google/wiki40b huggingface dataset:
Bagrationų dinastija

Bagrationai (gruz. ბაგრატიონი, bagrationi), arba Bagrationų dinastija (ბაგრატიონთა დინასტია) – IX–XVIII a. Gruzijos valdovų dinastija.

Istorija

Kilusi iš armėnų Bagratidų šakos, VI–VIII a. įsigalėjusios Kartlijoje. Dinastijos pradininkas Ašotas VIII a. pabaigoje įkūrė Tao-Klardžetijos valstybę, turėjusią lemiamą įtaką vienijant Gruziją. Nuo 888 m. jos valdovai titulavosi Gruzijos karaliais.
Bagratas III sukūrė vieningą valstybę. Dovydas IV Bagrationas sumušė seldžiukus ir atkūrė nepriklausomybę. Valdant Jurgiui III ir jo dukteriai Tamarai Gruzija įsigalėjo beveik visoje Užkaukazėje, suklestėjo jos kultūra. XV a. pabaigoje Gruzijai suskilus Bagrationai valdė (su pertraukomis) Kartlijos, Kachetijos ir Imeretijos karalystes. 1801 m. Kartliją – Kachetiją, o 1810 m. ir Imeretiją prijungus prie Rusijos Bagrationai neteko sosto.
Iš šios dinastijos kilęs Petras Bagrationas, daug gruzinų kultūros veikėjų. Dinastija gyvuoja iki šiol. 2008 m. mirus dinastijos lyderiui Jurgiui Bagrationui-Mukhraneliui, princu įpėdiniu tapo Nugzaras Bagrationas-Gruzinskis.

Dinastinės linijos

Bagrationų giminė valdė labai daug Gruzijos karalysčių ir kunigaikštysčių, todėl yra dalijama į daug linijų.
Blue Neighbourhood Tour

Įvykiai prieš turą

Atlikėjas koncerte 2015 m. lapkričio 23 d. Paryžiuje („Troye Sivan Live“ turo metu) paskelbė apie 2016 m. turą „Blue Neighbourhood“ ir pasirodymų datas Šiaurės Amerikoje. Pasirodymų datos Europoje buvo paskelbtos po dviejų savaičių.
Atmestas valdovės gambitas

Strateginė apžvalga

Atmestas valdovės gambitas yra laikomas vienu iš labiausiai vertinamų atsakymų į 1. d4. Atmetant pėstininko auką valdovės gambite ėjimu 2...e6 juodieji sukuria ramią, tvirtą ir stabilią poziciją centre, o pėstininkai e6 ir d5 sukuria gerą pėstininkų struktūrą. Tačiau žaidžiant 2...e6 uždaromas juodųjų baltalaukis rikis. Baltieji stengiasi pasinaudoti jo neaktyvumu, o juodieji - jį išvesti, iškeisti arba panaudoti gynyboje.
Jei juodieji c pėstininką nukerta 3-ame arba 4-ame ėjime, tai paprastai būna tik centro atidavimas. Pvz., jei priimtajame valdovės gambite po 3. e3 juodieji gali gintis 3...b5, 3...Re6 arba 3...Vd5 ir stengtis išlaikyti pėstininką (nors paprastai šie ėjimai veda juoduosius į pralaimėjimą), tai atmestajame valdovės gambite tęsiant 3. Žc3 dc 4. e4 netinka nė vienas iš anksčiau minėtų būdų: 4...b5? atiduoda pėstininką be kompensacijos, e6 pėstininkas trukdo žaisti 4...Re6, o 4...Vd5?? pralaimi valdovę. Paprastai arba pėstininkais išsikeičiama, arba jis nukertamas tada, kai baltųjų rikis išvedamas į e2 ar d3.
Kalno Grikštų II piliakalnis

Istorija

Datuojamas I tūkst. – II tūkst. pradžia. Jame stovėjo medinė pilis, saugojusi kuršių genties Ceklio žemės vakarines prieigas.
Piliakalnį išaiškino biologas Darius Stončius, 2016 m. žvalgė Kultūros paveldo centro archeologai Algirdas Skrupskelis ir Arūnas Strazdas.
2017 m. registruotas Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre ir paskelbtas nacionalinio reikšmingumo lygmens registrine kultūros vertybe, turinčia archeologinį ir kraštovaizdžio vertingųjų savybių pobūdį.
Teritorijos plotas – 15 044 m².
950 m į pietryčius yra Kačaičių piliakalnis, 650 m į pietus – Kalno Grikštų piliakalnis su priešpiliu, 1,05 km į pietvakarius – neįtvirtinta senovės gyvenvietė ir kapinynas.

Piliakalnis

Įrengtas aukštumos kyšulyje, kurį iš šiaurės ir pietų pusių juosia gilios šaltiniuotos daubos, o iš vakarų – platus upės slėnis. Pietryčiuose toliau tęsiasi aukštuma. Šlaitai statūs, šiaurėje ir pietuose 15–16 m, o nuo slėnio pusės – iki 25 m aukščio.
Aikštelė beveik ovali, 20 x 25 m dydžio, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi. Vidurinė jos dalis išgaubta, o rytinė – žemėja link krašto.
Palei aikštelės pietrytinį kraštą supiltas apie 20 m ilgio, 20 m pločio ir 0,5 m aukščio gynybinis pylimas. Jo išorinis šlaitas 2 m aukščio, leidžiasi į priešais pylimą iškastą 5 m pločio ir 1 m gylio gynybinį griovį. Už griovio supiltas antras apie 10 m pločio ir 50 cm aukščio pylimas, kurio išorinis šlaitas leidžiasi į lygiagrečiai iškastą 10–12 m pločio ir 50 cm gylio antrąjį gynybinį griovį, skiriantį piliakalnį nuo aukštumos.
Piliakalnio šiaurės vakariniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra iki 5–6 m pločio ir apie 20 m ilgio terasa. Kita apie 2–3 m pločio terasa išliko apie 4 m žemiau aikštelės šiaurinio krašto.
Piliakalnis apaugęs mišku, apgadintas ilgalaikių arimų ir iškastų duobių. Šlaitai vietomis šiek kiek erodavę. Vidinis pylimas smarkiai nuskleistas ir suplokštėjęs, o išorinis – šiek tiek deformuotas. Gynybiniai grioviai iš dalies užslinkę. Pirmosios terasos pietiniame gale buvusi iškasta apie 5 m skersmens ir 1 m gylio duobė.
Saulius Bartkus

Saulius Bartkus (g. 1961 m. lapkričio 17 d.) – lietuvių žurnalistas, televizijos laidų prodiuseris.

Biografija

1979 m. baigė Telšių 5-ąją vidurinę mokyklą, 1979–1984 m. studijavo KPI.
1984–1990 m. Alytaus eksperimentinio NSK inžinierius. 1990–1991 m. Alytaus valstybinės TV studijos vaizdo operatorius. 1991–1992 m. UAB „Harmonija“ reklamos skyriaus vedėjas. 1992–1993 m. Alytaus valstybinės radijo ir TV studijos redaktorius, vėliau – direktorius. 1996–1998 m. LNK žurnalistas, nuo 1998 m. UAB „Be tabu“ ir Ko direktorius. Nuo 2003 iki 2008 m. - Lietuvos televizijos publicistinės laidos "Požiūris" autorius ir vedėjas.
1985 m. Alytuje kartu su Jurgiu Gaižausku įkūrė pantomimos studiją. 1987–1989 m. dalyvavo teatro studijos „Provincija“ veikloje. Atgaivino vežimų teatro tradiciją Dzūkijoje, dalyvavo pirmosiose gastrolėse. 1988 m. Alytaus Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys.
Prodiusuoja laidas: „Kakadu“, „Faktų tyrimo biuras“, „Gyvenimas pagal moteris“, „Kryžminė ugnis“, „Oplia“, „Kambarių plėšikai“, „Kitas“.
Anksčiau prodiusavo: „Krašto garbė“ (LTV), „Be tabu“, „Meilės trikampis“ (TV3), „Požiūris“, „Abipus sienos“).
Žmona Zita. Vaikai: Andrius (g. 1981), Džiugas (g. 1989).
Anastasija Kalmanovič

Biografija

Gimė 1972 m. liepos 12 d. Kėdainiuose, karininko Nikolajaus Briliovo šeimoje. Studijavo šiuolaikinį meną Latvijos universitete. Buvo rusų dainininkės Zemfiros muzikos prodiuserė. Buvo susituokusi su verslininku Šabtajumi Kalmanovičiumi, 1998 m. susilaukė dukters Danielos, bet su vyru išsiskyrė 2000 metais. Po kiek laiko susituokė su didžėjumi Fiodoru Fominu, su kuriuo susilaukė sūnaus Tichono 2010 metais. Nuo 2003 m. muzikos grupės TOKiO muzikos prodiuserė.
Jurgis Žukauskas

Jurgis Žukauskas – dainininkas, „Estradinių melodijų“ ansamblio solistas 1966–1977 m. Itin išpopuliarėjo praėjusio amžiaus aštuntojo dešimtmečio klausytojų mėgiamos dainos „Jaunystė“ (ž. Stasio Žlibino), nuolatos skambėjusios pramoginėse radijo laidose, atlikimu.
Klausas Peteris Grudzinskas

Biografija

1982–2007 m. – Klaipėdos statybininkų mokyklos direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Klaipėdos skyriaus narys.
1995–1997 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Ankstyvoji guotė

Išvaizda

Kepurėlė 4–10 cm skersmens, tvirta mėsinga, iš pradžių iškili, vėliau paplokščia, dažnai netaisyklingos formos, išsilanksčiusiais kraštais. Luobelė lygi ir sausa, dažnai nežymiai rievėta. Kotas 4– 8 cm ilgio ir 1– 2,5 cm skersmens, pilnaviduris, cilindriškas arba truputį kreivas. Jo viršutinė dalis šiek tiek žvynuota, paviršius apžėlęs blizgančiais plaušeliais, baltas arba pilkas. Lakšteliai platūs reti, kartais šakoti, šiek tiek nuaugę kotu žemyn ir sujungti lakšteliukais. Trama vientisa minkšta, yra malonaus, tačiau labai silpno kvapo ir švelnaus skonio. Sporos yra baltos, elipsės formos 6,5-8,5 iki 4,5-5 mikrometrų dydžio. Bazidiosporos yra baltos, cilindriškos, 5,4 - 8,1 mikrometrų dydžio.
Spalvos ir formos kaita: jaunų vaisiakūnių kepurėlė balta, senesnių šviesiai ruda arba švino spalvos, senų įgauna juosvą atspalvį, bet vidurys visada būna šviesesnis. Blizgančiais plaušeliais apžėlęs kotas iš pradžių baltas, vėliau šviesiai pilkas, viršutinė dalis šiek tiek žvynuota. Balti lakšteliai taip pat įgauna pilką atspalvį. Trama balta, tačiau kepurėlės ir koto pilka.

Augavietė

Šis retas grybas, dažniausiai nedidelėmis grupėmis auga kalvotų vietovių eglynuose ir kėnių giraitėse, kartais ir mišriuosiuose miškuose.
Sezonas: grybas išdygsta vos nutirpus sniegui, todėl sutinkamas vasario – gegužės mėnesiais.
Panašios rūšys: šį grybą lengva supainioti su Juosvarude guote (Hygrophorus camarophyllus), tačiau pastaroji išdygsta tik rudenį.
Kecaltenangas

Istorija

1524 m. Kecaltenango apylinkėse ispanų konkistadorai nukariavo indėnų kičių gentį. Prieš užkariavimą miestas buvo Kičės karalystės sostinė. 1902 m. miestą sugriovė žemės drebėjimas.

Pavadinimo kilmė

Miestas pavadintas indėnų švento paukščio kecalio garbei.
ILOVEYOU

ILOVEYOU (liet. aš tave myliu), dar žinomas kaip VBS/Loveletter, – VBScript kalba parašytas kompiuterinis virusas. Virusas labai greitai išplito elektroniniu paštu per kelias dienas nuo 2000 m. gegužės 4 d. Viruso plitimas prasidėjo Honkonge (Kinija). Atsiųsto laiško tema buvo paprastas ir įtarimų nekeliantis užrašas „ILOVEYOU“ (angl. I love you – aš tave myliu), o prie laiško buvo prisegta „LOVE-LETTER-FOR-YOU.TXT.vbs“ rinkmena.
Programėlę sukūrė filipinietis informatikos studentas Onel de Guzman. Informacija padėjusi jį išaiškinti buvo pirmose dviejose skripto eilutėse:

rem barok -loveletter(vbe) <i hate go to school> 
rem by: spyder / ispyder@mail.com / @GRAMMERSoft Group / Manila, Philippines
Šio labai staigiai plintančio viruso padarytą žalą galima įvertinti dešimčia milijardų dolerių, todėl jis laikomas daugiausiai žalos padarusiu virusu nuo pat kompiuterių eros pradžios.

Plitimo būdai

Virusas suranda visus prie užkrėsto kompiuterio prijungtus diskus ir pakeičia rastas *.JPG, *.JPEG, *.VBS, *.VBE, *.JS, *.JSE, *.CSS, *.WSH, *.SCT ir *.HTA rinkmenas į savo kopijas, palikdamas originalų failo pavadinimą, bet pridėdamas .VBS plėtinį. Taip pat programėlė ieško *.MP3 ir *.MP2 failų, kuriuos suradusi paslepia, ir vietoj jų į jų vietą patalpina savo kopijas. Virusas plinta išsiųsdamas savo kopijas visiems Microsoft Outlook adresų knygelėje esantiems adresatams.
Vladas Gasiūnas

Vladas Gasiūnas (g. 1933 m. kovo 27 Ratkūnuose, Panemunio valsčius - m. 2008) – Lietuvos dailėtyrininkas, muziejininkas.

Biografija

1960–1965 m. studijavo meno istoriją Maskvos M. Lomonosovo universitete. 1965–1968 m. Kauno politechnikos instituto Filosofijos katedros asistentas, 1972–2000 m. – Lietuvos dailės muziejaus darbuotojas. Sudarė dailės rinkinių ir parodų katalogų. Parašė eilėraščių. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.
Andoros futbolo taurė

Andoros futbolo taurė arba Copa Constitució – Andoros futbolo turnyras, vykstantis nuo 1990 metų. FIFA ir UEFA turnyrą pripažino tik nuo 1995 metų.
Bronius Šimkus

Biografija

1948–1949 m. mokėsi Respublikinėje partinėje mokykloje. 1949–1951 m. dirbo LKP Centro komitete, 1951–1952 m. – Respublikiniame radijo komitete atsakinguoju redaktoriumi. 1952–1953 m. laikraščio „Tarybinė Klaipėda“ skyriaus vedėjas, 1953–1962 m. – leidinio „Agitatoriaus bloknotas“ redaktorius, 1962–1966 m. – Ukmergės rajono laikraščio „Gimtoji žemė“ redaktorius. 1967–1988 m. Lietuvos radijo laidų redaktorius, nuo 1989 m. dirbo „Sąjunginės spaudos“ respublikinėje valdyboje.
Įsiutęs bulius (1974 filmas)

Turinys

Nikolia Malė buvo tylus ir niekuo neišsiskiriantis banko tarnautojas, kol vieną dieną jo draugas, populiarumą praradęs rašytojas Klodas Fabrė nusprendė, kad jo gyvenimas turi kardinaliai pasikeisti. Jis parašo scenarijų, kurį įgyvendinęs Nikolia taps turtingas, įgys padėtį visuomenėje ir permiegos su daug moterų. Į ketvirtą dešimtį įkopęs Nikolia, neturintis jokių ambicijų ir talentų, išskyrus tai, kad patinka moterims, be ilgų dvejonių sutinka imtis eksperimento. Jis meta darbą ir sėkmingai pradeda vykdyti draugo užduotis, kol jo gyvenime atsiranda Roberta – mergina, kurią jis, pagal planą, turi suvedžioti ir pamesti...
Romualdas Giedraitis (1913)

Biografija

Nuo 1936 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo slavų ir lietuvių kalbas bei literatūrą. Baigė Vilniaus universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą. Dirbo mokytoju Kaune, Zarasuose. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, nuo 1947 m. gyveno Anglijoje.

Kūryba

Sukūrė tris apysakas, keturių romanų ciklą. Jame vaizduojamas Lietuvoje iki Antrojo pasaulinio karo brendusios kartos likimas. Vyrauja apsisprendimo situacija, kurioje patikrinama idėjos, atsakomybė už mylimą žmogų, bendražygius, tėvynės likimą. Būdingas dinamiškas pasakojimas, netikėtos situacijos. Novelėse atsispindi XX a. ketvirtojo dešimtmečio miesto ir kaimo gyvenimo vaizdai, išryškinamas iš kaimo kilusių inteligentų charakteris. Parašė feljetonų.
1999 m. rašytojo našlės iniciatyva įkurtas Rumualado Giedraičio-Spalio labdaros fondas, iš kurio palūkanų Dusetų biblioteka įsigyja naujų reikalingų leidinių.
Birutė Kažemėkaitė

Biografija

1968–1971 m. mokėsi Rokiškio rajono Bryzgių pradinėje mokykloje, 1972–1979 m. Rokiškio rajono Juodupės vidurinėje mokykloje, 1987 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja.
1987–1988 m. atliko internatūrą Kauno miesto 3-ojoje ligoninėje. Nuo 1988 m. Kalvarijos ligoninės ir poliklinikos gydytoja terapeutė, 1996–2001 m. Kalvarijos pensionato gydytoja terapeutė. Nuo 2001 m. VšĮ Kalvarijos ligoninės vyr. gydytoja ir VšĮ Kalvarijos PSPC šeimos gydytoja. Nuo 2008 Marijampolės apskrities viršininkė. Nuo 2010 m. Ministro pirmininko patarėja Marijampolės regionui. Nuo 2011 m. Vilkaviškio šeimos medicinos centro direktorė ir šeimos gydytoja.
Nuo 1999 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos rėmėja, 2001 m. LPKTS narė, LPKTS tarybos ir valdybos narė, 2004 m. Tėvynės sąjungos, partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Kalvarijos skyriaus ir tarybos narė, Kalvarijos skyriaus pirmininkė. Nuo 2013 metų LPKTS Marijampolės filialo valdybos pirmininkė.
2000–2003 m., 2003–2004 m., 2007 m. (mandato atsisakė)ir nuo 2011 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narė. Nuo 2015 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narė. 2000–2003 m. Socialinių reikalų ir sveikatos apsaugos komiteto pirmininkė, 2003–2004 m. Socialinių reikalų komiteto pirmininkė.
Kalvarijos bendruomenės tarybos narė, LPKTS valdybos narė, Nuo 1993 m. Lietuvos gydytojų sąjungos narė. Yra labdaros ir paramos fondo "Sūduvos ateitis' steigėja ir direktorė nuo 2012 metų.
Stasys Šimaitis

Biografija

Baigė Joniškio vidurinė mokyklą. 1968 m. baigė Kauno politechnikos instituto (KPI) Lengvosios pramonės fakultetą ir įgijo inžinieriaus specialybę. 1973 m. apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją, kurioje nagrinėjo pluoštinių medžiagų akustines savybes.
1974-1994 m. dirbo mokslinį ir pedagoginį darbą KPI Mokslinio tyrimo sektoriuje „Vibrotechnika“, Kauno medicinos akademijos Biomedicininių tyrimų institute, Kauno technologijos universiteto Socialinių ir humanitarinių mokslų institute. Nuo 2001 m. Šiaulių universiteto Filosofijos katedros docentas.
1998 m. gavo Henrio Fordo Europos Nacionalinę premiją už kultūros ir gamtos saugojimo projektą.  Šiaulių kultūros fondo tarybos narys.

Mokslinė veikla

Mokslinių interesų sritys: mokslo istorija, Rytų filosofija, Kultūros filosofija, Lietuvos filosofijos istorija.  Archyvuose aptiko Kelmės rajone nuo 1654 m. veikusios Pašiaušės jėzuitų kolegijos pėdsakus.
Svirplys (šachmatai)

Istorija

Svirplio šachmatų figūrą 1912 m. pasiūlė Tomas R. Dosonas, (Thomas R. Dawson), atspausdindamas ją Cheltenham Examiner laikraštyje.

Žymenys

Sutrumpintas šachmatų uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, nurodant užduoties tipą ir ėjimų skaičių. Toliau seka sprendinių, ar dvynių skaičius. Užrašant svirplio ėjimus prieš ėjimą rašoma didžioji raidė - “G”, pav. Gc2-g8.
Šachmatų diagramose vaizduojama kaip apversta žemyn galva šachmatų valdovė.
Judelis Kacenbergas

Biografija

1935–1940 m. dirbo privačiose fotografijos ateljė. 1940–1941 m. LLKJS CK, 1942–1945 m. – Raudonosios armijos 16-osios lietuviškosios divizijos laikraščio „Tėvynė šaukia“, 1946–1976 m. dienraščio „Tiesa“ fotokorespondentas.
Daugelyje dokumentinių fotografijų užfiksuoti Antrojo pasaulinio karo, Lietuvos gyvenimo vaizdai. Jos publikuotos albumuose „Lietuva šiandien“ (1964 m.), „Kovų keliais“ (1965 m.) ir kt.  1976 m. surengta jo fotografijų paroda. Jo fotografijų, negatyvų turi Šiaulių fotografijos muziejus.
Higašiibarakio apskritis

Ateityje palnuojami sujungimai

2007 m. gruodžio mėn., prie Mito miesto žadama prijungti Ibarakio miestelį.
Kamčiatkos Petropavlovskas

Istorija

Tai vienas seniausių miestų Tolimuosiuose Rytuose. Įkurtas 1740 m. kamčiadalų gyvenvietės Аушин vietoje kaip V. Beringo ir A. Čirikovo ekspedicijos ostrogas Петропавловский острог. Taip jis pavadintas pagerbiant ekspedicijos laivų pavadinimus („Šv. apaštalas Petras“ ir „Šv. apaštalas Povilas“). XIX a. pradžioje tapo svarbiausiu uostu Tolimuosiuose Rytuose. 1822 m. tapo miestu, pervadintas Петропавловский Порт (neoficialiai vadintas tiesiog Petropavlovsku), 1924 m. pavadintas Kamčiatkos Petropavlovsku siekiant skirti vardą nuo Petropavlovsko Kazachijoje.
Mardasavas (Marcinkonys)

Istorija

Lenkijos okupacijos laikotarpiu, Merkiu ėjusi demarkacinė linija kaimą dalino į dvi dalis. Todėl dešiniajame Merkio upės krante esanti kaimo dalis priklausė Lietuvai, o kairysis Merkio upės krantas – Lenkijai.
1923 m. buvo atidaryta lietuvių liaudies mokykla. Tais metais Mardasave buvo 30 ūkių ir 166 gyventojai.

Aplinkinės gyvenvietės

Puvočiai – 4 km
Kelmė (krepšinio klubas)

Klubo istorija

Klubas įkurtas 2012 metais.
Chvedar Iljaševič

Biografija

Baigęs Vilniaus baltarusių gimnaziją, studijavo istoriją Vilniaus Stepono Batoro univeristete. Po studijų baigimo pradėjo dirbti baltarusių kalbos mokytoju toje pačioje baltarusių gimnazijoje. Parašė poezijos rinkinius: "Веснапесьні" (Vesnapesni) (1922), "Зорным шляхам" (Zornim šliacham) (1932) ir "Захварбаваныя вершы" (Zachvarbavnija verši) (1936).
Prasidėjus II pasauliniam karui persikraustė į Balstogę, kur tapo baltarusių sąjungos vadovu. Taip pat mokytojavo baltarusiškose mokyklose, redagavo baltarusiškus laikraščius, rinko baltarusiškas knygas bei siekė atidaryti baltarusišką biblioteką, bet dėl karo veiksmų to padaryti nepavyko. Per karą jis buvo Baltarusijos Nepriklausomybės partijos centrinio komiteto, tarptautinio sekretoriato narys. 1944 m. pasitraukė į Rytų Prūsiją, vėliau į Berlyną. 1946-1947 m. buvo laikraščio "Шляхам жыцьця" redaktoriumi. 1947 m. lapkričio 7 d. žuvo automobilio avarijoje.
Aizsargai

Aizsargai (latv. Aizsargi) – latvių šaulių organizacija, veikusi 1919–1940 m.

Istorija

Įkurta Laikinosios Vyriausybės vadovo Karlio Ulmanio ir Vidaus reikalų ministro Mikelio Valterio įsakymu 1919 m. kovo 20 d., Suomijos šaulių organizacijos (suom. Suojeluskunta) pavyzdžiu, kaip savigynos būriai. Sudarė apsaugos rinktinės, veikusios valsčiuose. Iš dalies (1/3) organizacija finansuota valstybės. Funkcijos apėmė pagalbą policijai (apėmė pagalbą kratų ir areštų metu, patruliavimą, kovą su banditizmu, marodieriavimu po pilietinio karo) ir armijai (karo metu). Dalyvavo kovose su bermontininkais. 
Į organizaciją buvo priimami vyrai nuo 20 metų (po tarnybos kariuomenėje) iki 60 metų. 1921 m. pasibaigus kariniams veiksmams vidaus reikalų ministerijos nurodymu aizsargai perorganizuoti į visuomeninę savanorių organizaciją, kuriai vadovavo renkama Valdyba (latv. Aizsargu valde). Sudarė 19 pulkų, kiekvienoje apskrityje po vieną. Turėjo sporto būrelius. 1923 m. suformuoti aizsargų gynybos būriai, 1939 m. – aizsargų jaunimo organizacija – jaunsargai. Nuo 1925 m. bendradarbiavo su Lietuvos šaulių sąjunga. 
1928 m. organizacija apginkluota, kai kurie pulkai turėjo kulkosvaidžių. Dalyvavo 1934 m. gegužės 15–16 d. valstybės perversme. 1940 m. sausio mėn. aizsargai turėjo 31 766 narius, iš jų gynybos būriuose – 14 800, jaunsargų apie 14 000. Be to, buvo Geležinkelių aizsargų pulkas, Aizsargų aviacijos pulkas su 26 lėktuvais, 3 aizsargų jūrų divizionai ir kitos tarnybos.
Po 1940 m. TSRS okupacijos aizsargų organizacija likviduota. Per nacistinę okupaciją 1943–1944 m. vėl veikė. Po Antrojo pasaulinio karo dalis aizsargų buvo ginkluoto antitarybinio pasipriešinimo dalyviai. 
1990 m. gegužės 17 d. Piliečių kongrese atkurta neginkluota Latvijos aizsargų organizacija. Turi uniformą. Priimami tik Latvijos Respublikos piliečiai. Leidžia mėnraštį „Aizsargs“.
George Kay

Trenerio karjera

1927 m. tapo Luton Town klubo treneriu. 1929 m. paskirtas klubo vyriausiuoju treneriu. Vadovaujant klubui, pirmus du sezonus The Hatters buvo vidury Trečios pietų divizijos lentelėje, 13 ir 7. 1931 m. gegužės mėnesį paliko klubą ir tapo nauju Southampton FC treneriu, kurį treniravo iki 1936 m.
Pakeitus George Patterson 1936 m. rugpjūčio 6 d. tapo Liverpulio klubo vyr. treneris. Poste išbuvo iki 1951 m. sausio. Palikus klubą, po trejų metų, 1954 m. balandžio 18 d. mirė Liverulyje.
Adačio seniūnija

Istorija

Esant Ricurio sistemai, dabartinė seniūnijos dalis priklausė pietinei Adačio apskrities daliai, esančiai Musašio žemėje. 826 m., Heian laikotarpiu, čia pastatyta Nišiarai Daiši šventykla.

Simboliai

Oficiali gėlė – tulpė, medis – sakura.
Nitroguanidinas

Nitroguanidinas (angl. nitroguanidine) – nedegus azoto cheminis junginys CH₄N₄O₂, naudojamas kaip labai nejautri sprogstamoji medžiaga. Tai bespalvė kristališka medžiaga, besilydanti +232 °C ir skylanti +250 °C temperatūroje. Detonacijos greitis priklauso nuo tankio, pvz., 3670 m/s kai tankis 0,9 g/cm³, bet 8100 m/s, kai tankis 1,7 g/cm³.

Gamyba

Nitroguanidiną gamindavo iš guanino, kuris natūraliai aptinkamas paukščių išmatose. Daug jo būna šikšnosparnių guane. Iš išmatų išskirtą guaniną oksiduodavo iki guanidino, kurį nitrinant gaunamas nitroguaninas. Detalus pramoninis nitroguanino sintezės procesas laikomas komercine paslaptimi, todėl viešai neskelbiamas. Laboratorijose nitroguaninas sintetinamas sujungiant sulfamo rūgštį ir šlapalą į guanidino sulfatą, kuris nitrinamas iki nitroguanidino susidarymo.

Sprogstamosios medžiagos

Nitroguanidinas naudojamas kaip sprogstamoji medžiaga, dažniausiai – kaip komponentas „trigubuose“ (angl. triple-base) bedūmiuose parakuose (paprastai naudojamuose didelio kalibro laivų patrankų ir tankinių patrankų šoviniuose). Nitroguanidinas sumažina šovinių parakų vamzdžio liepsną ir liepsnos temperatūrą, bet nemažina parako dujų slėgio, todėl naudojami didelio kalibro artilerijoje, kur vamzdžio vidinė erozija ir vamzdžio liepsna labai svarbios.

Pesticidai

Nitroguanidinas ir jo dariniai naudojami kaip insekticidai, veikimu artimi nikotinui. Nitroguanidino dariniai yra dinotefuranas, imidaklopridas (imidacloprid), klotianidinas (clothianidin) ir tiametoksamas (thiamethoxam).

Biochemija

Nitroguanidinas naudojamas mutagenas bakterijų mutacijoms gauti biosintezės tyrimuose.
Domniksruho lobis

Domniksruho kapinynas ir lobis – prūsų kapinynas ir lobis prie Domniksruho (vok. Domnicksruh) ir Patesorto (Patesort) (dab. Beregovoje – Laduškinas, Bagrationovsko rajonas, Kaliningrado sritis) gyvenvietės, netoli Aismarių pakrantės. Koordinatės 54°35′0″N 20°09′0″E.

Kapinynas

Kapinynas, datuojamas I a. – II a., yra 1 km į pietryčius nuo gyvenvietės. Jį 1933 m. tyrinėjęs V. Gaerte rado daug keramikos, ištyrė kelis sudegintų mirusiųjų kapus. Iš kapinyno muziejuje „Prussia“ iki 1945 m. buvo Senovės Romos monetų, akinė segė, žąslų fragmentų. 1981 m. žvalgomuosius tyrimus atliko V. Timofejevas, 1987 m. V. Kulakovas.
Triliškės

Aplinkinės gyvenvietės

KAIŠIADORYS 
 STASIŪNAIŽIEŽMARIAI
Garsas (Kaunas)

Istorija

Iki 1995 m. (Nr. 84) buvo leidžiamas pavadinimu „Kauno laikas“ kaip miesto laikraštis. Iki 1993 m. leido Kauno miesto taryba 5 kartus per savaitę; nuo 1994 m. ėjo 2 kartus per savaitę. Tiražas 1990 m. – 23 000 egz., 1996 m. – 1500 egz.
Rašė apie Kauno miesto gyvenimą bei problemas.