėtojų komanda.

Pavadinimas

Įvykių horizontas yra bendrosios reliatyvumo teorijos koncepcija, reiškianti erdvėlaikio ribą, už kurios vykstantys įvykiai nebeįtakoja išorinio stebėtojo. Už jos gravitacijos jėga jau yra tokia stipri, kad niekas nebegali ištrūkti, įskaitant šviesą. Todėl prie horizonto artėjantis objektas išorinio stebėtojo požiūriu vis lėtės ir lėtės, tačiau taip niekada ir neperžengs horizonto. Žinomiausias įvykių horizonto variantas realiame pasaulyje yra aplink juodasias skyles.

Sąsajos su kitais kūriniais

Dėl daugybės panašumų, Warhammer 40,000 mėgėjai šį filmą dažnai laiko „neoficialia ekranizacija“ ar net „neoficialia priešistore“ Warhammer 40,000 pasauliui. Svarbiausias panašumas yra faktas, kad keliaujant per iškreiptą erdvę yra grėsmė susidurti su demoniškomis jėgomis, būti apsėstiems, tiek žmonėms tiek net pačiam erdvėlaiviui. Tamsi atmosfera ir „gotikinė“, smaigų ir spyglių pridėta erdvėlaivio architektūra (ypač gravitacinio variklio patalpos) taip pat sutampa su Warhammer 40,000 erdvėlaivių ir apskritai architektūra.
Filmas mėgėjų taip pat siejamas su „Hellraiser“ franšize, labiausiai dėl daktaro Weir išvaizdos kuomet laivas jį prikėlė iš mirties. Ji buvo labai panaši į Hellraiser filmų cenobitų – tam tikrų pragaro demonų – išvaizdą.
Filmo scenaristo pirminė scenarijaus koncepcijos idėja buvo „Švytėjimas kosmose“.