google/wiki40b huggingface dataset:
Vytautas Kernagis (1976)

Biografija

Mokėsi Vilniaus 22-oje vidurinėje mokykloje. 1996–2000 m. mokėsi Vilniaus aukštesniojoje elektronikos mokykloje. 2005 m. – Vilniaus kolegijos Elektronikos ir informatikos fakultete apgynė bakalauro darbą.
2006–2007 m. ISM Vadybos ir ekonomikos universitete studijavo verslo vadybą ir administravimą. 2000–2004 m. UAB „Dizaino kryptis“ ėjo direktoriaus pareigas. 2004–2006 m. buvo televizijos „5 kanalas” IT skyriaus vadovas. 2006–2009 m. dirbo UAB „Tiketa“, kur ėjo komercijos direktoriaus, o nuo 2008 m. generalinio direktoriaus pareigas.
2008–2016 m. įkūrė ir vadovavo Vytauto Kernagio labdaros ir paramos fondui, kurio pagrindiniai tikslai – išsaugoti Vytauto Kernagio atminimą, vykdyti naujų kūrybinių idėjų sklaidą ir organizuoti pagalbą sergantiems onkologinėmis ligomis. Per pastaruosius 8-erius metus yra sukūręs virš 70 edukacinių bei kultūrinių projektų, įskaitant spektaklius, festivalius, koncertines programas, vaikų sceninio meistriškumo stovyklas, neformalaus ugdymo kūrybines dirbtuves, leidybą ir kitus.
2016 m. su Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų partija išrinktas į LR Seimą.
Vedęs, su žmona Rima augina sūnus Nojų ir Kristijoną.
Pomėgiai: aviacija, astronomija, fotografija, knygos, šachmatai.
Rudasis Azijos debesis

Rudasis Azijos debesis - terminas, naudojamas apibūdinti užteršto atmosferos oro sluoksnį kai kuriuose regionuose virš šiaurės Indijos vandenyno, Indijos, Pakistano, pietų ir pietryčių Azijos bei Kinijos. Prie tam tikro drėgnumo šiame sluoksnyje iš įvairių smulkių teršalų dalelių susidaro apie 3 km storio migla. Dauguma šių dalelių atmosferoje atsiranda degant biomasei bei dėl pramoninių ir transporto emisijų. Debesis laikosi žiemos musoniniu laikotarpiu (nuo gruodžio iki balandžio), kada nėra pakanankamai kritulių nusodinti teršalus.
Rudasis Azijos debesis buvo pastebėtas 1999 m., taip pat matomas kaip ruda dėmė satelitų nuotraukose. Šis reiškinys turi dvejopą įtaką atmosferai - suodžių dalelės sugeria saulės šviesą ir šildo aplinkinę atmosferą, tuo tarpu kitos dalelės, tokios kaip sulfatai ir nitratai saulės šviesą atspindi, sukeldamos Žemės paviršiaus vėsimo efektą. Po 2006 m. atliktų tyrimų laikoma, kad šis sluoksnis 50 % padidina atmosferos įšilimą Azijos regionui, kuo aiškinamas Himalajų ledynų sumažėjimas per pastaruosius kelis dešimtmečius, ir dėl ko baiminamasi tolesnio ledynų tirpimo, galinčio turėti katastrofinį poveikį 2 mlrd šio regiono gyventojų (vandens trūkumus ir potvynius). Visos planetos mastu šis debesis turi vėsinantį poveikį, nors nėra patvirtinta, kad neįtakoja nuo Azijos nutolusių regionų klimato.
Gintautas Tamulaitis

Biografija

1963–1974 m. mokėsi Kriūkų vidurinėje mokykloje, kurią baigė aukso medaliu. 1974–1979 m. studijavo Vilniaus universitete, kurį taip pat baigė su pagyrimu, 1982–1985 m. – aspirantūroje. Čia 1985 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją „Nepusiausvirųjų kvazidalelių lazerinė spektroskopija CdSe kristaluose“, o 2001 m. – habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją „Nepusiausvirųjų kvazidalelių optinė spektroskopija naujose medžiagose, taikomose optoelektronikoje“.
1979–1982 m. buvo Puslaidininkių fizikos instituto jaunesnysis mokslo darbuotojas, 1989–2000 m. – Fizikos instituto mokslo darbuotojas, vyriausiasis mokslo darbuotojas. Nuo 1985 m. dirba VU, nuo 2003 m. yra VU Fizikos fakulteto Puslaidininkių fizikos katedros vedėjas. Taikomųjų mokslų instituto Liuminescencijos sektoriaus vyriausiasis mokslo darbuotojas, Lietuvos mokslo tarybos Gamtos ir technikos mokslų komiteto narys.
Nuo 1999 m. – VU docentas, nuo 2004 m. – profesorius.
Stažavo Kalifornijos Berklyje, Šiaurės Karolinos universitetuose, Renselerio politechnikos institute (JAV).

Mokslinė veikla

Pagrindinė mokslinės veiklos kryptis – nepusiausvirųjų kvazidalelių tyrimai puslaidininkiuose ir jų mezoskopiniuose dariniuose bei scintiliaciniuose kristaluose panaudojant liuminescencinės ir optinės spektroskopijos metodus. Daugiau, kaip 170 mokslinių publikacijų autorius ir bendraautoris.
Nemunaičio atodanga

Nemunaičio klintinių tufų atodanga yra Alytaus rajone, dešiniajame Nemuno krante, Alytaus miškų urėdijos Sudvajų girininkijos 39-ajame kvartale. Atodanga yra 100 m ilgio ir 15–20 m aukščio. Bendras ruožo ilgis su pertrūkiais – apie 900 m. Atodangoje matyti klintiniai tufai, susidarę nusėdant gruntiniame vandenyje ištirpusiam kalcio karbonatui. Tufų sluoksniai yra 10-15 m storio, šviesiai pilkos, gelsvos spalvos, korėti. Šioje vietoje reljefas labai kalvotas, Nemuno krantai statūs, atodanga matyti iš tolo. 1987 metais atodanga paskelbta gamtos paminklu.
Antanas Šimkūnas

Biografija

1962 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistikos specialybę.
Nuo 1951 m. iki 1962 m. su pertraukomis dirbo laikraščio „Panevėžio tiesa“ redakcijoje. 1964 m. pradėjo dirbti Valstybiniame televizijos ir radijo komitete įsteigtoje komentatorių-tarptautininkų grupėje. Lietuvos radijuje rengė komentarus, laidą „Pasaulis ir Lietuva“. 1992 m. leido laikraštį „RTV bangos“.  „Versmės“ leidyklos redaktorius.
Ugniagesis (žurnalas)

Istorija

Iki 1932 m. vadinosi „Lietuvos gaisrininkas“. Įsteigė D. Semaška. Nuo 1924 m. leido Lietuvos ugniagesių organizacijų sąjunga. Nuo 1927 m. kurį laiką ėjo kaip žurnalo „Savivaldybė“ priedas.
Rašė ugniagesybos klausimais, susijusiais su naudojama technika, gesinimo priemonėmis ir medžiagomis.
Vatikano sodai

Vatikano sodai (it. Giardini Vaticani) − parkas vakarinėje Vatikano dalyje, užimantis 23 ha visos Vatikano teritorijos.
Vatikano sodus XIII a. įkūrė popiežius Mikalojus III. Čia buvo auginami vaistiniai augalai, vaismedžiai. XVI a. Vatikano soduose pradėti įrengti dekoratyviniai sodai ir pastatyta observatorija, po beveik šimtmečio buvo įrengti fontanai. Šiuose soduose yra ir gubernatoriaus dvaras, koledžas, Vatikano radijo direkcija, kiti istoriniai pastatai. Vatikano soduose jaučiama įvairių aukščiausio rango šventikų dvasia. Sodų takais mėgęs vaikščioti ir Jonas Paulius II.
Vatikano sodai yra neįprasti. Čia auga tūkstančiai augalų, kurie surinkti iš viso pasaulio. Botanikos sodo garbė − trys relikviniai kinų medžiai. Pačioje Kinijoje toks medis liko vienetiniame egzemplioriuje.
Į Vatikano sodus galima patekti tik su ekskursija. Šiuos sodus prižiūri 36 sodininkai, iš kurių vienas gyvena jo teritorijoje.
Vainuto herbas

Aprašas

Mėlyname skyde patranka auksiniu vamzdžiu ir sidabriniu lafetu. Žalioje pakeltoje skydo papėdėje dvi sidabrinių sviedinių piramidės.

Istorija

Herbas Vainutui buvo suteiktas 1792 m. balandžio 12 d. Stanislovo Augusto Poniatovskio. Dabartinis herbas buvo patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 2006 m. gruodžio 7 d.
Helionas

Helionas – pilnai jonizuoto ³He helio izotopas. Helionas susideda iš dviejų protonų ir vieno neutrono. Tai stabilus branduolys. Heliono masė yra 5,00641214(86) × 10⁻²⁷  kg.
Kitas stabilus helio izotopas yra ⁴He, alfa dalelė. Heliono nereikia painioti su tričiu – vandenilio izotopu, kurį sudaro vienas protonas ir du neutronai.
Helionai susidaro beta skilimo metu. Naudojami kaip bombarduojanti dalelė greitintuvuose.
Malomožaiskojė (Būdviečiai)

Žymūs žmonės

Būdviečiuose 1665–1691 m. dirbo kunigas Teodoras Lepneris, 1701–1750 m. – Frydrichas Zigmantas Šusteris, 1778–1821 m. – precentorius, kunigas, poetas, tautosakininkas Kristupas Danielius Hasenšteinas, 1827–1846 m. Natanelis Frydrichas Ostermejeris.

Lietuviai

Iki 1709–1711 m. didžiojo maro ir bado beveik visi gyventojai buvo lietuvininkai. Po jo XVIII a. pirmoje pusėje gyvenvietėje ir apylinkėse apsigyveno vokiečių kolonistų, beveik visi valstiečiai. 1878 m. vokiečių statistikos duomenimis, lietuviškai kalbančiųjų buvo daugiau kaip pusė gyventojų. Iki Pirmojo pasaulinio karo dauguma jų suvokietėjo. Po Antrojo pasaulinio karo į ištuštėjusius Būdviečius ir apylinkes atsikėlė gyventojų iš TSRS, daugiausia – rusai, vėliau iš TSRS okupuotos Lietuvos – lietuvių. 1989 m. duomenimis, apie 30 % gyventojų buvo lietuviai. 1991 m. vidurinėje mokykloje įsteigtas lietuvių kalbos ir etnokultūros fakultatyvas.

Švietimas

1947 m. atidaryta pradinė mokykla rusams, kuri 1948 m. pertvarkyta į septynmetę, 1958 m. į vidurinę, 2006 m. į pagrindinę. Išleistos 54 abiturientų laidos. 2008 m. mokėsi 96 moksleiviai, dirbo 14 mokytojų.
Direktorė nuo 1992 m. Bronislava Sinelnikova.
Audrius Juzėnas

Audrius Juzėnas (g. 1963 m. sausio 11 d. Ukmergėje) – Lietuvos kino režisierius, scenaristas, prodiuseris.

Biografija

1986 m. baigė fiziką Vilniaus universitete, 1999 m. – kino režisūrą Lietuvos muzikos akademijoje. Stažavo 1992 m. Lenkijoje, 1995 m. Vokietijoje, 1996 m., 1998 m., 2000 m. Danijoje. Sukūrė vaidybinį, dokumentinių filmų. Parašė savo filmų scenarijų.
Australijos atvirasis teniso čempionatas

Varžybos

Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, AATČ vyksta vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunių varžybos.
AATČ yra labai didelio žiūrovų lankomumo turnyras: 2009 m. AATČ pasiekė visus Didžiojo kirčio turnyro lankomumumo rekordus, į varžybas atėjo 66 018 žmonių. Šis renginys Australijos ekonomikai atnešė 38 milijonus svarų.
Tarp turnyro laimėtojų Matsas Vilanderis yra vienintelis žaidėjas, laimėjęs turnyrą ir žolės, ir kietos dangos kortuose. 2011 m. Australian Open laimėtojai yra Novak Djokovic ir Kim Clijsters.

Kortai

Turnyre žaidžiama dviejuose pagrindiniuose kortuose - Rod Laver ir Hisense arenose. Jose įrengti įtraukiami stogai, naudojami lyjant lietui ar esant dideliam karščiui. Tai vienintelis Didžiojo kirčio turnyras kuriame žaidžiama uždarose patalpose, kol 2009 m. įtraukiamieji stogai buvo įrengti Vimbldono kortų centre. Turnyro metu Australijoje būna vasara, todėl yra labai karšta. Jei oro temperatūra pasiekia nustatytą kritinį lygį, varžybos gali būti atidėtos vėlesniam laikui.
Turnyro metu nuo 1988 m. naudota speciali aikštelių danga - atšokimo (angl. ace) paviršius, kuris 2008 m. buvo pakeistas minkštu akrilo paviršiumi (angl. Plexicushion). Naujos dangos privalumai - geresnis nuoseklumas ir mažesnis karščio išsisaugojimas (nes yra plonesnis viršutinis sluoksnis). Šia danga buvo pakeisti visi AATČ kortai. Ši danga vertinama prieštaringai dėl naujo paviršiaus panašumo į DecoTurf. Danga jau naudojama ir U.S Open. AATČ rezultatai buvo ginčijami dėl žolės kortų nuo pat 1905 iki 1987 m.
Alantos valsčius

Alantos valsčius buvo rytų Lietuvoje. Centras – Alanta.
Google Maps

Palydovinės fotografijos

Dauguma pasaulio miestų ir gyvenviečių turi aukštos rezoliucijos palydovines fotografijas. Nemažai vyriausybių pareiškė, kad palydovinės fotografijos gali būti panaudotos teroristiniams tikslams, todėl Google išėmė teritorijos kuriuose vaizduojami svarbūs objektai (daugiausia JAV)
Ne visos teritorijos yra padengtos vienodos rezoliucijos fotografijomis. Kai kurios teritorijos gali slėptis po debesimis. Nors Google vartoja žodį „palydovinė fotografija“, bet dauguma aukščiausios kokybės nuotraukų yra darytos iš žemiau skraidančių lėktuvų.

Google Ditu

Google Ditu (谷歌地图 paž. „Google Maps“) startavo 2007 m., ir pakeitė Google Bendi (谷歌本地 paž. „Google Local“). Tai yra lokalizuota versija kinų kalba.
Kad būtų suderinta su Kinijos teisės aktais, Google pašalino arba modifikavo kai kurias Google Maps funkcijas.

Google Moon

36-ųjų metinių proga, kada „Apollo 11“ pasiekė Mėnulį 1969 m. liepos 20 d., „Google“ panaudojo Mėnulio viešojo naudojimo vaizdus, ir integravo ją į Google Maps sistemą ir sukūrė įrankį. Programa galima tyrinėti Mėnulio geologinius objektus, taip pat rodo „Apollo“ erdvėlaivių nusileidimo vietas. Neseniai „NASA Ames Research Center“ ir „Google“ pasirašė bendradarbiavimo programą. Abi kompanijos tobulins Google Moon galimybes.

Google Mars

Google Mars sąsaja yra skirta stebėti Marso planetos reljefą ir jos geologinius darinius. Galima pasirinkti tris būdus, kaip stebėti jos paviršius – infraraudonųjų spindulių, aukščio, regimos šviesos.
Elena Janušaitienė-Makarevičiūtė

Elena Janušaitienė-Makarevičiūtė (g. 1942 m. kovo 20 d. Vaidatonių k., Kėdainių r.) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija

1960 m. baigusi Dotnuvos vidurinę mokyklą, 1961–1962 m. mokėsi vienų metų chorvedžių kursuose Kėdainiuose (diriguoti mokė S. Chockevičius). 1962–1966 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. V. Pučinskas). 1967–1983 m. ir 1983–1985 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Barausko ir vyr. dėst. T. Šumsko klasės).
1966–1970 m. Vilkaviškio rajoninių kultūros namų meno vadovė, vyrų ir moterų vokalinių ansamblių vadovė.
Nuo 1968 m. vadovavo Vilkaviškio S. Nėries vidurinės mokyklos jaunučių chorui, o 1977–1986 m. Giedrių aštuonmetės mokyklos jaunučių chorui. 1983–1988 m. kartu su D. Borkertiene ir D. Virbickaite vadovavo Kybartų kultūros namų mišriajam chorui, su kuriuo išlaikė Lietuvos valstybinės konservatorijos baigiamuosius choro dirigavimo valstybinius egzaminus, jį parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei. 1987 m. respublikiniame konkurse „Dainuoja darbo Lietuva" savo grupėje choras laimėjo pirmąją vietą, dalyvavo J. Naujalio konkursuose Raudondvaryje, kultūros dienoje Vilniuje, koncertavo Vilkaviškyje, Marijampolėje ir kitur.
Nuo 1966 m. Vilkaviškio vaikų muzikos mokyklos mokytoja, nuo 1988 m. direktorė.
Nuo 1985 m. mokyklos mergaičių choro vadovė. Mergaites parengė 1987 m. respublikinei moksleivių dainų šventei ir konkursui, 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei, 1991 m. Suvalkijos regiono vaikų ir jaunimo chorų festivaliui „Dainuok, jaunoji Lietuva", 1993 m. Lietuvos mažajai jaunimo dainų šventei Vilniuje, 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje ir 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje.
E. Janušaitienė – Vilkaviškio rajono dainų švenčių dirigentė ir įvairių kultūros renginių organizatorė.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Alkevos užtvanka

Alkevos užtvanka (portug. Barragem de Alqueva) – Gvadianos upės užtvanka pietryčių Portugalijoje, Alenteže, prie Moros miesto. Sudaro didžiausią ne tik Portugalijos, bet ir visos Vakarų Europos tvenkinį (plotas 250 km²). Tiekia hidroenergiją, naudojama irigacijai sausiausiame šalies regione. Užtvankos aukštis 96 m. Elektrinės galia 240 MW.

Istorija

Statybos darbai pradėti valdant António de Oliveira Salazar, tačiau po Gvazdikų revolucijos 1978 m. nutraukti. XX a. paskutiniame dešimtmetyje Alkevos užtvankos statybos darbai atkurti. 2002 m. pradėtas formuoti tvenkinys, 2004 m. pradėjo veikti hidroelektrinė, o 2006 m. tvenkinys užpildytas.
Femme fatale

Femme fatale (iš prancūzų k. – 'mirtina moteris') – literatūrinis ir meninis archetipas: gundanti, žavinga moteris, pražudanti ją įsimylėjusius vyrus. Femme fatale tradiciškai vaizduojama kaip labai graži, seksuali, tobula flirtuotoja, apgavikė, melagė, kartais turinti nepaprastų galių (ragana, vampyrė, burtininkė). Ji sugeba lengvai pasiekti vyrų dėmesį, bet prie jų neprisiriša (arba prisiriša tik tiek, kiek jai naudinga) ir sugadina savo meilužių gyvenimą, pavyzdžiui, priverčia juos vykdyti nusikaltimus, sužlugdo karjerą, priveda prie savižudybės, nužudo pati.
Femme fatale archetipas randamas daugelyje mitologijų, Biblijoje, antikinėje literatūroje (Lilita, Salomėja, Afroditė, Medėja, Kleopatra, Fėja Morgana). Šiuolaikinėje Europos literatūroje ir mene Femme fatale motyvas atsirado XIX a., prasidėjus romantizmo erai.
SK Alteria Kaunas

Istorija

Komanda įsikūrė prie kompiuterinės įrangos IĮ „Alteria“.
Jonas Petras Judickis

Biografija

Lietuvos bajorų Judickių giminės atstovas, herbo „Radwan“ savininkas. Antano Judickio sūnus. Rečicos vėliavininku, pakamariu ir maršalka tapo po savo tėvo mirties. Minsko kašteliono pareigybę priėmė po brolio Mykolo Judickio mirties.
Buvo vedęs Eleonorą Rudamin-Dusiackaitę.
Viktoras Gecas

Biografija

Nuo 2000 m. advokatas Palangoje. 2002–2004 m. Lietuvos teisininkų draugijos Palangos skyriaus pirmininkas.
Nuo 1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Palangos skyriaus narys.
1999 m. ir nuo 2003 m. Palangos savivaldybės tarybos narys.
Memelio markė

Memelio markė – Memelando (Klaipėdos krašto) piniginis vienetas, naudotas 1919–1923 m. Ši markė buvo sudaryta iš 100 pfenigų.

Istorija

Didžiąją dalį savo istorijos Klaipėda priklausė Prūsijai, o vėliau – Vokietijai. 1920 m. pagal Versalio taikos sutartį Vokietijos žemės, buvusios šiauriau Nemuno, sudarė Memelio kraštą (vok. Memelland). Pagal Versalio sutartį ši teritorija nebuvo perduota Lietuvai, nes tada Lietuva dar nebuvo tarptautinės bendrijos pripažinta valstybė. Memelio kraštas buvo atskirtas, nes didžiąją dalį jo gyventojų sudarė lietuviai (išskyrus patį Memelio miestą, t. y., Klaipėdą).
Sunny Lane

Biografija

Sani gimė oro linijų darbuotojų Shelby ir Mike šeimoje ir yra vienintelis jų vaikas. Jos protėviai turi airių, škotų, vokiečių ir čerokių kraujo.
Jau vaikystėje ji pamėgo sportą ir netrukus tapo perspektyvia ratukinių pačiūžų bei ledo čiuožėja. Sani net buvo tarp kandidačių patekti į Olimpines žaidynes, bet automobilio avarijoje patirtas sužeidimas nutraukė jos sportinę karjerą.
Reabilitacijos metu ji ėmė treniruoti čiuožti vaikus ir įsidarbino jogos bei kvėpavimo technikos instruktore.
Supratusi, kad grįžti į sportą nepavyks, Sani ėmė ieškoti kitos veiklos. Kadangi jai patiko būti dėmesio centre, ji tapo striptizo šokėja ir 2004 m. laimėjo „Déjà Vu“ Showgirl of the Year“ turnyrą.
Netrukus po to ji ėmė pozuoti erotinėms nuotraukoms ir tapo žurnalo „Nightmoves Magazine“ 2005 metų kalendoriaus viršelio mergina.
Pradėjusi garsėti kaip šokėja ir žurnalų suaugusiems modelis, ji iš aktorės Serenity gavo kvietimą į 2005 m. AVN apdovanojimų įteikimo renginį. „- Kai ceremonijos pabaigoje visi šoko ant scenos, manęs paklausė:“- Kodėl tu nešoki, Sani?“, atsakiau, kad nesu viena iš jų, tačiau kitais metais norėčiau čia būti“ – vėliau interviu sakė ji.
Po apdovanojimų vykusiame vakarėlyje ji susipažino su aktoriumi bei režisieriumi Sean Michaels ir Playboy agentu, iš kurio vėliau gavo kvietimą vesti laidą Playboy radijuje. Sekantis karjeros žingsnis tapo debiutas pornografiniame filme ir tai įvyko 2005 metais.
Greta striptizo šokėjos ir sėkmingos aktorės, pelniusios ne vieną apdovanojimą, Sani įvairiais karjeros laikotarpiais dirbo Nevadoje įsikūrusiuose „Moonlite BunnyRanch“ viešuosiuose namuose  kaip legali prostitutė.
Visą Sani karjerą nuolatos rėmė ir palaikė tėvai, atviro mąstymo ir pozityvūs bet kokios jos veiklos atžvilgiu.
2011 m. vasarą Sani paskelbė apie sužadėtuves ir pareiškė ketinanti padaryti pertrauką nuo pornografijos, tačiau jau 2012 m. pabaigoje pranešė apie ketinimą vaidinti filme „Not the Love Boat XXX“ bei toliau tęsti savo veiklą  „Moonlite Bunnyranch“.

Kita veikla

Sani kurį laiką dirbo Playboy radijuje kaip laidų vedėja ir pasirodė „Fuse TV“ šou „Pants-Off Dance-Off“.
2006 m. ji dalyvavo „ABC Primetime: The Outsiders“ laidoje, kurioje kalbėjo apie savo pasirinktą karjerą.
Tais pačiais metais ji pasirodė realybės šou – komedijos „My Bare Lady“ pirmajame epizode, kur taip pat vaidino Sani Leon, Bruk Heven ir Kirsten Prais.
Zimbabvės geografija

Šalies didžiausios upės

Zimbabvės siena su Zambija sudaro Zambezės upė. Upėje sudarytas Karibos ežeras, kuris yra didžiausia pasaulyje vandens saugykla (Ežero tūris yra apie 181,6 m³) ir yra Viktorijos krioklys, vienas iš įspūdingiausių pasaulyje krioklių. Be Zambezės, teka Zambijoje ir kitos didelės upės: Šanganis, Umniatis, Mazojė, Limpopo, Seivas.

Klimatas

Zimbabvės klimatas yra subekvatorinis ir pietuose atogrąžų. Sostinėje Hararėje vidutinė metinė temperatūra yra 18,4 °C. Vidutinis kritulių skaičius yra 805 mm per metus.

Didžiausi miestai

Zimbabvės sostinė ir didžiausias miestas yra Hararė. Joje 2002 metais gyveno apie 1,2 mln žmonių. Kiti didesni miestai yra Bulavajas, Čitungviza, Gveru, Mutarė.

Naudingosios iškasenos ir žemės ūkis

Zimbabvės šiaurės kalnuose, šalia Zambezės ir Mazojės upių yra aukso. Zimbabvės žemės ūkis gana skurdus. Šalies aukštumose verda intensyvi žemdirbystė, o žemumose ir šalia upių ganyklinė gyvulininkystė. Yra auginamas tabakas, medvilnė, aliejinės palmės ir žemės riešutai.
Izvestija C.I.K sovetov rab., kr. i kr.-arm. dep. Sov. Soc. Resp. L. i B.

Izvestija C.I.K sovetov rab., kr. i kr.-arm. dep. Sov. Soc. Resp. L. i B. (liet. Lietuvos ir Baltarusijos Tarybų Socialistinės Respublikos darbininkų, valstiečių ir raudonarmiečių deputatų Tarybų Centro Vykdomojo Komiteto žinios) – komunistinis laikraštis, ėjęs 1919 m. balandžio 9 – 19 d. Vilniuje.

Istorija

Išėjo keturi numeriai rusų kalba.
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Kėdainių rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 13 d. Savivaldybės meru 13 balsų išrinktas Rimantas Diliūnas. Mero pavaduotoja paskirta Nijolė Naujokienė, administracijos direktoriumi – Romualdas Gailiūnas.
Šiaulių stačiatikių kapinės

Šiaulių stačiatikių kapinės – kapinės, esančios Šiaulių miesto centrinėje dalyje Kalniuko rajone, Ežero gatvėje, prie Talšos ežero ir kartu su katalikų kapinėmis sudaro Šiaulių kapinių kompleksą.

Istorija

Kapinės įkurtos 1831 metais. 1863 m. kapinėse palaidoti rusų kariai žuvę kovose su sukilėliais prie Papilės, 1889 m. jiems buvo pastatytas didelis paminklas. 1878 m. kapinėse buvo pastatyta Šiaulių Visų gedinčiųjų Dievo Motinos ikonos cerkvė, kuri buvo uždaryta 1961 metais, o 1989 m. sudegė, galutinai nugriauta 2007 metais liko tik jos pamatai. 1937 m. pastatyta Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė.
Kapinėse yra palaidota daug garbių žmonių, žymiausi Olga Olsufjeva-Zubova, gydytojas Julijus Goldbergas. Kapines nuo katalikiškųjų skiria tik dauba, kurioje, kaip priimta, buvo laidojami daugiausia savižudžiai. Kapinės buvo uždarytos 1958 metais, kai buvo įrengtos kapinės K. Donelaičio gatvėje, nuo tada buvo nuolat niokojamos. Kapinėse pradėjo siautėti ne tik vandalai, girtuokliai, narkomanai, bet ir spalvotųjų metalų vagys, kurie tempė ir paminklines lentas, ir ketaus tvoreles.
Helena Jagiełowicz-Gawle

Biografija

Gimė 1934 m. liepos 13 d. Kaune. 1960-1970 m. dirbo Varšuvos miesto taryboje. 1976 m. Varšuvos Praga Północ rinkimų apygardoje išrinkta į Seimą, 1980 m. perrinkta.