google/wiki40b huggingface dataset:
Algimantas Pabijūnas

Biografija

Augo ir mokėsi Birštone, Ašmintoje, kur mokytojavo tėvas. 1947–1951 m. mokėsi Prienų vidurinėje mokykloje, vėliau – Garliavoje. Vidurinę mokyklą baigė Kaune.  1954–1957 m. ir 1961–1980 m. leidinių „Komjaunimo tiesa“, „Šluota“, „Sovetskaja Litva“, „Kultūros barai“, „Agitatorius“, „Laikas ir įvykiai“ ir kt. redakcijų darbuotojas. 1957–1959 m. tarnavo sovietinėje armijoje Užpoliarėje – Kandalakšos mieste. 1959–1963 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, žurnalistiką. 1981–1985 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ atsakingasis sekretorius, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1985–1992 m. žurnalo „Kinas“ vyriausiasis redaktorius.
Nuo 1968 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. 
Išleido satyrinių ir humoristinių eilėraščių bei epigramų knygų, spaudoje paskelbė publicistinių straipsnių, literatūros, kino recenzijų, satyrų, humoreskų, parodijų.

Įvertinimas

1986 m. LTSR nusipelnęs kultūros švietimo darbuotojas
2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas/100 m moterys

1 raundas

Į kitą etapą pateko trys geriausios iš kiekvienos grupės (Q) ir 4 greičiausios pralaimėtojos (q).

Pusfinalis

Į kitą etapą patenka po tris geriausias (Q) iš kiekvienos grupės ir dvi greičiausios pralaimėtojos (q).
Kaseresas (Ispanija)

Istorija

Miestas įkurtas romėnų 25 metais prieš mūsų erą.
1986 m. UNESCO paskelbtas Pasaulio paveldo miestu, dėl jame esančio architektūros mišinio. Trisdešimt bokštų iš Al-Andalusijos laikotarpio vis dar stovi mieste. „Torre del Bujaco“ – žymiausias iš jų.
Josifas Levinas

Biografija

1891 m. baigė Maskvos konservatoriją. 1900– 1902 m. dėstė Tbilisio, 1902–1906 m. Maskvos konservatorijoje; profesorius.
1907–1919 m. su žmona Rozina Levina gyveno Berlyne. 1919 m. persikėlė į JAV, nuo 1922 m. dėstė Džilijardo muzikos mokykloje Niujorke.
Koncertavo daugelyje šalių kaip solistas ir su žmona kaip fortepioninis duetas. Garsėjo virtuozine technika.
Sprogstančios galvos sindromas

Sprogstančios galvos sindromas (angl. exploding head syndrome) – yra hipnagoninės klausos haliucinacijos forma, kurios metu kenčiantį asmenį iš miego pabudina garsai, primenantys bombos sprogimą, pistoleto šūvį, telefono skambėjimą, žemės drebėjimą ir daugelį erzinančių bei gąsdinančių, kurie atrodo sklinda iš galvos centro.
Ši garsinė haliucinacija dažniausiai nutinka tik užmigus arba kelios valandos po užmigimo, bet nebūtinai yra susijusios su sapnais. Vienas epizodas gali trukti nuo kelių sekundžių iki kelių minučių. Nors garsas suvokiamas kaip nepaprastai garsus, dažniausiai nebūna lydimas skausmo. Priepuoliai gali kartotis mėnesius, po kelis kartus per savaitę ar net per dieną. Asmenys kenčiantys nuo šio sindromo dažnai jaučia baimę ir nerimą prieš ir po priepuolio. Priepuoliai taip pat gali būti lydimi kvėpavimo sunkumų ar regos haliucinacijų.

Istorija

Pirmą kartą jis buvo aprašytas dar 1920 metais gydytojo ir psichiatro Roberto Armstrongo-Džonso. Jis šį sindromą apibūdino kaip miego sutrikimą, tiksliau tariant, pacientai, prieš užmigdami arba miego metu, patirdavo nemalonių išgyvenimų, t. y. juos pažadindavo sprogimą, šūvius iš ginklo, vandenyno, skalaujančio uolas, žmonių balsus primenantys garsai. Teigiama, kad garsas būna gana garsus, tačiau nelydimas skausmo. Visgi jį patiriantys žmonės paprastai jaučiasi išsigandę, nerimastingi, padidėja jų kraujospūdis ir pan.

Priežastys

Tikslios sprogstančio galvos sindromo priežastys nėra žinomos, nors dauguma jį sieja su didžiuliu nuovargiu. Šis sindromas taip pat buvo susietas su per daug staigiu receptinių vaistų naudojimo nutraukimu (tokių kaip benzodiazepinas ir SSRIs). Nors šis sindromas beveik nepriklauso nuo amžiaus, tačiau nustatyta, kad asmenis virš 50-ties jis kamuoja dažniau. Pastebėta, kad moterys nuo sprogstančios galvos sindromo kenčia pastebimai dažniau negu vyrai.
Pasiūlytos, kelios kelios sprogstančios galvos sindromo priežasčių hipotezės. Viena iš galimų priežasčių – staigus vienos iš vidurinės ausies dalių drebėjimas. Kita – smilkininės skilties, kurioje išsidėsčiusios nervinės klausos ląstelės, mažasis sužadinimo priepuolis.
PFK Černomorec Pomorie

Istorija

2009 m. prie klubo prijungta Nafteks Burgas komanda.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Kaišiadorių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 14 d. Koaliciją sudarė Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis, Lietuvos socialdemokratų partija, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga, Darbo partija, ir Liberalų ir centro sąjunga. Savivaldybės meru 19 balsų išrinktas Romualdas Urmilevičius. Mero pavaduotoju paskirtas Romualdas Kubiakas, administracijos direktore – Ligita Pūrienė, direktoriaus pavaduotoju – Česlovas Neviera.
Kozažė

Istorija

Žmonių gyvenvietė šioje vietovėje buvo dar nuo XI a. amžiaus. XVI a. priklausė Stanislovui Kiškai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1624 m. savininku tapo Jonušas Kiška. XVIII a. įkurta smuklė. 1827 m. kaime buvo 23 namai ir 174 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 51 namas ir 292 gyventojai, iš kurių 146 vyrai ir 146 moterys.
Juozapas Jaroševičius

Juozapas Jaroševičius, lenk. Józef Jaroszewicz (1793 m. Bielske – 1860 m. vasario 1 d. ten pat) – Lietuvos teisės ir kultūros istorikas, kraštotyrininkas.

Biografija

Gimė ir augo teismo raštininko šeimoje. 1812 m. Balstogės gimnazijoje gavo brandos atestatą ir pradėjo studijuoti Vilniaus universitete. Po baigimo suteiktas civilinės ir baudžiamosios teisės magistro laipsnis (1815 m.). Mokytojavo Volynės gimnazijoje Kremenece, vėliau pertvarkytoje į licėjų.
1826 m. pakviestas dėstyti LDK ir Lenkijos karalystės teisę į Vilniaus universitetą, vėliau skaitė diplomatijos ir statistikos kursą. Pedagoginėje veikloje tęsė žinomo teisės autoriteto Igno Danilevičiaus kursą. 1828 m. suteiktas profesoriaus vardas. Kai po 1831 m. sukilimo Rusijos imperijos administracija šią aukštąją mokyklą uždarė, J.Jaroševičius kurį laiką dirbo Laikinajame mokyklų komitete. Išleistas į emiratūrą, grįžo gyventi į gimtąjį Bielską. Pastarajame mieste tęsė kraštotyros darbą, periodinėje spaudoje paskelbė straipsnius apie Bielsko stačiatikių cerkves (1845 m.), Pilies Kalną (1845 ir 1847 m.), Haličo kunigaikščio Danieliaus karūnavimą (1847 m.), Gardino girios sienų reviziją (1847 m.).
Visgi daugiausiai Juozapas Jaroševičius nuveikė Lietuvos teisės ir kultūros istorijos tyrimuose, pagrįstai įvardijamas kaip vienas iš šios srities pradininkų. Susipažinęs su Motiejaus Strijkovskio, Teodoro Narbuto, Nikolajaus Karamzino ir kitų istorikų veikalais bei išnagrinėjęs Lietuvos metriką ir kitus istorinius šaltinius, 1844–1845 m. paskelbė tritomį „Lietuvos civilizacinis paveikslas nuo seniausių laikų iki XVIII amžiaus". Šis veikalas turėjo didžiulę įtaką lietuvių tautiniam atbudimui.
Svarbūs ir kiti J.Jaroševičiaus darbai apie Vilniaus universiteto vaidmenį Lietuvos kultūroje, pagonybę. Nemažai straipsnių LDK istorijos tematika mokslininkas paskelbė periodiniuose leidiniuose „Biblioteka Warszawska", „Biruta", „Dziennik Warszawski", „Znicz", „Athenaeum" ir „Tygodnik Petersburski".
Konstantinas Aris

Konstantinas Aris (1874 m. birželio 13 d. Palanga – apie 1941 m.) – Lietuvos keliautojas, entomologas.

Biografija

Gimė Palangos muitinės darbuotojo šeimoje. 1876 m. su tėvais persikėlė gyventi į Liepoją, mokėsi Liepojos gimnazijoje. Vėliau gyveno Maskvoje, dirbo vaistinėje, 1897 m. pasiųstas praktikuotis į Bucharą (Uzbekija). 1897–1909 m. rengė ekspedicijas į Vidurinę Aziją, Pamyrą, Afganistaną, Persiją, tyrė tų kraštų gamtą, surinko įvairių gyvūnų, daugiausia roplių ir vabzdžių kolekcijų. Vidurinėje Azijoje išaugino medvilnės plantacijas ir tapo milijonieriumi. 1922 m. grįžo į Lietuvą, gyveno Kaune. 1931 m. su zoologu T. Ivanausku dalyvavo mokslinėje ekspedicijoje į Braziliją.
Susistemino apie 18 000 vabzdžių. Ekspedicijose surinktą apie 30 000 zoologijos eksponatų kolekciją padovanojo Vytauto Didžiojo universitetui, išlikusius eksponatus (apie 11 000 vienetų) saugo Tado Ivanausko zoologijos muziejus. Jo vardu pavadintos 1 drugio ir 2 vabalų rūšys.
Lochuvo dekanatas

Lochuvo dekanatas (lenk. Dekanat Łochów) - tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų.
Mūrinės kalnarūtės augavietė

Mūrinės kalnarūtės augavietė – botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Anykščių rajone, šalia Svėdasų, Miliūniškyje, prie kelio  1210  Butiškiai–Užpaliai  esančiose apleistose senosiose žydų kapinėse. Nykstančio augalo augavietė priklauso Anykščių miškų urėdijos Svėdasų girininkijai. Jos 297 kvartalo 4 ir 27 sklypuose išskirta 5,19 aro teritorija, kurioje ant senų akmeninių pamatų nuo 2003 m. saugoma viena iš Lietuvoje mūrinės kalnarūtės (lot. Asplenium ruta-muraria) augaviečių. 
Mūrinė kalnarūtė yra kalnarūtinių (Aspleniaceaee) šeimos, kalnarūtės (Asplenium) genties augalas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Visžalė. Želia mūrinių, akmeninių tvorų, medžių plyšiuose. Sporas brandina liepą ir rugpjūtį.

Augavietės aplinka

Kapinės užima didžiulį – net 1,5 hektaro – plotą. Didesnė kapinių dalis aptverta mūrine tvora, kuri vietomis jau ištrupėjusi, išgriuvusi, vešliai apsamanojusi, nustelbta krūmokšnių. Mišku virtusiose kapinėse tarp vešlios augmenijos randama dešimtys įvairaus dydžio, skirtingų formų akmeninių ir betoninių antkapinių paminklų. Kalnarūtė kapinėse radusi tinkamas sau augimo sąlygas kalkiniu skiediniu sumūrytų akmenų tvoros plyšiuose. Kalnarūtės pastebimos mažiau saulės apšviestose tvoros šiaurinėje (nuo kelio) ir rytinėje pusėse. Šių tvoros kraštinių ilgis – 124 m. Objektas nuorodomis nepažymėtas. Nuo kelio matyti paminklinis akmuo žydų genocido aukoms atminti.
Juodaraistis

Istorija

Iki 1954 m. – Juodaraisčio apylinkės centras.
Atgimimo sala

Atgimimo sala (uzb. Tiklanish orollari, rus. Остров Возрождения) – Aralo jūroje buvusi sala, dabar dėl spartaus jūros sekimo tapusi pusiasaliu.
1948 m. Aralo jūros viduryje buvusioje Atgimimo saloje įkurta slapta sovietų biologinių ginklų tyrimo laboratorija . Šioje laboratorijoje buvo gaminamas, bandomas ir laidojamas bakteriologinis ginklas. Laboratorija veikė iki 1991 m., žlugus Sovietų Sąjungai ji palikta likimo valiai.
Senkant Aralo jūrai, 2001 metais sala tapo pusiasaliu ir kilo pavojus, kad užkratas iš laidojimo vietų pradės plisti. 2002 m. įvykdytas bendras JAV ir Uzbekijos projektas, kurio metu buvo nukenksminta 10 juodligės užkrato palaidojimo vietų (iš viso apie 100–200 tonų) .
Holomorfinė funkcija

Holomorfinė funkcija matematikoje apibrėžia tokią kompleksinio argumento funkciją, kuri yra kompleksiškai diferencijuojama kiekviename argumento taške (griežčiau, – kiekvieno taško aplinkoje). Diferencijuojamumas kompleksine prasme iš esmės reiškia, kad tai yra glodi funkcija, be galo daug kartų diferencijuojama ir kad ją galima išskleisti Teiloro eilute bet kuriame taške.
Dažnai kaip sinonimas holomorfinei funkcijai naudojamas terminas analizinė funkcija. Tačiau pastarasis iš tiesų tai yra platesnis terminas, nes analizinė funkcija gali būti ir neapibrėžta kompleksinių skaičių aibėje. Arba jis gali būti naudojamas matricų teorijoje, apibrėžiant Teiloro eilute skleidžiamas funkcijas su matriciniais argumentais.
Holomorfinės funkcijos kartais vadinamos reguliariosiomis funkcijomis arba konforminiais atvaizdžiais (atvaizdžiai, nekeičiantys kampų tarp kreivių šeimų).
Terminą holomorfinė pirmą kartą panaudojo du Koši doktorantai, Briot (1817–1882) ir Bouquet (1819–1895). Tai yra junginys dviejų graikų kalbos žodžių ὅλος (holos) reiškiantis „visas, vientisas“ ir μορφή (morphē) reiškiantis „formą, išvaizdą“.
Rašyk.lt

Istorija

2000 m. kilo idėja sukurti svetainę. Svetainė internete pasirodė 2001 metų kovo 1 dieną. Iki 2004 metų spalio svetainė buvo pasiekiama adresu rasyk.kitoks.lt, bet dabar, nors ir senasis adresas tebeveikia, pagrindinis svetainės adresas yra www.rasyk.lt.
Nuo 2002 m. vasaros rašyk.lt autoriai, save vadinantys „rašykais“, kasmet gyvai rengė susitikimus, vadintus „Kūrybos vakarais“, bet 2004 metais susirinkimas virto ir žymiai platesnio masto renginiu, pavadintu „PaRaštėmis“, kuris būna rengiamas du kartus per metus.
Svetainei pradžią davė  Vidmantas Nuolaida. Dabar svetainė turi šešiolika administratorių.
Leidykla Ciklonas 2005 metais rašyk.lt kūrėjų prašymu išleido knygą „rašyk!“, kurioje talpinama 103 geriausi 2001–2004 metais svetainėje patalpinti 73-ijų autorių prozos ir poezijos kūriniai.
Rimvydas Paškauskas

Biografija

1974 m baigė Jonavos 1-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą ir įgijo finansų ir kredito specialybę.
1981–1987 m. Kauno miesto Finansų skyriuje vyresniuoju revizorius inspektorius, 1987–1988 m. – Kauno „Inkaro“ gamyklos Kapitalinės statybos vyr. buhalteris, 1988–1990 m. – Kauno radijo gamyklos vyresnysis inžinierius normuotojas. 1990–1999 m. Jonavos rajono Valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas, 1999–2000 m. Mokesčių policijos departamento Kauno skyriaus vyr. revizorius-viršininkas, 2000–2003 m. narys nuo Lietuvos centro sąjungos, rajono mero pavaduotojas. Jonavos rajono savivaldybės administracijos Centralizuoto biudžetinių įstaigų buhalterinės apskaitos skyriaus vedėjas.
Vedęs; žmona Irena, sūnus Martynas, dukra Vaiva. Gyvena Išoruose (Jonavos rajonas).
Algimantas Ambrazevičius

Biografija

1955 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1960 m. apgynė disertaciją „Plokštės šilumos atidavimo klampių skysčių sraute tyrimas“, technikos mokslų kandidatas, 1984 m. Baltarusijos mokslų akademijos branduolinės energetikos institute apgynė disertaciją „Šilumos mainai rekuperatyviškai grūdinant dujas“, technikos mokslų daktaras
1964-1968 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas. 1955-1990 m. dirbo Fizikinių techninių energetikos problemų institute; 1969-1990 m. Aukštos temperatūros srautų laboratorijos vadovas. Nuo 1991 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto, nuo 1992 m. ir Lietuvos karo akademijos dėstytojas, nuo 1991 m. profesorius.
Darbai apie šilumos mainų įrenginius, plazmotronus, iš plazmos chemijos. 16 išradimų autorius.
Nino Burdžanadzė

Biografija

Tbilisio valstybiniame universitete studijavo teisę, studijas baigė su pagyrimu 1986 m. Nuo 1986 m. iki 1989 m. studijavo Maskvos Lomonosovo universiteto Tarptautinės teisės fakulteto apsirantūroje. 1990 metais apgynė teisės mokslų kandidato disertaciją „Tarptautinių organizacijų ir tarptautinės jūrų teisės problemos" (rus. Проблемы международных организаций и международного морского права), teisės mokslų kandidatė. Nuo 1991 m. Tbilisio universiteto Tarptautinės teisės ir tarptautinių santykių katedros dėstytoja, nuo 1994 m. Diplomatijos laboratorijos mokslo darbuotoja.
Nuo 1991 iki 1992 m. Gruzijos aplinkos apsaugos ministerijos patarėja, nuo 1992 iki 1995 m. Gruzijos parlamento Užsienio reikalų komiteto patarėja, nuo 1995 m. Gruzijos parlamento narė.
Zomba Label Group

Istorija

1971 m. PAR Clive Calder ir Ralph Simon įkūrė kompaniją, kuri išleidinėjo muzikinius įrašus. 1975 m. jie persikėlė į Londoną ir pavadino kompaniją „Zomba“ tuometinės Zambijos sostinės Malavio sostinės garbei. 1981 m. po to, kai kompanija pasiekė JAV, pasivadino „Zomba Recording Corporation“. Jos sudėty tuomet buvo „Jive Records“.
1991 m. „BMG“ nusipirko 25 % „Zomba“ muzikos platinimo dalinio. Calder 1996 m. pardavė 20 % savo dalies „BMG“ kompanijai. 2002 m. „GM“ nenupirko „Zomba Records“ už 3 milijardus JAV dolerių ir „Jive“ kompanijas sujungė į „Zomba Label Group“. Iki tol „Zomba“ buvo didžiausia nepriklausoma įrašų kompanija. „Zomba“ pagrindinis Jungtinės Karalystės leidėjas buvo Steven Howard, kuris dirbo su Iron Maiden, Craig David, o dabar su Bryan Ferry, Roxy Music, Natasha Marsh ir Darcey Bussel.
„Zomba“ dabar yra „Sony Music Entertainment“ padalinys ir ji vadovauja kitoms įrašų kompanijoms. „Zombai“ taip pat priklauso „FirstCom Music“ muzikos biblioteka, „Legacy Recordings“, „Sony Music Entertainment“ katalogų padaliniai.
Francisco de Ulloa

Fransiskas de Uljoa (Francisco de Ulloa; mirė 1540 m.) – ispanų keliautojas, Ernano Korteso nurodymu ištyrinėjęs vakarines Meksikos pakrantes.
Nežinoma nei Uljoa gimimo data, nei vieta. Žinoma tiek, kad dalyvavo trečiojoje Korteso kelionėje po Ramųjį vandenyną, kai šis 1534 m. Santa Kruso (dabar La Paso) įlankos pakrantėje įkūrė koloniją. Kortesas grįžo į Naująją Ispaniją ir Uljoa paliko kolonijos priežiūrą. Tačiau netrukus Peru vicekaralius Antonijus de Mendosa įsakė palikti koloniją.
1539 m. Kortesas surengė ketvirtąją ekspediciją po Ramųjį vandenyną, kuriai vadovauti paskyrė Fransiską de Uljoa. Liepos 8 d. iš Akapulko išvykusi 3 laivų ekspedicija turėjo rasti sąsiaurį, jungiantį abu vandenynus. Manyta, kad tas sąsiauris prasideda Kalifornijos įlankoje (tuomet vadintoje Korteso jūra), o užsibaigia Šv. Lauryno upe. Ties Marijų salomis Uljoa ekspedicija prarado vieną laivą ir tęsė kelionę dviem likusiais. Keliautojai pasiekė apleistą Santa Kruso koloniją, iš ten įplaukė gilyn į Kalifornijos įlanką, kol pasiekė Kolorado upės žiotis. Paskelbęs teritorijas Ispanijos Karūnos valda, Uljoa grįžo į Santa Krusą, apiplaukė Šv. Luko kyšulį ir pasuko į šiaurę Kalifornijos pusiasalio pakrantėmis. 1540 m. balandžio 5 d. Uljoa pasiekė Sedroso salą: iš jos išsiuntė laivą „Santa Ageda“ su pranešimu Kortesui, o pats laivu „Trinidadas“ tęsė kelionę. Tolimesnis Uljoa likimas nežinomas, laivas į Meksiką nebegrįžo.
Fransiskas de Uljoa tapo pirmuoju keliautoju, ištyrinėjusiu Kalifornijos įlanką, pasiekusiu Kolorado žiotis bei Sedroso salą. Nors jo kelionė įrodė, kad Kalifonija yra pusiasalis, o ne sala, tačiau kartografai dar iki pat XVII a. vaizdavo Kalifornijos salą.
Kazys Valentas Žaltauskas

Biografija

K. Žaltauskas 1981 m. baigė Kauno 28-ąją vidurinę mokyklą. 1975-1978 m. mokėsi Kauno keturmetėje dailės mokykloje. 1981 m. įstojo į Valstybinio dailės instituto Pramoninės dailės fakultetą Kaune. Studijavo stiklo ir porceliano katedroje. 1987 m. baigė šį institutą ir įgijo taikomosios dekoratyvinės dailės dailininko specialybę.
Po studijų, 1987-1991 m., dirbo Kauno „Dailės“ kombinate kūrybiniu dailininku, 1992-1994 m. – VDA Kauno dailės institute mokymo meistru. Nuo 1995 m. atsidavė vien kūrybiniam darbui.
Paskutiniaisiais gyvenimo metais dailininkas bylinėjosi su Lietuvos teisėsauga dėl jo neteisėto baudžiamojo persekiojimo, valstybę padavė į Europos Žmogaus Teisių Teismą Strasbūre.
Bijotai

Pavadinimo kilmė

1558 m. Bardžių-Mikniškių dvarelį pasidalino Beata Paškevičienė ir jos sesuo. Paškevičienei atitekusią dalį imta vadinti jos vardu (tarmiškai Bijata) – Bijotais.

Aplinkinės gyvenvietės

KošiaiGirdiškė – 4 km 
 Upyna – 9 km 
 ŠILALĖ – 30 km
Kryžkalnis – 7 km
Poškakaimis 
 SKAUDVILĖ – 8 km
Wacław Sierpiński

Wacław Franciszek Sierpiński (1882 m. kovo 14 d. – 1969 m. spalio 21 d.), lenkų matematikas, gimęs ir miręs Varšuvoje. Studijavęs ir kūręs aibių teoriją, skaičių teoriją, funkcijų teoriją, bei topologiją. Sierpiński publikavo virš 700 straipsnių ir išleido 50 knygų. Trys žinomi fraktalai yra pavadinti jo vardu – Sierpinski trikampis, Sierpinski kilimas ir Sierpinski kreivė, taip pat – Sierpinski skaičiai ir atitinkamai – Sierpiński problema.
Baidaro slėnis

Baidaro slėnis (ukr. Байдарська долина, krym. Baydar uva) – tarpukalnių dubuma Krymo pusiasalio (Ukraina) pietuose, Balaklavos rajone, Krymo kalnų pagrindinio kalnagūbrio priekalnėse, Čiornos upės aukštupyje. Ilgis 16 km, plotis iki 8 km. Būdingi sodai, vynuogynai. Rytinėje dalyje yra Skelos urvas, pietuose slėnis užsibaigia Baidaro Vartų perėja. Baidaro slėniu driekiasi Jaltos–Sevastopolio kelias.
Likopenemija

Likopenemija (angl. lycopenemia) – organizmo pokytis, sukeltas likopeno pertekliaus maiste. Taip gali nutikti valgant pernelyg daug pomidorų, burokėlių, čili pipirų ir panašių vaisių bei uogų. Dėl likopeno pertekliaus kraujyje oda įgauna raudoną atspalvį.
Šklėrių pagrindinė mokykla

Istorija

2007 m. reorganizuota prijungiant prie Trakų vidurinės mokyklos.
Chingy

Chingy (Howard Bailey, Jr.; g. 1980 m. kovo 9 d., Sant Luisas, Misūris) yra JAV (afroamerikiečių) hip – hop muzikos atlikėjas.
Šiuo metu vedęs gyvena Indianapolyje su žmona Ashley Marie F.

Muzikinė veikla

Chingy muzikinėje padangėje pasirodė 2003 metų vasarą su pirmuoju savo hitu „Right Thurr“. Kartu su tokiais Hip-Hop atlikėjais kaip Ludacris, Snoop Dogg (su kuriais Chingy išleido antrąjį singlą „Holidae In"). Chingy pasiekė Hip-Hop’o aukštumas dar tą pačią vasarą, kai jo albumas Jackpot keliolika savaičių sukosi topų viršūnėse. Debiutinis albumas buvo parduotas 3 milijonų tiražu (Vien Jungtinėse Amerikos Valstijose)
Nepaisant didelio pasisekimo debiutiniu albumu, vėliau kilę skandalai su Ludacris, Nelly smarkiai numušė reperio reitingus. Antrasis jo albumas „Powerballin'“ (išleistas 2004 m. pabaigoje) nebuvo toks populiarus kaip debiutinis „Jackpot“.
Po dvejų metų pertraukos Chingy sugrįžo su 3-iuoju albumu „Hoodstar“. Po pasirodymo prekyboje 2006 m. rugsėjo 19 d.), albumas jau pasiekė platininio statusą.
2007 m. kovo 14 d. svetainė AllHipHop.com paskelbė, kad Chingy grįžta į reperio Ludacris kompaniją „DTP“ („Disturbing Tha Peace“), su kuria Chingy atsisveikino dar 2004 m.
Reperis ruošiasi išleisti savo 4-ąjį albumą Love It or Hate It jau 2007 m. gruodžio 11 d.

Kinas

Chingy kaip ir daugelis garsiausių muzikos atlikėjų Jungtinėse Amerikos Valstijose laimę panoro išmėginti ir kino pasaulyje. Tiesa, ryškesnių vaidmenų jis dar negavo, bet pasinaudojo proga pasireklamuoti filme „System Within“, tiesa, nors jis nufilmuotas jau 2005 metų pabaigoje, DVD formate filmas buvo išleistas tik 2007 m. pradžioje. Filmas nesulaukė didesnio populiarumo.
Kiek vėliau Chingy suvaidino filme „Pats baisiausias filmas 4“ („Scary movie 4“), kuriame jo vaidmuo buvo suvaidinti save sėdintį merginų apsuptyje. Jo vaidmuo nebuvo ilgas (vos kelios sekundės).
Kristina Zborovska

Biografija

Martyno Zborovskio ir Anos Konarskos duktė.
Spalio 9

Vardadieniai

Dionizas – Virbutas – Gedimtas – Virgailė
Bankininkystė Prancūzijoje

Bankininkystės sektorius Prancūzijoje yra mažiau išvystytas nei JAV ar Jungtinės Karalystės, nes jose finansų rinkos yra pagrįstos anglosaksiškąja sistema. Vakarų Europoje – Vokietijoje, Prancūzijoje bei Japonijoje visas reikalingas funkcijas atlieka bankai. Pastarosioms šalims būdinga bankinė sistema. Prancūzijoje bankai užsiima finansų maklerio ir draudimo įmonių veikla bei teikia investicinių fondų valdymo paslaugas. Jie taip pat aprūpina įmones finansiniais ištekliais, tarpininkauja rinkoje atliekant operacijas ir dalyvauja stambiais akcininkais įmonių veikloje, o anglosaksiška sistema paremta atvira finansinių priemonių apyvarta ir rinka, per kurią pritraukiama didesnė dalis finansavimo. Pastaroji sistema likvidesnė, skaidresnė ir labiau išvystyta nei žemyninė, kuri yra pagrįsta bankais. Kadangi JAV ir JK paplitusi aglosaksiškoji sistema, tai joje į vertybinius popierius investuoja paskiros investicinių fondų valdymo bendrovės, draudimo bendrovės bei privataus kapitalo bendrovės.  Prancūzijos bankininkystės pramonės turto ir grynos vertės santykio (finansinio sverto) vidurkis 2008 m. siekė 28 prieš 1, o trumpalaikių įsipareigojimų suma sudarė 60 % Prancūzijos bendro vidaus produkto arba 128 % valstybės skolos.