Alvydas Nikžentaitis

Biografija

1979–1984 m. Vilniaus universitete studijavo istoriją. Nuo 1984 m. dirbo Lietuvos istorijos instituto LDK istorijos skyriaus moksliniu bendradarbiu. 1992 m. kartu su Vladu Žulkumi prie Klaipėdos universiteto įkūrė Vakarų Lietuvos ir Prūsijos istorijos centrą, tapo jo direktoriumi. 1993–1998 m. buvo Klaipėdos universiteto Istorijos katedros vedėjas, 1998–2004 m. – Vakarų Lietuvos ir Prūsijos istorijos centro mokslinis bendradarbis (nuo 2000 m. nepagrindinėse pareigose). 2000 m. sugrįžo dirbti į Lietuvos istorijos institutą vyriausiuoju mokslo darbuotoju; 2000 m. rugsėjį – 2008 m. lapkritį buvo Lietuvos istorijos instituto direktorius. Iki 2009 m. nepagrindinėse profesoriaus pareigose dėstė Vilniaus Pedagoginio universiteto Istorijos fakulteto Lietuvos istorijos katedroje.
1988 m. Lietuvos istorijos institute apgynė istorijos mokslo kandidato (dabar – daktaro) disertaciją „Lietuvių tautos kova prieš vokiečių feodalų agresiją XIV a. pirmojoje pusėje“, 1992 m. ji nostrifikuota. 1999 m. kovo 26 d. Vilniaus universitete apgynė humanitarinių mokslų habilitacinį darbą „Ikikrikščioniška Lietuvos visuomenė XIII–XIV a.“.
Moksliniai interesai keitėsi: pirma daugiausia tyrinėjo LDK ir Vokiečių ordino XIII–XV a. istoriją, vėliau susidomėjo vokiečių, lietuvių ir lenkų santykių istorija, nagrinėjo tautinio tapatumo problemą viduramžiais ir XX amžiuje, tautinių ir politinių stereotipų bei įvaizdžių kaitą nuo viduramžių iki XIX–XX a., rašė LDK politinės tautos klausimais. Pastarąjį dešimtmetį tiria atminties kultūrą ir politiką Lietuvoje.
A. Nikžentaitis buvo Lietuvos istorijos instituto mokslo tarybos narys (1992–2008 m.), Šiaurės Rytų Europos vokiečių kultūros ir istorijos instituto (Nordost-Institut Lüneburg) mokslo tarybos (1992–2001 m.) narys, Vokietijos istorijos instituto Varšuvoje (Deutsches Historisches Institut Warschau) mokslo tarybos (1999–2008 m.) narys, Tarptautinės komisijos Vokiečių ordino istorijai tirti (Internationale Historische Kommission zur Erforschung des Deutschen Ordens), Vakarų ir Rytų Prūsijos istorijos komisijos (Historische Kommission für ost- und westpreußischer Landesforschung) narys, Baltijos istorikų komisijos (Baltische Historische Kommission) narys-korespondentas, 21st Century Trust fondo narys, Thomo Manno kultūros centro kuratoriumo pirmininkas (1995–2000 m.), Lietuvos nacionalinio istorikų komiteto prezidentas (2004–2013 m.).
Jis yra 2005 m. įsteigto Lietuvos–Vokietijos forumo ir 2006 m. įsteigto Vokietijos–Lietuvos forumo valdybų narys, kelių Lietuvos ir tarptautinių istorijos mokslo žurnalų (tarp jų Zeitschrift für Ostmitteleuropaforschung (Herderio institutas Marburge), Zapiski Historyczne (Torunes universitetas), Acta Historica Universitatis Klaipedensis (Klaipėdos universitetas), Lithuanian Historical Studies (Lietuvos istorijos institutas)) redaktorių kolegijų narys, Lietuvos aukštojo mokslo institucijų istorijos krypties doktorantūros komitetų narys, Lietuvos ir tarptautinių mokslo projekto koordinatorius.
1999–2000 m. A. Nikžentaitis stažavosi Herderio institute, Marburge. Kelis kartus buvo Alexandro von Humboldto fondo stipendininkas.
A. Nikžentaitis buvo vienas iš 2012 m. birželio 30 d. Vilniuje steigiamajame suvažiavime Lietuvos intelektualų įkurto Jerzy Giedroyco dialogo ir bendradarbiavimo forumo iniciatorių ir nuo to laiko yra jo valdybos pirmininkas. Forumas veikia puoselėdamas J. Giedroyco idėjas Lietuvos ir Lenkijos santykiuose.
2019 m. liepos mėn. laimėjo Lietuvos istorijos instituto direktoriaus konkursą.