google/wiki40b huggingface dataset:
Aukštieji Paneriai

Susisiekimas

Aukštuosiuose Paneriuose yra Panerių geležinkelių mazgas, kuriame susikerta visos pagrindinės Vilnių pasiekiančios geležinkelio linijos – iš Kauno, Lydos, Minsko, Grigiškių, Žemųjų Panerių. Svarbus krovininių traukinių krovos, sąstatų sudarymo taškas. Taip pat veikia keleivinė Aukštųjų Panerių stotis, kurioje sustoja dalis traukinių, vykstančių maršrutu Vilnius–Kaunas, taip pat traukiniai, vykstantys tarp Vilniaus ir Trakų, Varėnos, Marcinkonių, Stasylų. Prie linijos į Lydą dar yra „Pušyno“ stotelė, bet joje traukiniai nebestoja.
Dėl kalvų, miškų apsupties ir pervažų per geležinkelius stygiaus susisiekimas su likusiu Vilniumi sudėtingas. Pramoninę Aukštųjų Panerių dalį prie Graičiūno gatvės aptarnauja 8 ir 25 maršrutų autobusai, atvykstantys iš Žemųjų Panerių. Prie geležinkelio mazgo priveža 8, 20 ir 51 autobusai, toliau gyventojai pėsčiųjų estakada kerta bėgius. Už mazgo esanti dalis pasiekiama tik nuo Eišiškių plento pusės ateinančia Baltosios Vokės gatve, kuria kursuoja 9 autobusas, vežantis iki Zuikių gatvės. Šios gatvės gyventojai seniau kelionę trumpindavo nutekamuoju vamzdžiu per geležinkelį.

Istorija

Vilniaus Paneriai paminėti jau 1390 m. Pradžioje labiau plėtėsi Žemieji Paneriai, buvę prie senojo Vilniaus–Trakų ir Vilniaus–Kauno kelio.
Aukštieji Paneriai pradėjo augti XIX a., tiesiant geležinkelį. Po I pasaulinio karo Aukštieji Paneriai plėtėsi kaip vasarvietė, 1939 m. gavo kurorto teises.

Tunelio statyba

Apie 1860 m. tiesiant geležinkelį pastatytas Panerių tunelis, kurį atidarė caras Aleksandras II ir įmūrijo simbolinę paskutinę plytą. Po I pasaulinio karo Aukštieji Paneriai vystėsi kaip vasarvietė, 1939 m. Paneriams suteiktos kurorto teisės.
Kalifornijos žvaigždėtoji katė

Kalifornijos žvaigždėtoji katė (angl. California Spangled) – trumpaplaukių kačių veislė, išvesta JAV. Išvaizda primena leopardus. Tai pakankamai retos ir brangios katės.

Istorija

Kalifornijos žvaigždėtųjų kačių veislė – tikslingo darbo rezultatas. Amerikietis Paul Arnold Casey jaunesnysis turėjo konkretų tikslą – išvesti naują veislę itin panašiu į leopardo kailiu ir naminės katės būdu. Tam buvo mišrinamos įvairių veislių (Abisinijos, Siamo, persų) katės su paprastomis, neveislinėmis katėmis iš JAV, Azijos ir Afrikos. Buvo atrenkamos tik raumeningos ir pageidaujamo kailio piešinio katės.
Veislė viešai pristatyta 1986 m. Neiman Marcus kalėdiniame kataloge. Laikomos beveik vien JAV.

Charakteris

Tai protingos, vikrios ir judrios katės. Mėgsta laipioti, karstytis, galąsti nagus ir šėlti su žaisliukais. Mėgsta draugiją, gerai sutaria su kitomis katėmis, šunimis ir vaikais.

Fizinės savybės

Kalifornijos žvaigždėtosios katės – vidutinio dydžio, raumeningos. Kojos ilgos, kampuotos. Uodega visur vienodo storio, galas bukas. Įspūdingas veislės bruožas – ilgas, kampuotas pavidalas, išryškinantis judesių lankstumą ir miklumą.
Galva vidutinio dydžio, skruostikauliai platūs, išsišovę. Snukis putnus ir ryškus, smakras storas. Ausys aukštai ant viršugalvio, jų galiukai apskriti. Akys migdolo pavidalo.
Plaukas trumpas, lygus, prigludęs prie nugaros iš šonų, tačiau ant pilvo ir uodegos gerokai ilgesnis. Kailis dėmėtas, ėmės ryškios, aiškių kontūrų, spalvų kontrastas krinta į akis.
Šios katės būna kelių spalvų: sidabraspalvės, medžio anglies (juodos dėmės smėliškai pilkame fone), bronzos, aukso ir tamsiai rudos. Akys gintarinės arba tamsiai rudos.
Išskiriamas ir specifinis spalvų derinys, vadinamas „snieginiu leopardu“. Jam didžiausią įtaką padarė Siamo katės. „Snieginio leopardo“ spalvos katės akys visada mėlynos.
Babilonas (laikraštis)

Babilonas yra Panevėžio miesto regioninis laikraštis. Jis leidžiamas du kartus į mėnesį ir platinamas nemokamai. Tiražas (2010 m. rugsėjo mėn.) – 30 tūkstančių egzempliorių. Tai – didžiausias tiražas tarp Panevėžio regioninių laikraščių.
Laikraščio savininkai yra „Ogmios“ įmonių grupė, taip pat vystanti nekilnojamojo turto kompleksą Babilonas. Todėl laikraštyje yra spausdinama šio projekto reklama. Tačiau laikraštis „Babilonas“ nėra vien reklaminis leidinys – jame taip pat spausdinami ir nereklaminiai straipsniai, naujienos bei informacija, taip pat yra galvosūkių, anekdotų skyreliai, nemokamai publikuojami skelbimai.
Laikraštis spausdina vien teigiamą informaciją. Nespausdinami straipsniai apie nusikaltimus, nelaimes, neigiamus pokyčius.
ISSN kodas: 2029-0519.
Silkroad Online

Veiksmas

Veiksmas vystosi istoriniame Šilko kelyje, apjungiančiame Europos, Kinijos ir islamo kultūras. Šio žanro žaidimui išskirtinumą teikia trišalis konfliktas tarp skirtingos veiklos atstovų – vagių, medžiotojų ir prekiautojų. Šios trys profesijos susijusios su karavanų pervežimu. Žaidėjai gali pasirinkti labiausiai patinkančią profesiją.

Apžvalga

Žaidimo veikėjai atstovauja europiečių ir mongoloidų rasėms, didelį kiekį personažų klasių. Žaidimo žemėlapis apjungia Azijos dalį, Centrinę Europą, Konstantinopolį. Silkroad pasaulio žemėlapis palyginti nedidelis, bet jo išvaizda įspūdinga: dykumos, žaliuojančios pievos, ledynai, paplūdimys pilnas krabų, urvas su daug kambarių ir kt. Didelė nesikartojančios išvaizdos būtybių įvairovė: skraidantys, bėgiojantys, plaukiojantys. Išskirtiniai žaidėjų įgūdžiai, daugelis ginklų su savo atskirais efektais žaidimą daro įdomesniu, siekiant išmėginti vis kitokią jų grupę. Žaidimą lydintys garsai įspūdingi, bet su daugeliu tų pačių pasikartojančių elementų, šūksnių. Siužete, be eilinio būtybių žudymo kaip ir daugelyje kitų MMORPG, yra ir įdomesnės Silkroad dalys, pvz., galima medžioti retai pasirodančius, sunkiai įveikiamias unique butybes, kurias nužudęs žmogus yra paskelbiamas visame serveryje.
Šiam nemokamam žaidimui būdingas aukštas internautų sukčiavimo lygis, nelegalių programų naudojimas. Yra kuriamos specialios programos, kurios pačios žudo butybes, keldamos žaidėjo lygį. Tai viena iš priežasčių, dėl ko serveriai tampa perpildyti, o paprastiems žaidėjams keblu į juos patekti. Vienas iš būdų – įsigyti mokamą „Premium“ bilietą, kuris leidžia prisijungti iš pirmo karto.
Shlomo Selinger

Shlomo Selinger (gimė 1928 m.) – izraelietis skulptorius, gimęs Javožne, Lenkijoje ir imigravęs į Izraelį 1945. Nuo 1955 iki 1958 studijavo Nacionalinėje dailės mokykloje Paryžiuje, Prancūzijoje.
Juozas Bučius

Biografija

Baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, statybos inžinierius. UAB BPII direktorius
Darbo partijos narys. Nuo 2011 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos statybos inžinierių sąjungos narys, Naujosios Akmenės Rotary klubo narys
Anatomija

Anatomija Lietuvoje

Lietuvoje anatomijos pradžia yra susijusi su Vilniaus universiteto veikla. Jau 1775 m. Mykolas Renjė pradėjo organizuoti anatomijos katedrą. 1781 m. anatomiją imta dėstyti studentams. Tuo metu Jokūbas Briotė gamino anatominius preparatus ir įkūrė universiteto anatomijos muziejų.
Priešnuodis

Priešnuodis (gr. αντίδοτο, antídoto 'duodamas prieš kažką') – vaistinė medžiaga, skirta susilpninti vaistų ar nuodingų medžiagų (nuodų, toksinų) poveikį organizmui ar atskiriems organams.
Semerpalu

Semerpalu dvaras

Semerpalu dvaras minimas 1544 m. Tuo metu buvo gynybinės paskirties. Stovėjo maždaug toje pačioje vietoje kaip ir dabartinis dvaras. Livonijos karo metu buvo sugriautas. Dabartinis, neogotikinio stiliaus pastatas buvo pastatytas XIX amžiaus 7-ajame dešimtmetyje.
Pilies kalnas (Lenkija)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta - jotvingiai. VI a. pr. m. e. vietiniai gyventojai ant kalno pastatė gynybinius įtvirtinimus. Kalno papėdėje buvo supilti pylimai, kuriuos sudarė medžių kamienai, fašinos, įvairios uolienos ir viskas užpildyta žvyru ir moliu. Kalno viršūnėje buvo apvalus kaimas, o jo viduje maidanas. IX a. pradžioje ant kalno esantys pastatai buvo sugriauti ir kalnas tapo religinio kulto vieta. Rytinių pylimų griūvėsiuose degdavo šventoji ugnis. X a. pradžioje ant kalno pastatyta daugiau nei 800 metrų perimetro tvirtovė. Apačioje įrengti papildomi akmeniniai pylimai. Tvirtovėje gyveno vietiniai gyventojai, kareiviai ir sargybiniai. Labiausiai pažeidžiamoje pietinėje kalno pusėje buvo iškastas vandens kanalas jungiantis Šiurpilio ir Klučisko ežerus. Ežerų pakrantėse buvo įrengtos gynybinės stebėjimo aikštelės. 1283 m. pilį užkariavo kryžiuočiai, kurie vėliau čia įsirengė savo tvirtovę. Dėl pilies labai ilgai nesutarė ir kariavo kryžiuočiai su lietuviais, kol galiausiai pilis atiteko lietuviams, kurie čia įrengė medžioklės namelį. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. šis kalnas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį ši vietovė buvo priskirta Lietuvos Respublikai.

Apylinkės

Nuo kalno atsiveria gražūs aplinkinių ežerų ir kalvų vaizdai. Iš čia matosi Košcielnos ir Cmentarnos kalnai. Pietrytinėje kalno pusėje yra Šiurpilio ežero įlanka vadinama Juodoji ir kurioje yra stati Pustelnios sala. Kalno papėdėje yra daug akmenų - gamtos paminklų.

Legendos

Sklinda legendos, kad pilies kalne dar yra neatrasti trys pilies vartai, pilies požemiai ir požeminiai įtvirtinimai. Kalbama kad kalno apylinkėse galima rasti žmonių kaulų, senovinių strėlių antgalių, kryžiuočių ginklų ir senovinių pinigų.
Gricių koplyčia

Istorija

Koplyčios pastatas priklausė Gudžiūnų šeimai, kuri buvo ištremta. Nacionalizuotuose namuose sovietmečiu veikė vietinio kolūkio „Jaunoji karta“ kontora. Ji čia įsikūrė 1960 m. po atlikto remonto ir pertvarkymų. Dalį patalpų 1960–1976 m. užėmė pradinė mokykla.
Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, namas teismo keliu buvo gražintas teisėtai savininkei Marytei Gudžiūnaitei–Butkuvienei. Namo šeimininkas Butkus (jos sūnus) čia negyveno, tačiau jį sutvarkęs, perdažęs, pakeitęs langus, perdavė Juodaičių parapijai. 1997 m. lapkričio mėn. žmonių iniciatyva čia buvo įkurta ir pašventinta koplyčia. Tuometinis klebonas Vladas Luzgauskas pasirūpino ją deramai apstatyti (suolai, Kryžiaus kelio paveikslai, kryžius). Žmonių patogumui įrengta ir šarvojimo salė (Juodaičiuose tuomet tokios dar nebuvo). Apie 1998 m. pastatytas koplytstulpis partizanui, pavasarininkui Antanui Gudžiūnui. (aut. Puidokas).
Ant mamytės kelių

Ant mamytės kelių – iliustruotas žurnalas vaikams ir motinoms, ėjęs 1992 m. Vilniuje.

Leidinys

Redagavo poetė Ramutė Skučaitė. Tiražas 18 300 egz. Išleisti 3 numeriai.
Linartai

Aplinkinės gyvenvietės

Trauleiniai – 6 km 
 Valatkiai – 3 km
Gilvyčiai – 8 km
ŠIAULIAI – 22 km
Pašvinės – 3 km
Kurtuvėnai – 2 km
Kalvotas miškingas Linartų apylinkes mėgsta orientavimosi sporto meistrai. 1975 m. greta kaimo pradėti steigti šiauliečių kolektyviniai sodai, kurie pastaruoju metu tampa gyvenamaisiais rajonais. Į sodų bendriją iš Šiaulių važinėja maršrutiniai autobusai.
Darjeno provincija

Geografija

Provincija išsidėsčiusi savo laukine, sunkiai įžengiama gamta pasižyminčioje Darjeno srityje (pietinė jos dalis priklauso Kolumbijai). Paviršius kalnuotas, driekiasi keletas kalnų masyvų – San Blaso Kordiljera, Bagrės, Pirės, Sapo aukštumos. Aukščiausios viršūnės: Takarkuna (2280 m), Pinja (1581 m), Pirė (1569 m), Nikė (1550 m), Čukanti (1430 m).
Klimatas karštas ir labai drėgnas. Priklausomai nuo aukščio vidutinės temperatūros svyruoja tarp 17° ir 35 °C, o kritulių kiekis nuo 1700–2000 mm per metus Garačinės pusiasalyje iki daugiau nei 8000 mm kalnų pašlaitėse.
Vakruose į proviciją giliai įsiterpia San Migelio įlanka. Dėl didelio kritulių kiekio krašte gausu vandeningų upių: Čukunakė, Tuira, Pirė, Antadas, Čikas, Japė ir kt.
Didžiąją dalį Darjeno provincijos dengia tropinės džiunglės. Kolumbijos pasienyje įsteigtas Darjeno nacionalinis parkas (pasaulio paveldo objektas).
Keblonys

Aplinkinės gyvenvietės

ANYKŠČIAI – 2 km
Liudiškiai – 1 km
Skiemonys – 14 km
Kūgio pjūvis

Kūgio pjūviai – plokštumos kreivės, gaunamos kūgį sukertant su plokštuma. Kūgio pjūviai įvardinti ir nagrinėti jau 200 m. pr. m. e., kai Apolonijus Pergietis sistemiškai tyrė jų savybes.
Geriausiai žinomi kūgio pjūviai – apskritimas ir elipsė, gaunami, kai plokštumos ir kūgio sankirta sudaro uždaras kreives. Apskritimas – atskiras elipsės atvejis, kai kūgį kertanti plokštuma yra statmena kūgio ašiai. Jei plokštuma yra lygiagreti kūgį generuojančiai tiesei, gaunama kreivė vadinama parabole. Kitais atvejais, kai gaunama atvira kreivė, bet plokštuma nelygiagreti generuojančiai kraštinei, gaunama hiperbolė. Šiuo atveju plokštuma kerta abi kūgio puses, todėl gaunasi dvi atskiros kreivės, bet paprastai viena iš jų pamirštama.
Likę atvejai, kai sankirtą sudaro taškas ar tiesė, laikomi iškreiptais ir dažnai nelaikomi kūgio pjūviais.

Taikymas

Kūgio pjūviai yra svarbūs astronomijoje, kur dviejų gravitacijos jėgų veikiamų masyvių kūnų orbitos yra kūgio pjūviai masės centrus laikant nekintamais. Jei kūnai susiję, jie juda elipsine orbita, jei nesusiję – parabole ar hiperbole.
Empire

Istorija

Pirmasis leidimas išėjo 1989 m. liepos mėn. Jį ir vėlesnius leidimus rengė Barry McIlheney, o leido bendrovė „Emap“. 2008 m. pradžioje „Bauer“ įsigijo „Emap“.
Vidurio Afganistano kalnai

Vidurio Afganistano kalnai arba Hazaradžatas, Chazaredžatas (pers. هزاره‌جات = Hazārajāt) – kalnų masyvas vidurio Afganistane, Irano kalnyno rytinė dalis. Ilgis ~600 km, plotis iki 300 km, aukštis iki 4148 m (Džamo kalnas). Kalnagūbriai spinduliškai nusidriekę į pietvakarius nuo Hindukušo. Sudaryti iš klinties ir skalūnų.
Būdingos kalnų dykumos, pusdykumės, stepės. Pietuose ir pietvakariuose yra oazių.
Be vyraujančios Afganistano tautos puštūnų, Vidurio Afganistano kalnuose gyvena daug hazarų bei tadžikų.
Naujienlaiškis

Naujienlaiškis (angl. Newsletter) – naujienų rinkinys, informacinis biuletenis. Platina ne tik žiniasklaidos priemonės, bet ir kitos medijos, įvairios organizacijos. Pagal formą gali būti spausdinti, elektroniniai. Kai kurie naujienlaiškiai yra mokami ir siunčiami išimtinai tik abonentams (t. y. norint gauti, yra būtina užsisakyti).

Elektroninio pašto reklama

Naujienlaiškiai gali būti naudojami kaip skaitmeninės rinkodaros priemonė - elektroninio pašto reklama (elektroninio pašto rinkodara).
Elektroninio pašto reklama - tai komercinio pranešimo (naujienlaiškio) siuntimas pasirinktam adresatui ar adresatų grupei el. paštu. Plačiąja prasme kiekvienas elektroninis laiškas, išsiųstas potencialiam arba dabartiniam klientui, gali būti laikomas el. pašto reklama.
Veterinarinė parazitologija

Veterinarinė parazitologija yra mokslas apie gyvūnų parazitus, parazitų ir jų šeimininkų ryšius, sąveiką. Ji apima naminių gyvūnų (žemės ūkio gyvulių ir gyvūnų – žmogaus draugų), taip pat laukinių gyvūnų parazitus.
Bendroji veterinarinė parazitologija nagrinėja parazitozių vystymąsi, parazitų taksonomiją ir sistematiką, morfologiją, vystymosi ciklus, parazitų gyvavimo sąlygas aplinkoje ir gyvūne – šeimininke.
Specialioji veterinarinė parazitologija nagrinėja konkrečių parazitinių ligų ypatumus ir tų ligų diagnostikos, profilaktikos, likvidavimo priemones.
Dalis gyvūnų parazitų sukelia žmonių ligas, todėl veterinarinė parazitologija svarbi žmonių sveikatai, jų apsaugai nuo zoonozių.
FK Čornomorecʹ Odesa

Istorija

Įkūrimo data – 1936 m. TSRS aukščiausioje lygoje pradėjo rungtyniauti nuo 1965 m. Daugiausia rungtynių TSRS aukščiausios lygos čempionatuose sužaidė V.Ploskina – 341.
Rokfeleriai

Rokfeleriai – JAV verslininkų dinastija. Šeimos pradininkas – John D. Rockefeller bei jo brolis William Rockefeller. Jie buvo William Avery Rockefeller sūnūs.
Dinastijos šakose – garsūs verslininkai, politikai, mecenatai.
Lietuvių aikštė (Liublinas)

Lietuvių aikštė (lenk. Plac Litewski) – Pietų Lenkijos Liublino miesto centrinė aikštė. Joje 1569 m. į Liublino unijos pasirašymą atvykę lietuvių bajorai buvo sustatę savo vežimus.

Istorija

Ilgą laiką šioje vietoje buvo dykvietė prie senojo kelio į Lenkijos sostinę Krokuvą. Teritorija priklausė Radviloms, vėliau ją valdė ATR valstybės veikėjas Juozapas Karolis Liubomirskis. Po to valdos kaip jo dukros Marianos kraitis atiteko Sanguškoms (ji buvo ištekėjusi už LDK didžiojo maršalkos Povilo Karolio Sanguškos). XVII a. šį plotą įsigijo Šeptickiai, 1801 m. jį išpirko Benjaminas Finkė ir padovanojo miestui.
Kurį laiką teritorijoje buvo sandėliuojami šiaudai. 1823 m. buvo perstatyti ir pritaikyti vaivadijos poreikiams buv. Radvilų rūmai, o prie jų suformuota dviejų hektarų ploto aikštė. Joje buvo muštruojami (apmokomi rikiuotės) kareiviai. Po Trečiojo ATR padalijimo miestas įėjo į Austrijos–Vengrijos sudėtį, o po 1815 m. priklausė Rusijos imperijai pavaldžiai Lenkijos Kongreso karalystei. 1826 m. kunigaikštis Stanislavas Stašicas gavo Rusijos caro pareigūnų leidimą aikštėje pastatyti 13 m aukščio Liublino unijos atminimo obeliską (skulpt. Pavlas Malinskis). Nuo 1939 m. aikštė vadinama Lietuvių. 1873–1876 m. teritorijoje iškilo stačiatikių Šv.Kryžiaus Išaukštinimo soboras (dabar šioje vietoje įrengtas fontanas). 1916 m., švenčiant Gegužės trečiosios Konstitucijos priėmimo 125 metų jubiliejų, aikštėje atidengtas atminimo akmuo. Prisimenant numalšintą 1863 m. sukilimą 1880 m. pasodintas 
laisvės medis – juodoji tuopa, vėliau taip išsikerojęs, kad buvo vadinamas „Baobabu“ (medis sunyko XXI a. pradžioje).
1918 m. austrai miestą perdavė vietinei valdžiai. Buvusiuose Radvilų rūmuose buvo suformuota Lenkijos respublikos Laikinoji liaudies vyriausybė, kuri po septynių dienų perdavė šalies vairą Laikinajam valstybės viršininkui Juzefui Pilsudskiui. 1925 m. buvo nugriautas stačiatikių soboras. Antrojo pasaulinio karo metais aikštė pirmąkart pakeitė pavadinimą – buvo tapusi „Adolf Hitler–Platz”. 1945 m. iškilo Padėkos Raudonajai armijai paminklas, o po 1953 m. aikštė buvo vadinama Josifo Stalino vardu. 1974 m. atidengta 
Nežinomo kareivio atminimo plokštė, o 1981 m. – Gegužės trečiosios konstitucijos paminklas. 
XX a. pab. Padėkos Raudonajai armijai paminklas buvo demontuotos, o jo vietoje 2001 m. iškilo Juzefo Pilsudskio  skulptūra. 35 tūkst. m² aikštė 2017 m. buvo galutinai rekonstruota ir pritaikyta miestiečių poreikiams. Įrengtas moderniausias Europoje fontanas, turintis penkias funkcijas: purškia vandenį, švyti spalvomis, skleidžia garsą ir lazerio spindulius, ant miesto pašto sienos rodo vaizdus.
Aikštėje vyksta įvairios miesto ir valstybės iškilmės. 2019 m. vasario 22 d. Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė ir Lenkijos prezidentas Andžėjus Duda lankėsi Lietuvių aikštėje ir prie Liublino unijos paminklo kartu padėjo gėles.
Liškiavos valsčius

Liškiavos valsčius buvo pietų Lietuvoje. Centras – Liškiava.
Mirkymas

Mirkymas (angl. steeping; weltering) – medžiagos laikymas skystyje (paprastai vandenyje), kol ji persisunkia skysčio arba kol į medžiagą ar iš medžiagos pereina tam tikra tirpi medžiaga ar jų mišinys.

Paprastas mirkymas

Taip paprastai mirkomi sausi ar džiovinti produktai (pvz., džiovinta žuvis, džiovinti vaisiai, džiovinti žirniai, kruopos ir pan.). Mirkomas produktas išmirksta ir pasidaro tinkamas tolimesnėms operacijoms – smulkinimui, virimui ir t. t.

Įmirkymas

Produktas merkiamas į skystį su reikiamomis medžiagomis ir laikomas tol, kol tos medžiagos pereina iš skysčio į produktą.
Tokio mirkymo atvejai yra mėsos marinavimas, sūdymas.
Sergejus Dovlatovas

Sergejus Dovlatovas (rus. Серге́й Дона́тович Довла́тов, 1941 m. rugsėjo 3 d. Ufa – 1990 m. rugpjūčio 24 Niujorkas) – rusų rašytojas, disidentas.

Biografija

Tėvas teatro režisierius Donatas Mečikas (1909-1995 m.), motina literatūros korektorė Nora Dovlatova (1908-1999 m.). Nuo 1944 m. šeima gyveno Leningrade.
1959 m. įstojo į Leningrado universiteto Filologijos fakultetą, studijavo suomių kalbą. Dalyvavo literatūriniuose sambūriuose, kuriuose savo kūrybą skaitė Leningrado poetai ir rašytojai Jevgenijus Reinas, Anatolijus Neimanas, Josifas Brodskis, Sergejus Volfas. 1962 m. iš universiteto pašalintas už nepažangumą, trejus metus tarnavo armijoje, vidaus tarnybos daliniuose, saugojo kalinius Komijoje. Iš armijos grįžo su pluoštu apsakymų ir gerokai pakitusiu požiūriu į tarybinę tikrovę.
Įstojęs į Leningrado universiteto žurnalistikos fakultetą, dirbo Jūrų technikos universiteto studentų laikraštyje, rašė apsakymus. Buvo pakviestas į literatūrinę grupę „Mistiečiai“, kurią įsteigė Vladimiras Marazminas, Igoris Jefimovas, Borisas Vachtinas. Dirbo kino scenaristės Veros Panovos asistentu. 1972-1975 m. gyveno Taline, dirbo laikraščiuose „Советская Эстония“ ir „Вечерний Таллин“. Vėliau dirbo ekskursijų vadovu Puškino draustinyje prie Pskovo, grįžęs į Leningradą dirbo žurnale „Костёр“.
Tačiau jo kūrybos žurnalai nespausdino. Tik 1974 m. žurnalas „Юность“ išspausdino apsakymą gamybine tema „Interviu“. Jo pirmosios apsakymų knygos, parengtos Talino leidykloje „Eesti raamat“, spausdinimą sustabdė KGB. Nuo šeštojo dešimtmečio kūrinius skelbė savilaidos leidiniuose, užsienyje, emigrantų žurnaluose „Континент“, „Время и мы“.
1978 m. neapsikęsdamas dėl valdžios persekiojimo emigravo į Vieną, vėliau į JAV, kur leido liberalų laikraštį „Новый американец“. 1980 m. susilaukė pripažinimo, jo kūrybą spausdino prestižinis žurnalas „The New Yorker“. Vedė autorinę laidą radijo stotyje „Laisvė“. Mirė dėl širdies nepakankamumo, palaidotas Maunt Hebrono kapinėse.

Kūryba

Apsakymų cikluose „Kompromisas“ (1981 m.), „Užsienietė“ (Inostranka 1986 m.), „Filialas“ (1989 m.) ironiškai, su humoru vaizdavo sovietinę gyvenseną ir mąstymą, jų apraiškas rusų emigrantu bendruomenėje, apysakoje „Zona“ (1982 m.) aprašė sovietinę kasdienybę. Dar parašė autobiografinę apysaką „Mūsiškiai“ (1983 m.). Kūrybai būdinga lakoniškumas, dokumentiškumo ir meninės išmonės derinimas.  Nei vieno kūrinio, spausdinto sovietiniais laikais, perspausdinti neleido.
Frankfurter Allgemeine Zeitung

Istorija

Laikraštį įsteigė redaktorius Erich Welter. Pirmasis „F.A.Z.“ leidimas išėjo 1949 m. lapkričio 1 d. Iki 1950 m. rugsėjo 30 d. laikraštis buvo spausdinamas Maince. Tradiciškai dauguma „F.A.Z.“ antraščių buvo stilizuojamos gotišku šriftu, nuotraukos tituliniame puslapyje nebuvo naudojamos. Nors pasitaikydavo keletas retų išimčių, pvz., 1990 m. spalio 4 d. leidime buvo įtraukta nuotrauka, vaizduojanti Vokietijos vienybės dieną iškilmingai mininčią žmonių minią priešais Reichstagą Berlyne, arba dvi nuotraukos 2001 m. rugsėjo 12 d. leidime, vaizduojančios griūvantį Pasaulio prekybos centrą ir JAV prezidentą George W. Bush.
2000 m. pradžioje „F.A.Z.“ turinys buvo kardinaliai pakeistas, laikraštyje atsirado atskiri skyriai Berlyno ir Miuncheno aktualijoms. Tačiau 2002 m. „F.A.Z.“ grupė patyrė 60,6 mln. eurų nuostolių. Apie 2004 m. buvo nutarta atsisakyti individualių skyrių.
2007 m. „F.A.Z.“ pakeitė savo tradicinį maketą, pradėdami naudoti spalvotas fotografijas pirmajame puslapyje ir pašalindami gotišką šriftą iš antraščių, tačiau pavadinime jis tebeliko naudojamas. Tokia priešingybė tradiciškai nuosaikiam laikraščio maketui susilaukė kontroversiškų skaitytojų nuomonių. Apie tai 2009 m. net buvo susuktas komedinis filmas.

Tiražas

Laikraščio tiražas 1992 m. siekė 382 000 egz. 1993 m. – 391 013 egz. 2001 m. – 409 000 egz. 2003 m. – 382 000 egz. 2007 m. – 382 499 egz.

Žymūs bendradarbiai

Laikraščio gyvavimo laikotarpiu prie jo rengimo ir leidimo prisidėjo: Muhammad Asad, Udo Ulfkotte, Joachim Fest, Andrea Petkovic, Daniel Kehlmann, Christian Kracht, Ernst Nolte, Marcel Reich-Ranicki ir kt.
Hull City AFC

Istorija

2008 m. pirmą kartą klubo istorijoje pateko į Premier lygą, po to kai buvo perkeltas iš lygos čempionato, kur užėmė 3 vietą ir atkrintamųjų varžybų finale įveikė Bristol City klubo komandą.
Netesybos

Netesybos – įstatymų, sutarties ar teismo nustatyta pinigų suma, kurią skolininkas privalo sumokėti kreditoriui, jeigu prievolė neįvykdyta arba netinkamai įvykdyta (LR CK 6.71 str.); civilinė-teisinė sankcija.
Netesybos, kaip prievolių įvykdymo užtikrinimo būdas, plačiausiai naudojamos prievoliniuose santykiuose tarp juridinių asmenų, rečiau – prievoliniuose santykiuose tarp fizinių bei juridinių asmenų ir tarp fizinių asmenų, pavyzdžiui: gyvenamųjų patalpų nuomos santykiuose, atsiskaitant už komunalines paslaugas, suteikiant paskolas fiziniams asmenims.

Paskirtis

Netesybų paskirtis – skatinti skolininką tinkamai ir laiku įvykdyti prievolę, nes netesybos yra laikomos papildoma prievole prie pagrindinės, o tai reiškia, kad net sumokėjęs netesybas skolininkas neatleidžiamas nuo pagrindinės prievolės įvykdymo, išskyrus įstatymu ar sutartimi numatytus atvejus.