google/wiki40b huggingface dataset:
Alfonsas Žiurlys

Alfonsas Žiurlys (g. 1911 m. rugpjūčio 11 d. Vezionyse, Kupiškio raj. – 1971 m. lapkričio 6 d. Vilniuje) – teisėtyrininkas civilistas.

Biografija

Alfonsas Žiurlys mokėsi Kupiškyje, nuo 1930 m. – „Žiežirbos“ ir Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 1937 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultetą.
Alfonsas Žiurlys buvo advokatas, Kauno apygardos teismo prokuroro padėjėjas (1940–1941 m.), teisingumo liaudies komisariato kodifikacijos skyriaus viršininkas. advokatas Kaune, Kupiškyje (1941–1944 m.), mokslo darbuotojas Mokslų Akademijos Teisės, Istorijos ir Ekonomikos institutuose (1945–1956 m.).
Nuo 1945 m. Vilniaus universiteto Teisės fakulteto asistentas, dėstytojas, docentas (1966 m.). Apgynė kandidato disertaciją iš šeimos teisės srities, jam buvo suteiktas teisės kandidato laipsnis (1964 m.). Teisės fakulteto dekanas (1967–1968 m.). A. Žiurlys paskaitas skaitydavo taisyklinga lietuvių kalba, stengėsi, kad būtų galima studijuoti teisę iš lietuviškų knygų.
1954 m. išleido teisės terminų žodyną. Išvertė į lietuvių kalbą civilinės teisės, civilinio proceso teisės, Lietuvos valstybės ir teisės istorijos bei kitus vadovėlius. Svarus ir įnašas į šeimos teisę – jo disertacijos apie santuokos negaliojimą pagrindiniai principai įtvirtinti ir dabar reguliuojančiose šį institutą teisės normose. Nepaisydamas didelio akademinio darbo krūvio, daug dėmesio skyrė teisėkūrai, teisės aktų rengimui – dalyvavo rengiant visus LTSR kodeksus bei svarbiausius įstatymus.
Alfonsas Žiurlys buvo vedęs, su žmona augino dukrą Audrutę. Žmona mirė peršalusi Kupiškyje, kur jų šeima buvo prisiglaudusi per karą (dukrai tuo metu buvo apie 1,5 m.) .

Atminimas

2001 m. lapkričio 15 d. VU Teisės fakulteto Jono Jablonskio auditorijoje surengta konferencija aptarti naująjį Civilinį kodeksą ir Civilinio proceso kodekso projektą. Šiuo renginiu organizatoriai pagerbė ilgamečio fakulteto dėstytojo doc. Alfonso Žiurlio atminimą – 90-ąsias gimimo ir 30-ąsias mirties metines.
FCI Levadia Tallinn

Istorija

Klubas įkurtas Talino priemiestyje Maardu. 1999 m. prie jo prijungtas Sadam Tallinn klubas.
2001–2004 m. FC Levadia Tallinn ir FC Levadia Maardu buvo atskiri du klubai, žaidę šalies čempionate, tačiau 2004 m. Levadia Tallinn perleido licenciją JK Merkuur Tartu klubui ir tapo dukterine komanda FC Levadia-2 Tallinn, o Levadia Maardu persivadino Levadia Tallinn.
2017 m. pabaigoje buvo pranešta apie susijungimą su kitu Talino klubu Talino FCI dar žinomu kaip „Infonet“.  Naujuoju treneriu tapo Aleksandr Rogičius.
1995 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai

1995 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai – Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai, vykę 1995 m. kovo 25 d. (šeštadienį). Iš viso rinkiminių apylinkių buvo 2063. Aktyvumas – 44,85 % (balsavo 1 140 384 rinkėjų iš 2 542 717, turinčių rinkimų teisę).
Zygmunt Kęstowicz

Biografija

Gimė 1921 m. sausio 24 d. Šakiuose. Vaikystę praleido Pastovyje, kur jo tėvams priklausė vaistinė. 1939 m. pradėjo studijuoti teisę Vilniaus universitete. Prasidėjus karui perėjo dirbti į teatrą - pradžioje Vilniuje 1940-1945 m., vėliau Balstogėje 1945-1947 m., Krokuvos kameriniame teatre 1947-1948 m., Krokuvos dramos teatre 1948-1950 metais.
Nuo šeštojo dešimtmečio pradžios jis savo gyvenimą susiejo su Varšuva, kurios teatruose atliko daugiau kaip 200 vaidmenų. 1950-1952 m. vaidino Varšuvos Lenkų teatre, 1952-1956 m. Nacionaliniame teatre, 1952-1957 m. Liaudies teatre, 1957-1960 m. komedijų teatre, 1962-1965 m. klasikiniame teatre, 1965-1966 m. Lenkų teatre, 1966-1985 m. dramos teatre, 1985-1990 m. savanorių teatre. Jis taip pat žinomas kino aktorius, vaidinęs apie 30 lenkiškų filmų, kuriuos statė tokie garsūs režisieriai kaip Jerzy Kawalierowicz ir Andrzej Wajda. 1997-2007 m. vaidino viemame iš populiariausių Lenkijos TV serialų Klan, kur atliko Władysław Lubicz vaidmenį.
1987 m. įkūrė fondą neįgaliesiems vaikams "Suteikti galimybę". Aktorius BNS korespondentui ne kartą labai nuoširdžiai pasakojo apie Lietuvą - savo tikrąją tėvynę. Aktoriui už jo kūrybą buvo suteikta daug įvairių Lenkijos apdovanojimų ir ordinų, iš kurių vienas buvo Šypsenos Ordinas. Mirė 2007 m. kovo 14 d. Varšuvoje, palaidotas Povonzkų kapinėse.
Laimutis Šolys

Biografija

1985 m. baigė Maskvos Kūno kultūros ir sporto institutą. Diplomuotas šachmatų treneris.
1985-1992 m. dirbo Kėdainių šachmatų mokykloje. 2010 m. Lietuvos moterų šachmatų rinktinės treneris Pasaulinėje šachmatų olimpiadoje Chanto-Mansijske (Rusija, Vakarų Sibiras). Nuo 2010 metų Kauno šachmatų mokyklos treneris. Tarp auklėtinių – tarptautiniais meistrais tapė Kauno moksleiviai Tomas Laurušas ir Titas Stremavičius. Be to, Brigita Stonienė, Barbora Mačiulaitytė, ‎Augustas Gucaga ir daugelis kitų.
Gyvena Kėdainiuose.
Svierionys

Istorija

Kaime dar XIX a. gyveno daug lietuvių, jis priklausė Užnerio apskričiai.
Šakiai

Pavadinimo kilmė

Šakaičių kaimas pirmą kartą minimas 1599 m. brolių Oziemblovskių dalybų akte. Šiame akte užfiksuota ir Šakaičio pavardė (aptinkama miesto apylinkėse ir dabar), todėl beveik neabejojama, kad Šakių vardo kilmė yra asmenvardiška.
Ilgainiui miesto vardas sutrumpėjo, ir vietoje Šakaičių 1719 m. jau paminėtas Šakių vardas, kuris išliko iki šių dienų. Kita vertus, neatmetama versija, kad galėjo sutrumpėti ne miesto vardas, o pavardė (į Šakys, kaip, pvz., nuo Stelmokaitis į Stelmokas arba Kybartaitis į Kybartas), ir toks sutrumpėjimas sąlygojo ir miesto vardo formos paprastėjimą.

Šnekta

Šakių ir jų apylinkėse kalbama vakarų aukštaičių kauniškių tarme. Ji yra gana artima bendrinei lietuvių kalbai, bet yra ir esminių skirtumų, pvz., daugiau germanizmų, trumpinamos galūnės. Išsamiai šnekta aprašyta 2006 m. išleistoje knygoje „Šakių šnektos tekstai“ (autorė Rima Bacevičiūtė).

Sportas

Nuo 2009 m. veikia modernus Šakių sporto centras.
Oldernis

Geografija

Oldernis kaip ir kitos Normandijos salos turi uolėtą pakrantę, taip pat driekiasi smėlėti paplūdimiai ir kopos. Aukščiausias salos taškas yra centrinėje plynaukštėje, iškilęs 296 pėdų (90 m). Temperatūra ir klimatas priklauso nuo jūros. Vasaros šiltesnės, nei kitose Britų salose.
Oldernis ir aplink esančios salos turtingos flora ir fauna.
Lėvuo (bendrovė)

AB „Lėvuo“ – prekybos įmonė Lietuvoje ir Baltijos šalyse. Būstinė Panevėžyje, filialai Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose.

Istorija

1977 m. įkurta valstybinė prekybos įmonė. Kaip akcinė bendrovė Panevėžio miesto valdyboje užregistruota 1992 m. gegužės 18 d., privatizavus valstybinę prekybos įmonę „Lėvuo“. 2004 m. bendrovės įkūrėja Gražina Jašinskienė pardavė savo akcijas koncernui „MG Baltic“. Direktorius nuo 2004 m. Deimantas Dalibogas.
Cabinteely FC

Istorija

Klubo įkūrimo data laikoma 1967 m. Namų rungtynes žaidžia „Stradbrook Road“ stadione.
Prekybos blokas

Prekybos blokas – tarpvyriausybinis susitarimas, pagal kurį dalyvaujančioms šalims panaikinamos arba sumažinamos regioninės prekybos kliūtys ir tarifai. Dažniausiai prekybos blokus sudaro tarptautinės organizacijos.
World of Warcraft: The Burning Crusade

Apžvalga

Žaidime pasirodė dvi naujos rasės (draenai skirti Aljansui ir kraujo elfai skirti Ordai). Originaliame žaidime už paladino klasę galėjo žaisti tik žaidėjai, pasirinkę Aljansą, o už šamanus − žaidę už Ordą. Šiame papildyme šamanais galėjo tapti Draenų rasę pasirinkę žaidėjai, o už paladiną galėjo žaisti pasirinkę Kraujo Elfus.
Taip pat buvo reikšmingai pakeista kovos tarp žaidėjų (PvP) sistema. Žaidime atsirado nauja mūšių−kautynių vieta, pavadinta Uragano akis (Eye of the Storm), skirta aukšto lygio žaidėjams. Be to, atsirado taip vadinama Arenos sistema, kurioje žaidėjai galėjo kovoti komandomis 1 prieš 1, 2 prieš 2, 3 prieš 3 arba 5 prieš 5. Šiame režime žaidėjai grumiasi dėl reitingo taškų, kad išsiaiškintų geriausią kovotoją. Šis režimas pasiekiamas tik žaidėjams, turintiems aukštesnį nei žaidimo 70-tą lygį. Arenos režimas taip išpopuliarėjo tarp žaidėjų, kad dabar rengiami elektroninio sporto turnyrai dėl piniginių prizų. Buvo ištaisytos žaidimo klaidos ir įdiegti kiti smulkūs pakeitimai. Kai kuriose žaidimo zonose atsirado bokštai, kuriuos užėmę žaidėjai gaudavo tam tikrą įgūdžių papildymą, pvz., didesnę „žalą“ priešininkams ar naujų užduočių atrakinimą. Taip pat atsirado naujos vietovės pavadintos Outland, nukeldavusios žaidėją į pragarą primenančias vietas, kuriose vyrauja ugniniai drakonai ir blogio demonai.

Vertinimai

Dauguma kritikų negailėjo gerų įvertinimų. Metacritic ir GameRankings skyrė po 91 % iš 100 galimų.
Dėl puikaus žaidimo balanso bei naujų tyrinėjimo vietų naujokams žaidimas dažnai buvo vertinimas ypač aukštais balais. Ypač buvo išskirtos naujos vietovės, skirtos aukšto lygio žaidėjams, kurios, daugumos apžvalgininkų nuomone, buvo vienos geriausių teritorijų žaidime. Nors buvo ir keli nepatenkinti žaidėjai, kurie teigė, kad naujos startinės vietos nebuvo iki galo „nušlifuotos“, o kai kurios senos vietovės tapo pakankamai nuobodžios, tačiau žaidimo papildymas susilaukė nemažos sėkmės tarp žaidėjų. Panašiai kaip ir pirmtako, taip ir pirmo papildymo garso takelis buvo puikus.
Vladas Bartusevičius

Vladas Bartusevičius (1927 m. vasario 5 d. Svyriai, Minsko sr. – 1982 m. kovo 10 d. Vilnius) – lietuvių dirigentas, folklorininkas.

Biografija

Mokėsi Vievio ir Vilniaus gimnazijose. Kurį laiką dainavimo sugebėjimus lavino Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje. 1945 m. priimtas į „Lietuvos“ dainų ir šokių ansamblį, kuriame grojo birbyne, reiškėsi kaip choro solistas.1952 m. baigė Lietuvos konservatoriją (P. Samuičio ir J. Švedo klases).
1952–1962 m. Vilniaus universiteto dainų ir šokių ansamblio, 1962–1972 m. ansamblio „Lietuva“ meno vadovas. 1972–1982 m. Lietuvos filharmonijos vyr. režisierius. Nuo 1965 m. Lietuvos dainų švenčių vyr. dirigentas. Su ansambliu „Lietuva“ gastroliavo Austrijoje, Didžiojoje Britanijoje, Indijoje, Japonijoje, Kanadoje, Prancūzijoje, Suomijoje ir kitur.
Materialiai atsakingas asmuo

Materialiai atsakingas asmuo – asmuo, kuris atsakingas už tam tikrą įmonės ar įstaigos turto dalį.
Visas įmonės ar įstaigos turtas turi būti priskirtas asmenims, kurie neturi teisės jo parduoti ar atiduoti naudoti ne įmonės ar įstaigos reikmėms, bet jo praradimo atveju už jį turi atsakyti. Materialiai atsakingi asmenys jiems patikėtą turtą naudoja atlikdami savo pareigas arba jį atiduoda naudoti kitiems, materialiai neatsakingiems asmenims vykdyti savo pareigas. Kartais tą patį daiktą naudoja keli materialiai neatsakingi asmenys savo pareigų atlikimui.
Su visais materialiai atsakingais asmenimis turi būti sudarytos individualios ar kolektyvinės visiškos materialinės atsakomybės sutartis. Jei su materialiai atsakingu asmeniu sudaryta individuali visiškos materialinės atsakomybės sutartis, tada jis atsako už prarastus ar dėl jo kaltės sugadintus daiktus vienas. Jei su keliais materialiai atsakingais asmenimis sudaryta kolektyvinė visiškos materialios atsakomybės sutartis, tada atsako už prarastus ar dėl jų kaltės sugadintus daiktus visi kartu. Sudarius kolektyvinę visiškos materialinės atsakomybės sutartį nereikia daryti turto perdavimo vienam materialiai atsakingam asmeniui einant atostogų ir tuo pačiu daiktu gali naudotis keli asmenys.
Žongčengas

Istorija

Pasak legendos, imperatorius Čin Ši Huangas šias vietoves aplankė dukart, pastatydindamas tiltus ir šventyklas.
VIII pasaulio futbolo čempionatas

Atrankos varžybos

Atrankos varžybose dalyvavo 53 komandos, į finalinį turnyrą pateko 16.
Žolininkystė

Žolininkystė – tradicinės liaudies medicinos atšaka, taikanti gydymą vaistingaisiais augalais. Žolininkystei priklauso ne tik gydimas, bet ir vaistingųjų augalų rinkimas, laikymas, paruošimas, kartais ir auginimas. Daugelyje augalų yra tokių aromatinių junginių kaip fenoliai, flavonoidai, taninai, alkaloidai, kurie teigiamai veikia organizmą, stiprina imunitetą, šalina kenksimingus mikrorganizmus.
Žolelių naudojimas medicinoje žinomas jau nuo Šumero laikų. Iki įsigalint farmacijos pramonei daugelis negalavimų buvo gydoma žolelėmis. Žolininkai ilgus šimtmečius buvo gydytojai, į kuriuos kreiptąsi negalint pačiam išsigydyti ligos. Neretai žolininkai-žiniuoniai drauge su gydimu žolelėmis taikė magiją, užkalbėjimus.
Mikas Vaitkevičius

Biografija

Privačiai mokėsi groti fortepijonu, pats pramoko groti akordeonu. 1946–1950 m. mokėsi Kauno politechnikume, 1948–1951 m. Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje, kur lankė akordeono, vėliau kompozicijos pamokas. Baigęs muzikos mokyklą vienerius metus dirbo akordeono specialybės mokytoju. 1950–1958 m. Kauno vilnonių audinių fabriko „Drobė“ technikos kontrolės inžinierius, kartu vadovavo meno saviveiklos kolektyvams: chorui, estradiniam orkestrui. 1951–1952 m. pas kompozitorių Vytautą Klovą studijavo kompoziciją. 1954–1957 m. LSSR konservatorijoje prof. Antaną Račiūną studijavo kompoziciją. 1959–1995 m. Vilniaus vaikų muzikos mokyklos Nr. 1 dėstytojas. 1965 m. Balio Dvariono muzikos mokykloje įkūrė pirmąjį Lietuvoje lengvosios muzikos skyrių, kuriam vadovavo iki 2002 metų. 1975–1977 m. LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetuose studijavo orkestrinį dirigavimą. Nuo 1995 m. dirbo pedagoginį darbą Vilniaus muzikos mokykloje „Lyra“, kur vadovavo estrados skyriui. Pelnė mokytojo eksperto kvalifikacinę kategoriją. 
Kompozitoriaus padedami pirmuosius žingsnius muzikoje žengė Neda Malūnavičiūtė, Danutė Buklerevičiūtė-Strolienė, Meinardas Brazaitis, Marius Savickas, Beata Feldman, Haroldas Kuvinskas, saksofonininkas Vytautas Labutis.
Mikas Vaitkevičius 2006 m. lapkričio 11 d., apie 1 val. nakties, žuvo autoavarijoje, Mindaugo ir Naugarduko g. sankryžoje Vilniuje, grįždamas iš jubiliejinio koncerto „O kur jūs, mano mokiniai?“ Lietuvos nacionalinėje filharmonijoje.  Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Kūryba

Sukūrė virš 250 kūrinių. Tai instrumentinės pjesės akordeonui, pučiamųjų instrumentų ir akordeonininkų orkestrams, chorinės dainos, dainos solistams, vaikams – „Mėlynakė Rasa“, „Paklydo ramunė“, „Vilniaus stogai“, „Jaunystė“ (Nuo saulės suskeldėjo lūpos…), „Pienė“, „Motinos valsas“, „Prisiminimų valsas“, „Laimės juosta“, „Obelėlė ir upelis“, „O ką aš daryčiau“, „Bobų vasara“, „Dainius ir dainelė“, „Brangiausia dovana“, „Vienatvė“, „Pasakėlė“.
Paskutiniai darbai – operos-pasakos vaikams „Pupa ir seneliai“ bei „Voro vestuvės“, Mišios šv. Kazimiero garbei, vokalinė siuita solistams, chorams ir simfoniniam orkestrui „Susiradom smuiko raktą“. Operas pirmą kartą atliko Vilniaus muzikos mokyklos „Lyra“ solistai, chorai, orkestras (dirigentas Rolandas Aidukas). Paskutinį jo stambios formos kūrinį – vokalinę siuitą „Susiradom smuiko raktą“ (eilės Ramutės Skučaitės) – M. Vaitkevičiaus autoriniame jubiliejiniame koncerte 2006 m. lapkričio 10 d. Lietuvos nacionalinėje filharmonijoje atliko Vilniaus muzikos mokyklos „Lyra“ solistai (mokytojai ekspertai Irena Argustienė ir Rolandas Aidukas), chorai (vadovai: mokytojas ekspertas Rolandas Aidukas, vyr. mokytojai Evaldas Steponavčius, Saulė Atminienė ir Dalia Puišienė), Vilniaus Balio Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos simfoninis orkestras (meno vadovas ir dirigentas Modestas Pitrėnas).
Bravo 2007 ceremonijoje jam suteiktas apdovanojimas už nuopelnus muzikai.
2008 m. rengiamas Respublikinis Miko Vaitkevčiaus vaikų ir jaunimo vokalinės muzikos festivalis Vilniuje.
Samninkai

Istorija

1382 m. Vygandas Marburgietis aprašo Vytauto pergalę prieš kryžiuočius, kai vietovėje Samenike Vytautas užpuolė kryžiuočius prie ežero.

Pavadinimo kilmė

Samninkai – priesagos -ninkai vedinys iš prie kaimo telkšančio ežero Samio vardo.
Ponta Grosa

Istorija

Ponta Grosa įkurta 1822 m., o miesto statusą gavo 1855 m.
Helena Klark

Biografija

Baigė Epsomo mergaičių pagrindinę mokyklą Oklende ir 1974 m. Oklendo universitetą. 1973–1974 m. studijavo politiką, 1976 m. gavo stipendiją postudijiniams darbams ir 1977–1981 m. dėstė universitete.
1978–1988 m. ir nuo 1989 m. Darbininkų (leiboristų) partijos (NZLP) narė. 1979–1981 m. Leiboristų jaunimo organizacijos tarybos pirmininkė, NZLP Oklendo regiono tarybos vykdomojo komiteto narė. 1979–1984 m. Leiborisčių moterų tarybos sekretorė, NZLP Politinės tarybos narė.
1976, 1978, 1983 m. ir 1986 m. atstovavo partiją Socialistų Internacionalo (SI) ir Socialistinio moterų internacionalo (SIW) kongresuose. 1981 m. partijos atstovė Azijos ir Ramiojo vandenyno socialdemokratų organizacijos konferencijoje Sidnyje, Socialistų Internacionalo lyderių susirinkime Sidnyje.
1981–1987 m. parlamento narė, Užsienio reikalų ir gynybos komiteto pirmininkė, Nusiginklavimo ir armijos kontrolės komiteto pirmininkė, Valstybės valdymo ypatingojo komiteto narė.
1987–1989 m. Gyvenamųjų namų statybos ministrė, 1989 m. sveikatos ministrė, darbo ministrė, ministro pirmininko pavaduotoja, Lygių galimybių komiteto pirmininkė.
Partijai pralaimėjus rinkimus 1990–1993 m. buvo opozicijos lyderio pavaduotoja, 1993–1999 m. lyderė.
1998 m. išrinkta Naujosios Zelandijos darbininkų partijos pirmininke. Jos vadovaujama partija per trumpą laiką tapo šalies politine lydere. Nuo 1999 m. gruodžio 5 d., kai pavyko sudaryti koaliciją su Aljanso partija, Helena Klark yra Naujosios Zelandijos ministrė pirmininkė, 1999–2002 m. kartu ir Meno, kultūros bei muziejų ministrė. 2002 m. koalicijai subyrėjus, H. Klark, kaip aiški šalies lyderė, sudarė koaliciją su Naujosios Zelandijos progresyvia partija ir vėl suformavo vyriausybę. Po 2005 m. rinkimų, kai leiboristai 120 vietų parlamente gavo 50 vietų, buvo suformuota trečioji H. Klark vyriausybė.
Jai pavyko pasiekti, kad iki minimumo sumažėtų nedarbas šalyje, o Naujoji Zelandija taptų išvystytos pramonės šalimi. 2003 m. ji paskelbė, kad Naujoji Zelandija privalo tapti respublika ir atsikratyti bet kokių sąsajų su Didžiąja Britanija.
Vyras Peteris Deividas (Peter Davis) yra Oklendo universiteto medicininės sociologijos profesorius.
Lietuvos futbolo varžybos 1980 m.

I lyga

Teisę žaisti aukščiausiojoje lygoje kitame sezone iškovojo Inkaras Kaunas, Šviesa Vilnius ir Sveikata Kybartai.
Zabulio provincija

Geografija

Šiaurinę dalį užima Hindukušo kalnai, apaugę kserofitų krūmynais. Centrinėje dalyje plyti lygumos, o pietuose paviršius kyla į sausringus Suleimano kalnus. Svarbiausia upė – Argandabas.

Gyventojai

Provincijoje gyvena daugiausia puštūnai (daug jų yra klajokliai kočiai). Yra šiek tiek beludžių, hazarų. Absoliuti dauguma gyventojų yra musulmonai sunitai.
Parasimpatinė nervų sistema

Parasimpatinė nervų sistema (lot.) – vegetacinės nervų sistemos dalis, inervuojanti vidaus organų raumenis bei liaukas. Pats stambiausios jos nervas – klajoklinis nervas (lot. nervus vagus).
Parasimpatinė nervų sistema yra atsakinga už „ilsėkis ir virškink“ (angl. rest and digest) atsaką, kuris vyksta kūnui atsipalaidavus, pavyzdžiui, po valgio, seksualinio susijaudinimo, stiprių išgyvenimų, emocijų, šlapinimosi, tuštinimosi ar virškinimo. Šis atsakas yra komplementarus simpatinės nervų sistemos „kovos arba pabėgimo“ atsakui, atsakingam už organizmo stimuliavimą.
Parasimpatinės nervų sistemos nervinės skaidulos prasideda centrinėje nervų sistemoje. Specifiniams nervams priklauso keletas galvinių nervų, veidinis nervas, glasofaringinis nervas ir klajoklinis nervas. Trys stuburo nervai kryžkaulyje taip pat veikia kaip parasimpatiniai nervai, jie dažniausiai nurodomi kaip dubens vidurių nervai.
Kaip ir simpatinėje nervų sistemoje, parasimpatiniai nerviniai signalai yra nešami iš centrinės nervų sistemos į jų taikinius dviejų neuronų sistema. Pirmas neuronas šiame kelyje yra vadinamas preganglioniniu ar presinaptiniu neuronu. Jo kūnas yra centrinėje nervų sistemoje, o aksonas dažniausiai tęsiasi iki sinapsės su postganglioninio neurono, esančio kur nors organizme, dendritais. Parasimpatinių neuronų aksonai paprastai yra ilgi, besitęsiantys nuo centrinės nervų sistemos iki nervinio mazgo, kuris yra arti arba įterptas į organą taikinį. Postinapsinės parasimpatinės nervų skaidulos yra labai trumpos.
Genadijus Konopliovas

Biografija

1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1968–1979 m. dirbo Alytaus mašinų gamykloje. 1979–1983 m. LKP Alytaus miesto komiteto sekretorius, 1983–1985 m. I-asis sekretorius. 1984 m. baigė Leningrado aukštąją partinę mokyklą. 1985–1989 m. LSSR valstybinio agropramoninio komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas, LSSR žemės ūkio ministras.
1985–1990 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1986 m. LKP CK narys. 
1991–1994 m. žurnalo „Aljansas“ vyr. redaktorius. Palaikė glaudžius ryšius su LDDP. 1991–1997 m. korporacijos „Lietverslas“ prezidentas. 1991–1997 m. „Tauro banko“ (iki 1992 m. vadinosi „Geka“) prezidentas. 1997 m. birželio 23 d. LR generalinė prokuratūra iškėlė baudžiamąją bylą dėl „Tauro banko“ turto pasisavinimo arba iššvaistymo dideliu mastu. Tos pačios dienos vakare, palikęs atsisveikinimo raštelį ir testamentą, savo bute nusišovė.  1997 m. liepos 8 d. bankui iškelta bankroto byla. Įtariama, kad iš viso G. Konopliovas su artimaisiais ir kitais banko valdytojais 1991–1997 m. iššvaistė arba pasisavino iki 120 mln. litų. 
Palaidotas Veiverių kapinėse.
José María Aznar

Biografija

Baigęs Madrido Kompultensės universitetą, dirbo mokesčių inspektoriumi. 1984 m. Aviloje išrinktas į Generalinius kortesus. 1987 m. tapo dešiniosios pakraipos „Liaudies aljanso“ padalinio Kastilijoje ir Leono provincijoje pirmininku bei šios autonomijos vyriausybės vadovu.
1989 m. išrinktas Liaudies partijos (pervadinto „Liaudies aljanso“) pirmininko pavaduotoju, o 1990 m. pirmininko poste pakeitė partijos įkūrėją M.Fragą. Po sėkmingų Liaudies partijai 1996 m. parlamento rinkimų, kartu su Konvergencijos ir sąjungos partija bei Baskų ir Kanarų partija suformavo vyriausybę ir 1996 m. gegužės 5 d. Ispanijos ministro pirmininko poste pakeitė ilgametį premjerą Felipę Gonsalesą.
Ch. M.Aznaro politika buvo vadinama neo-konservatyvia. Vyriausybė siekė ekonominio stabilumo, reformuoti mokesčių sistemą, sukurti profesionalią kariuomenę, mažinti valdymo aparatą, kovoti su korupcija, baskų separatizmu ir terorizmu.
Užsienio politikoje palaikė gerus santykius su JAV. Skatino politinius pertvarkymus Lotynų Amerikoje, ekonominius santykius su šio regiono šalimis.
2004 m. kovo 11 d. Madride buvo susprogdinti keli traukiniai, žuvo 191 žmogus. Ch. M.Aznaras dėl šio teroro akto iškart apkaltino baskų organizaciją ETA. Greitai paaiškėjo, kad tai islamistų išpuolis. Netrukus įvykusiuose parlamento rinkimuose Liaudies partija pralaimėjo socialistams.
Nuo 2010 m. Ch. M.Aznaras vadovauja tarptautinei organizacijai Friends of Israel Initiative („Izraelio draugų iniciatyva“), pasisakančiai už Izraelio legitimizaciją pasaulyje.
Mpororas

Istorija

Mpororo susikūrė XVII a. II pusėje. Manoma, kad ją įkūrė tutsių išeiviai iš kaimyninės Ruandos, Bašambo klano. Jie pasivadino bahororo, o savo valstybę - Mpororo. Tapę aukštesne, gyvulių augintojų klase, vietinius gyventojus gyvulių augintojus bairu jie laikė žemesne. Tokiu būdu susiformavo klasinė visuomenė.
XVIII a. viduryje jų valstybė suiro į šešias atskiras valstybėles, valdomas omukama: Nšenji, Rudžumbura, Igara, Kadžara, Rukiga, Obvera. Valdančioji klasė bahororo buvo išvysti iš daugumos šių naujų karalysčių ir rado prieglobstį Ruandoje, kur susimaišė su tutsiais. XIX a. mažasias karalystes absorbavo šiaurinė galingesnė kaimynė Ankolė. Likę teritorijoje bahororo buvo paversti prastuomene ir susimaišė su žemesne klase bairu. Dalis jų migravo į Rudžumburos teritoriją, kurioje išlaikė savo papročius ir tapatybę.