google/wiki40b huggingface dataset:
Klaipėdos laivų paradas

Istorija

Pirmą kartą Klaipėdos laivų paradas surengtas 2010 m. gegužės 22 d. VšĮ "Klaipėdos publika" iniciatyva. Renginio sumanytojas ir idėjos autorius Romandas Žiubrys šventei parinko datą, artimiausią Europos jūros dienai, kuri Europos komisijos sprendimu nuo 2008 m. minima gegužės 20 d. Kuriant šventės programą aktyviai dalyvavo Lietuvos karinės jūrų pajėgos, idėją palaikė Klaipėdos miesto meras Rimantas Taraškevičius, VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija generalinis direktorius Eugenijus Gentvilas.
Pirmajame parade dalyvavo 80 įvairaus dydžio laivų, jachtų, katerių, valčių. Laivų kolonai vadovavo jachtos "Lietuva" kapitonas Osvaldas Kudzevičius. Pirmojoje laivų šventėje apsilankė apie 5 tūkstančiai žmonių. Sutelkus miesto jūrinės visuomenės ir renginių organizatorių pajėgas, Lietuvos uostamiestyje buvo sukurta nauja, patraukli tradicija, artinanti bendruomenę prie jūros.
2010 m. visuomenei pirmą kartą pristatytas bendrovės "Towmar" jūrinio vilkiko "Tak9" "šokis". Nuo 2016 m. rengiami dviejų vilkikų pasirodymai. 
2011 m. Klaipėdos laivų parado metu inauguruotas Klaipėdos miesto meras Vytautas Grubliauskas
2011 m. Lietuvos aukštosios jūreivystės mokyklos pirmo kurso studentai pradeda naują tradiciją - Klaipėdos laivų parado šventės metu iškilmingai prisiekia jūrai Smiltynėje prie paminklo "Albatrosas".
2013 m. Klaipėdos laivų parado metu surengta ir svarbiausia Lietuvos kariuomenės šventė – Kariuomenės ir visuomenės diena.
2017 m. surengtas Danės upės paradas, kuriame dalyvavo kanojininkai ir baidarininkai, irklentininkai ir vandens dviračių mėgėjai.

Šventės reikšmė Klaipėdai

Klaipėdos laivų paradas sukūrė naują europietišką, jūrinio miesto įvaizdį atspindinčią šventę, skelbiančią vasaros laivybos sezono pradžią. Tuo pat metu renginys netradicinėmis priemonėmis visuomenei pristato jūrų verslą bei pramogas. Į šventę atvyksta svečių iš visos Lietuvos bei užsienio šalių. Dėl renginių ir lankytojų gausos Klaipėdos laivų paradas vadinamas mažąja Jūros švente

Šventės tikslai

„Klaipėdos laivų parado“ organizatorių tikslas- kasmet pakviesti visus Lietuvos gyventojus su savo plaukiojimo priemonėmis prie jūros ir paskelbti simbolinę pramoginės laivybos sezono pradžią. Šventėje kviečiami dalyvauti visų tipų ir konstrukcijų laivai. Kurėnai, baidarės, kanojos, irklinės valtys, luotai, vandens dviračiai, plaustai galėtų šurmuliuoti Danės upėje, o jachtos, kateriai ir didesnieji laivai- Kuršių mariose. Įspūdingiausiai pasipuošusios įgulos apdovanojamos prizais.

Laivų mūšis

2010 metais publikai buvo suvaidintas 1808 m. spalio 30 d. incidentas. Inscenizacijoje buvo atkurti įvykiai, kai į Klaipėdos uostą netikėtai atplaukė laisvojo miesto Gdansko flotilės laivas „Le General Rapp“ ir atakavo amerikiečių laivą „Rebecca“. Karinį konfliktą Danės žiotyse Kuršių mariose inscenizavo Klaipėdos istorinės karybos klubas. Laivų vaidmenis prisiėmė patrankomis ir įgulomis su šautuvais apginkluoti burlaiviai „Lady Sophie“ ir „Vagant“.
Lenkijos-Lietuvos ūkio rūmai

Lenkijos-Lietuvos ūkio rūmai, lenk. Polsko-Litewska Izba Gospodarcza - nevalstybinė, pelno nesiekianti organizacija, vienijanti Lietuvos ir Lenkijos verslininkus. Tikslai: informacijos apie kitos šalies rinkos sąlygas, bendrų įmonių steigimo skatinimas, nacionalinių produktų eksporto į kitą šalį didinimas, verslo teisinė apsauga.

Istorija

Rūmai buvo įkurti 1991 metais sugriuvus dviejų kaimyninių valstybių planinei ekonomikai, Lietuvos ir Lenkijos verslininkų bendrame suvažiavime. Žaibiškai atsirado poreikis pačioms įmonėms apsirūpinti žaliavomis, įrengimais, produkcijos realizavimu. Subyrėjus Tarybų Sąjungai, lietuviai vieni pirmųjų ėmėsi privataus verslo, bet lenkai šioje srityje jau buvo gerokai labiau patyrę. Lenkijoje dar 1988 m. buvo priimtas įstatymas, leidęs atsirasti privačioms įmonėms. Lietuvoje tai įvyko tik po keleto metų, todėl lietuvių verslininkams teko mokytis iš kaimynų. Kontaktus lengvino 1988 m. liepos 1 d. atidaryta Lenkijos-Tarybų Sąjungos sienos perėja Aradnykai-Lazdijai.
Lietuvos-Lenkijos ūkio rūmai įsikūrė Suvalkuose, vėliau jų filialas atsirado Marijampolėje. 2003 m. jose dirbo 35 darbuotojai, o nariais buvo 250 įmonių, tarp jų 50 iš Lietuvos. Buvo pradėtas leisti verslininkams skirtas leidinys lietuvių kalba „Pirklys“. Rūmai rengė Punsko tarptautines verslininkų muges, Baltijos ekonomikos forumą, „Polexpo“ parodas Kaune. Pastarasias parodas rėmė Lenkijos vyriausybė, šios šalies verslininkams buvo apmokama parodos stendų nuoma ir 50 % eksponatų transportavimo išlaidų. Surengtomis vienuolika parodų buvo patenkinti ir kauniečiai, jos globėjui Lenkijos prezidentui Aleksandrui Kvasnevskiui suteikdami miesto garbės piliečio vardą. Rūmų įkūrimo iniciatorius Henrikas Ovsiejevas (lenk. Henryk Owsiejew) buvo apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžiumi, o už pastangas vystant veiklą Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžiaus ordinai įteikti Lenkijos ūkio rūmų generaliniam sekretoriui Marekui Kločko (lenk. Marek Kloczko), Lenkijos-Lietuvos ūkio rūmų prezidentui Augustinui Majauskui, direktorei Boženai Vroblevskai (lenk. Bozena Wroblewska) ir Seinų valsčiaus seniūno pavaduotojui Romui Vitkauskui. 2002 m. rūmai pranešė, kad Lietuvoje veikė 735 lenkiško kapitalo įmonės.
Vėliau veikla ėmė blėsti, Lietuvos įmonės vis dažniau atsisakydavo tarpininkų paslaugų ir pačios ieškojo tiesioginių verslo kontaktų Vakaruose. Lietuvai ir Lenkijai įstojus į Europos Sąjungą, nutrūko ekonominė pagalba parodoms. Lenkijos pusei pasidarė nebeįdomi ir nedidelė kaimynų rinka, todėl verslo žmonės ėmė žvalgytis į Rusiją, Ukrainą, Baltarusiją. Rūmai pervadinti į Rytinių rinkų ūkio rūmus (lenk. Polsko-Litewska Izba Gospodarcza Rynków Wschodnich). Vis dėlto kontaktai su šių šalių verslininkais nebuvo tokie sėkmingi kaip su lietuviais, o ir įstatymai stipriai varžė verslo veiklą buvusiose tarybinėse respublikose.
2006 m., nepajėgdami sumokėti 407 tūkst. zlotų skolos, rūmai paskelbė, kad užsidaro.
Antanas Visockis

Biografija

Mokėsi Šiaulių J. Janonio vidurinėje mokykloje, 1957–1962 m. – Kauno dailės mokykloje. 1968 m. baigė Vilniaus dailės institutą.
1968–1969 m. Šiaulių vaikų dailės mokyklos, nuo 1969 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1981–1985 m. Menų fakulteto Tapybos katedros vedėjas, nuo 2004 m. profesorius. 
Nuo 1974 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, 1984–1988 m. – Lietuvos dailininkų sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas.

Kūryba

Pagrindinė kūrybos sritis – akvarelė. Tapo aliejumi, kuria filosofines-simbolines akvareles puantelistine technika. Teminis diapazonas – peizažai, natiurmortai, portretai, teminės kompozicijos. Nuo 1968 m. dalyvauja miesto, respublikos parodose ir Baltijos šalių akvarelės trienalėse. Daugelio parodų užsienyje dalyvis (Rusija, Lenkija, Prancūzija, Švedija, JAV, Belgija, Beninas ir kt.). Surengė per dešimt personalinių parodų, iš kurių dvi – Olandijoje. Yra sukūręs keramikos pano interjeruose (su žmona keramike A.Visockiene).
Akvarelininkų kūrybinės grupės „Akva-12“ narys.
Lietuvių moterų sąjunga

Lietuvių moterų sąjunga – Lietuvos moterų organizacija, veikusi 1908–1915 m. Vilniuje.

Istorija

Lietuvių moterų sąjungą įkūrė dalis 1907 m. spalio mėn. Lietuvos moterų suvažiavime Kaune išrinkto organizacinio komiteto narių. Aukščiausia institucija – valdyba. Tikslas – rūpintis moterų teisėmis, kultūros reikalais, puoselėti blaivybę. Svarbiausios moterų problemos buvo aptariamos, tautinė savimonė ugdoma straipsniuose „Lietuvos žiniose“, „Viltyje“, kituose leidiniuose.
Žymiausios veikėjos: Felicija Bortkevičienė, Joana Griniuvienė, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė, Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, Celestina Leonienė, Ona Pleirytė-Puidienė, Marija Putvinskaitė, Julija Smetonaitė, Žemaitė.
Pirmasis pasaulinis karas sąjungos veiklą nutraukė.
Ofunatas

Istorija

Miestas įkurtas 1952 m. balandžio 1 d. Smarkiai nukentėjo per 2011 m. Sendajaus žemės drebėjimą ir cunamį.

Miesto simboliai

Oficiali miesto gėlė – kamelija, medis – pušis, paukštis – juodauodegis kiras.
Profazė

Profazė – ląstelės branduolio dalijamosi fazė.
Ilgiausiai trunkanti branduolio dalijimosi fazė. Mitozės pačioje profazės pradžioje, o kartais ir prieš jai prasidedant, centriolė pasidalija į dvi dalis, kurios nuslenka į branduolio polius. Dauguma augalinių ląstelių centriolių neturi. Chromosomos sutrumpėja ir sustorėja, todėl pastebimos per mikroskopą. Chromosomos sudarytos iš dviejų seserinių chromatidžių, kurias jungia centromera. Abiejose kiekvienos centromeros pusėse susidaro kinetochoras, prie kurio prisijungia verpstės siūlai.
Profazės pabaigoje branduolėliai išnyksta, branduolio apvalkalas, veikiant lizosomų fermentams, ištirpsta, chromosomos atsiduria citoplazmoje. Nuo ląstelės polių arba nuo centriolių nusitęsia verpstės siūlai, kurie prisitvirtina prie chromosomų centromerų. Susidaro verpstės pavidalo figūra. Verpstės siūlai sudaryti iš mikrovamzdelių.
Tarpinėje fazėje – prometafazėje, kuri yra prieš metafazę, ląstelės centrinės dalies citoplazma yra šiek tiek klampi, joje esančios chromosomos pradeda slinkti į ląstelės ekvatorių.
Seišelių kalnas

Seišelių kalnas (pranc. Morne Seychellois) – aukščiausia Seišelių salyno vieta. Tai granitinis kalnas, iškilęs Mahės salos pietuose. Kalną supa tropiniai miškai, 1979 m. įtraukti į 3045 ha Seišelių kalno nacionalinį parką.
Vestri FC

Istorija

2006 m. įkurtas BÍ/Bolungarvík klubas, kai susijungė BI 88 ir UMF Bolungarvik komandos.
Nuo 2006 iki 2016 m. komanda vadinosi Ungmennafélag Bolungarvíkur, o trumpiau BÍ/Bolungarvík. 
2008 m. komanda pateko į 2. deild karla 
2010 m. pateko į 1. deild karla. 
2016 m. susijungė į vieną klubą Skellur (tinklinio komanda), Sundfélagið Vestri (Plaukimo sekcija) ir KFÍ (krepšinio komanda).
Tarybų Sąjungos specialiosios tarnybos

Tarybų Sąjungos specialiosios tarnybos pradėtos kurti 1934 m. Iš pradžių jos buvo pavaldžios vidaus reikalų institucijoms, vėliau atsirado specializuotos (pvz., karinės žvalgybos tarnybos), netgi asmeninės specialiosios tarnybos.
HR diagrama

HR arba Hertzsprungo - Russello diagrama - diagrama, kurioje atvaizduota priklausomybė tarp žvaigždžių absoliutaus (tikrojo, ne iš Žemės matomojo) dydžio, matomo ryškio, žvaigždės klasės ir paviršiaus temperatūros. Diagramą pirmąkart 1910 pasiūlė Ejnaras Hertzsprungas ir Henry Norrisas Russellas.
Šioje diagramoje matoma, jog dauguma žvaigždžių išsidėstę išilgai kreivės, vadinamos pagrindine seka. Ši seka matematiškai aprašo įvairios masės tik vandenilį deginančių žvaigždžių šviesį ir temperatūrą. Kadangi didžiąją dalį žvaigždės raidos vyrauja būtent šis procesas, pagrindinėje sekoje atsiduria dauguma žvaigždžių. Pagrindinei Hertzsprungo - Russello diagramos sekai žvaigždė gali būti priskiriama beveik nuo susiformavimo iki egzistavimą užbaigiančių procesų atsiradimo (vandenilio žvaigždės centre sudegimo).
Nuo pagrindinės sekos (V) į dešinę atsišakoja milžinių seka (III), kuriai priklauso savo amžių baigiančios žvaigždės - milžinės. Milžinėse jau dega ir helis bei kiti sunkesni elementai. Savo amžių baigianti Saulė taip pat pasuks šiuo keliu, pakeliui kirsdama ir IV grupę.
Baltosios nykšukės užima visiškai kitą sritį žemai apačioje.
Dar viena įdomi diagramos ypatybė yra taip vadinama Hercšprungo spraga. Tai yra sritis su mažesne žvaigždžių koncentracija tarp A5 ir G0 spektrinės klasės ir tarp +1 ir -3 absoliutinių ryškių srityje (t. y. tarp pagrindinės sekos viršaus ir milžinių horizontalioje sekoje). Hercšprungo spraga faktiškai yra nestabilumo juostos apatinėje dalyje. Joje randamos kintamosios žvaigdės (pvz., Cefeidės).
Imbarės akmuo su dubenėliais

Akmuo

Akmuo rusvo stambiagrūdžio granito, netaisyklingo trikampio pavidalo, 1,66 m aukščio, nuo 0,5 iki 1,45 m pločio, 78–86 m storio. Link sodo pusės atsuktoje lygioje akmens plokštumoje yra 55 gludinti dubenėliai, kurių skersmuo 2–4 cm, gylis – 1–2 cm. Kitoje akmens pusėje yra natūralus, 30 cm ilgio, 10 cm pločio ir 30 cm gylio plyšys.
0,34 km į šiaurės vakarus - vakarus yra Imbarės akmuo (Laumės kūlis), 0,4 km į vakarus – Imbarės alka, 0,54 km į pietvakarius – Imbarės II akmuo su dubenėliais, 1,3 km į ta pačia kryptimi – Imbarės piliakalnis.

Istorija

Seniau akmuo gulėjo į vakarus nuo sodybos esančios Imbarės alkos rytinėje dalyje, užpelkėjusios daubos vakarinėje - pietvakarinėje pakrantėje, netoli kito, panašaus dydžio akmens su gyliu dubeniu, vadinamo Šventyklos vartais. Vykstant melioracijai, akmenį buvo ketinama suskaldyti. Jį apie 1980 m. išgelbėjo ir prie savo sodybos pastatė vietos gyventojas J. Baltaras.
Akmenį 1987 m. kaip kultūros paveldo objektą išaiškino, o 1999 m. žvalgė Julius Kanarskas, 1988 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (Bronius Dakanis, Gintautas Zabiela), 1992 m. – Kultūros paveldo centras (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas), 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius.
1988 m. buvo įrašytas į vietinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą, iš kurio 2005 m. išbrauktas kaip ne pirminėje vietoje esantis objektas, praradęs archeologinę vertę.
Kuko ankstyvosios žemdirbystės vieta

Archeologiniai radiniai

Tiriant drenažo kanalus, buvo rasta medinių žemės kasimo įrankių, akmens trintuvė, kiti smulkesni daiktai. Išvalius kanalus ir atkasus gilesnį žemės klodą, buvo rasti ir tiriami įvairūs molio sluoksniai, naudoti įrengti sausinimo grioviams. Šie sudėti skirtingo grunto sluoksniai liudija žmogaus veiklą.
Steponas Laurynas Bizijas

Steponas Laurynas Bizijas-Bizio (1724 m. Paduja – 1790 m.) – italas, Lietuvos anatomas ir gydytojas.

Biografija

Medicinos mokslus baigė Paduvos universitete. 1746 m. filosofijos ir medicinos daktaras.
Nuo 1748 m. Turino medicinos kolegijos profesorius, vėliau dirbo Venecijoje. 1763 m. atvykęs į Lietuvą dirbo gydytoju didikų dvaruose, dėstė Akušerių mokykloje. 1770 m. pirmasis Vilniuje mokslo tikslais skrodė žmogaus lavoną ir tai aprašė. 1781–1787 m. Vilniaus universiteto medicinos fakultete dėstė anatomiją ir fiziologiją, 1781 m. šio fakulteto pirmasis dekanas. Už religinėms dogmoms priešingus mokslinius teiginius ir eksperimentus buvo apkaltintas erezija ir 1787 m. išvyko iš Vilniaus.
Parašė darbų iš osteologijos, miologijos, apie nervų ligas, kaltūną.
Alma Gedvilaitė

Biografija

1983 m. baigė Vilniaus universitetą. 1992 m. biomedicinos mokslų daktarė. Stažavo 1994–1997 m. Birmingemo universitete (Alabamos valstija), 1999–2002 m. Humboldtų universitete.
Nuo 1983 m. Taikomosios enzimologijos instituto (nuo 1992 m. Biotechnologijos institutas), nuo 2000 m. ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto mokslo darbuotoja; nuo 2008 m. profesorė.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų pagrindinė kryptis – mielių molekulinė genetika, naujos genų raiškos sistemos mielėse ir jų taikymas virusų bei kitų heterologinių baltymų sintezei, į virusus panašių chimerinių dalelių taikymas monokloniniams antikūnams gauti, naujos kartos rekombinantinės vakcinos, virusų diagnostikos priemonės, biotechnologija, mielių prionai. Paskelbė apie 30 mokslinių straipsnių.
Rudeliškė

Istorija

Iki 2015 m. turėjo viensėdžio statusą.
Korsakovo sindromas

Korsakovo (organinis amnezinis) sindromas – tam tikras atminties sutrikimas, galimas daugelio organinių centrinės nervų sistemos, galvos smegenų pažeidimų metu (uždegimų, intoksikacijų, insulto, sunkių galvos smegenų traumų, infekcinių ligų ir t. t.). Korsakovo sindromas gali atsirasti organinio psichikos sutrikimo fone. Taip pat gali išsivystyti daug ir ilgą laiką geriantiems, blogai besimaitinantiems asmenims, neretai po baltosios karštligės ar haliucinozės. Šio sindromo metu pirmiausia sutrinka įsiminimas, t. y. trumpalaikė, fiksacinė atmintis. Vėliau dėl to atsiranda dezorientacija laike bei vietoje. Ligonis po kelių minučių ar net sekundžių pamiršta apie ką buvo kalbėta, kas vyko aplinkui, ką jis veikė. Jis daug kartų pasakoja tą patį įvykį, užduoda tuos pačius klausimus, nežino kur yra ir koks laikas. Atsiradusias atminties spragas ligoniai užpildo paramnezijomis. Nors buitiniame gyvenime ligonis tampa bejėgiu, jis gali teisingai papasakoti apie tai, kas buvo prieš keletą metų, vaikystėje. Dėmesys, suvokimas, sąmonė ir intelektas išlieka nepažeisti.
Sindromui praėjus dažniausiai lieka organinio pobūdžio asmenybės pokyčiai, o sunkesniais atvejais – demencija.

Papildoma informacija

1887 m. rusų psichiatras S. Korsakovas pasklebė savo atliktų tyrimų monografiją „Apie alkoholinį paralyžių“. Po 10 metų jo aprašyta polineuritinė psichozė oficialiai buvo pavadinta Korsakovo psichoze. Vėliau paaiškėjo, kad pats amnezinis sindromas, jeigu nėra polineurito, yra nespecifiškas. Specifiškas jis tampa tik tada, kai esti alkoholinės kilmės polineuritas. Todėl Korsakovo psichozė suprantama kaip viena iš alkoholinės psichozės formų, o Korsakovo sindromas galimas daugelio organinių centrinės nervų sistemos pažeidimų metu.
Liparis (sala)

Liparis (it. Isola di Lipari) − Italijos sala Tirėnų jūroje; 30 km į šiaurę nuo Sicilijos salos. Administracinis centras − Liparis. Salos plotas 37,6 km².
Lipario sala didžiausia iš visų 7 Lipario salyno salų, išsidėsčiusių tarp Vezuvijaus ir Etnos. Nuolatinių salos gyventojų apie 11 000, bet vasaros sezono metu gyventojų padaugėja iki 20 000. Dauguma gyventojų gyvena Liparyje ir keturiose gyvenvietėse − Pijanakontėje (vakaruose), Kvatropanyje (šiaurės vakaruose), Askuakaldoje (šiaurėje) ir Kanete (rytuose).
Salą galima pasiekti garlaiviu, kuris 3 kartus per savaitę kursuoja tarp Neapolio ir Milaco.
CLAMP

CLAMP – japonų mangaka grupė, sudaryta vien tik iš moterų. Jų manga kūriniai dėl savo populiarumo beveik visada sulaukia anime versijos. Pasauliniu mastu apytiksliai yra parduota 90 milijonų CLAMP manga tankōbon kopijų.
CLAMP pavadinimas kilo iš anglų kalbos žodžio „clump“(eng. grumstas, gabalas). Grupės narės visada išreiškia norą, kad šis pavadinimas būtų rašomas vien tik didžiosiomis raidėmis.
CLAMP istorija prasidėjo 1989 m. kaip dvylikos narių dōjinshi klubas. Ankstesnysis CLAMP buvo sudarytas iš Tamayo Akiyama, Sōshi Hishika, O-Kyon, Kazue Nakamori, Inoue Yuzuru, Sei Nanao, Shinya Ohmi ir Leeza Sei. 1990-aisiais klubo ratas susiaurėjo iki septynių narių. Iš likusių septynių, Tamayo Akiyama, Sei Nanao ir Leeza Sei paliko grupę RG Veda kūrimo metu, taigi, CLAMP teliko keturi dabartiniai nariai.
Kavarsko hidroelektrinė

Techniniai duomenys

Hidroelektrinė rekonstruota 2002 m. Jos galia – 1500 kW (dvi po 750 kW turbinos). Greta hidroelektrinės įrengtas žuvitakis. Vidutinis debitas, sukuriamas elektrinės – 31,4 m³/s. 2010 m. Kavarsko hidroelektrinė pagamino 7,14 GWh elektros energijos.
Raseinių rajono savivaldybė

Savivalda

Atstovaujamoji valdžia – Raseinių rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Raseinių rajono savivaldybės administracija.
Vilties švyturys

“Vilties švyturys“ – lietuviškas paramos fondas.
Pagrindinis reabilitacijos bendruomenės tikslas – padėti žmonėms, priklausomiems nuo narkotikų, alkoholio ir psichoaktyvių medžiagų, ir integruoti juos į socialų gyvenimą.
Veiklos teritorija – Lietuvos Respublika (būstinė – Ąžuolų 2, Kalbnaberžės km, Kėdainių raj.).

Veikla

Įgyvendinant bendruomenės tikslus narkomanų sveikimui ir reabilitacijai adaptuota „Daytop“ programa (lygtinai nuteistų priklausomų nuo narkotikų jaunų žmonių gydymas). Ši programa sukurta JAV, plačiai taikoma Vokietijoje, Latvijoje ir kitose valstybėse.
Pagrindinis „Daytop“ programos principas – terapinė bendruomenė, kuri padeda keisti vartojančio psichoaktyvias medžiagas žmogaus įpročius ir formuoti sveiko ir blaivaus gyvenimo įgūdžius. Svarbus programos tikslas – siekti paciento mąstymo, elgsenos ir gyvenimo būdo pasikeitimo. Ši programa praturtinta Minesotos programa.
Naudojamasi alkoholikų gydyme sukauptais metodais ir filosofija. Reabilitacijos trukmė vieneri metai ir daugiau. Programa skirta visoje Lietuvos Respublikos teritorijoje gyvenantiems asmenims, kurie turi problemų su narkotikų ar alkoholio vartojimu.
Algimantas Briaunys

Trenerio karjera

Ilgą laiką dirbo treneriu Estijoje. Dažniausiai tai buvo vartininkų trenerio pareigos.
2018 m. vadovavo FK Atlantas, tačiau klubas turėjo finansinių problemų ir iki sezono pabaigos neišdirbęs Briaunys pasitraukė iš klubo.
2019 m. antroje pusėje, nuo liepos mėn., dirbo FK Palanga vyr. trenerio Viačeslavo Geraščenkos asistentu. Pasitraukus iš posto gudų specialistui, rugsėjo 16 d. buvo paskirtas vyr. treneriu ir stojo už komandos vairo.
Porsche Lynn

Biografija

Poršė Lyn gimė Mičigano valstijos Sent Džonso mieste. Motina jos susilaukė būdama 18 ir netekėjusi, todėl netrukus ją ekskomunikavo nuo katalikų bažnyčios, kaip anksčiau ir senelę, kuri buvo išsiskyrusi. Jos tėvai vėliau susituokė, tačiau šeimyninis gyvenimas nesusiklostė ir, Poršė sulaukus 6, motina padavė skyrybų pareiškimą. Tuo metu nutiko tragedija: Poršė kartu su motina ir senele atvykus pas tėvą pasirašyti skyrybų dokumentų, šis nušovė motiną ir nusišovė pats.
Likusi be šeimos, Poršė kurį laiką gyveno pas senelę, vėliau – pas įvairius giminaičius, kol galiausiai buvo įsūnyta tetos. Čia jos gyvenimas irgi nebuvo lengvas, nes jau nuo 14 teko patirti patėvio seksualinį priekabiavimą, be to, teta nuolat gedėjo savo žuvusio brolio ir merginai skyrė mažai dėmesio.
Būdama 17 Poršė pirmą kartą pabandė narkotikų. Baigusi mokyklą, ji įstojo į Mičigano valstijos universitetą. Po 2 metų studijų ji neteko stipendijos ir, norėdama toliau tęsti mokslus, būtų turėjusi mokėti pati. Poršė metė universitetą ir, turėdama save išlaikyti, įsidarbino bare, kuriame klientus aptarnavo iki pusės apsinuoginusios merginos. Vėliau ji šoko striptizą, dalyvavo įvairiose parodomosiose imtynėse, šlapių marškinėlių konkursuose, kol 1985 m. persikėlė gyventi į Los Andželą.
1986 m. ji debiutavo kaip pornografinių filmų aktorė ir šią karjerą su pertraukomis tęsė iki 2005 m. Per tą laikotarpį Poršė vaidino beveik 300 juostų ir dar 5 režisavo.
Gediminas Miškinis

Biografija

1979 m. baigė Panevėžio 10-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete ekonominės kibernetikos specialybę.
1984–1991 m. buvo Liaudies ūkio planavimo instituto mokslinis bendradarbis. 1991–1992 m. Lietuvos ekonomikos ministerijos Materialinių balansų skyriaus viršininkas, 1992–1995 m. – Balansų (vėliau – Makroekonominės politikos) departamento direktorius. 1995–1996 m. – šios ministerijos sekretorius. 1996–2002 m. ir 2018 m. Lietuvos Respublikos ūkio viceministras, 2002–2009 m. – LR ūkio ministerijos valstybės sekretorius, 2009–2016 m. – Ūkio ministerijos kancleris.
2016–2017 m. Vilniaus universiteto kancleris. 2017–2018 m. Vilniaus miesto savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2018 m. Valstybės tarnybos departamento direktorius.
Paskelbė straipsnių ir analitinių apžvalgų ekonomikos klausimais Lietuvos ir užsienio spaudoje. Lietuvos šachmatų kompozicijos meistras (1996 m.), Lietuvos korespondencinių šachmatų meistras (1993 m.). Triskart akivaizdinių Lietuvos šachmatų uždavinių ir etiudų sprendimo pirmenybių nugalėtojas, VIII TSRS komandinių korespondencinių šachmatų čempionato II vietos laimėtojas (Lietuvos komandos sudėtyje). Buvo Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas.
2009 m. savaitraščio „Veidas“ redakcijos organizuojamų geriausiųjų valstybės tarnautojų rinkimų laimėtojas.
Partizanas (laikraštis)

Partizanas – Lietuvos partizanų laikraštis, ėjęs 1949–1951 m. Pietų Lietuvoje. Pietų Lietuvos srities organas.

Istorija

Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos vardu leido Kęstučio apygardos partizanai. Laikraščio nr. 4 (18) tiražas 2018 m. buvo rastas paslėptas miške prie Girininkų I.