google/wiki40b huggingface dataset:
Psichologijos istorija

Psichologijos Terminas pradėtas naudoti XVI a., o išplito XVIII a., K. Volfui paskelbus darbus „Empirinė psichologija“ (1732) ir „Racionalistinė psichologija“ (1734). Formalia psichologijos atsiradimo data laikomi 1879 metai, kai V. Vuntas Leipcige įkūrė pirmąją psichologijos laboratoriją. Plačiąja (bendrąja) prasme – psichika, būdo ypatybės. Psichologijoje svarbus yra taikomasis aspektas. Psichologai, remdamiesi psichologijos mokslo žiniomis, teikia psichologinę pagalbą.

Ankstyvieji laikai

Psichikos reiškiniai tyrinėti dar senovės filosofų, gana giliai psichiką tyrė Aristotelis („Apie sielą“), Teofrastas („Charakteriai“), Augustinas, tačiau iki XVI a. dauguma tokių darbų buvo filosofinio arba teologinio pobūdžio, psichika dažniau buvo tiriama, nagrinėjant pasaulio pažinimo procesą, religinį pažinimą, nors tam tikrą įtaką padarė ir medikų, ypač – Galeno ir Paracelso darbai.

XVII-XIX a.

Bandymai tirti žmogaus psichiką ėmė įgyti naują pobūdį švietimo amžiuje, ypač – po Dekarto darbų, kuriuose jis žmogaus kūną ir sielą traktavo kaip dvi nepriklausomas substancijas, sukūrė reflekso sąvoką, skirtą elgesiui paaiškinti, o sąmonę apibrėžė kaip tam tikrą sielos atributą. Kaip atskirą dalyką Dekartas išskyrė ir introspekcinę (introspekcija – žvilgsnis į save, savistaba) sąmonės sampratą. XVII a. buvo suformuluotos ir kitos bazinės psichologijos idėjos: T. Hobsas aprašė asociaciją kaip psichikos reiškinių ryšį ir iškėlė idėją, kad šie ryšiai nustatomi tam tikrų fiziologinių procesų. G. V. Leibnicas parodė, kad bent dalis psichikos reiškinių negali būti nagrinėjami kaip reflektuojantys, t. y., įsisąmoninti, todėl, nagrinėjant psichiką, tenka įvesti pasąmonės sąvoką. Šie darbai sudarė pagrindą pirmai psichologijos krypčiai, dominavusiai iki XIX a. pabaigos, – asocianizmui, aiškinusiam žmogaus psichiką idėjų asociacijomis (sąmonės elementų ryšiais). Pagrindinis psichikos tyrimo metodas tuo metu buvo introspekcija (savistaba). XIX a. pabaigoje išsiskyrė dvi asocianizmo kryptys: V. Vunto struktūralistinė psichologija, aiškinusi psichiką struktūriniais ryšiais tarp sąmonės elementų, siekusi aprašyti psichiką kaip tam tikrą minimalių elementų struktūrą, bei F. Brentano aktų psichologija, bandžiusi tirti sąmonės aktyvumą ir analizuoti vienų ar kitų poelgių priežastis.
Čiukčių kalnynas

Čiukčių kalnynas (rus. Чукотское нагорье), dar vadinamas Čiukčių kalnagūbriu (Чукотский хребет) arba Anadyrio kalnagūbriu (Анадырский хребет) – vidutinio aukščio kalnų virtinė šiaurės rytų Azijoje, Rusijoje, Čiukotkoje. Tęsiasi nuo Čaūno užutėkio ir į rytus nuo Amguemos pereina į 500–1000 m aukščio aukštumas ir kalvagūbrius. Ilgis apie 450 m. Aukščiausios viršūnės yra šiaurėje – Šelago (1105 m), Ekiatapo (1522 m), Pegtymelio (1810 m).
Šiauriniai gūbriai sudaryti daugiausia iš smiltainio ir skalūnų bei granitinių intarpų, o pietuose būdingos vulkaninės uolienos. Yra alavo, gyvsidabrio, akmens anglies telkinių. Čiukčių kalnynas sudaro vandenskyrą tarp Arkties vandenyno jūrų baseino upių (Pegtymelis, Paliavamas, Amguema) ir Beringo jūros baseino upių (Belaja, Kančalanas).
Būdingas rūstus, darganotas klimatas. Žiema trunka 7–8 mėnesius, vasara trumpa ir vėsi. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -15 °C pietryčiuose iki -30 °С, liepos temperatūra – nuo 3 °С šiaurėje iki 10 °С pietuose. Per metus iškrenta 250–400 mm kritulių. Rytinėje dalyje dažnai tvyro rūkas.
Prie jūrų krantų prieinančiose kalnų srityse veši tundra (viksvų ir švylių kemsynai) bei plyti pelkės, žemutiniuose kalnų šlaituose auga kalnų tundros augmenija, o viršūnėse tvyro kalnų arktinė dykuma.
Gintautas Plečkaitis

Biografija

1973 m. baigė Kauno politechnikumą, elektrikas. IĮ „Elektra“ direktorius.
2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Vilkaviškio rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. (LRLS) ir nuo 2011 m. (Nepriklausomų kandidatų koalicija) Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lions klubo narys. Sutuoktinė Danutė, vaikai Milda, Vytautas. ;
Skėriai

Skėrių spiečiai

Šiltesniuose kraštuose kai kurios skėrių rūšys (dykuminis skėrys (Schistocerca gregaria), Schistocerca Americana, Chortoicetes terminifera, Nomadracis septemfasciata ir kt.), esant tinkamoms sąlygoms (paprastai po lietingų sezonų), ima sparčiai daugintis ir susiburia į ištisus spiečius. Tokiuose spiečiuose keičiasi skėrių išvaizda – suaugėliai turi ilgesnius sparnus. Spiečiai būna tokie dideli, kad skrisdami milijonai vabzdžių užtemdo saulę, o ant žemės nugula tūkstančių kvadratinių kilometrų plotą.
Kaip į didžiausius spiečius susiburiantis, į Gineso rekordų knygą įrašytas XX a pradžioje paslaptingai išnykęs skėrys Melanoplus spretus. 1874 m. Nebraskoje užfiksuotas šios rūšies spiečius, užimantis 513 000 km² plotą (beveik 8 kartus didesnį nei Lietuva). Jį sudarė ne mažiau kaip 12,5 trilijono individų, kurie visi bendrai svėrė apie 27,5 milijono tonų. Tačiau, sprendžiant iš milijonų ledynuose įšalusių skėrių, manoma, kad būta ir daug didesnių šio skėrio spiečių. Garsiausias ledynas su įšalusiais skėriais – „Žiogo Ledynas“ (angl. „Grasshopper Glacier“) Montanoje, JAV. Ten sušalęs toks milžiniškas skėrių kiekis, kad neįmanoma atsilaužti ledyno gabalo, kuriame nebūtų sušalusio skėrio.

Migruodami milijoniniai skėrių spiečiai savo kelyje suryja visą augaliją, kuri pasitaiko jų kelyje. Neretai skėriai sugraužia net šiaudinius stogus. Tokie skėrių antplūdžiai pridaro milžiniškos žalos žmonių pasėliams, sukelia badą milijonams žmonių. Ne veltui senovėje juos vadindavo „Dievo rykšte“, skėrių antplūdžius gretino su tokiom nelaimėm kaip maras ir karas.
Šiais laikais su skėrių antplūdžiais kovojama stebint kritulių kiekį (kadangi po liūčių susidaro labai palankios sąlygos skėriams daugintis: smėlyje neišdžiūsta skėrių kiaušiniai, sužaliuoja žolė) ir naudojant insekticidus. Tačiau skėrių spiečiai vis dar padaro milijardinius nuostolius, pavyzdžiui, 2004 metais dykuminio skėrio (Schistocerca gregaria) antplūdis Afrikoje apėmė 20 valstybių ir atnešė 2,5 milijardo dolerių nuostolių, o išlaidos kovai su šiuo antplūdžiu viršijo 400 milijonų dolerių.
Lietuvoje tokių, į spiečius besitelkiančių, skėrių negyvena. Tik retkarčiais iš pietų atskrenda skėrys keleivis (Locusta migratoria L.).
Šnekamojoje kalboje žodis „skėrys“ dažniausiai ir reiškia būtent į spiečius besiburiančius skėrius.
Dunduliai (Molėtai)

Istorija

1685 m. kaimas minimas Molėtų santuokų metrikų knygoje.
Tepelenė

Istorija

196 m. pr. m. e. dabartinio miesto apylinkėse vyko Auso mūšis, kuriame romėnai įveikė makedonų armiją. Bizantiečių laikais pastatytas gynybinis bokštas, aplink jį ėmė kurtis miestas. 1847 m. Tepelenės apylinkėse, Bečišto kaime gimė žymus osmanų valdovas Ali Paša.
FK Lielupe

Istorija

Klubas įkurtas 2012 m. Lielupės mikrorajone, Jūrmalos mieste. Tuo metu žaisdavo 8x8 formato turnyruose.

2014

2014 m. vasario 5 d. pirmą kartą žaidė 11x11 formatu. 
Tais metais tapo LFF nariais, bei debiutavo Vidzemes reģiona 3.Līgas pirmenybėse. 
O taip pat dalyvavo ir Latvijos futbolo taurės turnyre, susitiko su “Kuldīgas NSS” ir pralaimėjo triuškinančiu rezultatu 0:9.

2015

2015 m. debiutavo Vidzemes reģiona 2.Līgā pirmenybėse. LFF taurės turnyrą pradėjo nuo 1/64 f., kur šventė pergalę 2:1, prieš Priekuli komandą. O antro etapo varžybose (1/32 f.) patyrė triuškinantį pralaimėjimą 0:7, kai teko pripažinti Pirmos lygos dalyvių Valmieras FK pranašumą.

2016

Žaidė Antroje lygoje, kur savo grupėje liko pasktutiniai- septinti. Žaidė papildomas rungtynes su kitos grupės 7 vietą užėmusia komanda ir pralaimėjo. Liko 14 vietoje. 
Iškopė Latvijos taurės turnyre iki 1/16 f.

2017

Dalyvauja Antros lygos pirmenybėse. 
LFF taurėje kovas pradėjo nuo 1/32 f. ir patyrė triuškinantį pralaimėjimą nuo pirmos lygos dalyvių FK Jēkabpils/JSC 1:8.
Alfa.lt

Istorija

2006 m. – 2017 m. spalio mėnesio portalas priklausė „MG Baltic“ bendrovei. 2018 m. birželio mėn. alfa.lt portalo kontrolę perėmė Ovidijus Lukošius iš Nerijaus Gasparavičiaus, kuris portalą už neįvardijamą sumą pernai spalio pradžioje įsigijo iš koncerno „MG Baltic“. Dabar įmonės „Naujienų centras“ dalis.
Kvatro-Braso mūšis

Padėtis prieš mūšį

Napoleonas buvo pasiryžęs užimti kryžkeles prie Kvatro-Braso, nes manė, kad tai vienintelė vieta kur gali susijungti Prūsijos ir Velingtono kariuomenės. Todėl jis pasiuntė maršalą M. Nėjų, kad užbėgtų už akių britų vadovaujamų pajėgų pagalbai prūsams. Tačiau princas Oranietis taip pat suprato strateginę šių kryžkelių reikšmę. Birželio 16 d. ryte 8000 princui pavaldžių olandų karių buvo užėmę Kvatro-Brasą, kai prisiartino Nėjus su 24 000 karių pajėgomis.
Vaivadiškiai (Ukmergė)

Istorija

Medinis Vaivadiškių dvaras buvo pastatytas 1815 metais, dabar – tai apleistas istorinis paminklas.
1858 metų įrašuose minima. kad Andriejaus Montvilo sūnus Stanislovas Motiejus Montvila, būdamas 57 metų  su Aleksandra Daugėlaite-Montviliene valdė Mitėniškių, Vaivadiškių, Gudelių ir Troškūnų dvarus. Vaivadiškių dvarui tuo metu priklausė 1409 dešimtinės žemės ir 85 valstiečiai. Stanislovas Motiejus Montvila sūnus Vincentas (1846-1903 m.) įveisė didelį, pavyzdingai tvarkomą vaismedžių medelyną, kuriame augino vietos sąlygoms tinkamų veislių vaismedžius. Jis 1898 m. įsteigė Rusijos imperatoriškosios sodininkystės draugijos Vilniaus skyrių. Iki mirties buvo to skyriaus valdybos ir pomologinės komisijos pirmininku.  
Pokaryje kaimo dvare buvo NKVD būstinė.
Simno specialioji mokykla

Istorija

Simno mokykla-internatas įsteigta 1959 m. rugsėjo 1 d. Mokėsi našlaičiai bei sunkiai gyvenančių šeimų vaikai. Mokslo metus pradėjo tik 1-5 klasės, dirbo 18 pedagogų. 1961 m. pradėtas statyti mokomasis korpusas. Nuo 1968 m. rugpjūčio 1 d. Simno mokykla-internatas reorganizuota į pagalbinę mokyklą-internatą. Mokiniai buvo vežami iš įvairių Lietuvos vietų. Atvyko dirbti ir pirmieji Šiaulių pedagoginio instituto absolventai, specialieji pedagogai. Pradėti logopediniai užsiėmimai. Dirbo 26 pedagogai, buvo ugdomi 145 mokiniai.
Nuo 1970 m. įvestos gydomosios gimnastikos pamokos mokiniams su atramos-judėjimo sutrikimais. Nuo 1971 m. mokykloje vyko žemės ūkio pamokos. Mokykla turėjo savo žemės, 4 arklius, karvių, kiaulių, traktorių su visais padargais. Vėliau žemės ūkio pamokos padalintos į dvi kryptis: sodininkystės ir daržininkystės. Mokytojo J. Stankevičiaus dėka mokykla užveisė sodą, kuris garsėjo visoje respublikoje. Be šių specialybių dar buvo mokoma tinkavimo, dažymo, siuvimo.
1990–1997 m. mokyklos steigėjas buvo LR Švietimo ir mokslo ministerija. 1993 m. mokykloje-internate dirbo 38 pedagogai, 33 aptarnaujančio personalo darbuotojai, 3 medicinos darbuotojai. 1993 m. rugsėjo mėnesį įsteigta pirmoji lavinamoji klasė vidutinio ir žymaus intelekto sutrikimų turintiems mokiniams. Vyriausybės 1997 m. liepos 25 d. nutarimu mokykla perduota Alytaus apskrities viršininko administracijai.
1997 m. įkurtas koreguojamosios gimnastikos kabinetas, 2002 m. spalio mėn. įkurtas relaksacijos kabinetas, kuriame mokiniai gali pailsėti, atsipalaiduoti. 2003 m. mokykla vykdė projektą „Aplinkos pritaikymas vaikams invalidams“. Bendrabutyje įrengtas pandusas, atskiras įėjimas, renovuota dalis langų, lauko durų.
2005 m. kovo 14 d. Simno specialiosios internatinės mokyklos pavadinimas pakeistas į Simno specialiosios mokyklos. Nuo 2005 m. rėmėjų dėka mokiniai gali naudotis kompiuterių klase, interneto ryšiu. Mokykloje nuolat gyvena 33 našlaičiai ir tėvų globos netekę mokiniai.

Mokiniai

Šios mokyklos baigimo pažymėjimai įteikti 602 mokiniams.
Rytas (Voterberis)

Istorija

Redaktoriai-leidėjai kunigas J. Žebrys, Petras Saurusaitis. Išėjo 46 numeriai.
Smulkus urmas

Istorija

Įmonė įkurta 1957 m. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1992 m. ji buvo reorganizuota į akcinę bendrovę, o vėliau – į uždarąją akcinę bendrovę.
2003 m. bendrovėje įdiegta kokybės vadybos sistema EN ISO 9001:2000. 2004 m. įmonė pradėjo teikti mokinių maitinimo paslaugą.
2005 m. bendrovės apyvarta siekė apie 26 milijonus litų. 2007 m. įmonė pradėjo teikti darbuotojų maitinimo paslaugą.
2008 m. UAB Smulkus urmas investavo vieną milijoną litų į Kėdainių ligoninės renovaciją. Tais pačiais metais pradėjo teikti orlaivių keleivių maitinimo paslaugas.
Maldaknygė

Maldaknygė – maldų knyga, skirta pasauliečiams.
Maldaknygių pradžia siejama su vėlyvaisiais viduramžiais. Maldų tekstai – vienas ankstyviausių ir pamatinių bažnytinės literatūros žanrų. Viduramžių maldaknygės buvo rankraštinės, kai kurios, skirtos aukštiems asmenims, puošniai iliuminuotos.
Trys lietuviškos ranka įrašytos maldos 1503 Strasburge išleistoje kn. Tractatus sacerdotalis yra vieni iš seniausių lietuviškų tekstų, datuojamų XVI a. pradžia. XVI a. pradžioje pasirodė pirmos spausdintos maldaknygės, vadinamos įvairiais pavadinimais, dažnai hortulus arba šio lotyniško žodžio vertimu darželis, pvz., populiari XIX a. liet. liuteronų maldaknygė Rojaus darželis (1807), išversta iš vokiečių k. (Paradiesgärtlein, 1612). Tam tikros rūšies katalikiškų maldų rinkiniai taip pat buvo vadinami įvairiai (pvz., Marijai skirtos maldos – rožančius). Pirmos spausdintos lietuviškos maldaknygės buvo paruoštos Martyno Mažvydo ir publikuotos jo raštuose. Pirmoji katalikų maldaknygė Lietuvoje parengta Jurgio Kasakauskio – Rožančius švenčiausios Marijos panos (1681). Katalikiškos maldos daugiausia verstos iš lenkų k. XVII a. ėmė atsirasti ir smulkesnės, įvairių katalikiškų brolijų maldaknygės, buvo išleista pirmoji evangelikų reformatų lietuviška maldaknygė, parengta S. Minvydo ir Jono Božimovskio vyresniojo (Maldos krikščioniškos), išspausdinta kartu su kitomis knygomis bendru Knygos nobožnystės krikščioniškos pavadinimu 1653, vėliau kartota. XVIII – XIX a. evangelikų reformatų maldaknyges pildė ir redagavo Mykolas Ceraskis ir Samuelis Nerlichas. Lietuviškų maldų kūrimo ir vertimo istorijoje išskirtinai svarbi yra Danieliaus Kleino maldaknygė Naujos maldų knygelės, kuri pirmą kartą buvo išleista sykiu su jo giesmynu 1666. Maldaknygė daugiausia sudaryta iš originalių, paties Kleino sukurtų maldų, kurioms nemažą įtaką darė žymaus vokiečių barokinių maldų autoriaus J. Arndto maldų poetika ir struktūra. Įvairių redaktorių vis papildoma ir redaguojama Kleino maldaknygė buvo leidžiama iki pat XX a.
Ferganos slėnis

Geografija

Fergana - derlingų lygumų kraštas, įsispraudęs dideliame slėnyje tarp kalnų. Jis yra maždaug 400 m aukštyje. Dvi didelės upės, Naryndarja ir Karadarja, atiteka iš kalnų ir susijungia tarpusavyje, suformuodamos Syrdarją. Jų dėka slėnis labai derlingas. Tai derlingiausias ir tankiausiai apgyvendintas Vidurinės Azijos regionas. Čia koncentruojasi dideli miestai - Chodžentas, Kokandas, Andižanas, Fergana, Ošas ir kt.
Klimatas čia sausas ir šiltas. Vasarą beveik nėra lietaus ir temperatūra siekia 35 laipsnius. Žiemą temperatūra nukrenta iki -20 ir dažnai sninga.
Visas slėnis yra apsuptas kalnų. Pietuose buvo Pamyro kalnai, už kurių driekėsi Baktrija. Rytuose ir šiaurėje jį uždarė Tian Šanio kalnų sistemos, kurios atskyrė nuo Žetisu (šiaurėje) ir Tarimo baseino (rytuose). Tik vakaruose jis perėjo į kitą lygumų regioną - Sogdą.

Istorija

Fergana - tai ne tik geografinė, bet ir istorinė sąvoka, kadangi per visą istoriją ši teritorija buvo ir politinis vienetas. Senovėje čia buvo Dayuan valstybė, vėliau valdė įvairios musulmoniškos dinastijos.

Islamo laikotarpis

751 m. arabai susikovė Talaso mūšyje su Kinija dėl įtakos Ferganoje. Arabams jį laimėjus, Fergana tapo Kalifato dalimi ir įjungta į Chorasano provinciją.
Pradėjus irti Kalifatui, valdžią Ferganoje paimdavo įvairios musulmoniškos dinastijos iš kitų regionų, dažniausiai iš Sogdo: tadžikai Samanidai, tiurkai Karachanidai, Mongolų imperija, Čagatajaus chanatas, Maveranachro chanai Timūridai, uzbekų Bucharos chanatas. Tik XVIII a. slėnyje susiformavo nepriklausomas politinis vienetas: valdant Kokando chanams, slėnis buvo nepriklausomo chanato branduolys.
XIX a., valdant Rusijai, Fergana buvo atskira provincija, valdžiusi dar ir nemažą Pamyro teritoriją. Didžiąją savo istorijos dalį prabuvęs vienu geografiniu ir politiniu vienetu, XX a. 3-4 deš. Ferganos slėnis buvo padalytas trims skirtingoms sovietų socialistinėms respublikoms (Uzbekijos SSR, Kirgizijos SSR ir Tadžikijos SSR).
Gintas Navardauskas

Biografija

1996 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, veterinarijos gydytojas.
UAB „Kvėdarsta“ direktoriaus pavaduotojas.
Liberalų ir centro sąjungos Šilalės rajono skyriaus narys.
Nuo 2011 m. su Šilališkių koalicija – Šilalės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Rita, vaikai Greta, Santa, Simas.
Zarasų meno mokykla

Istorija

1960 m. įsteigta Zarasų muzikos mokykla. Pradžioje ji įsikūrė K. Būgos gatvėje, kukliame mediniame name. Pirmąja mokyklos direktore paskirta Aldona Krištaponienė. Pirmaisiais metais groti fortepijonu ir akordeonu įstojo 60 mokinių. 1985 m. mokykla gavo patalpas P. Širvio vidurinės mokyklos vieno korpuso trečiame aukšte. Ten prabėgo penkeri mokslo metai.
1990 m. rugsėjo 1-ąją mokyklos bendruomenė šventė naujose patalpose – miesto centre buvusiame Zarasų rajono partijos komiteto pastate. Tų pačių mokslo metų rugsėjį įkurtas Zarasų muzikos mokyklos Muzikos skyrius Salake.
1993-1994 mokslo metais mokykloje atidarytas Dailės skyrius, mokykla pavadinta Zarasų meno mokykla. Joje įvesta nauja mokomoji programa ir dešimtbalė vertinimo sistema. 1996 m. įkurtas Choreografijos skyrius.
Per 50 metų išleista 46 absolventų laidos.
...Baby One More Time

Pradžia

Pirmoji albumo versija buvo išleista 1998 m. sausio 2 d. reklamine kasete, su penkiomis demonstracinės versijos dainomis. Tikroji albumo versija pasirodė tik po metų ir pradžioje turėjo vadintis tiesiog „Britney Spears“, tačiau kadangi debiutinis atlikėjos singlas „…Baby One More Time“ sulaukė didelės sėkmės, tai buvo nuspręsta tokiu pačiu pavadinimu pavadinti ir visą albumą.
1979 m. Copa América

Varžybos

Peru, kaip titulą ginanti komanda, žaidė iš karto pusfinalyje.
Andrašiūnai

Istorija

1682 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.
Ylė

Aplinkinės gyvenvietės

Zebrenė 10 km
Bikstai 14,5 km
Aneniekai 16 km 
Sparnų piliakalnis 3,1 km
Lielaucė 7,3 km
Kronaucė 21 km 
 Naudytė 13 km
Aucė 11 km
Benė 8 km
Penkulė 14 km 
 Tervetė 25 km
Sol Líneas Aéreas

Sol Líneas Aéreas (Saulės oro linijos) – pirmoji Argentinoje regioninė žemų kaštų oro transporto kompanija. Bazuojasi Rosarijuje. Įkurta 2005 m., veikia nuo 2006 m. Vykdo reisus į Rosarijo apylinkių miestus (Santa Fė, Buenos Aires, Kordobą, Rafaelą ir kt.) bei Montevidėją.
Bendrovė turi 2 Saab 340 lėktuvus.
Gedminaičių apylinkė

Istorija

1950 m. birželio 20 d. po administracinių pertvarkymų iš dalies Šilutės rajono sukūrus Priekulės rajoną Gedminaičių seniūnija pertvarkoma į Gedminaičių apylinkę. 1954 m. gegužės 25 d. po administracinių pertvarkymų panaikinama Gedminaičių apylinkė. Pakalniškių kaimas priskiriamas Šalpėnų apylinkei, o kiti kaimai priskiriami Švėkšnos apylinkei.
Oleg Davidiuk

Biografija

1968 m. baigė Bresto technikos mokyklą, 1984 m. – Leningrado ryšių institutą, radijo inžinierius.
1968–1970 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1971–1981 m. dirbo meistru Leningrado specialiame kombinate Sosnovyj Bor mieste. 1981–2008 m. Ignalinos atominės elektrinės ŠAM vyr. meistras, 2008–2010 m. individualios įmonės „Travis“ savininkas.
1995–2000 m., 2002–2003 m. (Lietuvos liaudies sąjungos „Už teisingą Lietuvą“ sąraše ir nuo 2011 m. Visagino savivaldybės tarybos narys. 
Baltarusių kultūros centro „Krok“ pirmininkas. Žmona Valentina, vaikai Igor, Anna.
Jokūbas Potockis (1551)

Biografija

Lenkijos bajorų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Krokuvos vėliavininko Motiejaus Potockio jaunesnysis sūnus. Gimė Potoko kaime, netoli Endžejuvo, Krokuvos žemėje.
1527 m. Pukovo ir Sokolovo dvaro žemių, gautų kaip kraičio nuo žmonos, valdytojas. 1533 m. pardavė savo giminės dvaro žemių Piotoke dalį pusbroliui Jonui Potockiui. 1533 m. vasario 6 d. Petrkuvo-Tribinolinio seime gavo nuo Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo valdyti Unižo kaimą.
Kaip ir žymi dalis Lenkijos bajorijos, Jokūbas Potockis iškeliavo ieškoti geresnio gyvenimo Rusios vaivadijoje, siekdamas ten vystyti lenkų gyvenvietes, pagrindinė užduotis buvo stiprinti Lenkijos gynybos pajėgumus. Jokūbas Potockis apsigyveno Haličo žemėje. 1531 m. dalyvavo Obertino mūšyje, kur buvo vėliavos, vadovaujamos Vavžinco Budzovskio, sudėtyje. 1535 m. birželį buvo paskirtas Haličo pateisėju. Nuo 1536 m. – savo būrio vadas, 1538 m. vasario 1 d. dalyvavo kovoje su Moldovos valdovo Petro Rarešo kariais prie Rereto upės, o tų pačių metų rugpjūtį – Chotyno mūšyje.
1543 m. balandžio 18 d. Jokūbas Potockis buvo paskirtas Haličo pakamariu. 1544, 1545 ir 1547 m. seimai perdavė jam valdyti Sokolovo kaimą kartu su Auksiniu Potoku, Kostylniku, Podolėje – Babčincus, Krikovą, Kovjačivą, Suchodolą, Krivoje ir Bondarius. 1547 m. balandžio 5 d. gavo teisę Sidorovo miesto įkūrimui.
Utriai (Kretinga)

Aplinkinės gyvenvietės

KRETINGA – 17 km
RAGUVIŠKIAI – 8 km
Baubliai – 4 kmBudriai – 8 km
Žutautai – 4 kmMikoliškiai (Medės Krikštai) – 1,2 kmPikteikiai – 2 kmMikoliškiai – 0,5 kmUtriai – 1 kmLapiai – 3 kmGreičiūnai – 2 km
Paukojė

Istorija

Sovietmečiu priklausė Palūšės apylinkei.
Maistas

Maistas yra bet kuri substancija, vartojama gyvų organizmų kaip pagrindinis energijos ir maistingų (mitybinių) medžiagų šaltinis ir dažniausiai yra augalinės arba gyvulinės kilmės.
Maisto tyrinėjimo sritys vadinasi maisto mokslas ir mitybos mokslas.
Genoveita Krasauskienė

Biografija

1970 m. baigė Skuodo vidurinę mokyklą, 1976 m. Vilniaus universitetą, anglų kalbos dėstytoja. 1976–1978 m. Mosėdžio vidurinės mokyklos, 1979–1981 m. Skuodo 2-osios vidurinės mokyklos, 1983–1984 m. Palangos 2-osios vidurinės mokyklos anglų kalbos mokytoja, 1984–1989 m. šios mokyklos direktoriaus pavaduotoja, 1990–2004 m. direktorė. 2004 m. Kauno technologijos universitete baigė viešąjį administravimą.
2002–2007 m., 2007 m. ir 2011–2015 m. Palangos miesto savivaldybės tarybos narė. 2004–2006 m. Palangos miesto mero patarėja, Palangos miesto savivaldybės Švietimo tarybos pirmininkė, vadovavo Švietimo, kultūros ir sporto komitetui. 2004 m. išrinkta Palangos miesto metų moterimi.
Nuo 2007 m. anglų kalbos dėstytoja Klaipėdos verslo ir technologijų kolegijoje bei VšĮ „Kauno paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centras“.
Nuo 1999 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) partijos narė, Palangos skyriaus pirmininkė.  Darbo partijos narė, partijos Palangos skyriaus pirmininkė.  Nuo 2013 m. sausio 22 d. LR švietimo ir mokslo viceministrė. 2015 m. kandidatavo Palangos miesto mero rinkimuose. 
Sutuoktinis Edmundas Krasauskas, vaikai Inesa ir Edvinas.