Šuoliai su slidėmis

Šuoliai su slidėmis yra sporto šaka, kurioje slidininkai leidžiasi tramplinu, o vėliau šoka nuo jo stengdamiesi nušokti kuo toliau. Be to, už slidininkų šuolio atlikimo techniką teisėjai skiria taškus. Slidės, naudojamos šuoliui nuo tramplino, yra plačios ir ilgos (ilgis nuo 240 iki 270 centimetrų, plotis nuo 94 iki 110 mm). Šuoliai su slidėmis nuo tramplino yra daugiausia žiemos sportas, vykstantis ant sniego, ir įtrauktas į žiemos olimpinių žaidynių programą. Taip pat gali vykti vasarą ant dirbtinių paviršių (porcelianas ar šalčio turėklų takas ant nusileidimo tako, plastikas ant besileidžiančios kalvos).

Istorija

Šuolis nuo tramplino atsirado iš Morgedalio, Norvegijos, bet pirmos deramos varžybos buvo surengtos Trysilyje 1862. Pirmos plačiai žinomos šuolių nuo tramplino varžybos buvo Husebyrenene, kurios vykdavo Osle nuo 1879. Metinės varžybos buvo perkeltos į Holmenkollen trampliną nuo 1892, ir Holmenkollen tapo šuolių nuo tramplino aukščiausio lygio varžybų vieta.

Technika

Naudojant šiuolaikinę V-techniką, kai slidės yra išskėčiamos į šonus, išrastą Švedijos sportininko Jano Boklovo 1985 metais, slidininkai gali nušokti iki 10 % toliau palyginti su ankstesne technika, kai slidės laikomos lygiagrečiai. Aerodinamika tapo svarbiu faktoriumi.
Ankstesnė technika reikalaudavo sportininkus sulenkti viršutinę kūno dalį ties klubu, ir ištiesti rankas į priekį kartu su slidėmis, lygiagrečiomis viena kitai. 1950-aisiais šuolininkai Andreasas Daescheriris ir Erichas Windišas pakeitė techniką, laikydami rankas prie klubų. Daescherio ir Windišo technika buvo naudojama šuoliams su slidėmis nuo 1950-ųjų, vėliau V-stilius jį pakeitė apie 1985 metus.

Šuolio įvertinimas

Šuolininko rezultatas apskaičiuojamas sudėjus taškus už nušoktą distanciją ir taškus, skirtus teisėjų už šuolio atlikimo techniką. Normalaus aukščio kalvose (K90) ir aukštose kalvose (K120) nustatoma distancija K. Šuolininkui, nušokusiam būtent šią distanciją, skiriama 60 taškų. Šuolininkui, kuris viršijo šią distanciją K90 kategorijos kalvose už kiekvieną tolimesnį nušoktą metrą pridedami 2 taškai prie 60, atitinkamai, nušokus trumpesnę distanciją už kiekvieną metrą atimami 2 taškai iš 60. K120 kategorijos kalvose atitinkamai pridedami ir atimami po 1,8 taško. Papildomai 5 teisėjai skiria maksimaliai iki 20 taškų už šuolio atlikimo techniką: kūno poziciją atsiplėšiant nuo tramplino, skrydį, nusileidimą, slidžių stabilumą skrydžio metu. Iš teisėjų skirtų taškų imami 3 viduriniai įvertinimai ir pridedami prie taškų už distanciją. Galutinis šuolininko rezultatas apskaičiuojamas sudėjus dviejų šuolių taškus. Laimi daugiausiai taškų surinkęs.

Populiarumas

Šuoliai su slidėmis yra populiarūs tarp žiūrovų Skandinavijoje, Centrinėje Europoje ir Suomijoje. Beveik visi pasaulinės klasės slidės šuolininkai atvyksta iš tų sričių ar iš Japonijos. Tradiciškai, stipriausios šalys yra [Suomija], Norvegija, Vokietija, Austrija, Lenkija, Slovėnija, Šveicarija ir Japonija. Tradicinis Keturių Kalvų Turnyras (vok. Vierschanzentournee) rengiamas kasmet keturiuose tramplinuose Vokietijoje ir Austrijoje apie Naujuosius Metus, yra labai populiarus ir sutraukia didžiules žiūrovų minias.

Lietuvoje

Šuolių su slidėmis varžybos Lietuvoje buvo organizuojamos nuo 1940 m. ir baigtos organizuoti dar 1976 m. Šiuo metu šalyje nėra tramplinų, skirtų šuoliams su slidėmis.
1933 m. Zarasuose pastatytas 40 m pajėgumo šuolių su slidėmis tramplinas ant Skautų kalno, bet 1944 m. susprogdintas vokiečių karių. 1951 m. Kirove, Sovietų Sąjungoje nesėkmingai debiutavo Lietuvos nacionalinė rinktinė. Šalyje tuo metu buvo tik keli 15-20 m pajėgumo tramplinai, tarp kurių buvo Trakų, Telšių, Nemenčinės, Utenos rajonų trasos. Vėliau Ignalinoje buvo atidarytas 45 m pajėgumo Ignalinos tramplinas, kuriame 1965 m. buvo surengtas pirmasis Lietuvos čempionatas.
Lietuvos šuolių su slidėmis rekordas priklauso Zbigniew Kiwert - 86 metrai, pasiektas 1960 m. Žemutiniame Naugarde, Sovietų Sąjungoje.