Klaipėdos suskystintų gamtinių dujų terminalas

Žvalgyba

Tarpžinybinė darbo grupė svarstė SGD terminalą įrengti atviroje jūroje tarp Palangos ir Būtingės arba į vakarus nuo Kuršių nerijos, ties šiauriniu Klaipėdos jūrų uosto molu, Klaipėdos jūrų uosto šiaurinėje dalyje bei pietinėje Klaipėdos jūrų uosto dalyje prie Smeltės pusiasalio.
Terminalo įrengimo vietos buvo vertinamos remiantis tiekimo saugumo užtikrinimo, terminalo įrengimo trukmės ir kainos, aplinkosaugos, saugumo, navigacinės saugos, SGD terminalo plėtros galimybės, infrastruktūriniais ir kt. kriterijais. Darbo grupė, išnagrinėjusi ir įvertinusi visas svarstytas terminalo įrengimo vietas tinkamiausia pasirinko pietinę Klaipėdos jūrų uosto dalį ties Kiaulės nugaros sala. SGD terminalui įrengti visais atvejais buvo reikalaujama atlikti išsamų aplinkosauginio vertinimą.
Specialios navigacijos studijos metu buvo tiriamos SGD tanklaivių navigacinės sąlygos Klaipėdos uosto akvatorijoje. Tyrimų metu naudojant Danijos kompanijos „Force technology“ simuliacinį modelį modeliuojama SGD tanklaivio įplauka į Klaipėdos uostą ir prisišvartavimas prie SGD terminalo. 2012 m. vasarį „Klaipėdos nafta“ įpareigota tęsti suskystintų gamtinių dujų (SGD) terminalo projekto įgyvendinimą. Terminalui plaukiojančią saugyklą su dujinimo įrenginiu statys Norvegijos bendrovė „Hoegh LNG“.
2010 m. liepos 21 d. LR vyriausybė nutarė, kad AB „Klaipėdos nafta“ pradėtų rengti suskystintų gamtinių dujų terminalo projektą.

Rengimas

Vamzdyną nuo SGD terminalo per Kuršių marias iki kranto nuspręsta tiesti prasigręžiant ir vamzdyną prastumiant po Kiaulės nugaros sala bei Kuršių mariomis apie 25-35 m gylyje.
2012 m. rugsėji jau buvo pagaminti vieni iš pagrindinių technologinių laivo-saugyklos elementų – aštuoni dujinimo šilumokaičiai.
2013 m. gegužės 6 d. „Klaipėdos nafta“ pasirašė 114,756 mln. litų vertės dujotiekio statybos sutartį su Vokietijos koncernu „PPS Pipeline Systems GmbH“. „PPS Pipeline Systems GmbH“ pagal sutartį įsipareigojo iki 2014 m. rugpjūčio 1 d. įrengti jungtį tarp suskystintųjų gamtinių dujų terminalo krantinės Klaipėdos valstybinio jūrų uosto akvatorijoje ties šiaurine Kiaulės nugaros salos dalimi ir Lietuvos gamtinių dujų perdavimo sistemos dujotiekio Jurbarkas–Klaipėda (šalia Klaipėdos DSS-2, esančios ties Kiškėnais).
2014 m. vasario 19 d. Ulsano uoste įvyko iškilminga suskystintųjų gamtinių dujų (SGD) laivo-saugyklos „Independence“ (liet. nepriklausomybė) vardynų ceremonija, dalyvaujant LR Prezidentei Daliai Grybauskaitei.
2014 m. rugpjūčio 21 d. bendrovė LITGAS su Norvegijos kompanija „Statoil“ pasirašė sutartį tiekti terminalui būtinąjį produkcijos kiekį - po 540 mln. kubinių metrų gamtinių dujų per metus, kad terminalui dirbant minimaliu nepertraukiamu režimu būtų palaikomas stabilus technologinis procesas. Šis kiekis bus suvartojamas valstybės reguliuojamai elektros ir šilumos energijos gamybai Lietuvoje užtikrinti.

Veikla

2014 m. spalio 27 d. SGD laivas-saugykla „Independence“ prisišvartavo Klaipėdos uoste. Įvykdžius bandymus SGD laivas-saugykla eksploatuoti pradėtas 2014 m. gruodžio 3 d.
Siekiant sukurti visapusišką SGD logistikos grandinę Baltijos regione 2017 m. spalio 27 d. buvo pradėta SGD paskirstymo stoties veikla.
2018 m. spalio mėnesį paskelbta, kad nuo 2014-ųjų, kai Klaipėdoje pradėjo veikti SGD terminalas, dėl galimybės rinktis dujų tiekėją valstybės gyventojai iš viso sutaupė 103 mln. eurų. 
2019 m. sausio 7 d. veiklą pradėjo tuo metu didžiausias pasaulyje KN bei Vokietijos bendrovei „Nauticor“ priklausantis suskystintųjų gamtinių dujų transportavimo ir bunkeriavimo laivas „Kairos“. Pagrindinė laivo veikla Klaipėdos uoste – transportuoti SGD iš SGD terminalo į SGD paskirstymo stotį.

SGD terminalo technologija

Įgyvendinant Lietuvos Vyriausybės 2008–2012 m. programą bei Nacionalinės energetikos strategiją, taip pat Seimo rezoliuciją „Dėl Lietuvos Respublikos energetinio saugumo užtikrinimo įgyvendinant transeuropinius dujų infrastruktūros projektus“ 2010 m. birželio mėn. energetikos ministro įsakymu įsteigta darbo grupė, kuriai pavesta parengti pasiūlymus dėl suskystintų gamtinių dujų terminalo statybos vietos, technologijos.
Tarpžinybinė darbo grupė nagrinėjo dvi technologines SGD terminalo alternatyvas – sausumoje ir vandenyje. Palyginus šias dvi technologijas, paminėtina, jog terminalo įrengimo sausumoje alternatyva yra brangesnė bei ilgesnis tokio terminalo įrengimo procesas.
Darbo grupė, atsižvelgusi į tokius faktorius, kaip alternatyvaus dujų tiekimo užsitikrinimo svarba, vidutinis metinis Lietuvos dujų suvartojimas, esami ir ateities Lietuvos dujų sistemos pajėgumai, SGD terminalo technologijų įrengimo trukmė, plėtros galimybės, aplinkosauga, saugumas ir kiti aspektai, konstatavo, jog tinkamiausias technologinis sprendimas – terminalas vandenyje.

Terminalo reikšmė

Iki terminalo atsiradimo Lietuvoje šalis neturėjo dujų tiekimo alternatyvų – dujos Lietuvai tiekiamos vieninteliu vamzdynu iš Baltarusijos, o dujų tiekimo pajėgumai iš Latvijos Inčukalnio dujų saugyklos, sutrikus tiekimui per Baltarusiją, buvo nepakankami.
Įgyvendinus suskystintų gamtinių dujų terminalo projektą Klaipėdoje buvo diversifikuotas gamtinių dujų tiekimas ir šalis nebepriklausys nuo vienintelio išorinio dujų tiekėjo, Lietuva yra pajėgi savarankiškai apsirūpinti gamtinėmis dujomis, sudarytos galimybės plėsti su dujomis susijusią verslo veiklą bei dalyvauti perkant dujas tarptautinėse dujų rinkose.
SGD terminalas yra pripažintas strateginiu Lietuvos energetikos objektu. Strateginiais energetikos projektais taip pat pripažinti keli kiti energetikos projektai: požeminė gamtinių dujų saugykla Syderiuose, Klaipėdos – Jurbarko dujotiekis ir Lietuvos – Lenkijos dujų jungtis. Visi projektai įtraukti į Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinklo plėtros iki 2020 m. planą.