google/wiki40b huggingface dataset:
Liberijos geografija

Liberijos geografija – Liberijos, valstybės Vakarų Afrikoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, geografija.

Kraštinės koordinatės

 8° 50′ 00″ 11° 32′ 00″7° 16′ 00″ 4° 22′ 00″ 
3,1 mln. gyventojų (2006 m.). Sostinė – Monrovija (954 500 gyventojų, 2006 m.). Liberija suskirstyta į 15 grafysčių.

Geologija

Kranto linija mažai vingiuota, tik kai kur suskaidyta upių estuarijų, lagūnų; yra kyšulių – Mounto kyšulys Liberijos šiaurės vakaruose, Mesurado kyšulys ir Palmių kyšulys pietryčiuose. Pakrantėje – 30–65 km pločio lyguma, kai kur pelkėta. Didžiąją Liberijos dalį užima aukštumos (vidutinis aukštis 200–600 m). Šiaurės rytuose, netoli Gvinėjos sienos, yra Voindžamos kalnai, juose – aukščiausias Liberijoje 1380 m Vutevės kalnas, ir Nimbos kalnai.

Klimatas

Klimatas tropinis jūrinis, labai drėgnas. Pakrantėje vidutinė temperatūra 24–27 °C, Liberijos vidurinėje dalyje – 23–28 °C. Kritulių iškrinta nuo 1800 mm (šiaurės rytuose) iki 4000–5000 mm (pakrantėje) per metus. Daugiausia kritulių iškrinta birželį–liepą ir rugsėjį – spalį, sausasis laikotarpis – gruodį–kovą. Dažnos audros, kalnuose pučia harmatanas.

Vandenys

Upių tinklas tankus. Upės trumpos, vandeningos, slenkstėtos, yra krioklių; dauguma teka į Atlanto vandenyną. Didžiausia upės: Sent Džonas, Kavala, Sent Paulas, Cestosas, Lofa, Mano.

Gamta

Dirvožemiai daugiausia geležaliumžemiai. Liberijos šiaurėje vyrauja molingi geležaliumžemiai ir blizgažemiai, vidurinėje dalyje yra kalkžemių, pietinės dalies lygumose – smėlingų ir molingų geležaliumžemių bei šlynžemių, pakrantėje – pradžiažemių, kai kur druskingi.
Apie 33% Liberijos teritorijos užima visžaliai miškai, auga ostrijos, tikmedžiai, raudonmedžiai, kaučiukmedžiai, kakavmedžiai, kavamedžiai, rafijos. Liberijos šiaurėje – aukštažolė savana, pakrantėje – mangrovės.
Veisiasi beždžionės, mažosios antilopės, mažieji hipopotamai, krokodilai, nuodingosios gyvatės; dar yra afrikinių dramblių, afrikinių buivolų, leopardų. Gausu paukščių, vabzdžių, tarp jų – musių cėcė, maliarinių uodų.
Liberijos rytuose yra vienintelis Liberijoje Šapo nacionalinis parkas, įkurtas 1983 m.
Brotherhood of Man

Brotherhood of Man – 70-ųjų britų popgrupė, kurios nariais buvo – Sandra Stevens, Nicky Stevens, Lee Sheridan ir Martin Lee. Dainos Angelo ir Figaro buvo užėmusios Jungtinės Karalystės populiariausių dainų sąrašo pirmąją vietą.
1976 m. su daina Save your kisses for me grupė laimėjo Eurovizijos dainų konkursą. Daina parašyta grupės ABBA dainų stiliumi. 2005 m. spalį Brotherhood of Man pasirodė jubiliejiniame Eurovizijos dainų konkurso renginyje „Congratulations“.
Armanavičiai

Istorija

Armanavičiai minimi 1563 m. XIX a. Rusijos imperijos valdininkų pradėti vadinti Germanavičiais. 1922–1939 m. priklausė Lenkijai.
1787 m. pastatyta katalikų bažnyčia, 1905 m. – sentikių cerkvė, 2002 m. – stačiatikių cerkvė. Išlikę dvaro, unitų vienuolyno, kuris uždarytas XIX a. viduryje, pastatai. Veikia Jazepo Drazdovičiaus meno ir etnografijos muziejus.

Lietuviai

Iki XVIII a. Armanavičiai priklausė etniniam lietuvių kalbos arealui. XIX a. pab.- XX a. pr. apylinkėje gyveno apie 600 lietuvių. 1864–1909 m. visoje Dysnos apskrityje jų buvo nuo 700 iki 2200. 1898–1899 m. Sinicų (dab. Zorka, 12 km nuo Armanavičių), Baltojo dvaro (5 km nuo Armanavičių) ir Ivanskijos (15 km nuo Armanavičių) kaimuose įsikūrė lietuvių ūkininkų nuo Švenčionių, Adutiškio. Prieš Antrąjį pasaulinį karą Armanavičiuose dirbo lietuvių kunigai P. Būdvytis, Masiulionis (1942 m. nacių sušaudytas). 2003 m. vyriausieji kaimo gyventojai mokėjo lietuviškai, moterys audė lietuviškus kilimus.

Žymūs žmonės

Armanavičiuose gimė žymus dailininkas ir etnografas Jazepas Drazdovičius (1888–1954 m.)
Serockas

Istorija

1417 ir 1923 m. suteiktos miesto teisės.
Tegyvuoja laisvė

Turinys

Enriko Oliveris – opozicinės partijos lyderis. Ši išgyvena krizę ir daugelis tai sieja su niūria ir apatiška paties Oliverio asmenybe. Viename partijos susirinkime nepažįstama moteris jam į akis išrėžia, kad Enriko savo vadovavimu galutinai sužlugdys partiją.
Nusprendęs padaryti pertrauką, nieko neįspėjęs Enriko rytą dingsta – išvažiuoja į Prancūziją pas savo seną pažįstamą Danielę. Nors ši jau sukūrusi šeimą ir dirba kino versle, moteris priima jį pas save, kad Enriko atgautų dvasinę pusiausvyrą.
Enrikui dingus, jo artimiausia aplinka stengiasi bet kokiomis priemonėmis tai nuslėpti. Padėjėjas Andėja prisimena, kad Enriko turi brolį – dvynį, psichologijos profesorių Džiovanį. Pastarasis, vaikystėje dažnai apsimesdavęs broliu, sutinka pagelbėti, tačiau iškyla dar didesnė problema – Džiovanis neseniai paleistas iš psichiatrinės ligoninės. Netrukus visi išvysta senąjį – naująjį partijos vadovą, kuris elgiasi kitaip nei iki tol, nebijo išsakyti partijos bėdų viešai ir atrodo tarsi kitas žmogus. Partijos populiarumas greitai šauna į viršų, tačiau Andrėja turi išspręsti galvosūkį – ką reikės daryti, kuomet pasirodys tikrasis Enriko...
Olandų Rytų Indijos bendrovė

Olandų Rytų Indijos bendrovė buvo didžiausia Nyderlandų prekybos bendrovė XVII-XVIII amžiais, pirmoji pasaulyje išleido savo akcijų emisiją. Ji tapo ir pirmąją tarptautine bendrove. Šiai bendrovei Nyderlandų parlamentas buvo suteikęs 21 metų monopolines teises, leidžiančias vykdyti kolonijinę veiklą Azijoje. Ji taip pat buvo atsakinga už Malajų salyno kolonizaciją ir eksploataciją.
Ši įmonė buvo įkurta 1602 m., o savo akcijas viešai išplatino 1606 m. Pirmieji dividendai akcininkams išmokėti 1610 m. Dividendai mokėti ne tik valiuta, bet ir prieskoniais. Olandų tyrimas atskleidžia, kad pirmaisiais keleriais metais dividendai mokami nebuvo dėl sunkios bendrovės padėties. Olandų Rytų Indijos bendrovė žlugo 1798 m. dėl joje suvešėjusios korupcijos.
Biržuvėnų valsčius

Biržuvėnų valsčius buvo šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Biržuvėnai.
Kimberlio plynaukštė

Kimberlio plynaukštė (angl. Kimberley Plateau, The Kimberleys) – plynaukštė šiaurės vakarų Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje, tarp Ficrojaus ir Ordo upių slėnių bei Indijos vandenyno pakrantės. Apima ~360 tūkst. km². Vyraujantis aukštis 600–700 m, didžiausias – 936 m (Ordo k., Karaliaus Leopoldo kalnagūbryje). Plynaukštė sudarytas iš prekambro bazalto, smiltainio, dolomito. Gausu karstinio reljefo darinių (pietuose), urvų. Yra Argailo deimantų telkinys. Kimberlio plynaukštę giliais slėniais raižo Mičelo, Lenardo, Čarnlio, Ficrojaus, Drisdeilo, Ordo, Princo Regento upės. Jose daug slenksčių, krioklių, tarpeklių (Geikio, Vindžamos).
Plynaukštės pietuose veši retmiškiai, krūmynai, savanos, o šiaurinėje dalyje ir upių slėniuose – visžaliai eukaliptų miškai. Kimberlio plynaukštės gamta saugoma Tunel Kryko, Drisdeilo upės, Karaliaus Leopoldo kalnų, Purnululu, Geikio tarpeklio nacionaliniuose parkuose, Princo Regento upės gamtos rezervate.
Bezdonys

Pavadinimo kilmė

Gyvenvietės vardas yra slaviškos kilmės, nuo žodžio бездонный (rusų kalba; lenkų kalba irgi panašiai) – „bedugnis“. Šis pavadinimas kilęs nuo Bezdonės upelio.
Sergej Baziuk

Sergej Baziuk (g. 1983 m.) – Lietuvos šuolininkas į vandenį.
Pikčiūnai (Molėtai)

Istorija

Pikčiūnų kaime rasta XIV a. Lietuvos moneta. 1654 m. minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje. Gyveno Baltramiejus Pikčiūnas. Taip pat yra senosios Pikčiūnų kapinės.
Juzefas Jurgelevičius

Juzefas Jurgelevičius (1947 m. – 2009 m. lapkričio 23 d.) – Lietuvos futbolininkas, 1969 ir 1980 m. išrinktas geriausiu Lietuvos futbolininku, vienas techniškiausių „Žalgirio“ futbolininkų per visą komandos istoriją.
1967–1970 ir 1973–1980 m. su „Žalgiriu“ žaidė TSRS pirmenybėse, 1971–1972 m. – Minsko „Dinamo“ ekipoje.
Tetraedras

Geometrinės sąsajos

Skirtingai nei daugumoje kitų Platoniškųjų kūnų, visi tetraedro taškai yra vienodai nutolę vienas nuo kito. Jie yra išsidėstę vieninteliu įmanomu būdu.
Tetraedras yra taisyklingoji trikampė piramidė.
Taisyklingasis tetraedras gali būti įterptas į kubą dviem būdais: kiekvienas taškas gali būti kubo taškas ir kiekviena briauna gali būti kurios nors kubo sienos įstrižainė. Įterpus tetraedrą į kubą, jo (tetraedro) plotas sudarys 1/3 kubo ploto.

Panaudojimas

Įmonė Tetra Pak naudoja tetraedro formos pakelius. Taip pat galime rasti tetraedro formos aitvarų ir lošimo kauliukų.

Įdomu

Jeigu kiekviena tetraedro viršūnė būtų pakeista rezistoriumi, varža tarp dviejų bet kurių tetraedro viršunių būtų lygi 1/2 Omo.
Tetraedras – labai svarbi figūra chemijoje, nes keletas atomų, pvz., anglis arba metanas, jungiasi į tetraedro formas.
Tetraedras yra ugnies simbolis.
Danutė Araminienė

Biografija

UAB „Oligarchas“ buhalterė, 1999 m. Pakruojo rajono savivaldybės žemės ūkio skyriaus sekretorė.
Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) Pakruojo rajono skyriaus narė.
1997–2000 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinė Vladas-Rimantas, vaikai Mireta, Mindaugas.
Rutulinė sklendė

Rutulinė sklendė (angl. Ball valve) – sklendė, kuri yra atidaroma arba uždaroma, pasukant sklendės viduje esantį rutulį su išpjova 90 laipsnių kampu.

Naudojimo sritys

Dėl paprastos konstrukcijos šios sklendės yra taikomos visose pramonės srityse. Šios sklendės dažniausiai yra naudojamos buityje tiekti geriamąjį vandenį ar gamtines dujas.
Nevykėlių gauja

Turinys

Fabio ir Džulijus – du skirtingi broliai, pirmasis sąžiningas, tuo tarpu antrasis vagis. Paleistas iš kalėjimo, jis jau po 10 dienų atsiduria už grotų po nepavykusio apiplėšimo. Per pasimatymą jis prasitaria broliui, kad ketino apiplėšti juvelyrinę parduotuvę ir susižerti didelę sumą, tačiau nespėjo. Fabio piktinasi tokiu brolio poelgiu, tačiau netrukus pats netenka darbo ir susidomi galimybe įvykdyti brolio planuotą vagystę. Į pagalbą jis pasitelkia draugą Enzo ir šio seserį Deborą, tačiau nei vienas nėra dalyvavęs apiplėšime, todėl mėginimas naktį patekti į parduotuvę kupinas nesusipratimų ir netikėtumų...
Keričas

Istorija

Keričas yra nilotų tautos kipsigių (kalendžinų) žemėse. Iškilo XIX a., britams įveisus arbatos plantacijas. Čia atkeldinta daug pandžabiečių sikhų iš Indijos.
Firminis stilius

Firminis stilius – bet kurios įmonės vizitinė kortelė, pagal kurią ji sutinkama ir vėliau atpažįstama. Bendradarbiaujant dizaineriams, ženklodaros, maketavimo specialistams, firmos atstovams, sukuriamas originalus, vientisas ir įsimintinas visų su įmonės atributika susijusių produktų apipavidalinimas, atitinkantis kompanijos specifiką ir ypatybes. Firminis stilius  – tai netiesioginė komunikacija, pristatanti ir reklamuojanti kompaniją visur ir visada; tai pirmasis kontaktas su būsimaisiais kompanijos klientais. Įmonių įvaizdžio ir rinkodaros specialistai privalo nuolat sekti naujausias reklamos tendencijas, ieškoti įdomių, dar nematytų reklaminių sprendimų, geriausiai atspindinčių ir išskiriančių įmonę iš kitų. Rinkai pritaikomas senasis kompanijos įvaizdis – tolesnės sėkmingos veiklos neatsiejama dalis.

Istorija

Firminio stiliaus būtinybė iškilo XX a. pradžioje, kada kritiškai išaugo skaičius kompanijų, dirbančių vienoje srityje, siūlančių vienodas paslaugas, gaminančias vienodas prekes. Jos susidūrė su aktualia problema – kaip išsiskirti iš konkurentų, būti atpažįstamomis tarp klientų.

Firminios stiliaus formavimo procesas

Firminio stiliaus sukūrimo pagrindą sudaro logotipas ir prekės ženklas. Prieš pradedant kūrybinį procesą atliekamas bendras įmonių, užsiimančių ta pačia veikla, kaip ir logotipą ar prekės ženklą užsakiusios įmonės, analizė. Tuomet išskiriami pagrindiniai įmonės, kuriai kuriamas firminis stilius, bruožai ir išskirtinės savybės. Pagaliau formuojama įmonės įvaizdžio idėja, kuri galiausiai bus kuriamo firminio stiliaus pagrindu. Bendrą įmonės ar prekės ženklo įvaizdį sudaro ne tik grafiniai elementai, bet ir pardavimų prichologija (pavyzdžiui, agresyvus marketingas, orientacija į klientą), geografinė įmonės vieta, socialinės aplinkos bruožai. Šiame kūrybinio proceso etape kuriamas logotipas ar prekės ženklas. Kūrybinio proceso pradžioje išskiriami pagrindiniai elementai: idėja, formuojanti stilių, spalvinė gama, šriftai. Galiausiai sukuriami korporacinės simbolikos ant firminės atributikos naudojimo standartai ir rekomendacijos. Firmine atributika gali būti bet kas: vidinė dokumentacija, išorinė reklama, tinklapis, įmonės pastatas, reklaminiai suvenyrai. Suformuotam firminiam stiliui ruošiamos firminio stiliaus gairės (angl. brandbook).
Zarembi Guri Lešnė

Istorija

Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Ostrovo apskričiai, Dmochi Glinkų valsčiui, Rosochate Košcelnės parapijai. 1827 m. kaime buvo 11 namų ir 84 gyventojai. XIX a. pabaigoje kaime buvo 11 namų ir 88 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 13 namų ir 80 gyventojų, iš kurių 40 vyrai ir 40 moterys.
Mančiušėnų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Širvintos dešiniojo kranto slėnio pakraštyje esančios kalvos vakarinėje dalyje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 25x15 m dydžio. Jos rytiniame gale yra 10 m ilgio, 1 m aukščio, 18 m pločio pylimas, kurio 2 m išorinis šlaitas leidžiasi į 17 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.
Piliakalnis apardytas žvyrduobės, arimų, per jį einančios elektros linijos. Piliakalnyje rastas akmeninis kirvelis. Piliakalnyje augę lapuočiai smarkiai išretinti, pietinis šlaitas dirvonuoja.
Į pietvakarius nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Sližių piliakalnis 4 kmSukinių piliakalnis 9 kmTotoriškio piliakalnis 8 kmPadaigų piliakalnis 12 kmLaužiškio piliakalnis 30 kmTartoko piliakalnis 12 kmMančiūnų piliakalnis 19 kmRaudonkos piliakalnis 3,5 km
Maskoliškių piliakalnis 4,5 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Ukmergės specialioji mokykla

Istorija

Pastatas, kuriame šiuo metu įsikūrusi Ukmergės specialioji mokykla, niekada nebuvo praradęs pedagoginės paskirties. Jau nuo XIX amžiaus vidurio jame buvo vykdoma švietiejiška veikla. Šio pastato istorija siekia 1840 m., kuomet buvo baigta statyti ir įkurta mokykla bajorų vaikams. Nuo 1846 m. joje buvo įsikūrusi rusų progimnazija, vėliau – gimnazija. Nuo 1918 m. – lietuvių gimnazija. Nuo 1938 m. – mokytojų seminarija. 1941 m., žlugus Nepriklausomos Lietuvos valstybei, mokytojų seminarija nenutraukė savo veiklos, tik mokytojai ir mokiniai buvo orientuojami į socialistinės sistemos garbinimą. Vokiečių okupacijos metais Mokytojų seminarija veikė, bet vėl su naujomis ideologijomis. Pasitraukus vokiečiams, seminarija buvo pavadinta Vlado Žvirblio pedagogine mokykla. 1956 m. Ukmergės Vlado Žvirblio vardo pedagoginės mokyklos patalpose buvo įsteigta Ukmergės pagalbinė mokykla-internatas. Pirmaisiais 1956 – 1957 mokslo metais mokykloje veikė 3 klasės su 49 mokiniais. 1957 – 1958 mokslo metais jau veikia 5 klasės su 87 mokiniais. 5 klasės išlieka iki 1964 – 1965 mokslo metų. 1962 metais mokyklą baigė pirmoji 17 mokinių laida. Jie baigė 7 klasių kursą ir įgijo siuvėjo ir staliaus amato žinių. 1962 – 1963 mokslo metais įvedamas aštuonmetis mokymas. 1965 m. pastatomas priestatas. Jame įrengti miegamieji kambariai. 1999 metais įvedamas dešimtmetis mokymas. Nuo 2006 metų sausio 16 dienos mokykla vadinasi Ukmergės specialiąja mokykla. Mokyklai vadovavo diretoriai: Henrikas Ambrazaitis (1956 – 1958), Vladas Amankavičius (1958 – 1965), Stasys Šimonis (1965 – 1979), Aleksandras Mackevičius (1979 – 1987), Eugenija Kliaugienė (1987 – 2005). Nuo 2005 metų mokyklai vadovauja Elena Šemetienė.
Viljamas Bakšys

Biografija

Gimė mokytojų šeimoje. Tėvas – Algirdas Liudas Bakšys – pradinių klasių, fizikos mokytojas, Pikčiūnų, vėliau Viduklės, Skirsnemunės mokyklų direktorius, Raseinių ir Jurbarko švietimo skyrių vedėjas. Motina – Irena Bakšienė, rusų kalbos mokytoja.
Viljamas Bakšys baigė Viduklės vidurinę mokyklą. Nuo 1978 m. iki 1982 m. Šiaulių pedagoginiame institute baigė fizikos ir pedagogikos studijas, įgijo fizikos mokytojo specialybę.
Nuo 1982 m. iki 1988 m. Viduklės mokyklos fizikos mokytojas, Viduklės vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1988 m. iki 1992 m. Pryšmančių pagrindinės mokyklos direktorius, nuo 1992 m. iki 1995 m. Raseinių rajono švietimo skyriaus vedėjas, nuo 1995 m. Jurbarko Vytauto Didžiojo vidurinės mokyklos direktorius.
Vedęs; žmona Elena Bakšienė – pradinių klasių mokytoja. Vaikai – Lina, Liudas, Algimantas, Audinga.
LLS narys. Nuo 2003 m. balandžio 15 d. iki 2004 m. balandžio 14 d. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys (dėl užimamų pareigų atsisakė mandato).
Rotary klubo narys.
Jules Bianchi

Karjera

Sportininko karjerą prancūzas pradėjo kartingų lenktynėse.
2007 m. jis debiutavo Europos Formula Renault 2.0 čempionate, o tais metais taip pat nugalėjo Prancūzijos Formula Renault 2.0 čempionate.
2008 m. Jules perėjo į Formulės 3 čempionatą. Per 20 lenktynių prancūzas nugalėjo dvejose ir bendroje įskaitoje užėmė trečią vietą.
2009 m. buvo sėkmingiausi metai Jules karjeroje. Tais metais jis lenktyniavo net keturiuose čempionatuose – Formula Renault 3.5 Series, Didžiosios Britanijos Formulėje 3, Azijos GP2 serijoje ir Formulėje 3. Pastarojoje per 20 lenktynių pelnęs 9 pergales jis tapo čempionu.
2010 m. prancūzas lenktyniavo pagrindinėje GP2 serijoje. Per 20 lenktynių jis nepelnė nei vienos pergalės ir galutinėje įskaitoje liko trečias.

Formulė 1

Pasibaigus 2010 m. Formulės 1 sezonui buvo surengti jaunųjų lenktynininkų bandymai. Ferrari ekipos gretose tuose bandymuose buvo Jules. Prieš šiuos bandymus 2010 m. lapkričio 10 d. Ferrari patvirtino, kad prancūzas 2011 m. sezone bus ekipos atsarginis lenktynininkas.
2014 m. spalio 5 d. J. Bianchi patyrė sunkią galvos traumą, „Marussia“ pilotas Jules Bianchi be sąmonės buvo išgabentas į ligoninę su greitosios pagalbos automobiliu po to, kai patyrė avariją viename iš Suzukos trasos posūkių. Lenktynės buvo sustabdytos iki finišo likus 9 ratams, kai minėtasis J. Bianchi patyrė avariją tame pačiame posūkyje, kuriame savo bolidą sudaužė ir Adrianas Sutilas. Vokiečio teigimu, prancūzas bolido šonu trenkėsi į traktorių, kuris buvo atvažiavęs išvežti „Sauber“ automobilio.
Po 9 mėnesių komos būsenoje prancūzas mirė 2015 m. liepos 17 d. Po šio įvykio FIA paskelbė, kad lenktynininko numeris 17 bus pagerbtas ir jokiam kitam sportininkui jo nebus galima naudoti.
Daūrijos kalnagūbris

Daūrijos kalnagūbris (rus. Даурский хребет, bur. Дагуур дабаан) – kalnų masyvų sistema Rusijoje, Užbaikalėje (Daūrijoje), Užbaikalės krašte. Tęsiasi apie 300 km iš pietvakarių į šiaurės rytus, tarp Džilos ir Uldurgos upių. Aukštis iki 1526 m.
Sudarytas iš kristalinių skalūnų ir granito. Būdingas vidutinkalnių kraštovaizdis. Šlaituose auga pušų ir maumedžių miškai.
August Endruschat

Biografija

Gimė gražioje vietovėje, dešiniajame Nemuno krante. Tėviškės vaizdai būsimam menininkui paliko gilų įspūdį, vėliau jis gimtojo kaimo pavadinimą naudojo kaip slapyvardį. 
Prasidėjęs Pirmasis pasaulinis karas kraštui atnešė nelaimes: Valdbergo kaimelį užėmė carinės Rusijos kariuomenė ir 1914 m. valstiečių Endriušaičių šeimą ištrėmė į Čiuvašiją. Alatyrės mieste Augustas kartu su savo vyresniuoju broliu Johanesu (vėliau taip pat tapusiu dailininku) pramoko rusų kalbą ir lankė ikonų tapytojų dirbtuves.
1918 m. Endriušaičiai sugrįžo į Klaipėdos kraštą. Gimtasis ūkis buvo sugriautas ir jį perėmęs brolis Johanesas užsiėmė atkūrimu. Augustas Endriušaitis išvyko gyventi į Berlyną, 1929–1935 m. jis mokėsi aukštojoje Taikomojo meno mokykloje šio miesto Šarlotenburgo rajone. Keliavo po Viršutinę Sileziją, iš ten parsivežė nemažai tapybos darbų, lankėsi ir Nidoje. 1934 m. vedė Anną Scharff.
Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui ir įkalinimo belaisvių stovykloje laikui, A.Endriušaitis apsigyveno Vėzerio kalnų krašte (vok. Weserbergland). 1948 m. pervažiavo į Rytų Berlyną ir dirbo meno pedagogu, 1951 m. su šeima persikėlė į Vakarų Berlyną.
Be kitų temų dailininkas itin mėgo tapyti peizažus, realistiškais potėpiais yra vaizdavęs Rytprūsių, Švarcvaldo, Brandenburgo kraštų ežerus ir miškus. Daug menininko darbų saugomi privačiuose kolekcijose.

Kalendorius

2000 m. leidykla Dr. Wolfgang Schwarze Verlag išleido tradicinį kalendorių „Ostpreußen und seine Maler“ su A.Endriušaičio paveikslo reprodukcija.
Tarptautinis sporto arbitražo teismas

Tarptautinis sporto arbitražo teismas (angl. CAS, Court Of Arbitration For Sport, pranc. Tribunal Arbitral du Sport) – aukščiausios ir galutinės instancijos teisminė institucija sporto srityje. Jurisdikcija ir kompetencija apima sporto organizacijų sprendimų teisėtumą, Nacionalinių olimpinių komitetų ginčus sporto teisėje. Teismo būstinė Lozanoje (Šveicarija).

Istorija, sudėtis

Tarptautinis Sporto Arbitražo Teismas įsteigtas 1984 m. Tarptautinio olimpinio komiteto (IOC) iniciatyva kaip nepriklausoma institucija. Nuo 1994 m. Tarptautinis sporto arbitražo teismas yra pavaldus Tarptautinei sporto arbitražo tarybai (International Council of Arbitration for Sport, ICAS). Sudėtis – per 150 teisėjų iš 55 valstybių (2004 m.). Teismo pirmininkas – senegalietis Kéba Mbaye.
Guangzhou R&F

Istorija

Klubo ištakos siekia
Vandžo kalnagūbris

Vandžo kalnagūbris (tadž. Қаторкӯҳи Ванҷ) – Pamyro kalnagūbris, esantis kalnyno vakaruose, Tadžikistane, tarp Vandžo ir Jazgulemo upių. Ilgis 85 km. Aukštis viršija 5000 m. Sudarytas iš smiltainio, granito, konglomerato. Šlaitai statūs, išraižyti tarpeklių.
Šlaitai sausringi, auga krūmokšniai. Viršukalnėse (>4000 m aukščio) yra ledynų (bendras plotas – 221 km²).
Liaušiai

Aplinkinės gyvenvietės

Virkščiai – 4 km 
 Paškonys – 2 km
UKMERGĖ – 15 km 
 Lauzdonys – 1 km
ŽELVA – 7 km 
 Skuoliai – 4 km 
 Butkūnai – 2 km
Bareišiai – 2 km
Šešuoliai – 6 km 
 Dembrovica – 2 km
Pilionys – 3 km 
 Joneliai – 1 km
Antanas Kairys

Biografija

Mokėsi Alantos progimnazijoje, baigė Molėtų vidurinę mokyklą. 1957 m. baigė Maskvos K. Timiriazevo Žemės ūkio akademiją. 1963 m. mokslų kandidatas, 1987 m. habilituotas agrarinių mokslų daktaras, 1988 m. profesorius, nuo 1990 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas.
Nuo 1963 m. Lietuvos gyvulininkystės instituto mokslinis bendradarbis, 1966–1971 m. ir 1976–1981 m. Pašarų technologijos skyriaus vyr. mokslinis bendradarbis, 1971–1976 m. Kiaulių šėrimo sektoriaus vedėjas, direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, 1984–1992 m. direktorius, 1997–2001 m. mokslinis sekretorius. 1992–1996 m. Seimo narys.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. 1997-2000 m. ir 1997–2003 m. Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys LDDP sąraše.
Mokslinių tyrimų sritis – kiaulių mityba ir pašarų konservavimas.
Civilinės teisės mokslas

Civilinės teisės mokslas (lot. civilis – pilietinis, civilinis, iš civis – „pilietis“) – mokslas apie civilinę teisę.
Civilinė teisės mokslas tiria civilinės teisės normas, dėsningumus, jų tarpusavio ryšius bei siūlo rekomendacijas teisinę dokumentaciją ruošiančioms institucijoms, kitiems subjektams dėl galiojančios teisės normų.
Tulis (Prancūzija)

Istorija

Senovėje miestas vadinosi Tullum, priklausė Belgijos konfederacijai, svarbą įgijo valdą romėnams. IV a. įvesta krikščionybė, iki X a. Tulio vyskupai buvo savarankiški grafai. 1545 m. perėjo Prancūzijos globon. XVIII a. pabaigoje neteko vyskupijos teisių, tačiau įgijo karinę svarbą kaip garnizono miestas. Miesto įtvirtinimus 1700 m. suprojektavo karo inžinierius Sébastien Le Prestre de Vauban, jie buvo sustiprinti po prancūzų-prūsų karo 1870 m.
Nemeikščių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Krašuonos upelio kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 43x26 m dydžio, 1,5 m aukštesne pietine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, 15 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs lapuočiais ir krūmais.

Aplinkiniai piliakalniai

Šiaudinių piliakalnis 13 kmNolėnų piliakalnis 10 kmJaurelio piliakalnis 7 kmNarkūnų piliakalnis 5 kmKlykių piliakalnis 8 kmVitkūnų piliakalnis (Utena) 14 kmGimžiškių piliakalnis 3 kmKačiūnų piliakalnis 5,5 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną