google/wiki40b huggingface dataset:
REN Lietuva

Skandalas dėl skandalingos laidos

Išanalizavus nepriklausomų ekspertų bei Žurnalistų etikos inspektoriaus išvadas, buvo nuspręsta, kad televizijos programos „Ren TV“ Rusijoje sukurtoje laidoje „Paklydimo teritorija“ 2014 m. lapkričio 19 d. paskelbta informacija atitinka Lietuvos Respublikos Visuomenės informavimo įstatymo 19 straipsnio 1 dalies 3 punkte numatytus kriterijus ir yra draudžiama skelbti visuomenės informavimo priemonėse. Laidoje buvo tendencingai ir šališkai skleidžiama informacija apie pastarojo meto įvykius Ukrainoje, kurstomas karas ir neapykanta ukrainiečiams ir teisėtai Ukrainos valdžiai, Ukrainos suverenumą ir vientisumą remiančioms ES ir NATO valstybėms.
Vadovaujantis Visuomenės informavimo įstatymu komisija nusprendė įpareigoti televizijos programų retransliuotojus, skleidžiančius televizijos programą „Ren TV“ Lietuvos Respublikoje, laikinai, 3 mėnesiams nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos, sustabdyti programų iš ne Europos Sąjungos valstybių narių, Europos ekonominės erdvės valstybių ir kitų Europos Tarybos konvenciją dėl televizijos be sienų ratifikavusių Europos valstybių, sudarančių televizijos programą „Ren TV“, retransliavimą Lietuvos Respublikos teritorijoje.
Vokietijos kolonijos

Istorija

Kelios Šventosios Romos Imperijos kunigaikštystės kūrė kolonijas nuo XVI a., tačiau visais atvejais bandymai buvo trumpalaikiai. Svarbiausi bandymai buvo vokiečių bankininkų Velzerių šeimos kolonijinės valdos dab. Venesueloje, Mažoji Venecija (vok. Klein-Venedig) (1528-1556) ir Brandenburgo kolonijos Gros Fridrichsburgas (1683-1717), Arginas (1685-1721), Šv. Tomas (1685-1720), Uida. Savo kolonijas kūrė ir Kuršo hercogystė.
Įvykus Vokietijos suvienijimui, Vokietijos imperija siekė įgyti kuo daugiau užjūrio kolonijų įvairiuose pasaulio regionuose: pirmiausia Okeanijoje ir Afrikoje. Ji dalyvavo derybose dėl Afrikos, ir vos per keletą metų (1884-85 m.) kurių metu gavo dab. Togą, Kamerūną, Tanzaniją ir Namibiją.
1883-1899 m. Vokietija konkuravo su Ispanija ir Jungtine Karalyste Okeanijoje. Šiuo laikotarpiu ji užėmė arba nusipirko daugybę salų, suformuodama dvi kolonijines valdas: Vokietijos Naująją Gvinėją ir Vokietijos Samoa.
Vokietijos kolonijinė imperija galutinai žlugo 1919 m., kuomet Versalio sutartimi visos Vokietijos kolonijos buvo padalintos kitoms valstybėms: Anglijai, Prancūzijai, Japonijai.
Kumitė

Kumitė – kovos ar treniruotės forma japonų kovos menuose. Rungtynėse kumite yra dviejų kovotojų kova be išankstinio susitarimo technikos klausimais. Treniruotėse būna skirtingo lygio kumite, kurie nustatomi pagal tam tikrus puolimo ar gynybos veiksmus.

Istorija

Kumitė karatė istorijoje yra gana naujas reiškinys, kuris prigijo tik XX amžiuje pagal tokius pavyzdžius kaip dziudo, boksas ir kitos kovos šakos. Tradiciniame karatė kumitė nebuvo. Didysis karatė meistras Gichin Funakoshi suprato, kad karatė pamažu netenka sportinio charakterio, ir jam atrodė, kad dėl to karatė ugdymo vertė yra pavojuje. Spaudžiamas savo mokinių jis sudėliojo pirmąsias kumitė formas, kurios reprezentuoja shotokan-karatė kovinės formos šaknis.

Formos

Šiandien karatė kovotojai yra ugdomi pagal daugialypę kumitė formų sistemą. Skirtingi karatė stiliai turi skirtingas kumitė formas.
Pradedama dažniausiai su Kihon-Gohon-Kumite: du priešininkai stovi vienas prieš kitą. Numatytas puolantysis puola penkis kartus, o besiginantis ginasi traukdamasis atgal. Po paskutinės gynybos seka puolimas. Tiek puolimo, tiek gynybos technikos turi būti visiškai įsisavintos. Pakartotinių atakų techniką galima pasirinkti laisvai.
Su pirmąja forma panašumų turintis Kihon-Sanbon-Kumite vyksta tokia pačia taktika, tik čia yra viso labo trys (San) žingsniai puolimui ir gynybai.
Kihon-Ippon-Kumite tėra tik viena puolimo ir gynybos ataka. Pavadinimas Kihon reiškia, kad technika naudojama kaip pradžiamokslio formos.
Jiyu-Ippon-Kumite: Viena puolimo ir gynybos ataka laisva forma.
Okuri-Kumite: Ne vienas, bet daugiau puolimų, nuo kurių reikia iš pradžių apsiginti, tam kad būtų galima pulti.
Kaeshi-Kumite: Puolantysis atmuša atsakomąjį puolimą po vienos „puolimas – gynyba/atsakomasis puolimas“ atakos.
Happo-Kumite (jap. hachi – aštuoni): Aštuoni puolantys pasiskirsto aplink besiginantį ir po trumpos komandos jį puola. Šiuo atveju puolantysis turi būti pasiruošęs ir atsakomajai atakai.
Jiyu-Kumite: absoliučiai laisva kova, kurioje nei puolimo, nei gynybos technikos nėra įsisavintos. Kovos partneriai stovi laisvai vienas prieš kitą. Sąvoka „Jiyu-Kumite“ naudojama dažniausiai kalbant apie sportinę kovą.
Kyburių Švč. Mergelės Marijos Angeliškosios bažnyčia

Istorija

1762 m. Kyburių dvare pastatyta medinė koplyčia. Kunigą išlaikė dvaras. Po 1831 m. dvaro savininkas ištremtas į Rusiją; žemė perėjo reformatų tikybos dvarininkui, kuris koplyčią nugriovė. Katalikai pasistatė kitą koplyčią Majėnų dvaro kapinėse (3 km nuo Kyburių). Po 1863 m. Majėnų dvaras atiteko liuteronų tikybos dvarininkui. Koplyčia pervežta į Saločių kapines. Per Pirmąjį pasaulinį karą atvežta į Kyburių kapinaites (nugriauta 1928 m.). Ją retkarčiais aptarnaudavo Saločių vikaras.
1926 m. kunigui Aleksandrui Štrombergui tarpininkaujant, gautas Žemaičių vyskupo leidimas statyti bažnyčią ir 8 ha žemės sklypas bei 0,5 ha naujoms kapinėms. Statyba rūpinosi Saločių vikaras Juozapas Savukaitis. 1927 m. spalio 18 d. įsteigta parapija. Bažnyčia pastatyta pagal architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio projektą, gruodžio 4 d. pašventinta.
1934–1938 m. joje klebonavo Vladislovas Kupstas. Jis įrengė bažnyčios vidų (pastatė 3 altorius, sakyklą, suolų, klausyklų), nupirko varpą, apmūrijo šventorių, įsteigė antrąsias kapines, sutvarkė parapijos sodybą. Kunigas Steponas Pelešynas parūpino daugiau liturginių rūbų, remontavo bažnyčią.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano (22 × 12 m), su keliais priestatais, vienabokštė, su 4 bokšteliais ant bokšto ir ant priestatų. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmens ir betono mūro.
Kompasas (žvaigždynas)

Kompasas (Pyxis, Pyx) – 65-as pagal dydį pietinio pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje nematomas. Žvaigždynas išskirtas 1763 m., kai Nicolas Louis de Lacaille Argonautų Laivo žvaigždyną padalino į Burių, Kompaso, Laivo Kilio ir Laivagalio žvaigždynus (pilnas pirminis pavadinimas Pyxis Nautica). Žvaigždyne nėra ryškių žvaigždžių. Žvaigždyną kerta Paukščių tako plokštumą.
Dauguvos vanagai

Dauguvos vanagai (latv. Daugavas Vanagi; DV) – nacionalistinė antitarybinė latvių organizacija, įkurta 1945 m. gruodžio 28 d. karo belaisvių stovykloje Cedelhaime (Belgija). Organizacijos steigėjai ir nariai buvo buvę Latvių SS legionieriai.
Organizacijos centras buvo Miunsteryje (VFR), o filialai buvo 12 Vakarų šalių. Organizacijos narių skaičius viršijo 9 tūkstančius, jie priklausė 135 vietiniams skyriams. Vakarų žvalgybos verbuodavo šios organizacijos narius permetimui į Tarybų Sąjungos Baltijos respublikas.
Pradinis organizacijos tikslas buvo padėti buvusiems Latvių SS legiono kariams ir jų šeimoms.
Draugija aktyviai dalyvauja eitynėse Latvių legionierių atminimo dieną (kovo 16 d.).
Draugijos pirmininkas buvo Artūras Michailas Silgailis (Artūrs Mihails Silgailis), vienas iš organizatorių – Karlis Lobė. Žinomi organizacijos nariai buvo Vilis Janumas (Vilis Janums), Zenta Maurinia (Zenta Mauriņa), Rudolfas Bangerskis (Rūdolfs Bangerskis).
Pietų Sudano autonomija

Raida

Autonominis regionas įkurtas 1972 m. Adis Abebos sutarimu, kuris pabaigė Pirmąjį Sudano pilietinį karą. Juo trims pietinėms Sudano provincijoms buvo suteikta autonomija, vėliau įkurti vykdomosios valdžios (Aukščiausioji vykdomoji taryba) ir įstatymų leidybos (Liaudies regioninė asamblėja) organai.
Po 11 metų, 1983 m. autonomija buvo panaikinta Sudano prezidento Gafaro Nimeirio, kas inspiravo Antrąjį Sudano pilietinį karą. 2005 m. sausio 9 d. buvo pasirašytas naujas taikos susitarimas, kuriuo autonomija atkurta. Jos pirmasis prezidentas John Garang de Mabior tais pačiais metais žuvo lėktuvo katastrofoje.
Autonomijoje buvo atmesta islamu pagrįsta šarija, kuri turėjo įtaką Sudano teisei, greta arabų, valstybinės Sudano kalbos, regionine kalba tapo anglų, padaryta daug kitų svarbių pakeitimų. Autonomijos valdžioje buvo viena partija – SPLAM, ir iš esmės įsitvirtino dinkų etnokratija.
2011 m. sausio 9-11 d. įvyko referendumas dėl Pietų Sudano nepriklausomybės. Remiantis jo rezultatais, 2011 m. liepos 9 d. autonominis regionas tapo nepriklausoma Pietų Sudano valstybe.
Birutė Švažienė

Biografija

1995 m. Viekšnių kultūros namų direktorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus narė.
2001 m. – 2003 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narė, socialinių reikalų komiteto narė.
FK Minija (2017)

Istorija

Klubas įkurtas 2017 metais. Debiutavo LFF II lyga pirmenybėse. Kapitonu išrinktas Kazys Mažionis 
Pirmąsias oficialias sezono varžybas žaidė LFF taurės turnyre, kovas pradėjo nuo pirmojo etapo (1/32 f.) ir turėjo pripažinti varžovų pranašumą.  Antros lygos (Vakarų regiono) sezono pradžia buvo sudėtinga, komanda buvo atsidūrusi turnyro lentelės apačioje, bet pakeitus trenerį komanda ėmė sparčiai rinkti taškus. Sezoną baigė trečioje turnyrinės lentelės vietoje.
2018 m. pradžioje kontora pasikeitė pavadinimą ir persivadino į VŠĮ Kretingos Minija. Sporto direktoriumi paskirtas Šenderis Giršovičius, kuris bus atsakingas už sudėties komplektaciją ir jaunimo ugdymą. Komanda puoselėja viltis patekti į Pirmą lygą. Antros lygos (vakarų zonos) reguliarusis čempionatas baigėsi, o su FK Babrungas Plungė turėjo surinkę vienodai taškų. Vyko papildomos rungtynės, kad išsiaiškinti pirmenybių nugalėtoją. Auksinėse rungtynėse kretingiškiai pasiekė įtikinamą pergalę rezultatu 5-0 ir tapo pirmenybių nugalėtojais.
2019 m. sėkmingai licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms.
Swing

Look & Feel

Swing numato galimybę nesunkiai kurti labai įvairiai atrodančias to paties komponento versijas. Tam visi svarbesni komponentai susideda iš tarpusavyje sujungtų pagrindinio ir kuriant objektą automatiškai sukuriamo ir prijungiamo pagalbinio (klasės vardas baigiasi priesaga UI) objektų. Vartotojo programa komponentą pasieka naudodamasi tik pagrindinio nario metodais. Tačiau šis pagrindinis objektas visą grafinį atvaizdavimą bei atsakus į pelės bei klaviatūros veiksmus deleguoja pagalbiniam UI objektui. Pakeičiant šį UI objektą (Swing API numato būdus tai padaryti), gali pasikeisti komponento vaizdas bei daugelis jo savybių. Kai kurios firmos kuria specifinius Look & Feel kaip savo prekinį ženklą. Swing išpildymuose neretai būna keletas galimų standartinių Look & Feel, kuriuos galima keisti net ir programai tebeveikiant. Kuriant savo UI objektus, juos galima kildinti iš standartinių UI klasių, naujai perrašant tik tuos metodus, kurie turi veikti skirtingai.

Modeliai

Swing sistemoje plačiau naudojama modelio samprata. Pavyzdžiui, kuriant lentelę, programuotojas sukuria ir su Swing lentele susieja jos modelį. Modelis turi metodus lentelės eilučiu bei stulpelių skaičiui gauti bei lentelės nario reikšmei nurodytoje vietoje rasti. Jei ekrane rodoma labai didelė lentelė, modelio bus paklausta tik apie matomų langelių reikšmes. Tai gali būti efektyvu jei langelio reikšmės radimas užtrunka (tarkim, reikia susisiekti su duomenų bazės serveriu). Jei toks lankstumas nereikalingas, visi komponentai turi standartinius modelius, kuriuos galima naudoti pagal nutylėjimą.

Išpildymo efektyvumas

Gerai veikiantį Swing išpildymą parašyti palyginus sunku, ir net paties autoriaus (Sun) versijos praeityje neretai susilaukdavo kritikos dėl nepamatuoto atminties naudojimo ir lėto veikimo. Tačiau su kiekviena nauja versija Swing išpildymų efektyvumas gerėja.
Pilietinio pasipriešinimo diena

Lietuvoje gegužės 14-oji minima kaip Pilietinio pasipriešinimo diena.
1972 m. gegužės 14 d. Romas Kalanta nusižudė protestuodamas prieš tarybinę - socialistinę santvarką. Kauno muzikinio tetro sodelyje apsipylęs benzinu ir, sušukęs „Laisvę Lietuvai!“, susidegino. Jau kitą dieną kilo jaunimo neramumai, R. Kalantos laidotuvių dieną peraugę į spontaniškas eitynes Laisvės alėja.
LKP ir KGB pareigūnai R. Kalantą palaidojo slapta. Apie tai sužinoję žmonės pradėjo rengti demonstracijas, kurių metu buvo skanduojami įvairūs politiniai šūkiai. Neramumai nuslopinti tik gegužės 19 d., daugiau kaip 400 demonstrantų buvo suimti. Romas Kalanta išliko pilietinio pasipriešinimo okupacinei santvarkai simboliu.
Kriušonas

Kriušonas (pranc. cruchon) – alkoholinis gėrimas, gaminamas maišant brendį, vyną, likerį, vaisių sirupą, šviežius vaisius ir uogas su putojančiu vynu, sidru ar kitu gazuotu gėrimu. Gėrimas panašus į punšą.
Barenco sala

Barenco sala (norv. Barentsøya) – sala Norvegijai priklausančiame Svalbardo salyne, tarp Špicbergeno vakaruose ir Edžo salos rytuose. Plotas – 1288 km². Kranto linijos ilgis 208 km, krantai skardingi. Salos paviršius kalnuotas, iškyla iki 590 m aukščio. 43 % Barenco salos paviršiaus dengia ledynai, likusioje dalyje plyti arktinės dykumos ir tundra. Visa sala patenka į Serausto–Svalbardo gamtos draustinį.
Sala negyvenama. Pavadinta keliautojo Viljamo Barenco garbei.
Jonavos rinkimų apygarda

Jonavos rinkimų apygarda – rinkimų apygarda (Nr. 60), apimanti Jonavos rajoną. Sudaro 27 rinkiminės apylinkės.
Pirmininkas – Romas Montvilas, pavaduotojas – Danutė Ona Petronienė (2008 m.). 
Buveinės adresas – Žeimių g. 13, LT-55158, Jonava.

Statistika

Rinkimų teisę turinčių piliečių – 39 560; 2008 m. spalio mėn. LR Seimo rinkimuose dalyvavo – 17 111 (43,25 %), negaliojančių biuletenių – 895 (5,23 %), galiojančių biuletenių – 16 216 (94,77 %).
1996 m. Jonavos rinkimų apygardoje išrinkta Jūratė Matekonienė (Lietuvos demokratų partija), 2000 m. – Rimantas Sinkevičius (LDDP), 2004 m. – Juozas Jaruševičius (Darbo partija), 2008 m. – Rimantas Sinkevičius (LSDP) , 2012 m. – Rimantas Sinkevičius (LSDP).
Dotnuvos konurbacija

Dotnuvos konurbacija – keleto stambių gyvenviečių susiliejimas Kėdainių rajone, Dotnuvos seniūnijoje. Sudaro 3 didelės gyvenvietės: Dotnuva, Akademija ir Vainotiškiai. Be to, šalia išsidėstę ir keli mažesni kaimai: Beržai, Dotnuvos GS, Aušra, Bokštai, Valinava, Siponiai, Šalčmiriai. Iš viso šioje konurbacijoje gyvena virš 2700 gyventojų (beveik pusė seniūnijos gyventojų). Konurbacija susidarė augant gyvenvietėms aplink Žemės Ūkio Akademiją (dabar institutas). Akademija ir Vainotiškiai iškilo tarybiniais metais, tuo tarpu kitose gyvenvietėse gyventojų skaičius padidėjo nežymiai.
Pranciškus Stanislovas Kostka Huten-Čapskis

Biografija

Lenkijos bajorų Huten-Čapskių giminės atstovas, herbo „Leliva“ savininkas. Gdansko kašteliono Ignoto Huten-Čapskio (apie 1700–1746) ir Teofilės Konopackytės (?–1733) jaunesnysis (trečiasis sūnus). Vyresnieji broliai – Pamario pakamaris ir Elblongo kaštelionas Juozapas Huten-Čapskis (1722–1765) ir Kulmo pakamaris Antonijus Mykolas Huten-Čapskis (1725–1792).
1752 metais Pranciškus Stanislovas Kostka Huten-Čapskis gavo Kulmo pakamario laipsnį. 1762 metais buvo paskirtas Kulmo kaštelionu ir gavo Baltojo erelio ordiną. 1766 metais – Kulmo vaivada ir Kovalevsko seniūnas. 1768 metais prisijungė prie Baro konfederacijos. 1788 metais buvo paskirtas pasiuntiniu (deputatu) į Ketverių metų seimą.
Po antros santuokos Radvilų giminės atstovės Pranciškus Stanislovas Huten-Čapskis gavo valdyti Stankovo ir Viazanė dvarus su aplinkiniais kaimais.
Vengruvo herbas

Vengruvo herbas (lenk. Herb Węgrowa) – Vengruvo miesto skydo formos herbe, geltonoje užsklandoje vaizduojamas rudasis lokys ir trys juodai geltoni trimitai. Herbą 1651 m. miestui kartu su miesto teisėmis įteikė karalius Jonas Kazimieras Vaza. Herbe vaizduojami trys trimitai panašūs į ilgai miestą valdžiusių Radvilų giminės herbą Trąby. Dabartinio herbo išvaizda patvirtinta 1995 m. lapkričio 15 dieną.
Korseka

Korseka (angl. corseque) – Vakarų Europos ilgakotis ginklas, ietis su trišakiu antgaliu, kurio trumpesnės šoninės šakos nukreiptos pirmyn ir atlenktos į šonus. Korsekos ilgis - 1,8-2,5 m.
Manoma, kad kilo Korsikoje, nuo ko ir gavo pavadinimą. Manoma, kad atsirado iš spetumo.
Korsekos Europoje buvo populiarios XVI-XVII a. Korsekas su ypatingai puošniomis geležtėmis dar vadina chauve-souris.
Vladas Lapienis

Vladas Lapienis (g. 1906 m. birželio 6 d. Daugpilyje) – Lietuvos ekonomistas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis.

Biografija

1964 m. neakivaizdžiai baigė Vilniaus universitetą. Dirbo ekonomistu Lietuvos mokslų akademijos Lietuvių kalbos ir literatūros, Fizikos ir matematikos institutuose, buhalteriu Istorijos ir etnografijos muziejuje.
Nuo 1973 m. vienas Lietuvos katalikų bažnyčios kronikos (LKBK) leidėjų ir platintojų. Pasirašė keletą protestų ir peticijų LTSR ir TSRS valstybės ir TSKP institucijoms dėl tikinčiųjų diskriminavimo bei persekiojimo, visų jų tekstai buvo paskelbti LKBK. 1976 m. spalio 20 d. KGB suimtas, 1977 m. liepos mėn. nuteistas 3 m. griežtojo režimo lagerio ir 2 m. tremties. 1981 m. grįžęs į Lietuvą bendradarbiavo leidžiant nelegalius leidinius LKBK, „Lietuvos ateitis“, platino rusų disidentų nelegalų leidinį „Chronika tekuščich sobytij“, pasirašė ir platino žmogaus teisių gynėjų dokumentus, straipsnius. 1981–1985 m. parašė ir išplatino autobiografinę apybraižą „Sovietinio kalinio memuarai“, dėl to suimtas. 1985 m. kovo mėn. nuteistas 4 m. lagerio ir 2 m. tremties. 1986 m. pab. dėl senyvo amžiaus ir silpnos sveikatos iš lagerio paleistas tęsė nelegalią veiklą.
Bireliai

Istorija

Iki XX a. pab. tai buvo kaimas (dar žinomas kaip Birelė) Riešės apylinkėje.
Latvijos nacionalinė enciklopedija

Latvijos nacionalinė enciklopedija (latv. Nacionālā enciklopēdija) – 2018 m. gruodžio 18 d. internete atverta visuotinė enciklopedija latvių kalba, tebepildoma.

Išleisti tomai

Nacionalinė enciklopedija – pirmoji spausdintinė enciklopedija latvių kalba, išleista po Latvijos valstybingumo atkūrimo. Kol kas vienintelis atspausdintas tomas „Latvija“ pasirodė 2018 m. lapkričio 18 d. Jame aprėpiamos pagrindinės su šalimi ir jos valstingumu susijusios temos po 1991-ųjų m. Pirmąjį tomą sudaro 864 puslapiai, jame yra 260 įrašų, kuriuos rengė per 200 autorių. Tiražas – 3000. Tolesni tomų leidimai nenumatomi. Jos redakcija darbavosi Latvijos nacionalinėje bibliotekoje. Kurta 2014–2018 m. 200 000 eurų finansavimą gavo Latvijos Respublikos šimtmečio minėjimo proga.
Qrendi FC

Istorija

Klubas įkurtas 1955 m. Žaidė žemesniųjų divizionų pirmenybėse.
Vidas Kavaliauskas

Biografija

1991 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 2000 m. humanitarinių mokslų daktaras. Apginta disertacija "Lietuvių bendrinės kalbos priesaginių veiksmažodžių kirčiavimas" (disertacijos vadovas - habil. dr. prof. Antanas Pakerys). 
Mokytojavo Vilniuje. Nuo 1991 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytojas, nuo 2005 m. docentas. Nuo 1993 m. ir Vilniaus Varpo suaugusiųjų vidurinės mokyklos lietuvių kalbos mokytojas ekspertas. Nuo 2012 m. Lietuvos edukologijos universiteto profesorius. Nuo 2012 m. spalio mėn. Sakartvelo technikos universiteto Lietuvių kalbos ir kultūros centro vadovas, profesorius. Kirgizijos valstybinio I. Arabajevo universiteto garbės profesorius (2013 m.). Sakartvelo (Gruzijos) technikos universiteto garbės daktaras (2015 m.). Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos pirmosios Lituanistinio švietimo mokytojo (dėstytojo) premijos laureatas (2017 m.). 2018 m. už ypatingą indėlį plėtojant Sakartvelo ir Lietuvos santykius kultūros ir švietimo srityje apdovanotas Sakartvelo prezidentiniu Prakilnumo garbės ordinu (angl. „Presidential Order of Excellence“).  
Paskelbęs daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių Lietuvos, Latvijos, Rumunijos, Moldovos, Rusijos, Sakartvelo, Kirgizijos, Kazachijos, Azerbaidžano, Uzbekistano mokslo žurnaluose. Paskelbė daugiau kaip 220 straipsnių apie pasaulio kalbas "Visuotinėje lietuvių enciklopedijoje". Tiria bendrosios kalbotyros, lietuvių kalbos akcentologijos, lietuvių kalbos, kaip užsienio kalbos, didaktikos problemas. Parengė mokomųjų priemonių vidurinėms ir aukštosioms mokykloms.
Baibokai (Biržai)

Žymūs žmonės

Kaime gimė rašytojas Balys Sruoga (1896–1947). Išlikusi jo gimtoji sodyba (56.037546°š. pl. 24.71596°r. ilg.), įkurta memorialinė ekspozicija. Baibokuose gimė ir jo broliai, inžinierius Adolfas Sruoga, diplomatas Juozapas Sruoga, Dr. Kazimieras Sruoga. Toje pačioje Baibokų sodyboje gimė ir Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, habilituotas mokslų daktaras, genetikas Aniolas Sruoga. Palaidotas Jasiūliškių kapinėse.

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI 
 GaižiūnaiMieliūnai 
 VABALNINKAS
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Viktoras Muntianas.
Kaliskai (Palenkės vaivadija)

Pavadinimo kilmė

Kaimo pavadinimas kilęs nuo žodžio Kalisko, kas reiškia purvas arba bala.
Vahibos smėlynai

Vahibos smėlynai (angl. Wahiba Sands; Ramlat al-Wahiba, taip pat Sharqiya Sands) – dykumų regionas Omane, pavadintas pagal Vahibos (angl. Wahiba) gentį.
Regionas yra 180 km ilgio iš šiaurės į pietus ir 80 km pločio (iš rytų į vakarus), o plotas yra 12500 km². Dykuma įdomi moksliniu požiūriu nuo 1986 m., kai Karališkoios Geografijos Draugijos (angl. Royal Geographical Society) ekspedicija aprašė teritorijos paviršiaus, floros ir faunos įvairovę. Buvo aptikta 16 tūkst. rūšių bestuburių, 200 kitų gyvūnų rūšių. Buvo aptikta 150 rūšių vietinių dykumos augalų.

Geologija

Dykuma susidarė kvartere, veikiama iš pietvakarių pučiančių musonų ir šiaurinio pasato šamalio, pučiančio rytuose.

Remiantis dykumoje esančių kopų tipais dykuma sudalinta į dvi dalis – aukštutinę Vahibą ir žemutinę Vahibą. Aukštutinėje srityje yra didelės keliasdešimties kilometrų ilgio smėlio keteros (mega-ridge sand systems), einančios iš šiaurės į pietus, kurios, manoma, susidarė dėl musonų poveikio. Šiaurinės kopos, susidariusios pasibaigus paskutiniam vietiniam apledėjimui, yra iki 100 m aukščio,, jų viršūnės susidaro vietovėse, kur didžiausias vėjo greitis susilpnėja ir dėl to kaupiasi smėlis.
Šiaurinę ir vakarinę dykumos ribas sudaro fluvialinės Wadi Batha ir Wadi Andam sistemos. Po paviršiniais smėlynais guli senesni susicementavusio karbonatinio smėlio sluoksniai. Aliuvio nuogulos, spėjamai kilusios iš Wadi Batha paleolito laikais, buvo aptiktos centrinėje dykumos dalyje, 200 m gylyje žemiau tarpkopinio paviršiaus. Manoma, kad vėjo erozija lėmė beveik visiškai plokščios lygumos susidarymą dykumos pietvakariuose.

Gyventojai

Dykumoje gyvena beduinai, kurie birželio-rugsėjo mėnesiais susirenka Al Huyawah oazėje ties dykumos riba rinkti datulių. Vahibos smėlynuose gyvena al-Wahiba (kitaip Yal Wahiba; pagal juos pavadinta visa dykuma), al-Amr, al-Bu-Isa, Hikman, Hishm ir Janaba gentys.
Marios

Marios – natūralus arba dirbtinis vandens telkinys (pvz., tvenkinys). Šnekamojoje kalboje mariomis gali būti vadinama jūra, labai didelis vandens telkinys (pvz., koks nors ežeras).
Upninkų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

Upninkų savininkas Radvila Astikas iki 1477 m. pastatė pirmąją bažnyčią. XVI a. antrojoje pusėje – 1650 m. ją buvo pasisavinę evangelikai reformatai. Katalikų bažnyčia pastatyta 1717 m. Ji 1750 m. perkelta į kitą vietą. XVIII a. veikė parapinė mokykla.
1806 m. bažnyčia sudegė. Laikina įrengta mūrinėje dvaro koplyčioje. Po 1828 m. pastatyta neobarokinė medinė bažnyčia. Ji 1842 m. sudegė. 1844–1845 m. įrengta akmenų mūro dvaro grūdų sandėlyje. Parapijos centras 1845 m. perkeltas į Veprius.
Upninkų dvaro savininkas liuteronas Bulmeringas 1864 m. prašė valdžios bažnyčią uždaryti, o pastatą grąžinti dvarui. Valdžia prašymą atmetė, bet Upninkuose gyventi kunigui neleido. 1863 m. leista atvykstantiems kunigams retkarčiais laikyti pamaldas. Bažnyčia 1907–1911 m. suremontuota, 1912 m. paskirtas kunigas. Klebono rūpesčiu 1915 m. atkurta mokykla. Joje pamokos vyko lietuvių kalba (dėstė klebonas ir dar vienas mokytojas). Klebonas Antanas Gaslauskas su vargonininku apie 1917 m. suorganizavo pavasarininkų kuopą, chorą.

Architektūra

Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, kryžminio plano, su bokšteliu. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jo šiaurės vakarų kampe yra 2 tarpsnių medinė varpinė.