google/wiki40b huggingface dataset:
Kaprizas (filmas)

Turinys

Dženifer ir Fredas – amerikiečių pora, gyvenanti Italijoje. Jie susipažino pasibaigus karui ir susituokė, tačiau dabar judviejų aistra išblėso ir jiedu pradeda dairytis naujų partnerių gyvenimui paįvairinti.
Karo metu Dženifer draugavo su jaunu italu Čiro, tačiau jiedu tuomet negalvojo apie šeimą, nes priklausė skirtingiems socialiniams sluoksniams ir tiesiog linksmai leido laiką. Fredas tuo laiku dirbo UNESCO ir buvo pažįstamas gražuole itale Roza. Dabar, kai santuoka pradėjo irti, Dženifer ir Fredas nusprendžia susirasti buvusius meilužius. Aiškėja, kad Roza tapo prostitute, o Čiro – suteneriu. Jie kuriam laikui atnaujina buvusius santykius, tačiau po kurio laiko vėl grįžta atgal į šeimą...
Kapitonas poručikas

Kapitonas poručikas (rus. Капитан-поручик) – armijos ir laivyno karininkų laipsnis Rusijos imperijoje XVIII a.

Armija

Rangų lentelėje šis laipsnis buvo priskirtas X klasei (gvardijos kapitonai poručikai buvo VIII klasėje).
1798 m. kapitonai poručikai pervadinti į štabskapitonus. Laipsnis atitiko dabartinį vyresnįjį leitenantą, pagal pareigas – kuopos vado pavaduotoją.
Luka (Malta)

Istorija

Popiežiaus Urbono VIII išduotu dekretu, Luka įkurta 1634 m. gegužės 15 d., ją atskyrus nuo Gudžos. 1592 m. kaime siautė buboninis maras, kuris tuo metu užklupo visus Maltos gyventojus ir daugumą jų pražudė.
1850 m. Lukos kaimą užklupo kita tragedija – choleros epidemija, nusinešusi 13 žmonių gyvybes. Šioms tragedijoms atminti įrengtos kapinės.
Antrojo pasaulinio karo metu Lukoje buvo įkurta Britų Karališkųjų oro pajėgų bazė, kuri vėliau performuota į civilinį oro uostą. Karo metu didelė dalis miestelio buvo sugriauta, nukentėjo nemaža dalis gyventojų.
Kietosios dalelės

Kietųjų dalelių dydis ir sudėtis

Kietosios dalelės skirstomos į pirmines, kurios tiesiogiai išmetamos į orą (dirvožemio, kelių, ventiliacinių sistemų dulkės), ir antrines, kurios susidaro atmosferoje iš dujų (sieros dioksido, azoto oksidų, amoniako).

Kietųjų dalelių šaltiniai

Kietosios dalelės išsiskiria natūraliai iš ugnikalnių, dykumų, miškų ir žolės gaisrų, augalijos ir jūros purslų. Žmogaus veikla, pvz., iškastinio kuro deginimas vidaus degimo varikliuose , kuro deginimas elektrinėse, įvairūs pramonės procesai, generuoja didžiulius kietųjų dalelių kiekius. Anglies deginimas besivystančiose šalyse yra pagrindinis namų šildymo ir energijos tiekimo būdas. Vandenynai yra pagrindinis kietųjų dalelių šaltinis. Iš vandens išsiskiriančios druskų dalelės šiuo metu sudaro didžiąją dalį visų kietųjų dalelių atmosferoje. O dėl žmogaus veiklos išmetamos kietosios dalelės sudaro apie 10 % visų kietųjų dalelių atmosferoje .

Kietųjų dalelių reikšmė ir poveikis klimatui

Nors kietųjų dalelių koncentracija atmosferoje yra maža lyginant su dujų koncentracijomis, šios dalelės lemia daug svarbių atmosferos savybių. Pirma, dalelės didžiąja dalimi lemia optines atmosferos savybes - šviesos sklaidą ir sugertį. Nuo šių savybių priklauso matomumas bei atmosferos energinis balansas. Antra, smulkios dalelės yra debesų vandens lašelių kondensacijos branduoliai - nesant tokių dalelių debesys susidarytų labai lėtai. Trečia, kietosios dalelės vaidina svarbų vaidmenį atmosferos chemijoje - joje ištirpsta arba ant jų paviršiaus adsorbuojasi dujos, o turinčios katalitinių savybių dalelės skatina kai kuriuos svarbius oksidacijos procesus. Stambesnės kietosios dalelės paprastai per kelias valandas nuo patekimo į orą nusėda arba yra kritulių „išplaunamos“ netoli nuo emisijos vietos, tačiau KD2,5 išlieka ore daug ilgesnį laiką ir kartu su oro mase gali nukeliauti labai didelius atstumus.

Poveikis sveikatai

Kietosios dalelės daro neigiamą poveikį žmonių sveikatai - sukelia kvėpavimo takų ligas, didina riziką susirgti plaučių vėžiu. Tarptautinė vežio tyrimų agentūra (IARC) ir Pasaulinė sveikatos organizacija (WHO) priskiria kietąsias daleles pirmos grupės kancerogeninėms medžiagoms. Dėl to visame pasaulyje yra ribojamos emisijos iš įvairių taršos šaltinių (motorinių transporto priemonių, pramonės emisijos ir kt.) ir nustatomos ribinės kietųjų dalelių reikšmės. Kietosios dalelės yra pačios pavojingiausios iš visų oro teršalų, kadangi gali prasiskverbti giliai į plaučius ir patekti į kraują, kas gali sukelti DNR mutacijas, miokardo infarktą ir priešlaikinę mirtį. 2013 m. vykdyto ESCAPE projekto metu, kuriame dalyvavo 312 944 žmonės iš 9 Europos šalių, buvo atskleista, kad nėra saugaus užterštumo lygio kietosiomis dalelėmis ir KD₁₀ koncentracijos padidėjimas 10 μg/m³ padidina tikimybę susirgti vėžiu 22 %, o padidėjus KD2,5 – tikimybė susirgti vėžiu padidėjo 36 %.  Yra įvertinta, kad tarša kietosiomis dalelėmis sukėlė 22 000-52 000 mirčių per metus JAV (nuo 2000 m.) , prisidėjo prie ~432 000 priešlaikinių mirčių Europoje 2012 m.  ir prie 3 mln. mirčių pasauliniu mastu 2012 m.
Darbo teismas

Darbo teismas – specializuotas teismas, nagrinėjantis darbo bylas (sprendžiantis teisinius darbo ginčus). Darbo teismai yra savarankiška teisminės valdžios šaka.

Belgija

Belgijoje veikia darbo teisės teismas (Arbeidsrechtbank) kaip pirmosios instancijos teismas darbo bylose. Darbo tribunolas (Arbeidshof), paskutinės instancijos teismas.

Vokietija

Labiausiai darbo teismų sistema yra išplėtota Vokietijoje. Reicho Darbo Teismas įsteigtas XX a. pradžioje (1925 m.). Veikia Vokietijos Federalinis Darbo Teismas. Reglamentuoja Vokietijos darbo teismų įstatymas.

Lietuva

Lietuvoje kol kas nėra darbo teismų. 2003 m. buvo atliktas mokslinis taikomasis tyrimas „Darbo byloms nagrinėti specializuotų teismų įsteigimo Lietuvoje galimybės“ (jį atliko prie Teisės instituto sudaryta darbo grupė, vykdydama JT vystymo programos Nacionalinio žmogaus teisių rėmimo ir apsaugos veiksmų planą; darbo grupės vadovas – Teisės instituto Informacinio metodinio skyriaus vedėjas Jonas Misiūnas). Konstatuota, kad Lietuvoje yra visos sąlygos įstatymų nustatyta tvarka operatyviai ir teisingai spręsti darbo bylas. Tačiau siekiant veiksmingiau ginti su darbu susijusias žmogaus teises, būtina toliau tobulinti teismų veiklos organizavimą ir teisminio darbo bylų nagrinėjimą.
Žaslių guoba

Žaslių guoba – išskirtinė guoba, buvęs valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas Žaslių miestelyje, Kaišiadorių rajone. Medis augo Žaslių ežero šiaurinėje pakrantėje, ties sodyba Bažnyčios g. 8. Nupjautas 2010 m. Buvusį medį primena Guobos seniūnaitijos, apimančios kelias kaimynines gatves, vardas.

Istorija

Kaišiadorių rajono savivaldybė medį paskelbdama saugoma 1993 m., nurodė dvi guobas, augusias Žasliuose – I–ąją ir II–ąją. Žaslių guoba tapo valstybės saugoma Aplinkos ministerijos 1999 m. lapkričio 3 d. įsakymu Nr. 345, siekiant išsaugoti įspūdingos formos ir amžiaus medį.
Medis augo buvusioje Žaslių dvarvietėje. Jau kurį laiką guoba po truputėlį džiuvo. Jos nudžiuvimą paspartino guobų maras, šalia vykusi gyvenamojo namo statyba, todėl 2010 m. vasarą Žaslių guoba buvo išbraukta iš valstybės saugomų objektų sąrašo. Rudeniop saugumo sumetimais sodybos šeimininkas gavęs leidimą ją nupjovė. Guobos kamienas keletą metų dar gulėjo netoli gatvės (matomas 2012 m. darytame Google Street View vaizde). Manoma, kad Žaslių guobai buvo 150–200 metų.
Vietos bendruomenės iniciatyva kamienas buvo išsaugotas. Guobos dalis – apie 4 m kamieno – paimta iš savininko sklypo Žaslių įvaizdžio kūrimo tikslu. Buvo planuojama konservuoti medienos dalį ir sukurti mažosios architektūros objektą. 2017 m. duomenimis, rengiamasi iš buvusios guobos viešojoje erdvėje pastatyti „baublį“.
Kleptokratija

Kleptokratija (gr. κλέπτειν 'vagiu' + κράτος 'valdžia') – valstybės valdymo forma, kai valdžios elitas iškyla iš nusikaltėlių ir valdininkų sąjungos.

Ypatybės

Kleptokratija būdinga diktatūrai, autoritarizmui, nepotizmui. Neretai ją patiria žlungančios ir oligarchijomis tampančios demokratinės valstybės. Kleptokratinis vadovas savavališkai naudojasi valstybės iždu. Kleptokratinis režimas dažniausiai ignoruoja visuomenės poreikius, nesirūpina šalies ekonomikos, socialiniais, politiniais reikalais, pilietinėmis ir žmogaus teisėmis, atbaido užsienio investicijas, parduoda šalies resursus savanaudiškais praturtėjimo tikslais, smarkiai susilpnina vidaus rinką ir tarptautinę prekybą. Valdžia nesąžiningų operacijų būdu pasisavina piliečių pinigus, surenkamus kaip mokesčius, taip pat iš įvairių socialinių fondų ir juos švaisto. Kleptokratijai būdinga korupcija, lobizmas.
Kleptokratija skiriasi nuo plutokratijos (kai padėtį visuomenėje nulemia turtas), meritokratijos (kai asmens vietą valdžioje ar socialinėje hierarchijoje nulemia gabumai ir laimėjimai) ar technokratijos (kai valdo specialistai ir ekspertai).
Kleptokratinėmis valstybėmis laikytinos senovės Roma, Kartagina, Asirija. XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje kleptokratiniais valdovais laikytini kai kurie buvę prezidentai: Sanis Abača (Nigerija), J. Arnoldas Alemanas (Nikaragva), Žanas Klodas Diuvaljė (Haitis), Džozefas Estrada, Ferdinandas Markosas (Filipinai), Albertas Fudžimoris (Peru), Slobodanas Miloševičius (buv. Jugoslavija), Mobutu Sésé Seko (buv. Zairas), Manuelis Noriega (Panama), Suhartas (Indonezija).
Javara

Javara (angl. yawara) – japoniškų kovos menų ginklas, trumpas storas strypelis, kurio abu galai, jį sugniaužus kumštyje, kyšo apie 2 cm. Javaras dažnai naudoja kaip porinį ginklą. Javaras naudoja metimuose, kaulams laužyti, baksniams į skausminius taškus.
Analogiškas ginklas Filipinų kovos menuose vadinamas pasak arba dulodulo.
Teigiama, kad javaros naudojimas išsivystė iš japoniško kovos peiliu (tanto-jutsu) technikų. Tam tikromis sąlygomis (pvz., drėgnu oru) peilis gali įstrigti makštyje, tad tanto-džiutsu turėjo technikų, kaip kautis peiliu makštyje. Be to, tokios technikos yra saugesnės, mažesnė tikimybė, kad veiksmas bus mirtinas ar žalojantis.

Žmogus, treniruotas naudoti javaras, gali efektyviai jomis apsiginti. Daugelis teisinių sistemų javarų naudojimo nereguliuoja. Javara yra vienas iš lengviausiai slepiamų ginklų.
Suėmus javarą svarbu ją prispausti nykščiu, nes atkištas nykštys yra silpna vieta – priešininkas gali lengvai už jo sugriebti.
Lipliūnai

Istorija

Kaime rastas archeologinis radinys – akmeninis kirvis.
1859 m. buvo spirito varykla. XX a. pr. buvo Josvainių valsčiuje; Adamavičių, Eigirdavičių, Einikių, Jakševičių ir Mantvilų valda.
Tarybiniais metais Lipliūnai buvo Hidrotechnikos ir melioracijos instituto eksperimentinio ūkio pagalbinė gyvenvietė.
Edmundas Kilkus

Biografija

1986–1991 metais tarnavo tarybinėje armijoje, KGB pavaldžiame dalinyje. 1997 m. Lietuvos – Vokietijos UAB „Dalaudas“, medžio apdirbimo cecho direktorius. Nuo 2000 m. Ignalinos rajono jaunimo centro direktorius, Ignalinos rajono savivaldybės jaunimo reikalų tarybos narys.
Nuo 1991 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ignalinos rajono skyriaus narys, 2003 m. skyriaus iždininkas, nuo 2004 m. atsakingasis sekretorius.
Medžiotojų būrelio „Žagarinė“ revizijos komisijos pirmininkas.
Žmona Rima.
Lietuvos kariuomenės Generalinis štabas

Lietuvos kariuomenės Generalinis štabas – aukščiausiasis Lietuvos Respublikos (1918–1940 m.) kariuomenės valdymo organas (generalinis štabas). Oficialūs pavadinimai: 1918–1919 m. Apsaugos Ministerijos Štabas, 1919–1924 m. Lietuvos kariuomenės Generalinis štabas, 1924–1935 m. Lietuvos kariuomenės vyriausiasis štabas, 1935–1940 m. Lietuvos kariuomenės štabas.

Rūmai

Lietuvos kariuomenės Generalinis štabas 1919 m. įsikūrė 1890 m. pastatytuose Kauno tvirtovės komendanto rūmuose. Dviejų aukštų rūmai neoklasicistinių formų, su pailgo fasado centre įkomponuotu portalu, dekoruoti piliastrais, puošniais langų apvadais, stogo parapetais. Rūmai stačiakampio, simetriško plano. Pirmame aukšte buvo įrengtas štabo karininko butas ir kambariai atvykstantiems karininkams, o antrame – tvirtovės komendanto apartamentai. 1915 m. rugpjūčio 18 d. Kauną užėmus Vokietijos imperijos kariuomenei, buvusiuose komendanto rūmuose dirbo Vokietijos Rytų fronto vadas feldmaršalas Paul von Hindenburg. 1919 m. liepą Rūmų pirmajame aukšte buvo įkurti Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Mobilizacijos ir Rikiuotės skyriai bei Vyriausiojo štabo kanceliarija, Ūkio dalis ir Operacijų skyriaus Topografijos dalis. Antrame aukšte priešais laiptus buvo įsikūrusi Operacijų dalis, Vyriausiojo štabo laukiamasis, Vyriausiojo štabo viršininko, Administracijos valdybos viršininko ir kariuomenės vado kabinetai. Lietuvą 1940 m. vasarą okupavus, rudenį rūmai atiteko Sovietų Sąjungos 11-tosios armijos štabui. Vokietijos kariuomenei 1941 m. birželio 24 d. užėmus Kauną, rūmuose įsikūrė armijų  grupės „Šiaurė” užnugario srities vado Franz von Roques štabas, kuris liepos 17 d. buvo perkeltas į Rygą. Vėliau rūmuose dirbo Ostlando vyriausiasis kariuomenės vadas Friedrich Bramer, o 1942–1944 m. – Lietuvos generalinės srities karo komendantas Emil Just. 1944 m. Sovietų Sąjungai antrą kartą okupavus Lietuvą, rūmuose įsikūrė 7-os oro desanto divizijos štabas. 1993 m. rugpjūčio 11 d. rūmuose įsikūrė Lietuvos kariuomenės karinių oro pajėgų štabas.
Sunkio jėga

Sunkio jėga – jėga, kuria Žemė traukia kūną.

Sunkio jėgos paaiškinimas

Sunkio jėgos poveikis pastebėtas dar senovės Graikijoje. Aiškindamas kūnų kritimą žemyn, graikų filosofas Aristotelis teigė, kad visi kūnai stengiasi patekti į pasaulio centrą, esantį Žemės centre. Jo manymu, ši savybė būdinga visiems kūnams, išskyrus ugnį, kuri stengiasi atitolti nuo pasaulio centro.
Iš Niutono nustatyto visuotinės traukos dėsnio matyti, kad sunkio jėga yra tik viena iš visuotinės traukos jėgos reiškimosi formų.
Sunkio jėga nukreipta į Žemės centrą. Veikiamas tik šios jėgos, kūnas laisvai krinta (A paveikslėlis). Taigi dabar jau galime nurodyti kūno laisvojo kritimo pagreičio priežastį – sunkio jėga.
Sunkio jėga veikia ne tik krintančius, bet ir nejudančius kūnus. Pakeldami kūną nuo Žemės paviršiaus, turime įveikti sunkio jėgą. Antai keldami akmenį, krepšį bulvių, ar bet kurį kitą daiktą, nugalime juos veikiančią sunkio jėgą. Savaime aišku, kad pakelti 2 kg pakelį miltų yra lengviau, negu 10 kg masės krepšį bulvių. Vadinasi, kūną veikianti sunkio jėga priklauso nuo jo masės.

Kūno masės matavimas svarstyklėmis

Kiekvienas kūnas, turintis masę, tam tikra jėga traukia kitus masę turinčius kūnus (B paveikslėlis). Taigi kūno masę galima sužinoti matuojant sąveikio jėgą. Taip nustatyta kūno masė vadinama gravitacine mase. Ją rodo svirtinės svarstyklės. Kai svarstyklės yra pusiausvyros, kūną ir svarsčius veikia vienoda sunkio jėga.

Formulės

Laisvojo kritimo pagreičio skaičiavimo formulė:
Sunkio jėgos skaičiavimo formulė:
Kūno masės apskaičiavimo formulė:
Žemės spindulio apskaičiavimas:
Žemės masės apskaičiavimas:
Jėgos, kuria kūnai traukia vienas kitą, apskaičiavimas:
Didesniojo kūno svorio apskaičiavimas:
Mažesniojo kūno masės apskaičiavimas:
Atstumo tarp kūnų apskaičiavimas:

Formulių simbolių paaiškinimas

g – laisvojo kritimo pagreitis (9,83 m/s²).
Fₛ – sunkio jėga.
m – mažesniojo kūno masė.
M – didesniojo kūno masė (dažniausiai Žemės masė).
G – gravitacijos konstanta (6,7*10⁻¹¹).
R – Žemės spindulys.
r – atstumas tarp kūnų.
F – jėga kuria kūnai traukia vienas kitą.
Juljanava (Jonava)

Istorija

XX a. pr. buvo Juljanavos palivarkas.
Tarybiniais metais prie Juljanavos prijungta keletas kaimų: Pabarupė, Anutava, Prozoriškiai, Mižutkos viensėdis.
Šilelio kapinių koplyčia

Istorija

XIX a. pabaigoje Šilelio kaimo kapinaitėse koplyčią pastatė broliai Tamošius ir Izidorius Svaldeniai iš Kulbagalio kaimo. Tamošius buvo „lesvičius“ t. y. girininkas, Izidorius – šio sumanymo iniciatorius. Jiems talkino Kulbagalio ir gretimo Nikolajevkos kaimų gyventojai. Mirusieji kapinėse pradėti laidoti kiek anksčiau. Kapinių akmeninė tvora sumūryta 1933–1935 m.
1926 m. įkūrus Panevėžio vyskupiją, Miežiškių parapija su koplyčia Šilelyje buvo priskirta Panevėžio dekanatui. 1936 m. vyskupas Kazimieras Paltarokas lankydamasis Miežiškiuose, kartu aplankė ir Šilelio koplyčią.
Jau sovietmečiu tikintieji slapta pradėjo remontuoti Šilelio koplytėlę. Visi darbai baigti 2000 m. gegužės 12 d. Koplyčią tvarkant ir gražinant, prie jos remonto prisidėjo pirmųjų jos statytojų anūkai ir proanūkiai. Virginijus Liesis medienos koplyčios kolonoms davė iš nuosavo miško. Praplatintas žvyrkelis per mišką iki kapinių, kad laisvai galėtų pravažiuoti autobusas. Koplyčios restauravimo projektą nubraižė, jos remonto darbams vadovavo panevėžietis Kazimieras Svaldenis, kurio giminės keturios kartos gyveno Kulbagalyje. Altorių pagal K. Svaldenio projektą išdrožė panevėžietis liaudies meistras Algirdas Veblauskas.
Kauno Eigulių pagrindinė mokykla

Istorija

Eigulių vidurinė mokykla įsikūrė Eigulių III mikrorajone, Neries kairiajame krante. 1284 vietų 45-oji vidurinė mokykla pradėta statyti 1983 m., o rugsėjo 1 d. Kauno 4-osios statybos aikštelės viršininkas A. Aleknavičius įteikė simbolinį raktą mokyklos direktoriui Vytui Kazlauskui. Mokslo metus naujoje mokykloje pradėjo 26 mokytojai ir 279 mokiniai. 1986 m. mokykla išleido pirmą abiturientų laidą. 1993 m. Kauno miesto mero potvarkiu mokykla pavadinta Kauno Eigulių vidurine mokykla.
1993 m. sukurta mokyklos emblema, vėliava ir himnas, pradėtas sustiprintas matematikos mokymas, pradinėse klasėse pradėtas papildomas choreografijos mokymas. 1994 m. pradėtas integruotas specialiųjų poreikių moksleivių ugdymas, 1998 m. pradėtas profilinio mokymo eksperimentas, 2000 m. 11-12 klasėse pradėtas profilinis mokymas, ankstyvasis užsienio kalbų mokymas, įsteigtas mikrorajono korekcinis konsultacinis centras. 2001 m. pradėta savarankiška ūkinė finansinė veikla, 2005 m. pradėtas kryptingas meninis ugdymas.
2010 m. Kauno Eigulių vidurinė mokykla tapo pagrindine mokykla. 2013 m. uždaryta.

Mokiniai

Mokyklą aukso medaliu baigė Inga Rodžiūtė, sidabro medaliu – Vaida Kiškionytė, Vilma Skeberytė, Jūratė Adomavičiūtė, Laura Sincevičiūtė. Su pagyrimu baigė: Živilė Pilipavičiūtė, Sonata Bylaitė, Judita Cholopovaitė, Rasa Jankūnaitė, Jurgita Pilkaitė, Ingrida Šuipytė, Rūta Kaltauskaitė, Biruta Dapkutė, Inga Kavaliauskaitė, Gintarė Skrabulytė, Evelina Živatkauskaitė, Miglė Aleksonytė, Neringa Joneliūnaitė, Indrė Snarskytė, Jurgita Žiūraitė, Gintarė Krasnickaitė, Lauryna Pukėnaitė, Indrė Liutkutė, Rūta Čekanavičiūtė, Ieva Milašauskaitė, Gintarė Pladaitė, Simona Daunoravičiūtė, Šarūnė Kavaliauskaitė, Algis Pavasaris, Monika Vaitkevičiūtė, Simona Vinčaitytė, Almina Adomaitytė, Ingrida Kolėdaitė, Živilė Mockevičiūtė, Evelina Pociūtė, Rūta Dulaitytė, Justina Germanavičiūtė, Rūta Maldutytė, Jonė Silevičiūtė.
Bandžulis

Istorija

Miestą 1816 m. įkūrė anglai – kaip uostą ir prekybos vergais centrą. Kurį laiką jis priklausė britų Siera Leonės kolonijai, kol 1889 m. tapo Britų Gambijos kolonijos ir protektorato centru. 1965 m. tapo nepriklausomos Gambijos sostine. XX a. 8-ajame dešimtmetyje buvo labai modernizuotas uostas.
Ateitininkai

Ženklas

Ateitininkų ženkle vaizduojama tulpė, kuri simbolizuoja dvasinę jaunystę. Penki jos žiedlapiai – penkis ateitininkų principus. Ženklo centre iš trijų linijų, kurios simbolizuoja tris Dieviškasias dorybes: tikėjimą, viltį ir meilę – sudarytas kryžius. Jis simbolizuoja krikščionybę. Kryžiaus centre yra saulė, kuri simbolizuoja tikėjimo šviesą. Ženklo apačioje yra puslankis reiškiantis pasaulį. Dar žemiau yra gediminaičių stulpai, kurie simbolizuoja Lietuvą.

Sąjungos

Kad geriau galėtų atlikti išsikeltus organizacijos tikslus, Ateitininkų Federacija yra suskirstyta į 4 Sąjungas pagal amžiaus grupes. Kiekviena iš sąjungų turi atskirą sąjungos narių suvažiavimo metu renkamą valdymo organą – Valdybą, besirūpinantį visos sąjungos veiklos koordinavimu.

Narsa

Studentų ateitininkų abstinentų korporacija „Narsa" tarpukariu veikė VDU, vienijo vyrus palaikančius blaivybės idėją.

Birutė

Studenčių ateitininkių korporacija „Birutė" vienijo studentes palaikančias blaivybės idėją. Įsteigta 1928 m.
Jonas Malakauskas

Biografija

1960 m. Zarasų miškų urėdijos meistras, vyr. inžinierius, nuo 2000 m. pensininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos (LDDP), nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) Zarasų rajono skyriaus narys.
1995–1997 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše) ir nuo 2004 m. balandžio mėn. (LSDP) Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys, 2000–2003 m. Administracinės komisijos narys, Savivaldybės kontrolės komiteto pirmininkas, nuo 2004 m. Finansų ir vietinio ūkio komiteto narys.
Žmona Irena, duktė Rimantė.
Aram Mp3

Biografija

Aramas Sarkisianas gimė Armėnijos sostinėje Jerevane. 2006 metais baigė studijas medicinos universitete Jerevane.
2006-aisiais prisijungė prie populiarių komikų formavimo grupės 32 Atam. 2007 metais jis tapo Armenia 1 TV televizijos laidos 2 Astgher (2 žvaigždutės) nugalėtoju.
2010 m. Aramas ir jo draugai įkūrė televizijos laidą Vitamin club. Nuo tada Aramas Armėnijoje vedė daugybę televizijos laidų, tokių kaip X-Factor, Armenian Idol ir pan.
2013 m. gruodžio 31 d. Armėnijos transliuotojas Armenia 1 pasirinko Aram Mp3 atstovauti Armėnijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Danijoje. 2014 m. kovo 14 d. buvo paskelbta, kad atlikėjas konkurse atliks dainą "Not Alone".
Tamegrutas

Istorija

Tamegrutas kaip religinis centras buvo žinomas nuo XI a. Čia buvo įsteigta zavija, joje sukaupta daug svarbių rankraščių (XIV a. Koranas, Ibn Sinos, Pitagoro, Chorezmio ir daug kitų veikalų). Suklestėjo keramikos žiedimas. XVII a. Mohamedas ibn Nasiras čia įkūrė Nasirijos sufijų broliją. Ji tapo įtakingiausia sufijų brolija visame regione. Tamegrute gyveno žymus berberų poetas Mohamedas Avzalas.
Steponas Šarapovas

Biografija

Gimė 1936 m. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui 1941 m. su šeima ištremtas į Sibirą. Karui pasibaigus 1946 m. grįžo į Lietuvą. 1952-1958 m. mokėsi Telšių taikomosios dailės mokykloje, baigęs gavo siuntimą tęsti studijas aukštojoje mokykloje. 1958 m. bandė stoti į Vilniaus dailės institutą, bet paraiška buvo atmesta dėl anketos duomenų – „dalyvavo antitarybiniame pogrindyje“. Po trejų metų, 1961 m., antru bandymu buvo priimtas, 1967 m. studijas baigė su pagyrimu, įgijo skulptoriaus monumentalisto specialybę.
Skulptoriaus kūrybinis palikimas – monumentaliosios, dekoratyvinės plastikos kūriniai, antkapiai, mažoji skulptūra, portretai, medaliai, piešiniai. Originalūs skulptoriaus monumentalistikos darbai dažnai nesulaukdavo tuometinės valdžios pritarimo. Mažosios skulptūros kūriniai buvo nepriimami į respublikines parodas. Pirmoji mažųjų skulptūrų paroda surengta po skulptoriaus mirties, 1983 m. Dailės parodų rūmuose (dabartiniame Šiuolaikinio meno centre).
Palaidotas Saltoniškių kapinėse, Vilniuje.