google/wiki40b huggingface dataset:
Petras Stankeras

Petras Stankeras (g. 1948 m. birželio 29 d. Trakuose) – Lietuvos istorikas.
1972 m. baigė Vilniaus Valstybinio pedagoginio instituto Istorijos fakultetą, įgijo istoriko specialybę. 1973–1977 metais Lietuvos Centrinio valstybės archyvo vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1977–1982 metais Organizacinio techninio kelių tiesimo tresto vyresnysis inžinierius. Nuo 1982 m. kovo 29 d. iki 1990 m. LTSR vidaus reikalų sistemos pareigūnas; nuo 1990 iki 2000 m. Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos pareigūnas, pulkininkas leitenantas; nuo 2000 m. iki 2010 m. lapkričio 25 d. Vidaus reikalų ministerijos karjeros valstybės tarnautojas, rengė strateginius planus. Yra Lietuvos policijos veteranų asociacijos narys.
2000 m. apsigynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją tema “Lietuvių policija nacių okupacijos metais 1941–1944 (Organizacinė struktūra ir personalas)”. 12 mokslinių monografijų bendraautoris, 250 straipsnių Lietuvos, Lenkijos ir JAV mokslo ir mokslo populiarinimo leidiniuose autorius. Nuo 15 metų amžiaus domisi Antrojo pasaulinio karo istorija, Vokietijos nacionalinio socializmo istorija, Italijos fašizmo istorija ir Lietuvos policijos istorija. Yra surinkęs 20 000 asmens kortelių kartoteką, 100 000 nuotraukų.  Petras Stankeras yra trijų monografijų recenzentas, mokslinių komentarų knygose ir publikacijų Internete autorius. Dalyvavo ir darė pranešimus respublikinėse ir tarptautinėse mokslinėse istorikų konferencijose, dalyvavo Lietuvos Respublikos radijo stočių laidose. Atliko Interneto tinklapio iliustracijų mokslinę-teisinę ekspertizę. Lietuvos karo istorijos draugijos valdybos narys.
2010 m. lapkričio 8 d. Veide paskelbė jo straipsnį, kuriame rašė: Svarbu ir tai, kad Niurnbergo procese teisinį pagrindą įgavo legenda apie 6 mln. neva nužudytų žydų, nors iš tiesų teismas neturėjo ne vieno A.Hitlerio pasirašyto dokumento apie žydų naikinimą (šio dokumento, jeigu jis egzistavo, iki šių dienų niekas nerado, nors pažadėta net milijono dolerių premija). Veidas vėliau atspausdino šio sakinio pataisymą be žodžio neva. Septyni sakiniu pasipiktinę Europos sąjungos ambasadoriai parašė laišką, kurio pagrindu 2010 m. lapkričio 25 d. Vidaus reikalų ministras Raimundas Palaitis spaudė Petrą Stankerą atsisakyti darbo.   Petras Stankeras asmeniškai neneigė Holokausto, tiesiog abejojo dėl žuvusiųjų skaičiaus, kuris galėjo būti didesnis ar mažesnis.  Lietuvos Respublikos Vilniaus apygardos prokuratūra nutraukė ikiteisminį tyrimą Petro Stankero baudžiamojoje byloje, nesant nusikalstamos veikos . Simono Vyzentalio centras pasmerkė Lietuvos prokuratūros sprendimą nutraukti prieš jį bylą dėl Holokausto neigimo.  Dovid Katz žodžiais, tai pirmas kartas Nepriklausomos Lietuvos istorijoje, kad paneigtas Holokaustas.
Raketų dinamika

Raketų dinamika – mokslas, nagrinėjantis skraidančiųjų aparatų su reaktyviniais varikliais judėjimą. Raketų dinamika yra klasikinės mechanikos šaka, nagrinėjanti kūnų judėjimą kintant jų masei.
Lietuvos aukštoji jūreivystės mokykla

Istorija

Klaipėdos jūreivystės mokykla (dabar Lietuvos aukštoji jūreivystės mokykla) įkurta 1948 m. vasario 25 d. tuometinės TSRS Ministrų Tarybos nutarimu, TSRS žuvies pramonės ministerijos ir TSRS aukštojo mokslo ministerijos įsakymu  Tai buvo uždaro tipo sukarinta mokslo įstaiga. Kursantai privalėjo gyventi mokykloje, laikytis griežto režimo, nešioti uniformą ir mokykloje, ir už jos ribų. Pirmaisiais metais mokykla neturėjo reikiamų kabinetų, navigacinių prietaisų, jūrinės praktikos, mechaninių dirbtuvių. Klaipėdos simbolis burlaivis „Meridianas“ iki 1968 m. yra buvęs mokyklos kursantų praktikos vieta.
1991 m. Klaipėdos jūreivystės mokykla buvo pavadinta Klaipėdos aukštesniąja jūreivystės mokykla (KAJM). Pradėta rengti specialistus ne tik žvejybos, bet ir visam Lietuvos laivynui. 1996 m. prasidėjo aktyvus mokymo bazės atnaujinimo ir kūrimo etapas. Per trumpą laiką buvo pasiekta, kad Lietuvos jūrininkų rengimo bazė atitiktų tarptautinės STCW 95 konvencijos reikalavimus.
1998 m. pavadinta Klaipėdos universiteto Jūreivystės instituto kolegija, 2001 m. reorganizuota į Lietuvos jūreivystės kolegiją. Kolegija buvo aukštoji jūrininkų mokykla, kurios steigėjas – LR Vyriausybė. 2006 m. mokykloje duris atvėrė modernus Jūrininkų mokymo centras. 2008 m. Lietuvos jūreivystės kolegija šventė 60-metį ir buvo pervadinta į Lietuvos aukštąją jūreivystės mokyklą. Buvo nuolat modernizuojama mokymo bazė, įrengiami mokymo elektroniniai treniruokliai laivavedžiams ir laivų mechanikams. 2011 m. įrengtas Jūrų krovinių informacinių sistemų treniruoklis ir uosto, ir laivybos vadybininkams.
Per daugiau nei 60 metų mokykla yra išleidusi virš 12 tūkst. jūreivystės  specialistų.

Jūrininkų mokymo centras

Aukštojoje jūreivystės mokykloje esančiame Jūrininkų mokymo centre organizuojami kursai pagal daugiau nei 25 programas. Jos parengtos pagal Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) ir Europos Sąjungos direktyvų reikalavimus ir yra akredituotos Lietuvos saugios laivybos administracijos. Jūrininkams išduodami kvalifikaciniai liudijimai pripažįstami Tarptautinės jūrų organizacijos narių visame pasaulyje.
Kursai organizuojami naujai įrengtuose treniruokliuose, moderniose auditorijose ir laboratorijose, kuriose naudojama pati naujausia praktiniam mokymui skirta įranga.
Radiolokacinės navigacijos, radiolokacinio žymėjimo ir automatinio radiolokacinio žymėjimo sistemos (ARPA) panaudojimo, tiltelio valdymo, paieškos ir gelbėjimo, Elektroninių jūrlapių vaizdavimo ir informacijos sistemos (ECDIS) panaudojimo, Globalinės jūrų avarinio ryšio ir saugos sistemos (GMDSS) pratybos vyksta daugiafunkciniame navigaciniame treniruoklyje NTPRO 5000.
Bence Zoltán Banó-Szabó

Karjera

Profesionalo karjerą pradėjo 2017 m. Žaidė gimtinėje už Budapest Honvéd.
Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Žalgiris. (Vengrijos aukščiausioje lygoje per 41 rungtynes iki tol įvarčiais pasižymėjęs nebuvo.)
Verduliukai

Aplinkinės gyvenvietės

VerduliaiŠIAULIAI (centras) – 4,5 km
LieporiaiPiktmiškis – 2,5 km
Gegužiai – 0,5 km
Rėkyvos ežeras – 1 km

Istorija

Kaimas žinomas nuo 1526 m., kai jis ir jo gyventojai buvo padovanoti Šiaulių bažnyčiai. 1923 m. kaimas, kuriame gyveno 43 vyrai ir 65 moterys priskirtas Šv. Jurgio bažnyčios parapijai.
Per Verduliukus suplanuotas nutiesti pietinis Šiaulių miesto aplinkkelis, kuris leis integruoti į miestą ir sklypus, išdalytus buvusiems žemės savininkams. Dalyje sklypų vykdoma mažaaukštė gyvenamoji statyba.

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas kilęs nuo Verdulių kaimo pavadinimo. Šiuo metu, po daugkartinių nusausinimų čia buvusios pelkės beveik išnykusios, likusi tik dalis prie Rėkyvos ežero.
Abu Jusufas I Jakubas Almansuras

Istorija

25 metų Abu Jusufas I Jakubas valdžią paveldėjo po tėvo mirties ir pasivadino Almansuru. Jam iš naujo teko įsitvirtinti Ispanijoje, be to įtempta padėtis buvo ir Tunise, kur įsiveržė Maljorkos emyrai broliai Banu Ganijai (Banu Ghaniya). 1184 m. jie netikėtai užėmė Bedžają, paskui, padedami vietos gyventojų, Alžyrą ir Milianą (Khemis Meliana) (1186 m.), Gafsą (Tunisas) (1187 m.). Jaunasis kalifas puolė brolius Banu Ganijus ir nugalėjo prie Konstantinos, o paskui ir prie Gabeso. Kad baigti vietos genčių sukilimą jis perkėlė į Maroką tris arabų gentis, bet vis tiek čia Almohadų valdžia liko silpna. 1188 m. Jahija ibn Ganija (Yahya Ibn Ghaniya) atnaujino karą ir per kelerius metus užkariavo visą rytų Magrebą. Almansuras dviem frontais negalėjo kariauti tad didžiausią dėmesį skyrė Pirėnams. Almansuras 1189 m. įsiveržė į Portugaliją ir užėmė Silves pilį (Algarvė), o 1190-1191 m. Alcácer do Sal, Palmelos, Almados, Abrantes ir Tomaro pilis. Ispanijoje krikščionys, vadovaujami Kastilijos karaliaus Alfonso VIII, po ilgos apgulties iš Almochadų atėmė Kuenką, o Leono karalius – Estremadūrą. Almansuras kruopščiai ruošėsi atsakomajam mūšiui ir 1195 m. liepos 18 d. prie Alarkos nugalėjo kastiliečius (Battle of Alarcos). Po šios pergalės Almansuras pradėjo puolimą prieš Toledą, Madridą ir Kuenką, bet šių miestų apgultys buvo bevaisės.
Abu Jusufas I Jakubas Almansuras mirė 1199 m. sausio 23 d. Marakeše.
Tuo metu, kai šalies pakraščiuose vyko karai, pačiame Maroke buvo taika. Šalyje klestėjo prekyba, architektūra, filosofija ir mokslas. Todėl Almansuro valdymas buvo sėkmingiausias Almochadų imperijos istorijoje. Šalyje vyko statybos ir buvo tiesiami keliai, Marakeše pastatytas vandentiekis ir ligoninė, Kutubijos ir Elmansurijos (El Mansouria) mečetės, pietinėje senamiesčio dalyje Kasba. Almansuras Rabate bandė pastatyti didžiausią tuo metu pasaulyje mečetę (dabar Hasano Bokštas), bet kalifui mirus darbai sustojo.
Amazonitas

Amazonitas – silikatų klasės, lauko špatų grupės mineralas. Kalio-aliuminio silikatas (mikroklinas).
Cheminė formulė – (K,Na) [Si₃ O₈]
Kietumas pagal Moso skalę 6-6,5.
Amazonito spalva nuo žalios iki žydrai žalios.
Randamas Brazilijoje, Indijoje, JAV (Kolorade), Kenijoje, Madagaskare, Namibijoje, Rusijoje.
Giedrius Puodžiūnas

Giedrius Puodžiūnas (g. 1967 m. liepos 20 d. Panevėžyje) – lietuvių diplomatas, Lietuvos ambasadorius Gruzijoje (nuo 2015 m.).

Biografija

1991 m. baigė Vilniaus Universiteto Istorijos fakultetą. 1993 m. pradėjo dirbti Užsienio reikalų ministerijos Rytų ir Vidurio Europos šalių skyriuje antruoju, pirmuoju sekretoriumi.
1995 m. stažavosi diplomatiniuose kursuose Vokietijos užsienio reikalų ministerijoje.
Nuo 1997 m. iki 2000 m. – Lietuvos ambasados Lenkijos Respublikoje pirmasis sekretorius, 2000–2001 m. – šios ambasados laikinasis reikalų patikėtinis.
2001–2006 m. – Užsienio reikalų ministerijos Valstybinio ir diplomatinio protokolo departamento direktorius.
2006 - 2012 m. – Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Austrijos Respublikoje (nuo 2007 m. – taip pat Slovėnijos Respublikai, Slovakijos Respublikai, Kroatijos Respublikai ir Lichtenšteino Kunigaikštystei). Vėliau dirbo URM Informacijos ir viešųjų ryšių departamento direktoriumi.
Nuo 2015 m. liepos 20 d. - Lietuvos ambasadorius Gruzijoje.
Audiniai

Audiniai – gaminiai nuausti audimo staklėmis. Jie sudaryti iš dviejų ar kelių viena kitai statmenų siūlų sistemų, išdėstytų tam tikra tvarka.
Ultimate Fighting Championship

Ultimate Fighting Championship (UFC) – JAV mišrių kovos menų (angl. mixed martial arts; MMA) organizacija. UFC yra įsikūrusi Las Vegase, Nevados valstijoje bei priklauso Zuffa, LLC.
UFC prasidėjo nuo turnyro, siekiančio surasti ir leisti kautis geriausiems pasaulio kovotojams neatsižvelgiant į naudojamą stilių. UFC kovose yra mažai taisyklių, todėl dažnai kovos būna brutalios ir žiaurios. Pradžioje UFC buvo skirtas daugiau reginys, o ne sportas. Tačiau UFC pasikeitė, yra 8 svorio kategorijos, kovotojais kaunasi iki tol, kol pasiduoda, yra nokautuojami arba baigiasi kovos laikas. Kovos vyksta aštuoniakampiame ringe. Kova trunka 3 raundus po 5min, kova dėl diržo vyksta 5 raundus po 5min. Kiekvienoje kategorijoje kaunamasi dėl čempiono titulo.
UFC kovos transliuojamos per JAV Spike TV, bei matomos 35 šalyse per palydovines transliacijas.

Vertinimas

UFC galioja 10 taškų sistema, pagal kurią kiekvieną kovos raundą vertina 3 teisėjai. Raundo laimėtojui skiriama 10 taškų, o pralaimėjusiam 9 arba mažiau.
Žvirgždaičių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Istorija

1917 m. įkurta Žvirgždaičių parapija, iš Paluobių atvežta ir pastatyta medinė bažnyčia. Ji 1944 m. sudegė. Pamaldos laikytos kapinių koplyčioje. Žvirgždaičių administratorius (nuo 1946 m.) kunigas Saliamonas Samuolis (1915–1987) 1949 m. rugpjūčio 20 d. areštuotas ir ištremtas. Bažnyčia apie 1958 m. uždaryta. 1989 m. grąžinta tikintiesiems. 2012 m. greta senosios pastatyta nauja mūrinė bažnyčia (arch. Kazys Tamošėtis).
Alazanis (vynas)

Alazanis (Alazanio slėnis) (rus. Алазанская долина) – pussaldis baltasis ir raudonasis gruziniškas vynas. Pavadinimas nuo Rytų Gruzijos Alazanio upės (gruz. ალაზანი), sudarančios Gruzijos sieną su Azerbaidžanu. Kadangi Alazanio slėnyje yra šilčiau, jame nokstančios vynuogės būna saldesnės nei kitose Gruzijos vietovėse.

Baltasis Alazanis

Pussaldis vynas. Gardis su lengvu vaisių tonu. Šiaudų spalvos, išlaikomas tamsėja. Baltąjį alazanį tinka gerti su vaisiais, riešutais, desertais.
Daromas iš Rkaciteli (gruz. რქაწითელი raudonas stiebas) vynuogių. Tai viena seniausių vynuogių atmainų Gruzijoje, archeologai jų likučių rado 3-čio tūkstantmečio pr. m. e. keraminėse puodynėse. Neseniai Rkaciteli vynuogės imtos auginti Rytų Europoje, Australijoje ir ties Niujorku.

Raudonasis Alazanis

Natūraliai pussaldis vynas, gaminamas iš Saperavi vynuogių. Skonis aksominis, harmoningas.
Bronius Bakštys (1918)

Biografija

Luknių kaimo ūkininkas. Po Antrojo pasaulinio karo tapo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto kuopos partizanu, paskirtas būrio vadu.
Žuvo 1947 m. spalio 13 d. Kretingos apskrities Skuodo valsčiaus Sriauptų kaime partizanų rėmėjo Prano Lenkausko-Ąžuolo sodyboje, kartu su būrio partizanais Vincu Lenkausku, Jonu Paulausku-Šnariu ir Antanu Vaitila (Vaidila) patekęs į MGB vidaus kariuomenės 273-ojo šaulių pulko kareivių ir Skuodo stribų surengtą pasalą.
Kūną stribai išvežė į Skuodą ir pametė paniekinimui aikštėje, o vėliau pakasė miesto pakraštyje esančiose Skuodo II senosiose kapinėse, vad. Marų kapeliais.
Vardas įmažintas Skuodo II senųjų kapinių ir Žemytės paminkluose žuvusiems Kardo rinktinės partizanams atminti.
Adolfas Drungilas

Biografija

1958 m. baigė Kartenos vidurinę mokyklą, nuo 1959 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką. Nuo 1962 m. dirbo leidinių „Tarybinis mokytojas“, „Tarybinė moteris“ redakcijose, Lietuvos radijo ir televizijos komiteto vaikų ir jaunimo redakcijose. 1963–1966 m. Lietuvos radijo Visuomeninių-politinių laidų vyriausiosios redakcijos žemės ūkio skyriaus korespondentas. 1966–1991 m. Liaudies ūkio ir kultūros vyriausiosios redakcijos redaktorius.
1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo žemės ūkio gamybos ekonomisto organizatoriaus specialybę. Nuo 1991 m. Lietuvos radijo visuomeninių laidų vyriausiosios redakcijos vyriausiasis redaktorius. Rengė laidas žemės ūkio ekonomikos ir gamybos klausimais, pokalbius visuomeninėmis ir ekonominėmis bei mokslinėmis temomis.
Andrius Krišpinas-Kiršenšteinas

Biografija

Lietuvos bajorų Krišpinų-Kiršenšteinų giminės atstovas, herbo „Križpin“ savininkas. Lietuvos didžiojo iždininko Jeronimo Krišpino-Kiršenšteino (apie 1622–1681) ir Anos Mlockos sūnus. Broliai – Mykolas Antanas, Mykolas ir Jonas Jeronimas.
1674 m. balsavo už karaliaus Jono Sobieskio kandidatūrą. 1688 m. tapo Gardino seimo nariu. 1691 m. dalyvavo mūšyje prieš turkus. 1693 m. tapo Gardino seimo maršalka. 1695 m. karaliaus paskirtas į Vitebsko vaivadas.
1697 metais Andrius Krišpinas-Kiršenšteinas palaikė Saksonijos kurfiursto Augusto Stipriojo kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. 1697 metų liepos 20 d. Tarnovske Guruose sveikino naujajį Lenkijos karalių Augustą Stiprujį Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vyriausybės vardu.
Pelicans SC

Istorija

Klubo ištakos siekia ? m.
Kavamalė

Kavamalė, kavos malūnėlis – įtaisas kavos pupelėms ar panašiems produktams malti.

Aprašas

Pradžioje kavos pupeles smulkindavo didelėje piestoje mediniu grūstuvu. Arabai šį metodą naudojo dar tada, kai Europa kavos nežinojo. Tokia įranga smulkiai ir vienodai sumalti kavą neįmanoma, tačiau tradicinei beduinų kavai gaminti tokio smulkinimo pakakdavo.
Vėliau kavą ėmė malti girnomis.

Rankinės kavamalės

Paprastą rankinę kavamalę sudaro dvejos girnelės, atstumą tarp kurių galima reguliuoti specialiu sraigtu. Kuo labiau priveržtas šis sraigtas, tuo mažesnis tarpas tarp girnelių paviršių, tuo smulkiau mala kavamalė. Pupelės beriamos per piltuvą ir patenka tarp girnelių. Viena girnelė įtvirtinta nejudamai, kita sukama sukant kavamalės rankeną.
Europinio tipo kavamalės dažniausiai būna kubo formos su nedideliu stalčiuku apačioje, kur byra sumalta kava. Kubinės kavamalės nepatogios, nes kubo formos kavamalės korpusą nepatogu laikyti viena ranka, kol antrąja sukama rankena. Malant smulkiam malimui nustatyta kavamale ji šliaužioja stalu, nes malimas reikalauja didelės jėgos ir kavamalę sunku išlaikyti prispaustą ant stalo. Todėl kai kurios europinės rankinės kavamalės turi sraigtą, kuriuo tvirtinamos prie stalo krašto.
Rytietiškos kavamalės paprastai būna cilindro pavidalo, jas patogu laikyti rankoje. Su geromis girnelėmis jos duoda smulkius, vienodo stambumo kavos miltelius. Klasikinių turkiškų kavamalių rankenos dažnai užsilenkia į kavamalės vidų.
Antpetis

Antpetis kaip drabužio dalis

Antpetis paprastai būna stačiakampės ar artimos formos. Paradinių uniformų antpečiai dažniausia yra ryškiaspalviai, siuvinėti, su sidabraspalviais ar auksaspalviais antsiuvais ar ženkliukais. Tuo tarpu lauko uniformų antpečiai būna dengiamosios spalvos, kad nedemaskuotų ir kad priešo snaiperiai neatpažintų karininkų.
Ypatinga antpečio forma yra epoletas – jis paprastai kitokios formos (prie peties siūlės esanti dalis būna skritulio formos, kraštai dažniausiai apsiūti kutais.
Pradžioje antpečiai buvo juostelės, kuriomis prie kairio peties prisegdavo šovinių krepšio diržą. Kadangi šovinių krepšį nešiodavo ant dešinio šono, diržas eidavo įstrižai krūtinės ir būdavo prisegamas ant kairio peties. Todėl pradžioje uniformos turėdavo tik vieną kairįjį antpetį. O daugelyje laivynų atskyrio ženklai yra nešiojami ant rankovių, kadangi jūrininkams nereikėjo antpečių šovinių krepšiams prilaikyti.

Antpečiai Rusijoje

Rusijos kariuomenėje antpečiai atsirado Petro I laikais. Atskyrio ženklais jie tapo 1762 m., kai antpečiai ėmė rodyti pulką, kuriame tarnauja kareiviai. Kiekvieno pulko antpečiai buvo vis kitokie, pinti iš skirtingų spalvų virvelių. Karininkų antpečiai skyrėsi nuo kareiviškų.

Carinėje Rusijoje antpečius ant vicemundurų nešiojo ir įvairių ministerijų valdininkai.

Rusijoje po Spalio revoliucijos antpečius panaikino kaip karininkų ir valdininkų privilegijų ženklą. Atskyrio ženklai (antsiuvai, ženkliukai) buvo tvirtinami prie apykaklių bei rankovių. Antpečius vėl įvedė 1943 m. (Raudonojoje Armijoje – nuo sausio 6 d., kariniame laivyne – nuo vasario 15 d.).
Žutautų Medsėdžių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos lygioje vietoje, netaisyklingo stačiakampio plano, 15×15 m dydžio. Laidojimo žymių nesimato. Paviršius nelygus, žemėja į pietvakarius. Pakraštyje viena eile auga seni lapuočiai medžiai. Viduryje yra keli medžiai, stovi koplytstulpis, į vakarus nuo jo – paminklinis akmuo.
Teritorijos plotas – 0,02 ha, perimetras – 60 m.c

Koplytstulpis

Medinis, su plokščia, stačiakampe, atvira iš priekio koplytėle dvišlaičiu stogeliu, virš kurio kyla kaltinis kryželis. Koplytėlė puošta pridėtiniais stilizuoto augalinio motyvo ornamentais. Aukštis – 2,21 m.

Paminklinis akmuo

Paminklas rausvo, statmenai pastatyto granito, kurio priekyje yra šlifuota plokštuma su iškalinėtu Nukryžiuotojo siluetu ir užrašu: „Čia buvo / Žutautų Medsėdžių / 16 sodybų kaimas / Stalinizmo pasekėjų sunaikintas 1944 – 1978 / Pastatytas maro kapinėse 1990“. Aukštis apie 2,5 m.

Istorija

Veikė XVII–XIX a. Vadinamos Maro kapinėmis, pasakojama, kad jose palaidoti nuo maro mirę Žutautų Medsėdžių gyventojai. 
Kapinėse nuo seno stovėjo keli ąžuoliniai kryžiai, XX a. pradžioje pastatytas koplytstulpis su Švč. Marijos Maloningosios ir Šv. Roko skulptūromis (registrinis kultūros paveldo objektas). Seniau kapines juosė statinių tvora, palei kurią pakraščiuose XX a. I pusėje pasodinti medžiai.
1990 m. buvusių gyventojų lėšomis pastatytas paminklinis akmuo sovietmečiu sunaikintam Žutautų Medsėdžių kaimui atminti.
Ms. Kelly

Produkcija

2004 m. Rowland pradėjo dirbti prie antrojo solo albumo. Iš pradžių albumas vadinosi „My Story“, ir buvo ketinama išleisti pirmąją albumo versiją 2006 m. birželio 6 d. Albume su Kelly pasirodė tokie svečiai kaip: Robin Thicke, Da Brat, Remy Ma ir Shawnna. Nors Kelly per MTV Azijos apdovanojimus Bankoke pristatė pagrindinį albumo singlą „Gotsta Go“, Rowland, jos vadybininkas ir „Columbia Records“ galiausiai nusprendė neišleisti albumo ir jį perrašyti. Rowland vėliau pakeitė albumo pavadinimą į „Ms. Kelly“, prie albumo dirbo prodiuseriai Sean Garrett, Billy Mann, Scott Storch, ir Atlantoje įsikūręs Polow da Don, kuris sukūrė pagrindinį albumo singlą „Like This“, duetą su repere Eve.
Kailiai

Kailiai – dažniausiai tai švelniakailių žvėrelių išdirbtos odos, naudojamos kailinių gaminių pramonėje. Kailiai gaunami iš žvėrininkystės fermų arba medžioklės. Medžioklės tikslas, kaip taisyklė, yra kailis, o žvėriena neturi praktinės reikšmės. Kailių verslas pasaulyje pastaruoju metu prieštaringai vertinamas gyvūnų teisių aktyvistų.

Istorija

Įsisavinant Sibirą ir Šiaurės Ameriką, brangiakailių gyvūnų medžioklė ir prekyba jų kailiais, kailių aukcionai buvo svarbi tų kraštų ekonomikos šaka. TSRS monopolinės prekybos kailiais įmonės „Sojuzpušnina“ indėlis į šalies kasą II Pasaulinio karo metais sudarė 40 % visų valiutinių įplaukų . Prieškaryje vieni didžiausių buvo Leningrado, Londono kailių aukcionai.
Šv. Laurynas

Biografija

Šv. Laurynas augo Hueskoje, vėliau su šeima atvyko į Romą, kur tapo vienu iš 7 diakonų, kuriuos sostinei paskyrė popiežius Šventasis Sikstas II. Imperatoriaus Valerijono persekiojimų metu 258 m. popiežius buvo nukankintas, tačiau prieš mirtį spėjo išpranašauti Šv. Laurynui, kad po 3 dienų mirsiąs ir jis. Tai sužinojęs Šv. Laurynas išdalino visą savo turtą vargšams ir nesuimtiems kunigams. Imperatorius Šv. Lauryną pririšo prie virš laužo pakabintų grotelių, taip pasmerkdamas jį lėtai ir kankinančiai mirčiai.
Dėl savo neįprastos mirties jis skelbiamas šventuoju virėjų globėju. Taip pat teigiama, kad Šv. Laurynas saugo namus nuo gaisro. Šv. Laurynas buvo ne tik diakonas, bet ir bažnyčios bibliotekininkas ir archyvaras, todėl jis yra ir bibliotekų globėjas.
Šv. Laurynas nuo pirmųjų amžių yra labiausiai garbinamas Romos kankinys, tad jo mirtis padėjo plisti krikščionybei. Keletas Romos senatorių taip pat tapo krikščionimis ir palaidojo kankinio kūną Romoje, kur toje vietoje dabar stovi Šv. Lauryno bazilika.
Po mirties Laurynas buvo paskelbtas šventuoju.
Rugpjūčio 10 d. vyksta šv. Lauryno atlaidai.
Pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas

Pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas – nuo 1896 m. ISU rengiamas geriausių pasaulio čiuožėjų čempionatas. Jame varžomasi keturiose kategorijose: vyrų ir moterų vienetų, porų ir šokio ant ledo. Lietuva čempionate yra iškovojusi vieną medalį.