google/wiki40b huggingface dataset:
ANSYS, Inc.

ANSYS, Inc. (ANSYS Incorporated, anksčiau Swanson Analysis Systems, Inc.) – JAV inžinerinės simuliacijos programinės įrangos (besiremiančios baigtinių elementų metodu) gamintojas.
Bendrovė buvo įkurta 1970 m. dr. Džono Svensono. Būstinė yra Kenonsburge, Pensilvanijos valstijoje. Pagrindinis produktas - ANSYS programinės įrangos šeima.
Valteris Baliukonis

Biografija

1987 m. baigė Vilniaus 23-iąją vidurinę mokyklą. Studijavo Vilniaus universiteto Chemijos fakultete bei VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute.
1995 m. pradėjo dirbti LR užsienio reikalų ministerijoje, buvo Valstybinio ir diplomatinio protokolo tarnybos direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2000 m. rudens ėjo Lietuvos generalinio konsulo Jungtiniuose Arabų Emyratuose pareigas, vėliau buvo laikinuoju reikalų patikėtiniu Lietuvos ambasadoje Argentinoje.
2004–2009 m. prezidento Valdo Adamkaus patarėjas diplomatiniais klausimais, Užsienio politikos grupės vadovas. 2006 m. suteiktas nepaprastojo pasiuntinio ir įgaliotojo ministro diplomatinis rangas.  Pasibaigus V. Adamkaus kadencijai kurį laiką dirbo Seimo pirmininko Arūno Valinsko vyresniuoju patarėju. Planuota V. Baliukonį skirti Lietuvos ambasadoriumi Ispanijoje (tam buvo pritaręs LRS Užsienio reikalų komitetas , buvo gautas Ispanijos vyriausybės pritarimas), tačiau prezidentė Dalia Grybauskaitė atsisakė jį skirti ambasadoriumi.
2010–2013 m. vadovavo Lietuvos specialiajai misijai Afganistano Islamo Respublikoje , vėliau buvo Lietuvos URM ambasadorius ypatingiems pavedimams.
Žuvo 2014 m. kovo 8 d. savo sodyboje Antazavėje.
Mbajai

Mbajai – gvajkurų gentis, gyvenusi abipus Paragvajaus upės, dabartinio Paragvajaus šiaurėje ir šiaurės vakaruose, Argentinoje iki Bermecho upės. Taip pat gyveno Brazilijoje, Pietų Mato Grose – ten dabartiniai mbajų palikuonys vadinami kaduvėjais. Kalbėjo matakų-gvajkurų grupei priklausančia kalba.
Pavadinimas mbajai kilo iš šios genties priešų gvaranių kalbos ir reiškia baidykles, laukinius.
Išskiriamos trys mbajų grupės: epicua – yiqui – šiaurėje, napin – yiqui – rytuose, taqui – yiqui – pietuose.
Kaip ir dauguma kitų gvajkurų, mbajai prisijaukino konkistadorų atvežtus arklius ir jais siaubė ispanų ir gvaranių gyvenvietes. 1542 m. Alvar Núñez Cabeza de Vaca kartu su gvaraniais atakavo mbajų žemes. 1609 m. jėzuitai Roque González de Santa Cruz ir Vicente Grifi kirto Paragvajaus upę ir įsikūrė gvajkurų mbajų žemėse tarp Jabiberi ir Pilkomajo upių. 1610 m. jie įkūrė Nuestra Señora María de los Reyes misiją. 1613 m. Pedro Romero ir Antonio Moranta įkūrė Guasutingos redukciją, kuri veikė iki 1626 m. Vėliau jėzuitai apleido mbajų žemes.
Apacachodegodegi grupė nuo 1670 m. iš Šiaurinio Čiako persikėlė prie Apos upės, iš kur atakavo gyvenvietes, esančias prie Ipanės ir Žežujaus upės. 1759 m. kasikas Lorenzo Mbayá sudarė taiką su Asunsjonu ir leido steigti jėzuitų misijas. 1760 m. jėzuitas Joseph Sánchez Labrador mbajų ir kitų gvajkurų žemėse įkūrė Nuestra Señora de Belén misiją prie Ipanės upės. 1767 m. jėzuitai buvo išvaryti, o misijos uždarytos.
1844 ir 1854 m. jėzuitai atakavo ispanų fortus prie Apos ir Akidabano upių.
Škotijos aukštumos

Škotijos aukštumos (škot. gėl. A' Ghàidhealtachd, angl. Scottish Highlands) – istorinis Škotijos regionas. Didysis Glenas atskiria pietryčių Grampiano kalnus nuo šiaurės vakarų aukštumos. Škotų gėlų kalba vietovė A' Ghàidhealtachd reiškia „gėlų vietą“, įskaitant Vakarų salas. Vietovė yra retai apgyvendinta dėl kalnagūbrių ir didžiausio Britų salose Ben Nevio kalno. Iki XIX amžiaus regiono gyventojų skaičius buvo žymiai didesnis, bet dėl pramonės perversmo masinė migracija į urbanistines vietas padarė teritoriją rečiausiai apgyvendinta Europoje. Vidutinis gyventojų tankumas regione ir salose yra mažesnis nei Švedijoje, Norvegijoje, Papua Naujoje Gvinėjoje ar Argentinoje.
Hailando savivaldybė yra administracinis centras beveik viso regiono, kurio sostinė – Invernesas. Regiono teritorija įeina į tokius administracinius suskirstymus kaip Aberdynšyras, Angusas, Argailas ir Bjutas, Morėjus, Pertas ir Kinrosas bei Stirlingas. Nors Arano sala priklauso Šiaurės Eršyrui, taip pat įeina į Škotijos aukštumų regioną.
Ternerio sindromas

Ternerio sindromas (angl. Turner syndrome, Ullrich–Turner syndrome) – įgimtas sindromas, priskiriamas chromosominėms ligoms (aneuploidija), kuriam būdinga X chromosomos monosomija (struktūrinė ar funkcinė), specifiniai fenotipo ir vidaus organų pakitimai, ir pasitaikantis tik moterims (1 iš 2500 naujagimių mergaičių).

Patogenezė

Geno, atsakingo intrauterininiu laikotarpiu už limfinių kanalų atsivėrimą, nebuvimas lemia vaisiaus jautrumą edemoms. Dėl limfedemos, atsirandančios kritiniais intrauterinės raidos laikotarpiais, sutrinka normalus augimas ir/ar nepakankamai sunyksta tam tikri audiniai. Visa tai lemia būdingą klinikinį vaizdą.

Diagnozė

Diagnozė nustatoma, remiantis būdingais fenotipo pakitimais ir kariotipo tyrimo duomenimis. Atliekami ir kiti tyrimai: plaštakų rentgenografija (kauliniam amžiui nustatyti), širdies, taip pat inkstų ir lyties organų echoskopija, skydliaukės funkcijos mėginiai (TTH,T4 kraujyje, antikūnai), gliukozės pakantumo mėginys; gonadotropinų ir estradiolio kiekis kraujyje.

Gydymas

Ūgio stygiui mažinti nuo 10 m. skiriama žmogaus augimo hormono somatotropino. Lytinių liaukų funkcijos nepakankamumo požymiams šalinti nuo 12 m. taikomas pakaitinis gydymas estrogenais ir progesteronu. Jei reikia, operacija taisomos širdies ydos, kai kariotipas 45,X/46,XY, šalinamos (iki mokyklos) neišsivysčiusios lytinės liaukos. Esant hipotirozei, taikoma pakaitinė hormonų terapija, simptomiškai gydoma arterinė hipertenzija, daromos plastinės operacijos. Sergančią mergaitę turėtų stebėti endokrinologas, jei yra širdies ir kraujagyslių anomalijų – ir kardiologas. Jei reikia, ligonė dispanserizuojama ir okulisto, stomatologo, ortopedo, nefrologo, LOR gyd., surdologo (klausos specialisto) konsultacijai. Kartais reikalinga psichologo konsultacija.
Prognozė dažniausiai būna gera.

Patarimai tėvams

Tėvai turėtų atsižvelgti į žemesnį mergaitės ūgį: esant poreikiui, patarti kaip rengtis, kad atrodytų aukštesnė. Jie turėtų paaiškinti mergaitei apie jos ligą, vaisingumo problemas. Renkantis profesiją, svarbu atkreipti dėmesį į mergaitės sugebėjimus, norus.
Junčionys

Aplinkinės gyvenvietės

Skraičionys – 2 kmPivašiūnai – 7 km
Stanislovas Jonavičius Kęsgaila

Biografija

Kilęs iš pirmųjų Lietuvos didikų Kęsgailų giminės. Tėvas Jonas Kęsgaila. Tėvo brolis Mykolas Kęsgaila, sūnus Stanislovas Stanislovaitis Kęsgaila.

Šeima

Buvo vedęs tris kartus. Turėjo tris sūnus:Mykolą, Joną ir Stanislovą (būsimą stambų Lietuvos magnatą); paskutinė gimė duktė Barbora.

Valstybės tarnyba

1486–1527 m. Žemaitijos seniūnas, 1499–1522 m. Trakų kaštelionas, 1522–1527 m. Vilniaus kaštelionas.
1494 m. vasario 5 d. Lietuvos vardu Maskvoje sudarė taikos sutartį su Rusija, o kitą dieną Lietuvos Didžiajam kunigaikščiui Aleksandrui per procura vedė caro Ivano III dukterį Eleną.
1501 m. kartu su kitais Melniko sutarties dalyviais Didžiojo kunigaikščio Aleksandro buvo pašalintas iš Ponų tarybos. 1501–1502 m. po Simono Alšėniškio ėjo Lietuvos didžiojo etmono pareigas vietoje Viedrošos mūšyje rusų nelaisvėn patekusio Konstantino Ostrogiškio, vadovavo LDK kariuomenei kare su Maskva, 1503 m. etmono bulę perdavė Stanislovui Kiškai. 1516 m. kilus pasienio konfliktui jo vadovaujami žemaičiai prie Ragainės sumušė kryžiuočius ir iš ordino valdžios išvadavo Katyčius ir jų apylinkes.
Palaidotas Vilniaus katedros Kęsgailų koplyčioje.
Žakas de Morganas

Biografija

Su tėvu nuo 1868 m. dalyvavo archeologiniuose tyrinėjimuose. 1879–1882 m. studijavo Aukštesniojoje kasybos mokykloje Paryžiuje.
1887–1889 m. atkasė 576 kapus ties Alaverdi ir Achtala (Armėnija). 1892–1897 m. Egipto senienų tarybos direktorius, tyrė I dinastijos faraonų kapus Nagdade, Dahšuro piramidę, joje rado Vidurinės dinastijos valdovų lobių, maštabą Sakaroje. 1897–1912 m. tyrė Persijos archeologinės vietoves. Tyrinėjo Sūzus, atkasė stelą su Hamurapio kodeksu, Elamo įrašų. 1907 m. Tunise atrado Kapsos kultūrą. Paskelbė daugiau kaip 130 veikalų apie archeologinius tyrimus Kaukaze (1889 m.), Persijoje (5 t., 1894–1905 m.), Egipto kilmės tyrimą (1896 m.), Egipto senienų katalogą (su U. Buria, G. Legrenu ir kitais, 1894–1905 m.), žmonijos priešistorės (1921 m.) ir Rytų priešistorės tyrimą (1925 m.), etnologijos veikalą apie tyrimus Malaizijoje (1886 m.), armėnų tautos istoriją (1919 m.), numizmatikos veikalą apie Sasanidų monetas (1913 m.), Rytų, antikos ir viduriniųjų amžių numizmatikos vadovėlį (2 t., 1923–1924 m.). Parašė geologijos veikalų.
Vila do Korvas

Istorija

Gyvenvietė įkurta XV a. pab., parapija tapo 1674 m., o savivaldybės statusą įgijo 1832 m.
Jonavos r. Bukonių mokykla-daugiafunkcis centras

Istorija

Pirmosios žinios apie Ukmergės apskrities Panoterių valsčiaus Bukonių pradedamąją mokyklą yra 1921 m. sausio 17 d.,
kuomet mokėsi 32 mokiniai. Mokykla veikė 1584 metais pastatytame dvare. 1922 m. vasario mėn.  Panoterių valsčiaus  Bukonių pradžios mokykloje  veikė  1 komplektas,   mokėsi 46 mokiniai. 
Nuo 1934 iki  1949 metų  Bukonių pradinės mokyklos 4 skyrius  baigė 198 mokiniai.
1949–1960 m. senojo dvaro patalpose veikė septynmetė, 1960–1980 m. aštuonmetė mokykla. 1980 m. tapo pagrindine, rugsėjo 1 d. pirmą kartą naujos mokyklos duris pravėrė 15 mokytojų ir 120 mokinių. 2006 m. į rugsėjo pirmosios šventę mokyklinis varpelis pakvietė 217 mokinių ir 27 mokytojus.
2016-07-22 buvo pakeistas įstaigos pavadinimas. Jonavos rajono Bukonių pagrindinė mokykla tapo Jonavos r. Bukonių mokykla-daugiafunkciu centru. 
Nuo 2016 m. lapkričio 1 d. įstaigai laikinai vadovauti (iki konkurso tvarka bus paskirtas direktorius) buvo paskirta Dalia Autukienė, direktorės pavaduotoja ugdymui, Jonavos tarybai šalių susitarimu atleidus ilgametę mokyklos vadovę E. Tuzovienę.
Zenonas Alaunė

Zenonas Alaunė (1930 m. vasario 26 d. Pašiekščių k., Antalieptės valsčius, Zarasų apskritis – 2004 m. gruodžio 22 d. Vilniuje) – Vilniaus universiteto Chemijos instituto sektoriaus vadovas, chemijos mokslų nostrifikuotas daktaras.

Biografija

Gimė valstiečių Broniaus ir Elžbietos (Vitaitės) Alaunių šeimoje, mokėsi Antalieptės pradinėje mokykloje, 1949 m. baigė Dusetų gimnaziją. 
1949–1955 m. studijavo ir baigė Vilniaus universiteto Chemijos fakultetą. 1955 m. pradėjo dirbti universiteto chemijos ir chemines technologijos institute laborantu. Tais pačiais metais pasiųstas į Maskvą, kur iki 1958 m. mokėsi Mokslų akademijos N. Zelinskio Organinės chemijos instituto aspirantūroje. Grįžęs į Vilnių, 1958–1962 m. dirbo Chemijos institute jaunesniuoju moksliniu, nuo 1962 m. vyresniuoju moksliniu bendradarbiu, 1980–1993 m. to paties instituto Organinių junginių analizės ir kondicionavimo laboratorijos vadovu bei sektoriaus vadovu. 
1960 m. Vilniaus universitete apgynė darbą chemijos mokslų kandidato laipsniui „Organinių molekulių atominių grupių tarpusavio sąveikos tyrimai optiniais metodais“ (vadovas P. Šorygin).
Vedęs; žmona Zita Asta Kuzmaitė (g. 1931), dukros Dalia Matijkienė ir Laima Burneikienė.

Mokslinė veikla

Atliko įvairius mokslinius tyrimus (organinių junginių struktūra, cheminių junginių analizė molekulinės spektroskopijos, chromatografijos ir cheminiais metodais). Paskelbė 64 mokslinius straipsnius, su kitais padarė 3 išradimus, Vilniaus universiteto Chemijos fakultete skaitė molekulinės spektroskopijos specialų kursą.
Ignotas Julijonas Ceizikas

Ignotas Julijonas Ceizikas (lenk. Ignacy Julian Cejzych, Ceyzik, 1779 m. Palenkė – 1860 m. Irkutskas) – Lietuvos dailininkas keramikas, skulptorius.

Biografija

Nuo 1798 m. Vilniaus universitete studijavo piešimą ir tapybą pas P. Smuglevičių. Nuo 1803 m. studijuota chemija, istorija, prancūzų kalba. Dirbo Vilniaus universiteto kaligrafu. Po 1805 m. gyveno Slanime, Vienoje, Podolėje. Už pinigų padirbinėjimą 1828 m. ištremtas į Rytų Sibirą, vėliau kalintas, dirbo Akatujaus kasyklose. Nuo 1857 m. gyveno Irkutske.

Kūryba

Sukūrė keraminių skulptūrų (neišliko), portretų, reljefų, plakečių, dekoratyvinių ir buitinių indų, smulkiosios keramikos (pypkių, suvenyrų). Išrado specialią keraminę masę. Indai ir suvenyrai daugiausia spausti formose, klasicistinio pavidalo, puošti preciziškomis reljefinėmis mitologinės tematikos scenomis, miestų vaizdais, augaliniu, gyvūniniu, figūriniu dekoru – gėlių pynėmis, deivių figūromis, emblemomis.
Svarbiausi kūriniai: plaketės „Akatujaus kasyklos“, „Autoportretas (Ceizikas kalėjime)“, „Ruda vaza“, „Taurelė“ (visus saugo Lietuvos dailės muziejus), „Motinystė“ (Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus). Kūriniai nedatuoti ir nesignuoti, po jo mirties buvo masiškai dauginami jo padarytose formose.
Yoko Kanno

Biografija

Ji buvo pagrindinė muzikinio projekto „Seatbelts“ narė. Grupė vėl susibūrė 2004 m. tam, kad sukurtų garso takelį PlayStation 2 video žaidimui „Cowboy Bebop“, kuris Japonijoje buvo išleistas 2005 m.
XX a. 9-ajame ir 10-ajame dešimtmečiuose ji sukūrė daugelį garso takelių bendrovės „Koei“ žaidimams.
Vilniaus Vladislavo Sirokomlės gimnazija

Istorija

Pasibaigus 1950-1951 mokslo metams, iš 16-osios lenkų-rusų mokyklos, įsikūrusios Vilniuje, Ukmergės g. 3, rusų klasės buvo iškeltos kitur, o mokykla su lenkų dėstomąja kalba pavadinta 35-ąja septynmete mokykla. 1954 m. mokykla tapo vidurinė, jai suteiktas 19-asis numeris. 1959 m. išleista pirmoji 16 abiturientų mokyklos laida.
Vadovaujant Zinaidai Subačiuvienei mokykla perkelta į kitą pastatą. Dėl naujo pastato rūpinosi ne tik mokyklos vadovybė, bet ir mokinių tėvai. 1971 m. visos Vilniaus 19-osios vidurinės mokyklos klasės persikėlė į naują pastatą Linkmenų g. 8.
1989 m. gegužės 22 d. mokyklai suteiktas lenkų poeto ir rašytojo Vladislavo Sirokomlės vardas. Vilniaus ir Vilniaus krašto mylėtojų draugijos Olštyno (Lenkija) skyriaus pastangomis mokykla turi savo vėliavą, kurioje pavaizduota lyra (dėl savo kūrybos Vl. Sirokomlė vadinamas kaimo lyriku) bei užrašyti mokyklos globėjo gimimo ir mirties metai. Lenkų kalbos mokytojos Lucijos Molčanovič iniciatyva ir pastangomis mokykloje įkurtas Vl. Sirokomlės atminimo kambarys, kuriame saugomi įvairūs eksponatai: pirmosios poeto išleistos knygos, monografijos, nuotraukos ir kt. 1998 m. mokykloje lankėsi Lenkijos Respublikos Prezidentas Aleksandras Kvasnevskis (lenk. Aleksander Kwaśniewski) su žmona.
Mokyklos projektinis pajėgumas yra 794 vietų, todėl pamokos vyksta dviem pamainomis. Mokykloje yra 10 gimnazijos klasių: 6 klasės – humanitarinio profilio; 4 klasės – realinio profilio. Nuo 1989 m. mokykloje veikia harcerių draugovė, šiuo metu draugovėje yra 60 narių. Dainų ir šokių ansamblis „Wilenka“ („Vilnelė“) – seniausias mokyklinis folkloro ansamblis Lietuvoje, įkurtas 1972 m.
2017 m. mokykla tapo gimnazija.
Danius Puodžius

Biografija

1946–1954 m. mokėsi Utenos 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1953-1954 m. Utenos rajono laikraščio „Lenino keliu“ redakcijos darbuotojas. 1954–1959 m. studijavo Kauno politechnikos institute, inžinierius-kelininkas.
1959–1962 m. Užvenčio rajono Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, nuo 1962 m. pirmininkas. 1963–1965 m. LKP Tauragės pramoninio gamybinio komiteto sekretorius.  1965–1969 m. Plungės rajono, 1969–1989 m. Palangos miesto Vykdomojo komiteto pirmininkas (pakeitė Petrą Mičiūną).  1980 m. neakivaizdiniu būdu baigė Lenigrado aukštąją partinę mokyklą.  1989 m. SPUAB „Palangos komunalinis ūkis“ vyriausiasis inžinierius, 2006-2009 m. UAB „Palangos komunalinis ūkis“ vyr. inžinierius-direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2010 m. Palangos kraštovaizdžio bičiulių klubo pirmininkas. 1958 -1989 m. SSKP, nuo 1990 m. nepartinis
1971–1985 m. LSSR AT deputatas. 1995–1997 m. (LDDP sąraše) ir 2007–2011 m. (Liberalų sąraše) Palangos savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Irena, vaikas Svajūnas.
Kulalių senosios kapinės

Kapinės

Stūkso kelio Salantai–Kulaliai kairėje pusėje, aukštumos kyšulyje, įsiterpiančiame į Eiškūno upelio slėnį. Stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apjuostos palaidų lauko akmenų pylimu. Aptvaro šiaurės rytų pusės viduryje paliktas tarpas vartams.
Kapinių pakraščiuose auga lapuočiai medžiai. Viduryje stovi koplytėlė, atsukta priekiu į šiaurės rytus, o pietrytiniame pakraštyje guli nuvirtęs kryžius. Šiaurės vakariniame pakraštyje ratu sukrauti akmenys žymi seniau čia stovėjusio kito kryžiaus vietą.
Kapinės neveikiančios. Laidojimo žymių nesimato.
Teritorijos plotas – 0,04 ha.

Koplytėlė

Stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio, pastatyta ant betoninio pamato. Sienos raudonų plytų mūro, durelės dvivėrės, įstiklintos. Stogas trišlaitis, medinės konstrukcijos, apskardintas. Frontonas trikampis, lentinis, su vertikalaus stačiakampio pavidalo niša viduryje.
Virš kraigo priekyje kyla kaltinis, dviejų kryžmų kryželis, kurio viršūnės ir pečių galai dvišakiai. Viršutinės kryžmos skersinis trumpas, apatinės – ilgas, su kristograma (IHS).

Istorija

Įrengtos kaimo žemių pietvakariniame pakraštyje buvusiose bendrose ganyklose, Miliškės kalno pietrytinėje pusėje. Vadinamos Markapais, Senkapiais, Kapeliais, veikė XVI – XVIII a., laidoti Kulalių gyventojai. XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje apjuostos lauko akmenų aptvaro.
XIX a. – XX a. pr. kapinėse buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan. Nuo XIX a. jose stovėjo medinė koplytėlė, o abipus jos – po aukštą ąžuolinį kryžių. XX a. I pusėje vietoje senosios pastatyta mūrinė koplytėlė. Vienas kryžius sunyko ir išvirto XX a. II pusėje, o kitas atnaujintas 1970 m. Seniau prie koplytėlės kaimo gyventojai rinkdavosi gegužinių pamaldų, ateidavo apsižadėti, prašyti Švč. Mergelės Marijos užtarimo nuo ligų ir bėdų.
Marijos skulptūra iš koplytėlės XX a. 8–9 deš. dingo. Paskutinis kryžius nuvirto apie 2010 m.
1935 m. žvalgė Stanislava Buišaitė, Kulalių pradžios mokyklos mokytoja, 2002 ir 2015 m. – Julius Kanarskas (SRP direkcija).
Saugotinas kultūros paveldo objektas, vertingas kaip Žemaičių kraštui būdinga istorinė laidojimo vieta.
Karusės mūšis

Mūšio prielaidos

Tuo metu dar vyko Didysis prūsų sukilimas (1260–1274 m.) prieš Vokiečių ordiną, o Lietuva pradėjo kovą su Voluine (tęsėsi 1269–1275 m.), todėl žemaičiai galėjo vykdyti žygius į šiaurę. Pasinaudodamas proga, kaip manoma, Lietuvos didysis kunigaikštis Traidenis užpuolė Livonijos ordiną ir užšalusios Baltijos jūros ledu pasiekė Sarema salą.  Grįždami su grobiu prie Muhu sąsiaurio jie susidūrė su jungtine Livonijos ordino ir danų kariuomenės įgula iš Talino.
Livonijos ordinas, jau atsigavęs po 1260 m. Durbės mūšio buvo gerai pasiruošęs - surinkęs didelę armiją jis rengėsi pulti Žemgalą.

Mūšio eiga

Kalavijuočiai ir danai puolė pirmi. Lietuviai sustatė roges pusračiu ir pasinaudoję jomis kaip barikada, ietimis išbadė į rogių tarpus įsipainiojusius riterių žirgus, o tada ir pranašumo netekusius priešo riterius. Eiliuotosios Livonijos kronikos (XIII a. pab.) duomenimis, žuvo 52 riteriai, Livonijos ordino krašto magistras Otonas Luterbergas (vok. Otto von Lutterberg), danų vadas Eilartas ir beveik 600 lengvai ginkluotų karių. Buvo sužeistas Lealio vyskupas.

Mūšio reikšmė

Tai buvo penktasis didžiausias Livonijos pralaimėjimas 13-ame amžiuje. Livonijos ordino vadovybė Vokiečių ordino didžiojo magistro paprašė atsiųsti pagalbos ir naują krašto magistrą. 
Naujasis magistras Andreas Vestfalis (Andreas von Westfalen) nusprendė pakelti Livonijos prestižą, 1270 m., sužinojęs apie kitą lietuvių ruošiamą žygį, jis iškeliavo užkirsti kelio. Tačiau lietuviai netikėtai atakavo jo stovyklą ir užmušė patį Andreas ir dar 20 jo riterių.
Politinė psichologija

Politinė psichologija yra tarpdisciplininis mokslas tiriantis sąsajas tarp pcichologijos ir politologijos, pagrindinį dėmesį skiriant žmonių mąstymui, emocijoms ir elgesiui politikoje. 
Politinė psichologija analizuoja šiuos politologijos tyrimo objektus – rinkėjus, įstatymų leidėjus, vietinę ir nacionalinę valdžią ir administraciją, tarptautines organizacijas, politines partijas ir asociacijas. Nors disciplinos pavadinimas labaiu pabrėžia psichologiją, kaip šios disciplino branduolį, tačiau šį mokslą taip pat būtų galima vadinti „politikos psichologija“, taip pabrėžiant vienodą politoogijos ir psichologijos reikšmę.
Be šių dviejų mokslų politinė psichologija apima ir kitas disciplinas: antropologiją, kognityvinę psichologiją, sociologiją, psichiatriją ir tokius santykinai tolimus mokslus kaip ekonomika ar filosofija.

Politinės psichologijos istorija

Politologijos ir psichologijos tarpusavio įtaka didėja nuo XX a. penktojo dešimtmečio, nors abu mokslai tradiciškai labiau susiję su kitais mokslais, pvz., politologija su istorija, o psichologija su sociologija.
2013-2014 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos

2013-2014 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos (pranc. Grand Prix) – tai serija iš šešių moterų turnyrų, sudariusių 2016 m. moterų pasaulio šachmatų čempionato pretendentės atranką dėl 2016 m. mačo su pasaulio čempione. Nugalėtoja tapo kinietė Hou Ifan. Antrąją vietą, trečią kartą, užėmė Indijos šachmatininkė Humpy Koneru. 
Užėmusi pirmąją vietą Hou Ifan įgijo teisę žaisti 10 partijų mačą dėl pasaulio čempionės titulo 2016 m. moterų pasaulio šachmatų čempionate.

Chanty Mansijskas

Turnyras vyko 2014 m. balandžio 8-20 d. Nugalėjo kinietė Hou Ifan, surinkusi 8,5 taško iš 11-kos.

Lopota

Turnyras Lopotos kurorte (Gruzija) 2014 m.birželio 19 d. – liepos 1 d. Surinkusi 9 taškus iš 11-kos vėl nugalėjo Hou Ifan.

Šardža

Turnyras Šardžoje  vyko 2014 m. rugpjūčio 24 d. – rugsėjo 7 d. Surinkusi 8,5 taškus iš 11-kos,  nugalėjo kinė Džju Vendžjin. Su tiek pat taškų (8,5) antrą vietą užėmė kita kinietė Hou Ifan. Pagal varžybų taisykles pirmos ir antros vietos balus  pasidalino po lygiai  - po 145.
Barbė (žurnalas)

Barbė – mėnesinis žurnalas mergaitėms, leidžiamas nuo 1997 m.

Istorija

„Barbė“ – žurnalas mergaitėms apie lėlės Barbės, jos sesučių ir draugių nuotykius. Spausdintas Lenkijoje, leidėjas: UAB „Egmont Lietuva“. Pirmasis numeris išėjo 1997 m. rugsėjo mėnesį. Pagrindiniai herojai lėlės – Barbė, jos draugas Kenas, jų draugai, kiti dalyviai, su jais susieti daiktai, pagal juos kuriamos situacijos. Visas turinys – įvairių situacijų trumpi komiksai. Istorijos – tęstinės lėlių foto iliustracijos. Lėlių nuotraukos pateikiamos kartu su piešiniais ir žaislais. Kiekvienas numeris išeina su priedu, dovanėle.
Šatijų dvaras

Istorija

Iškart po pastatymo, pasak istorinių šaltinių, dvaras buvo vadinamas „Šatijų rūmais“, dvare gyveno Christauskų šeima. Dvarą valdė šios giminės kelių kartų atstovai. 1966 metais dvaro sodybą sudarė gyvenamasis namas, dideli tvartai, daržinė, svirnas, kalvė, rūsys ir sodas.
Po nepriklausomybės atgavimo dvaras restauruotas, sutvarkyta aplinka, dvaro parkas. Pilnai renovuotas 2007 m., panaudotojant aukščiausios kokybės medžiagas bei įrangą, išsaugant statinio autentiškumą. Dvaras su unikalia XIX amžiaus architektūra ir tų laikų dizainu moderniai pritaikytas XXI amžiaus žmogaus poreikiams.

Būklė

Bendras dvaro dviaukščio pastato plotas yra 664 m², sklypo plotas – 1,0 ha. Šiuo metu dvaro gyvenamajame name įsikūrę privatūs senelių globos namai. Visa teritorija aptverta tvora, įrengta didelė stovėjimo aikstelė (34 automobiliams), trinkelių šaligatviai, sutvarkyta veja, apsodinta papildomai medžiais. Taip pat trykšta du fontanai, telkšo tvenkinys su tilteliu. Kaimynystėje įrengti golfo laukai, veikia medžioklės ūkis.