google/wiki40b huggingface dataset:
Obadele Thompson

Asmeninis gyvenimas

Obadele Thompson gimė Šv. Maiklos parapijoje, Barbadoso pietvakariuose. Vėliau mokėsi Harisono koledže (JAV) ir su pagyrimu baigė rinkodaros ir ekonomikos specialybę El Paso Teksaso universitete. 2007 m. vedė pasaulio lengvosios atletikos čempionę Marion Jones iš JAV. tais pačiais metais pora susilaukė pirmojo bendro vaiko.

Karjera

Sportininkas savo tarptautinę karjerą pradėjo 1993 m. Tais metais sportininkas užėmė pirmąją vietą Centrinės Amerikos ir Karibų čempionate 100 m bėgimo rungtyje. Taip pat tais metais sportininkas sudalyvavo jaunimo Pan Amerikos žaidynėse ir pelnė sidabro bei bronzos medalius sprinto rungtyse. 1994 m. Thompson pasiekė jaunimo pasaulio rekordą. Po metų sportininkas dalyvavo vasaros sporto universiadoje Fukuokoje, Japonijoje. Joje sportininkas 100 m bėgimo distancijoje pelnė sidabro medalį ir tapo pirmuoju, bei kol kas vieninteliu, šalies sportininku iškovojusiu medalį universiadoje. 1996 m. sportininkas įveikė normatyvą ir kartu su kitais 12 šalies sportininkų pateko į 1996 m. vasaros olimpines žaidynes. 100 m distancijos bėgimo pirmajame ture Thompson savo grupėje su 10,33 s rezultatu liko pirmoje vietoje ir automatiškai pateko į kitą etapą. ketvirtfinalio antroje grupėje jį aplenkė tik du sportininkai ir su 10,14 s rezultatu jis iškopė į pusfinalį, kuriame užėmė šeštą vietą (10,16 s) ir į finalą nepateko. Galutinėje rikiuotėje sportininkas su dar dvejais sportininkais dalinosi dešimtąją-dvyliktą vietas. Vėliau itin sėkmingai dalyvavo NCAA lauko ir uždarų patalpų čempionatuose. 1998 m. Thompson pelnė bronzą Sandraugos žaidynėse 100 m bėgime. Tais pačiais metais sportininkas sudalyvavo Centrinės Amerikos ir Karibų žaidynėse, kur pelnė aukso medalį. Po metų sportininkas įveikė IAAF nustatytus kvalifikacinius rezultatus ir pateko į 1999 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionato 100 m ir 200 m bėgimus. Abiejose rungtyse jis liko ketvirtojo vietoje ir neiškovojo pirmojo medalio savo šaliai pasaulio čempionate. 2000 m. sportininkas toliau tęsė savo pasirodymus stambiausiose varžybose. 200 m ir 100 m distancijose jis pelnė kelialapį į 2000 m. vasaros olimpines žaidynes Sidnėjuje, Australijoje. 200 m bėgime jis liko 4 vietoje, bet 100 m bėgimo finale, įveikęs distanciją per 10,04 s jis pelnė bronzos medalį. Tai buvo pirmasis ir vienintelis olimpiados medalis atitekęs Barbadoso sportininkui. Sportininkas dalyvavo ir 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, bet finaliniame bėgime liko priešpaskutinis ir užėmė 7 vietą. 2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate sportininkas pirmajame raunde 100 m distanciją įveikė per 10,32 s ir pateko į kitą etapą tik papildomo kelialapio dėka. Ketvirtfinalyje sportininko rezultatas buvo 10,34 s ir su šešta vieta savo grupėje Thompson į kitą etapą nepateko. Nuo 2005 m. sportininkas nedalyvauja jokiose stambiose varžybose.
Christy Canyon

Biografija

Kristi gimė imigranto iš Armėnijos ir italų kilmės amerikietės šeimoje. Ji taip pat turi vyresnę seserį Carla Sinclair, kuri yra žinoma interneto komentatorė.
Augo San Fernando Slėnyje. Buvo išmesta iš Burbanko Providenso vidurinės mokyklos ir mokslus baigė Šiaurės Holivudo vidurinėje mokykloje 1984 m.
Būdama 17, Kristi pabėgo iš namų, nes po tėvų skyrybų šie dalį kaltės vertė jai.
Tais pačiais metais gatvėje ji susipažino su porno filmų prodiuseriu Greg Ramone, kuris davė jai modelių agentūros „World Modeling Agency” vadovo Džimo Sauto koordinates. Netrukus Kristi ėmė pozuoti suaugusiems skirtiems žurnalams ir debiutavo kaip aktorė filme „Night of Loving Dangerously“, kurį sukūrė Greg Ramone.
Kristi karjera truko kiek daugiau nei metus ir 1985 m. ji nutarė padaryti pauzę.
1989 m. Kristi grįžo ir įkūrė savo kompaniją „Canyon Video“ bei pasirašė sutartį su „Vivid Entertainment“. Šis karjeros etapas tęsėsi iki 1992 m., kada ji vėl pasitraukė iš pornografijos.
1989 m. ji įstojo į mados ir dizaino institutą Los Andžele, kurį baigė 1991 m. Įgijusi diplomą, Kristi mėgino dirbti madų dizainere, bet naujoji veikla nesisekė ir 1995 m. ji sugrįžo į filmavimo aikštelę.
1997 m. Kristi trečią ir paskutinį kartą baigė aktorės karjerą.
Kaip ir daugelis kitų pornografijos aktorių, Kristi buvo gana populiari naktinių klubų šokėja, šią veiklą baigusi 2001 m.

Kita veikla

1993 m. grupė OMD mini Kristi Kanjon savo dainoje „Heven Is“: „Heaven is Christy Canyon falling in love with me“.
2003 m. ji išleido autobiografinę knygą „Lights, Camera, Sex“.
2005 m. lapkritį teisėjavo TV žaidimui „Jenna’s American Sex Star“.
Kartu su Džinder Lyn vedė pokalbių laidas Playboy radijo stotyje.
Luza

Istorija

Luza įkurta 1899 m., miesto statusas suteiktas 1944 m.
Mv

Naudojimo sritis

Šiuo metu failus patogiau perkelti grafinės sąsajos įrankiais, tačiau mv komanda neretai naudinga įvairiuose skriptuose, kurie gali failų tvarkymo operacijas atlikti automatiškai.
Antanas Bunga

Antanas Bunga (1919 m. sausio 5 d. Šiupyliuose, Gruzdžių valsčiuje, Šiaulių apskr. – 2001 m. balandžio 25 d. Vilniuje) – lietuvių kunigas, prelatas, lietuvių katalikų sielovados Vokietijoje vadovas.

Biografija

Vidurinį mokslą įgijo Darbo rūmų suaugusiųjų gimnazijoje Kaune. 1943 m. įstojo į Kauno kunigų seminariją.
Antrojo pasaulinio karo metais pasitraukė į Vakarus, gyveno Eichštete. Eichšteto-Rebdorfo lietuvių gimnazijoje gavo brandos atestatą ir 1946 m. įstojo į Tiubingeno universitetą, kur vienerius metus studijavo filosofiją. Vėliau įstojo į Bambergo kunigų seminariją. 1952 m. įšventintas į kunigus. 1984 m. pasitraukė iš vokiečių katalikų sielovados.
1986 m. gegužės 21 d. prelatas A. Bunga paskirtas vadovauti lietuvių katalikų sielovadai Vokietijoje. Rūpinosi lietuvių bendruomene Memingene, kiekvieną pirmąjį mėnesio sekmadienį aukojo Šv. Mišias Štutgarte. A. Bungos rūpesčiu buvo įkurtas Europos lietuvių katalikų centras (Šv. Ulricho parapijoje). Redagavo žurnalą „Krivūlė“.
2000 m. spalio mėn. prelatas A. Bunga sugrįžo į Lietuvą ir apsigyveno Vilniuje. Pritraukė į Lietuvą didžiuosius Vokietijos katalikų fondus – Kirche in Not bei Renovabis, rėmusius bažnyčių statybą bei kitus visuomeninius projektus.
Liudvinavas

Pavadinimo kilmė

Miestelio vardas tikriausiai kilęs nuo didiko Liudviko Pociejaus vardo su priesaga -avas – pavadinimas Ludwinow randamas jau 1744 m. Alvito dekanato parapijų sąraše. Tačiau lieka neaišku, kodėl susiformavo pavadinimas Liudvinavas, o ne Liudvikavas.

Architektūra

Liudvinavas – stačiakampio plano miestelis. Medinė Liudvinavo Šv. Liudviko bažnyčia pastatyta 1730 m., perstatyta 1975 m.; joje yra dailės paminklų.1986–2006 m. pastatyti kultūros namai, biblioteka.

Etnokultūra

Rusų kalbininkai Filipas Fortunatovas ir Vsevolodas Mileris kartu 1872 m. išleido lietuvių liaudies dainų rinkinį iš Liudvinavo apylinkių. Jie taip pat apibūdino kai kurias tarmės ypatybes.

Sportas

Miestelyje yra BC Liudvinavas krepšinio komanda, kuri 2012 m. Marijampolės krepšinio mėgėjų lygoje (MKML) iškovojo 2 vietą.

Geografija

Pietvakariuose telkšo Liudvinavo ežeras ir Paežerių ežeras, apylinkėse yra Liudvinavo kalvagūbris (110–127 m virš jūros lygio). Į rytus nuo miestelio įkurtas Dovinės vingio parkas.
Rozalimo kapinių koplyčia

Istorija

Koplyčia statyta apie 1799–1803 m., pašvęsta Švč. Mergelės Marijos garbei. Miestelio atsiradimo istorija, kaip ir šioji koplyčia apipinta legendomis. Vieni žmonės pasakoja, kad šią koplyčią statant į pamatą buvusi įmūryta Marijos pėda, akmenskaldžio išimta iš stebuklingu laikomo didžiulio Zigmantiškių akmens. Mat dabar ant jo Marijos pėdos nėra, – tik stačiakampio formos duobutė. Kiti Rozalimo senbuviai tiki, kad iškalta iš akmens Marijos pėda esanti po vienu iš Rozalimo bažnyčios altoriumi.

Rozalimo angelas

1928 m. Rozalime buvo pastatytas Nepriklausomybės 10-mečio angelas. 1948 m. jis buvo sudaužytas ir užkastas. Atgimimo metais atkurti skulptūrą iš naujo pagal šukių pavyzdžius ėmėsi skulptorė Birutė Kasperavičienė. Buvo pagamintos dvi vienodos skulptūros: viena patalpinta Rozalimo bažnyčioje, kita užkelta ant išlikusio nuo 1928 m. postamento miestelio aikštėje. 1990 m. vasario 16 d. iškilmingai atidengtas atkurto angelo paminklas. Rozalimo bažnyčios klebonas, stovėdamas po angelo skulptūra pasidžiaugė, kad angelas virš miestelio vėl išskleidė savo sparnus, tačiau klebonas klydo. Išstovėjęs vos pusę paros, naktį iš vasario 16 į 17 d., angelas buvo nugriautas. Bažnyčioje saugotas angelas netrukus, vasario 18-ąją, buvo užkeltas ant postamento - jis atstatytas trečią kartą. Nepriklausomybės atgavimo išvakarėse sudaužytas angelas buvo suklijuotas ir padėtas saugoti kapinių koplyčioje. Barbarų neapykantą skulptūroje žymi gili ištrupėjusi siūlė ties jos kojomis. Koplyčioje anksčiau šarvodavo mirusius rozalimiečus, angelą pastatydavo ant didžiojo mišių stalo.

Architektūra

Koplyčia pagrindiniu fasadu orientuota į rytus. Ji su nedidele zakristija, pagrindines duris puošia portalas, sudėtas iš dviejų medinių baroko stiliaus piliastrų. Altoriuje yra Jėzaus Nukryžiuotojo paveikslas, o jo apačioje – skaistyklos vaizdas.
Šalia kapinių koplyčios, 30 m į šiaurės rytus, stovi XIX a. mūrinė koplytėlė.
Lietuvos buriuotojų sąjunga

Lietuvos buriuotojų sąjunga (LBS) – Lietuvos buriuotojų interesus atstovaujanti ir juos vienijanti organizacija. Pagrindiniai tikslai – populiarinti buriavimą Lietuvoje.

Tarpukaris

1935 birželio 4 d. Klaipėdoje Klaipėdos Fiziško Auklėjimo Komiteto iniciatyva įvyko pirmasis LBS posėdis. Jo metu buvo pasiskirstyta pareigomis: sąjungos pirmininku Švietimo ministro paskirtas Juozas Jurkūnas, vicepirmininku Fricas Buntinas, iždininku J. Kaminskas, sekretoriumi Albertas Patas, valdybos nariai - Hansas Plore, R. Jeneff.
1936 metų pabaigoje LBS pirmininku paskirtas Klaipėdos uosto direkcijos pirmininkas Balys Sližys, valdybos nariai - Albertas Patas ir Fricas Buntinas
1936 m. liepos 1 d. Smiltynėje LBS įsteigė dvejus metus gyvavusią buriavimo mokyklą. LBS ugdomoji veikla neapsiribojo buriavimo mokykla. 1937 m. sausio mėnesį Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnazijos patalpose pradėjo veikti buriavimo kursai, į kuriuos daugiausia rinkosi vietiniai jūrų skautai, santariečiai ir jūrų šauliai.
1940 m. rugpjūčio mėn., kai Lietuva jau buvo įjungta į SSRS sudėtį, Vidaus reikalų ministro įsakymu beveik visos anksčiau veikusios visuomeninės organizacijos, tarp jų Lietuvos jūrininkų sąjunga bei Lietuvos buriuotojų sąjunga, buvo uždarytos, kaip "... nebesuderinamos su valstybės saugumo reikalais".
Genadijus Novickis

Biografija

1971 m. baigęs Baltarusijos politechnikos institutą pradėjo dirbti meistru Mogiliovo statybos treste, vėliau čia buvo skyriaus viršininkas, vyriausias inžinierius. 1977–1981 m. buvo BKP Mogiliovo srities komiteto Statybos skyriaus instruktorius. 1981–1985 m. – Mogiliovo tarpkolūkinės statybos organizacijos vyr. inžinierius, vėliau – srities partinio komiteto statybos skyriaus vedėjas. 1988 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie TSKP CK ir iki 1994 m. dirbo Mogiliovo srities statybos valdybos viršininku.
1994 m. paskirtas Baltarusijos architektūros ir statybos reikalų ministru, 1997 m. – Baltarusijos vicepremjeru.
2001–2003 m. buvo Baltarusijos Ministras pirmininkas, 2003–2008 m. – Baltarusijos Nacionalinio susirinkimo Respublikos Tarybos (aukštųjų parlamento rūmų) pirmininkas.
Dubatai

Dubatai (it. dubat, iš som. dubat 'baltieji tiurbanai') – Italijos karalystės Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso (it. Regio Corpo di Truppe Coloniali) nereguliariosios pajėgos Italijos Somalilande nuo 1924 m. iki 1941 m.

Kilmė ir pareigos

Dubatai buvo vietiniai kareiviai, kilę Italijos Somalilande, tarnavę Italijos kariuomenėje. Pirmasis dubatų dalinys buvo suformuotas 1924 m. liepą, jo vadas buvo pulkininkas Bechi. Jie daugiausia buvo lengvieji pėstininkai ir užsitarnavo efektyvių kovotojų reputaciją. Dubatų daliniai buvo geriau treniruoti ir ginkluoti, nei gentinės bandos, kurios veikė kaip Italijos valdžios Somalyje ir kitose Italijos kolonijose pagalbinė kariuomenė.
Dubatai būdavo dislokuoti palei Britų Somalilando, Etiopijos ir Rytų Afrikos protektorato sienas. Dubatų kupranugarių kavalerijos padaliniai vykdydavo patruliavimo užduotis.

Apranga ir ginkluotė

Nuo pradžios dubatai vilkėdavo baltas futa (tradicinis somalių sarongo stiliaus drabužis). Kaip galvos apdangalus dėvėdavo turbanus (dub). Pagal baltus turbanus pavadinti ir patys kareiviai.
Somaliai puskarininkiai išsiskirdavo žaliais, raudonais ar juodais rankosaičiais bei spurgais, spalva rodydavo laipsnį. 1935–1936 m. buvo priimta chaki spalvos uniformos variantas.
Visi dubatų karininkai būdavo italai. Jie paprastai būdavo perkelti iš šešių Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso reguliariųjų arabų ir somalių batalionų., kuriems karius komplektuodavo iš šių dienų Somalio ir Jemeno teritorijų.
Dubatai būdavo ginkluoti Mannlicher M1895 šautuvais ir lenktais tradiciniais somalių durklais belavomis.

Kampanijos

1925–1927 m. 3 tūkst. dubatų dalyvavo Sultanatų kampanijoje, t. y., okupuojant Hobjos ir Madžyrtyno sultanatus. 1927 m. antrą pusę dubatai buvo panaudoti reidams į Etiopijos teritoriją, kur telkėsi klano kovotojai iš buvusio Madžyrtyno sultanato. Ireguliariųjų dubatų panaudojimas leido italams išvengti diplomatinių komplikacijų su Etiopija.
Pradžioje dubatų buvo 4 bandos, o Italijos invazijos į Etiopiją metu 1935 m. jų skaičius buvo padidintas iki 10 bandų. 1934 m. gruodžio 5 d. įvyko susidūrimas tarp dubatų padalinio, užėmusio Walwal oazę Ogadene, ir Etiopijos pajėgų, lydėjusių pasienio komisiją. Šis susidūrimas tapo pretekstu vėliau prasidėjusiam Antrajam Italijos-Etiopijos karui. 1936 m. Etiopijos užkariavime dalyvavo beveik 20 tūkst. dubatų ir kitų ireguliarų.
Okupavus Etiopiją dubatai buvo perdislokuoti į Ogadeno dykumą ir palei Prancūzijos Somalilando bei Britų Somalilando sienas. Vėliau jie kovojo prieš Hararo partizanus.
Prieš Italijai įsitraukiant į Antrąjį pasaulinį karą dubatai buvo reorganizuoti, jie buvo glaudžiai integruoti su Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso reguliariaisiais Somalio daliniais. 1-oji dubatų grupė vėliau kariavo generolo Carlo De Simone kolonoje sėkmingame Italijos įsiveržime į Britų Somalilandą 1940 m. rugpjūtį. Dubatai dalyvavo puolant britų koloniją Keniją bei užimant Moyale miestą.
1941 m. Rytų Afrikos kampanijoje dubatai kariavo Pjetro Gadzeros armijų grupėje. 1941 m. britams užėmus Italijos Somalilandą dubatų daliniai buvo išformuoti.
Ugniagesys (laikraštis)

Ugniagesys – Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento ir Lietuvos gaisrininkų draugijos laikraštis, leistas nuo 1989 m. spalio mėn. iki 2014 m. Vilniuje, Švitrigailos g. 18.

Istorija

Leistas kaip atkurtas 1923–1940 m. bei 1942–1943 m. Kaune ėjęs žurnalas „Ugniagesis“. Buvo mėnesinis leidinys, nuo 1992 m. eina 1-2 kartus per mėnesį. Tiražas 1989 m. – 11 000 egz., 1997 m. – 1000 egz.
Redakcijoje dirbo A. Jurkštas, V. Ruzgienė.
Naujoji Kirsna

Istorija

Kaimas atsirado XX a. trečiajame dešimtmetyje išdalijus Didžiosios Kirsnos dvaro žemę.
Sovietmečiu buvo Kirsnos kolūkio centrinė gyvenvietė. Pastatyti kultūros namai, hipodromas, poilsiavietė prie Rimiečio ežero.
Flisingenas

Istorija

Senovėje vadintas Flušingu.
Miestas labai nukentėjo Antrojo pasaulinio karo metu, nes buvo strategiškai svarbioje vietoje.

Futbolas

<…>
Elvyra Valerija Lapukienė

Biografija

Gimė 8 vaikų šeimoje. 1945 m. šeima buvo priversta persikelti į Klaipėdos raj. Šaipių kaimą. Klaipėdos rajone baigė pradinę ir septynmetę mokyklas, 1961 m. baigė Klaipėdos 5-ąją vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Vilniaus universiteto neakivaizdinį skyrių ir įgijo rusų kalbos ir literatūros filologo specialybę
1961–1972 m. pradinių klasių mokytoja Kretingos rajono mokyklose, 1972–2003 m. Plungės 3-ios vidurinės mokyklos mokytoja, 2003–2004 m. Plungės rajono savivaldybės mero patarėja, 2004–2007 m. pensininkė, Seimo nario padėjėja sekretorė. 2007–2011 m. Plungės rajono savivaldybės merė.
1975–1989 m. TSKP narė, nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos narė, nuo 1997 m. Tėvynės sąjungos Plungės skyriaus pirmininkė.
1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narė.  1997–2003 m. Kaimo reikalų komiteto pirmininkė, 2003–2007 m. komiteto narė, Tėvynės sąjungos frakcijos seniūnė.
1981 m. ištekėjo, tais pačiais metais gimė dukra Monika, vyras Antanas Lapukas mirė 1997 m. Plungės rajono mokslo ir studijų fondo tarybos narė, rajono kultūros tarybos pirmininkė, Plungės parapijos Marijos legiono klubo narė.
Arvis FC

Istorija

Klubas įkurtas 2010 m. Dalyvauja Premier Lygos pirmenybėse nuo 2018 m. sezono. 
2018 m. užėmė devintą vietą Premjer Lygos pirmenybėse.
Pakartotinė sueitis

Pakartotinė sueitis (lot. coitus iteratus) – sueitis, vykstanti iškart arba praėjus mažai laiko po pasiekto orgazmo. Ji nėra dažnai praktikuojama, kadangi atsipalaidavimo fazės metu lytinis susijaudinimas atslūgsta, sulėtėja kraujotaka ir kvėpavimas, vyksta detumescencija, erotinės glamonės ir kiti lytiniai dirgikliai neturi tokio stipraus poveikio kaip prieš tai.
Kadangi vyro susijaudinimas nutrūksta greičiau nei moters, tai vyrams pakartotinė sueitis yra sunkiau atliekama nei moterims – vien jau pakartotinei erekcijai pasiekti reikia tam tikro laiko tarpo (jaunesniems vyrams pakanka mažiau laiko nei vyresniems). Be to, po vyro orgazmo – ejakuliacijos sumažėja spermos kiekis vyro organizme ir dėl to pakartotinei ejakuliacijai patirti reikia ne tik daugiau dirgiklių, bet ir laiko. Savo ruožtu moteriai pakartotinė sueitis yra mažiau sudėtinga dėl to, kad jos lytinis susijaudinimas slopsta lėčiau negu vyro.
Pakartotinės sueities specifiką iš esmės lemia refrakcinis laikotarpis. Tačiau kai kuriems vidutinio amžiaus vyrams būdingas užslėptas refrakcinis laikotarpis, kuris jiems leidžia neištraukiant varpos iš makšties atlikti pakartotinę sueitį net ir prieš tai jau ejakuliavus. Tokiu atveju erekcija susilpnėja nežymiai ir neilgam (tai lemia silpna detumescencija), o atliekamos frikcijos ją palaiko ir stiprina. Tokia dviguba sueitis gali trukti net iki 10-20 minučių (tuo tarpu kai įprastinė trunka iki 5 minučių), kadangi pasiekus pirmąją ejakuliaciją lytinis jaudrumas šiek tiek sumažėja (mažėja nervinių centrų jaudrumas), todėl pakartotinės sueities metu ejakuliacija pasiekiama per ilgesnį laiką nei pirmoji. Varpos jaudrumas gali sumažėti ir dėl to, kad per ejakuliaciją išsiliejusi sperma moters makštyje mažina trintį. Naudojant prezervatyvą tokia technika nepatartina, kadangi šių priemonių gamintojai rekomenduoja ištraukti varpą iš makšties iškart po ejakuliacijos, kol varpa nesuglebo ir sperma dėl atsiradusių galimų tarpų tarp varpos ir prezervatyvo nepateko į makštį.
Pakartotinė sueitis gali nesukelti sunkumų tuo atveju, jeigu orgazmas buvo pasiektas nesinchroniškai ir moteris jį jau pasiekė, o vyras dar ne. Tada neiškyla vyro atsipalaidavimo problema, be to, moteris gali lengviau pasiekti kelis orgazmus iš eilės nei vyras – tuomet užtenka tęsti glamones ir frikcijas kol įvyks ejakuliacija.
2006 m. A lyga

A lyga, informacija pirmenybes

Dalyvių skaičius liko nepakitęs (10 dalyvių). Komandos žaidė irgi tokios pat, kaip ir 2005 sezone.
Pirmenybėse dalyvavo 10 komandų, kurios tarpusavyje žaidė keturių ratų sistema. Viso komandos sužaidė po 36 susitikimus.
Šalies čempionai gavo teisę varžytis Čempionų lygos atrankos ciklo varžybose.
Antrą vietą ir penktą vietas („Sūduva“, LFF taurės laimėtoja)  užėmusios komandos, varžėsi UEFA taurės turnyro atrankos varžybose nuo pirmojo etapo.
Trečią vietą užėmusi komanda dalyvavo Intertoto taurės varžybose nuo pirmojo etapo.
Džuba

Istorija

XIX a. turkai Džubos apylinkėse įkūrė Gondokoro prekyvietę. 1922 metais graikų atvykėliai įkūrė miestą prie Baltojo Nilo. 1947 metais vyko Džubos konferencija, kuria buvo suvienytas šiaurės ir pietų Sudanas. Nuo 2011 m. liepos 9 d. – Pietų Sudano sostinė.
Notėnų herbas

Aprašas

Sidabriniame lauke raudoni trigubi vartai su penkiais bokšteliais ir penkiais kryžiais, stovintys ant juodos papėdės, kuriame trys auksiniai obuoliai.

Istorija

Herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-711.
Plokštėtaūsiai

Pavadinimas

Lietuviškas pavadinimas „Plokštėtaūsiai“ kilo dėl plokštelinių antenų, kurias turi visi šiai šeimai priklausę vabalai. Lotyniškas plokštėtaūsių pavadinimas buvo Scarabaeidae, dabar šiuo lotynišku pavadinimu vadinama tik skarabėjų šeima.
Mūro Strėvininkų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Strėvos kairiajame krante buvusioje kalvoje, iš šiaurės, rytų ir pietų apjuostoje upės slėnio. Pietvakariuose piliakalnis siekė aukštumą, nuo kurios buvo atskirtas grioviu ir pylimu. Piliakalnio pietvakarinę dalį su visais čia buvusiais gynybiniais įrenginiais sunaikino XX a. 6 dešimtmetyje ties piliakalniu pastatyta hidroelektrinė ir iškastas naujas kanalas. Duomenų apie piliakalnio išvaizdą iki hidroelektrinės statybos nėra. Dabar išlikusi aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 23 m ilgio ir 20 m pločio rytinėje pusėje bei 8,5 m pločio vakariniame gale, kurios pietvakarių gale dar žymus 0,5 m aukščio, 12 m pločio pylimo kraštas. Šiaurės vakariniame piliakalnio šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra 3 m pločio terasa, nuolaidėjanti į šiaurę. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.
Aikštelės vakarinė dalis nuplauta upės, pati aikštelė ardoma čia esančios prastai prižiūrimos poilsiavietės (šiaurės rytų krašte stovi medinė pavėsinė). Šlaitai apaugę lapuočiais, pietvakariniame šlaite link kanalo veda cementiniai laiptai. Piliakalnis minimas ir Strėvininkų vardu.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 20 000 m².
Į vakarus nuo piliakalnio 1,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Aplinkiniai piliakalniai

Bijautonių piliakalnis 12 kmTartoko piliakalnis 25 kmMančiūnų piliakalnis 12 km
Žaslių piliakalnis 10 kmBurčiakų piliakalnis 15 km
Maisiejūnų piliakalnis 15 kmKalninių Mijaugonių piliakalnis 6 km
Elniakampio piliakalnis 30 kmBuivydonių piliakalnis 9 km
Pridotkų piliakalnis 10 kmBalceriškių piliakalnis 4 km
Beižionių piliakalnis 12 kmPipiriškių piliakalnis 18 km
Žuvyčių piliakalnis 12 km
Plutonizmas

Plutonizmas (pagal graikų požemio pasaulio dievo Plutono vardą) – XVIII – XIX a. geologijos hipotezė, pasak kurios, dauguma geologinių procesų vyksta dėl vidinės Žemės šilumos. Gelmių uolienos (granitas, bazaltas) susiformavusios iš magmos. Vidinių geologinių jėgų pobūdis, veikimo stiprumas ir greitis esąs nekintamas.
Šias pažiūras pirmasis pradėjo skelbti Dž. Hetonas (Jungtinė Karalystė) 1788 m. Plutonizmas vystėsi kovodamas su neptūnizmu, kuris neigė vidinių geologinių veiksnių reikšmę. XIX a. pradžioje įrodyta vulkaninė bazalto kilmė, išaiškinta vidinės Žemės energijos reikšmė vulkanizmo procesams ir žemės drebėjimams, todėl plutonizmas tapo toks pat svarbus, kaip ir neptūnizmas. Plutonizmo pažiūromis rėmėsi pirmoji mokslinė tektonikos hipotezė, kurios teigimu, visi Žemės plutos judesiai kylą dėl vulkanizmo.
Dangriga

Istorija

Gyvenvietė įkurta XVIII a. garifūnų, atsikėlusių iš Hondūro. Miestas pavadintas Stan Kryk Taunu (Stann Creek Town) ir ilgą laiką buvo antras pagal dydį šalyje po Belizo miesto (vėliau jį aplenkė Orendž Volk Taunas). Apie 1980 m. miestas pervadintas garifūnišku pavadinimu Dangriga („stovintys vandenys“).
Civilinis ginčas

Civilinis ginčas – teisinis ginčas, kuris yra ar gali būti sprendžiamas civilinio proceso tvarka bendrosios kompetencijos teisme (t. y. nagrinėjant civilinę bylą). Civiliniai ginčai gali būti sprendžiami teismo (pagal LR CPK) arba ne teismo tvarka - taikinamasis tarpininkavimas (mediacija), derybos ir kt. (kai naudojami alternatyvūs ginčų sprendimo būdai, angl. ADR).