google/wiki40b huggingface dataset:
Ugnius Kiguolis

Išsilavinimas

Nuo 1992 iki 1996 m. mokėsi Prienų „Žiburio“ gimnazijoje.
1996–2000 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, įgijo Verslo administavimo specialybę. Žaidė VDU vaikinų krepšinio komandoje. 2000–2002 m. Vytauto Didžiojo universitete įgijo Pramogų verslo marketingo magistro laipsnį.

Karjera

2001 m. U. Kiguolis įkūrė įmonę „Elektroniniai sprendimai“. Ši įmonė valdo daugelį savo srityje gerai žinomų elektroninių projektų: 2-spyware.com, ugetfix.com, jurgita.com, dieviren.de, losvirus.es, lesvirus.fr ir kiti. Tais pačiais metais, kartu su žmona Jurgita, įkūrė „Supermodels“ modelių agentūrą. 2012 m. tapo vienu iš pasaulinės, virš 100 modelių agenturų vienijančios, M.A.M.A. asociacijos valdybos narių.

Enigma Software

2005–2007 m. dirbo tarptautinėje Enigma Software Group kompanijoje, užėmė COO pareigas. U. Kiguolio dėka Enigma Software Group Lietuvoje įkūrė vieną iš savo padalinių.

Pokernews Global

2006–2007 m. dirbo Pokernews Global kompanijose, užėmė CTO pareigas.

Muzikinė, aktorinė veikla

2006 m. U. Kiguolis tapo E. Bžesko įkurtos pop grupės “Naujieji Lietuviai” (NL) nariu. Išleidusi albumus 001 ir 002, tuo metu ji buvo laikoma viena iš skandalingiausių Lietuvos muzikinių grupių. 2007 m. grupė pakeitė savo pavadinimą į “Tipo grupė”. 
2007 m., kartu su E. Bžesku, įkūrė prodiuserinę kompaniją „Supermuzika“, kuriai priklausė vienos populiariausių to meto Lietuvos grupių: „Naujieji Lietuviai“ (vėliau tapusi „Tipo grupė“), „69 danguje“, „Šokoledas“, „Mexicano“, atlikėjai Milano, Lukas, Goda ir kiti.
2008 m., tragiškos avarijos metu, žuvo du "Tipo" grupės nariai. Tais pačiais metais, jų atminimui, grupė išleido “Tipo grupė” albumą ir galiausiai nutraukė savo veiklą. 
2011 m. U. Kiguolis nusifilmavo lietuviškame filme „Tadas Blinda. Pradžia“.

Filantropija

Kiekvienais metais dalį savo uždirbtų pajamų U. Kiguolis skiria vargingai gyvenančių ir į nelaimę patekusių šeimų paramai. Jis taip pat žinomas kaip aktyvus įvairių socialinių įstaigų ir vargstančiais žmonėmis besirūpinančių TV projektų rėmėjas.
2016 m. U. Kiguolis iš varžytinių įsigijo Lentvario dvarą, prieš tai priklausiusį verslininkui Laimučiui Pinkevičiui. Jo vizija yra atgaivinti šią vietą ir padaryti ją gyvu, visuomenei preinamu kultūros paminklu. Atstatymui ir rekonstrukcijoms planuojama skirti virš 2.5 mln. eurų.

Šeima

Išsiskyręs, buvusi žmona Jurgita Kiguolė. Vaikai: sūnus Matas.

Skandalai

2013 m. buvo teisiamas už valstybinio miško užgrobimą. Jo metu buvo kaltinamas valstybinio miško teritorijoje pasistatęs savavališkus statinius. 2014 m. Kauno apylinkės teismas U.Kiguolį išteisino.
2014 m. pateko į Google daugiausia ieškomų Lietuvos žvaigždžių dešimtuką.
2015 m. buvo įtrauktas į kasmet renkamų Lietuvos milijonieriu sąrašą. Po prašymo daugiau nebeįtraukinėti į jokius sąrašus, daugiau nebeįtraukiamas.
2015 m., kartu su prieštaringai vertinama soc. tinklų žvaigžde M. Šalčiūte, nusifilmavo televizijos realybės šou “Drąsios ir žavios”.
2016 m. pateko į brangiausią visoje Lietuvoje laikomą avariją, kurios metu BMW M4 įsirėžė į U. Kiguolio vairuojamą „Ferrari“. Jos metu abu automobiliai buvo apgadinti nepataisomai, nuostoliai siekė 250 tūkst. eurų.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės gelmių kodeksas

Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės gelmių kodeksas (LTSR ŽGK) - kodifikuotas Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos įstatymas, pagrindinis kalnakasybos teisės šaltinis; žemės gelmių kodeksas. Sudarė 11 skyrių, 85 straipsniai.

Istorija

1976 m. birželio 9 d. Kodeksą patvirtino Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Aukščiausioji Taryba specialiu įstatymu (paskelbtu Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos ir Vyriausybės žiniose 1976 m. Nr. 17-133).
1976 m. spalio 1 d. Kodeksas įsigaliojo.
Lietuvos TSR žemės gelmių kodekso uždaviniai buvo reguliuoti kalnakasybos santykius, siekiant dabartinės ir būsimųjų kartų interesais moksliškai pagrįstai, racionaliai, kompleksiškai naudoti žemės gelmes, kad būtų patenkinti mineralinių žaliavų poreikiai ir kitos liaudies ūkio reikmės, saugoti žemės gelmes, užtikrinti darbų, susijusių su žemės gelmių naudojimu, saugumą, taip pat apsaugoti įmonių, organizacijų, įstaigų ir piliečių teises, stiprinti teisėtumą šioje srityje (ŽGK 1 str.).
Kalnakasybos santykius Lietuvos Tarybų Socialistinėje Respublikoje reguliavo TSR Sąjungos ir sąjunginių respublikų žemės gelmių įstatymų pagrindai ir sutinkamai su jais leidžiami kiti TSR Sąjungos žemės gelmių įstatymų aktai, šis Kodeksas ir kiti Lietuvos TSR žemės gelmių įstatymų aktai. Žemės, vandens ir miškų santykius reguliavo atitinkami TSR Sąjungos ir Lietuvos TSR įstatymai (ŽGK 2 str.).
Sutinkamai su TSRS Konstitucija ir Lietuvos TSR Konstitucija žemės gelmės buvo valstybinė nuosavybė – bendras visos tarybinės liaudies turtas. Žemės gelmės buvo išimtinė valstybės nuosavybė ir suteikiamos tik naudotis. Veiksmai, tiesiogine ar netiesiogine forma pažeidžiantys valstybinės žemės gelmių nuosavybės teisę, buvo draudžiami (ŽGK 3 str.).
Sutinkamai su TSR Sąjungos ir sąjunginių respublikų žemės gelmių įstatymų pagrindais visos žemės gelmės TSR Sąjungoje sudaro vieningą valstybinį žemės gelmių fondą, į kurį įeina tiek naudojamos, tiek ir nenaudojamos žemės gelmių dalys (ŽGK 4 str.).
1995 m. liepos 5 d. buvo priimtas naujos redakcijos LR žemės gelmių įstatymas.
Sevvostlag

Sevvostlago reorganizavimas

1948 m. vasario 28 d. SSRS Vidaus reikalų ministerijos įsakymu Nr. 00219 buvo įsteigtas ypatingojo režimo lageris Berlagas, į kurį buvo perkelti beveik visi politiniai Sevvostlago kaliniai; pastarajame liko tik buitiniai ir kriminaliniai nusikaltėliai.
1949 m. Sevvostlagą imta reorganizuoti – jo lageriniai skyriai buvo pertvarkomi į savarankiškus lagerius ir atiduodami tiesioginiam atitinkamos „Dalstrojaus” valdybos (kurią tas skyrius aptarnavo) valdymui. Pirmiausiai – 1949 m. rugsėjo 20 d. – į savarankiškus lagerius buvo reorganizuoti 8 teritoriniai skyriai – Sevlagas, Zaplagas, Tenlagas, Juzlagas, Čiukotstroilagas, Čiaūnčiukotlagas, Indigirlagas ir Janlagas. Vėliau ir likusieji lageriniai skyriai tapo savarankiškais. Reorganizavimo procesas buvo baigtas 1952 m., ir Sevvostlago nebeliko - jis buvo išdalintas „Dalstrojaus” valdyboms.

SVITL ir USVITL

Šios santrumpos reiškia labai panašias sąvokas ir yra dažnai painiojamos. SVITL yra pilno rusiško Sevvostlago pavadinimo santrumpa – Severo-vostočnyj ispravitelno-trudovoj lager (rus. Северо-восточный исправительно-трудовой лагерь). Šio lagerio valdybos (rus. Управление) pavadinimas buvo trumpinamas kaip USVITL – Upravlenijė Severo-vostočnogo ispravitelno-trudovogo lageria (rus. Управление северо-восточного исправительно-трудового лагеря).
Po SSRS diktatoriaus Josifo Stalino mirties, 1953 m. visi „Dalstrojaus” lageriai buvo perduoti Gulagui, kuris šiems lageriams valdyti įkūrė atskirą valdybą (USVITL). Tik dabar ši atgaivinta santrumpa išsišifravo kiek kitaip – daugiskaitoje, kadangi tai buvo nebe vieno, o kelių lagerių valdyba: Upravlenijė Severo-vostočnych ispravitelno-trudovych lagerei (rus. Управление северо-восточных исправительно-трудовых лагерей). Ir pavaldi ji buvo Gulagui, o nebe „Dalstrojui”.
Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras

Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras - 2000 metų Lietuvos Respublikos civilinio kodekso - pagrindinio Lietuvos privatinės teisės šaltinio - komentaras. Tikslas - pateikti mokslinę teorinę kiekvieno Civilinio kodekso straipsnio analizę, jame vartojamų teisės terminų ar tam tikrų žodžių tikrosios prasmės ir reikšmės aiškinimą, atskleisti konkrečių Kodekso straipsnių ar jo struktūrinių dalių tarpusavio santykį. Komentaras taip pat parengtas siekiant išvengti įgyvendinant civilinės teisės normas galinčių atsirasti neaiškumų, dviprasmybių, neteisingo Kodekso nuostatų interpretavimo. Civilinio kodekso komentaras yra Lietuvos teisės doktrinos dalis ir vienas iš Lietuvos civilinės teisės šaltinių.
Išleido leidykla „Justitia“.
Fallout 3

Apžvalga

Žaidime veikėją galima valdyti tiek iš pirmojo, tiek trečiojo asmens. Žaidėjas savo statistiką, žemėlapį ir kita mato per Pip-Boy 3000, informacinį terminalą. Kovos metu galima naudotis VATS savybe, kurios metu sustabdomas žaidimo veiksmas ir žaidėjui pasirinkus atliekami nurodyti veiksmai pagal veiksmo taškus (action points).
Postapokaliptiniame pasaulyje, kuriame vyrauja prievarta ir radiacija. Eiliniai žmonės stengiasi išlikti puolami įvairių monstrų, plėšikų (raiders), supermutantų, samdinių, gualulų (radiacijos paveiktų žmonių). Su neigiamais personažais kovoja profesionalių kovotojų grupė Plieno brolija (Brotherhood of Steel). Pasaulyje išlikusiuose miestuose prekiaujama ginklais, šarvais, gėrimais, valgiais. Tarp gyvenviečių keliauja prekeivių karavanai.

Siužetas

Žaidimas prasideda nuo veikėjo gimimo, tada pasirenkama veikėjo lytis ir vardas, būsima išvaizda. Vėliau peršoku per kelerius metus pasirenkamos savybės (S.P.E.C.I.A.L. – Strength, Perception, Endurance ir kitos savybės kaip ir ankstesnėse dalyse.) bei vėliau kitos savybės. Sužinoma, kad veikėjas auga Vault 101 slėptuvėje nuo atominės apokalipsės. Suėjus 18 metų jo tėvas pabėga iš slėptuvės, o veikėjas leidžiasi ieškoti tėvo. Vėliau sužino, kad tėvas dirbo prie labai svarbaus projekto, pakeisiančio pasaulį. Veikėjas randa tėvą vienoje iš slėptuvių įkalintą virtualioje realybėje. Išgelbėjus tėvą jis pasikviečia savo kolegę baigti pradėta Grynumo projektą, kurio tikslas išvalyti pasaulio vandenį nuo atominio karo teršalų, radiacijos. Tačiau pradėjus projektą pasirodo Anklavo kareiviai, tėvas miršta gelbėdamas savo vaiką. Veikėjas patenka į vienintelę saugią vietą, Plieno brolijos citadelę, kur sužino reikalingo projektui aparato GECK vietą. Radus GECK vienoje iš slėptuvių, pasirodo Anklavo kareiviai ir jį sučiumpa. Iš Anklavo veikėjas pabėga, padedamas vadovaujančio kompiuterio, kurio po kalinio išlaisvinimo pradeda neklausyti jam tarnavę kareiviai. Veikėjas vėl grįžta į projekto vietą, kur turi pasirinkimą išvalyti pasaulio vandenis ar juos užteršti virusų, kurį davė kompiuteris Anklave.
Kornas

Kornas (lot. cornū, cornum 'ragas') – romėnų kariuomenės varinis pučiamasis instrumentas, kuriuo kautynėse daliniams perduodavo signalus. Kornas būdavo apie 3 m ilgio, susuktas maždaug G raidės pavidalu. Instrumentas būdavo sutvirtintas skersiniu, kuris suteikdavo instrumentui stangrumo ir buvo atrama, kuria instrumentą kabindavo ant grojiko peties. Du kornai išliko Pompėjos griuvėsiuose.

Patys senoviškiausi kornai buvo raginiai. Pagal Atheneus kornai buvo etruskų išradimas. Kornas garso galingumu skyrėsi nuo romėnų tūbos ir tibijos. Kornas neturėdavo jokių vožtuvėlių ir ventilių, grojant garsas būdavo moduliuojamas tik lūpomis ir keičiant pūtimo jėgą.
Romėnų kariuomenėje kornus pūsdavo kornicenai, kurie mūšio metu vadų įsakymus sugrodavo kaip muzikinius signalus.
Kitas romėnų kariuomenės instrumentas buvo tūba – tiesus trimitas, besiskiriantis nuo dabartinės tūbos.
Ignotas Čapskis

Biografija

Elbingo kašteliono Jano Krizostomo Čapskio sūnus.
Gdansko kašteliono pareigas ėjo (1737–1746) metais.
Mūsų statybos

Mūsų statybos – tresto „Vilniaus statyba“ kolektyvo savaitraštis, leistas 1975–1990 m. Vilniuje.

Istorija

Leistas lietuvių ir rusų kalba. Tiražas: 1975 m. – po 1800 egz. lietuvių ir rusų k., 1990 m. – po 1500 egz. lietuvių ir rusų k.
Nerijus Juška

Nerijus Juška (g. 1976 m. spalio 29 d. Telšiuose) – Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro (LNOBT) baleto primarijus, vienas garsiausių solistų Lietuvos baleto istorijoje. Būdingas romantinis amplua.

Biografija

1994 m. baigė Nacionalinę Mikalojaus Konstantino Čiurlionio menų mokyklą (Baleto skyrių, Danieliaus Kiršio klasę) ir nuo tų pačių metų šoka Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre.
Gastroliavo JAV, Prancūzijoje, Vokietijoje, Austrijoje, Olandijoje, Danijoje, Didžiojoje Britanijoje, Italijoje, Ispanijoje, Graikijoje, Suomijoje, Lenkijoje, Latvijoje, Rusijoje, Čekijoje, Egipte, Japonijoje, Kinijoje, Venesueloje, Brazilijoje, Urugvajuje, Argentinoje ir kt.
Vokietijos krikščionių demokratų sąjunga

Elektoratas, ideologija

CDU/CSU rinkėjai tai daugiausia katalikai, protestantai, kaimo gyventojai, tačiau praktiškai visų ekonominių klasių atstovai. Partija yra paprastai konservatyvi ekonominės ir socialinės politkos klausimais ir labiau identifikuojama su katalikų ir protestantų bažnyčiomis nei kitos didžiosios partijos, tačiau partijos programa yra daugiau pragmatinė nei ideologinė. 1990 metais Krikščionių demokratų sąjunga susijungė su to paties pavadinimo Vokietijos Demokratinės Respublikos partija.

Istorija

1945 m. įkūrė Konradas Adenaueris (1876–1967).
Nuo 1973 m. iki pralaimėjimo rinkimuose 1998 m. partijai vadovavo Helmutas Kolis. Jį pakeitė Wolfgang Schäuble. Šis 2000 m. pradžioje po partijos finansavimo skandalo atsistatydino. Jį pakeitė Angela Merkel.
1998 m. nacionaliuose rinkimuose CDU surinko 28,4 %, o CSU 6,7 % balsų. 2002 m. CDU gavo 29,5 %, o CSU – 9 % balsų.
2018 m. gruodžio 7 d. CDU lydere vietoje Angelos Merkel išrinkta Annegret Kramp-Karrenbauer.
Narmantų senosios kapinės

Vieta

Įrengtos apie 1,5 m aukščio smėlingoje kalvelėje, apsuptoje dirbamų lygių laukų. Kapinės netaisyklingo ovalo plano, apie 20 m skersmens, buvusios aptvertos vielos tinklo tvora, kuri išvirtusi. Pakraščiuose auga 3 aukšti ir keli smulkesni medžiai, o viduryje matosi betoninio pamato fragmentai, šalia kurių mėtosi ant jo stovėjusios koplytėlės liekanos. Laidojimo žymių nėra. Paviršius žemėja link pakraščių, nelygus, duobėtas, išraustas žvėrių urvų.
Teritorijos plotas – 0,03 ha, perimetras – 56 m.

Istorija

Veikė XVI – XIX a. Vadinamos Senkapiais, Kapeliais, Maro kapeliais. Jose buvo laidojami Narmantų kaimo gyventojai, o XIX a. II pusėje – XX a. pradžioje – savižudžiai, negyvi gimę ar nekrikštyti mirę kūdikiai.
Kapinėse nuo seno stovėjo medinė koplytėlė ir keli aukšti, ąžuoliniai kryžiai. Paskutiniai kryžiai buvo pastatyti 1842 m. (atnaujintas 1904 m.) ir 1942 m. (statė Stasys Tarvydas), o koplytėlė – 1936 m. Koplytėlė su Marijos ir 2 angelų skulptūrine grupe 1971 m. buvo paskelbta vietinės reikšmės dailės paminklu.

Tyrimai

1988 m. žvalgė Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė).
Lielvardės savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Uogrės rajono dalies.
Makira

Makira, anksčiau San Kristobalis – didžiausia sala Makiros-Ulavos provincijoje, Saliamono Salose. Yra į pietvakarius nuo Gvadalkanalio ir Malaitos salų ir į šiaurės vakarus nuo Renelo salos. Sala kalvota, aukščiausias taškas virš jūros lygio siekia 1250 m, plyti pelkynai, kuriuose veisiasi krokodilai. Salos plotas 3190,5 km², gyventojų 10 000 (1999 m. duomenys). Didžiausias miestas ir sostinė yra Kirakira.

Istorija

Sala apgyvendinta maždaug prieš 1400 metų. Makirą 1568 m. atrado ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira. Nuo 1893 m. buvo Britų imperijos protektoratas ir iki 1971 m. administraciškai priklausė Britų Vakarų Ramiojo Vandenyno Teritorijoms. 1978 m. tapo Saliamono Salų dalimi.
Vajakiškės

Istorija

Kaimas panaikintas 1961 m. dėl Rumšiškių miestelio perkėlimo.
Reinhard Wenskus

Biografija

Gimė 1916 m. kovo 10 d. Saugose. 1933 m. pradėjo mokytis Tilžės Herzog Albrecht pedagoginėje mokykloje. Baigęs mokslus dvejus metus dirbo mokytoju, o prasidėjus Antrajam pasauliniam karui buvo paimtas į kariuomenę, kurioje tarnavo iki karo pabaigos. 1948 m. pradėjo mokytis vakarinėje mokykloje Hanoveryje, o nuo 1949 m. iki 1954 m. studijavo istoriją, etnologiją ir germanistiką Marburgo universitete. 1961 m. tapo universiteto docentu, tais pačiais metais tapo Rytų ir vakarų Prūsijos istorinių tyrimų komisijos nariu. Nuo 1963 m. iki 1981 m. dėstė Getingeno universitete. 1985 m. apdovanotas Rytų Prūsijos kultūros prizu už pasiekimus moksle. Istorikas per savo darbo metus daugiausiai dėmesio skyrė germanų tautų istorijai ir Prūsijos regiono viduramžių istorijai. 1973 m. kartu su Herbertu Jankūnu, Kurt Ranke ir Percy Ernst Schramm išleido germanų tautų istorijos enciklopediją nuo ankstyvosios istorijos iki viduramžių.
Vincas Kuzmickas

Biografija

1967 m. baigė lietuvių kalbą ir literatūrą Vilniaus universitete. 1966–1972 m. Vilniaus universiteto leidybinės redakcinės grupės redaktorius. 1972–1976 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute, 1976–1981 m. žurnalo „Pergalė“ redakcijoje.

Mokslinė veikla

Daugiausia tyrinėjo XIX a. lietuvių autorių kūrybą atsižvelgdamas į rašytojo asmenį, istorinę aplinką, biografinius kūrybos aspektus. Tyrinėjimams būdinga polemiškumas, hipotetinės idėjos, vaizdus, beletristikai – laisvas pasakojimas. Parašė straipsnių apie A. Venclovą, A. Vištelį, S. Nėries ir A. Achmatovos kūrybos ryšius. Periodinėje spaudoje paskelbė kritikos straipsnių ir recenzijų.
Lėtinis bronchitas

Lėtinis bronchitas (lot. bronchitis chronica) – bronchų gleivinės uždegimas. Liga prasideda lėtai ir nepastebimai, progresuojant gali atsirasti bronchų struktūrinai ir funkciniai pakitimai. Lėtiniu bronchitu laikomas toks bronchitas, kuris trunka ne mažiau kaip dvejus metus, ir per juos ligonis ne mažiau kaip tris mėnesius kosti ir skrepliuoja. Dažnesnės atsiradimo priežastys – rūkymas, pakartotinis peršalimas, nuolatinis kontaktas su dulkėmis ar dūmais, alergija ir kt.
Ligai būdingi klinikiniai simptomai: kosulys, pasunkėjęs kvėpavimas, dusulys, skrepliavimas, rentgenu pastebimas būdingas bronchų morfologinis pakitimas, būdingi plaučių funkciniai pakitimai ir kt.
Lėtiniu bronchitu serga apie 15-25 proc. vidutinio amžiaus vyrų ir apie 5-8 proc. to paties amžiaus moterų.
Beta-talasemija

Beta-talasemija yra autosominiu recesyviniu būdu paveldima kraujo liga, viena iš talasemijos rūšių, dažniausiai sutinkama hemoglobinopatija, kuriai būdinga sutrikusi hemoglobino beta grandinės sintezė. Dėl beta grandinių trūkumo atsiranda santykinis alfa grandinių perteklius, alfa grandinės jungiasi su gama ir delta grandinėmis ir suformuoja nenormalias hemoglobino formas: HbF, HbA2, tuo tarpu HbA sumažėja.
Vladislovas Dorohostaiskis

Biografija

Kilęs iš Dorohostaiskių giminės. Tėvas Kristupas Dorohostaiskis.
Netekęs tėvo, buvo globojamas dėdės Kristupo Radvilos. 1632–1633 m. studijavo Vokietijoje ir Olandijoje.
Nuo 1634 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimo atstovas, Žiežmarių seniūnas. Nuo 1636 m. Lietuvos tribunolo maršalka, Lietuvos didysis taurininkas.
Agbovilis

Istorija

Agbovilis įkurtas 1916 m.
Budapesti Előre SE

Istorija

Prijungtas prie TSE Budapest klubo.
Sedos valsčius

Sedos valsčius buvo šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Seda.
Demografinė statistika

Demografinė statistika arba gyventojų statistika – statistikos mokslo šaka, kuri, remdamasi bendrais statistikos metodais, rengia gyventojų sudėties ir demografinių įvykių tyrimų metodus ir rodiklius, veiklos sritis, apimanti duomenų apie gyventojus, gyventojų struktūrą ir demografinius procesus rinkimą, kaupimą ir apdorojimą, duomenų analizę ir skelbimą.

Istorija

Demografinė statistika atsirado XVII a. pabaigoje. Formavosi kaip svarbi politinės aritmetikos dalis, buvo viena pirmųjų socialinės ekonomikos statistikos sričių. Pradininkai – anglų ekonomistai Džonas Grauntas, Viljamas Petis, Džordžas Kingas. XIX a. viduryje ekonomiškai stipriose šalyse susiformavo statistinės informacijos sistema apie gyventojus – einamoji statistika ir gyventojų surašymai. Iki XX a. pradžios demografinė statistika buvo demografijos dalis. Nuo XX a. vidurio taikomi informacijos rinkimo, skaičiavimo bei analizės metodai – sociologinė apklausa, matematinė analizė ir kita.

Tyrimo objektas

Tyrimo objektas gali būti viso pasaulio, valstybės, miesto, rajono ar gyvenvietės gyventojai. Demografinė statistika rengia statistinių demografinių procesų (gimstamumas, mirtingumas, migracija, santuoka, ištuoka) stebėjimų, registravimo (einamoji demografinių įvykių statistika), visuotinių ir atrankinių tyrimų metodus. Demografinės statistikos informacinę bazę sudaro duomenys apie demografinę būklę – gyventojų skaičius, gyventojų sudėtis pagal amžių, lytį, vedybinį statusą, išsilavinimą, profesiją. Demografinės statistikos duomenys renkami per gyventojų surašymus, duomenys apie demografinę raidą – gimimus, mirimus, migraciją gaunami registruojant įvykį.
Statistiniai duomenys skiriasi pagal imtį: visuotinių gyventojų surašymų ir einamosios statistikos duomenys yra apie visus gyventojus, atrankinių gyventojų tyrimų duomenys – tik apie dalį gyventojų.

Lietuvoje

Demografinės statistikos praktinę veiklą – duomenų rinkimo ir apdorojimo metodų ir rodiklių diegimą Lietuvoje atlieka Statistikos departamento prie LR Vyriausybės Demografinės statistikos ir Gyventojų surašymų skyriai. Kasmet nuo 1964 m. demografinės statistikos duomenys publikuojami demografijos metraščiuose bei kituose demografinės statistikos leidiniuose.
Garso Laboratorija

Garso Laboratorija – Nacionalinis studentų muzikinis konkursas, kurį organizuoja Lietuvos Muzikos ir Teatro Akademijos studentų atstovybė.
Muzikiniame konkurse „Garso laboratorija“ gali dalyvauti visų Lietuvos aukštųjų mokyklų studentai (grupės/atlikėjai), kuriems, vertinant skirtingų muzikos sričių profesionalams, yra suteikta galimybė perteikti savo kūrybą visuomenei.
2007 metais šis konkursas organizuotas pirmą kartą.
ISO 639-3

ISO 639-3:2007, Codes for the representation of names of languages – Part 3: Alpha-3 code for comprehensive coverage of languages yra tarptautinis ISO 639 serijos kalbų kodų standartas. Standarte aprašyti trijų raidžių kodai skirti kalboms.
Aukštuoliukai (Kėdainiai)

Istorija

XX a. pr. Aukštuoliukais vadinti du dvarai Krakių valsčiuje.
FC Astra Giurgiu

Istorija

2003 m. klubas prijungtas prie Petrolul Ploiesti, tačiau 2005 m. vėl atskirtas.
Antonas Potockis (1850)

Biografija

Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. 
Gimė tėvo – Haličo seniūno, grafo Juzefo Makarijaus Potockio (m. 1821) dvare. Motina – Liudvika Liubomirska (m. 1829). Lvovo kašteliono, grafo Juozapo Potockio (1695–1764) anūkas. Generolo-adjutanto, senatoriaus-vaivados, Lenkijos kongreso karalystės pagrindinio pėstininkų vado, grafo Stanislovo brolis.  
Nuo 1815 metų sausio 20 d. – naujai sukurto 1-mo raitų šaulių vadas, vėliau – Lenkijos kongreso karalystės kavalerijos korpuso 2-os raitų šaulių divizijos brigados vadas. 
Imperatorius Aleksandras apdovanojo jį Švento Stanislovo ordinu II laipsnio. 1824 metais imperatorius patvirtino jo grafo titulą. 
Išėjus į pensiją 1828 metais – Varšuvos gubernijos bajorų maršalka. 
Palaidotas Povonzkų kapinėse, Varšuvoje.
Kaimynai (Utena)

Žymūs žmonės

Iš kaimo kilęs prieškario Lietuvos kariuomenės karininkas Jonas Ramoškis (1902–1953 m.), dirbęs 1932–1940 m. pasienio policijos Zarasų, Alytaus ir Ukmergės baruose vachmistru, LR Seimo narė Milda Petrauskienė (g. 1949 m.).
Ramalos ir Biros muchafaza

Administracinis suskirstymas

Muchafazos sudėtyje yra 4 miestai, 15 savivaldybių, 42 kaimai ir 3 pabėgėlių stovyklos.
Armėninis muflonas

Paplitimas

Armėninis muflonas aptinkamas šiaurės vakarų Irane. Šie muflonai buvo atgabenti į Kabudano salą Urmijos ežere 1895 ir 1906 m. 1970 m. atliktas tyrimas parodė, jog Armėnijos muflonų populiacijos dydis ženkliai nukrito nuo 3 500 (1970 m.) iki 1 000 (1973 m.). 2004 m. Zendžano provincijoje buvo suskaičiuoti 1658 individai.
O. o. gmelini porūšio gyvūnai aptinkami Siuniko srityje, pietų Armėnijoje (ir mažesniu mastu Ararato ir Vajocdzoro srityse). 2009 m. tyrimo duomenimis, Armėnijoje buvo likę 200 šių muflonų.
250–300 Armėnijos muflonų yra Azerbaidžano Nachičevanės autonominėje respublikoje.

Arealas

Armėninis muflonas daugiausiai gyvena atvirose, uolingose vidutinio ar didelio aukščio teritorijose. Vasarą leidžia aukštumose, vos žemiau už nuolatinio sniego ribą. Žiemą nusileidžia žemiau, kartais ir į slėnius. Gyvena mažomis arba didelėmis bandomis. Gyvenimo trukmė – iki 18 metų.