google/wiki40b huggingface dataset:
Juozas Matkus

Juozas Matkus (1939 m. gegužės 16 d. Agelaičių k., Raseinių r. – 1990 m. gruodžio 30 d. Raseiniuose), chorvedys.

Biografija

Baigęs vienų metų chorvedžių kursus prie Raseinių vaikų muzikos mokyklos (diriguoti mokė T. Šturmą), 1964–1967 choro dirigavimo neakivaizdiniu būdu mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. B. Mačikėnas) ir 1967–1969 Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikume (dėst. A. Martinkus).
1960–1967 Raseinių rajono kaimo kultūros namų meno vadovas, nuo 1969 Raseinių rajoninių kultūros namų meno vadovas, suorganizavo mišrųjį ir moterų chorus bei vokalinius ansamblius, rengė koncertus, dalyvavo dainų šventėse. 1970 respublikinei dainų šventei parengė Raseinių rajoninių kultūros namų ir Šiluvos kultūros namų mišriuosius chorus. 1975 respublikinei dainų šventei parengė Raseinių rajoninių kultūros namų ir Raseinių rajono gamybinio susivienijimo „Šatrija“ moterų chorus. 1985 respublikinei dainų šventei ir 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei – Raseinių gamybinio susivienijimo „Šatrija“ mišrųjį chorą ir Raseinių rajkoopsąjungos moterų chorą. Chorai ir vokaliniai ansambliai koncertavo Raseiniuose, Alytuje, Trakuose, Radviliškyje, Kaune ir Vilniuje, dalyvavo radijo ir televizijos laidose. Chorai lankėsi Vokietijoje, Čekoslovakijoje, Vengrijoje ir Rumunijoje, respublikiniuose konkursuose pelnė pirmųjų ir kitų prizinių vietų. Vokaliniai ansambliai ir solistai buvo respublikinių konkursų „Sidabriniai balsai" laureatai ir prizininkai. Moterų vokalinis ansamblis koncertavo Moldavijoje ir Vokietijoje. Koncertus paįvairindavo chorvedžio suburta kaimo kapela.
J. Matkus buvo Raseinių rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas. 1981 jis apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Žiemos rūmai

Žiemos rūmai (rus. Зимний дворец) Sankt Peterburge – oficiali Rusijos imperatorių rezidencija nuo 1732 m. iki 1917 m. kovo 2 d. Išsidėstę tarp Rūmų krantinės ir Rūmų aikštės, šalia Petro I-ojo pastatytų pirmųjų Žiemos rūmų, dabartiniai jau ketvirtieji Žiemos rūmai buvo pastatyti ir beveik nuolat perstatomi tarp XVIII a. ketvirtojo dešimtmečio ir 1837 m., kai stipriai nukentėjo nuo gaisro ir buvo nedelsiant atstatyti.
Rusijos baroko architektūros paminklas, monumentalūs Žiemos rūmai turėjo atspindėti Rusijos imperijos galią. Projektavo daugybė architektų, iš jų svarbiausias Francesco Bartolomeo Rastrelli. Yra suskaičiuota, kad rūmuose yra 1786 durys, 1945 langai, 1500 kambarių ir 117 laiptų. Pagrindinis fasadas yra 150 m ilgio ir 30 m aukščio. 1837 m. rekonstrukcija eksterjerą paliko nepakeistą, bet didelė dalis interjero buvo perstatyta įvairiais stiliais, todėl rūmai apibūdinami kaip „XIX a. rūmai, įkvėpti rokoko stiliaus“.
1905 m. prie rūmų vyko Kruvinojo sekmadienio žudynės, tačiau tuo metu imperatoriškoji šeima gyveno saugesniuose Aleksandro rūmuose Carskoe Selo ir į Žiemos rūmus grįždavo tik retai, formalių reikalų proga. Nuo 1917 m. liepos iki lapkričio mėn. buvo Laikinosios vyriausybės, vadovaujamos Aleksandro Kerenskio, posėdžių vieta. Tų pačių metų pabaigoje bolševikų šalininkai kareiviai ir jūrininkai užėmė Žiemos rūmus, taip pradėdami bolševikų perversmą. Žiemos rūmų šturmas tapo Rusijos revoliucijos simboliu. 1918 m. dalis, o nuo 1922 m. visas pastatas perduotas Ermitažui. Žiemos rūmai ir Rūmų aikštė sudaro dabartinio miesto branduolį ir yra vienas svarbiausių turizmo objektų.
Antsprūdis

Antsprūdis – disjunktyvinė žemės plutos deformacija, kai lūžio metu horizontalios spaudimo jėgos vieną žemės plutos bloką (kabantį sparną) pakelia ir užstumia ant kito gulinčio sparno. Antsprūdžio lūžio plokštuma yra palinkusi į kabantį sparną ir su horizontalia plokštuma sudaro smailų kampą. Antsprūdis žemės plutą vienoje vietoje sutrumpina, kitoje pastorina.
Aušros alėja

Aušros alėja – Šiaulių miesto ir krašto savaitraštis, ėjęs 1992–1996 m. Šiauliuose.

Istorija

Leido Lietuvos sąjūdis. Iki 1995 m. ėjo 2 kartus per savaitę. Tiražas 1992 m. – 4000 egz., 1996 m. – 900 egz.
Redvulfas

Redvulfas (angl. Rædwulf, m. 844 m.) – Nortumbrijos karalius (844 m.), galimas Osberto ir Elos I giminaitis.

Biografija

Redvulfui pavyko kurį tai laiką užgrobti valdžią Nortumbrijoje, 844 metais nuvertus Etelredą II. Nuo jo trumpo valdymo išliko net keliolika monetų. Tačiau netrukus jis buvo nužudytas mūšyje su vikingais.
Pesčiai

Aplinkinės gyvenvietės

Leliūnai – 2 kmŽudgalisSALANTAI – 2 kmBargalisSalantai – 2 kmKlecininkaiBarzdžiai – 2,5 kmŽvainiai – 2 km
Bandungas

Svarba

Tai pagrindinis Sundos gyventojų pramonės ir kultūros centras. Pramonė: tekstilės, dažų, chemikalų, mašinų, lėktuvų, keramikos, aukštųjų technologijų. 1920 m. įkurtas Bandungo technologijos institutas, 1957 m. Padžadžarano (Pajajaran) valstybinis universitetas, 1955 m. Parahjangano (Parahyangan) katalikiškasis universitetas. Jame yra valstybinis mokslo centras, turintis atominį reaktorių.

Istorija

Miestą 1810 m. įkūrė olandai kaip Olandų Ost Indijos karinį ir administracinį centrą. XIX a. pabaigoje nutiesus geležinkelį, prasidėjo miesto pramonės plėtra. 1955 m. čia vyko Azijos ir Afrikos šalių konferencija, kurioje buvo išreikšta stipri pozicija prieš kolonializmą.
Nodaras Kumaritašvilis

Nodaras Kumaritašvilis (gruz. ნოდარ ქუმარიტაშვილი, 1988 m. lapkričio 25 d. – 2010 m. vasario 12 d.) – rogučių sportininkas iš Gruzijos.

Biografija

Nodaras gimė Boržomi mieste 1988 m. lapkričio 25 d. Per savo sportininko karjerą jis du kartus dalyvavo rogučių pasaulio taurės varžybose – 2008–2009 m. jis buvo 55-tas, 2009–2010 m. – 28-tas iš 32 sportininkų.
Jis buvo Gruzijos olimpinės komandos narys ir ruošėsi olimpiniam debiutui 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje. Tačiau jis nespėjo sudalyvauti varžybose, nes paskutinių treniruočių metu žuvo, kai išslydo iš trasos važiuodamas 143 km/val. greičiu ir rėžėsi į metalinę konstrukciją.
Išnagrinėję incidentą tarptautinės nusileidimo rogutėmis federacija pranešė, kad avarija įvyko dėl techninių rogučių problemų, o ne dėl trasos pavojingumo.
Kauno apskrities vėliava

Kauno apskrities vėliava – viena iš Kauno apskrities heraldikos atributų. Vėliava herbo spalvų, laisvieji kraštai apvesti siaura sidabrine juostele.
Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis

Istorija

Visa Sankt Peterburgo−Varšuvos trasa buvo apie 1250 km ilgio. Visame kelyje Daugpilis−Vilnius−Lentvaris−Kaunas−Kybartai žemės darbai pradėti 1859 m. pavasarį, o 1860−ųjų rudenį kelias Daugpilis−Vilnius jau buvo nutiestas. Geležinkelio linija ėjo pro Dūkštą, Ignaliną, Vilnių, Lentvarį ir Varėną su atšaka nuo Lentvario pro Kauną į Kybartus, taip pasiekiant tuometinės Prūsijos sieną.
Pirmasis traukinys inauguraciniu reisu iš Daugpilio į Vilnių atvyko 1860 m. rugsėjo 17 d. 1861 m. balandžio 11 d. atidarytas nuolatinis traukinių eismas tarp Kauno (laikinosios stoties Aleksote, nes tiltas per Nemuną dar nebuvo baigtas) ir Rytų Prūsijos (Eitkūnų). Taip pat buvo organizuotas diližansų maršrutas Daugpilis - Kaunas. Tokiu būdu keleiviai galėjo keliauti iš Peterburgo į Kauną, Virbalį ir toliau į Vakarų Europą.
1862 m. kovo 15 d. atidarytas nuolatinis traukinių eismas iš Sankt Peterburgo į Vilnių ir iš Vilniaus į Virbalį. Laikinasis eismas tarp Vilniaus (tiksliau tarp Lentvario) ir Varšuvos buvo pradėtas 1862 rugsėjį. Nuolatinis eismas visa geležinkelio linija nuo Sankt Peterburgo iki Varšuvos pradėtas 1862 m. gruodžio 16 (27) d.
Kelionė iš Peterburgo į Vilnių trukdavo beveik 19 valandų, iš Vilniaus į Kauną apie 2 val. 30 min.
Palei Sankt Peterburgo−Varšuvos magistralę Lietuvoje buvo pastatyta per dvi dešimtis geležinkelio stočių, išaugo nauji tarnybiniai pastatai ir geležinkelininkų gyvenvietės. Kai kurie miestai ir geležinkelio stotys, pavyzdžiui, Ignalina, Kaišiadorys, išaugo, galima sakyti, tuščioje vietoje. Kiti, kaip ir Švenčionėliai, smarkiai išsiplėtė ir savo reikšmingumu tuomet nustelbė dabartinį rajono centrą Švenčionis.
Albertas Donatas Belevičius

Albertas Donatas Belevičius (1934 m. rugsėjo 3 d. Meškasalis, Alovės valsčius – 2002 m. rugpjūčio 18 d. Lizdai, Alytaus raj., palaidotas Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.

Biografija

1965 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokėsi pas J. Mikėną.
Nuo 1967 m. dalyvavo parodose. Sukūrė monumentaliosios ir dekoratyvinės skulptūros kūrinių („Seserys“ 1972 m., „Mergaitė su obuoliais“ 1973 m., „Mintis“ 1975 m., „Muzika“ 1982 m., „Nugalėjęs Kristus“ 1994 m.), medalių („Vilnius“, „Motinystė“, abu 1973 m.) iš medžio, metalo, šamoto.
Kūrybai būdingi kontrastų (figūros statikos ir plastinių formų dinamikos, stambių masių ir smulkių detalių) deriniai, faktūrų įvairovė, ekspresija. Ryški baroko ir liaudies skulptūros įtaka.
Hiperbolė (menas)

Hiperbolė (mene, literatūroje) – vaizduojamojo objekto savybių padidinimas, perdėjimas siekiant kažką akcentuoti, pajuokti, paauklėti, sugėdinti ir pan.
Ed O'Neill

Asmeninis gyvenimas

O’Neill vedęs aktorę Catherine Rusoff. 1989 metais pora buvo išsiskyrusi, tačiau 1993 metais vėl pradėjo gyventi kartu.
Edas O’Neilas 22 metus pas meistrą Rorion Gracie treniruojasi brazilų džiudžitsu. 2007 m. gruodį jis apsigynė juodą diržą.
Rūdiškių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Istorija

Valdžia 1908 m. leido Rūdiškėse statyti bažnyčią, Trakų parapijos filiją. 1909 m. į Rūdiškes paskirtas kunigas A. Žemaitis gyvenamajame name įrengė altorių ir pradėjo laikyti pamaldas. 1913 m. įsikūrė „Ryto“ draugijos skyrius. 1921 m. įkurta parapija. Kunigas J. Jurkevičius su parapijiečiais 1925–1932 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Ji 1980 m. remontuota. 2010 m. parapija šventė 100-ąsias metines.

Architektūra

Bažnyčia istoristinė, turi neoromaninių ir neogotikinių bruožų, lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė, su bokšteliu. Vidus 3 navų. Šventorius apmūrytas.
Romas Jarockis

Biografija

1970–1981 m. mokėsi Naujosios Akmenės II-ojoje vidurinėje mokykloje, 1985–1990 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, diplomuotas archeologas. 1997–2001 m. Lietuvos istorijos instituto / Vytauto Didžiojo Universiteto doktorantas. Paraleliai 1998–2001 m. studijavo Lundo universiteto Archeologijos institute. 2002 m. birželio 26 d. Lietuvos istorijos institute apgynė daktaro disertaciją „Urbanizacijos raida Žiemgaloje 11-16 a. Centras, periferija ir valdžia“.
1990–1997 m. ir nuo 2001 m. Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus mokslo darbuotojas. Nuo 2003 m. Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto mokslo darbuotojas.
Lietuvos archeologijos draugijos narys.

Mokslinė veikla

Pagrindinės mokslinių tyrimų sritys: gyvenviečių archeologija, urbanizacijos procesų teorija, Šiaurės Lietuvos apgyvendinimo raida, vėlyvasis geležies amžius, ankstyvieji viduramžiai, miestų archeologija ir urbanistika XIV–XVI a., aerofotografija. Tirti ir žvalgyti kultūros paminklai: Ažušilės piliakalnis, Eketės piliakalnis, Įpilties piliakalnis, Lokinės piliakalnis, Luponių piliakalnis, Ramulėnų piliakalnis, Spitrėnų piliakalnis, Šinkūnų piliakalnis, Žagarės II piliakalnis.
Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.
Andrejus Kobiakovas

Biografija

1983 m. baigė Maskvos S.Ordžonikidzės aviacijos institutą (inžinierius-mechanikas), 1991 m. – Baltarusijos V.Kuibyševo liaudies ūkio institutą (ekonomistas) bei BKP politologijos ir socialinės vadybos institutą (socialinių-politinių disciplinų dėstytojas).
Dirbo gamyboje, partiniuose organuose. 1995 m. paskirtas Baltarusijos prezidento administracijos kontrolės tarnybos viršininko pavaduotoju, vėliau vadovavo Baltarusijos valstybiniam lengvosios pramonės koncernui. 1998 m. tapo Baltarusijos valstybės kontrolės komiteto pirmininku.
2000 m. pradėjo dirbti Baltarusijos ministro pirmininko pavaduotoju (2002–2003 m. kartu buvo ir ekonomikos ministras). 2010 m. gruodžio mėn. paskirtas Baltarusijos prezidento A.Lukašenkos administracijos vadovo pavaduotoju.
2011 m. lapkričio mėn. paskirtas Baltarusijos ambasadoriumi Rusijoje bei Baltarusijos nuolatiniu atstovu Eurazijos Sąjungos organizacijoje.
2012 m. rugpjūčio mėn. A.Kobiakovas paskirtas prezidento administracijos vadovu. Rusijoje kilus ekonominei krizei, smarkiai pablogėjo ir Baltarusijos ekonomikos padėtis. 2014 m. gruodžio 27 d. A.Lukašenka atleido ministrą pirmininką M.Miasnikovičių, kelis ministrus bei regionų gubernatorius, Nacionalinio banko valdybos pirmininkę. A.Kobiakovas paskirtas Baltarusijos ministru pirmininku.
Run the World (Girls)

Vaizdo klipas

"Run The World (Girls)" dainos klipo režisierius yra Francis Lawrence, vaizdo klipas buvo nufilmuotas balandžio 11-13 d. JAV. Dainos vaizdo klipas pristatytas gegužės 18 d. American Idol laidos metu.  Klipas laimėjo Geriausios choreografijos kategorijoje per MTV VIDEO MUSIC AWARDS 2011.
Padirvoniai

Istorija

1591 m. minimas Padirvonių dvaras.
Kazys Kaluževičius

Kazys Kaluževičius (1917 m. kovo 4 d. Niu Britenas, JAV – 1965 m. birželio 22 d. Kaunas) – Lietuvos cirko artistas.

Biografija

Žmona Otilija Kaluževičienė. Debiutavo 1932 m. cirke „Aušra“. Vėliau dirbo įvairiose Lietuvos cirko trupėse. Akrobatas, oro gimnastas, jėgos žonglierius. 1944–1965 m. Lietuvos filharmonijos trupės „Cirkas scenoje“ (nuo 1959 m. cirkas „Vilnius“) artistas. Svarbiausius numerius atliko su žmona, J. Ramanausku.
Maksvelo lygtys

Maksvelo lygtys yra keturios lygtys, kurios aprašo elektrinį ir magnetinį laukus ir jų sąveiką su materija.

Diferencialinė Maksvelo lygčių forma

Ši Maksvelo lygčių forma nusako tuos pačius sąryšius, tačiau pritaikyta erdvės taškams.
Ji gaunama iš integralinių formų.

Pirmosios ir antrosios lygties išvedimas

Pirmojoje lygtyje krūvį galima pakeisti krūvio tūrinio tankio funkcijos  integralu
Pritaikius Gauso teoremą kairiajai lygties pusei gaunama
o kadangi abiejų integralų rūšis ir integravimo kintamasis sutampa, be to, tarp jų yra lygybė, tai galima sulyginti ir pointegralines funkcijas.
Atitinkamai iš antrosios Maksvelo lygties integraline forma galima gauti ir

Trečiosios lygties išvedimas

Iš trečiosios lygties dešinės pusės išreiškus magnetinį srautą gaunama
Pagal Stokso teoremą trečiosios lygties kairiajai pusei

Ketvirtosios lygties išvedimas

Iš ketvirtosios lygties dešinės pusės išreiškus laidumo srovę ir elektrinį srautą gaunama
Pagal Stokso teoremą ketvirtosios lygties kairiajai pusei

Fizikinė Maksvelo lygčių interpretacija

Pirmosios dvi lygtys yra Gauso dėsnis elektriniam ir magnetiniam laukui.
Pirmoji rodo, kad krūvis yra elektrinio lauko šaltinis, o antroji – kad magnetinių „krūvių“ nėra. Tokių magnetinių monopolių kol kas nerasta, taigi magnetinio lauko srautas per uždarą paviršių yra lygus nuliui (tokiu laikomas ir tūrinis magnetinio krūvio tankis).
Trečioji lygtis yra Faradėjaus elektromagnetinės indukcijos dėsnis.
Ketvirtoji lygtis – Ampero dėsnis, pagal kurį magnetinį lauką kuria laidumo ir slinkties srovės.
Labeliai

Istorija

1919 m. minimas juodraštinėje Balninkų priešvedybinės apklausos knygoje.
Papalskiai

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Kuršėnų tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Rekčiai – 2,5 km
Smurgiai – 0,8 km
Raganiai – 3 km
Romučiai – 1,3 km
Svirbūtės – 3,1 km
Šilėnai – 3,6 km
KURŠĖNAI – 9 km 
 ŠIAULIAI – 31 km
Liudmila Chetagurova

Liudmila Chetagurova (g. 1918 m. vasario 8 d. Balta, Odesos sritis – 2008 m. spalio 9 d. Vilniuje) – žymi Lietuvos arfininkė.

Biografija

1944–1947 m. Maskvos dramos teatro orkestro arfininkė. 1948 m. baigė Maskvos konservatoriją (mokytoja Ksenija Erdeli). 1949–1979 m. Lietuvos operos ir baleto teatro orkestro arfininkė. 1949–2000 m. Lietuvos konservatorijos dėstytoja, nuo 1989 m. profesorė. Koncertavo solo ir su arfų trio, 1978–1989 m. Mokslininkų rūmų arfų trio vadovė.
Mokinės: Sigizmunda Sabalytė, Elena Rimkaitė, Jolanta Baliūnienė – Lietuvos operos ir baleto teatro artistė, Daiva Šlyžienė – Lietuvos operos ir baleto teatro artistė bei M. K. Čiurlionio menų mokyklos arfos specialybės mokytoja metodininkė, Galina Jakaitienė – B. Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos arfos specialybės mokytoja, Valerija Baranauskienė – Kauno valstybinio muzikinio teatro orkestro artistė, Danguolė Martusevičienė – Klaipėdos muzikinio teatro orkestro artistė, Giedrė Debesiūnaitė – Lietuvos nacionalinio orkestro artistė. Artistė mirė Vilniuje, sulaukusi 90 metų .
Metras (eilėdara)

Metras (gr. metron – matas) – eiliuoto kūrinio ritmo matas, principas, pagal kurį vienokie ar kitokie garsiniai (intonacijos) elementai – kirčiuoti ir nekirčiuoti, ilgi ir trumpi skiemenys – dėsningai kaitaliojasi eilutėje.
Metras gali remtis bet kuriuo intonacijos elementu: tiek dinaminiu (garso tarimo ilgumas, stiprumas, greitumas), tiek melodiniu (garso tarimo aukštumas ir sąskambiai).
Seniausias antikinės eilėdaros metras – daktilinis hegzametras pagrįstas ilgų ir trumpų skiemenų kaitaliojimusi.
Vokietijos lietuvių jaunimo sąjunga

Vokietijos lietuvių jaunimo sąjunga (VLJS) – Vokietijoje gyvenantį lietuvių jaunimą vienijanti organizacija. VLJS vienija lietuvių jaunimo organizacijoms priklausantį jaunimą bei atskirus asmenis.

Veikla

VLJS rūpinasi bendru jaunimo veiklos planavimu bei derinimu, informuoja lietuvių jaunimą aktualiais klausimais, parūpina kultūrines, švietimo ir kitas pagalbines priemones jaunimo veiklai. Kartu su Vokietijos lietuvių bendruomene (VLB) organizuoja įvairius renginius.
Boxer (šarvuotoji kovinė mašina)

Lietuvoje

2015 m. liepos 9 d. buvo pranešta, kad Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgos planuoja įsigyti vokiško varianto „Boxer“ šarvuočius. Tų pačių metų gruodžio 11 d. buvo patvirtintas 88 „Boxer“ kovinių mašinų įsigijimas.
2019 m. liepos 9 d. Rukloje Lietuvos kariuomenei oficialiai perduoti pirmieji „Boxer“, kurie Lietuvoje vadinasi „Vilkais“.
Kaspariškės (Palomenė)

Istorija

Kaimą XVI a. įkūrė Frydrichas Kasperavičius. Vėliau čia būta dvaro, kuris priklausęs Mikalojui Tolvaišai, paskui – viensėdija, kurioje gyveno Šilionių girios prižiūrėtojas (kaimas tada dar vadintas Užušiliais – Zaborze). Vėliau Kaspariškės tapo Zūbiškių dvaro valda.
Kazys Krikščiukaitis

Kazys Krikščiukaitis (1901 m. balandžio 13 d. Tichvinas, Rusija – 1965 m. rugpjūčio 25 d. Bostonas) – Lietuvos inžinierius, architektas.

Biografija

1927 m. baigė statybos inžineriją Lietuvos universitete. 1927–1931 m. dirbo Geležinkelių valdyboje. Nuo 1931 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1941–1944 m. architektūros katedros vedėjas; nuo 1940 m. docentas. Nuo 1935 m. ir Teisingumo ministerijos technikos patarėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV.
Kampų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dūrių ežero pietiniame krante esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, 25 m skersmens, per 1 m iškilia pietvakarine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, 6-6,5 m aukščio.
Piliakalnis labai suardytas arimų, vakarinėje pašlaitėje kasamas smėlis. Apaugęs beržais.

Aplinkiniai piliakalniai

Avilčių piliakalnis 6,5 kmSližiškių piliakalnis 4 kmČiulėnų piliakalnis 7 kmDaubariškių piliakalnis 16 kmMalkėsto piliakalnis 4 kmLiesėnų piliakalnis 9 kmDidžiokų piliakalnis 14 km
Pazadvorijos piliakalnis 12 kmKertuojos piliakalnis 15 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Bengo provincija

Geografija

Provincijos teritorijoje gausu nedidelių ežerų, o vandenyno pakrantėje – lagūnų (Pangila, Ibendoa, Ulua do Sungis). Taip pat yra Kisamos gamtos parkas ir Kibindos miško draustinis.
Naglis Puteikis

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą, 1989 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. Studijų metais (1983 m.) buvo pašauktas į okupacinę sovietų armiją ir pasiųstas į Afganistaną. Grįžęs iš armijos ir studijuodamas 1988 metais pradėjo dirbti Vilniaus miesto Vykdomojo komiteto Istorijos ir kultūros paminklų apsaugos inspekcijos vyresniuoju archeologu, inspektoriumi. Dalyvavo kuriant pirmąsias visuomenines paminklosaugos organizacijas (įkūrė Jaunimo paminklosaugos klubą ir kt.).
1990–1995 m. dirbo Lietuvos Respublikos kultūros paveldo inspekcijos generaliniu direktoriumi. 1995–1996 m. buvo socialinių programų koordinatoriumi Lietuvos savivaldybių asociacijoje, parengė pensijų, šalpos, socialinės globos ir rūpybos, paramos neįgaliems žmonėms programas.
1996–2000 m. dirbo Valstybinėje paminklosaugos komisijoje, Kultūros vertybių apsaugos departamento direktoriumi, kultūros viceministru, buvo atsakingas už muziejus, bibliotekas, kultūros paveldą, dalies valstybinių ir akcinių įmonių, valdomų ministerijos, veiklą.
1997 m. vasario 4 d. – balandžio 24 d. ir nuo 2011 m. – Lietuvos Respublikos Seimo narys.
2000–2004 m. akcinės bendrovės „Klaipėdos laivų remontas“ direktorius. 2005–2006 m. UAB „Klevo takas“ direktorius. 2006 m. Seimo nario Emanuelio Zingerio sekretorius-padėjėjas. 2006–2007 m. Kultūros paveldo departamento prie Kultūros ministerijos Klaipėdos teritorinio padalinio vedėjas. 2007 m. šio departamento direktoriaus Albino Kuncevičiaus iniciatyva atleistas už mėginimą sustabdyti Ievos Simonaitytės bibliotekos niokojimą, tačiau 2008 m. Vyriausiojo administracinio teismo sprendimu grąžintas į pareigas. 2008 m. Seimo nario Evaldo Jurkevičiaus sekretorius-padėjėjas.
2007–2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.
Iki 2014 m. Tėvynės Sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų narys, 2005–2011 m. šios partijos Klaipėdos miesto skyriaus pirmininkas. Nuo 2016 m. – Lietuvos centro partijos pirmininkas.
Klaipėdos Afganistano karo veteranų organizacijos „Miražas“ narys.
Žmona Nina (g. 1965 m.), sūnus Gediminas (g. 1993 m.), duktė Augustė (g. 2000 m.).
Molėtų valsčius

Molėtų valsčius buvo rytų Lietuvoje. Centras – Molėtai.
Rimantas Navašinskas

Biografija

Valstybinės sėklos inspekcijos Utenos filialo Anykščių punkto vedėjas. 2001 m. SP UAB „Anykščių komunalinis ūkis“ direktorius
Lietuvos valstiečių partijos, 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 2000–2003 m. ir 2003–2005 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Rita, vaikai Asta, Justas.
Štaubachas

Štaubachas (vok. Staubbachfall) – krioklys Šveicarijoje (Berno kantone), Berno Alpėse, šalia Lauterbruneno. Krenta 298 m nuo skardžio į Baltosios Liučinės upę (Arės baseinas). Tai vienas aukščiausių Europos krioklių.
Štaubachas vandeningiausias būna pavasarį, tirpstant sniegui. Vasaros sausrų metu krioklio papėdę pasiekia tik vandens lašelių migla.
Mhardė

Istorija

Mhardė įkurta Seleukidų laikais, panašiai kaip netoliese esanti Apamėja. Yra išlikusi korintinio stiliaus graikų šventykla, vėliau paversta bažnyčia. Taip pat apylinkėse yra išlikęs romėnų tiltas.
Progresyvusis rokas

Progresyviojo roko atlikėjų sąrašas

Progresyviojo roko atlikėjų sąrašas (abėcėlės tvarka)
Inkunabulas

Inkunabulas - (lot. Incunabula 'lopšys, vystyklai') – ankstyviausiojo spaudos laikotarpio knyga. Šis laikotarpis skaičiuojamas nuo pirmųjų J. Gutenbergo išleistų knygų (apie 1446 m.) iki 1501 m. sausio 1 d. Šiuo metu išliko labai mažai šių knygų egzempliorių, nes pirmuoju knygų spausdinimo laikotarpiu buvo leidžiami nedideli jų tiražai.
XV a. antroje pusėje knygų spausdinimas Europoje sparčiai plito. Tuo metu skirtingu laiku 246 Europos miestuose veikė 1099 spaustuvės. Iš viso buvo išspausdinta apie 40 000 pavadinimų inkunabulų bendru 12–15 mln. egz. tiražu. Leisti inkunabulai buvo panašūs į rankraštines knygas: inkunabulų tekstas buvo be pastraipų, iš naujos eilutės buvo spausdinami tik svarbiausi skyriai, iliustracijas piešdavo iliuminantai, naudota daug trumpinių, nebuvo antraštinių lapų.

Inkunabulai Lietuvoje

Pirmieji inkunabulai Lietuvoje atsirado dar XV a. Šiuo metu Lietuvoje saugoma apie 460 inkunabulų, daugiau kaip pusė jų išleista Vokietijoje, 109 – Italijoje. Daugumoje Lietuvoje saugomų inkunabulų dominuoja religinio turinio tekstai.