Europos Taryba

Europos Tarybos narės

1949 m. gegužės 5 d. Europos Tarybą įkūrė 10 valstybių (Airija, Belgija, Danija, Italija, Jungtinė Karalystė, Liuksemburgas, Norvegija, Nyderlandai, Prancūzija, Švedija). Prie jų prisijungė Graikija ir Turkija (1949 m.), Islandija ir Vokietija (1950 m.), Austrija (1956 m.), Kipras (1961 m.), Šveicarija (1963 m.), Malta (1965 m.), Portugalija (1976 m.), Ispanija (1977 m.), Lichtenšteinas (1978 m.), San Marinas (1988 m.), Suomija (1989 m.), Vengrija (1990 m.), Lenkija (1991 m.), Bulgarija (1992 m.), Čekija, Estija, Lietuva, Rumunija, Slovakija ir Slovėnija (1993 m.), Andora (1994 m.), Albanija, Makedonija, Latvija, Moldova ir Ukraina (1995 m.), Rusija (1996 m. – 2015 m.), Kroatija (1996 m.), Gruzija (1999 m.), Armėnija ir Azerbaidžanas (2001 m.), Bosnija ir Hercegovina (2002 m.), Serbija (įstojo kaip Serbija ir Juodkalnija) (2003 m.), Monakas (2004 m.), Juodkalnija (2007 m.).
Iš pradžių Europos tarybai priklausė tik Vakarų Europos valstybės, bet po SSRS suirimo buvo priimtos ir buvusios SSRS šalys. 2004 m. spalį 46-ąja Europos Tarybos nare tapo Monakas. Europos Tarybai priklausančiose šalyse gyvena daugiau kaip 800 milijonų žmonių.
Japonija, Jungtinės Amerikos Valstijos, Kanada, Meksika ir Šventasis Sostas turi stebėtojo statusą įvairiose Europos Tarybos tarpvyriausybinėse institucijose.

Specializuotų ministrų konferencijos

Periodiškai vyksta specializuotų ministrų konferencijas (teisingumo, švietimo, šeimos reikalų, sveikatos apsaugos, aplinkos, savivaldos, migracijos, moterų ir vyrų lygybės, darbo, žiniasklaidos, kultūros, sporto, jaunimo ir kt.). Konferencijų metu analizuojami svarbiausi konkrečių sričių klausimai, užmezgami ir plėtojami ministerijų, kurios valstybėse narėse dirba panašiose srityse, kontaktai, parengiami bendri projektai ir teikiami veiklos siūlymai Europos Tarybos darbo programoms.

Ministrų Komitetas

Ministrų Komitetas – tai sprendimus priimanti Europos Tarybos institucija. Ministrų Komiteto nariai yra visų valstybių narių užsienio reikalų ministrai arba jų nuolatiniai diplomatiniai atstovai Strasbūre. Tai yra vyriausybinė institucija, kurioje aptariami nacionaliniai požiūriai į bendras Europos problemas, ir kolektyvinis forumas, kuriame formuluojami atsakymai į šiuos klausimus Europos mastu. Kartu su Parlamentine Asamblėja Komitetas gina pagrindines Tarybos vertybes ir kontroliuoja, kaip valstybės narės vykdo savo įsipareigojimus.
Ministrų Komiteto sprendimai yra perduodami valstybių narių vyriausybėms rekomendacijų forma arba įtraukiami į Europos konvencijas bei sutartis, kurių nuostatos yra teisiškai privalomos jas ratifikavusioms valstybėms. Be to, Komitetas priima deklaracijas arba rezoliucijas aktualiais politikos klausimais.
Buvo parengta daugiau kaip 190 konvencijų. Dauguma iš jų yra skirtos žmogaus teisių klausimams. Be to, konvencijos reguliuoja tas sritis, kurios yra svarbios Europos Tarybos narių demokratinės, socialinės ir kultūrinės sanglaudos įtvirtinimui ir stiprinimui.
Dauguma nutarimų turi būti priimta dviem trečdaliais visų balsų. Svarstant procedūrinio pobūdžio klausimus užtenka paprastos balsų daugumos.
Į Tarybą stojančios valstybės įsipareigoja pripažinti įstatymo viršenybės principą ir savo piliečių pagrindines žmogaus teises ir laisves. Be to, jos įsipareigoja nuoširdžiai ir efektyviai bendradarbiauti didesnės vienybės ir ekonominio bei socialinio progreso vardan. Kiekviena valstybė narė atsako už šių įsipareigojimų vykdymą, o Ministrų Komitetas kontroliuoja, kaip jos tai įgyvendina. Rimtų pažeidimų atveju Ministrų Komitetas gali sustabdyti valstybės narės atstovavimo teisę, pasiūlyti jai pačiai išstoti iš Organizacijos arba nuspręsti, kad ji neteko teisės būti Tarybos nare.
Ministrų Komitetas prižiūri konvencijų ir valstybių narių susitarimų įgyvendinimą. Tai ypač svarbu kalbant apie dokumentus, užtikrinančius pagrindines žmogaus teises ir laisves. Svarbiausiuose iš jų (Europos žmogaus teisių konvencijoje (EŽTK), Europos socialinėje chartijoje, Konvencijoje prieš kankinimą ir nežmonišką bei žeminantį elgesį ir Tautinių mažumų apsaugos pagrindų konvencijoje) yra numatytas įgyvendinimo priežiūros mechanizmas. Europos Žmogaus Teisių Teismas užtikrina EŽTK laikymąsi sutartį pasirašiusiose valstybėse, nagrinėdamas prieš valstybes signatares iškeltas bylas remiantis EŽTK ir jos papildomais protokolais.

Parlamentinės Asamblėjos nariai

Parlamentinę Asamblėją sudaro visų valstybių, Europos Tarybos narių, atstovai, kuriuos renka arba skiria nacionaliniai parlamentai – Airija (4), Albanija (4), Andora (2), Armėnija (4), Austrija (6), Azerbaidžanas (6), Belgija (7), Bosnija ir Hercegovina (5), Bulgarija (6), Čekija (7), Danija (5), Estija (3), Graikija (7), Gruzija (5), Islandija (3), Ispanija (12), Italija (18), Jungtinė Karalystė (18), Kipras (3), Kroatija (5), Latvija (3), Lenkija (12), Lichtenšteinas (2), Lietuva (4), Liuksemburgas (3), buvusi Jugoslavijos Respublika Makedonija (3), Malta (3), Moldova (5), Monakas (2), Norvegija (5), Nyderlandai (7), Portugalija (7), Prancūzija (18), Rumunija (10), Rusija (18), San Marinas (2), Serbija ir Juodkalnija (7), Slovakija (5), Slovėnija (3), Suomija (5), Švedija (6), Šveicarija (6), Turkija (12), Ukraina (12), Vengrija (7), Vokietija (18).
Parlamentinėje Asamblėjoje stebėtojo statusą turi Izraelio, Kanados ir Meksikos parlamentarai. 1997 m. sausio 13 d. Baltarusijai buvo sustabdytas Parlamento specialaus svečio statusas.

Lietuva Europos Taryboje

Lietuva Europos Tarybos nare tapo 1993 m. gegužės 14 d.
Lietuvos Respublikos nuolatinė atstovybė prie Europos Tarybos įsikūrusi adresu: 42, Rue Schweighaeuser, 67000 Strasbourg, Prancūzija.
Ambasadorius Gediminas Šerkšnys yra Lietuvos nuolatinis atstovas prie Europos Tarybos nuo 2008 m. spalio 6 d.
Ministrų Komitete atstovauja Užsienio reikalų ministras.
Parlamentinėje Asamblėjoje atstovauja delegacija, kurią sudaro 4 nariai – Algirdas Butkevičius (pirmininkas), Egidijus Vareikis (pirmininko pavaduotojas) Rita Tamašunienė ir Emanuelis Zingeris bei 4 jų pavaduotojai: Vida Ačienė, Simonas Gentvilas, Kęstutis Masiulis ir Virgilijus Poderys.
Vietų ir regionų valdžių kongrese (CLRAE) Lietuvai atstovauja delegacija, kurią sudaro 4 nariai: Antanas Černeckis, Bronis Ropė, Gintautas Gegužinskas, Vytautas Simelis ir 4 jų pavaduotojai: Antanas Zenkevičius, Marija Rekst, Kristina Miškinienė, Rimantas Taraškevičius.

Europos himnas

1972 m. Ministrų Komitetas patvirtino Europos Tarybos himną – tai Herberto fon Karajano aranžuota L. van Bethoveno Devintosios simfonijos „Odė džiaugsmui“ preliudija. Himnas atliekamas oficialių Europos ceremonijų metu.

Europos diena

1964 m. Europos Tarybos įkūrimo metinių proga Ministrų Komitetas nutarė, kad gegužės 5 d. bus švenčiama kaip Europos diena. Jos tikslas – įtraukti visuomenę į Europos vienijimosi procesą.