google/wiki40b huggingface dataset:
Mezliava

Mezliava – XIV a. – XVI a. Lietuvos valsčių valstiečių duoklė.

Istorija

Mezliava buvo solidari duoklė, pasėdžio dalis. Atvykus į valsčių Lietuvos didžiajam kunigaikščiui, jam ir palydai, be pasėdžio, vienas kuris valstiečių duodavo dar meitėlį, telyčią ar veršį; kiti, surinkę mezliavą, atsileisdavo su juo. Ilgainiui mezliava pradėta imti nepriklausomai nuo valdovo ar jo pareigūno atvykimo. XVI a. pradžioje mezliava įvesta jau visuose valsčiuose, o 1527 m., 1529 m. didžiojo kunigaikščio dvarų nuostatai mezliavą pavertė piniginiu mokesčiu, kurį į Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždą mokėjo kiekvienas ūkis, jos dydis įvairiose Lietuvos vietose buvo nevienodas. Kai didysis kunigaikštis atiduodavo valstietį bajorui, šiam atitekdavo ir mezliavos pinigai.
Taksodis

Paplitimas

Taksodžai žinomi nuo Juros periodo ir Žemės ankstesniais geologiniais laikotarpiais buvo plačiai išplitę. Šiais laikais savaime natūraliai auga Šiaurės Amerikos žemyno centro pietinėje dalyje - subtropikų zonoje.

Apibūdinimas

Tai stambūs, įspūdingi medžiai. Aukščiausi, iki 50 m aukščio užauga dvieiliai taksodžiai (Taxodium distichum), storiausius kamienus beveik prilygstančius tikriesiems baobabams turi gvatemaliniai taksodžiai (Taxodium mucronatum), vieno iš jų žinomo kaip „Arbol del Tule“ kamieno skersmuo oficialiai skelbiamas 11,62 m. Rūšys labai ilgaamžės, išgyvena iki 1200-3000 metų. Gvatemaliniai taksodžiai skirtingai nei kitos dvi rūšys, lapelių šaltam sezonui nenumeta ir ištisus metus išlieka su lapeliais.

Kita

Išskiriamos trys rūšys, tačiau dalis botanikų išskiria tik dvi, kiti laiko viena - pirmo botaniškai aprašyto taksodžio rūšimi. Šios rūšys augančios viena kitos lengvai kryžminasi.
Liublinecas

Geografija

Liublinecas yra istorinio Aukštutinės Silezijos regiono šiaurėje, maždaug 60 km į šiaurės vakarus nuo Katovicų. Tai svarbus geležinkelio mazgas, kuriame kertasi ypatingos svarbos linijos – rytų-vakarų (iš Čenstakavos į Opolę) ir pietų-vakarų (iš Katovicės į Poznanę), taip pat plėtojama lengvoji ir chemijos pramonė. Vietovė apsupta miškų, įskaitant Aukštutinį Lisvartos Mišų kraštovaizdžio parką į šiaurę nuo miesto.

Istorija

Liublinecas įkurtas apie 1270 m. Piasto kunigaikščio Vladislavo Opolskio, pakeliui iš jo rezidencijos Opolėje į Krokuvą. XIII a. pabaigoje – XIV a. pradžioje Liublinecui Magdeburgo teise suteiktas miesto statusas.
Voluinės srities herbas

Voluinės srities herbas – raudoname skyde su užapvalintais apatiniais kampais pavaizduotas baltas (sidabrinis) kryžius.

Istorija

Voluinės žemės herbas žinomas nuo XIV a. pirmosios pusės. Tikėtina, kad jis išlikęs ant vienos iš Apaštalų vienuolyno Voluinės Vladimire molinių plytų, kurioje pavaizduotas ant  Voluinės kunigaikščio vėliavos. Vėliau jis buvo spausdinamas ant Lietuvos didžiųjų kunigaikščių dokumentų: Vytauto Didžiojo 1385 m., 1404 m. ir 1413 m.; taip pat Žygimanto Kęstutaičio 1433 m. ir pastarojo antspaude 1464 metais.
Voluinės herbo seniausias spalvotas atvaizdas išlikęs Paryžiaus arsenalo bibliotekoje rankraštyje ir yra žinomo lenkų istoriko Jano Dlugošo sukurto heraldinio ženklo kopija.
Sudarius Liublino uniją, ant šio herbo 1589 m. buvo uždėtas Lenkijos Erelis. 1856 m. buvo patvirtintas Volynės gubernijos herbas. 1921–1939 m. kiek pakeistas spausdinamas ant Lenkijos valstybinių dokumentų. TSRS laikais dėl ideologinių sumetimų Voluinės herbo buvo atsisakyta.
Džafaras al Sadikas

Biografija

Abu Abdula Džafaras ibn Muhamedas, pramintas „Patikimuoju“ (al-Sadiq), buvo penktojo šiitų imamo Muhamedo al Bakiro sūnus ir kalifo Ali vaikaitis. Jo motina buvo pirmojo kalifo Abu Bakro vaikaitė. Jis gimė apie 699−703 m. Medinoje. Mokėsi vadovaujamas tėvo Muhamedo ir senelio, ketvirtojo imamo Zeino al Abidino. Po tėvo mirties apie 735 m. jis tapo šiitų šeštuoju imamu. Džafaras tapo vienu iš labiausiai to meto išsimokslinusių arabų Korano, sunų ir teisės klausimais. Jo teisės sprendimai kartais vertinami lygiagrečiai keturioms pagrindinėms sunitų mokykloms. Du iš pagrindinių sunitų teisės sistemų kūrėjų, Abu Hanifa ir Malikas ibn Anasas, buvo tarp Džafaro mokinių. Tarp kitų mokinių buvo Vasilas ibn Ata, mutazilitų mokyklos kūrėjas, ir alchemikas Džabiras ibn Hajanas, Europoje geriau žinomas vardu Geberis.
Džafarui būnant imamu 740 m. kilo Zeido ibn Ali sukilimas prieš Omejadus, 747 m. kilo Abasidų šalininkų sukilimas prieš Omejadus ir 762 m. Alidų šalininkų sukilimas prieš Abasidus. Džafaras atsisakė kištis į politinius įvykius, nors daug kur minima, kad Abasidų sukilimo metu jam siūlyta tapti kalifu. Vėlesnėje šiitų istoriografijoje Džafaras laikomas neabejotinu to meto šiitų imamu, tačiau nėra žinių, kad jis pats būtų juo save pristatęs. Tikima, kad Džafaras reikšmingai prisidėjo įtvirtinant šiizmo principus, kuriuos iškėlęs buvo jo tėvas: nas principą, teigiantį, kad teisėtas imamas turi būti patvirtintas įpėdiniu prieš tai buvusio imamo, ilm principą, teigiantį, kad teisingasis imamas turi pasižymėti giliomis, tarp jų ir antgamtinėmis laikomomis, žiniomis, takija principą, teigiantį, kad pavojingomis aplinkybėmis tikintysis gali nuslėpti savo tikėjimą. Manoma, kad Džafaras praplėtė principą valaja, ištikimybės Mahometo giminei principą, kuris įsitvirtino šiizme. Jis skelbė, kad Koranui prieštaraujantys hadisai turi būti atmesti.
Po skilimo tarp kalifais įsitvirtinusių Abasidų ir Alidų šalininkų Džafaras buvo laikomas pirmųjų pavojingu konkurentu dėl politinės valdžios ir buvo kelis kartus įkalintas. Jis mirė 765 m. gruodį Medinoje. Jo šalininkai įsitikinę, kad jis buvo nunuodytas. Palaidotas Al Baki kapinėse prie Pranašo mečetės Medinoje. Po jo mirties kilo ginčas, ką laikyti sekančiu teisėtu šiitų imamu. Viena grupė (vėliau izmailitai) tvirtino, kad tai buvo jo vyriausiasis sūnus Izmailas, kuris mirė anksčiau už tėvą Džafarą. Sekančiu imamu ši grupė laikė Izmailo vyriausiąjį sūnų. Kita grupė (vėliau imamitai) laikėsi nuomonės, kad sekančiu imamu yra jaunesnis Džafaro sūnus Musa al Kazimas. Šis nuomonės skilimas tarp šiitų egzistuoja iki šių laikų.
Saltholmas

Saltholmas (dan. Saltholm 'druskos sala') – sala Eresuno sąsiauryje, priklausanti Danijai, Tårnby savivaldybei. Ilgis – 7 km, plotis – 3 km, aukščiausias taškas – 5 m. Sala labai plokščia, todėl kartais per audras didelė jos dalis užtvindoma.
Saltholmas yra gamtos rezervatas. Saloje gyvena trys žmonės, prižiūrintys ganomus gyvulius. Gyvuliai ganomi, kad palaikytų paukščiams priimtiną augmenijos lygį.
Sala yra netoli Kopenhagos, todėl 1709 ir 1711 m. buvo naudojama karantinui per maro ir choleros epidemijas.
1915 m. saloje buvo įrengta pabūklų baterija sostinės gynybai.
1941 m. buvo parengtas Kopenhagos oro uosto Saltholmo saloje projektas, po karo idėja išsamiai nagrinėta, 1979 m. jos atsisakyta.
Šalia Saltholmo supilta Peberholmo sala, Eresuno tilto dalis.
Algimantas Gaubas

Biografija

1978 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, automobilių ir autoūkio inžinierius.
1995–2004 m. ir 2005–2008 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Personalo ir ūkio skyriaus vedėjas, Šiaulių regiono plėtros tarybos narys. 2004–2005 m., 2008–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių rajono savivaldybės meras.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių rajono skyriaus narys, LSDP tarybos narys.
1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Ona, vaikai Inga, Indrė.
Saulius Širmelis

Saulius Širmelis (g. 1956 m. gegužės 31 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, futbolo treneris.

Biografija

Žaidė Biržų „Medžio“ (1978 ir 1984 m.), Ukmergės „Vienybės“ (1979–1981 m.), Anykščių „Anykštos“ (1982–1983 m.) komandose.
Treniravo Ukmergės VJSM (1982–1984 m.), Ukmergės „Vienybės“ (asistentas ir vyr. treneris, 1985–1995 m.), Vilniaus „Panerio“ (asistentas ir vyr. treneris, 1995–1997 m.), Vilniaus „Polonijos“ („Geležinis vilkas“, „Ardena“ – 1998–1999 m.), FBK Kaunas (2000–2003 m.), FK Ventspils (Latvija, 2003–2004 m.), Vilniaus „Žalgirio“ (2005 m.), Prešovo „Tatran“ (Slovakija, 2005–2006 m.), Panevėžio „Ekrano“ (2007 m.), Helsinkio „Atlantis“ (Suomija, 2009 m.), FK Šiauliai (2010–2011 m.) klubų komandas. 2012 m. pradžioje trumpai treniravo Akzajyk Oral klubą. 
Lietuvos nacionalinės rinktinės trenerio asistentas (2003 ir 2007–2009 m.), Lietuvos U-21 rinktinės asistentas ir vyr. treneris (2006 m.). 2000, 2001 ir 2002 m. jo treniruojama Kauno FBK komanda tapo Lietuvos čempionais, 2003 m. su Ventspilio FK iškovojo Latvijos taurę.
Sūnus Gintas Širmelis – taip pat futbolininkas.
Pošupių koplyčia

Istorija

Koplyčia pavadinta iš Kentų (pietų Lenkija) kilusio katalikų šventojo Jono Kentiečio (1390–1473) vardu.
Dabartinis koplyčios vaizdas nėra autentiškas, nes 1940 m. ji buvo perstatyta pristatant fasado bokštą, malksnų stogas pakeistas skardiniu. Tačiau nepakito jos planas, jaukų interjerą tebepuošia vešlių neobarokinių formų altorius.

Architektūra

Iš kitų panašaus kryžminio plano koplytėlių Pošupių koplyčia išsiskiria ne tik stogo forma, bet ir ypatinga bokšto sienelių danga. Koplyčios bokštas šešiabriaunis, viršun laibėjantis, uždengtas pusrutulio formos kupolu. Vargonų bokštui apšviesti įrengtas centrinis langas. Ant koplyčios stogo - puošnus metalinis kryžius. Ornamentuotų kryžių yra ir šventoriaus kapinaitėse. Keli kryžiai įtraukti į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas 8937).
Rusijos futbolo supertaurė

Rusijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio varžosi Rusijos čempionai ir taurės laimėtojai. Taurės laimėtojai paaiškėja gegužės ar birželio mėnesį, čempionai – spalio ar lapkričio, todėl rungtynės vyksta kitų metų ankstyvą pavasarį, prieš prasidedant šalies pirmenybėms.
Liuks!

„Liuks!“ – lietuviškas skaitmeninis pramoginis televizijos kanalas, pradėtas transliuoti 2007 m. lapkričio 19 d.
„Liuks!“ yra 24 valandas per parą transliuojamas pramoginių laidų kanalas. Jo eteryje kartojamos LNK televizijos muzikinės ir pramoginės laidos (pvz. „Radioshow“). Programoje vyrauja muzikiniai projektai ir koncertai.
Transliuotojas – UAB „Laisvas ir nepriklausomas kanalas“.
Pelningumo taškas

Pelningumo taškas – produkcijos kiekis, kurį gaminant pajamos padengia išlaidas.
Žinoma, kad yra pastovios ir kintamosios išlaidos. Nepriklausomai kiek gaminama produkcijos pastovios išlaidos visada būna vienodos (pastatų nusidėvėjimas, automobiliai, administracinės išlaidos ir kt.). Žinoma ilgesnį laiką nenaudojus pastovių išlaidų pradedama atsikratyti. Kintamosios išlaidos tiesiogiai priklauso nuo pagamintos produkcijos kiekio (Elektra, benzinas, žaliavos ir kt.).
Kuo daugiau pagaminama produkcijos tuo mažesnė dalis pastovių išlaidų tenka vienam produkcijos pagaminimo vienetui. Žinoma, norint apskaičiuoti pelningumo tašką reikia, kad kintamosios išlaidos vienam produkcijos vienetui būtų mažesnės už jo pardavimo kainą.
Taip pat reikia pažymėti, kad augant pagamintos produkcijos kiekiui auga ir kintamosios išlaidos vienam gaminiui. Tai priemokos už viršvalandžius, darbą naktimis, augant žaliavų paklausai auga žaliavų kaina ir kt.
Paveikslėlyje pavaizduota, kaip augant gamybai atsiranda pelnas, o didinant gamybą ir augant išlaidoms, taip pat mažėjant produkcijos kainoms pelnas vėl mažėja, kol pelnas tampa nuostoliais. Tokiu atveju pelninga gaminti produkciją T1 – T2 ribose.
Taip pat produkcijos gamybos kiekį gali stabdyti kiti ribojantys veiksniai, tokie kaip rinkos ribotumas, gamybinių pajėgumų neturėjimas, kvotos ir t. t.

Apskaičiavimas

Pelningumo taško apskaičiavimas:

Kur:
 – produkcijos kaina;
 – produkcijos kiekis;
 – pastovios išlaidos;
 – vienam gaminiui tenkančios kintamos išlaidos.

Pelningumo taškas produkcijos kiekio vienetais: 
Kur:

PT1 = kiekinė išraiška
Pelningumo taškas vertinę išraišką: 
Kur:

PT2 – vertinė išraiška
Gamybinių pajėgumų panaudojimo laipsnis:
Kur:

GPL – gamybinių pajėgumų panaudojimo laipsnis

GP – gamybiniai pajėgumai.
Saulius Bucevičius

Biografija

1975–1979 m. mokėsi Naujosios Akmenės 2-ojoje vidurinėje mokykloje, 1979–1981 m. – Naujosios Akmenės 3-ojoje vidurinėje mokykloje. 1981–1982 m. mokėsi ir sportavo (baidarių irklavimas) Trakų internatinėje sporto mokykloje. 1986 m. baigė Naujosios Akmenės 3-iąją vidurinę mokyklą.
1986–1988 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1988–1989 m. Naujosios Akmenės individualios įmonės „Birutė“ padavėjas, 1989–1995 m. visuomeninio maitinimo įmonės kavinės „Luokavėlė“ barmenas. 1995 m. įsteigė S. Bucevičiaus individualią įmonę „Hemiris“, 1998 m. įmonė reorganizuota į uždarąją akcinę bendrovę, iki 2004 m. jos direktorius. 2000 m. įkūrė įmonę Baltarusijoje, Molodečno mieste.
2004–2016 m. Seimo narys. Nuo 2017 m. UAB „Tel­šių au­to­bu­sų par­kas“ di­rek­to­riu­s.
2003–2016 m. Darbo partijos narys, Akmenės rajono skyriaus pirmininkas. Nuo 2016 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
Išsituokęs, turi dukrą Enriką, sūnų Pijų.
Aleksandrava (Panevėžys)

Aplinkinės gyvenvietės

Kairiai - 5 km
Activision Blizzard

Istorija

2007 m. gruodžio 2 d. buvo pranešta, kad „Vivendi“ žada įsigyti „Activision“ įmonę. 2008 m. liepos 9 d. „Activision“ susijungė su „Vivendi Games“ ir suformavo naują bendrovę – „Activision Blizzard“. „Activision“ ir toliau egzistuoja, tik kaip dukterinė „Activision Blizzard“ įmonė, ir toliau kuria ir leidžia tokius žaidimus, kaip „Call of Duty“, „Guitar Hero“ bei bendrovei „Vivendi“ priklausančias „Crash Bandicoot“ ir „Spyro the Dragon“ serijas.
2013 m. liepos 25 d. „Activision Blizzard“ pranešė, kad išpirks savo akcijas iš „Vivendi“ įmonės už 5,83 milijardus dolerių. Taip savo akcijų paketą iš „Vivendi“ sumažins nuo 63 % iki 12 %. Tokiu būdu „Activision Blizzard“ taps nepriklausoma bendrove ir akcijų paketus pardavinės visuomenei.
Farmakologija

Farmakologija (gr. pharamakon 'vaistas' + logos 'mokslas') – mokslas apie vaistų, vartojamų ligoms gydyti ir profilaktikai, bei organizmo tarpusavio sąveiką. Farmakologija yra suskirstyta į bendrinę ir specialiąją.
Intriga (mene)

Intriga (lot. intrico – „klaidinu“) teatre – dinaminė įvykių schema teatro pjesėje; rečiau – kituose meno žanruose. Intriga skatina dramatizmą, proceso vyksmą ir eigą.
Akcentuojant intrigos liniją ir menkinant charakterių atskleidimą, tai gali sumažinti realizmo ir faktinės situacijos suvokimą kaip yra, pavyzdžiui, O. E. Skribo intrigos komedija.
Literatūroje intriga sukausto skaitytojo dėmesį, kadangi atidžiau sekama įvykių plėtotė, o tai ragina neatsitraukti nuo skaitomo teksto.
Kine ir įvairiuose filmuose intriga pagyvina veiksmą. Nuotykių filmuose intriga vaidina bene svarbiausią vaidmenį, dokumentikoje jos yra mažiausiai.
Rhydymwyn FC

Istorija

Klubas įkurtas 1911 m. Žaidė regioninėse pirmenybėse. Kelis sezonus buvo pakilęs į Cymru Alliance, žaidė antros pakopos čempionate, bet jame neįsitvirtino.
Komanda iškrito į žemesnį divizioną.
Jodkovskiai

Pirmosios žinios apie Jodkovskius

Pagal 1528 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kariuomenės rejestrą bajoras Jurgis Jodko kariuomenei davė 29 arklius, kas rodė jo turtingumą. Ilgainiui vardas „Jedka”, „Jodko” pradėjo virsti į pavardę. Tie giminės atstovai, kurie persikėlė gyventi į Lydos apskritį išlaikė pirminę autentišką pavardę „Jodko”. Gardino apskrityje „Jedkos” palikuonys žinomi nuo XVI amžiaus pirmosios pusės. Tačiau gudų kalba pavardė buvo rašoma kaip „Jedkevič”. 
1539-1540 m. Gardino žemės teisme buvo nagrinėjama dvarininko Stepono Jedkevičiaus byla pagal Šimono Rimovičiaus skundą. 1558 m. liepos 2 d. Baltramiejaus Jurevičiaus laišką jo žentui Stanislovui Nikolajaus Eismontui kaip liudytojas pasirašė Miklošas Jedkovičius. 
Gardino apskrityje Jodkovskiai gyveno Eismontų parapijoje, Žukevičiuose, Didžiuosiuose ir Mažuosiuose Jodkevičiuose.
Lietuvoje bajorai Jodkovskiai gyveno Vilniuje, taip pat Trakų apskrityje, Pivašiūnuose, prie Jiezno stovėjusiame Kisieliškių dvare.

Pavardės kilmė

Dėl pavardžių polonizacijos dalis Jodko, Jodkevičių ir Jedkevičių ilgainiui virto Jodkovskiais.
Pirmapradė pavardė „Jedka” arba „Jodko" galėjo reikšti eglę (lenk. Jodla). Ko gero žmogus, nešiojęs šį vardą, arba buvo aukštas ir liesas, arba buvo kilęs iš vietų, apaugusių eglynais. Ko gero „Jodla”, kaip Jedkos pavardės variantas artima senajai vokiečių pavardei vok. Jodl, turinčiai tą pačią reikšmę. 
Pavardės Jodko, Jodkovskis, Jedkovičius, Jodkevičius (taip pat ir vok. Jodl) ko gero tarpusavyje istoriškai susijusios ir turi bendrą protėvį.
Kunigaikščių Buivydų giminė taip pat turi tolimą giminystės ryšį su šia gimine.

Giminės herbai

Jodkovskių giminė naudojo herbą Raištis (Nałęcz).
Aukštumų marių kalba

Patarmės

Aukštumų marių kalba turi dvi patarmes: aukštumų (dešiniakrantėje Volgos pusėje) ir miškų (kairiakrantėje Volgos pusėje). Literatūrinė kalba remiasi aukštumų patarmės Jelasovo šnekta.

Naudojimas

Aukštumų marių kalba leidžiami laikraščiai „Žerė“ ir „Jemdiu Ly!“, literatūrinis žurnalas „U Sem“, veikia vietinė radijo stotis.
Aida Šimkaitienė

Biografija

1999 m. baigė Šiaulių universitetą, pradinio ugdymo mokytoja. Pagėgių savivaldybės Panemunės pradinės mokyklos vedėja – mokytoja.
Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Pagėgių skyriaus narė.
Nuo 2007 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narė.
Vaikai Lina, Regimantas.
Ilja Zaharovas

Biografija

Ilja Zaharovas savo pirmuosius tarptautinius medalius laimėjo 2010 m. Europos vandens sporto čempionate Vengrijos sostinėje Budapešte. Individualioje 3 m tramplino šuolių į vandenį rungtyje Zaharovas surinko 458,15 balo ir nuo nugalėtojo atsilikęs 5,05 balo pelnė sidabro medalį. Tame pačiame čempionate šuolininkas pelnė ir antrą sidabro medalį sinchroniniuose šuoliuose nuo 10 m platformos. Po metų vykusiame Pasaulio čempionate Zaharovas pelnė du sidabro medalius bei kelialapį į olimpines žaidynes. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse 3 m tramplino šuoliuose į vandenį Zaharovas po pirmo etapo pirmavo, bet pusfinaliuose jį aplenkė kinų šuolininkas He Chong. Finaliniame etape, kurį sudarė šeši šuoliai, po penkių šuolių Zaharovas laikėsi įsitvirtinęs antroje vietoje, o pirmavo kitas kinų šuolininkas Qin Kai, bet paskutinis Zaharovo šeštasis šuolis buvo įvertintas didžiausiu balu tarp visų varžovų (104,50) ir iš viso surinkęs 555,90 balo Zaharovas tapo olimpiniu čempionu. Ilja Zaharovas ir JAV šuolininkas David Boudia buvo vieninteliai du aukso medalininkai iš aštuonių rungčių, kurie neatstovavo Kinijai. 3 m sinchroniniuose šuoliuose nuo tramplino Ilja Zaharovas kartu su Jevgenijumi Kuznetsovu nusileido tik Kinijos duetui ir pelnė sidabro medalius.
Edvardas Mikučiauskas

Sporto pasiekimai

E. Mikučiauskas buvo Kauno „Kovo“ futbolo klubo žaidėjas. Su šiuo klubu laimėjo Lietuvos futbolo varžybas 1924, 1925 ir 1926 m.
Su Lietuvos futbolo rinktine dalyvavo 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Paryžiuje. Kartu su Lietuvos rinktine užėmė 17–22 vietas.
Lietuvos rinktinės sudėtyje sužaidė 1 rungtynes per olimpines žaidynes prieš Šveicariją.
Vincentas Senkus

Biografija

Gimė 1840 m. rugsėjo 5 d. Ašmonuose, Šunskų valsčiuje. Tėvai ūkininkai Motiejus Senkus ir Ona Brundzaitė, nuo vaikystės pasirašinėdavo sulenkinta savo pavarde Senkovskis. Mokėsi Marijampolės keturklasėje mokykloje, 1858 m. įstojo pas marijonus, kur Marijampolėje buvo paruoštas kunigystei. Egzaminus laikė Seinuose, o subdjakono šventimus suteikė Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius. Vėliau Senkus studijavo Varšuvos dvasinėje akademijoje 1862-1866 metais.
Būdamas kunigas ir teologijos mokslų daktaras grįžo į Lietuvą, kurį laiką dirbo Marijampolėje, po to iki 1871 m. darbavosi kaimyninėje Sasnavos parapijoje, buvo vienas iš bažnyčios statybų iniciatorių. 1871 m. grįžo į Marijampolę, kur ėjo prokuratoriaus pareigas Marijampolės vienuolyne.
Mirus kunigui Jurgiui Čėsnai praktiškai nebebuvo kam vadovauti vienuolynui. Sudėtingomis okupacijos sąlygomis kunigas 1892 m. lapkričio 24 d. jau nedaugelio dar gyvų likusių vienuolių buvo išrinktas marijonų generolu ir tose pareigose išbuvo iki mirties. Būdamas merdėjančios vienuolijos vadas, išbandė visus galimus būdus, kad išgelbėtų nuo išnykimo mirštančią kongregaciją. Bet nei prašymai, nei aukštų asmenų protekcijos nieko nepadėjo: rusų valdžia neleido priimti naujų kandidatų į vienuolyną.
Netgi po 1904 m. spaudos lotyniškomis raidėmis atgavimo Lietuvoje ir po 1905 m. revoliucinio sąjūdžio, kai valdžia šiek tiek laisviau leido veikti vienuolynams, tokio leidimo negavo marijonai, kurių vienuolynas buvo galutinai uždarytas 1904 m., o kunigas V. Senkus oficialiai liko tik Marijampolės parapijos klebonu. Nuo 1908 m. jis liko ir vienintelis vienuolis Marijampolėje caro administracijos formaliai uždarytame vienuolyne.
Iki 1908 m. dar buvo viliamasi, kad marijonų veiklą galima bus atgaivinti oficialiai. Tačiau pagal Rusijos Valstybės Dūmos sprendimą, kuriuo buvo leidžiama atnaujinti veiklą ir steigti naujus vienuolynus, į jį nebuvo įtrauktas Marijampolės marijonų vienuolynas. Taigi, žlugus paskutinėms viltims, kunigai Jurgis Matulaitis, Pranciškus Būčys ir V. Senkus ėmėsi nelegalaus atgaivinimo projekto. Toks projektas nebuvo visiškai naujas okupuotos Lenkijos ir Lietuvos teritorijoje. Vien tik Lietuvos vyskupijose (Žemaičių, Vilniaus ir Seinų) dar 1897 m. veikė 21 slaptas vienuolynas.
Gana sudėtingomis slaptumo sąlygomis 1909 m. rugpjūčio 29 d., Varšuvoje vyskupo Kazimiero Rūškio privačioje koplyčioje Jurgis Matulaitis, Senkaus akivaizdoje, padarė marijono įžadus. Taip pogrindžio sąlygomis įsižiebė begęstanti viltis, kad vienuolynas išliks. V. Senkus dar savo akimis regėjo, kaip į jo vadovaujamą vienuoliją, caro okupacijos režimo sąlygomis įsilieja nauji žmonės. Mirė 1911 m. balandžio 10 d. Marijampolėje, palaidotas šalia Marijampolės Šv. arkangelo Mykolo mažosios bazilikos esančiose kapinėse.
Valentinas Vaškelis

Biografija

Valentinas Vaškelis gimė lietuvių šeimoje Sankt Peterburge, bet Lietuvai paskelbus nepriklausomybę, 1918 m. kartu su tėvais atvyko į tėvynę. Mokytis pradėjo 1919 m. Baigęs pradžios mokyklą, įstojo į Kauno Aukštesniąją komercijos mokyklą, kurią su pertraukomis (dėl lėšų stokos) baigė 1929 m. Tais pat metais įsidarbino Kauno miesto savivaldybėje sąskaitininku ir dar papildomai mokėsi privačiai. 1933 m. iki 1935 m. pavasario tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1938 m. buvo išrinktas į pirmą jau "sušaulinto" Kauno Jachtklubo valdybą, sporto vadu.

Sporto pasiekimai

V. Vaškelis aktyviai sportavo nuo 1929 m. iki 1950 m. Pirmasis Lietuvoje savarankiškai išmoko plaukti krauliu ir 1932 m. Kauno plaukimo pirmenybėse 100 m. distanciją laisvu stiliumi įveikė pirmas, aplenkęs Stasį Dunderį, kuris tada dar, kaip ir visi kiti, plaukė šonu. 1933 m. vasarą Nevėžyje rengtose plaukimo ir šuolių į vandenį pirmenybėse tapo pirmuoju šuolių nuo 3 metrų tramplino čempionu. 1935 m. rugpjūčio 11-14 d. atvirame 50 m. Lietuvos jachtklubo baseine vykusiose Lietuvos plaukimo pirmenybėse (kartu su S. Bereniu ir Stasiu Vasaičiu) 3x100 m. kombinuotoje estafetėje pelnė pirmą vietą Kauno jachtklubo komandai (4.38,1).
1946 m. gruodžio 22 d. tapo Rusijos ledo ritulio istorijos pradžios vienu svarbiausių veikėju, kai 13:00 val. Maskvos laiku, kaip pagrindinis ir tada vienintelis aikštelėje teisėjas, pradėjo pirmąjį Sovietų Sąjungos ledo ritulio čempionatą, teisėjaudamas pačioms pirmosioms rungtynėms tarp aikštelės šeimininkų - Maskvos "Spartako" ir Leningrado "Dinamo".