google/wiki40b huggingface dataset:
Super protonų sinchrotronas

Istorija

Pirmas 300 GeV įrenginio projektas pristatytas dar 1964 m, tačiau tai reikalavo naujos laboratorijos statybų. 1969 m. projekto direktoriumi buvo paskirtas John Adams. 1971 m. CERN taryba patvirtino specialios laboratorijos statybas, o J. Adams buvo paskirtas generaliniu Laboratorijos II direktoriumi, o pati laboratorija turėjo vos 4 darbuotojus. 1976 m. Laboratorija I ir Laboratorija II buvo apjungtos ir pervadintos į SPS skyrių.
Nors SPS iš pradžių buvo projektuojamas protonų greitinimui iki 300 GeV, buvo pastatytas daug galingesnis - paleidimo dieną protonus įgreitino iki 400 GeV energijos, nors pirmieji pluoštai į greitintuvą buvo įleisti dar 1976 m. balandžio 5 d. ir pasiekė 10 GeV energiją. Greitintuvas buvo naudojamas protonams, antirpotonams, elektronams, pozitronams (kurie buvo naudojami Didžiajam elektronų-pozitronų priešpriešinių srautų (LEP) greitintuve), švino jonams, sieros ir deguonies branduoliams greitinti. Pirmieji eksperimentai prasidėjo 1977 m.
1990 m. SPS ir LEP skyriai buvo sujungti į vieną SL skyrių. Sustabdžius LEP greitintuvą, skyriaus pavadinimo trumpinys liko tas pats (buvo „SPS ir LEP“, tapo „SPS ir LHC“).

Dabartis

Šiuo metu Super protonų sinchrotronas naudojamas kaip galinis aukštos energijos protonų pluoštų šaltinis naujam CERN Didžiajam hadronų priešpriešinių srautų greitintuvui (LHC). SPS įgreitina protonus nuo 26 GeV iki 450 GeV, kurie galiausiai patenka į LHC. Nepaisant to, jog SPS yra LHC komplekso sudedamoji dalis, greitintuvu galima vykdyti ir atskirus nuo LHC tyrimus. Pvz., jis tiekia 400 GeV energijos protonų pluoštus fiksuoto taikinio eksperimentams COMPASS ir NA48.
SPS taip pat bus naudojamas neutrinų srautui sukurti, kuris bus detektuojamas italų Gran Sasso laboratorijoje, esančioje už 730 km nuo CERN.

Patobulinimas

Jau yra siūlymu, jog 2015 m. LHC reikės patobulinimo jo skaisčiui padidinti. Tad tuo pačiu reikės patobulinti SPS. Atnaujinimas daugiausiai būtų skirtas detektoriaus, jau vadinamo Super-SPS, energijos padidinimui iki 1 TeV.

Pasiekimai

Greitintuvas labiausiai pasižymėjo 1981 ir 1983 protonų-antiprotonų susidūrimų eksperimentuose UA1 ir UA2, kurių metu buvo atrasti W ir Z bozonai, o jų atradėjai Carlo Rubbia ir Simon van der Meer apdovanoti Nobelio fizikos premija 1984 metais.
SPS pasitarnavo kaip bandymų stendas naujoms greitintuvų fizikos idėjoms. 1999 m. greitintuvas buvo naudojamas elektronų debesėlio reiškiniui stebėti. 2004 m. buvo atliekami eksperimentai žalingiems netikėtų susidūrimų efektams naikinti
Kruopių Šv. Onos bažnyčia

Istorija

Pirmoji koplyčia Kruopiuose pastatyta apie 1780 m. 1784 m. įsikūrė Dievo apvaizdos brolija. 1785 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. Šalia koplyčios 1786 m. pastatyta medinė bažnyčia. Iki 1800 m. kunigą išlaikė Kruopių dvaras.
1803 m. bažnyčiai dovanotas valakas žemės, įkurta parapija. Nuo 1804 m. veikė parapinė mokykla. Kruopių klebonas Jonas Levanavičius po 1863 m. sukilimo ištremtas į Tobolską. 1879 m. prašyta valdžios leidimo statyti naują mūrinę bažnyčią, kurios sąmatinė vertė 17 829 rb. Valdžia leido pamatus padėti po 2 metų, o statyti tik surinkus 9000 rb (pastatyta 1889 m.).
1944 m. bažnyčia (ir daug miestelio namų) sudegė. 1957 m. kovo 30 d. LTSR Ministrų Taryba leido atstatyti bažnyčią ir ji 1965 m. atstatyta.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė. Šventoriuje stovi triaukštis mūrinis koplytstulpis su šventųjų figūromis.
Verslo bankininkystė

Verslo bankininkystė (angl. merchant banking) – sąvoka skirta privataus kapitalo investicijų paslaugoms apibrėžti. Šia veikla užsiima komerciniai ir investiciniai bankai. Jie į įmones investuoja dažniausiai paprastųjų akcijų pavidalu. Kitos investicinei bankininkystei būdingos paslaugos, tokios kaip kapitalo pritraukimas, įmonių susijungimų ir įsigijimų konsultavimas, trumpalaikių paskolų finansavimas bei svertinio išpirkimo būdu obligacijomis grįstas finansavimas taip pat yra teikiamos finansinių įstaigų užsiimančių verslo bankininkyste.
Molavėnų piliakalniai

Molavėnų I piliakalnis

Dar vadinamas Kauprės, arba Griaužų vardais, įrengtas 350 m ilgio aukštumos kyšulyje Šešuvies dešiniajame krante. Jį sudaro pagrindinė aikštelė, kuri šiaurės vakaruose įtvirtinta dviem priešpiliais, o pietryčiuose turi papilį. Dėl šlaitų erozijos iš pirmojo piliakalnio liko tik ožnugaris. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi, 28 m ilgio, 3–5 m pločio, pietrytinėje papėdėje iškastas 13 m pločio ir 3 m gylio griovys, už kurio supiltas 4,5 m aukščio ir 15 m pločio pylimas, už jo iškastas antrasis – 4 m pločio ir 1 m gylio griovys, už jo – papilys. Piliakalnio 6 m aukščio šiaurės vakarinis šlaitas leidžiasi į 18 m pločio ir 4 m gylio griovį, už kurio įrengtas pirmasis priešpilis.
Pirmojo priešpilio aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 21 su 10 m dydžio, iškiliu viduriu. Jos šiaurės vakariniame krašte iškastas 11 m pločio ir 2 m gylio griovys. Už griovio įrengtas antrasis priešpilis. Jo aikštelė taip pat keturkampė, pailga, 20 su 14 m dydžio. Aikštelės pietrytiniame gale supiltas 1 m aukščio ir 9 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio status šlaitas leidžiasi į priešpilius skiriantį griovį. Aikštelės šiaurės vakariniame gale supiltas 3,5 m aukščio ir 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 2,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 14 m ilgio, 16 m pločio ir pusės metro gylio griovį.
Į pietryčius už piliakalnio antrojo griovio įrengtas papilys. Jo aikštelė keturkampė, pailga, 115 su 45 m dydžio. Papilio šlaitai statūs, 5 m aukščio.
Piliakalnio ir priešpilių šlaitai statūs, 18 m aukščio. Jų aikštelių didžiosios dalys nuplautos Šešuvies (iš šiaurės rytų pusės). Antro pylimo viršuje iškasta duobė. Visas piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Aplinkiniai piliakalniai

Pabalčių piliakalnis – 9 km
Šimkaičių piliakalnis – 15 km
Gudelių piliakalnis – 15 kmDanutės kalnas – 15 km
Barsukalnis – 15 kmPužų piliakalnis – 5 kmIžiniškių piliakalnis – 6 km
Ivangėnų piliakalniai – 17 kmGalkaičių piliakalnis – 8 km
Rodų tiltas

Konstrukcija

Dviejų tarpatramių tiltas gelžbetoninis. Konstrukcijos: 8 kvadratinio skerspjūvio gelžbetoniniai stulpai su skersiniais, gelžbetoninės sijos ir pasparos. Siaura važiuojamoji dalis pažymėta kelio ženklais apie eismo pirmenybę.
Nikolajus Radinas

Biografija

Gimė 1866 m. Kaune, baigė Sankt Peterburgo universitetą. Baigęs mokslus dirbo žurnalistu Vilniaus laikraščiuose Северо-западное слово, Виленский курьер – Наша копейка ir Северо-Западный голос, pasirašinėdavo Homunculus slapyvardžiu. I pasaulinio karo metu gyveno Sankt Peterburge, redagavo laikraštį Биржевых ведомостей. 1918 m. lapkritį-gruodį dirbo laikraščio Литовский курьер redaktoriumi. 1920 m. buvo vienas iš Berlyno rusų laikraščio Руль įkūrėjų. Nuo 1927 m. redagavo Kauno laikraštį Эхo. Mirė 1929 m. sausio 28 d. Kaune.
Miltligė

Miltligė − augalų liga. Miltlige serga žolės ir sumedėję augalai.
Miltligę sukelia milteninių šeimos valkčiagrybio (Sphaerotheca), miltenio (Erysiphe), miltės (Podosphaera), pelenio (Microsphaera) ir miltgrybio (Uncinula) genčių grybai.
Būdingi miltligės požymiai − baltos, pilkšvos arba rusvos, lyg miltuotos arba į veltinį panašios apnašos (dažnai jose matyti lyg juodi taškeliai − vaisiakūniai) ant lapų, ūglių, vaisių.
Miltligė smarkiausiai plinta sausomis karštomis vasaromis ant tankiai augančių, gausiai azoto trąšomis patręštų augalų. Sergantys augalų organai blogai asimiliuoja, kartais deformuojasi, nudžiūsta. Labai nukenčia miltlige apniktų vaisių kokybė; pažeisti ūgliai nespėja sumedėti, nušąla.
Miltligės vystymąsi ir plitimą stabdo augalų liekanų naikinimas, ligotų augalų ūglių išpjaustymas ir sudeginimas, augalų purškimas vario neturinčiais fungicidais, azoto kiekio normavimas tręšiant.
Gojus (Kėdainiai)

Aplinkinės gyvenvietės

Surviliškis – 2 km
Spigučiai – 1 km
Sūriškiai – 1,5 km
Šventybrastis – 1 km
Žalgirys

Istorija

1950–1991 m. kaimo žemė priklausė Žadžiūnų kolūkiui, dalis už kelio į rytus – Pakruojo rajonui.

Aplinkinės gyvenvietės

Liutkūnai – 2,5 km
Mišeikiai – 2,5 km
Ilgoji Lova – 2,5 km
ŠIAULIAI – 12 km
Šėkščiai – 3 km
Zapalskiai – 0,6 km
Šiubaičiai – 4 km
Lotus Cars

Lotus Cars yra automobilių gamintojas, kurio pagrindinė būstinė Norfolke, Jungtinėje Karalystėje. Bendrovę įkūrė Colin Chapman.
Tarptautiniai astronomijos metai (2009)

Tarptautiniai astronomijos metai - 2009 metai. Jungtinių tautų generalinė asamblėja paskelbė 2009 tarptautiniais astronomijos metais, nes tuomet sukanka 400 metų nuo pirmojo dokumentuoto Galilėjaus stebėjimo teleskopu, taip pat nuo Johano Keplerio spausdinto darbo Astronomia nova.
Šį pasiūlymą UNESCO pateikė Italijos vyriausybė, ir jis buvo priimtas 33-iosios UNESCO generalinės konferencijos metu. Jungtinių tautų 62-oji generalinė asamblėja jį patvirtino 2007 metų gruodžio 20 d.
Tarptautinė astronomų sąjunga koordinuoja 2009 tarptautinių astronomijos metų renginius. Jie yra skirti suteikti daugiau žinių apie astronomijos vaidmenį kultūroje, informuoti žmones apie naujausius astronomijos atradimus.
Aldona Andžiulienė

Biografija

1995 m. Vilkyškių agrarinės reformos tarnybos buhalterė, 1997 m. Šilutės ūkininkų kredito unijos „Ūkininko sėkmė“ vyriausioji finansininkė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pagėgių skyriaus narė, LSDP tarybos narė.
1997 m. kovo – balandžio mėn. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše), 2000–2003 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narė.
Germanis

Būdingos savybės

Germanis yra pilkšvas kietas mineralas. Jo kristalinė struktūra – tokia pati, kaip deimanto. Kristalinė struktūra elementui suteikia blizgesio, kuris išlaikomas iki gana aukštos temperatūros. Germanis yra puslaidininkis, plačiai naudojamas elektronikos pramonėje. Grynas (be priemaišų) germanis, priešingai nei, pavyzdžiui, silicis, yra labai laidus bei difraguoja infraraudonuosius spindulius, todėl yra naudojamas infraraudonųjų spindulių detektoriuose ir panašiuose prietaisuose.

Atradimo istorija

1871 m. Dmitrijus Mendelejevas numatė elemento, kurį pats pavadino ekasiliciu, egzistavimą, remdamasis savo sukurta periodine elementų sistema. 1886 m. šį elementą atrado vokietis Klemensas Vinkleris (Clemens Winkler). Šis atradimas dar sykį patvirtino Mendelevejo periodinės sistemos teisingumą. Elementas pavadintas Vokietijos (lot. Germania) garbei.

Naudojimas

1950 m. sukūrus germaniu paremtą tranzistorių, maždaug 20 metų germanis buvo plačiausiai naudojamas puslaidininkis. Vėliau jį išstūmė silicis dėl savo pranašesnių elektrinių savybių. Šiuo metu germanis daugiau naudojamas optiniuose-skaitmeniniuose prietaisuose, infraraudonųjų spindulių detektoriuose, bei kaip polimerizacijos katalizatorius. Silicio ir germanio mišinys – silicio germanidas – taip pat naudojamas kaip puslaidininkis; jo pranašumas prieš silicį yra ypatingai didelis srovės perdavimo greitis. Germanio tranzistoriai kartais naudojami muzikos prietaisuose, siekiant išgauti 1950-1970 m. laikotarpio muzikos įrašams būdingą šnypščiantį garsą.

Išgavimas

Germanis randamas įvairiuose mineraluose, taip pat kaip priemaiša anglyje, cinko rūdoje ir kt. Pramoniniu būdu išgaunamas iš cinko rūdos kaip šalutinis deginimo produktas. Ypatingo grynumo germanis gali būti išgaunamas distiliuojant kai kuriuos mineralus, turinčius germanio tetrachlorido.
Philip R. Alstat

Biografija

Gimė 1891 m. Kaune. 1898 m. su tėvais emigravo į JAV. Mokėsi Niujorko koledže, 1915 m. baigė Kolumbijos universitetą, 1920 m. žydų teologijos seminariją. Nuo jaunystės priklausė konservatyviesiems rabinams, priklausė pasaulinei sionistų organizacijai. Iki 1955 m. dirbo rabinu įvairiose Niujorko sinagogose, vėliau kalėjimuose, ligoninėse. Buvo JAV sinagogų ir žydų nacionalinio fondo tarybos narys. Nuo 1938 m. iki 1975 m. įvairiuose žydų laikraščiuose turėjo savo skiltį Strange to Relate, kur rašė straipsnius apie judaizmą. Mirė 1976 m. Niujorke.
Naujosios Imbarės dvaras

Aplinkinės gyvenvietės

SALANTAI – 5 kmGedgaudžiaiŽeimiai – 3 kmImbarėSkaudaliaiSėleniai – 3 kmReketė
ŠATEIKIAI – 5 km

Istorija

Po baudžiavos panaikinimo išdalinus valstiečiams dirbamą žemę, Platelių dvarui likusioje plėšininėje Imbarės kaimo bendrųjų ganyklų žemėje grafai Šuazeliai-Gufjė XIX a. II pusėje įkūrė palivarką. Norėdami atskirti nuo kito Imbarėje buvusio dvaro, pavadino jį Naująja Imbare. Dvarui priklausė apie 120 ha žemės, kurios centrinėje dalyje, į rytus nuo kaimo, dešiniajame Kūlupio krante buvo pastatyta palivarko sodyba – administracinis pastatas su kumetynu ir pagalbiniais ūkiniais-gamybiniais pastatais, pasodintas didelis vaismedžių sodas.
Imbarės gyventojai ir dvaro kumečiai palivarką vadino Tridvariu. Esą, taip jis buvo pavadintas todėl, kad dvaro statybos darbams vadovavusį meistrą persekiojo viduriavimas, t. y. žem. trida.
1923 m. dvare buvo 2 kiemai ir 41 gyventojas. Prasidėjus Lietuvos žemės reformai, 1922 m. dvaras buvo paimtas valstybės nuosavybėn ir išparceliuotas, o jo žemė 1926 m. išdalinta kumečiams bei iš Salantų valsčiaus kilusiems Lietuvos kariuomenės savanoriams. Naujoji gyvenvietė buvo pavadinta Gaivališkės kaimu, o pora dvaro žemės sklypų priskirta Žeimių kaimui. Administracinis pastatas su sodu buvo perduotas Imbarės pradžios mokyklai, išlaikomai Kretingos apskrities savivaldybės.
Epingeno notariatas

Epingeno notariatas (vok. Notariat Eppingen) – nuo XIX amžiaus veikęs notariatas pagal Badeno teisę, o nuo 1974 m. liepos 1 d. – pagal Viurtembergo teisę.

Istorija

Iki 1974 m. birželio 30 d. Eppingene pagal Badeno teisę veikė valstybinis notaro biuras. Greta veikė miesto rejestras (Grundbuchamt), įsikūręs rotušėje. Notariatas -  Epingeno apylinkės teismo viršutiniame aukšte (Kaiserstraße 1). Baden-Württembergo apskrities reformos 1973 m. metu Eppingenui, Gemmingenui ir Ittlingenui panaikinta Badeno teisė, įvesta Viurtembergo t.
Meilė Ibizoje

Turinys

Futbolininkas Kevinas ką tik pasirašė pelningą kontraktą, o jo draugė Elza, buvusi realybės šou nugalėtoja, rūpinasi tik savo nuotraukomis socialiniuose tinkluose ir artėjančiu gimtadieniu, kurio metu tikisi Kevino piršlybų. Dvi vyresnio amžiaus draugės Džekė ir Irma atvyksta pailsėti, tik viena tikisi kurortinio romano, o kita – tiesiog ramiai pabūti su knyga. Du pradedantys didžėjai broliai Dylanas ir Boidas įvairiais būdais mėgina susitikti su savo dievuku Arminu van Buurenu ir padovanoti savo įrašą, tikėdamiesi išgarsėti – visų šių žmonių keliai susiduria Ibizoje...
Bonfilscaleb Bimenyimana

Karjera

Karjeros pradžia galima laikyti Ruandos Rayon Sports FC klubą.
2019 m. atvyko į Latviją ir už Valdo Dambrausko treniruojamą FK RFS sužaidė trejas rungtynes elito divizione. Vėliau buvo paskolintas FK Atlantas.
Nuo 2019 m. vasaros atstovauja FK Atlantas. Klaipėdiečių ekipoje debiutavo 2019 m. rugpjūčio 4 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.
2019 m. spalio 5 d. XXVI (26) turo rungtynėse prieš FK Riteriai pasižymėjo įvarčiu.
Zita Žvikienė

Biografija

1973 m. baigė Šilalės rajono Laukuvos vidurinę mokyklą. 2001 m. – vientisąsias teisės krypties studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininkės profesinę kvalifikaciją, atitinkančią magistro kvalifikacinį laipsnį.
1973–1976 m. Šilalės rajono Vidaus reikalų skyriaus pasininkė, nepilnamečių reikalų inspektorė. 1976–1983 m. Raseinių rajono Vidaus reikalų skyriaus Tardymo poskyrio tardytoja. 1983–1997 m. Radviliškio rajono Vidaus reikalų skyriaus tardymo poskyrio vyr. tardytoja. Suteiktas majorės laipsnis. Baigė ekonominių bylų tyrimo kursus, įgijo I profesinę kategoriją.
1997 m. Radviliškio rajono Valstybinės mokesčių inspekcijos (VMI) vyriausioji valstybinė mokesčių inspektorė. 1998 m. Šiaulių apskrities VMI vyriausioji valstybinė mokesčių inspektorė. 1999 m. perkelta į Šiaulių apskrities VMI Radviliškio skyriaus Audito poskyrį ir dirbo vyriausiąja valstybine mokesčių inspektore. 2000–2002 m. Šiaulių apskrities VMI Operatyviosios kontrolės skyriaus I operatyvių patikrinimų grupės vadovė – vyriausioji valstybinė mokesčių inspektorė. 2002 m. Šiaulių apskrities VMI Nusikaltimų tyrimo skyriaus viršininkė. 2002–2004 m. Šiaulių apskrities VMI Akcizų administravimo skyriaus vedėjos pavaduotoja.
2004–2008 m. ir 2012–2016 m. LR Seimo narė.  2009–2012 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Mokestinių prievolių departamento Akcizų administravimo skyriaus vedėjo pavaduotoja. 2011–2012 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narė. 
Nuo 2003 m. Darbo partijos (leiboristų) narė.
Vyras Vytautas Žvikas – Radviliškio rajono savivaldybės administracijos Juridinio skyriaus vedėjas. Dukros Lina, Vestina.
Jasunio nacionalinis parkas

Naftos gavyba

Jasunio nacionaliniame parke yra atrasti dideli naftos telkiniai, sudarantys apie 20 % visos Ekvadore esančios naftos. Kadangi jos gavyba darytų neigiamą įtaką parko ekosistemai ir bioįvairovei, sudeginus naftą į atmosferą patektų apie 410 mln. tonų anglies dvideginio, bei kiltų grėsmė parko teritorijoje gyvenančioms vietinėms tautoms, vyriausybė su Juntinių Tautų pagalba 2010 m. pradėjo iniciatyvą, kuria siekta iki 2023 metų iš tarptautinės bendruomenės surinkti bent 3,6 mlrd. $. Anot Ekvadoro vyriausybės, ši suma, kuri sudaro pusę galimo pelno iš naftos telkinių, būtų pakankama, kad šalis sutiktų nepradėti naftos gavybos nacionaliniame parke.
Iki 2013 m. rugpjūčio mėn. į fondą buvo surinkta tik 13 mln. $ – apie viena trečioji procento nuo galutinės sumos. Tą patį mėnesį iniciatyva buvo paskelbta kaip nepavykusi ir, nepaisant daugumos Ekvadoro gyventojų nepritarimo bei aplinkos apsaugos aktyvistų protestų, pranešta apie naftos gavybos leidimų išdavimą.
Kazimieras Jasėnas

Biografija

Gimė 1867 m. rugsėjo 18 (30) d. Velžių kaime tuometiniame Kiburių valsčiuje (Saločių parapija), ūkininkų Simeono ir Ievos Linkaitės Jasėnų šeimoje. Vyriausias iš šešių vaikų, turėjo du brolius - Joną ir Simoną, bei tris seserys - Agotą, Oną ir Emiliją. 1880 m., neturėdamas ir trylikos tapo našlaičiu - mirė tėvas. Po metų motina ištekėjo už to paties kaimo ūkininko Vincento Pažemecko, su kuriuo užaugino dar du vaikus - Adomą ir Ievą.
Lankė rusišką Kiemėnų pradžios mokyklą. 1877 - 1884 mokėsi Mintaujos gimnazijoje. 1885 m. įstojo į Kauno kunigų seminariją, kurią 1889 m. baigė su pagyrimu ir ruošėsi tolimesnėms studijoms Peterburgo dvasinėj akademijoj. Bet seminarijos gydytojas neleido tęst studijų dėl silpnos sveikatos. 1890 įšventintas kunigu. 1890 -1892 m. vikaras Tryškiuose, 1892-1893 m. Mintaujoje, 1893-1896 Laminių (Lyvenhofo) klebonas, Tukumo mieste pastatydino koplyčią, vėliau tapusią bažnyčia. 1896-1902 m. Brunavos klebonas, ten pastato mūrinę bažnyčią.1902–1944 m. Mintaujos klebonas, čia 1906 m baigė statyti anksčiau pradėtą statyti raudono mūro kryžminio plano neoromaninę bažnyčią. 1930 m. monsinjoras, 1948 m. apaštališkasis protonotaras. Mokytojavo Mintaujos ir kitose Latvijos gimnazijose, dėstė Rygos universitete. Rūpinosi katalikiška, švietėjiška veikla, platino draudžiamą lietuvių spaudą. Dalyvavo veikloje Lietuvių ir latvių vienybės draugijos, 1902–1944 m. pirmininkas, Latvijos lietuvių sąjungos, 1937–1944 m. pirmininkas.
Parašė biografinę apybraižą apie dailininką Antonio da Correggio (1934 m.), pjesių, dramų, straipsnių žurnaluose „Židinys“, „Vairas“, „Naujoji Romuva“ bei užsienio spaudoje. Parengė Bažnytinio meno istoriją (neišliko).
Plokščių akmuo

Akmuo

Dubenėtas akmuo buvęs gamtinis, masyvus, 2,65 m ilgio, 1,5 m pločio šiauriniame, 2,5 m – pietiniame gale, 1,2 m aukščio. Siauresniojo akmens galo pakraštyje buvo iškaltas pailgas, 1,05 m ilgio, 37 cm pločio, 23 cm gylio lovelio pavidalo dubuo.

Istorija

Gulėjo apie 50 m į pietryčius nuo šimtamečio Plokščio ąžuolo. Melioracijos metu 1967 m. išvilktas, apie 1970 m. suskaldytas.
1967 m. žvalgė Ignas Jablonskis.
Raphael Schäfer

Vaikystė

Šeferis gimė mieste Kendzežyne-Kozlėje, Silezijoje. 1986 m. jis ir jo šeima emigravo iš Lenkijos į Vokietiją, kur įsikūrė Hildesheime.

Karjera

Jis žaidė futbolą Hildesheime. 1991 m. jis žaidė futbolą Hanovero Hannover 96 jaunių komandoje. Nuo 1998 m. iki 2001 m. jis žaidė Liubeko VfB Lübeck klube. Nuo 2001 m. liepos iki 2007 m. liepos jis žaidė Niurnbergo 1. FC Nürnberg. Po vienerių metų, kur jis žaidė Štutgarto VfB Stuttgart, jis grįžo į Niurnbergą.
Šcheras

Šcheras (angl. skerry, dan. skjær, šved. skär, norv. skjær, suom. kari, rus. шхер) – maža uolėta sala, paprastai pernelyg maža, kad būtų žmonių gyvenama, arba uolėtas rifas. Susidarė jūrų pakrantėse, kurių reljefą formavo slenkantys ledynai.
angl. skerry kilęs iš sen.norm. sker 'uola jūroje', kuris į anglų kalbą pateko per škotų kalbą.

Kilmė

Šcherai dažnai aptinkami prie fiordų žiočių, kur jūros apsemti ledynų suformuoti kloniai jungiasi sudarydami sudėtingą sistemą. Kai kuriose Skandinavijos ir Suomijos vietose jūros pakrantė tiek ledynų išraižyta, kad sudaro tūkstančius salelių, kurių vienos kalnuotos ir didelės, o kitos – iš vandens vos kyšančios uolos ir uolėtos seklumos, kliudančios laivybai.

Šcherų rajonai

Norvegijos pakrantė yra ištisinių šcherų rajonas (vadinamas skjærgård), kuriame skersiniai fiordai taip išsidėstę, kad išilgai Norvegijos pakrantės nuo jūros šcherų pridengtais kanalais galima nuplaukti apie 1600 km nuo Stavangerio iki Nordkapo. Kitas šcherų pridengtas kelias yra Blindleia, kuris prasideda prie Kristiansando Pietų Norvegijoje ir siekia Lilesandą (Lillesand).
Vidiniai šcherų apsaugoti keliai egzistuoja Aliaskoje nuo Sietlo (Seattle) iki Skegvėjaus (Skagway), Pietų Amerikoje nuo Magelano sąsiaurio į šiaurę.
Labai daug šcherų turi Suomijos pietvakarių pakrantė, Švedijos pakrantė ties Bohuslän, Škotijos pakrantės.
Septynios kruvinos orchidėjos

Turinys

Mieste nužudomos dvi moterys, kurie kurių kūnų policija randa paliktus orchidėjų žiedus. Trečiajai aukai – Džiulijai – pavyksta išgyventi. Policija paskelbia, kad ji mirė, tačiau moteris kartu su draugu Marijo patys pradeda tirti žmogžudystes. Kai nužudomos dar kelios moterys, jie randa ryšį: visos jos, kaip ir Džiulija, kažkada vieną savaitgalį praleido tame pačiame kurorto viešbutyje.
Kad išprovokuotų žudiką, policija televizijos pagalba išplatina informaciją, kad Džiulija išgyveno pasikėsinimą ir yra gyva...
Fadejevo sala

Fadejevo sala (rus. Фаддеевский, jak. Фаддеев арыыта) – sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Anžu salų grupėje. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Šiaurės vakaruose Anžu Strėlės pusiasaliu jungiasi su Bungės Žeme. Kartais laikoma Kotelno salos dalimi.
Plotas 5300 km². Paviršiaus aukštis iki 65 m. Krantai aukšti. Saloje gausu upių. Pietinėje pakrantėje gausu suneštinės medienos. Būdinga kerpių ir samanų tundra.
Fadejevo saloje yra mamutų ir gauruotųjų raganosių kaulų. Rasta jukagyrų gyvenvietės ženklų. Manoma, kad čia jie galėję slėptis nuo rusų užneštų raupų.
Salą 1805 m. atrado Jakovas Sanikovas.
Mažasis dančiasnapis

Išvaizda

Mažasis dančiasnapis yra gerokai mažesnis už didžiąją antį. Patino apdare vyrauja balta spalva. Nuo snapo pamatinės dalies per akį eina apvali juoda dėmė, o nuo skruostų pakaušio link – juoda juosta. Ant pakaušio – baltas kuodukas. Pečiai, dvi juostos priekinėje kūno dalyje ir didžiosios plasnojamosios plunksnos juodi. Kūno šonuose – smulkūs skersiniai rusvi brūkšneliai. Snapas melsvai pilkas, kojos šviesiai pilkos. Rainelė ruda, vyresnių individų pilkesnė.
Patelės viršutinė kūno dalis rusvai juosva, išmarginta pilkais ruoželiais. Galvos viršus ryškiai rudas. Skruostai, smakras ir gerklė balti. Pagurklis ir kūno šonai rusvai pilki. Pilvas baltas. Jaunikliai panašūs į patelę.

Paplitimas

Eurazijoje paplitęs nuo Skandinavijos iki Ochotsko jūros. Šiaurėje arealas siekia Obės, Jenisejaus, Lenos žemupį. Į pietus paplitęs iki Lenos aukštupio, Tiumenės, Novgorodo srities, šiaurinės Suomijos.
Žiemoja Vakarų Europoje, Viduržemio, Juodosios, Kaspijos jūrų pakrantėse, Tolimuosiuose Rytuose.
Lietuvoje rūšis negausi, dažniausiai matoma rugsėjo–gegužės mėnesiais.

Biologija

Įsikuria didelių upių pakrantėse, miškais apsuptų ežerų salose. Migracijos periodu aptinkami įvairiuose vandenyse, o žiemoja pajūrio seklumose, upių deltose. Gerai plaukioja ir nardo. Aktyvesnis dieną.
Monogamas. Iš žiemaviečių keliauja jau susiporavę, tačiau pasitaiko ir laisvų paukščių. Peri uoksuose, neaukštai nuo žemės. Dėtyje būna maždaug 9 kiaušiniai. Perimi apie 30 dienų. Dažnai pasitaiko bendrų dėčių su klykuole. Jaunikliai auga gana sparčiai.
Minta vandens vabzdžiais bei jų lervomis.
Jurbarkai

Aplinkinės gyvenvietės

ERŽVILKAS – 23 km 
 Dainiai – 1 km
Klišiai – 2 km
Kalnėnai – 2 km