google/wiki40b huggingface dataset:
Antrasis Internacionalas

Antrasis Internacionalas – 1889–1914 m. veikęs socialistų ir socialdemokratų partijų tarptautinis susivienijimas.

Istorija

Įkurtas 1889 m. liepos 14-21 d. Paryžiuje vykusiame kongrese Prancūzijos ir Vokietijos socialistinių partijų iniciatyva. Dalyvavo 393 delegatai, atstovavę beveik visoms Europos ir JAV darbininkų politinėms organizacijoms, nuo marksistų iki anarchistų.
Priimtuose nuostatuose pirmenybė buvo teikiama ekonominės ir politinės kovos derinimui, parlamentiniam kovos būdui, atmestas prievartinių perversmų ir teroro kelias.
Internacionalo II kongresas vyko 1891 m. rugpjūčio 16-22 d. Briuselyje. Dalyvavo 363 delegatai, priimta rezoliucija dėl karo, kaip neišvengiamo kapitalizmo paradinio.
III kongrese 1893 m. rugpjūčio 6-12 d. vykusiame Ciūriche dalyvavo 411 delegatų, pasmerkta anarchistinė kovos taktika, nutarta, kad II Internacionalui gali priklausyti tik partijos, pripažįstančios politinius kovos metodus. Socialistų partijų atstovai parlamentuose įpareigoti balsuoti prieš karo kreditus.
IV kongrese, 1896 m. liepos 27 – rugpjūčio 1 d. vykusiame Londone, dalyvavo 535 delegatai. Iš Internacionalo pašalinti anarchistai, pasmerkta kolonijinė politika, pareikalauta nacijų apsisprendimo teisės.
V kongrese 1900 m. rugsėjo 23-27 d. vykusiame Paryžiuje, dalyvavo 791 delegatas. Priimta K. Kautskio pasiūlyta rezoliucija dėl dalyvavimo vyriausybėse, įkurtas nuolatinis vykdomasis organas – Tarptautinis socialistų biuras.
VI kongrese 1904 m. rugpjūčio 14-20 d. vykusiame Amsterdame, dalyvavo 476 delegatai. Pasmerktas Rusijos – Japonijos karas, masiniai streikai pripažinti neparlamentine kovos priemone.
VII kongrese 1907 m. rugpjūčio 18-24 d. Štutgarte dalyvavo 886 delegatai, priimta rezoliucija dėl nuolatinės kariuomenės pakeitimo liaudies milicija, dėl militarizmo propagandos uždraudimo, profsąjungos pakviestos glaudžiau bendradarbiauti su socialistinėmis partijomis.
VIII kongresas, 1910 m. rugpjūčio 28-09 kovo vykęs Kopenhagoje, buvo skirtas kooperacijos plėtros problemoms. Jame dalyvavo 886 delegatai.
1912 m. lapkričio 24-25 d. Bazelyje TSB sušauktame IX kongrese svarbiausias klausimas buvo naujo karo Europoje grėsmė. Priimtas Bazelio manifestas kvietė darbininkus kovoti prieš karą. Tačiau I pasaulinio karo metais, išsiskyrus partijų nuomonėms dėl nacionalinių vyriausybių dalyvavimo kare, II Internacionalo veikla nutrūko.
Pasibaigus karui susikūrė Berno Internacionalas (1919) ir Komunistų Internacionalas (1918), 2 ½ Internacionalas (1921, Vienos Internacionalas), Socialistų darbininkų Internacionalas (1923).
Iš Lietuvoje veikusių socialistinių partijų II Internacionalo veikloje dalyvavo Lenkijos karalystės ir Lietuvos socialdemokratija, Lenkijos socialistų partija. Pastarosios lyderis Juzefas Pilsudskis sutrukdė LSDP bandymams 1896 m. ir 1904 m. deleguoti į Internacionalo kongresus J. Šliūpą.
Česlovas Judeikis

Česlovas Judeikis (g. 1949 m. kovo 20 d. Kelmėje) – lietuvių teatro ir kino aktorius.
Mokėsi Kelmės J. Graičiūno gimnazijoje. 1971 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją ir pradėjo dirbti aktoriumi Klaipėdos dramos teatre.
Itabašis

Istorija

Seniūnija buvo įkurta 1932 m. spalio 1 d., sujungus 9 savivaldybes, priklausiusias Šiaurės Tošimos apskričiai. Specialiąja seniūnija ji tapo 1947 m. gegužės 3 d., o tų pačių metų rugpjūčio 1 d. nuo Itabašio buvo atskirta Nerima.

Geografija

Ribojasi su Saitamos prefektūroje esančiais Vako ir Todo miestais ir Nerimos, Tošimos ir Kitos seniūnijomis.

Simboliai

Oficiali gėlė – lenktoji plukė (Anemone flaccida), medis – japoninis skirpstulas (Zelkova serrata), paukštis – baltoji kielė (Motacilla alba).
Shkodran Mustafi

Tarptautinė karjera

Mustafi atstovavo Vokietijos U-17 rinktinei, su kuria laimėjo 2009 m. UEFA Europos jaunimo iki 17-os metų futbolo čempionatą.
2014 m. vasario mėn. Joachim Löw pakvietė Mustafi atstovauti Vokietijos vyrų futbolo rinktinei draugiškose rungtynėse prieš Čilę. Rinktinėje debiutavo 2014 m. gegužės 13 d., draugiškose rungtynėse prieš Lenkiją. Atstovavo Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate.
Buvo vienas iš 30-ties futbolininkų, atstovavusių Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate. Pirmose čempionato rungtynėse prieš Portugaliją 73-ią žaidimo min. pakeitė Mats Hummels. Antrose rungtynėse prieš Ganą pakeitė Jérôme Boateng. Rungtynėse prieš Alžyrą pradėjo startinėje sudėtyje, bet dėl traumos 70-tą min. jį pakeitė Sami Khedira. Dėl patirtos traumos daugiau čempionate nežaidė.
Mustafi buvo pakviestas atstovauti Vokietijai UEFA Euro 2016 čempionate. Pirmose rungtynėse prieš Ukrainą pelnė įvartį.
Laurynas Lopas

Biografija

Gimė 1878 m. lapkričio 20 d. Stabovčyznos (Dvareliškiai) kaime (Kriukų vls.). Baigė Mintaujos gimnaziją ir įstojo į Kauno dvasinę kunigų seminariją, iš kurios išėjo – atsisakė šventinimų. Tais pačiais metais įstojo į Tartu universiteto veterinarijos fakultetą. 1906 m. buvo išrinktas į pirmąją Rusijos valstybės dūmą nuo Kauno gubernijos valstiečių sąjungos kaip vienas iš septynių Lietuvos atstovų. Nuo 1909 m. tęsė mokslą Tartu veterinarijos institute ir su pagyrimu jį baigė 1911 metais. Studijų laikais vertėsi privačiomis pamokomis, fotografavo, taisė laikrodžius. Per atostogas gimtajame krašte dalyvavo rengiamuose lietuviškuose vakaruose. 1912 m. apsigyveno Joniškyje ir dirbo privačios praktikos veterinarijos gydytoju. Kilus I pasauliniam karui, 1914 m. mobilizuotas į carinę armiją, turėjo majoro laipsnį. 1917 m. Kalugoje dalyvavo lietuvių karo pabėgėlių veikloje, organizavo pirmąją pabėgėlių tarybą, buvo jos pirmininku. Paskelbus Lietuvos nepriklausomybę, 1918 m. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Joniškyje, dalyvavo vietos savivaldos komitete, dažnai lankydavosi Medvilionių dvare pas Feliksą Daugėlą.
Iki suėmimo 1946 m. aktyviai dalyvavo įvairioje Joniškio visuomeninėje veikloje. 1919 m. buvo vienas Joniškio progimnazijos steigėjų. Jo rūpesčiu pastatyta to meto sanitarinius reikalavimus atitinkanti moderni skerdykla, šv. Vincento draugijos senelių prieglauda, įrengtos Joniškio kapinės. Aktyviai dalyvavo steigiant įvairius kooperatyvus. Būdamas tėvų komiteto narys rūpinosi, kad neturtingi mokiniai būtų atleisti nuo mokesčio už mokslą. 1934 m. priimtas kandidatu į Tautininkų sąjungą ir 1938 m. – į Joniškio miesto šaulių sąjungą. 1940 m. išėjo į pensiją. 1941 m. pirmosios sovietų trėmimo bangos išvengė, nes buvo perkeltas dirbti į Lazdijų rajoną. Per antrąją sovietinę okupaciją, 1944 m. vėl paskirtas Joniškio rajono vyriausiuoju veterinarijos gydytoju. 1946 m. spalio 21 d. suimtas, nuteistas dešimčiai metų kalėti Macikų koncentracijos stovykloje su turto konfiskavimu. Lageryje dirbo sargybinių gydytoju, slaugė senukus tuberkulioziniame skyriuje, atliko mirusių kalinių skrodimus, ir šiems prie kojų į karstus dėdavo butelius su rašteliu apie asmenį, mirties priežastį. Mirė 1953 m. spalio 16 d. Šilutės lageryje. 1955 m. palaikai perlaidoti Joniškio kapinėse.
Francesca Michielin

Biografija

Frančeska gimė Basano del Grapa, Vanos Moro ir Ticiano Mikielino šeimoje. Turi vyresnįjį brolį Filipą. Pirmoji pažintis su muzika buvo pianino pamokos, vėliau ji mokėsi groti bosiniu instrumentu. Būdama paauglė ji buvo vietinio gospelo choro narė. Dėka brolio vėliau susidomėjo roko muzika.

Karjera

Frančeska dalyvavo penktojo Italijos „X Faktoriaus“ sezono, vykusio 2011 m., atrankoje. Joje atliko grupės „Led Zeppelin“ dainą „Whole Lotta Love“. Palaikoma savo vadovės Simonos Ventura, muzikiniame projekte atliko Adele dainą „Someone Like You“, taip pat „Roadhouse Blues“ („The Doors“) bei „Higher Ground“ (Stevie Wonder). Nugalėjusi projektą sulaukė šlovės.
Pirmasis atlikėjos singlas „Distratto“ debiutavo Italijos muzikos įrašų topų viršūnėje ir Italijos muzikos industrijos federacijos buvo paskelbtas dukart platininiu. F. Mikielin debiutinis albumas „Riflessi di me“ pasirodė 2012 m. spalį, išreklamuotas singlo „Sola“.
F. Mikielin antrasis į topų dešimtuką Italijoje patekęs singlas buvo „L’amore esiste“, pasirodęs prieš albumo „di20“ išleidimą 2015 m. 2016 m. atlikėja su daina „Nessun grado di separazione“ dalyvavo 66-ajame Sanremo muzikos festivalyje ir užėmė antrąją vietą, o singlas iškopė į šalies singlų topo viršūnę. Tais pačiais metais ji atstovavo Italijai 2016 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Nacionalinis stadionas (Vilnius)

Istorija

Nacionalinio stadiono projektavimas buvo pradėtas 1985 m. Tų pačių metų rugpjūčio 15 d. pasirašyta sutartis naujam stadionui statyti. Pirmojo stadiono projekto autorius buvo architektas Algimantas Nasvytis. 1987 m. vasario 13 d. patvirtintas projektas. Iki 1991 m. buvo sumontuoti stadiono tribūnų pamatai ir dalis tribūnų rėmų. 1993 m. statybos darbai nutraukti.
2007 m. balandžio 4 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 1-1621 patvirtintas Nacionalinio stadiono su sporto kompleksu Ukmergės gatvėje projektas. Pagal projektą numatyta pastatyti universalios paskirties, visus tarptautinius standartus atitinkantį, dengtas tribūnas ir treniruočių aikštę su natūralia bei dirbtine danga turintį stadioną, kuris būtų naudojamas sporto varžyboms, kultūriniams renginiams, miesto šventėms, lengvosios atletikos varžyboms. Futbolo aikštės matmenys būtų 105 x 68 m. Statybos darbai pradėti 2008 m., bet po kurio laiko darbai nutrūko dėl lėšų stygiaus.
Algirdas Karosas

Biografija

Baigė Vilniaus konservatoriją, žurnalistikos studijas Maskvoje.
Fotožurnalisto veiklą pradėjo 1952 m. laikraščio „Sovetskaja Litva“ redakcijoje, agentūroje „Sovinformbiuro“, nuo 1964 m. iki 1980 m. – žurnalo „Kooperatininkas“ redakcijos skyriaus redaktorius.
Nuotraukas spausdino įvairiuose laikraščiuose ir žurnaluose. Dalyvavo daugelyje fotografijos parodų. 1977 m. surengė personalinę fotografijos darbų parodą.
Mihret Topčagić

Karjera

2018 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė. 
Debiutavo 2018 m. birželio 27 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.
2019 m. vasario 24 d. vykusiose Supertaurės rungtynėse pelnė pirmą komandos įvartį ir padėjo iškovoti trofėjų.
Kursko sritis

Geografinė padėtis

Kursko sritis išsidėsčiusi tarp 50°54' ir 52°26' šiaurės platumų bei 34°05' ir 38°31' rytų ilgumos. Šiauriausia srities dalis yra Železnogorsko rajone, piečiausia – Belajos, vakariausia – Rylsko, ryčiausia – Kastornojės rajonuose.
Šiaurės vakaruose Kursko sritis ribojasi su Briansko sritimi (120 km), šiaurėje – su Oriolo (325 km), šiaurės rytuose – su Lipecko (65 km), rytuose – su Voronežo (145 km), pietuose – su Belgorodo sritimis (335 km). Pietvakariuose ir pietuose – Ukrainos Sumų sritis (245 km).
Kursko srities teritorija yra Vidurinės Rusijos aukštumos pietvakarių šlaituose. Srities reljefas yra pakila, nuolaidi, kiek kalvota lyguma, suraižyta gilių senovinių upių slėnių ir griovų bei raguvų. Aukštis virš jūros lygio – 175–225 m. Labiausiai iškila yra centrinė srities dalis. Rytinėje dalyje yra Timo-Ščigoro kalvynas. Kalvyne, prie Verchoseimjės kaimo, Seimo, Timo ir Oskolo upių vandenskyroje, yra viena aukščiausių srities vietų (269 m), o prie Kosoržo kaimo Tuskario ir Sosnos upių vandenskyroje yra taškas, kurio aukštis – 268 m. Trečia Kursko srities aukštuma yra Obojanės kalvynas, esantis Seimo ir Psiolo upių vandenskyra. Aukščiausio šio kalvyno vieta yra upių Polnaja ir Pselecas vandenskyroje (270 m).
Nordernėjus

Nordernėjus (vok. Norderney) – viena iš septynių gyvenamų Rytų Fryzų salų, į šiaurę nuo Vokietijos krantų. Nordernėjaus savivaldybė kartu su visa sala priklauso Auricho rajonui (Žemutinė Saksonija). 5935 gyventojai (2015 m. duomenys).
Salos plotas – 26,29 km². Yra 14 km ilgio ir maždaug 2,5 km pločio. Nordernėjus yra dešimta pagal dydį šalies sala, išsidėsčiusi tarp Juisto 3 km į vakarus ir Baltrumo apie 800 m į rytus. Šiaurinė salos dalis turi 14 km smėlėtą pakrantę.
Rytinė salos dalis priklauso Žemutinės Saksonijos Vatų jūros nacionaliniam parkui. Dėl jame esančios laukinės gyvūnijos patekimas į šią teritoriją yra ribotas. Taip pat saloje yra ribojamas automobilių eismas. Saloje yra nedidelis oro uostas. Kilimo ir tūpimo tako ilgis – 1000 m. Kursuoja reguliarūs keltai iš Norddeich prieplaukos, netoli Nordeno.
Nordernėjaus gyvenvietei savivaldybės teisės suteiktos 1946 m. Turi savo herbą ir vėliavą.
Pasaulinis valdymas

Pasaulinis valdymas (angl. global governance) – be aiškaus galios centro (poliarchiškai) vykstantis globalaus, regioninio, valstybinio ar vietinio lygio grupių bendradarbiavimas, kuriuo siekiama valdyti daugiau nei vienai valstybei įtaka darančius procesus, spręsti problemas. Jame dalyvauja ne tik aiškią struktūrą turinčios tarptautinės politinės ar ekonominės organizacijos (pavyzdžiui, Jungtinės Tautos, Pasaulio prekybos organizacija, Tarptautinis valiutos fondas), bet ir mažiau formalios grupės (G7, G20, Pasaulio Ekonomikos Forumas), NVO (WWF, Greenpeace, Oxfam), privatūs susivienijimai (Tarptautiniai prekybos rūmai), fondai, tarptautinės bendrovės ir kita. Pasaulinis valdymas pasižymi kompleksiškumu, grupių tarpusavio ryšių, veiklos sričių gausa (aplinkos apsauga, ekonomika, konfliktų ir humanitarinių krizių sprendimas, švietimas, ir t. t.). Jis siejamas su globalizacijos intensyvėjimu ir vertinamas kaip esantis savo pradinėse stadijose.
Tarašiškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, apie 20 m skersmens, iškiliu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 6-7 m aukščio. Piliakalnio pašlaitėje rasta smulkių lipdytų puodų šukių.
Piliakalnis buvo apardytas arimų, XX a. septintame dešimtmetyje pateko į raketinės bazės teritoriją (likviduota 1987 m.) ir buvo nukastas žvyrui. Dabar tai lygi dirbama žemė.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Aplinkiniai piliakalniai

Kumelionių piliakalnis 6 kmPadovinio piliakalnis 4 kmLiudvinavo piliakalnis 3,2 kmVarnupių piliakalnis 8 kmLakinskų piliakalnis 8 kmBūriškių piliakalnis 6 kmBambininkų piliakalnis 14 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Sargėnų dvaras

Istorija

1831 m. sukilimo metu Sargėnuose buvo dvaras. Po nepasisekusio Kauno puolimo sukilėlių būrys, vadovaujamas dvaro savininko Macianskio, didvyriškai gynėsi dvaro pastate. Rusai, nepajėgdami paimti dvaro pastato, jį padegė. Su dvaru sudegė gyvi ir ten besiginantys sukilėliai.
1863 m. dvaro savininkas buvo Leonas Macianskis, 1889 m. dvarą valdė jo našlė Aleksandra Macianskienė. Žinoma, jog 1898 m. Sargėnų dvaro savininkas Ignatijus Karlovičius Macianskis gavo leidimą statyti plytinę, kuri suklestėjo po Pirmojo pasaulinio karo, kuomet karo nuniokotam šalies ūkiui atstatyti reikėjo daug plytų. 1921 m. dvaro žemes paveldėjo Evelina Macianskienė bei jos sūnūs Jonas ir Leonas. 1922 m. šie paveldėtojai dvarą pasidalino, didžioji dalis dvaro žemių atiteko Evelinai Macianskienei. 1923 m. ji pardavė po žemės reformos jai likusią dvaro dalį (80 ha) Amandai Pudymaitytei-Šodienei, tačiau tikėtina, kad tikruoju dvaro savininku buvo jos vyras Šodė. Šodienė nemažai dvaro žemių išpardavė ūkininkams. Dalyje jų netoliese įsikūrė Vytėnų dvaras. Žemės reformos metu valstybei atitekusi dvaro dalis išparceliuota 1938 m.

Būklė

Sovietmečiu Sargėnų dvaro užmiesčio sodyba atsidūrė šalia Šilainių daugiabučių rajono. Dvaro sodyba praradusi kompozicinį vientisumą, nes ji buvo padalinta į atskiras privačias valdas. Buvusį dvarą mena tik keletas varganų medinių pastatų bei dviaukštė mūrinė raudonų plytų karvelidė, perdaryta į gyvenamąjį namą. Istorinis parkas neturi tinkamos infrastruktūros: nėra grįstų takelių, suoliukų, apšvietimo. Ši vieta daugiau panašėja į bruzgynais ir žolėmis apaugusią apleistą nereikalingą teritoriją.> Apleistame parke dalis šilainiškių įsirengė nedidelius darželius.
Viktoras Kulvinskas

Biografija

Gimė 1939 m. vasario 23 d. Kaune. Po II pasaulinio karo su tėvais emigravo į JAV. Baigė matematikos studijas Konektikuto universitete, vėliau dėstė matematiką. Vienas iš Hippocrates Health Institute įkūrėjų. San Diege esėjų bažnyčioje dirba pastoriumi. 2002 m. atidarė sveiko maisto kulinarijos mokyklą.
HMS

HMS (angl. HMS; Her Majesty's Ship) – oficialus D. Britanijos karinio laivyno laivų pavadinimų prefiksas.
Taip pat gali reikšti Švedijos Karališkojo karinio laivyno laivus – šved. Hans Majestäts Skepp 'Jo Didenybės laivas'.
Acgersdorfas

Istorija

Parapija minima nuo XIV a. pradžios.

Pavadinimo kilmė

Vietovės pavadinimas kildinamas nuo asmenvadžio Atzichi.
Būginiai

Aplinkinės gyvenvietės

Parovėja – 6 km
Biržai – 11 km
Ageniškis - 2 km
Papilys – 10 km
Lietuvos Respublikos Vyriausybės rūmai

Istorija

XIX a. pab. būsimųjų rūmų vietoje stovėjo privatūs namai, kurie Antrojo pasaulinio karo metais naudoti kaip ligoninė. 1944–1963 m. pastatuose veikė Vilniaus 6-oji vidurinė mokykla, kurią iškėlus atsilaisvinose patalpose įkurta Vilniaus dailės mokykla ir Lietuvos TSR Švietimo ministerijos respublikinė neakivaizdinė vidurinė mokykla.
1977 m., nugriovus anksčiau rūmų vietoje stovėjusius namus, buvo pastatyti LKP Centro Komiteto rūmai. 1983–1990 m. juose be LKP CK, taip pat veikė šios partijos laikraščių „Laikas ir įvykiai“ ir „Komunistas“ redakcijos.
1989 m. atsiradus savarankiškajai LKP ir LKP (TSKP), šių partijų Centro Komitetai dalijosi patalpomis. Taip pat buvusių laikraščių redakcijose buvo įkurtas Filosofijos, sociologijos ir teisės institutas. 1990 m. kovo 27 d. rūmus užėmus Tarybinei Armijai, savarankiškosios LKP CK ir Filosofijos, sociologijos ir teisės institutas buvo išvyti iš jų. 1991 m. rugpjūčio 22 d. pastatą palikus Tarybinės armijos kariams ir LKP (TSKP) CK nariams, jis kurį laiką buvo nenaudojamas.
Nuo 1992 m. sausio mėn. rūmuose dirba Lietuvos Respublikos Vyriausybė, nuo 2017 m. – Lygių galimybių kontrolieriaus tarnyba.
Pastate 1994–2000 m. veikė Lietuvos Respublikos valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerija, 2001–2003 m. – Informacinės visuomenės plėtros komitetas, o 2018 m. – Nacionalinis bendrųjų funkcijų centras.
Investicinė bankininkystė

Investicinė bankininkystė (angl. Investment banking) – paprastai apima tarpininkavimą tarp vertybinius popierius išleidžiančių įmonių ir investuotojų. Baltijos rinkoje pagrindinės investicinės bankininkystės paslaugos yra viešas ir neviešas vertybinių popierių platinimas pirminėje rinkoje, konsultavimas įmonių įsigijimo ir susijungimo, įmonių finansų klausimais.

2008 m. finansų krizė

Įsisiūbavusi finansų krizė nupūtė visus stambiausius JAV investicinius bankus: „Goldman Sachs“, „Lehman Brothers“, „Merrill Lynch“, „Bear Stearns“, „Morgan Stanley“. „Bear Stearns“ ir „Merril Lynch“ buvo nupirkti „JP Morgan Chase“ ir „Bank of America“ komercinių bankų, „Morgan Stanley“ ir „Goldman Sachs“ – paskubėjo pasiversti į paprastus Federalinio rezervų banko kontroliuojamus bankus, idant gautų laisvą priėjimą prie 90 dienų trumpalaikių jo paskolų. O liūdniausia bankroto dalia teko „Lehman Brothers“ bankui.

Lietuvoje

Investicinė bankininkystė Lietuvoje šiuo metu dar tik vystosi, kadangi palyginti menkai yra paplitusi investavimo kultūra, nemažai lėšų vis dar laikoma ne kredito įstaigose, šiose laikomos indėlių forma, laikantis konservatyvaus pinigų investavimo požiūrio. Investicinė bankininkystė ir jos plėtra skatina specializuotų kredito įstaigų atsiradimą. Pavyzdžiui, tokių kaip investicinis bankas, investicijų bendrovė bei kt. Tai Lietuvoje yra palyginti nauja netgi ir bankų veiklos kryptis. Lietuvoje investicinių bankų paslaugas teikia Finansų maklerio įmonės.
Sombreras

Sombrero (isp. sombrero 'metanti šešėlį', nuo sombra 'šešėlis') – plačiabrylė skrybėlė, su aukšta, kūgine viršutine dalimi. Nors žodis sombrero siejamas visų pirma su meksikietiškomis skrybėlėmis, ispanų kalboje šiuo žodžiu apibūdinama bet kokia skrybėlė (pavyzdžiui, plokščias ispaniškas Kordobos sombrero). Sombreras naudojamas apsaugoti galvą nuo saulės spindulių. Populiari Pietų Amerikoje (ypač dirbant lauko darbus). Meksikoje sombreras yra tautinių drabužių sudėtinė dalis.
Į Meksiką sombrero atkeliavo iš Ispanijos, tačiau karštame klimate labiau tiko lenktakraštės, platesnės skrybėlės, sudarančios šešėlį aplink galvą, todėl vietiniai kaubojai (vaqueros) jas patobulino. Meksikietiški valstiečių sombrero paprastai gaminami iš šiaudų, o brangesni sombrero – iš veltinio. Naudojamos įvairios rišimo technologijos, šventiniai sombrero dažnai būna labai spalvingi, su įmantriais raštais. Be to, dažnai sombrero būna su virvele, kuria tvirtinamas prie skrybėlės nešiotojo, kad vėjas jos nenupūstų. Šios skrybėlės iš Meksikos paplito ir tarp Teksaso kaubojų (išsivystė į kaubojaus skrybėlę) bei pietinės JAV dalies indėnų. Dabar sombrero skrybėlė Meksikoje jau retai nešiojama, bet ji yra svarbi tautinio kostiumo dalis ir nešiojama ceremonijų, švenčių metu.
Angelė Kaulakienė

Biografija

1969 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1983 m. filologijos mokslų kandidatė.
Nuo 1969 m. dirba Lietuvių kalbos ir literatūros institute (nuo 1990 m. Lietuvių kalbos institutas). 1996–2000 m. dar dėstė Kauno technologijos universitete, nuo 2001 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytoja, nuo 2002 m. VGTU Humanitarinio instituto Lietuvių kalbos katedros vedėja, nuo 1998 m. docentė.
Tiria vertinius lietuviškoje technikos terminijoje. Paskelbė straipsnių terminologijos, kalbos kultūros klausimais.
Imbarės seniūnija

Gamtos paveldo objektai

Salantų regioninis parkas, Erlėnų geomorfologinis draustinis, Minijos ichtiologinis draustinis.
Vilija Marcinkevičienė

Biografija

1995 m. Vilkijos Pirminės sveikatos priežiūros centro laboratorijos gydytoja.
Nuo 1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno rajono skyriaus narė.
2000–2003 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė.
Boksburgas

Istorija

Boksburgas įkurtas 1887 m. aplinkinių rūdynų valdymui. Pavadintas valstybės sekretoriaus W. Eduard Bok garbei. 1903 m. suteiktas miesto statusas.
Kėdainių žinios

Kėdainių žinios – politikos, ekonomikos ir kultūros savaitraštis, leistas 1926 m. Kėdainiuose.

Istorija

Iliustruotą katalikiškos orientacijos laikraštį leido ir redagavo Vladas Kateiva. Spausdino Movšovičiaus ir Kagano spaustuvė Kėdainiuose. Išėjo 7 numeriai.
Naujikai (Širvėna)

Aplinkinės gyvenvietės

Butniūnai (Širvėna) – 1,6 km
BIRŽAI – 11 km
Pagavėniai – 2 km
Kratiškiai – 1 km
Zastaučiai – 2,8 km
Purvai II – 2,9 km
Skamarakai – 1,8 km
Paras

Sportas

Paro FC futbolo klubas.
Krikštėnų Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Istorija

Bažnyčią 1787–1790 m. pastatė prelatas Bogužas. Ji buvo Pabaisko parapijos filija. 1814 m. kunigas Čepavičius su parapijiečiais kapinėse pastatė medinę koplyčią. Joje retkarčiais buvo laikomos pamaldos. Iki 1849 m. bažnyčia priklausė Vilniaus vyskupijai, vėliau – Žemaičių (Telšių) vyskupijai, 1926–1939 Kauno arkivyskupijai.
1888–1932 m. bažnyčia kunigo neturėjo. 1933 m. paskirtas iš Rusijos grįžęs kunigas Bronislovas Rūtenis. 1939 m. įkurta parapija.