google/wiki40b huggingface dataset:
Rasa Adomaitienė

Biografija

1995 m. baigė verslo administravimo ir vadybos studijas Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete, 1997 m. čia įgijo tarptautinio verslo ir ekonomikos magistro laipsnį.
1998 m. pradėjo darbą užsienio reikalų ministerijos Tarptautinių ekonominių organizacijų skyriuje. 2001–2004 m. buvo Lietuvos nuolatinės misijos Jungtinių Tautų skyriaus Ženevoje pirmoji sekretorė.
2004 m. paskirta URM Ekonomikos departamento Užsienio prekybos politikos skyriaus vedėja, 2005 m. – 133-iojo komiteto skyriaus, 2009 m. – Išorinių ekonominių santykių departamento Prekybos politikos skyriaus vedėja. 2010–2011 m. buvo URM Ekonominio saugumo politikos departamento direktoriaus pavaduotoja, o vėliau – Išorinių ekonominių santykių departamento direktorė.
2014 m. liepos 24 d. R.Adomaitienė paskirta Lietuvos Respublikos ambasadorė Airijoje. Iš ambasadoriaus pareigų atšaukta nuo 2017 m. rugpjūčio 16 d.
1948 m. žiemos olimpinės žaidynės

Miesto rinkimai

Dėl teisės surengti V žiemos olimpines žaidynes rungėsi vos du miestai: Šveicarijos Sankt Moricas ir JAV Leik Plesidas. 1946 m. galiausiai buvo pasirinkta neutrali Šveicarija.
Akrilo rūgštis

Cheminės savybės

Akrilo rūgščiai būdingos visos sočiųjų karboksirūgščių cheminės savybės, tačiau jos rūgštinės savybės yra stipresnės nei sočiųjų karboksirūgščių. Jos druksos yra akrilatai. Akrilo rūgštis reaguoja su alkoholiais ir sudaro esterius:
CH₂=CH-COOH + CH₃OH → CH₂=CH-COOCH₃ + H₂O (reakcija grįžtamoji).
Akrilo rūgšties esteriai ir druskos vadinami akrilatais arba propenoatais. Labiausiai palitę yra metilo, etilo, butilo akrilatai.
Akrilo rūgštis ir jos esteriai lengvai reaguoja tarpusavyje ir su kitais monomerais (pvz., su amidais, akrilonitrilais, stirenu, butadienu) sudarydami polimerus.

Naudojimas

Akrilo rūgštis ir jos dariniai yra labai svarbūs pramonei, naudojami organinėje ir ypač polimerų sintezėje. Pvz., polimerinant akrilnitrilą, gaunamas polimeras poliakrilnitrilas, iš kurio formuojamas cheminis pluoštas nitronas.

Saugumas

Akrilo rūgštis yra erzinantis bei dirginantis odą skystis. Patekus šiai rūgščiai ant odos būtina kuo greičiau plauti tą vietą tekančiu vandeniu ir skubiai kreiptis į gydytoją. Patekusi į akis, ši rūgštis gali išdeginti rageną ir negrįžtamai apakinti. Prisikvėpavus akrilo rūgšties garų gali apimti mieguistumas, pradėti skaudėti galvą. Didelis akrilo rūgšties garų kiekis gali sukelti plaučių edemą.
Lietuviai prie Laptevų jūros

Turinys

Knygoje pasakojama kaip lietuviai buvo išvežti iš Lietuvos, kaip jie keliavo į savo tremties vietą. Daugelis jų manė, kad yra vežami į Ameriką, vienas lietuvis išvyko netgi savo noru.
Tačiau realybė pasirodė besanti kitokia, visi tremtiniai atsidūrė Trofimovsko saloje, esančioje už poliarinio rato. Vos atvykę jie turėjo pasistatyti barakus, kad žiemą turėtų kur gyventi. Barakai buvo pastatyti paskubomis, tad žiemą juose visada būdavo šalta, prisnigdavo, todėl dauguma tremtinių mirė, dar daugiau – susirgo. Sveikieji turėjo dirbti, o už darbą gaudavo tik trupinius. Vėliau, atėjus pavasariui, išlikę gyvi lietuviai buvo išvežti į Bobrovską darinėti sužvejotų žuvų. Bobrovske vienas tremtinių vadų dėl to, jog padėjo išgyventi lietuviams, yra priverstas bėgti. Ties šia vieta pirmasis rankraštis nutrūksta.
Antrajame pasakojama kaip D. Grinkevičiūtė su motina pabėga į Lietuvą. Gimtinėje jos priverstos slapstytis pas draugus ir gimines, netrukus P. Grinkevičienė miršta, ir duktė ją palaidoja savo namo rūsyje. Netrukus autorę sugauna ir vėl ištremia, bet mirus Stalinui, jai leidžia vykti į Omską mokytis. Nuvykusi ji puikiai išlaiko egzaminus. Ties tuo Atsiminimai ir baigiasi.
Kurtina

Kurtina (pranc. courtine) – tai viduramžių fortifikaciniuose statiniuose naudota gynybinė siena tarp dviejų pilies bokštų, arba siena (pylimas) jungianti tvirtovės gretimus bastionus. Kurtinos paprastai išsiskyrė dideliu aukščiu, nuo išorinės pusės buvo juosiamos gynybinių griovių, siekiant apsunkinti priešo puolimą. Priešo tikslas buvo įveikti kurtiną ją pramušant ar išgriaunant. Vėlesniais amžiais sparčiai pradėjo vystytis artilerija, todėl iškilo būtinybė pažeminti kurtinas. Vietoje bokštų imta statyti žemesnes bastėjas, bastionus.
Nuo XVI a. pabaigos atsiradus mažesnės apimties papildomiems gynybiniams statiniams, įrengiamiems priešais tvirtovę (ravelinams ir kt.), šių sienų aukštis pažemėjo, o taikiniu tapo bastionai.
Čiuvašai

Kultūra

Tradiciniai verslai: žemdirbystė (javai, linai), rečiau – gyvulininkystė (avys, galvijai, kiaulės, arkliai), bitininkystė. Amatai: medžio drožyba, puodininkystė, pynimas, audimas, siuvinėjimas. Tarybiniais metais daugelis čiuvašų pradėjo dirbti pramonės įmonėse, kolūkiuose, paslaugų sferoje.
Dauguma tikinčiųjų čiuvašų yra stačiatikiai, tačiau dalis išpažįsta senąjį čiuvašų tikėjimą bei islamą. Išplėtotas muzikinis folkloras, mitologija.

Istorija

Kaip ir Kazanės totoriai, čiuvašai yra Pavolgio bulgarų palikuonys. Tiurkų gentis bulgarai VII-VIII a. atsikraustė iš šiaurės Kaukazo bei Azovo stepių ir susiliejo su vietinėmis finougrų gentimis. Čiuvašai susiliejo daugiausia su mariais, bet išsaugojo savo kalbą. Nuo 1508 m. minimi rašytiniuose šaltiniuose, kaip atskira tauta įėjo į Kazanės chanatą. XVI–XVII a. grįžo į pietinę Čiuvašiją, kurią buvo palikę dėl nogajų ir kipčiakų antpuolių.
Maironis

Biografija

Gimė laisvųjų valstiečių šeimoje, tėvas buvo mažaraštis, bet iniciatyvus valstietis. Namie įgijęs pradinių mokslo žinių ir pramokęs lenkų kalbos, 1873 m. įstojo į Kauno gimnaziją, kurią baigė 1883 m. 1883–1884 m. studijavo literatūrą Kijevo universiteto istorijos ir filologijos fakultete. 1884 m., atsižvelgdamas į tėvų norą, įstojo į Kauno kunigų seminariją. 1888 m. ją sėkmingai baigęs, toliau tęsė mokslus Peterburgo dvasinėje akademijoje, kurią baigė 1892 m.
1893–1894 m. ir 1909–1932 m. dėstė Kauno kunigų seminarijoje, 1909–1932 m. seminarijos rektorius. 1894–1909 m. – Peterburgo dvasinės akademijos profesorius; nuo 1903 m. – teologijos daktaras. 1922–1932 m. Kauno universiteto, (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas) Moralinės teologijos katedros vedėjas. 1923–1924 m. 1932 m. suteiktas Vytauto Didžiojo universiteto garbės daktaro vardas.

Kūryba

Rašyti pradėjo mokydamasis šeštoje klasėje. Pirmuosius eilėraščius jaunas poetas rašė lenkų kalba; vėliau šiuos bandymus jis sunaikino. Reikšmingiausia kūrybos dalis – lyrika. Remdamasi šia romantizmo apraiška vystėsi XX a. I pusės lietuvių poezija. Nemažai eilėraščių virto liaudies dainomis, kai kuriems muziką parašė Juozas Naujalis, Česlovas Sasnauskas.
1885 m. Žvalionio slapyvardžiu „Aušros“ laikraštyje pirmą kartą išspausdintas eilėraštis „Lietuvos vargas“ (vėliau pavadintas „Miškas ir lietuvis“, o paskutinėje redakcijoje „Miškas ūžia“). 1891 m. išspausdinta pirmoji Maironio knyga – „Lietuvos istorija, arba apsakymai apie Lietuvos praeigą“, pasirašyta Stanislovo Zanavyko slapyvardžiu. Ši knyga buvo tiesioginis jo studijų Dvasinėje seminarijoje vaisius.
Teologinių studijų metu jis mažai besireiškė poetine kūryba. Maironio slapyvardžiu poetas pradėjo pasirašinėti studijuodamas Peterburgo dvasinėje akademijoje. 1895 m. pasirodė Maironio eilėraščių rinkinys „Pavasario balsai“.
Kūrybai darė įtakos to laikmečio lenkų, rusų poetų darbai – Adomo Mickevičiaus, J. Kraševskio, J. Slovackio, Aleksandro Puškino, Michailo Lermontovo, taip pat kunigų seminarijos dėstytojo Antano Baranausko „Anykščių šilelis“.
Lietuvos lauko raštininkas

Lietuvos lauko raštininkas (lot. notarius campestris, lenk. pisarz polny litewski) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės pareigūnas, analogiškos pareigos Lenkijos karalystėje vadinosi Karūnos lauko raštininkas. Civilinės centrinės valdžios pareigų atitikmuo – Lietuvos didysis raštininkas.

Istorija

Pareigos įsteigtos 1570 m. Nuo 1633 m. raštininkas negalėjo užimti jokių Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigų. Po kariuomenės pertvarkymo 1717 m. jo pozicijos susilpnėjo. 1775 m. įsteigus Kariuomenės departamentą, buvo vienas žemiausių departamento pareigūnų.
1790 m. Ketverių metų seimas, įvedęs karinius laipsnius, panaikino šias pareigas, o Lietuvos lauko raštininkui buvo suteiktas generolo leitenanto laipsnis ir patikėta armijos inspekcija.

Įgaliojimai

Lietuvos didžiojo etmono, arba Lietuvos lauko etmono štabo narys, atsakingas už kariuomenės administravimą, armijos materialinį aprūpinimą ir apskaitą, atlyginimų kariams išmokėjimą. Jis taip pat pravesdavo kariuomenės apžiūras, kontroliavo ginkluotės kokybę. Lietuvos lauko raštininkas inspektuodavo Ukrainos ir Podolės pilis.
Dagilis

Paplitimas

Eurazijoje dagilio arealas driekiasi nuo Atlanto vandenyno iki Jenisiejaus. Šiaurinė riba eina per centrinę Skandinaviją, Kamos aukštupį, Obės vidurupį, pietinė – per Viduržemio jūrą, Iraką, Volgos žemupį, pietinį Uralą, Altajų. Taip pat gyvena Britų, Viduržemio jūros salose, šiaurės rytų Afrikoje.
Lietuvoje dažnas, aptinkamas ištisus metus, bet nėra gausus.

Išvaizda

Dagilis yra panašaus į žvirblį dydžio, labai spalvingas paukštis. Aplink snapo pamatą raudona juostelė, pakaušis ir kaklo šonai juodi. Nuo skruostų ir ausų link gerklės eina balta juostelė. Nugara ir pečiai rusvi, antuodegis balsvas. Ant juodų sparnų plati skersinė geltona juostelė. Vairuojamosios plunksnos juodos su baltomis viršūnėmis, kraštinės su baltomis dėmėmis apačioje. Krūtinė ir šonai rusvi. Pilvas balsvas, pauodegys baltas. Snapas žalsvai baltas, jo viršūnė tamsesnė. Jaunikliai apaugę ilgais tamsiais pūkais. Patinai yra vidutiniškai 80,6 mm ilgio, sveria 16,7 g, patelės – 77,3 mm ilgio, sveria 15,8 g.

Elgsena

Gyvena parkuose, nedideliuose miškuose, giraitėse tarp laukų, įvairiuose krūmynuose (prie upių, griovių, tvenkinių, sodybų, kapinių, pakelių). Įsikuria grupėmis augančiuose ąžuoluose, klevuose, liepose, guobose, nemėgsta grynų pušynų, eglynų ar baltalksnynų.
Lizdus suka medžių (dažniau spygliuočių) apatinėse šakose. Lizdą krauna balandžio pabaigoje ar gegužės pradžioje iš smulkių šakelių, žolių, augalų plaušų, plaukų, skristukų, siūlų. Lizdai tvarkingi, 7-9 cm skersmens, gūžtos gylis 3-4 cm. Deda penkis baltai melsvus, išmargintus retomis dėmėmis kiaušinius. Juos patelė peri 13-14 dienų. Maždaug dar tiek dienų išsiritę jaunikliai būna lizde. Vasaros viduryje ar pabaigoje jaunikliai pradeda skraidyti.
Dagilis – judrus, nuolat čiulbantis paukštis. Ieškodami maisto skraido iš vienos vietos į kitą, neretai lesa kabodami ore. Rudenį ir žiemą laikosi būreliais nuo 5 iki 20 individų.

Mityba

Dagilis yra svarbus kenkėjų ir piktžolių naikintojas. Lesa kiaulpienių, pienių, varnalėšų, usnių, žliūgių, dagių, kiečių, trūkažolių, įvairių salierinių augalų sėklas, amarus, obelinio žiedgraužio, obuolinio vaisėdžio, lapsukių, lapgraužių lervas.
Konsulinė jurisdikcija

Konsulinė jurisdikcija, taip pat konsulinis teismingumas – konsulo teisė spręsti konsulo atstovaujamos valstybės piliečių ir kitų nacionalinės priklausomybės asmenų ginčus, vykdyti teismingumą jų atžvilgiu atstovaujamos valstybės vardu. Konsuliniam teismingumui vykdyti greta konsulato galėjo būti steigiamas konsulinis teismas.
Konsulinių teismų veikimą reguliavo valstybinės sutartys. Pvz., Vokietijos Imperijos konsuliniai teismai veikė tokiose valstybės kaip Kinija, Japonija, Siamas, Persija, Korėja, Samoa-Tonga (Apija), Turkija, Bulgarija ir Rumunija; Egipte konsulinę jurisdikciją apribojo tarptautiniai teismai (Tribunaux mixtes).

Dabartis

Konsulinis teismingumas šiuolaikinėje teisėje bei konsulinėje praktikoje ribotas. Konsulo įgaliojimai pagal valstybės tarnybos bei tarptautinę teisę daug siauresni nei XVI–XVIII a. galiojusioje nacionalinėje teisėje. Konsulinės jurisdikcijos išraiška šiuolaikinėje konsulinėje teisėje – teisminio pobūdžio funkcijos – teisė atlikti tam tikrus procesinius veiksmus (apklausa), teismo proceso dokumentų įteikimas asmenims, esantiesm užsienyje ir pan. Konsuliniai pareigūnai gali būti konsuliniais teisėjais. Konsulinių teisėjų veiklą komercinio arbitražo srityje reguliuoja 2005 m. Europos chartija dėl konsulinių teisėjų komercinėse bylose.
Darius Eglynas

Darius Eglynas (g. 1979 m. kovo 8 d. Tauragėje) – Lietuvos sportininkas, kultūristas.

Asmeninis gyvenimas

Gimė Tauragėje, užaugo Šilalėje. Vedęs, augina dvi dukras.
Vytautas Prialgauskas

Biografija

1972–1980 m. mokėsi Mažeikių rajono Balėnų aštuonmetėje mokykloje, 1980–1983 m. Mažeikių rajono Tirkšlių vidurinėje mokykloje. 1995–1996 m. mokėsi Tarptautinio respublikonų instituto kursuose. 2002 m. baigė „Baltijas Krievu Institūts“ ir įgijo įmonės administravimo vadybininko kvalifikaciją.
1983–1984 m. Mažeikių kompresorių gamyklos tekintojas, 1984–1986 m. tarnavo kariuomenėje. Nuo 1991 m. balandžio mėn. iki lapkričio mėn. Krašto apsaugos departamento pasienio tarnybos Mažeikių užkardos pamainos viršininkas. Nuo 1992 m. verslininkas, UAB „Parama“ direktorius.
Nuo 1988 m. rudens dalyvavo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio ir Darbininkų Sąjungos veikloje. 1992 m. vienas Lietuvos centro sąjungos Mažeikių skyriaus steigėjų, Mažeikių skyriaus pirmininkas, Lietuvos centro partijos Mažeikių skyriaus pirmininkas.
2008 m. įstojo į „Tvarkos ir teisingumo“ partiją. Paskirtas kandidatuoti Mažeikių vienmandatėje rinkimų apygardoje.
1990–1995 m. Mažeikių rajono tarybos deputatas, 1997–2000 m., 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.
1997 m. vadovavo Valdo Adamkaus prezidento rinkimų štabo Mažeikių atstovybei. Laisvalaikiu domisi Europos šalių ir Lietuvos istorija. Žmona Danguolė, sūnūs Tadas ir Rytis, dukra Lidija.
Alisovo klimato klasifikacija

Alisovo klimato klasifikacija – klimato tipų klasifikacija, pasiūlyta Boriso Alisovo.
Naujasis Providensas

Naujasis Providensas (angl. New Providence) − Bahamų sala Atlanto vandenyne, Vest Indijoje. Labiausiai apgyvendinta Bahamų sala, kurioje yra ir sostinė Nasau.
Salos plotas 207 km². Gyventojų − 330 000 (2008); iš jų tik du trečdaliai bahamiečių.

Istorija

Nuo 1715 m. iki 1725 m. salą buvo okupavę piratai, kurie puldinėdavo ispanų laivus, grįžtančius į Ispaniją pilnais laivais krovinių. Nuo 1725 m. D. Britanijos vyriausybė įsteigė saloje koloniją ir įkūrė karinę bazę Nasau.
1776 m. E. Hopkinsas (Esek Hopkins) su 7 laivų JAV eskadra užpuolė Naujojo Providenso salą ir išlaipino pirmąjį jūrų desantą JAV istorijoje.
XIX a. pradžioje Bahamai tapo beveik negyvenama vieta, išskyrus Naujojo Providenso salą, kuri laikėsi britų karinės bazės dėka.
Sala labai suklestėjo Sauso įstatymo metais, kuomet ji tapo kontrabandos centru.
Nuo 1960 m. Naujasis Providensas tapo amerikiečių poilsio vieta. Čia buvo pastatyta daug turistinių objektų, viešbučių, pagilinta prieplauka, kad galėtų įplaukti dideli kruiziniai laivai.
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Klaipėdos miesto savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Klaipėdos miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru 21 balsu išrinktas Vytautas Grubliauskas. Mero pavaduotojais paskirti Artūras Šulcas (17 balsų) ir Vytautas Čepas (22 balsai).
Modestas Kaseliauskas

Biografija

1997 m. baigė Lietuvos policijos akademiją, 2010 m. baigė ISM Vadybos ir ekonomikos universitetą.
1997–1999 m. Šiaulių miesto valstybinės mokesčių inspekcijos juristas. 1999 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Apeliacijų ir juridinio skyriaus vyresnysis valstybinis mokesčių inspektorius–juristas, 1999–2002 m. Apeliacijų ir juridinio skyriaus vyriausiasis valstybinis mokesčių inspektorius – juristas, vyriausiasis specialistas. 2002 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos Teisininkų grupės vyriausiasis specialistas, 2002–2003 m. Teisininkų tarnybos vedėjas.
2003 m. Šiaulių apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos viršininko pavaduotojas, 2003–2005 m. šios valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas. 2005–2014 m. Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos viršininkas.
Vedęs. Žmona Karolina. Sūnus Timonas.
Bendrabutis

Austrija

Austrijoje studentų bendrabučių valdytojai yra privačios organizacijos. Kai kurios artimos politinėms partijoms, lobistinėms asociacijoms, valstybės ar savivaldybės institucijoms, bažnytinėms įstaigoms. Jos yra ne pelno siekiančios organizacijos. Dauguma valdo vos po 1 bendrabutį, daugiausiai – 10 ir daugiau. Austrijoje yra 192 studentų bendrabučiai su 23 976 vietų, juos valdo 105 organizacijos (1997–1998 m.).
9,9 proc. studentų gyvena studentų bendrabučiuose (2006 m.) Vidutinė nuomos kaina – 232 eurų; kaina plg. bendrai nuomojant butą (WG) – 277, gyvenant atskirai – 347 eurų.
Cosplay

Cosplay (nuo angl. costume play, liet. kostiumų žaidimas) – popkultūros reiškinys, pradėjęs plisti iš Japonijos XX a. pabaigoje, kai žmonės persirengia ir dėvi mėgstamų herojų kostiumus iš filmų, videožaidimų, komiksų, fantastinės literatūros, japonų manga ir anime žanrų kūrinių.

Apie Cosplay

Iš pradžių persirengimas mėgstamų herojų drabužiais buvo pavienių žmonių hobis ar vakarėlių akcentas. Po 1990 m. reiškinys išpopuliarėjo ir yra laikomas viena popkultūros dalių. Cosplay pradžia siejama su JAV vykstančiais teminiais fantastikos žanro kūrinių gerbėjų susirinkimais, į kuriuos dalis dalyvių ateidavo pasipuošę mėgstamų herojų drabužiais ar apsirengimo akcentais. Terminą įvedė japonų žurnalistas Nobuyuki Takahashi, 1984 m. apsilankęs tokiame renginyje Los Andžele. Be kostiumų, cosplay persirengėliai gali imituoti kitus herojų bruožus: veidą, plaukų spalvą, elgseną.
Po 1990 m. cosplay persirengėliai tapo įprasti fantastikos, anime mėgėjų festivaliuose, videožaidimų, animacinių, meninių filmų pristatymuose, mugėse (pvz., „Comiket“). Daugelis cosplay persirengėlių visa tai vertina rimtai, ne vien kaip laisvalaikio praleidimą ir pramogą, nepritaria, kad tai galėtų būti atitrūkimo nuo realybės forma. Paprastai cosplay persirengėliai kuria kostiumus savo rankomis, iš lengvai prieinamų kasdieniniame vartojime medžiagų. Tačiau cosplay kostiumų vertė kartais gali siekti 1000 JAV dolerių ir daugiau. Jie gali būti nuomojami. 2013 m. JAV pradėtas transliuoti realybės šou „Heroes of Cosplay“ susilaukė kritikos. Anot „New York Post“ apžvalgininkės Linda Stasi, cosplay persirengėliai jame atitrūksta nuo realybės ir tikrai nori būti fantastiniais herojais, kuriuos vaizduoja.
Lietuvoje vyksta įvairių Cosplay konkursų ir renginių: Comic Con Baltics renginyje vyksta didžiausias Baltijos šalyse Cosplay konkursas trunkantis dvi dienas ir sukviečiantis per 200 kostiumų kūrėjų iš Lietuvos ir kaimyninių šalių. Anime Nights - seniausiausias japonų kultūros festivalis Lietuvoje. Anime Weekend - Japonų kultūros renginys. Now Japan - japonų kultūros festivalis. GameOn kompiuterinių žaidimų renginys.
Viktoras Andriušis

Viktoras Andriušis (1908 m. sausio 10 d. Gaidžiai, Tauragnų valsčius – 1967 m. kovo 27 d. Bostonas, Masačiusetso valstija) – Lietuvos dailininkas, scenografas.

Biografija

1931 m. baigė Kauno meno mokyklą. 1931–1944 m. Valstybės teatro Kaune (1941–1944 m. Kauno didysis teatras) scenografas, vyr. dailininkas. Sukūrė dekoracijų dramos, operos, baleto spektakliams. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. į JAV. 1950–1953 m. čia sukūrė dekoracijų lietuvių spektakliams, apipavidalino įvairių švenčių, renginių.
Varanauskas

Žymūs žmonės

Kaime gimė TSRS didvyris Juozas Vitas (1899–1943).
Nernsto lygtis

Nernsto lygtis yra elektrochemijos lygtis, kuri susieja pusiausvyrinį redukcijos potencialą su standartiniu elektrodo potencialu, temperatūra, aktyvumu ir reakcijos koeficientu elektrocheminėje ląstelėje. Ji taip pat gali būti naudojama ir norint nustatyti elektrocheminės ląstelės įtampą. Lygtis pavadinta vokiečių fizikinės chemijos mokslininko Walter Nernst garbei, kuris pirmasis ją suformulavo.
Kęstutis Kaušyla

Kęstutis Kaušyla (1922 m. sausio 6 d. – 2012 m. lapkričio 7 d. Utenoje) – Lietuvos geografas, klimatologas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1947 m. baigė Vilniaus universitetą. 1955 m. apgynė disertaciją „Šalnos Lietuvos TSR“, geografijos mokslų kandidatas.
1947–1960 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1958 m. docentas. 1962–1963 m. Geologijos ir geografijos instituto Klimatologijos sektoriaus vadovas. 1966–1976 m. Agrometeorologijos laboratorijos viršininkas. 1976–1981 m. Vilniaus hidrometeorologijos observatorijos Taikomosios klimatologijos skyriaus viršininkas. 1981–1988 m. dirbo Žemės ūkio ekonomikos institute.

Mokslinė veikla

Sukūrė pirmuosius Lietuvos mikroklimatinio rajonavimo žemėlapius.
Kauno radijo gamykla

Kauno radijo gamykla (KRG) – radiotechnikos gamykla Kaune, veikusi 1953–1995 m., viena didžiausių Kauno įmonių. Iš pradžių vadinosi Kauno radijo fabrikas, nuo 1980 m. „Banga“.

Istorija

Gamykla pradėjo veikti nebaigtoje statyti Prisikėlimo bažnyčioje: 1952 m. vasario 8 d. Stalinas pasirašė potvarkį, kuriuo nurodė pastate įkurti radijo imtuvų gamyklą (dab. Žemaičių g. 31). Vėliau pastatyti nauji gamybiniai ir administraciniai korpusai (dab. Savanorių pr. 64), įkurtas konstruktorių biuras.
1969–1971 m. KRG specialusis konstravimo biuras sukonstravo tranzistorinių magnetolų Minija-5, Minija-6, Nida, Nida-2, Nida-3 pramoninius pavyzdžius, jie gerai įvertinti to meto SSRS žinybose, konstruktoriai apdovanoti diplomais, tačiau šios magnetolos nebuvo pradėtos gaminti. Nuo 1973 m. KRG pradėta orientuoti išskirtinai televizorių gamybai, dalinai – kaip pagrindinė televizorių tiekėja būsimai 1980 m. Maskvos olimpiadai.
KRG gaminiai buvo siunčiami į 18 SSRS televizorių gamyklų, eksportuojami į 16 užsienio šalių (Belgiją, Čekoslovakiją, Daniją, Didžiąją Britaniją, Italiją, Jugoslaviją, Lenkiją, Olandiją, Suomiją, VFR ir kt.). Nemaža dalis produkcijos buvo skiriama SSRS kariuomenės reikmėms.
1993 m. rugpjūčio mėn. įmonė privatizuota, jos akcijų įsigijo koncernui EBSW priklausančios investicinės akcinės bendrovės. Žlugus televizorių gamykloms Rusijoje ir Baltarusijoje, „Banga“ prarado rinką televizorių komponentams, tuo pat metu nutrūko užsakymai iš Rusijos karinės pramonės. 1995 m. balandžio 25 d. paskelbtas bankrotas. Vėliau dalis KRG padalinių tęsė savo veiklą kaip atskiros įmonės, televizoriai su „Šilelio“ prekės ženklu gaminami Turkijoje.

Kultūrinė veikla

1958 m. kino operatorius Steponas Uzdonas gamykloje įkūrė „Bangos“ kino studiją, kuriai vėliau suteiktas liaudies kino studijos pavadinimas.
1967–1995 m. buvo leidžiamas savaitraštis „Banga“. Iki 1987 m. ėjo kaip Kauno radijo gamyklos, iki 1990 m. – Lietuvos televizijos technikos gamybinio susivienijimo „Banga“ savaitraštis. Tiražas: 1967 m. 3000 egz., 1994 m. 1500 egz.
Gamykloje veikė mišrusis choras „Banga“. Vadovai: Juozas Šidlauskas, Vytautas Pučinskas ir kt.
Liepakojų mūšis

Istorija

Dar 1945 m. vasario 12 d. partizanai, ginkluoti kulkosvaidžiais, automatais puolė Miroslavą, nukovė 20 stribų bei milicininkų, nusiaubė NKVD ir valsčiaus komiteto pastatus, paėmė daug įvairių ginklų, tarp jų 4 kulkosvaidžius, 5 automatus, dokumentų, apvalių ir kampinių antspaudų (spaudų). NKVD iš savo informatorių sužinojo, kad partizanai ruošiasi pulti Simną. Vasario 21 d. 6 val. ryto ūkininko Gaulės sodyboje apsistoję partizanai buvo apsupti okupacinės kariuomenės, įnirtingos kautynės vyko – 2 valandas. Kareiviai padegė kaimo pastatus. Dalis partizanų dūmų priedangoje pasitraukė į Palias (pelkė prie Žuvinto ežero), 22 žuvo, tarp jų ir A. Kušlis. Kareivių žuvo mažiau.
Pasak NKVD raporto, partizanai atkakliai priešinosi, sužeisti užuot pasidavę į nelaisvę nusišaudavo. Partizanų lavonai niekinti Simne, suimti žuvusiųjų tėvai buvo priversti juos mesti į bendrą duobę Simno ežero pakrantėje ir užkasti. 1989 m. jų palaikai buvo perlaidoti Simno kapinėse.

Atminimas

1990 m. partizanų palaidojimo vietoje pastatytas paminklas su žuvusiųjų pavardėmis, 2006 m. mūšio vietoje – tipinis atminimo ženklas. 
Liepakojų mūšis minimas partizanų kurtose dainose.