google/wiki40b huggingface dataset:
Benaičių akmuo (Ponios lova)

Akmuo

Akmuo pailgas, ovalo pavidalo, apie 2 m ilgio, nuo 1,3 m iki 1,7 m pločio, 0,5 m aukščio. Paviršiuje buvo pailgas įdubimas, kurio ilgis siekė 135 cm, plotis ties viduriu – 54 cm, gylis – 9 cm. 
Gulėjo šlapioje, pelkėtoje dirvoje apie 420 m į vakarus nuo I akmens, vadinamo Kulių Bobele.

Istorija

Vietos gyventojams jis buvo žinomas nuo seno, o kaip kultūros paveldo objektą akmenį 1958 m. išaiškino Naujosios Įpilties septynmetės mokyklos direktorius Galdikas. 1959 m. akmenį žvalgė ir aprašė Juozas Mickevičius.
Vykdant melioracijos darbus, akmuo 1967 m. buvo išvilktas iš pirminės vietos ir panaudotas antkapiniam paminklui pagaminti.
Brastva

Etimologija

Vardas kilo iš žodžio „brasta“ (tarmiškai – „brastva“).

Geografija

Ištakos yra 2,25 km į šiaurės vakarus nuo Rūdaičių gyvenvietės, kaimo žemių šiaurės vakariniame pakraštyje, Joskaudų miške. Upelio vaga reguliuota, paversta melioracijos kanalu. Teka pamiške ir atvira vietove Žibos senslėniu pietvakarių kryptimi, darydamas porą lankstų. Į Žibą įteka 7,6 km nuo jos žiočių, Užpelkių žemių pietrytinėje dalyje.
Prie upės stovi vienkieminė Rūdaičių kaimo sodyba. Kairiajame krante yra Rūdaičių I kapinynas, o dešiniajame – Žibininkų senovės gyvenvietė.
Telšių regioninis profesinio mokymo centras

Istorija

1963 m. įkurta Varnių kaimo profesinė technikos mokykla Nr. 16. 1977 m., pastačius naują mokomąjį korpusą, pertvarkyta į vidurinę kaimo profesinę technikos mokyklą. 1989 m. pavadinta Varnių žemės ūkio mokykla. 2002 m. ji pavadinta Varnių paslaugų verslo ir žemės ūkio mokykla. Tais pačiais metais Šiaulių lengvosios pramonės mokyklos Telšių filialas priskiriamas Varnių paslaugų verslo ir žemės ūkio mokyklai.
2004 m. mokykla pertvarkyta į viešąją įstaigą, pavadinta VšĮ Telšių regioninis profesinio mokymo centru. 2004 m. spalio 11 d. žemės ūkio ministro įsakymu mokykla tapo regioniniu žemdirbių tęstinio profesinio mokymo centru. Tais pačiais metais mokyklos dalininke tapo Telšių apskrities viršininko administracija, 2006 m. liepos 5 d. – Telšių rajono savivaldybė, 2009 m. liepos 29 d. – Šiaulių prekybos, pramonės ir amatų rūmai.
2011 m. vasario 1 d. įsteigtas Gimnazijos skyrius. 2015 m. duris atvėrė naujas Telšių statybos sektoriaus praktinio mokymo centras.
Andriejus Bobola

Biografija

Gimęs 1591 m. Sandomieže (Sandomierz, Lenkija), Andriejus Bobola 1611 m. įstojo į Jėzaus Draugiją. 1622 m. įšventintas kunigu jis buvo vienos Vilniaus marijinės kongregacijos pamokslininkas ir vadovas. Nuo 1636 m. jis tapo keliaujančiu misionieriumi ir siekė sutaikyti stačiatikius su Šventuoju Sostu.
Iš tiesų XVII amžiaus rytinėje Lietuvos–Lenkijos dalyje padėtis buvo sunki. Šiose žemėse kryžiavosi Romos ir Maskvos įtakos. Kai kurie iš krikščionių stačiatikių siekė vienybės su Roma, kiti – ne. Lotyniškoji kultūra traukė Rusijos diduomenę. Stačiatikiai jautėsi pavojuje, susidėjo su kazokais, kurie vykdė tam tikrą kryžiaus žygį prieš katalikus.
1611 metais Vilniuje jis įstojo į Jėzaus draugiją, Vilniaus universitete studijavo filosofiją ir teologiją, dirbo įvairiuose Lietuvos jėzuitų provincijos namuose. Vilniuje šv. Andriejus Bobola praleido beveik trečdalį savo gyvenimo. Net dvylika metų jis dirbo Šv. Kazimiero bažnyčioje: buvo pamokslininkas, nuodėmklausys, bažnyčios rektorius, vadovavo miestiečių Marijos sodalicijai. Būtent šioje bažnyčioje 1622 metais jis buvo įšventintas kunigu, o 1630-aisiais davė iškilmingus vienuolio įžadus.
Šv. Andriejus Bobola – vienas jėzuitų kankinių, atidavusių gyvybę už tikėjimą. Per 1655 metų Lenkijos ir Lietuvos karą su Maskva Lietuvoje siautėję kazokai rodė ypatingą neapykantą tam, kas katalikiška. Apaštalavimu pagarsėjęs tėvas Bobola buvo jų užkluptas. Atsisakęs atsižadėti katalikų tikėjimo, buvo varomas į Polesės Janovą ir žiauriai kankinamas. Nepaprastai žiaurius kankinimus užbaigė mirtini kardo kirčiai. Tai įvyko 1657-ųjų gegužės 16-ąją.

Kanonizacija

1853 m. spalio 30 d. Romoje, Šv. Petro bazilikoje, popiežius Pijus IX paskelbė Andriejų Bobolą palaimintuoju. Kanonizacijos iškilmės įvyko 1938 m. Romoje, Andriejus Bobola paskelbtas šventuoju. Jo palaikai iš Italijos pervežti į Varšuvą. Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčioje prie altoriaus yra šv. Andriejaus Bobolos paveikslas, o kriptoje saugomos relikvijos.
UEFA Taurių laimėtojų taurė

UEFA Taurių laimėtojų taurė – 1960-1999 metais rengtos futbolo varžybos, kuriose dalyvaudavo Europos šalių taurių laimėtojai. Po 1999 metų klubai, kurie būtų dalyvavę šioje taurėje, patenka į UEFA taurę. Klubas, laimėjęs taurę daugiausiai – FC Barcelona (4 kartus). Aštuonis kartus taurę iškovojo Anglijos klubai, po 7 kartus – Ispanijos ir Italijos, 5 kartus – Vokietijos.
Priešingai nei kituose UEFA turnyruose, šios taurės nė vienas klubas nelaimėjo dukart iš eilės (t. y. neišsaugojo iškovoto titulo; finale trofėjaus savininkai pralaimėjo 8 kartus).
Palisadas

Palisadas – gynybinė tvora iš vertikaliai be tarpų įkastų nusmailintų storų rąstų. Palisado aukštis būna 2–3 m aukščio, kartais aukštesni. Palisado vertikalieji rąstai gali būti iš vidaus sutvirtinti skersiniais. Palisadai dažnai įrengiami ant pylimų, o prieš juos iškasamas griovys.
Palisadais būdavo aptveriami nedideli fortai ir kitokie greitai statomi įtvirtinimai. Palisadų statymas būdavo pigus, kadangi rąstai daugelyje kraštų buvo lengvai prieinama ir lengvai apdorojama statybinė medžiaga. Mediniai palisadai būdavo gana efektyvi gynybos priemonė, nors ir neatlaikanti ugnies.
Dažnai palisadus įrengdavo kaip laikiną gynybinę sieną, o vėliau palisado vietoje pastatydavo akmeninę gynybinę sieną.
Esteghlal FC

Istorija

Klubas įkurtas 1945 m.
Futbolo komanda 8 k. tapo šalies čempionais. (1971, 1974, 1990, 1998, 2001, 2006, 2009, 2013 m.)
Monako transportas

Monako transportas – modernus ir gerai išvystytas.

Geležinkeliai

Viso: 1,7 km
Susisiekimas priklausomas nuo Prancūzijos. Geležinkelius prižiūri prancūzų nacionalinė įmonė SNCF (Société Nationale des Chemins de fer Français). Kursuoja regioniniai traukiniai tarp Monako ir Prancūzijos, bei greitaegiai TGV (greitaeigiai traukiniai).

Keliai

Viso: 50 km
Jungiasi su Prancūzijos keliais. Autobusai važiuoja 6 maršrutais, yra maršrutas į Nicos aerouostą Prancūzijoje. Nuo 1996 m. visi keliai geromis dangomis.

Oro transportas

Savojo aerouosto šalis neturi – naudojasi Nicos aerouostu. Susisiekti su juo skirta sraigtasparnių tarnyba, gabenanti keleivius.

Įvykiai

Šalyje vyksta kasmetinė EVER Monaco inovatyvių ekologišką kurą naudojančių transporto priemonių paroda.
Gerai žinoma ir viena seniausių pasaulyje Monako automobilininkų draugija kasmet rengianti Formulės 1 lenktynes, sudarytoje iš miesto gatvių trasoje.
Jonas XXII

Biografija

1300-1310 m. Frėžiuso vyskupas, 1308-1310 m. Neapolio valdovų rūmų kancleris. 1310-1313 m. Avinjono vyskupas, 1312-1313 m. San Vitalės kardinolas presbiteris, 1313–1316 m. Porto vyskupas.
Po ilgų nesutarimų tarp prancūzų ir italų kardinolų Lione išrinktas popiežiumi. Rezidavo Avinjone. Sutvarkė kurijos administraciją ir finansinę sistemą, apmokestino dvasininkus ir pasauliečius, įsteigė naujų vyskupijų Anglijoje, Ispanijoje ir Prancūzijoje, rengė ir rėmė misijas Azijoje, Afrikoje. Stengėsi sutaikyti Prancūziją su Anglija. Rėmė liaudies švietimą.
Skelbė nuosavybės teisės dieviškumą, 1323 m. pasmerkė pranciškonų tezę, kad Jėzus Kristus ir apaštalai neturėjo jokios nuosavybės ir neturėjo teisės įgyti, parduoti ar dovanoti turto. Paniškai bijodamas erezijų ir burtų, sudegino kelis pranciškonus minoritus, uždraudė alchemiją, spiritualizmą. Bandė paskelbti dogmą, jog šventieji pamatys Dievą tik po Paskutiniojo teismo, bet spaudžiamas kardinolų turėjo atsisakyti šios idėjos.
Nepripažino Liudviko IV Bavariečio išrinkimo karaliumi, 1324 m. jį ekskomunikavo už popiežiaus viršenybės nepripažinimą. Tačiau Liudvikas IV Bavarietis 1327 m. įžengė į Romą ir kardinolas Sciara Kolona jį vainikavo imperatoriumi. 1327 m. Romoje išrinktas antipopiežius Mikalojus V. 1330 m., nesugebėdamas suvaldyti kariuomenės siautėjimo ir kontroliuoti finansinių reikalų, imperatorius buvo priverstas bėgti iš Romos, o antipopiežius atsistatydino.
Jonas XXII parašė kanonų teisės veikalų (Extravagantes Johannis XXII 1325 m.), išleido 20 dekretalijų rinkinį (Corpus iuris canonici V). 1323 m. kanonizavo Tomą Akvinietį. Susirašinėjo su Lietuvos dižiuoju kunigaikščiu Gediminu dėl taikos su krikščionimis sudarymo ir Lietuvos krikšto, siuntė bulę ir legatus, bet Gediminas atsisakė krikštytis.
Adomava

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas kilęs nuo vardo Adomas (su slaviška priesaga).
Šiaurės Airijos socialdemokratų ir darbininkų partija

Šiaurės Airijos socialdemokratų ir darbininkų partija, (SDLP – angl. Social Democratic and Labour Party:, airiškai: Páirtí Sóisialta Daonlathach an Lucht Oibre) – nedidelė, bet įtakinga Šiaurės Airijos kairioji nacionalistinė politinė partija.
Apie partijos įkūrimą paskelbta 1970 m. Įkurta parlamento narių nuo Airijos respublikonų darbo partijos Gerio Fito ir Džono Hjumo iniciatyva Belfaste. Siekia Šiaurės Airijos prisijungimo prie Airijos Respublikos. 1971 m. vykusiame suvažiavime įkurtas alternatyvus parlamentas.

Rinkimuose

1973 m. savivaldybių rinkimuose gauta 13,4 % balsų, partija dalyvavo derybose dėl naujos Asamblėjos su Airijos taryba. Asamblėjos rinkimuose gauta 22 % balsų ir 19 vietų, Denis Haugis išrinktas antruoju pirmininku. 1974 m. sudarytoje vyriausybėje SDLP gavo 6 ministrų postus, G. Fitas tapo ministro pirmininko pavaduotoju. Tačiau gegužės mėnesį po darbininkų streikų ir Asamblėja, ir vyriausybė žlugo.
1974 m. rinkimuose į Konstitucinį konventą gauta 23,7 % balsų ir 17 vietų. Savivaldybių rinkimuose gauta 20,6 % balsų ir 113 mandatų, 1981 m. – 17,5 % ir 103 mandatai, 1985 m. 100 vietų iš 556.
1979 m. G. Fitas trečią kartą išrinktas į Didžiosios Britanijos parlamentą.
D. Hiumas 1979 m. ir 1984 m. išrinktas Europarlamento nariu. Didžiosios Britanijos parlamento rinkimuose 1983 m. išrinktas vienas D. Hjumas, bet 1987 m. SDLP gavo 3 vietas Bendruomenių rūmuose ir jas išlaiko iki šiol.
1982 m. rinkimuose į Šiaurės Airijos Asamblėją gavo 18,8 % balsų ir 14 vietų, bet valdyme nedalyvavo, 2001 m. gavo 24 vietas, be to iškovojo 117 vietų 24 apskričių tarybose.
2003 m. gavo 18 iš 108 vietų nacionaliniame parlamente.
Turi 8000 narių, palaikoma katalikų. SI narė nuo 1976 m. PES narė, nors narių Europarlamente ir neturi.
Vasilevičai

Istorija

Gyvenvietė LDK rašytiniuose šaltiniuose minima nuo XV a. Vasilevičuose 1795 m. pastatyta cerkvė. 1886 m. pasiekė geležinkelis. Tarybiniais metais pradėta durpių gavyba. 1971 m. Vasilevičams suteiktas miesto statusas.
Sąmokslo teorija

Populiariojoje kultūroje

Populiariojoje kultūroje tiek sąmokslo teorija kaip koncepcija, tiek konkrečios sąmokslo teorijos yra labai dažnai naudojamos kūrinio intrigai. Pavyzdžiui, populiariame TV seriale "X failai" (The X-Files) FTB specialusis agentas Foksas Malderis (Fox Mulder) bando tirti įvairius paranormalius reiškinius, tačiau jam trukdo valstybinio, o gal net tarpvalstybinio lygio sąmokslas slėpti tiesą. Komedijoje Vyrai juodais drabužiais egzistuoja ypač slapta organizacija, sauganti žmones nuo ateivių iš kitų planetų.
Bene labiausiai ši sritis eksploatuojama Styvo Džeksono išleistame kolekcionuojamų kortų žaidime „Iliuminati“. Jame kiekvienas žaidėjas valdo po slaptą organizaciją ir dėl pasaulio valdymo kovoja naudodamas kortas, atspindinčias įvairias tikras bei fiktyvias „marionetines“ asmenybes ir organizacijas, kaip kad JAV prezidentas Bill Clinton, Greenpeace, FTB ir kt.
Pietų Amerikos žinios

Pietų Amerikos žinios – Lietuvių namų tarybos organas, tautiškos minties savaitraštis, ėjęs 1935–1945 m. Buenos Airėse, Aveljanedoje, Fraga 115.

Istorija

Iki 1942 m. ėjo kaip laikraščio „Argentinos žinios“ tęsinys. Antrojo pasaulinio karo metu (1940–1942 m.) vadinosi „Žinios“. Apimtis 12-16 psl.
Redakcinei komisijai vadovavo Kazimieras Kliauga.
Jolanta Blažytė

Jolanta Blažytė (g. 1965 m. gegužės 1 d. Kaune) – vadybininkė, prekybos ir gamybos koncerno UAB „Vikonda“ valdybos pirmininkė, bendraturtė, komercijos vadovė, turtingiausia moteris Lietuvoje (savaitraščio „Ekonomika.lt“ duomenimis, jos turtas vertinamas 250 mln. Lt).
Abu Jolantos tėvai – inžinieriai. Tėvas – statybos inžinierius. Mama dirbo visuomeninio maitinimo sistemoje, vadovavo vienam Kauno restoranui. Šeima „atkuto“, kai tėvas išvažiavo dirbti į žemės drebėjimą patyrusį Uzbekistaną, po ko įsigijo būstą bei automobilį.

Biografija

Po vidurinės mokyklos baigė statybos inžinerijos studijas Kauno politechnikos institute. Studentų praktikos metu dirbo tuometiniame Leningrade (Rusija).
Dirbti pradėjo būdama 23-ejų metų (iškart po to, kai baigė KPI) – inžinerinio pobūdžio darbą „Kauno dujotiekio statyboje", kur ir susipažino su būsimu verslo partneriu ir koncerno „Vikonda" bendraturčiu Viktor Uspaskich. Vėliau – UAB „Vikonda“, tapo komercijos direktore.
1991 m. rugpjūčio 21 d. buvo susituokusi su Viktoru Uspaskich (g. 1959 m.), Lietuvos politikas, buvęs LR ūkio ministras, europarlamentaras. Dukros Laura ir Justė. Išsiskyrė 2017 m. vasario 3d. abipusiu sutarimu. Prašymą išsiskirti pateikė dar 2016 m. sausio 27 d.
Gyvena ir dirba Kėdainiuose.
A mon sakaa?

A mon sakaa? (A mon sakā?) – Žemaičių kultūros draugijos mėnesinis laikraštis, ėjęs 1991–1993 m. Palangoje žemaičių kalba.

Istorija

Leido Žemaičių kultūros draugijos Palangos skyrius. Propagavo žemaičių krašto kultūrą, istorinę sąmonę, aprašė jo tuometinį gyvenimą. Tiražas 1991 m. – 4600 egz., 1993 m. – 3000 egz. 1993 m. vietoj jo pradėtas leisti žurnalas žemaičių kalba „Žemaitija“, kuris nuo 1994 m. vadinasi „Žemaičių žemė“.
Redagavo Danutė Mukienė.
Skaistgirio herbas

Aprašas

Tamsiai žaliame skyde penki auksiniai uosio lapai, išdėstyti 3 viršutinėje eilėje, 2 apatinėje.
Herbas simbolizuoja kadaise Skaistgirio teritorijoje buvusią neįžengiamą girią.

Istorija

Herbo autorius grafikas Juozas Galkus. Herbas patvirtintas 2005 m. gegužės 10 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu Nr. 295 patvirtintas Skaistgirio herbas.
Rytų Tuvos kalnynas

Rytų Tuvos kalnynas (rus. Восточно-Тувинское нагорье) – kalnynas Rusijoje, Pietų Sibire, rytų Tuvoje, sudaro Bij Chemo ir Ka Chemo vandenskyrą. Aukštis iki 2895 m (Akademiko Obručevo kalnagūbryje). Sudarytas daugiausia iš nuosėdinių–vulkanogeninių stormių ir granitoidų. Susideda iš aukštikalnių kalnagūbrių ir juos skiriančių dubumų. Yra apledėjimo požymių (karos, trogai, morenos).
Šlaituose auga kalnų taiga (maumedžiai, kedrai), aukščiau 2200 m – samanų ir kerpių kalnų tundra.
Gorō Miyazaki

Biografija

Gimė Tokijuje. Baigęs Šinšu universiteto žemės ūkio mokyklą, Goro dirbo statybų konsultantu projektuojant parkus ir sodus. 1998 m. Goro dalyvavo studijos „Ghibli“ muziejaus Mitakoje projektavime ir nuo 2001 m. iki 2005 m. birželio dirbo jo direktoriumi. Goro režisūroje debiutavo 2006 m. su anime filmu „Žemjūrės pasakos“.
Meridija

Meridija (originalus pavadinimas ShutterBox) – japonų manga komiksai, parašyti ir iliustruoti Rikki Simons ir Tavisha.
„Meridija“ mangą sudaro 6 knygos. Lietuvoje leidyklos „Obuolys“ išleista tik pirmoji dalis (2007 m.).
Šiaulių laisvoji ekonominė zona

Šiaulių laisvoji ekonominė zona – laisvosios ekonominės zonos statusą turinti 218 ha pramoninės plėtros teritorija, kur klientams yra nustatytos mokesčių, muitų, kvotų lengvatos ir specialiosios veiklos taisyklės, siekiant investuotojams sudaryti palankesnes veiklos sąlygas. Šiaulių laisvoji ekonominė zona įsteigta 1996 m. liepos mėnesį ir sudarė 450 ha teritoriją, tačiau 2002 m. buvo panaikinta ir vėl atkurta 2011 metais. Zona įsteigta 49 metams.
Kauno Vaišvydavos pagrindinė mokykla

Istorija

1922 m. spalio mėn. Steigiamajam Seimui priėmus Pradžios mokyklų įstatymą, 1923 m. Vaišvydavos kaime atidaryta Vaišvydavos pradžios mokykla. Nuo 1952 m. mokykla pradėta reorganizuoti į septynmetę mokyklą, kurioje 1955/1956 mokslo metais mokėsi 95 mokiniai. Nuo 1962 m. aštuonmetė mokykla. Mokykla neturėjo nuolatinių, tinkamų patalpų, tad mokymas vyko skirtingose Vaišvydavos gyvenvietės vietose. 1970 m. pastačius naują mokyklos pastatą, tinkamai įrengus devynis kabinetus, veikė Kauno rajono Vaišvydavos aštuonmetė mokykla.
1990 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, Vaišvydavos aštuonmetė mokykla pertvarkyta į Vaišvydavos vidurinę mokyklą. 1997 m. Vaišvydavos gyvenvietę prijungus prie Kauno miesto, pakeistas mokyklos statusas – į Kauno miesto Vaišvydavos vidurinę mokyklą. 2003 m. pastatytas mokyklos priestatas su sporto sale ir trimis mokomaisiais kabinetais. 2006 m. gruodžio mėn. prie mokyklos įrengtas sporto aikštynas. 2008 m. mokykla reorganizuota į Kauno miesto Vaišvydavos pagrindinę mokyklą.
1958 m. pasaulio šachmatų čempionatas

1958 m. pasaulio šachmatų čempionatas – pasaulio šachmatų čempionato mačo revanšo varžybos dėl pasaulio čempiono vardo tarp V. Smyslovo ir M. Botviniko. Buvo žaidžiamas 24 partijų mačas. Jis vyko 1958 m. kovo 4 – gegužės 8 d. Maskvoje. Eksčempionas turėjo laimėti mačą. Esant rezultatui 12 : 12 pasaulio čempionas V. Smyslovas išsaugotų titulą. Nugalėjo M. Botvinikas 12½ : 10½ (+7 -5 =11) ir susigrąžino pasaulio čempiono titulą.

Dalyviai

FIDE 1956 m. buvo priėmusi pasaulio šachmatų čempionato taisyklių pataisą, kurioje pralaimėjęs mačą pasaulio čempionas įgyja teisę į revanšo mačą. Ta pataisa ir pasinaudojo M. Botvinikas.

Eksčempionas

Eksčempionas M. Botvinikas per laikotarpį tarp antrojo ir trečiojo mačų nesužaidė nei vienos turnyrinės partijos. Bet jis atkaliai ruošėsi, kaip žaisti prieš naująjį pasaulio čempioną, ir sugebėjo išsiaiškinti jo „Achilo kulnį. " Be to, M. Botvinikas mačui revanšui paruošė naujų debiutinių schemų, ko nebuvo daręs nuo 1948 m. mačo turnyro. Jis buvo pasiruošęs, jautė turįs pakankamai jėgų susigrąžinti karūną…

Čempionas

Būdamas čempionu V. Smyslovas žaidė tik viename turnyre – komandiniame Europos čempionate Vienoje. Jis pasidalijo po pergalę su M. Filipu, sužaidė dvi partijas lygiosiomis su S. Gligoričiumi ir laimėjo minimačą prieš V. Uncikerį.

Prognozės prieš mačą

Visuomenė, remdamasi 1957 m. mačo rezultatais linko prie nuomonės, kad V. Smyslovas turėtų išsaugoti titulą, bet ir M. Botvinikas lengvai neatsitrauks. Buvo ir priešingų nuomonių – jos priklausė nuo to iš kurios stovyklos aiškiaregys. Tad atsakymą, kas stipresnis galėjo pateikti tik mačas.

Po mačo

Mačui revanšui pasibaigus V. Smyslovas liūdnai pasakė:
„ Man atrodo, kad aš visą gyvenimą žaidžiu tik su Botviniku!“ Bet po 20-ies metų pridėjo: „ Aš laimingas, kad sužaidžiau apie šimtą partijų ir tris mačus pasaulio čempionate su tokiu nuostabiu šachmatininku… Mes abu buvome pilname jėgų žydėjime ir mūsų dvikovų kūrybiniai rezultatai turėjo ne paskutinę svarbą šachmatų minties vystymuisi“. Sportiniai mačų rezultatai sekantys: kiekvienas laimėjo po mačą (pirmasis baigėsi lygiosiomis). Bendras 3-jų mačų partijų rezultatas (+18, -17, =34) V. Smyslovo naudai.
V. Smyslovas rašė: „ Pripažindamas, kad mačui revanšui mano patyręs varžovas buvo labai gerai pasiruošęs, manau, kad mano nesėkmę lėmė mačo metu mano bloga sveikata: ilgą žaidžiant mačą sirgau gripu, kuris baigėsi plaučių uždegimu. Ir vis tik man netinka skųstis likimu: aš įvykdžiau savo svajone – buvau tapęs pasaulio čempionu!“
Kinabalu nacionalinis parkas

Istorija

Regionas paskelbtas nacionaliniu parku 1964 m. Britų kolonijos vietos administratorius ir gamtininkas Hugh Low 1895 m. šiame regione surengė ekspediciją iš Tuarano miestelio. Jis taip pat pirmasis įkopė į Kinabalu kalno viršūnę. Aukščiausia kalno viršukalnė pavadinta jo vardu – Low viršukalnė.

Geografija

Kinabalu nacionalinis parkas išsidėstęs Krokerio kalnagūbryje, ties vakarine Sabaho pakrante. Parko teritorija patenka į Ranau apygardos, savo ruožtu įeinančios į Vakarinės Pakrantės srities, sudėtį. Šis parkas nemaišytinas su atskiru Krokerio kalnagūbrio nacionaliniu parku, esančiu pietuose.
Parko administracijos būstinė yra už 88 km nuo Kota Kinabalu miesto. Yra užtvertų kelių, iš kitų Sabaho dalių vedančių link parko būstinės.

Ekologija

Ši gamtinė buveinė talpina didžiulę floros ir faunos rūšių, priskiriamų 4 klimato zonoms, įvairovę; nuo žemumų miškų, gausių sparneninių šeimos atstovais, kalnų ąžuolynų, rododendrų sąžalynų iki spygliuočių miškų, aukštikalnių pievų augalų ir krūmokšnių aukštikalnių zonoje. Kalnas taip pat garsėja daugeliu vabzdžiaėdžių augalų ir orchidėjų rūšių, kurių žymiausias didysis ąsotenis.
Čia taip pat gyvena daugybė endeminių gyvūnų rūšių, įskaitant Kinabalu milžiniškąją dėlę (Mimobdella buettikoferi) ir Kinabalu didįjį slieką (Pheretima darnleiensis). Parkas taip pat yra įvairių rūšių paukščių, vabzdžių, žinduolių, varliagyvių ir roplių buveinė.
Kinabalu yra vienas jauniausių nevulkaninės kilmės kalnų pasaulyje. Jis susiformavo per pastaruosius 10–35 mln. metų. Kalnas vis dar auga, po 5 mm per metus.
Kancerogeninė medžiaga

Kancerogeninė medžiaga – medžiaga, kuri organizme sukelia ar paskatina vėžinių susirgimų vystymąsi.
DDT, benzenas, keponas, EDB, vinilo chloridas, anglies tetrachloridas, asbestas ir eilė naftos perdirbimo produktų yra gerai žinomi kancerogenai.

Jau apie 1930 m. nustatyta, kad industriniai ir tabako dūmai yra daugybės kancerogeninių medžiagų – benzpireno, specifinių tabako nitrozaminų (nitrozonornikotinas (NNN)…) šaltiniai. Tabako dūmai skatina plaučių vėžį, todėl kai kuriose valstybėse rūkymas restoranuose ir kitose viešose maitinimo įstaigose, sporto, koncertų salėse ir kitose viešo susibūrimo vietose uždraustas įstatymu, o chemijos pramonė daug kur griežtai kontroliuojama.
Kancerogeninį poveikį, esant pakankamam intensyvumui bei trukmei, turi ir UV bei radioaktyvioji spinduliuotės.
Joskaudai

Aplinkinės gyvenvietės

ŠVENTOJI – 8 km
UžkylininkaiSausdravai – 5 kmDARBĖNAI – 6 km
LazdininkaiManciškė – 4 kmDaubėnai – 4 kmŽibininkai
PALANGA – 9 kmRūdaičiai – 5 kmTarvydai-Dimitravas – 4 km
Raimundas Balza

Biografija

Baigė Šiaulių VII vidurinę mokyklą, 1985–1990 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete.
1990–1991 m. Šiaulių J. Janonio vidurinės mokyklos istorijos mokytojas, 1991–1997 m. – Kultūros paveldo inspekcijos Šiaulių apygardos viršininkas, po reorganizacijos 1995 m. – Kultūros vertybių apsaugos departamento Šiaulių teritorinio padalinio vadovas. Nuo 1997 m. Šiaulių Aušros muziejaus direktorius. Vienas Chaimo Frenkelio vilos restauravimo iniciatorių. Nuo 1998 m. dar ir Šiaulių universiteto dėstytojas.
Nuo 2004 m. Šiaulių kraštotyros draugijos pirmininkas, nuo 2005 m. Lietuvos kultūros ministerijos Kultūros ir meno tarybos narys, nuo 2005 m. Lietuvos muziejų tarybos pirmininkas, Šiaulių miesto Kultūros tarybos pirmininkas.
Bob Martin

Biografija

Muzikinė karjera prasidėjo 1951 metais, kai pradėjo dainuoti Vienos valstybinėje operoje, kur dirbo iki 1981 m. 1957-aisiais su Grethe Weiser nusifilmavo filme „Einmal eine große Dame sein“. Tais pačiais metais Bob Martin dalyvavo 1957 m. Eurovizijoje kaip Austrijos atstovas. Konkurse pasirodęs su daina „Wohin, kleines Pony?“ (liet. Kur tu, mažasis poni?) atlikėjas gavo tik 2 taškus iš D. Britanijos ir 1 tašką iš Nyderlandų ir liko paskutinėje vietoje.
Po dalyvavimo Eurovizijoje, atlikėjas dažnai koncertuodavo vokiškai kalbančiose šalyse ir tapo ypač populiarus pietinėje Austrijoje.
Grajevas

Geografija

Grajevas įsikūręs Bebro upės intako Luko dešiniajame krante, Kolno aukštumoje. Mieste 61% sudaro pastatai, 3% miškai. Miestas užima 1,96% apskrities ploto. Netoli miesto telkšo Braimuros ežeras. Per Grajevą eina geležinkelis ir plentas Lukas – Balstogė, plentas Lomža – Augustavas. Miesto plotas 18,93 km².

Ekonomika

Išplėtota medžio apdirbimo (medžio drožlių plokščių, baldų), maisto (pieno), statybinių medžiagų, siuvimo pramonė, metalo, plastiko dirbinių, žaislų gamyba, turizmas.