google/wiki40b huggingface dataset:
Rolandas Medžiūnas

Biografija

1981 m. baigė Gruzdžių Augustino Griciaus vidurinę mokyklą. 1990 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą ir įgijo fizikos mokytojo ir auklėjamojo darbo metodininko specialybę. 2004 m. baigė teisės studijas Vilniaus Universitete ir įgijo teisininko profesinę kvalifikaciją (teisės magistras).
1985–1987 m. tarnavo tarybinėje armijoje. Nuo 1990 m. dirbo auklėtoju ir mokytoju Šiaulių miesto 2-ojoje vidurinėje mokykloje internate, dėstytoju Šiaulių prekybininkų mokykloje. 1992–1997 m. Lietuvos švietimo darbuotojų profesinės sąjungos pirmininko pavaduotojas bei Šiaulių miesto komiteto pirmininkas, 1993–1995 m. Šiaulių profesinių sąjungų susivienijimo pirmininkas. 2004–2005 m. Šiaulių kolegijos juristas ir dėstytojas. 2005–2006 m. Šiaulių krašto vadybos, teisės ir kalbų kolegijos juristas ir dėstytojas. 2006-2009 m. Šiaurės Lietuvos kolegijos dėstytojas. 2008-2009 m. Šiaurės Lietuvos kolegijos Teisės katedros vadovas. Nuo 2009 m. advokato padėjas. 2011-2012 m. Klaipėdos verslo aukštosios mokyklos dėstytojas. Nuo 2012 m. Socialinių mokslų kolegijos dėstytojas.
1994 m. įstojo į Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriių,, 1999–2000 m. Šiaulių m. skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. 2005–2007 m. Šiaulių m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
2015 m. kovo 11 d. savo noru.iš Lietuvos socialdemokratų partijos išstojo.
1995–1997 m. ir 1997–2000 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys, 1997–2000 m. Šiaulių rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2000 m. kovo – liepos mėn. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys (atsistatydino savo noru).
Substituciniai produktai

Substituciniai produktai (angl. substitute goods), kitaip dar substitutai ir pakaitalai – prekės ir paslaugos, vieną kitą galinčios lengvai pakeisti.
Substituciniams produktams priskiriami: benzinas ir dujos, sviestas ir margarinas. Augant vieno produkto paklausai didėja ir kito produkto paklausa. Taip pat substitucinių produktų elastingesnė vartojimo kreivė, nes juos lengvai galima pakeisti kitais produktais. Augant vieno produkto kainai vartotojas jį gali pakeisti kitu produktu, todėl auga ir kito produkto kaina ir atvirkščiai.
Gintaras Petrušis

Biografija

1987 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas.
1996 m. AB „Žiežmarių melioracija“ marketingo direktorius, 1998 m. UAB „Žiežmarių hidrostatyba“ vyr. inžinierius, nuo 2001 m. UAB „Kaišiadorių vandenys“ direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kaišiadorių rajono skyriaus narys, nuo 2005 m. skyriaus pirmininkas.
1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys.
Grenadinas

Grenadinas (angl. grenadine; rus. гренадин) – lengvas šilkinis ar iš kitokių daugiagijų siūlų suknelinis, juostuoto ar languoto pynimo audinys.
Audinys lytint primena gazą. Audžiamas žakardinėmis audimo staklėmis. Pradėtas austi Italijoje. XVIII a. Prancūzijoje buvo populiarus juodas grenadinas, naudotas kaip juodi šilko nėriniai. Dabar šilkinis grenadinas naudojamas kaklaraiščių gamyboje.
Algirdas Liutkevičius

Biografija

1982 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. UAB „Kalvarijos veterinarinės paslaugos“ direktorius.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Kalvarijos skyriaus narys.
2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narys. 
Marijampolės apskrities veterinarijos gydytojų sąjungos pirmininko pavaduotojas. Sutuoktinė Danguolė, vaikai Inga, Sigita.
Pranciškus Rževuskis

Biografija

Lenkijos magnatų Rževuskių giminės atstovas, herbo „Kšivda“ savininkas. Palenkės ir Podolės vaivados Mykolo Juozapo Rževuskio (1699–1769) sūnus nuo antros santuokos su Pranciška Cetneryte.
Moorėja

Moorėja (pranc. Moorea) – sala Prancūzijos Polinezijoje, Draugijos salyne (Priešvėjinėse salose), 17 km į šiaurės vakarus nuo Taičio. Įeina į Moorėjos-Majao komuną. Plotas 134 km². Gyvena 14,7 tūkst. gyventojų (2002 m.). Gyventojų tankumas – 110 žm./km².
Sala vulkaninės kilmės. Jos centrinėje dalyje iškilęs kalnų masyvas (aukštis iki 1207 m, Tohiea k.). Nuo Taičio atskirta 17 km pločio ir 1500 m gylio sąsiauriu. Šiaurinėje pakrantėje įsiterpia dvi įlankos: Kuko ir Opunohu. Sala apsupta koralinių rifų. Būdingi drėgnieji tropiniai miškai.
Salą 1767 m. atrado britų jūrininkas Samuel Wallis.
Moorėjos saloje yra Moorėjos oro uostas, iš kurio skrydis į Taitį trunka 7 minutes. Kelionė keltu iš Vaiare į Papeetę užtrunka 30 minučių.
Svarbiausia salos ūkio šaka – turizmas. Taip pat auginami ananasai, persikai. Žvejyba.
Informacijos asimetrija

Informacijos asimetrija (angl. asymmetric (all) information) – ekonomikoje naudojamas terminas, kai viena sandorį sudaranti pusė žino daugiau negu kita.
Įprastai pardavėjas žino daugiau apie produktą negu pirkėjas, bet kartais gali būti ir atvirkštinė situacija.
Pavyzdžių, kai pardavėjas žino daugiau negu pirkėjas yra daugybė, tai prekių pardavėjai, paslaugų tiekėjai, nekilnojamojo turto agentai, biržos brokeriai, draudimo agentai, kompiuterinių programų gamintojai ir t. t.
Kai pirkėjas žino daugiau apie prekę kaip pavyzdį galima pateikti palikimu palikto nekilnojamo turto pardavimą. Jei paveldėtojas juo nesinaudojo, o pirkėjas gyveno šalia ir žino apie jį daugiau.
Pirmą kartą toks reiškinys buvo paskelbtas Kenneth J. Arrow 1963 m. žurnale Amerikos ekonominė apžvalga, straipsnyje „Neapsisprendimas ir ekonomikos stovis sveikatos apsaugoje“
George Akerlof 1970 m. darbe „Citrinų rinka“ suprojektavo matematinį rinkos modelį su nepilna informacija. Jis pažymėjo, kad tokioje rinkoje vidutinė produkto kaina turi tendenciją mažėti, net idealiai kokybiškiems produktams, kol galiausiai rinka sumažėja iki minimumo ar visai prapuola.
Dėl informacijos trūkumo nesąžiningas pardavėjas gali pasiūlyti mažiau kokybišką prekę apgaudinėdamas pirkėją už nusistovėjusią kainą rinkoje. Galiausiai pirkėjai žinodami apie kokios nors rūšies prekių mažą vertę pradės jų visai nepirkti ar pirks tik už mažesnę kainą. Kokybiškų prekių gamintojai stengiantys atsiskirti nuo vidutinio statistinio gamintojo gali įvesti prekės ženklą ar prekių sertifikavimą ir taip išlaikyti rinką. Didelė prekybinių ženklų reikšmė rinkoje liudija apie stabilią kokybę.
Pirkėjai jungiasi į vartotojų sąjungas, renka duomenis apie prekes ar tiesiog taip keičiasi informacija. Tokiu savo elgesiu pirkėjai stengiasi eliminuoti iš rinkos nekokybiškus produktus.
Visagino Country

Istorija

Festivalio idėja gimė 1991 m. kovo 20 d., jo steigėjais buvo Virgis Stakėnas, Edmundas Žalpys, Sigitas Morkūnas ir Elena Čekienė, prie jų dar prisidėjo Vytautas Stauga (pravarde „Kugelis“), kuris tuo metu vadovavo koncertinei agentūrai „Alternatyva“. Iki paskutinės festivalio pradžios dienos (rugpjūčio 23 d.) buvo neaišku, ar festivalis įvyks, kadangi buvo susidurta su įvairiais biurokratiniais sunkumais, be to, lygiai savaitę prieš festivalį įvyko Rugpjūčio pučas. Gavęs visus leidimus Tarptautinis muzikos festivalis „Visagino country“ įvyko, tada festivalį aplankė apie 3000 žiūrovų, daugiausia tai buvo Sniečkaus gyventojai.
Festivalis neįvyko 1994, 1996 ir 1998 m.
Nuo 1997 m. festivalis yra organizuojamas kartu su Viešąja įstaiga „Miesto šventė“ iš Kauno.
Erasmus programa

Erasmus programa (angl. European Region Action Scheme for the Mobility of University Students, lot. Erasmus – Europos humanistas) – ES rėmimo (studijų finansavimo, akademinio mobilumo) programa. Jos pavadinimas siejamas su olandų humanisto, dogmatizmo priešininko Erazmo Roterdamiečio vardu.

Istorija

Sukurta apie 1987 m. Tikslas – plėsti ES aukštųjų mokyklų bendradarbiavimą, taip pat su EEE valstybėmis (Norvegija, Islandija, Lichtenšteinas, Šveicarija), Turkija, skatinti akademinį mobilumą. Vienas kertinių principų – European Credit Transfer System (ECTS), finansinė parama studijoms užsienyje. ERASMUS, kaip aukštojo mokslo programa, siekiama stiprinti europinį bendradarbiavimą aukštojo mokslo srityje, skatinti, studentų ir personalo mobilumą, aukštojo mokslo institucijų ir įmonių bendradarbiavimą. ERASMUS programa yra atvira visų tipų aukštosioms mokykloms, apima visas studijų kryptis bei studijų lygius (pagrindinės studijos, magistrantūra, doktorantūra).

Apimtis

ERASMUS apima įvairias stažuotes. Tai gali būti studentų studijos, praktika, dėstytojų ir kito personalo mobilumo programos, intensyvių ERASMUS kalbos kursai (EILC), daugiašaliai projektai, pvz., tarptautinės intensyvios programos (IP), jungtinės studijų programos (CD), tematiniai tinklus (TN), projektai, skirti bendradarbiavimui tarp aukštojo mokslo institucijų ir įmonių.
Bronius Kiveris

Bronius Kiveris (1923 m. gruodžio 18 d. Marijampolėje – 1996 m. balandžio 23 d. Sidnėjuje, Australija) – pianistas, vargonininkas, chorvedys.

Biografija

Nuo šešerių metų pradėjo mokytis skambinti fortepijonu. Baigęs Marijampolės Marijonų gimnaziją, Kauno Vytauto Didžiojo universitete studijavo mediciną.
Pasitraukęs į Vokietiją, studijavo Insbruko konservatorijoje, įsijungė į M. K. Čiurlionio meno ansamblio veiklą – buvo dirigento Alfonso Mikulskio padėjėjas ir akompaniatorius.
Prasidėjus emigracijai, iš Vokietijos išvyko į Australiją. Apsigyveno Sidnėjuje ir iškart įsijungė į kultūrinį ir muzikinį gyvenimą. Suorganizavo vokalinį oktetą, kuris pasirodydavo koncertuose, giedodavo bažnyčiose. Vėliau vadovavo ir kitiems meno mėgėjų būreliams, akordeonu grojo lietuvių ir australų renginiuose, mokė lietuviškų dainų, fortepijonu ir vargonais akompanavo chorams ir solistams.
1969–1986 m. (su pertrauka) – Sidnėjaus lietuvių „Dainos“ choro meno vadovas ir dirigentas. Į kolektyvą sutelkęs per 70 žmonių, juos išmokė daug dainų ir giesmių, nemažai koncertavo, giedojo tautiniuose renginiuose. 1973 m. spalio mėn. „Daina“ koncertavo Sidnėjaus operos rūmų atidarymo iškilmėse. 1974 m. lapkričio 9 d. koncertu pažymėjo kolektyvo gyvavimo 20-metį – pasirodė mišrusis ir vyrų chorai.
Nuo 1978 m. chorui pradėjo talkinti muzikos mokytojas A. Laurinaitis (akompanuodavo fortepijonu ir vargonais). 1979 m. gruodžio 15 d. įvyko „Dainos“ koncertas kolektyvo kūrybinės veiklos 25-mečiui pažymėti. Choras pasirodydavo per televiziją, giedodavo Šv. Mišiose, dalyvavo 1979 ir 1981 m. muzikos festivaliuose.
Pasitraukęs iš vadovo pareigų, B. Kiveris chorui talkino ir toliau – akompanavo koncertuose, vargonavo bažnyčiose. Harmonizavo ir sukūrė chorams dainų, muzikos šokiams. Jo dainą „Man skamba toliuos“ Sidnėjaus „Dainos“ choras atliko 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės koncertuose Vilniuje, Kaune ir Trakuose. B. Kiveris buvo Australijos lietuvių dainų švenčių dirigentas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Eleuterijus Bačinskas

Eleuterijus Bačinskas (1916 m. liepos 4 d. Glazge, Škotija – 1978 m. rugsėjo 8 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos ir JAV sportininkas.

Biografija

Gimė išeivių šeimoje Didžiojoje Britanijoje. Persikėlęs į Lietuvą susidomėjo sportu, priklausė Vilkaviškio futbolo klubui „Sūdavija“. Kaip šuolininkas į tolį dalyvaudavo lengvosios atletikos varžybose, be futbolo žaidimo kultivavo ir ledo ritulį. Atstovavo šalį 1938 m. Pasaulio ledo ritulio čempionate Prahoje (puolėjo pozicijoje). Antrojo pasaulinio karo metais pasitraukė į Vokietiją, buvo pakviestas į išeivių futbolo rinktinę. Vėliau persikėlė į JAV, Čikagoje žaidė lauko tenisą.
Joniškio miškų urėdija

Joniškio miškų urėdija − viena iš 42 Lietuvos miškų urėdijų, patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus ir jais disponuojanti įstatymų nustatyta tvarka, taip pat vykdanti miškų atkūrimą, priežiūrą, apsaugą, racionalų miško išteklių naudojimą ir prekyba mediena bei miško ištekliais.
Joniškio miškų urėdija įkurta 1920 m. Urėdijos būstinė įsikūrusi Beržininkų kaime, 3 km į pietryčius nuo Joniškio, prie kelio  152  Joniškis–Linkuva .
Urėdija prižiūri ir rūpinasi − 19 200 ha valstybinės reikšmės miškais (17 400 ha − Joniškio rajone, 1 800 ha − Šiaulių rajone). Joniškio miškų urėdas − Aleksas Abromavičius.
Urėdijos priežiūroje ir apsaugoje yra valstybės saugomi gamtos paveldo objektai: Beržynės ąžuolas, Reibiniškio miško dvikamienis ąžuolas, Maldenių ąžuolas, Žeimių vinkšna, Taučiūnų liepa, Tyrelio akmuo, Žagarės miško veimutinė pušis.
Urėdijos valstybinius miškus administruoja 6 girininkijos.
Kenijos administracinis suskirstymas

Kenija yra suskirstyta 47 apskritis (suah. wilaya, angl. counties), kurių sąrašas patvirtintas naujausios administracinės reformos, įvykdytos 2013 m. kovo mėnesį, metu.
Chromosominės ligos

Chromosominės ligos, arba chromosominės anomalijos, aberacijos – tai būklės, kurias sukelia chromosomų skaičiaus ar struktūros pakitimai. Iki apvaisinimo pakitusios gali būti vieno iš tėvų gametos arba chromosomų pokyčiai gali formuotis jau po apvaisinimo zigotoje. Kai homologinės chromosomos neišsiskiria mejozės I dalijimosi metu arba dukterinės chromosomos neišsiskiria mejozės II dalijimosi metu, susiformuoja gametos su per mažu (n-1) arba per dideliu (n+1) chromosomų skaičiumi. Kai apvaisinimo metu tokios nenormalios gametos susilieja su normaliomis, gali būti monosomija (2n-1) arba trisomija (2n+1), kas bendrai vadinama aneuploidijomis.
Porinių chromosomų skaičiaus pakitimas gali lemti triploidijas (žmogaus atveju – 69 chromosomos), tetraploidijas.
Struktūros anomalijas sukelia delecijos, translokacijos, inversijos, duplikacijos, insercijos, žiedinės chromosomos. Svarbu, kad šiuos pokyčius gali turėti fenotipiškai normalus individas (subalansuotas nešiotojas) ir, susiformavus nepalankiai chromosomų kombinacijai gametogenezės metu, gali gimti vaikas, sergantis chromosomine patologija. Dauguma tokių derinių baigiasi letaliai dar įsčiose.
Žmonių chromosomines ligas diagnozuoja, gydo ir šeimas konsultuoja gydytojas genetikas. Svarbiausias uždavinys yra teisingai nustatyti nesubalansuoto gyvybingo naujagimio tikimybę, kadangi tokie individai turės chromsominę anomaliją.
Apie trečdalis visų žmogaus genų atsakingi už teisingą smegenų vystymąsi, o daugelis kitų genų – už teisingą embriogenezę ir organogenezę. Todėl dažniausiai sergantys individai turės įvairaus laipsnio protinį atsilikimą, dismorfiškus veido bruožus bei kitas kūno organų anomalijas, kaip sutrikusios raidos išdavą.
Reikėtų pabrėžti, kad net ir turintys chromosomų skaičiaus ar struktūrų individai su protiniu atsilikimu turi teisę į individualiai visavertį gyvenimą.
Kelmas

Kelmas – nulūžusio ar nukirsto medžio kamieno liekana, šaknimis įsitvirtinusi į žemę.
Kelmas būna nedidelio aukščio, didesnė kamieno liekana vadinama stuobriu. Pagal kelmo skerspjūvyje esančias rieves nustatomas medžio amžius (dendrochronologija).
Kelmai yra svarbi ekologinė buveinė įvairioms grybų, samanų rūšims. Kai kurių lapuočių medžių jauni kelmai sugeba ataugti išleisdami atžalas.
Kelmus itin sudėtinga pašalinti: jie pjaustomi su specialiais pjūklais, deginami, ardomi chemikalais.
Analgetikas

Analgetikas – farmacinis medikamentas, veikiantis nervų sistemą ir padedantis nuslopinti skausmą.
Analgetikai gali būti narkotiniai (opiatiniai) ir nenarkotiniai.
Lietuvoje registruota ir leista prekiauti apie 560 analgetikų.
Kypsarės švyturys

Istorija

Pirmasis švyturys šioje vietoje pastatytas dar 1879 m. Dabartinį 25 m aukščio švyturį 1933 m. 100 m atstumu nuo jūros pastatė firma „Arronet & de Vries“.
Priartėjus kranto linijai, jį ėmė skalauti bangos ir 1991 m. pradėjo smegti bei svirti. Tačiau ilgainiui švyturiui visiškai atsidūrus jūroje, pasvirimas ėmė mažėti (vietoj buvusių 7–9° ar net 15°, dabar stebimas ~1° pokrypis).
Lietuvos pakrašty

Lietuvos pakrašty – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Ignalinos rajono tarybos laikraštis, leistas 1990–1992 m.

Istorija

Redaktorė Marija Kalvaitienė. Tiražas 1000 egz.
Sony Music Entertainment

Susijungimas BMG

2004 m. Sony Music Entertainment sukūrė su BMG bendrą įmonę Sony BMG Music Entertainment; tačiau Sony Japonijoje toliau dirbo atskirai nuo Sony BMG.

Atnaujinimas Sony Music Entertainment

2008 m. spalio 2 d. Sony nusipirko Bertelsmann 50 % dalį Sony BMG bendros įmonės, ir Sony BMG buvo pervadinta Sony Music Entertainment.
Vilčeko Žemė

Vilčeko Žemė (rus. Земля Вильчека) – sala Arktyje, Prano Juozapo Žemėje (Rusija). Plotas – 2055 km². Būdingas 400–600 m aukščio plokščiakalnis, aukščiausias taškas – 606 m. Didžiąją dalį ploto užima ledynai.
Salą 1873 m. atrado austrų ekspedicija, vadovaujama Karlo Veiprechto ir Juliaus Pajero. Pavadinta kelionės rėmėjo grafo Johano Nepomuko Vilčeko (Johann Nepomuk Wilczek) garbei.
Lietuvos Lloydas

Lietuvos Lloydas – Lietuvos akcinė draudimo bendrovė, veikusi 1922–1940 m. Būstinė Kaune, skyrius Klaipėdoje.

Istorija

Steigėjai – Martynas Yčas, Adomas Prūsas, Nikolajus Soloveičikas, Richardas Tilmansas, Jonas Smilgevičius, Leonas Ožinskis. Akcinis kapitalas, kurio dalis priklausė užsienio investuotojams, 1922 m. pab. buvo 120 000 Lt, 1925 m. – 400 000 Lt, 1931 m. – 600 000 Lt, 1937 m. – 800 000 litų.
Lietuvos Lloydas iš pradžių draudė kilnojamąjį ir nekilnojamąjį turtą nuo ugnies, vėliau transporto priemones (t. p. laivus) ir krovinius, t. p. nuo nelaimingų atsitikimų, vagysčių ir įsilaužimų, nuo 1937 m. pradėjo teikti ir gyvybės draudimo paslaugas. Asmenims ir įstaigoms teikė paskolas įkeitus nekilnojamąjį turtą, 1939 m. paaukojo Ginklų fondui 5000 litų. Dalį rizikų perdrausdavo užsienio draudimo bendrovėse, vienintelė Lietuvoje perdrausdavo užsienio bendrovių rizikas. 1937 m. vykdė draudimo operacijas su 27 užsienio bendrovėmis (Didžiosios Britanijos, Prancūzijos, Vokietijos, Švedijos ir kt. šalių), turėjo 51 agentūrą Lietuvoje ir atstovybę Paryžiuje. Akcininkai gaudavo 6-8 % dividendų. Lietuvai atgavus Vilnių, „Lietuvos Lloydas“ 1939 m. lapkričio mėn. įsteigė čia savo skyrių. Valdybos pirmininku visą laiką buvo Andrius Vosylius, direktoriumi – Moisiejus Kopelmanas. 1940 m. bendrovė sovietinės valdžios nacionalizuota, jos aktyvus ir įsipareigojimus perėmė Valstybės draudimo įstaiga.
Ketvirtajame dešimtmetyje „Lietuvos Lloydas“ leido metines „Apyskaitas“ lietuvių, anglų ir vokiečių kalbomis. Pavienių šio leidinio egzempliorių yra išlikę Lietuvos bibliotekose, privačiuose rinkiniuose. Taip pat išliko dalis bendrovės dokumentacijos, kuri saugoma Lietuvos centriniame valstybės archyve (f. 387, ap. 4, bylos 1242, 1245, 1247, 1248, 1251, 1253, 1254).
Antoni Gaudí

Biografija

Antonio gimė neturtingoje miestiečių šeimoje, Reus miesto apylinkėse, Taragonos apskrityje, Katalonijoje. Ten ir praleido savo vaikystę. Šeimoje, be jauniausiojo Antoni, buvo dar trys broliai ir sesuo, kurie visi iki 1879 m. mirė. Antoni nuo mažens sirgo reumatu, kentė stiprius sąnarių skausmus. Šie negalavimai jį lydėjo ir visą likusį gyvenimą. Antoni visą gyvenimą buvo nevedęs.
Būdamas 17 metų, persikėlė į Barseloną, planavo pradėti architektūros studijas. Dėl lėšų trūkumo nuo 1870 m. dirbo braižytoju ir kitų architektų padėjėju; tai leido jam susipažinti su keletu žymių statytojų.
1878 m. baigė architektūros studijas. Ankstyvojoje A. Gaudi kūryboje, jo darbai priskiriami modernui, buvo itin gausiai dekoruojami. Kūrybos savitumą iškart pastebėjo turtingi prekybininkai, kurie žavėjosi jauno menininko moderniomis, elegantiškomis formomis ir dekoracijomis. Vienas iš jų, Eusebi Guell, tapo Antonio Gaudi pagrindiniu klientu ir rėmėju. Pastarajam A. Gaudi suprojektavo tokius pastatus kaip, Guell Pavilions, Guell Palace, Park Guell, Guell Bodegas. Barselonoje 1890 m. pastačius Palau Güell rūmus, A. Gaudi tapo pačiu žymiausiu miesto architektu. Paskutiniais gyvenimo metais dirbo projektuodamas žymiausią kūrinį – Šv. Šeimynos bažnyčią.
A. Gaudi 1926 m. birželio 7 d. išėjus pasivaikščioti, jis buvo partrenktas tramvajaus. Gaudi nesulaukė skubios pagalbos, kadangi dėl skurdžių drabužių ir dokumentų stokos jis buvo palaikytas elgeta. Galiausiai policijos pareigūnas A. Gaudi nuvežė į Sant Pau ligoninę, kurioje jis gavo primityvią pagalbą. Iki tol, kai Sagrada Família, Mosén Gil Parés, kapelionas atpažino Gaudi kitą dieną, jo sveikata buvo smarkiai pablogėjusi, kad pagerėtų dėl papildomo gydymo. Antoni Gaudi mirė birželio 10 d. Dvi dienos po mirties Gaudi buvo palaidotas Barselonos Šv. Šeimynos bažnyčios kriptoje.
Jūratė Statkutė de Rosales

Biografija

Tėvas Jonas Statkus buvo pirmasis tarpukario Lietuvos Valstybės saugumo departamento direktorius, vėliau – tautininkų remiamos „Pažangos“ spaudos bendrovės vadovas. 1940 m. liepos 6 d. drauge su Augustinu Povilaičiu ir gen. Kaziu Skuču sovietų okupacinės valdžios suimtas, išvežtas į Maskvos Butyrkų kalėjimą. Žūties laikas ir kapo vieta iki šiol nežinomi.
Jūratė mokėsi pradžios mokykloje Paryžiuje, kur tėvai gyveno iki 1938 m., karo metu – Kauno „Aušros“ gimnazijoje. Karui baigiantis, pasitraukė į Vakarus. Prancūzijoje studijavo lotynų ir prancūzų kalbas, gavo prancūzų kalbos mokytojo diplomą. Kalbų studijas tęsė JAV, Niujorko Kolumbijos universitete, išmoko anglų, ispanų, vokiečių kalbas.
1960 m. Venesueloje ištekėjo už inžinieriaus Luiso Rosales, su kuriuo išaugino penkis sūnus: Luisą, Joną, Šarūną, Rimą ir Saulių. Nors būdama viena kitoje pasaulio pusėje, išsaugojo tautinę kultūrą – visi vaikai kalba lietuviškai, namie greta ispaniškų laikosi ir lietuviškų papročių.
Nuo 1983 m. yra populiaraus opozicinės krypties Venesuelos politikos, ekonomikos ir kultūros savaitinio žurnalo „Zeta“ vyriausioji redaktorė. Be savaitinių straipsnių ir redakcijos darbo žurnale, turi nuolatinę skiltį dienraštyje „El Nuevo País“, dalyvauja radijo, televizijos, interneto diskusijose. Ilgą laiką bendradarbiavo su Klyvlendo (JAV) lietuvių laikraščiu „Dirva“.

Istorinės teorijos

1985 m. jos išleisoje knygoje „Baltų kalbų bruožai iberų pusiasalyje“ teigiama, kad gotai buvo baltai. Tokia išvada daryta remiantis atsiliepimais apie gotų kalbą rašytiniuose šaltiniuose, Ulfilos Biblija nagrinėta nebuvo.
2011 m. išleistoje knygoje „Europos šaknys ir mes, lietuviai“ ji teigė, kad jos nuomonė pasikeitė. Ten ji pritarė, kad Ulfilos Biblija parašyta germanų grupės kalba, bet teigė, kad ši kalba buvusi nauja bei greitai išnykusi. Knygoje aiškinama, kad „gotais“ vadinti baltų protėviai „gudai“, kurie ir sunaikinę Romos imperiją.
Šios teorijos paprastai priskiriamos pseudoistorijai. Zigmo Zinkevičiaus teigimu, Jūratė Statkutė de Rosales, Česlovas Gedgaudas ir Aleksandras Račkus priskirtini vienai „mokyklai“.
Pavyzdžiui, Zinkevičiaus teigia, jog Statkutė de Rosales sprendžia apie žodžių kilmę iš jų skambesio, nekreipia dėmesio į anksčiau kitų tyrėjų paskelbtas žodžių etimologijas, kartais pritempia faktus, net sukuria naujus žodžius, kad būtų ką pritempti. Pastarąjį teiginį Zinkevičius pailiustruoja tuo, kad Statkutė de Rosales žodį „vestgotai“ keičia į „vese gudai“, kur „vese“ turįs būti kilęs iš latviško ar prūsiško žodžio „vaciai“, reiškiančio „vakarai“ – nors nesama jokių požymių, kad toks žodis su tokia reikšme egzistuoja.
Sąjūdis Klaipėdoje

Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis Klaipėdoje – visuomeninis Klaipėdos krašto judėjimas, siekęs Lietuvos valstybingumo atkūrimo.
Lauksvydų kapinynas

Tyrimai

Lauksvydų kapinynas aptiktas 1911 m. statant pastatą. Tadas Daugirdas statybvietėje į pietryčius nuo gyvenamojo namo ištyrė 14 mirusiųjų kapų. 1978–1979 m. Vilniaus pedagoginio instituto archeologinė ekspedicija (tyrimų vadovas Eugenijus Jovaiša) kapinyne ištyrė 350 m² plotą, surado dar 22 mirusiųjų kapus. Mirusieji laidoti nedeginti su įkapėmis. 1911 m. ištirtuose kapuose rasta apie 40 dirbinių, datuojamų III a. – IV a., iš kurių pusė – apyrankės. 1978–1979 m. rasta II a. – IV a. žalvarinių antkaklių šaukštiniais galais, siaurų juostinių apyrankių, stiklo ir emalio karolių, geležinių įmovinių kirvių, ietigalių. Radinius saugo Karo muziejus Kaune.