google/wiki40b huggingface dataset:
John Dunstable

Džonas Dansteblis (arba Dansteplis, angl. John Dunstable, John Dunstaple; apie 1390 − 1453 m. gruodžio 24 d.) – XV a. pirmos pusės anglų kompozitorius pereinamuoju laikotarpiu iš viduramžių į renesansą.

Biografija

Beveik nėra išlikę jokių žinių apie Dansteblio gyvenimą. Pirmą kartą jis minimas prancūzų poeto Martin le Franc poemoje apie 1440 m., kurioje minimi kompozitoriai Gijomas Diufai ir Žilis Benšua, esą pradėję kurti geresnę muziką pasimokę iš anglo Dansteblio. Dansteblio pomirtinėje epitafijoje Šv. Stepono bažnyčioje Londone nurodyta mirties data − 1453 m. gruodžio 24 d. Minima, kad jis tarnavo Bedfordo kunigaikščiui ir, be muzikavimo, užsiėmė astronomija ir matematika. Spėjama, kad Dansteblis gimė apie 1390 m. Dansteblio miestelyje Bedfordšyre. Jo žinomumą kontinentinėje Europos dalyje gali paaiškinti, kad jis, tikriausiai, kartu su Džonu Lankasteriu, Bedfordo kunigaikščiu ir karaliaus Henriko V-ojo broliu, buvo Prancūzijoje, nes joje kunigaikštis nuo 1423 m. buvo paskirtas regentu.
1427 m. minimas užmokestis Danstebliui tarnystėje pas našlę karalienę Joaną, kuriai kompozitorius tarnavo, spėjama, iki jos mirties 1437 m. Po to pradėjo tarnauti Bedfordo kunigaikščio broliui Glosterio hercogui Hampriui. Gali būti, kad Dansteblis buvo dvasininku, nors jokių tikrų žinių apie tai nėra. Jo kapas neišliko sudegus Šv. Stepono bažnyčiai 1666 m. Viso Danstebliui priskiriama apie 50 − 60 kūrinių, tarp kurių dvi pilnos mišios. Dansteblis įvardijamas vienu pirmųjų renesanso kompozitorių. Visgi, jo kūryboje yra daug viduramžiškos muzikos formų. Dansteblis padarė įtakos Burgundijos muzikos mokyklos susiformavimui. Jo muzikos manuskriptai Italijoje ir Vokietijoje rodo, kad savo gyvenimo metu Dansteblis buvo žymiu kompozitoriumi.
Pakalnių geomorfologinis draustinis

Apie draustinį

Draustinyje saugomas Baltijos aukštumų lauko moreninių plokščiakalvių ruožo etalonas Aukštaičių aukštumoje. Tai didelė plokščiakalnė, apklota limnoglacialiniais moliais, stačiais šlaitais nusileidžianti į gilius duburius. Draustinio plotas 420 ha. Įsteigtas 1988 m.
Šalia draustinio yra gamtos paveldo objektai – Pakalnių ąžuolas ir Utenio akmuo.
Gnomas

Etimologija

Žodis gnomas kildinamas iš lot. gnomus, kuris, manoma, išsivystė iš genomos, reiškiančio „žemės gyventojas“.
Milicijos majoras (1936-1943)

Milicijos majoras (rus. майор милиции) – specialusis aukščiausiojo TSRS milicijos personalo laipsnis 1936-1943 m. Atitiko valstybės saugumo majorą (NKVD sistema), kombrigą Raudonojoje Armijoje ir pirmo rango kapitoną kariniame laivyne. Šis laipsnis atitiko dabartinį karinį laipsnį brigados generolas (TSRS - kombrigas).
Milicijos laipsnių sistemoje žemesnis laipsnis buvo milicijos kapitonas, o aukštesnis – milicijos vyresnysis majoras.
Milicijos majorams, atitarnavusiems 5 metus su šiuo laipsniu ir teigiamai atestuotiems, būdavo suteikiamas milicijos vyresniojo majoro laipsnis.

Laipsnio istorija

Milicijos majoro laipsnis TSRS NKVD darbininkų ir valstiečių milicijos sistemoje buvo įvestas 1936 m. balandžio 26 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu, kuris buvo paskelbtas 1936 m. gegužės 5 d. NKVD įsakymu Nr. 157.
Ši laipsnių sistema veikė iki 1943 m. vasario 9 d., kai TSRS AT Prezidiumo nutarimu „Apie NKVD ir milicijos organų vadovaujančio personalo laipsnius“ (О званиях начальствующего состава органов НКВД и милиции) buvo įvesta nauja specialiųjų laipsnių sistema, atitikusi kariuomenės laipsnius.
Haraldas II

Biografija

Vesekso ir Kento erlo Godwine’o antrasis sūnus.

Santuoka ir vaikai

Haraldo pirma santuoka buvo su Eldgita (Edita) Gulbės kaklas, tačiau ši santuoka nebuvo sudaryta pagal bažnyčios kanonus ir nebuvo laikoma teisėta. Nuo Eldgitos Haraldas turėjo bent jau šešis vaikus, iš kurių Gita Veseksietė, Kijevo didžiojo kunigaikščio Vladimiro Monomacho žmona. Haraldo ir Eldgitos sūnūs, Godvinas, Edmundas ir Magnusas 1060 ais metais dalyvavo kovoje prieš Vilhelmo I Užkariautojo karius, tačiau patyrė pralaimėjimą nuo Brajano Bretono. 
Po įstojimo į anglų sostą, 1066 metais Haraldas vedė Alditą, Mersijos erlo Elfgaro dukterį. Aldita Haradui pagimdė du sūnus (galbūt dvynukus), Haroldą ir Ulfą, kurie po normandų užkariavimo , tikriausiai, buvo išvežti iš Anglijos ir baigė savo gyvenimą tremtyje.

Valdymas

1053 m. paveldėjo tėvo pareigas. 1064 ar 1065 m. lankėsi Normandijoje, kur patvirtino karaliaus Eduardo Išpažinėjo pažadą po mirties perduoti sostą kunigaikščiui Vilhelmui. Paskelbtas valdovu pagal bevaikio karaliaus Eduardo Išpažinėjo paskutinę valią: greitai numalšino kitus pretendentus. Žuvo per Hastingso mūšį, po kurio Anglijos karaliumi tapo Vilhelmas I Užkariautojas.
Kurpių giria

Kurpių giria (lenk. Puszcza Kurpiowska) – tai didelis miškų masyvas, kurį sudaro dvi girios: Bialos giria ir Zielonos giria. Giria yra Kurpių lygumoje per kurią teka Narevo upė. Giria šiaurėje ribojasi su buvusia Rytų Prūsijos teritorija, rytuose su Pisos upe, pietuose su Narevo upe ir vakaruose su Ožico upe. Girios pavadinimas kilęs nuo Kurpių kaimo.

Istorija

XVI a. giria buvo vadinama Zagajnica. Giria tuo metu buvo išsidėsčiusi tarp Pšasnyšo, Lomžos ir Ostrolenkos miestų. XVIII a. į bendrą girios pavadinimą įtrauktos Bialos ir Zielonos girios, kurios priklausė Plocko vyskupijai. Ilgainiui Zielonos giria imta tapatinti su bendru Kurpių girios pavadinimu. XX a. apie 33 % girios buvo apaugę miškais. Apie 95 % medžių sudarė pušys, alksniai, eglės, ąžuolai ir beržai.
Bastūnai I

Istorija

Kaimas minimas 1652 m. Videniškių krikšto metrikų knygoje.
Centrifuga

Centrifuga – laboratorijose naudojamas įrenginys, kuris suka objektą apie nejudamą ašį. Centrifuga veikia naudojant sedimentacijos principą, kai įcentrinis pagreitis tankesnes medžiagas atskiria išilgai spindulio.
Kauno Tirkiliškių pradinė mokykla

Istorija

Kauno Tirkiliškių pradinė mokykla įsteigta 1977 m. birželio 16 d. Kauno rajono darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto sprendimu Nr. 205 ir Kauno rajono Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto potvarkiu Nr. 542. Nuo 1997 m. sausio 1 d. Tirkiliškių pradinė mokykla priklauso Kauno miesto švietimo ir ugdymo skyriui.
Lietuvos talentai (2 sezonas)

Formatas

Pirmose 12-oje laidų buvo transliuojamos atrankos. Šiais metais, skirtingai nei pirmajame sezone, net gavę tris „taip“ dalyviai nebūtinai patekdavo į pusfinalį. 13-oje laidoje (lapkričio 28) d. teisėjai dalyvius į pusfinalį rinkosi iš tų kurie gavo tris ar du „taip“. Gavę vieną „taip“ dalyviai patekti į pusfinalį nebegalėjo. Nuo gruodžio 5 d. prasidėjo pusfinaliai. Iš viso jų buvo penki (visuose varžėsi po 10 dalyvių). Į finalą, vykusį 2011 m. sausio 16 d. iš viso pateko taip pat 10 dalyvių.
Biblija

Lietuviška Biblija

Biblijos fragmentai į lietuvių kalbą turėjo būti pradėti versti po Lietuvos krikšto (be jų neįsivaizduojama pati christianizacija). Remiantis amžininkų pasakojimais, pirmasis Bibliją į lietuvių kalbą vertė Stanislovas Rapolionis, tačiau jo vertimas neišliko. Biblija pradėta versti iš liuteroniško varianto. Pirmieji Šventojo Rašto vertimai  buvo padaryti pačioje pirmojoje lietuviškoje knygoje – Martyno Mažvydo „Katekizme“. Jame išverstos dvi psalmės, taip pat Naujojo Testamento fragmentai. 1579 m. Baltramiejus Vilentas lietuviškai pirmasis išleido evangelijas.
Pirmasis visą Bibliją į lietuvių kalbą 1579–1590 m. išvertė liuteronų kunigas Jonas Bretkūnas (1536–1602). Pirmieji katalikiški vertimai padaryti M. Daukšos ,,Katekizme" (1595 m.) ir ,,Postilėje" (1599 m.), reformatų – 1598 m. M. Petkevičiaus ,,Katekizme„.
Visas ,,Šventasis Raštas“ lietuviškai pradėtas leisti 1657–1659 m. Londone (reformatų kunigo S. B. Chilinskio vertimas), tačiau leidimas nebaigtas.
1735 m. Karaliaučiuje išleistas bendras reformatų ir liuteronų Biblijos vertimas, pavadintas dr. Jono Jokūbo Kvanto (1686–1772 m.) vertimu. Jį rengiant prisidėjo J. Berentas, K. Milkus. Vėliau jis buvo ne kartą tobulinamas: 1755 m. pasirodė A. Šimelpenigio suredaguotas antras leidimas, 1816 m. ir 1824 m. L. Rėzos perredaguoti trečias ir ketvirtas leidimai. 1853 m. ir 1865 m. išleisti F. Kuršaičio leidimai. Ir vėliau, net iki XX a. vidurio protestantų Biblija, išleista Vokietijoje ar Anglijoje buvo laikoma Rėzos ir Kuršaičio išversta.
1911–1937 m. šešiais tomais išleistas arkivyskupo dr. Juozapo Skvirecko (1873–1959) Biblijos vertimas.
1961 m. Britų ir užsienio kraštų Biblijos draugija Londone išleido lietuvių teologo, filosofo, profesoriaus Algirdo Jurėno išverstą Naująjį Testamentą (iš graikų kalbos) ir psalmes (iš hebrajų kalbos). Šį leidinį, pasižymintį vertimo tikslumu, spausdina įvairios Vakarų krikščioniškos organizacijos. Jis yra plačiai paplitęs ir Lietuvoje. 1996 m. išleista kita šio Naujojo Testamento redakcija. 2000 m. išleido viso Šventojo Rašto vertimą iš hebrajų, aramėjų ir graikų kalbų.
1972 m. Lietuvoje išleistas kun. Česlovo Kavaliausko parengtas Naujojo Testamento vertimas, kuris dabar naudojamas beveik visuose Biblijos leidimuose lietuvių kalba.
Pasinaudojus metodistų kunigo Kosto Burbulio (1903–2001 m.) Biblijos vertimu, 1996 m. buvo išleistas „Tikėjimo žodžio“ Biblijos leidimas. 2010 m. dienos šviesą išvydo jau šeštasis paredaguotas šios Biblijos leidimas.
1998 m. Lietuvos vyskupų konferencija išleido Šventąjį Raštą, sudarytą iš skirtingų vertimų – A. Rubšio Senojo Testamento vertimas buvo sujungtas su Č. Kavaliausko Naujojo Testamento vertimu. Tokiu pat pagrindu 1999 m. Lietuvos Biblijos draugijos paredaguotas buvo išleistas pirmasis ekumeninis lietuviškas Šventojo Rašto leidimas. Šiuo metu jis plačiai naudojamas katalikų ir protestantų tarpe.
2000 m. išleistas liuteronų kunigo dr. A. Jurėno verstas visas Šventasis Raštas, kuris pasižymėjo pažodiniu vertimu.
Mažasis apuokas

Išvaizda

Mažasis apuokas yra mažesnis už naminę pelėdą, skiriasi ilgomis „auselėmis“, oranžiškomis akimis. Patino ir patelės kūno viršutinė pusė gelsvai ruda su išilginėmis dėmėmis bei taškeliais ir skersiniais dryželiais. Skruostai pilkai gelsvi. Viršugalvyje pora ilgų „auselių“. Apatinė kūno pusė šviesesnė, su didelėmis išilginėmis dėmėmis bei retais skersiniais dryžiais. Plunksnuotos kojos šviesiai gelsvos. Snapas ir nagai juodi, rainelė oranžiška. Svoris apie 290-310 gramų. Jauniklių plunksninis apdaras panašus į suaugusiųjų. Pūkinis apdaras trumpas, minkštas, baltos spalvos.

Paplitimas

Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Botnijos įlanką, Baltosios jūros pakrantę, Obės vidurupį, Jenisejaus aukštupį, Lenos vidurupį, Amūro baseiną, pietuose – Mongoliją, Altajų, Pamyro vakarinę dalį, Užkaukazę, Mažąją Aziją, Viduržemio jūros pakrantę. Gyvena šiaurės vakarų Afrikoje, daugelyje salų.
Lietuvoje aptinkamas ištisus metus.

Biologija

Gyvena spygliuočių miškuose, parkuose ir soduose. Naktinis paukštis. Lytiškai subręsta pirmaisiais gyvenimo metais. Užima varnų ir šarkų lizdus. Dėtyje paprastai būna 3–8 kiaušiniai, kurie sveria po 28 gramus. Peri tik patelė apie 28 dienas. Žuvus pirmajai dėčiai, dedama antra. Tik išsiritęs jauniklis sveria apie 20 gramų. Monogamai, poros nepastovios.
Minta peliniais graužikais, rečiau – kitais paukščiais, varliagyviais ir bestuburiais.
Power Nine

Power Nine (liet. „galingasis devynetukas“) – paplitęs terminas devynerioms Magic: the Gathering žaidimo kortoms, kurios buvo išleistos pačiuose pirmuose žaidimo leidimuose: „Alpha“, „Beta“ ir „Unlimited“ 1993-iųjų pabaigoje ir 1994-ųjų pradžioje. Šiuo metu jos turi „restricted“ statusą „Vintage“ turnyrų formate (kiekvienos iš devynerių galima tik viena kopija kaladėje, vietoje normaliai taisyklių leidžiamų 4 kopijų) ir yra uždraustos „Legacy“ formate – vieninteliai du „vienas prieš vieną“ turnyrų formatai, kur tokių senų leidimų kortos dar leidžiamos apskritai.
Visos devynios kortos buvo tokios universaliai galingos, kad žaidėjai jas naudodavo beveik visose kaladėse, taip mažinant skirtingų kaladžių įvairovę. Taip pat, jos suteikdavo didžiulį pranašumą prieš žaidėjus, kurie šių kortų neturėdavo. Perkant iš antrų rankų, jų rinkos kaina priklausomai nuo kortos siekia tūkstančius ar keliolika tūkstančių JAV dolerių už vieną. Kainą kelia ne tik jų galingumas žaidime, bet ir kortų žinomumas, paklausa tarp kolekcionierių. Dėl savo kainos jos, kaip ir kitos retesnės ir brangesnės Magic: the Gathering kortos, būna padirbinėjamos. Egzistuoja įvairūs metodai atpažinti padirbtas kortas, dažniausiai dėl jų prastesnės kokybės.
Daugumos šių kortų efektai vėliau buvo perleisti naujuose leidimuose ant kitų kortų, tačiau arba tik panašūs bet silpnesni, arba tų kortų manos kaina padidinta kad būtų adekvatesnė duodamai naudai, arba pridėti papildomi apribojimai ar papildoma alternatyvi kaina. Pačios kortos originalioje formoje, skirtingai nei daug kitų, niekada nebuvo perleistos. Vienintelis modernus „Power Nine“ perleidimas, su alternatyviais moderniais piešiniais, buvo tik kortų, skirtų kaip prizai už pasiekimus turnyruose – šios specialios kortos yra didesnės už įprastas ir jų negalima naudoti žaidime.
Skaitmeninė kabelinė televizija

Skaitmeninė kabelinė televizija (angl. Digital Video Broadcasting – Cable, DVB-C) – kabeliniais tinklais transliuojamos skaitmeninės televizijos standartas, užtikrinantis daug geresnę vaizdo ir garso kokybę (MPEG-2 ar MPEG-4 vaizdo glaudinimo standartai) nei įprastinė TV. Jau daugelyje Europos šalių naudojamas DVB-C formatas kabeliniais tinklais transliuojamai televizijai. Norint žiūrėti kabelinę skaitmeninę televiziją, būtinas tam pritaikytas televizorius arba DVB-C formato TV priedėlis. Norint žiūrėti koduotus kanalus, reikia įsigyti iškodavimo kortelę iš transliuotojo arba jo atstovo.
Skaitmenines transliacijas siūlo kabelinės televizijos operatoriai, jų Lietuvoje yra 29. Šio tipo skaitmeninė TV yra mokama, TV žiūrovas turi mokėti abonentinį mokestį, tačiau tuo pačiu abonentai gali gauti ir raiškiosios skaitmeninės televizijos (HDTV), interneto bei fiksuoto telefono ryšio paslaugas.
Kolumbijos transportas

Kolumbija turi pakankamai išvystytą transporto tinklą, tačiau susisiekimas sausuma su užsienio valstybėmis pakankamai sudėtingas. Kelių tiesimas ir jų priežiūra išlieka vyriausybės prioritetu.

Keliai

2002 m. šalyje buvo 110 000 km kelių, iš kurių apie 26 000 km buvo grįsti. Dauguma jų yra išplaunami arba juos užverčia nuošliaužos.

Oro transportas

Oro transportas šalyje yra labai svarbus ir gerai išplėtotas. 2001 m. šalyje buvo 1 066 oro uostų, iš kurių tik 96 turėjo grįstus pakilimo takus. Viena iš anksčiausiai įkurtų oro linijų yra šalies „Avianca“. Daugiausiai keleivių aptarnauja 6 oro uostai: Bogota, Barankilija, Medeljinas, Kalis, Kartagas, San Andresas.

Jūrų transportas

Pagrindiniai Karibų regiono uostai yra Barankilija, Kartagas.
Jonas Sadovskis

Biografija

1980 m. baigė Elektrėnų energetikų mokyklą, energetikas. 2004–2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario padėjėjas sekretorius. 2009 m. Trakų rajono mero pavaduotojas.
2007–2010 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.
1999 m. Naujoji sąjunga (socialliberalai), nuo 2004 m. Darbo partijos Trakų rajono skyriaus narys.
Lentvario futbolo klubo „Klevas“ prezidentas. Sutuoktinė Birutė, vaikai Inga, Edvardas.
Beilo piramidė

Beilo piramidė (angl. Ball's Pyramid) – erozinė vulkano liekana, susiformavusi prieš maždaug 7 milijonus metų. Šis gamtos kūrinys yra 20 kilometrų į pietryčius nuo Lord Hau salos, Ramiajame vandenyne ir priklauso Australijos Naujojo Pietų Velso valstijai. Uola yra 562 metrų aukščio – tai aukščiausia pasaulyje vientisa uola. Jos plotis siekia 400 m. Nuo Australijos ši uolos piramidė yra nutolusi 700 km.

Istorija

Piramidė buvo pavadinta Henrio Lidžberdo Beilo vardu, kuris ją atrado 1788 metais. Tais pačiais metais buvo atrasta ir Lordo Hau sala.
Pirmieji alpinistai užkopę į šią uolą 1965 metais buvo alpinistai iš Sidnėjaus alpinistų klubo – Bryden Allen, John Davis, Jack Pettigrew ir David Witham. 1982 m. lipimas į šią uolą buvo uždraustas, o vėliau (1986 m.) uždraustas ir patekimas. 1990 metais pasikeitė nuostatos ir buvo leista vėl siekti Beilo piramidės viršūnės.
2000–2001 metais ant piramidės buvo rastas vabzdys Dryococelus australis, anksčiau laikytas išnykusiu.
Elvenking

Biografija

1997 m. spalio mėn. du draugai gitaristai Aydanas ir Jarpenas suformavo šia grupę. Nors greitai prie jų prisijungė bosistas Sargonas, šiai jaunai grupei kilo problemos dėl narių trūkumo. 1998-ųjų kovą Damnagoras prisijungė prie grupės kaip pagrindinis vokalistas. Netrukus rugsejį prisijungė būgnininkas Zenderis ir grupė buvo iki galo suburta.
Grupės tikslas buvo sujungti folklorinį metalą ir power metal į vieną žanrą. 2000-aisiais buvo išleistas To Oak Woods Bestowed demonstracinis albumas. Albumas buvo gana sėkmingas ir grupė pasirašė kontraktą su vokiška įrašų kompanija AFM Records.
Netrukus Gorlanas prisijungė prie grupės kaip bosistas, nes Sargonas jau buvo palikęs.
Pirmas studijinis albumas Heathenreel buvo išleistas 2001 m. liepos 23 d. ir buvo liaupsinamas kritikų visoje Europoje.
2002-ųjų rugpjūtį vokalistas Damnagoras paliko grupę dėl sveikatos problemų. Elvenking susirado naują vokalistą Kleidą, kuris grupėje atgaivino liaudies muzikos dvasią. Netrukus prisijungė smuikininkas ir pianistas Elyghenas. Pasikeitimas grupės sudėtyje vedė antro albumo Wyrd link. Albumas buvo išleistas 2004 m. balanžio 19 d. Antrasis albumas išryskino unikalaus grupės stiliaus pakilimą.
2004 m. pabaigoje Damnagoras grįžo į savo - vokalisto - vietą grupėje, kurią buvo užėmes Kleidaas, ir Elvenking pradėjo dirbti prie trečiojo albumo - The Winter Wake.
2005 m. vasario 4 d. gitaristas ir vienas iš grupės įkurėjų Jarpenas paliko grupę.
The Winter Wake buvo išleistas 2006-ųjų kovo 11-ą.
2006 m. lapkričio 3 d. buvo pranešta apie naują albumą. Jis buvo išleistas 2007 m. rugsėjo 14 d. Albumas buvo pavadintas The Scythe. Tai yra abstraktus albumas apie mirtį.
2008 m. balandžio 14 d. pranešta, kad išleis „visiškai akustinį albumą“. Grupė paaiškino, kad šį albumą smarkiai paveikė liaudies muzika ir kad jie jau turi medžiagos „sunkesniam“ albumui, bet jis bus išleistas veliau, po akustinio albumo. Albumas Two Tragedy Poets (...and a Caravan of Weird Figures) buvo išleistas tų pačių metų lapkričio 14 dieną.
2009 m. sausio 14 d. grupė pranešė apie naują gitaristą Rafahelį.
Stefa Nosevičiūtė

Stefa Nosevičiūtė-Čepaitienė (g. 1926 m. vasario 2 d. Šiauliuose – 2001 m. birželio 7 d. Vilniuje) – lietuvių aktorė, režisierė, teatro pedagogė, Lietuvos muzikos akademijos (MA) profesorė.

Biografija

Baigė Šiaulių 2-ąją vidurinę mokyklą.
Nuo 1948 m. iki 1993 m. buvo Lietuvos akademinio dramos teatro aktorė, Lietuvos valstybinės konservatorijos (vėliau – LMA) dėstytoja, profesorė. Vaidino kino filmuose „Kol nevėlu" (1957 m., rež. Julijus Fogelmanas, Vytautas Žalakevičius), "Dičiaus karjera" (1980 m., rež. Balys Bratkauskas). Lietuvos teatro sąjungos narė.
Stefa Nosevičiūtė buvo ištekėjusi; vyras – Jonas Čepaitis, aktorius.

Kūryba

Vaidmenys teatre: Ona (J. Baltušio „Gieda gaideliai"), Tatjana (F. Dostojevskio „Stepančikovo dvaras ir jo gyventojai"), Antanina (A. Kuternickio „Fėjos Dražė variacijos"), Gasiulienė (P. Treinio „Ančiuko kryžius") ir kt.
Režisūriniai darbai – per 30 poezijos spektaklių. Pastatė spektaklius vaikams: A. Liobytės „Kupriukas muzikantas", „Meškos trobelė", K. Kubilinsko „Vėjo botagėlis", „Molio Motiejukas" ir kt.
Miesto galva

Miesto galva (rus. городской голова) – Rusijos imperijos miesto dūmos ir jai pavaldaus vykdomojo organo – miesto valdybos – pirmininkas. Pareigybė egzistavo 1785–1917 m.
Lyginamoji analizė

Lyginamoji analizė pagal etaloną arba geriausios praktikos siekimas (angl. Benchmarking) – tai procesas, kai organizacijos palygina savoje organizacijoje atliekamus procesus ir vykdomas funkcijas su rinkos lyderiais.
proceso metu tiriama, kodėl rinkos lyderiais laikomos organizacijos pasiekia tokių gerų rezultatų, kokią metodiką, praktiką naudoja; atradus veiksmingiausius metodus ir veiklos būdus, jie yra pritaikomi kitų (pvz., toje pat rinkoje veikiančių) organizacijų veikloje.
Bagizmas

Bagizmas (angl. bagism) – terminas, kurį sukūrė Džonas Lenonas ir Yoko Ono, kaip dalį plačios taikos kampanijos šeštojo dešimtmečio pabaigoje. Bagizmo tikslas buvo išjuokti prietarus ir stereotipus. Bagizmas pažodžiui reiškia maišo dėvėjimą ant viso kūno. Pagal Džoną Lennoną ir Yoko Ono, gyvendamas maiše žmogus negali būti kitų teisiamas remiantis odos spalva, lytimi, plaukų ilgiu, apranga, amžiumi ar kitomis savybėmis. Tai buvo pristatyta kaip pilno bendravimo forma - užuot susitelkę ties išvaizda, klausytojai turi girdėti tik bagisto žinią.

Tikslas ir pradžia

Džonas Lenonas ir Yoko Ono pasiūlė šią idėją 1969 m. kovo 31 d. Vienos konferencijoje. Visiškai ją paaiškino 1969 m. birželio 14 d. per interviu su Davidu Frostu. Bagizmas atspindėjo keistą, nerūpestingą ir dažnai linksmą kitų Džono ir Yoko taikos akcijų nuotaiką. Atkreipdamas daugelio dėmesį su keistomis savo prielaidomis, bagizmas pasauliui perteikė svarbų socialinį ir politinį pranešimą. Lenonas yra pareiškęs: „Yoko ir aš tikrai sutinkame būti pasaulio klounais, jei tai darydami padarysime kažką gero.”
Prieš šią akciją pora, 1968 m., dalyvavo „Alchemiškose Vestuvėse“ - pogrindžio menininkų susirinkime Londone. Numeris buvo atliekamas maiše ir kvietė publiką būti aktyviais, o ne pasyviais vartotojais. Džonas ir Yoko įšliaužė į juodo aksomo maišą, esantį ant scenos, atsisėdo sukryžiuotomis kojomis kelis į kelį ir užsidarė maiše. Jie judėjo 45 minutes. Tai buvo stiprus išbandymas auditorijai. Žiniasklaida klaidingai paskelbė, kad jie maiše mylėjosi.
Yoko sako, kad bagizmą įkvėpė Antoine de Saint-Exupéry „Mažasis princas“, kuris „Gerai matė tik širdimi, nes esminiai dalykai nematomi akimis.“ Ji tikėjosi, kad maišas dengiantis jos ir Džono išorę, jų žinutės esmę padarys matomą.
Italijos sportas

Futbolas

Futbolas (italų klb. calcio) yra pati populiariausia sporto šaka šalyje. Italijos nacionalinė rinktinė laimėjo pasaulio čempionų titulą keturis kartus (1934, 1938, 1982 ir 2006), taip pat 1968 m. laimėjo Europos čempionų titulą ir aukso medalį Olimpinėse žaidynėse 1936 m. Dauguma Italijos futbolo klubų nuolat dalyvauja aukščiausiuose Europos čempionatuose. Šalies aukščiausia futbolo lyga Serie A laikoma viena stipriausių pasaulyje.

Automobilių sportas

Automobilių sportas taip pat labai populiarus Italijoje. Šalis turi savo legendinę komandą Formulės 1 lenktynėse - Scuderia Ferrari, kuri yra laimėjusi daugiausia asmeninių ir komandinių čempionų titulų, daugiausia pergalių ir kt. Taip pat kiti šalies gamintojai - Maserati, Lamborghini, Alfa Romeo, De Tomaso, Dallara, Lancia ir kiti dalyvavo ar dalyvauja įvairiose lenktynėse.

Motociklų sportas

Motociklų sportas susilaukia nemažai dėmesio Italijoje. Prie televizorių šios lenktynės sulaukia apie 8 milijonus žiūrovų. Šioje šalyje įsikūrusios žymiausios motociklų gamintojos - Benelli, Ducati, Aprilia ir kiti.
Italas Giacomo Agostini yra visų laikų sėkmingiausias motociklų sportininkas, laimėjęs 122 motociklų čempionato lenktynes, taip pat daugelio ekspertų laikomas geriausiu motociklų lenktynininku. Taip pat rekordininkas yra kitas italas Valentino Rossi, laimėjęs net 9 pasaulio motociklų čempiono titulus. Pagal bendrų pergalių skaičių jis yra antras po Giacomo Agostini.

Regbis

Šalies regbio komandos dalyvauja savo nacionaliniame čempionate (Super 10), taip pat Europos Heineken regbio turnyre, Pasaulio regbio taurėje ir Šešių nacijų čempionate. Nacionalinė šalies regbio lyga įkurta 1950 m.

Krepšinis

Krepšinis (italų klb. pallacanestro) šalyje po truputį populiarėja, nors lyga jau egzistuoja nuo 1950-ųjų. Šalies aukščiausia lyga vadinama Serie A ir dažnai vadinama trečia stipriausia lyga pasaulyje po JAV NBA ir Ispanijos ACB.

Tinklinis

Italijos (italų klb. pallavolo) tinklinio komandos (moterų ir vyrų) dažnai įvardijamos vienos iš geriausių pasaulio reitinguose.

Dviračių sportas

Dviračių sportas stipriai reklamuoja šalį pasaulyje. Italija laimėjo daugiausiai Pasaulio dviračių lenktynių čempionatų pasaulyje po Belgijos. Giro d'Italia puikiai žinomos ilgų distancijų lenktynės, kurios vyksta šalyje kiekvieną gegužę ir yra viena iš Grand Tours lenktynių kartu su Tour de France ir Wuelta a España.