google/wiki40b huggingface dataset:
Laisvės kovų archyvas

Laisvės kovų archyvas – Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos istorijos sekcijos ketvirtinis leidinys, einantis nuo 1991 m. Kaune.

Istorija

Skelbia dokumentus, susijusius su represijomis, politinių kalinių ir tremtinių prisiminimus. Tiražas 1991 m. – 10 000 egz., 1996 m. – 2000 egz.
Redaguoja redakcinė kolegija: Balys Gajauskas ir kt.
Dadao

Dadao, didysis kiniškas kardas (kin. 大刀 'didysis peilis') – dvirankis dao. 60–90 cm ilgio plati, į galą platėjanti geležtė įtvirtinta ilgoje rankenoje (pusantrinėje ar dvirankėje).
Teigiama, kad tai valstietiškis ginklas, kokius naudodavo valstiečių šauktiniai bei sukilėliai. Dėl masyvios geležtės ir masės centro vietos efektyviai kerta, todėl būdavo tinkamas ginklas netreniruotiems ir mažai treniruotiems kareiviams. Paskutinį kartą dadao buvo naudoti XX a. 4-tą dešimtmetį per antrajį Kinijos-Japonijos karą. Kinai teigė, kad artimose kautynėse jie dadao lengvai nukirsdavo japonų kareiviams galvas.
Savo kilme, konstrukcija ir naudojimu artimas europiniams falčionams.
Stonewall riaušės

Stonewall riaušės – masiniai mitingai, vykę 1969 m. birželio 28 d. Stonewall užeigoje, Niujorke. Tai buvo pirmas kartas JAV istorijoje, kai homoseksualai ir kiti LGBT bendruomenės atstovai pasipriešino valdžios vykdomam seksualinių mažumų persekiojimui. Šis įvykis laikomas kovos už seksualinių mažumų teises pradžia.
5-ajame ir 6-ajame dešimtmetyje JAV buvo vos keletas vietų, kuriose homoseksualai būdavo laukiami. Daugiausia tai buvo barai. Stonewall užeiga tuo metu priklausė mafijai. 6-ajame dešimtmetyje policijos reidai gėjų baruose buvo įprastas reiškinys, tačiau 1969 m. berželio 28-osios rytą pareigūnai nebegalėjo suvaldyti maištaujančios minios, ir kilo riaušės. Kitą naktį protestai pasikartojo. Per keletą savaičių aplinkinio rajono gyventojai susibūrė į aktyvistų grupes. Jų tikslas – įkurti vietas, kur gėjai ir lesbietės galėtų būti atviri dėl savo seksualinės orientacijos be baimės būti areštuotiems.
Kaip teigia istorikai, iki riaušių homoseksualai buvo nematomi, ignoruojami. Po Stonewall įvykių visuomenės požiūris į seksualines mažumas pradėjo sparčiai keistis. Per keletą metų JAV ir visame pasaulyje įkurta daug organizacijų, kovojančių už homoseksualų teises. 1970 m. birželio 28 d. Los Andžele, Čikagoje ir Niujorke įvyko pirmosios homoseksualų eitynės, skirtos paminėti Stonewall įvykių metinėms. Šiais laikais gėjų eitynės kasmet organizuojamos birželio pabaigoje įvairiose pasaulio vietose.
Japonijos bankas

Istorija

Kaip ir daugelis Japonijos institucijų Japonijos bankas susikūrė po Meiji restauracijos. Prieš Restauraciją Japonijos feodalai leido savo pinigus, hansatsu, kurie tarpuasvyje buvo sunkiai suderinami, tačiau Naujos valiutos aktu 1871 m. jena buvo įteisinta kaip ankstesnius pinigus pakeičianti dešimtaine sistema besiremianti valiuta. Buvusios feodalų pinigų kalyklos tapo privačiais bankai, kurie pradžioje turėjo teisę spausdinti pinigus. kurį laiką tiek centrinė vyriausybė, tiek vadinamieji „nacionaliniai“ bankai leido pinigus, tačiau 1882 m. buvo įkurtas Japonijos bankas ir jam suteikta išimtinė pinigų leidimo teisė.
Pirmuosius banknotus Japonijos bankas išleido 1885 m. ir nepaisant nedidelių nesklandumų su šia užduotimi susidorojo gerai. 1897 m. Japonija prisijungė prie aukso standarto, o 1899 m. buvę „nacionaliniai“ banknotai nustojo galioti.
Nuo to laiko Japonijos bankas veikia iki šiol, išskyrus trumpą laikotarpį po Antrojo pasaulinio karo, kai okupacinės sąjungininkų pajėgos išleido karinius pinigus ir restruktūrizavo banką ir labiau nepriklausomą instituciją. Nepaisant to Japonijos bankas buvo kritikuojamas dėl nepakankamai nepriklausomos pozicijos, net ir po 1997 m. iš esmės pakeisto Japonijos Banko įstatymo (日本銀行法), kuriuo siekta sustiprinti nepriklausomą banko statusą.
Japonijos banko būstinė yra Tokijuje, buvusios aukso kalyklos vietoje, neobarokiniame pastate 1896 m. suprojektuotame Tatsuno Kingo.

Valdytojai

Banko valdytojas (総裁, sōsai) turi didelę įtaką Japonijos vyriausybės ekonominei politikai. Nuo 2008 m. kovo 20 d. juo tapo Masaaki Shirakawa, pakeitęs Tošihiko Fukui.
Kazimieras Kuzavinis

Biografija

Mokėsi Kupiškyje, 1947 m. sidabro medaliu baigė Kupiškio gimnaziją. 1947–1952 m. studijavo Vilniaus universiteto Filologijos fakultete – iš pradžių lietuvių kalbą ir literatūrą, vėliau baigė klasikinės filologijos studijas, domėjosi sanskritu.
1951–1965 m. dirbo mokytoju Vilniaus miesto mokyklose, ilgiausiai dėstė lietuvių kalbą Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje. 1954–2000 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1992 m. VPU) Lituanistikos fakulteto dėstytojas, nuo 1978 m. docentas. Dėstė lietuvių kalbos istorinę gramatiką, baltų filologiją, akcentologiją, lotynų ir graikų kalbas. 1979–1985 m. VPI Lietuvių kalbos ir literatūros fakulteto prodekanas. Žuvo patekęs į autoavariją kelyje Žviliūnai-Surdegis. Palaidotas Mitošiūnų kapinėse.

Kūryba

Redagavo „Lotynų-lietuvių kalbų žodyną“ (1955 m.). Išvertė Antoine Meillet knygą „Lyginamasis metodas istorinėje kalbotyroje“ (1956 m.). 1964 m. išėjo knyga „Prūsų kalba“. 1971 m. leidinyje „Vardai ir žodžiai“ išspausdintas parengtas „Lietuvių vardų etimologinis žodynas“ (su B. Savukynu). 1982 m. išleido „Lietuvių kalbos vadovėlį“ specialiosioms vidurinėms mokykloms (su kitais autoriais), 1987 m. – „Lietuvių vardų kilmės žodyną“ (su B. Savukynu), 1996 m. – „Lotynų-lietuvių kalbų žodyną“. Kelių lotynų kalbos vadovėlių aukštosioms ir vidurinėms mokykloms bendraautoris (1960 m., su J. Dumčiumi ir kt.). Paskelbė straipsnių akcentologijos, onomastikos, etimologijos (apie Lietuvos vardo kilmę ir kt.) klausimais „Kalbotyroje“ ir kt.
Jonas Bortkevičius

Biografija

Baigė Vilniaus realinę mokyklą ir Peterburgo technologijos institutą.
Vedęs Feliciją Povickaitę ir pramokęs lietuvių kalbos, apsigyveno Vilniuje. Įsitraukė į draugijos Dvylika Vilniaus apaštalų veiklą. Rūpinosi lietuviškos spaudos gabenimu į Vilnių bei jos platinimu. Gautą spaudą slėpdavo ir savo namuose. Padėjo lietuviams atgauti Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčią, kurioje taip pat buvo slepiama lietuviška spauda. Tarnavo intendantūroje, buvo laikomas didesniu valdininku, todėl kilo mažiau pavojaus sulaukti kratų. Panaikinus spaudos draudimą prisidėjo steigiant „Šviesos“ bendrovę knygoms leisti, taip pat prie lietuviškų laikraščių leidimo Vilniuje.
Geležių valsčius

Geležių valsčius (arba Gelažių valsčius) buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Geležiai.
Newtown AFC

Istorija

„White Stars“ klubas, kurio komanda pirmą kartą Velso taurėje dalyvavo 1877 m. spalio 13 d., susijungė su Niutauno „Excelsior“ ir buvo pavadintas Newtown FC.
Darius Paliukėnas

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus statybos technikumą, inžinierius. UAB „Trys valetai“ tiekėjas.
Partijos Tvarka ir teisingumas Širvintų rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Neringa, vaikai Matas, Paulius.
Jonas Jurgis Grabovskis

Biografija

Lenkijos bajorų Grabovskių giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Kilo iš vidutinių bajorų šeimos, nuo seno susijusios su stačiatikių cerkve. Turėjo du brolius: generolą-leitenantą Mykolą Grigalių (1719–1799) ir generolą-majorą Povilą (m. 1791).
1767 metais Jonas Jurgis Grabovskis buvo išrinktas Slucko konfederacijos maršalka, sudarytos remiant Rusijos imperijai. Tais pačiais metais buvo apdovanotas Rusijos Švento Aleksandro Neviškio ordinu.
Ankstyvoje jaunystėje Jonas Jurgis Grabovskis tarnavo Lietuvos armijoje, ištarnavo iki pėstininkų pulko pulkininko ir karališkos gvardijos komendanto. 1782 metais gavo generolo-leitenanto titulą ir tapo 1-mos Lietuvos divizijos vadu. 1784 metais buvo vieninteliu ATR deputatu-disidentu, bet nevaidino jokio vaidmens.
Janas Amosas Komenskis

Biografija

Jo tėvas ir seneliai buvę aktyvūs Moravijos bažnyčios bendruomenės nariai. 1604 m. , kai J. Komenskiui buvo 12 metų, per epidemiją mirė jo tėvai ir du broliai. Jis liko tik su seserim Margarita, ir juos ėmė globoti giminaičiai. Kai baigė mokyklą, bendruomenės lėšomis buvo pasiųstas į Vokietiją įgyti aukštąjį išsilavinimą. 1611–1613 m. studijavo Herborno gimnazijoje, 1613–1614 m. – Heidelbergo universitete. Šiose mokymo įstaigose įsigalėjusios kalvinistinės pažiūros buvo artimos Moravijos brolių religinėms pažiūroms. 1614 m. J. Komenskis grįžo į tėvynę ir buvo paskirtas lotyniškosios Prerovo mokyklos vadovu. Su dideliu užsidegimu ėmėsi pedagoginio darbo ir visos mokymo metodikos keitimo. Po ketverių metų tapo bažnyčios pastoriumi ir rektoriumi, 1614–1618 m. gyveno Fulneke. Aktyviai studijavo Atgimimo epochos humanistų – Tomazo Kampanelos, Chuano Vyvo ir kt. – darbus.
Neatlaikęs katalikų spaudimo, J. Komenskis persikėlė gyventi į Lešną Lenkijoje, kur galėjo produktyviai dirbti ir užsiimti kūryba (didaktikos veikalai, vadovėliai, pansofizmo teorija). Vėliau kėlėsi į Vengriją, Olandiją.

Veikla

J. Komenskio tėvynė Čekija buvo vienas iš reformacijos judėjimo centrų. Reformacija Čekijoje buvo susijusi su Jano Huso (1363-1415) vardu . Jis pratęsė anglų teologo Oksfordo universiteto profesoriaus Džono Viklifo (1320-1380) katalikų bažnyčios kritiką. J. Komenskis pritarė D. Viklifo siekiui sekuliarizuoti bažnyčios turtus, už anglų bažnyčios išlaisvinimą nuo popiežiaus. Jis reikalavo likviduoti popiežiaus pareigybę ir hierarchiją, grąžinti pirmykštę krikščionybės formą, atsisakyti prabangių bažnytinių atributų ir apeigų bei sukurti valstybei pavaldžią nacionalinę bažnyčią, kėlė būtinumą gimtąja kalba vykdyti pamaldas bažnyčioje, gimtąja kalba mokykloje mokyti vaikus. Visa tai buvo būtinos prielaidos vystytis čekų nacionalinei kultūrai.

Filosofinės pažiūros

J. Komenskiui buvo artimos materialiojo sensualizmo idėjos kaip paprastos liaudies filosofija. Jis plėtojo pažinimo teoriją, pripažindamas 3 jo šaltinius – jausmus, protą ir tikėjimą – ir 3 lygius – empirinį, mokslinį ir praktinį. Pirmenybę teikė jutiminiam pažinimui, manydamas, jog visuotinis švietimas ir naujos mokyklos sukūrimas padės auklėti jaunąją kartą humanizmo dvasia. Tuo pačiu jis buvo ir religinės ideologijos šalininkas: anot jo, būtina žmogų ruošti amžinajam pomirtiniam gyvenimui, studijuojant dvasinio gyvenimo dėsnius, pritaikius atatinkamą pedagoginį poveikį.
Algimantas Mačiulis

Biografija

1949 m. baigė Alytaus vidurinę mokyklą. 1949–1955 m. studijavo LTSR dailės institute.
1955–1956 m. Vilniaus tarprajoninio architektūros skyriaus projektavimo grupės architektas. 1956–1960 m. Druskininkų miesto vyriausiasis architektas. 1961–1965 m. Vilniaus statybos tresto vyr. architektas. 1965–1968 m. Vilniaus komunalinio ūkio projektavimo instituto vyr. architektas. 1969–1971 m. Vilniaus miesto vyr. dailininkas. Nuo 1971 m. LTSR dailės instituto dėstytojas, 1972 m. docentas. 1979 m. menotyros mokslų kandidatas.  1982–1993 m. Dailės instituto Taikomosios dailės fakulteto dekanas. 1984–1987 m. Dailės instituto Interjero įrangos katedros vedėjas, 1987 m. profesorius. 1998–2008 m. VDA Senato vicepirmininkas, nuo 2008 m. VDA Senato pirmininkas.
Nuo 1958 m. LTSR architektų sąjungos narys, 1966–1969 m. sąjungos valdybos atsakingasis sekretorius. Nuo 1995 m. Lietuvos istorikų draugijos narys, 1995–1998 m. pirmininko pavaduotojas, 2001–2004 m. pirmininkas. 1996–2000 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys, 1999–2000 m. tarybos pirmininkas. Nuo 1998 m. Visuotinės lietuvių enciklopedijos Mokslinės redakcijos tarybos natys. 
Apipavidalino interjerų, parodų ekspozicijų, švenčių renginių. Paskelbė apie 100 straipsnių architektūros teorijos, menų sąveikos, miestų estetikos klausimais.
M&A International Inc.

M&A International Inc. („MAI“) – seniausia ir didžiausia nepriklausomų M&A specialistus vienijanti organizacija. Daugiau nei 400 ekspertų 32 valstybėse visame pasaulyje dirba tokiose srityje kaip Joint Ventures, susiliejimai ir susijungimai, Spin-offs ir kt.
Baltijos šalyse MAI atstovauja organizacijos narys investicinis bankas Lõhmus, Haavel & Viisemann.
Mėlynė

Apibūdinimas

Mėlynės puskrūmis auga 15-40 cm, rečiau iki 50 cm aukščio. Jų stiebas status, briaunotas, šakotas. Lapai ovališki, nusmailėjusia viršūne, trumpakočiai, smulkiai dantytais kraštais, 1-3 cm ilgio, 0,6-1,8 cm pločio. Apatinė stiebo dalis sumedėjusi, šakų viršūnės išlieka žalios, minkštos ir žiemą gali apšalti. Šakniastiebis ilgas, šliaužiantis.
Pavieniai rutuliški žiedai išauga ant trumpų kotelių. Taurelė priaugusi prie mezginės, vos įžiūrima. Vainikėlis rausvas, suaugtinis, pūstas, išlikusi viršūninė anga su trumpomis, bukomis skiautėmis. Mėlynė pražysta gegužės pradžioje, intensyviausias žydėjimas iki birželio vidurio, vėliau iki rudens galima rasti pavienių žiedų. Vaisiai – rutuliškos, tamsiai mėlynos, su apnaša uogos, 8-12 mm skersmens. Lietuvoje jos prinoksta liepos pradžioje ir laikosi iki rugsėjo.

Paplitimas pasaulyje

Mėlynės savaime paplitusios beveik visoje Europoje (išskyrus tolimus pietus, pietryčius ir tolimus šiaurės rytus) ir Vakarų Sibire. Europos pietinėse dalyse auga iki 2 km aukštyje.

Nauda

Mėlynės yra maistinis, vaistinis, medingas, dažinis, pašarinis, rauginis augalas. Vartojamos šviežios, virtos ir džiovintos maistui, vaistams ir kosmetikoje.
Mėlynės turi įtakos dirvodarai – gamina rūgštų humusą, skatina jaurėjimą. Mėlynių sąžalynuose slapstosi ir minta kai kurie miško paukščiai ir gyvūnai, juose rasta apie du šimtus rūšių įvairių vabzdžių, daugiausia naudingų. Uogų sultimis galima dažyti vyną. Žieduose yra nektaro. Visa žolė turi gydomųjų medžiagų, ypač vertingos uogos. Jose randama įvairių, žmogaus organizmui naudingų medžiagų. Uogose yra angliavandenių, organinių rūgščių, vitaminų (ypač P), glikozidų, regėjimą sutemoje skatinančių medžiagų. Mėlynėse yra 3,5-7% cukraus, 1% laisvųjų organinių rūgščių (citrinos, obuolių, gintaro, pieno, oksalo), pektinų, truputis baltymų ir mirtilino (mirtilinas panašiai veikia organizmą kaip insulinas), todėl mėlynės tinkamos vartoti sergantiems cukralige, o uogų kisielius – sergantiems skrandžio ligomis. Iš jų gaminama uogienė, džemas, kisielius, kompotas.
Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjas

Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjas – ginkluotųjų pajėgų teisininkas, teisės patarėjas; (valstybės) tarnautojas.

Vokietija

Teisės patarėjas vok. Rechtsberater, RB) – Bundesvero kariniuose vienetuose dirbantis patarėjas, teikiantis patarimus vadams teisės klausimais.

Lietuva

Teisės patarėjas – LR krašto apsaugos sistemoje tarnaujantis karys, civilinės krašto apsaugos sistemos statutinis tarnautojas, valstybės tarnautojas, įgijęs aukštąjį universitetinį teisinį išsimokslinimą, turintis specialių žinių tarptautinių operacijų srityje, mokantis anglų kalbą ne žemesniu kaip antruoju lygiu pagal ND 6001 ir įtrauktas į kariuomenės vado patvirtintą Teisės patarėjų sąrašą bei kuriam pareiginiais nuostatais ar pareigybės aprašymu pavesta vykdyti numatytas funkcijas. Teisės patarėjas tiesiogiai pavaldus karinio vieneto vadui. Teisės patarėjų sąrašą tvirtina kariuomenės vadas Tarptautinės humanitarinės teisės įgyvendinimo komisijos teikimu.
Statusą reglamentuoja Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjų koncepcija, parengta Tarptautinės humanitarinės teisės įgyvendinimo komisijos siūlymu siekiant užtikrinti 1949 m. rugpjūčio 12 d. Ženevos konvencijų Papildomo protokolo dėl tarptautinių ginkluotų konfliktų aukų apsaugos (I protokolo) 82 straipsnio nuostatų įgyvendinimą.
Pikužiai

Istorija

Spaudos draudimo metais kaime veikė draudžiamos spaudos paskirstymo punktas. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Maskvytė – 2,5 km 
 Kurtuvėnai – 8,5 km
BUBIAI – 10,5 km 
 Smoniškė – 2,5 km
ŠIAULIAI – 25 km 
 Bazilionai – 3,5 km
Burkšai – 1,5 km
Pakalniškiai – 1 km
Gardeliai – 3,5 km
Valaičiai – 3,5 km
Molinės – 2 km
Henry Morgan

Biografija

H. Morganas gimė 1635 m. Apie jo vaikystę ir jaunystę žinoma nedaug. 1655 m. jis ėmė vadovauti grupei piratų. Vienas didžiausių jo išpuolių buvo įvykdytas prieš Portobelo uostą, Panamoje. Šis žygis jį padarė labai turtingu piratų vadu.
1670 m. sausio mėnesį H. Morganas su 36 piratų laivais pasiruošė pulti Panamos miestą. Tuo metu Panama buvo laikoma turtingiausiu miestu visame pasaulyje, nes jame ispanai laikė dideles aukso atsargas. Kapitonas su savo kariuomene įplaukė į uostą, sutriuškino laivyną ir sudegino miestą iki pamatų. Jo grobis siekė 400 tūkst. aukso luitų. Praėjus trejiems metams po H. Morgano puolimo, Panamos miestas buvo naujai įkurtas Kasko Viecho rajone, keli kilometrai į pietvakarius nuo senojo miesto sienų. Naujojo miesto teritorija buvo apjuosta masyvia akmenų ir plytų siena, kai kur siekiančią net 14 m aukštį, 3 m plotį bei stebėjimo bokštais kas 75 m. Į miestą buvo patenkama per tris gerai įtvirtintus vartus, įrengtus skirtingose miesto vietose. Ir nors statybos buvusios labai brangios, Panamos miestas daugiau niekada nebuvo užgrobtas.
Vėlesnės aplinkybės piratams susiklostė nepalankiai. Anglija ir Ispanija pasirašė taikos sutartį ir suvienijo jėgas kovoje su piratais. H. Morganas buvo suimtas ir atsidūrė Anglijos kalėjime, bet nelaisvėje praleido nedaug laiko. Kai anglai pradėjo karą su Olandija, pats karalius kreipėsi pagalbos į buvusį piratų vadą ir pasinaudojo jo žiniomis apie Karibų jūros regioną. H. Morganui buvo suteiktas sero titulas ir jis buvo paskirtas Jamaikos gubernatoriumi.
Vienu sėkmingiausiu ir turtingiausiu piratu jam padėjo tapti ne tik itin tikslios žinios apie Karibų jūrą, bet ir sugebėjimas užtikrinti drausmę − piratai nevogė aukso iš savo kapitono. Teigiama, kad H. Morgano turtai iki šiol nėra rasti.
Dizigotiniai dvyniai

Dizigotiniai dvyniai išsivysto, kai vienu metu du subrendusius kiaušinėlius (kiaušialąstes) apvaisina du spermatozoidai ir susiformuoja dvi zigotos. Jie gali būti skirtingos lyties ir panašūs vienas į kitą ne daugiau, nei įprasti broliai ar seserys.
Tyrimai rodo, kad dizigotinių dvynių gimimas gali būti nulemtas genetikos. Tačiau tam turi įtakos tik motina; nėra žinoma jokio būdo, kuriuo tėvas galėtų paskatinti daugiau nei vienos kiaušialąstės išsiskyrimą. Dizigotiniai dvyniai gimsta nuo 6 porų tūkstančiui naujagimių Japonijoje (panašiai kaip ir monozigotiniai dvyniai) iki 14 ir daugiau tūkstančiui vaikų kai kuriose Afrikos vietovėse.
Neidentiški dvyniai dažniau gimsta vyresnio amžiaus moterims; joms perkopus 35 metus, dvynių skaičius padvigubėja. Taip pat neidentiškų dvynių žymiai padaugėjo dėl priemonių moterų vaisingumui didinti.

Etninės grupės

Apytiksliai 1:90 (1.1%) gimdymo atvejų gimsta dvyniai. Dizigotinių dvynių gimimo tikimybė svyruoja, lyginant skirtingas etnines grupes, ir yra didžiausia pas jorubus (45 iš 1000 gimimų), Linha São Pedro gyvenvietėje Brazilijoje, kuri priklauso Kandido Godoi miestui (10%). Kandido Godoi mieste vienu iš penkių gimdymų gimsta dvyniai. Argentinos istorikas Jorge Camarasa iškėlė teoriją, kad toks aukštas dvynių gimstamumas yra nacių daktaro Josef Mengele vykdytų eksperimentų pasekmė. Ši teorija buvo atmesta Brazilijos mokslininkų, tyrusių Linha São Pedro dvynius. Tokį gimstamumą jie aiškino genetiniais faktoriais. Neįprastai didelis dvynių gimstamumas buvo pastebėtas ir kitose pasaulio vietose, pvz., Igbo-Ora Nigerijoje ir Kodinji Indijoje.
Labai paplitęs vaisingumą skatinančių vaistų vartojimas skatina hiperovuliaciją (padidėja tikimybė, kad ovuliacijos metu į gimdą išsiskirs daugiau nei viena kiaušialąstė), o tai sukėlė "daugybinių gimimų epidemiją". 2001 m. JAV dvynių gimstamumas pirmą kartą pasiekė 3%. Tačiau monozigotinių dvynių skaičius nepadidėjo.
Partinė sistema

Istorinė raida

Vakarų Europos partinės sistemos yra istorinės modernizacijos produktas, susiformavęs pramoninės revoliucijos laikotarpiu. Partinėms sistemoms susidaryti didžiausią įtaką darė centro - periferijos, religinis - pasaulietinis, miesto - kaimo socialiniai lūžiai ir klasiniai konfliktai. Tuo metu pagrindinė partijų funkcija buvo tam tikrų visuomeninių segmentų atstovavimas valstybės struktūrose. Net ir vėliau tapusios masinėmis partijomis daugelis iš jų atspindi šiuos partinės sistemos formavimosi pradžioje buvusius socialinius lūžius ir konfliktus.
Šiuolaikiniai gladiatoriai

Turinys

Prieš keletą metų buvusi stipriausia lygos komanda, dabar „Miami Sharks“ pralaimi keletą varžybų iš eilės. Per vienerias varžybas komandoje traumą patiria pagrindinis įžaidėjas Džekas Runis ir treneris Tonis D‘Amato priverstas leisti žaisti niekam nežinomam atsarginiui Biliui Bimenui. Šiam pasiseka pademonstruoti gerą žaidimą ir po keleto varžybų ir žiniasklaidos dėmesio jis pradeda manyti esąs geriausias futbolininkas, ignoruoti trenerio nurodymus ir komandos draugus. Kol Runis gydosi traumą, pagrindine komandos žvaigžde tampa Bimenas.
Greta šių problemų treneriui papildomą spaudimą nuolat daro naujoji komandos savininkė Kristina Pagnači – nieko žaidime nesuprantanti, tačiau norinti aplinkiniams įrodyti savo vertę mergina. Po tėvo, kuris buvo geras draugas su treneriu, mirties, ji perėmė komandą, pardavė keletą geresnių žaidėjų ir dabar reikalauja, kad nuolat žaistų Bimenas ir nenori nieko girdėti apie Runį, kuris iki traumos buvo pagrindinis komandos žaidėjas. 
Komanda pasiekia atkrintamąsias varžybas, kuriose vėl į aikštę grįžęs Runis pelno keletą taškų, tačiau dėl traumos negali toliau rungtyniauti. Treneris leidžia į aukštę Bimeną, kurio pastangomis klubas išplėšia pergalę.
Po rungtynių D‘Amato pareiškia, kad palieka trenerio postą ir persikelia į varžovų komandą, kurioje jis taip pat bus ir generalinis vadybininkas. Bimenas taip pat pereina į jo komandą.
Šalčininkėlių Tartokas

Istorija

2016 m. pervadintas iš Tartoko į Šalčininkėlių Tartoką.
Aureolė

Aureolė (lot. aureola 'spindįs ar auksinis vainikas'), nimbas - šviesus ratas, vaizduojamas aplink figūrų paveiksluose ir statulų galvas. Tobulumo ir amžinumo simbolis. Seniau krikščionių kankinių galvos buvo puošiamos laurų vainiku, tai buvo laimėjimo ženklas. VIII-IX a. šventiesiems pradėtos dėti aureolės. Didesnei garbei išreikšti dedama ne tik šviesi juosta, bet net platus ratas. Beatifikuotiesiems aureolė nededama, tuo juos norima atskirti nuo šventųjų, kanonizuotųjų. Kadangi aureolė yra amžinumo simbolis, anksčiau ji buvo vaizduojama ir ant popiežių, karalių galvos.
Bronius Kukšas

Bronius Kukšas (1926 m. sausio 25 d. Joniškis – 1993 m. birželio 16 d. Kaunas) – Lietuvos fizikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1962 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas. 1953–1992 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1975–1985 m. Fizikos katedros vedėjas, nuo 1993 m. profesorius.
Tyrė tirpalus ultragarsiniais metodais. Parašė vadovėlių aukštajai mokyklai, mokomųjų priemonių.
1961 m. KPI Fizikos katedroje mokantis aspirantūroje ir atliekant ultragarso greičio tyrimus skysto natrio ir kalio mišinyje nuo vandens čiaupo nusprūdo guminė žarnelė, kuria tekėjo aparatūrą aušinantis vanduo. Į indą įtiškę vandens lašai pasiekė natrio–kalio mišinį, įvyko cheminė reakcija, mišinys su benzinu užsidegė ir sprogo, padegdamas pagrindinę Fizikos katedros mokslinę laboratoriją. Gaisras ventiliacijos kanalais persimetė į Pirmųjų rūmų pastogę. Jį užgesino tik iškviesti gaisrininkai. Tuomet sudegė daug ultragarso ir kosminių spindulių tyrimams naudotos elektroninės aparatūros bei kai kurie baldai. Katedros mokslinei bazei buvo padaryti dideli nuostoliai, kuriuos pecialiai sudaryta komisija įvertino 25000 rb. Pagal tuometinius įstatymus gaisro kaltininkui privalėjo kelti baudžiamąją bylą, bet savo aspirantą išgelbėjo profesorius Kazimieras Baršauskas.