google/wiki40b huggingface dataset:
Dezideras Adomas Chlapovskis

Biografija

Gimė Kosciano seniūno Juozapo Chlapovickio šeimoje. Mokėsi pijorų kolegiume Radzine. Studijavo karo meną Berlyno artilerijos akademijoje. Kada 1806 metais pradėjo artėti Prūsijos su Napoleonu karas, Chlapovickio tėvas išbraukė iš Prūsijos armijos sąrašų, ir Chlapovickis įstojo į Lenkijos armijos gretas, kuri susiformavo po prūsų sutriuškinimo netoli Jenojaus ir Auerštedto ir Napoleono Berlyno užėmimo. Tarnavo Varšuvos kunigaikštystės armijos 9-ame pėstininkų pulke. Buvo apdovanotas Garbingo Legiono ordinu. Dancigo apgulties metu pateko prūsams į nelaisvę. Buvo išlaivintas po Tilžės taikos sudarymo 1807 metais.
1808 metais buvo iškviestas į Paryžių ir paskirtas Napoleono adjutantu. Dalyvavo Napoleono Ispanijos ir Austrijos kampanijose. Suteiktas imperijos bajoro titulas. 1811–1813 vadovavo raitelių pulkui. Sužeistas Liudeno mūšyje, jis išėjo į atsargą, sugrįžo į savo giminės dvarą ir užsiėmė žemė ūkiu.
Pabūvojęs 1818 –1819 metais Anglijoje ir Škotijoje tikslu susipažinti su tos šalies žemės ūkiu, Chlapovickis laipsnišku pertvarkymu padarė savo dvaro žemes pavyzdžiu Lenkijos dvarininkams. 1821 metais vedė Antoniną Grudzinską, kurios sesuo Joana buvo didžiojo kunigaikščio Konstantino Pavlovičiaus žmona.
Dalyvavo 1831 metų sukilime, o po sukilimo numalšinimo vėl sugrįžo į žemės ūkį. Prūsijos valdžios už dalyvavimą sukilime įkalintas Štetino tvirtovėje, Chlapovickis parašė čia rašinį apie žemės ūkį („О Rolnictwie“), kuris skaitosi vienu iš geriausių Lenkijos agronomijos literatūros kūrinių.
Ruslan Malinovskij

Biografija

Gimė Žitomire, ir sportuoti pradėjo gimtojo miesto futbolo komandoje. Vėliau persikėlė į Šahtar Donecʹk. Ilgą laiką atstovavo kitiems klubams. Buvo skolinamas FC Sevastopol, Zorâ Lugansʹk ir belgų KRC Genk klubams. Nuo 2017 m. žaidė KRC Genk pagal kontraktą. 2019 m. vasarą perėjo į italų Atalanta BC.

Ukrainos rinktinės narys

2019 m. rugsėjo 7 d. su Ukrainos rinktine žaidė Lietuvoje. Šiose rungtynėse Ruslanas pelnė trečią įvartį, o Ukraina nugalėjo 3:0.
2019 m. spalio 11 d. Charkive įvykusiose rungtynėse ukrainiečiai 2:0 nugalėjo lietuvius. Abu įvarčius pelnė Ruslanas Malinovskis.

Dalyvavimas čempionatuose

<…>
Audencia Business School

Audencia Business School, įkurta 1900 metais, yra Europos verslo mokykla, turinti universiteto miestelius Paryžiuje, Nante ir Pekine.
2015 m. „Financial Times“ ESCP buvo suteikta 63-ta vieta tarp Pasaulio verslo mokyklų. 2015 metais jos vadybos studijų programos magistras „Financial Times“ buvo įvertintas 24-ta vieta.
Mokymo programos yra akredituojamos trijų institucijų: AMBA, EQUIS ir AACSB. Mokyklos absolventai yra žinomi versle ir politikoje, pavyzdžiui, Jean Arthuis (prancūzų politikas) ir Thomas Cailley (režisierius). Mokykla yra École nationale de l'aviation civile partneris dvigubo inžinerijos laipsniui / vadybininkas.
Mumija: Drakono imperatoriaus kapas

Siužetas

Filmo pradžioje pasakojama apie pilietinį karą laimėjusį kinų imperatorių Han, kuris tampa galingiausiu valdovu. Jis pastato Didžiąją kinų sieną, į kurią užmūrija savo priešininkus. Jis įgyja paranormalių galių ir gali valdyti ugnį, vandenį, žemę, medį ir metalą. Viską pasiekęs imperatorius trokšta tapti nemirtingu ir pakviečia raganą Ci Džuan, kad ši jam suteiktų tokią savybę. Tačiau už nužudytą mylimąjį ji prakeikia imperatorių ir tas su savo kariauna pavirsta į Terakotinę armiją.
Po daugelio metų tą armiją atranda Riko ir Evelin sūnus Aleksas, drauge su profesoriumi Rodžeriu Vilsonu. Tuo tarpu britų muziejus patiki O’Konelams iš Britanijos į Kiniją nugabenti papuošalą – Šangrila akį. Tačiau Kinijoje šį artefaktą iš jų atima slapčia Kinijos armijai dirbantis Vilsonas bei generolas Jangas. Jie Šanrila akimi prikelia imperatorių ir keliauja į Himalajus, į Šangrila šalį, kur tikisi gauti magiškų galių ir prikelti terakotinę armiją. Visi trys O’Konelai, Džonatanas ir paslaptinga nepažįstamoji Lin seka jiems iš paskos. Kalnų šventykloje jie su ječių pagalba susikauna su imperatoriumi ir kinų armija. Tačiau Rikas kovoje žūsta, todėl nugabenamas į Šangrila, saugomą nemirtingosios Lin motinos Ci Džuan. Ji prikelia iš mirusiųjų Riką. Tačiau ten pasirodo imperatorius ir pasinėręs į amžinosios gyvybės šaltinį įgyja galią pavirsti bet kokiu gyvūnu. Pavirtęs drakonu jis skrenda prikelti terakotinės armijos ir užvaldyti pasaulį.
Imperatorius Han prikelia terakotinę armiją, tuo tarpu Ci Džuan paaukodama savo ir dukters nemirtingumą prikelia imperatoriaus užmūrytus priešus. Jie, padedami britų armijos lėktuvų susikauna su terakotine armija ir generolo Jango armija. Imperatorius nužudo jį bandžiusią nužudyti Ci Džuan. Tačiau Aleksas su Riku sugeba įveikti imperatorių perdurdami jo širdį stebuklingu durklu. Imperatorius virsta lava, o jo armija – dulkėmis.
Lin ir Aleksas įsimyli vienas kitą, o Džonatanas pasivogęs Šangrila akį vyksta į Peru, kur neva nebebus jokių mumijų.
Raudonasis indenis

Vardai

Raudonasis indenis turi daug pavadinimų: angl. Australian Cedar, Australian Red Cedar, Burma Cedar, Burma Toon, Harms Red Cedar, Indian Mahogany, Moulmein Cedar, Queensland Red Cedar (Australijoje), Red Cedar, Red-Cedar, Toon, Toontree, pranc. Cèdre Rouge, Cèdre Rouge D´australie, vok. Australisches Mahagoni, Australisches Zeder. Indų kalba – Lud, Mahanim, Tuni, Tuun (Tun). Tagalų kalba – Danupra. Malajų kalba – Ranggoh, Suren Kapar, Suren Mal, Surian Limpaga. Kinų kalba – Hong Chun, Xiao Guo Hong Chun ir pan.
Gyvenimo ciklo hipotezė

Gyvenimo ciklo hipotezė – ekonominė socialinė teorija, teigianti, kad asmens (namų ūkio) vartojimas priklauso ne tik nuo einamųjų pajamų, bet ir nuo laukiamų viso gyvenimo ciklo pajamų.

Teorija

Gyvenimo ciklo hipotezę iškėlė Frenkas Modiljanis, plėtojo Albertas Ando, Irvingas Fišeris (visi JAV), Rojus Harodas (Didžioji Britanija) ir kiti. Tai alternatyva D. M. Keinso absoliučių pajamų teorijai. Asmuo įsigyja brangią prekę išsimokėtinai tikėdamasis, kad būsimų pajamų pakaks šiam kreditui grąžinti ir palūkanoms sumokėti. Asmuo vartojimą planuoja visą gyvenimo ciklą įvertindamas savo pajamas ir turtą. Kuo žmogus labiau artėja prie gyvenimo ciklo pabaigos, tuo didesnis jo ribinis polinkis vartoti (vartojimo pokytis gavus papildomą pajamų vienetą). Jauniems ir seniems žmonės būdingas didesnis vidutinis polinkis vartoti, išreiškiamas vartojimo ir bendrųjų pajamų santykiu. Jų išlaidos paprastai didesnės už pajamas (t. y. santaupos neigiamos), nes jauni žmonės dažniausiai skolinasi būsimų pajamų sąskaita, o seni žmonės stengiasi išleisti per gyvenimą sukauptas santaupas. Vidutinio amžiaus žmonės arba moka ankstesnes skolas, arba taupo (polinkis taupyti) senatvei, todėl jų vidutinis polinkis vartoti yra mažesnis.
Laikantis prielaidos, kad gyventojų pasiskirstymas pagal amžių ir pajamas yra santykinai pastovus, galima sujungti individualias atskirų vartotojų vartojimo funkcijas – vartojimo ir pajamų priklausomybės išraiškas, ir gauti visuminę vartojimo funkciją. Gyvenimo ciklo hipotezė paaiškina ir vertybinių popierių rinkos poveikį vartotojui. Vertybinių popierių rinkoje esant pakilimo laikotarpiui jo realus turtas yra didelis ir vartojimas didėja, rinkoje įsivyravus sąstingiui vartotojo realus turtas sumažėja ir vartojimas taip pat mažėja.
Biržų rajono taryba 1990–1995 m.

Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Biržų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Rinkimai įvyko 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d.

Veikla

Biržų rajono valdytojais buvo paskirti 1990–1994 m. Jonas Jonušys, 1994–1995 m. Regimantas Ramonas.
Vaclovas Kazimieras Gorskis

Dvarai

Keturakių dvarininkas.
Atom (tekstų rengyklė)

Kalbų palaikymas

Naudojant „Atom“ IDE numatytuosius įskiepius yra palaikomos šios programavimo kalbos: HTML, CSS, Less, Sass, GitHub Flavored Markdown, C/C++, C#, Go, Java, Objective-C, JavaScript, JSON, CoffeeScript, Python, PHP, Ruby, Ruby on Rails, shell screnarijai, Clojure, Perl, Git, Make, Property List (Apple), TOML, XML, YAML, Mustache, Julija & SQL.
Naujosios Kaledonijos varna

Išvaizda

Naujosios Kaledonijos varna yra įprasto dydžio (apie 40 cm), labai panaši į juodąją varną. Naujosios Kaledonijos varna pasižymi labai tamsiu juodu atspalviu. Paukščio kojos ir snapas taip pat yra juodi. Naujojoje Kaledonijoje šie paukščiai dažnai vadinami qua-qua dėl labai panašaus išreiškiamo balso.
Petras Vaitiekūnas (1953)

Biografija

Mokėsi Liudvinavo vidurinėje mokykloje. 1976 m. baigė Vilniaus universitetą. 1976–1990 m. LSSR mokslų akademijos Fizikos instituto mokslinis bendradarbis.
1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo narys, signataras.  1992–1993 m. LR Seimo pirmininko konsultantas. 1993–1998 m. prezidento referentas užsienio politikos klausimais. 1994 m. stažavo Vokietijoje, Strateginių studijų ir gynybos ekonomikos koledžo George C. Marshallo Europos saugumo studijų centre. 1998 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Politikos departamento Vidurio Europos šalių skyriaus vedėjas. 1998–1999 m. Lietuvos užsienio reikalų ministro patarėjas.
1999–2004 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Latvijos Respublikoje.  2004 m. prezidento patarėjas užsienio politikos klausimais. 2004–2005 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Užsienio politikos analizės ir planavimo departamento ambasadorius ypatingiems pavedimams. 2005–2006 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Baltarusijos Respublikoje.  2006–2008 m. Lietuvos užsienio reikalų ministras. 2008 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos ambasadorius ypatingiems pavedimams. 2008–2009 m. LR Seimo pirmininko patarėjas užsienio politikos klausimais.
2010 m. sausio mėn. - 2014 m. gruodžio mėn. buvo LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Ukrainoje.
Japonijos vyrų beisbolo rinktinė

Japonijos vyrų beisbolo rinktinė – Japonijai atstovaujanti nacionalinė vyrų beisbolo komanda, kurią kontroliuoja Japonijos beisbolo federacija. Daugkartinė pasaulio čempionė ir olimpinė prizininkė.
Emeritas

Emeritas (lot. emerere (taip pat Deponens emereri) – „paveldėti teisę (į ką nors)“; „ištarnauti, pasenti, tapti nereikalingu“) – profesoriui, kitam dėstytojui, dvasininkui (pvz., vyskupui) suteikiamas vardas, paprastai dėl amžiaus, atleidžiant nuo kasdienių pareigų ėjimo.
Emerito sąvoka pradžioje buvo taikoma kareiviams („stipendia emeritus“; taip pat „veteranas“). Emerito vardas aukštosiose mokyklose paprastai yra suteikiamas vyresniems nei 65 metų profesoriams, gali būti už ypatingus nuopelnus universitetui (pvz., VU). Sprendimą dėl vardo suteikimo priima universiteto senatas. Profesoriaus emerito statusas įsigalioja nutrūkus darbo sutarčiai su universitetu ir suteikia teisę užsiimti mokslo ir studijų veikla. Emerito statusas nėra tolygus pensininkui. Jei pensininkas yra visiškai atleidžiamas nuo pareigų vykdymo, tai emeritas iš dalies tebetęsia savo darbą mokslinėje srityje. Emerito piniginis atlygis paprastai didesnis nei pensininko ir būna artimas paskutiniam mokslininko atlyginimui. Po emeritacijos profesorius arba dėstytojas paprastai praranda savo administracinius postus universiteto ar fakulteto valdymo struktūroje, tačiau toliau vykdo mokslinius tyrimus arba jiems vadovauja, kuruoja magistrų arba doktorantūros mokslinius darbus, gali būti akademinių egzaminų komisijų nariais, dirbti ekspertais teismams ar prokuratūrai.
Raimondas Kuodis

Raimondas Kuodis (g. 1971 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, makroekonominės politikos ir viešosios ekonomikos ekspertas, socialinių mokslų daktaras, profesorius.

Biografija

1989 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą. 1994 m. Vilniaus universitete baigė ekonominės kibernetikos bei tarptautinių santykių ir politologijos specialybių studijas.
1995–1996 m. dirbo Ekonomikos ministerijoje, nuo 1996 m. dirba Lietuvos banke: 1998–1999 m. Makroekonomikos ir prognozavimo skyriaus viršininkas, 1999–2000 m. Pinigų politikos departamento direktoriaus pavaduotojas ir Ekonominių tyrimų centro viršininkas, 2000–2011 m. Pinigų politikos (nuo 2005 m. Ekonomikos) departamento direktorius, 2001–2004 m. Lietuvos banko valdybos narys. 1996–2008 m. ir Ekonomikos instituto mokslo darbuotojas. Nuo 1998 m. dėsto Vilniaus universitete. Nuo 2011 m. Lietuvos banko valdybos pirmininko pavaduotojas.
Europos centrinio banko Pinigų politikos komiteto, nuo 2003 m. jaunimo verslo ir švietimo įstaigos Lietuvos „Junior Achievement“ valdybos, nuo 2005 m. Socialinių mokslų tyrimų ir plėtros organizacijos „Euro Baltic Centres of Excellence“ valdybos narys. 2001–2005 m. žurnalo „Pinigų studijos“ vyr. redaktorius. 2002 m. dalyvavo kuriant ilgalaikę Lietuvos ūkio (ekonomikos) plėtotės iki 2015 m. strategiją, dalies apie valstybės finansų strategiją autorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų pagrindinės sritys: pinigų politika, ekonominės ir pinigų sąjungos, euro įvedimo Lietuvoje teigiami ir neigiami aspektai, valiutų krizių prognozės. Paskelbė daugiau kaip 10 straipsnių.
Jonas Hodelis

Jonas Hodelis (1878 m. lapkričio 16 d. Domantuose, Seredžiaus apylinkėje, Jurbarko raj. – 1947 m. rugsėjo 7 d. Filadelfijoje, JAV) – vargonininkas, chorvedys, Prano Hodelio brolis.

Biografija

Apie trejus metus Kaune pas Juozą Naujalį mokėsi vargonuoti. 1904 m. atvyko į JAV ir daug metų buvo Šv. Kazimiero lietuvių parapijos vargonininkas Filadelfijoje.
1913 m. suorganizavęs chorą, rengė koncertus, dalyvavo tautiniuose minėjimuose, statė R. Herberto, Miko Petrausko ir Stasio Šimkaus operetes, giedojo bažnyčiose. Taip pat vargonininkavo ir vadovavo chorams Dievo Motinos Sopulingosios parapijoje Karney, NY, nuo 1935 m. Šv. Petro ir Povilo parapijoje Tamqua, PA, ir Limericko, PA, parapijoje. Dirigavo jungtiniam chorui Lietuvių dienoje Pensilvanijoje.
Buvo vienas iš 1911 m. ALRK Vargonininkų sąjungos steigėjų ir aktyvus jos narys, taip pat šios sąjungos Niujorko-Niudžersio provincijos narys. 1911 m. gegužės 31 d. Baltimorėje vykusiame I seime išrinktas į Centro valdybą – pradžioje knygium, 1921–1926 m. Centro valdybos pirmininku. 1916 m. birželio 7 d. Filadelfijoje vykusiame ALRK VI Vargonininkų sąjungos seime parodė operetę „Silvija“.
Harmonizavo lietuvių liaudies dainas ir kūrė savas: chorams „Šelpkime tėvynę“, „Darbininkų himnas“, „Šalia plento po kairės“, „Sudiev, gėlele" ir kt.
Užbaliai

Aplinkinės gyvenvietės

VILKAVIŠKIS – 16 km 
 Klampučiai – 7 km
Būdviečiai – 3 km 
 PAJEVONYS – 6 km
Duonelaičiai – 5 km 
 Gražiškiai – 8 km
Bartninkai – 7 km
Tėvų žemė (laikraštis)

Tėvų žemė – tautinės krypties laikraštis visiems lietuviams, ėjęs 1933 m. gruodžio 10 d. – 1939 m. balandžio mėn. Kaune, Donelaičio g. 25, ir 1940 m. balandžio 28 d. bei 1941–1944 m. Vilniuje, Totorių g. 22.

Istorija

Leido Lietuvos atgimimo draugija. Ėjo kas dvi savaites, kas savaitę. Iki 1940 m. redagavo Jonas Jurgis Bulota, J. Virpša, Albinas Briedis, Aleksas Kamantauskas. 1933–1939 m. ėjo priedas „Savanoris kūrėjas“.
1940 m. Vilniuje redagavo Stepas Povilavičius. Nuo 1940 m. birželio iki 1941 m. nebuvo leidžiamas. 1941 m. pabaigoje atgaivino J. Karutis, kuris redagavo iki 1944 m.
Marijampolės pieno konservai

Marijampolės pieno konservai – vienas didžiausių pieno perdirbėjų Lietuvoje, vienintelė konservuoto pieno gamintoja Baltijos regione. Bendrovė įsikūrusi Marijampolėje.

Istorija

1977 m. gruodžio 31 d. Marijampolėje pradėjo veikti Pieno konservų kombinatas - viena stambiausių ir moderniausių pieno perdirbimo įmonių ne tik Lietuvoje, bet ir Baltijos šalyse. 1981 m. palaipsniui prie kombinato buvo prijungtos Virbalio, Lukšių, Lazdijų, Jurbarko, Prienų ir Kalvarijos pieno perdirbimo įmonės, kurios vėliau tapo šio kombinato filialais.
2001 m. rugpjūčio 16 d. visą AB „Marijampolės pieno konservai" turtą įsigijo UAB „Eksimeta", kuri gamybos procesą perdavė savo dukterinei įmonei – UAB „Marijampolės pieno konservai". Šiuo metu yra išsaugoti visi ankstesni gamybiniai pajėgumai bei aptarnaujantis personalas, tęsiama visos ankstesnės produkcijos gamyba.
2007 m. užbaigtas cecho modernizavimas pagal projektą „Kondensuoto pieno technologinės įrangos atnaujinimas ir proceso valdymo įrangos modernizavimas“, kurio bendra vertė 8,6 mln. Cecho gamybinis pajėgumas - iki 4000 tonų produkcijos arba 10 mln. sąlyginių (400g) indelių per mėnesį.
Abu Kiras

Istorija

Miestas pavadintas krikščionių kankinio Šv. Kyro Aleksandriečio garbei. Netoli Abu Kiro yra senovinio Kanopo miesto vieta. 1798 m. Abu Kiro įlankoje įvyko Abu Kiro jūrų mūšis tarp Prancūzijos ir Britanijos.
Heckler & Koch MG4

Istorija ir paskirtis

Kulkosvaidis buvo sukurtas XX a. 10-to dešimtmečio antroje pusėje. Pirmą kartą viešai demonstruotas 2001 m. Pradžioje, iki priimant į Bundesvero ginkluotę, vadintas MG43.
Numatyta, kad Bundesvere jis pakeis dabartinį 7,62 mm kalibro universalųjį kulkosvaidį MG3 kaip skyriaus ugnies paramos ginklas. Kitur jis papildys MG3 galimybes.
MG4 taip pat bus antrinis ginklas naujose pėstininkų kovos mašinose „Puma“.
MG4 sukurtas kaip lengvas, maksimaliai naudotojui saugus ginklas, kuris turi veikti ir nepalankiomis sąlygomis bei naudoti įvairių gamintojų šovinius nereguliuojant dujų nukreipimo sistemos.

Konstrukcija

MG4 yra oru aušinamas juostinis kulkosvaidis su dujų varoma automatika ir sukamąja spyna. Konstrukcija gana panašus į belgišką lengvąjį kulkosvaidį FN Minimi.
Turi du šaudymo režimus – automatinį ir trumpų papliūpų. Saugiklis sujungtas su šaudymo perjungikliu. Perjungiklį įjungus į poziciją „saugu“ mechaniškai blokuojamas nuleistuko mechanizmas bei spyna, jei yra užvesta. Jei spyna nėra visiškai atitraukta atgal, atsitiktinį šūvį blokuoja automatinis mechanizmas, neleidžiantis spynai judėti pirmyn. Be to, skiltuvas negali pasiekti šovinio kapsulės, kol šovinys nėra visiškai įstumtas į šovinio lizdą.
Kulkosvaidžiui šoviniai tiekiami iš ardžiosios šovinių juostos. Iššautos tūtelės metamos žemyn, nors galima perjungti, kad jas mestų dešinėn.
MG4 turi kaldintą vamzdį, kurį įkaitusį galima saugiai pakeisti nenaudojant pirštinių – keičiant vamzdį panaudojama pernešimo rankena. Kulkosvaidį pernešant jo ilgį galima sutrumpinti buožę užlenkus kairėn, prie uokso. MG4 su užlenkta buože normaliai šaudo. Buožės viduje yra ginklo valymo komplektas.
Į komplektą įeina užlenkiamos kojelės. Uoksas turi specialius elementus, kurie leidžia MG4 uždėti ant standartinio amerikietiško trikojo stovo M122. Šaudymas nuo tokio stovo stabilesnis, padidėja šaudymo tikslumas.
Standartinėje komplektuotėje MG4 turi mechaninis taikiklį, sugraduotą kas 100 m iki 1000 m. Optiniai ar naktiniai taikikliai tvirtinami prie Piketinio pamatėlio, esančio virš uokso juostos tiektuvo dangtelio. Bundesvero modelio MG4 turi 3 kartus didinančius optinius taiklius.
Buru

Buru (indonez. Pulau Buru) – sala Indonezijoje, Molukų salyne, Maluku provincijoje, į vakarus nuo Seramo salos. Tai trečia pagal dydį Molukų sala, jos plotas 9505 km². Centrinė salos dalis kalnuota, o pakrantėje driekiasi lyguma, kurioje ir gyvena dauguma Buru gyventojų. Aukščiausia vieta – Kaplamados kalnas (2729 m). Kalnuose auga drėgnieji tropikų miškai.
Buru gyvena ~100 tūkst. gyventojų. Kalnuose gyvena senieji salos gyventojai, pakrantėse – iš kitų salų atsikėlę musulmonai bei atkeldinti javiečiai. Auginami juodmedžiai, tikmedžiai, sagai, kokospalmės. Pagrindinis miestas – Namlėja.
Ana Kurnikova

Biografija

Ana augo paprastoje, vidutines pajamas gaunančioje rusų šeimoje. Tenisą pradėjo žaisti nuo penkių metų Maskvos „Spartako“ teniso klube. Būdama 10 metų išvyko į JAV, Floridą, kur tęsė treniruotes Nick Bollettieri teniso akademijoje.
1994 m. ji tapo neoficialaus pasaulio čempionato iki 14 metų amžiaus grupėje nugalėtoja. 1995 m. ITF jaunių reitinge ji tapo pirma. Ji žaidė už Rusiją ir nugalėjo „Fed Cup“ turnyre, 15–metė atstovavo Rusijos rinktinę 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
1995-2003 m. žaidė profesionalų tenisą. Profesionalios tenisininkės karjerą ji baigė 21 metų dėl patirtos nugaros traumos. Ji nerizikavo atlikti sudėtingą operaciją, nes tuo metu nebuvo išvystytos lazerinės gydymo metodikos.
Šviesiaplaukė, puikios figūros A. Kurnikova pelnė seksualiausios tenisininkės vardą, vadinta viena gražiausių pasaulio moterų. Ją rėmė garsios sporto prekių kompanijos, rengė fotosesijas modelių žurnalai. Žaisdama tenisą, ji užsidirbo tik 3,5 mln. JAV dolerių, o didžiausią turtą susikrovė reklamuodama žinomus prekinius ženklus.
Žiniasklaida stebėjo jos santykius su pramogų pasaulio ir sporto žvaigždėmis. 2000 m. buvo pranešta, kad ji ketino susituokti su rusų NHL žaidėju Pavelu Bure. Kitas Rusijos ledo ritulio žaidėjas Sergejus Fiodorovas, kuris žaidė Detroito „Red Wings“, teigė, kad jis 2001 m. buvo trumpai vedęs Kournikovą, tačiau jie vėliau išsiskyrė tais pačiais metais. 2001 m. Ana susipažino su ispanų atlikėju Enrique Iglesias, kai ji filmavosi jo vaizdo klipe „Escape“. 2017 m. gruodį pramogų pasaulis gavo netikėtą žinią, kad pora susilaukė dvynių. Teigiama, kad jie gyveno kartu, visą tą laiką slėpdami savo santykius. Nebuvo net paskelbta, ar jie susituokę.
Gotfridas Ektis

Biografija

1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius statybininkas.
Nuo 1962 m. dirbo vadovaujamą darbą Plungės, Mažeikių, Ignalinos rajonuose. 1990–1992 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos pirmininkas. 1994–1998 m. Ignalinos rajono savivaldybės kraštovaizdžio architektas, vėliau privatus projektuotojas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1995 m. Lietuvos ūkio partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ignalinos rajono skyriaus narys.
1990–1992 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos deputatas. Žmona Vidutė Marija, duktė Vilma.
Garliavos valsčius

Garliavos valsčius buvo vidurio Lietuvoje, piečiau Kauno. Centras – Garliava.
OFK Grbalj

Istorija

Klubo ištakos siekia 1970 m.
Svidnikas

Istorija

Švidnikas paminėtas pirmą kartą 1392 m. Jis išliko nedidele gyvenviete iki pat XIX a. pabaigos, kai pradėjo vystytis kaip spa kurortas. Iki II Pasaulinio karo prie miesto pastatytas aerodromas.

Pramonė

1951 m. mieste įkurta viena didžiausių sraigtasparnių gamyklų Rytų Europoje – WSK „PZL-Świdnik“, gaminusi tiek lenkiškų (PZL W-3 Sokół ir PZL SW-4 Puszczyk), tiek ir tarybinių modelių orlaivius Mil Mi-1 (SM-1) ir Mil Mi-2. 1980 m. šioje gamykloje kilę masiniai streikai neigiamai paveikė miesto ekonomiką, be to, išplito ir į kitus regionus, tarp jų – į Gdanską: taip kilo Solidarumo judėjimas.
2012 m. gruodžio mėn. prie Svidniko baigta statyti Liublino oro uostą (455 tūkst. keleivių per metus).