Rachel Weisz

Šeima

Reičel gimė Londone, išradėjo iš Vengrijos George Weiszo, ir iš Austrijos kilusios psichoanalitikės Edith Ruth šeimoje. Jos tėvai atsidūrė Didžiojoje Britanijoje prieš prasidedant Antrajam pasauliniam karui, kai jų giminės buvo priverstos emigruoti dėl nacių persekiojimo: jos tėvas bei motinos senelis buvo žydai. George Weiszas yra žinomas tuo, kad išrado raspiratorių, aprūpinantį save patį deguonimi bei sausumos minas aptinkančią mašiną.
Reičel turi jaunesnę seserį Minnie, kuri yra fotografė ir meno renginių kuratorė.

Mokslai

Po tėvų skyrybų Reičel mokėsi Šiaurės Londono koledže bei Šventojo Pauliaus mergaičių mokykloje. Ši mokykla buvo laikoma prestižine, o vienoje klasėje su ja mokėsi vėliau taip pat aktore tapusi Emily Mortimer.
Reičel yra apibūdinusi save kaip prastą mokinę, kurios požiūrį, sulaukus 16, pakeitė literatūros mokytoja.
Baigusi mokyklą, ji įstojo į Kembridžo universiteto „Trinity Hall“ mokyklą, kurioje studijavo menus bei pradėjo vaidinti įvairiuose spektakliuose. Būtent ji buvo viena iš dramos trupės „Cambridge Talking Tongues” įkūrėjų ir aktyvių jos dalyvių.
Besimokydama universitete, Reičel laikė save radikalia feministe, tačiau jos vaidyba netruko būti pastebėta ir įvertinta. 1991 m. ji laimėjo „Guardian Student Drama“ apdovanojimą Edinburgo festivalyje už vaidmenį pjesėje „Slight Possession“.

Modelio karjera

Sulaukusi 14, Reičel tapo modeliu. Jos nuotraukos buvo spausdinamos žurnaluose „insideKENT“, „Vogue” ir „Esquire“.
Būtent ji pakeitė britų manekenę Kate Moss kompanijos „Burberry“ reklaminėje kampanijoje.
2005 m. Reičel tapo kosmetikos kompanijos „Revlon“ reklaminiu veidu.
Nuo 2010 m. ji – „L'Oréal“ ambasadorė.
Yra dizainerio Narciso Rodriguez mūza.

Vaidmenys kine

Reičel pirmą kartą į save kino visuomenės dėmesį patraukė dar 1985 m., bet ne dėl vaidybinių sugebėjimų, o dėl atsisakymo vaidinti juostoje „King David” kartu su Richard Gere. Sprendimą neleisti jai vaidinti filme priėmė jos tėvai.
1992 m. ji debiutavo TV filme „Advocates II“ bei keliais vaidmenimis TV serialuose „Inspector Morse“ bei „Scarlet and Black“, kuriame vaidino kartu su Evanu Makgregoru.
Kine Reičel debiutavo 1994 m. epizodiniu vaidmeniu filme „Death Machine”. Pirmąjį didesnį vaidmenį ji gavo 1996 m. juostoje „Chain Reaction“ su Keanu Reeves ir Morgan Freeman. Vėliau ji vaidino režisieriaus Bernadro Bertolucci juostoje „Stealing Beauty“.
Reičel karjeros lūžiu tapo 1999 m. pasirodęs filmas „Mumija“ bei 2001 m. sukurtas tęsinys „Mumijos sugrįžimas“, kuriuose ji vaidino kartu su Brendanu Freizeriu. Abu filmai buvo labai pelningi ir išgarsino jame vaidinusius aktorius visame pasaulyje. Vis dėlto vėliau aktorė atsisakė vaidinti trečiojoje filmo dalyje ir vaidmuo atiteko Marijai Belo.
2000 m. Reičel buvo galima išvysti filme „Beautiful Creatures“, 2001 m. – „Priešas prie vartų“, o 2002 m. – komedijoje su Hju Grantu „About a Boy“. Pastarąjį filmą režisavo jos buvęs kurso draugas Kembridže Chris Weitz.
Po metų ji vaidino John Grisham romano „The Runaway Jury” adaptacijoje kartu su Dastinu Hofmanu, John Cusack ir Gene Hackman, tačiau 2004 m. sukurta komedija „Envy“ su Benu Stileriu, Džeku Bleku ir Kristoferiu Volkenu buvo komerciškai nesėkminga. Nepaisant to, 2005 m. sukurta John le Carre romano „The Constant Gardener“ adaptacija buvo liaupsinama kritikų ir pelnė aktorei Oskarą bei eilę kitų apdovanojimų.
2006 m. Reičel nusifilmavo savo vyro Darreno Aronofsky romantinėje dramoje „The Fountain“, tačiau kritikai šį vaidmenį pavadino „mažiau įtikinamu“ nei ankstesnieji darbai.
2008 m. Reičel turėjo vaidinti juostoje „Keista Bendžamino Batono istorija“, tačiau dėl nesutarimų su filmų kūrėjais pastarieji pasirinko Kate Blanchett. 2010 m. Kate nukonkuravo ją dar vieną kartą – Ridlio Skoto filme „Robinas Hudas“.
2009 m. režisieriaus Alejandro Amenabar istoriniame filme „Agora“ ji atliko pagrindinį vaidmenį, o 2012 m. filmavosi režisieriaus Terrence Malick juostoje „To the Wonder“, tačiau vėliau jos scenos į galutinę filmo versiją nepateko.
2013 m. Reičel atliko Evanoros vaidmenį juostoje „Ozas: didingas ir galingas“.

Vaidmenys teatre

Teatre Reičel proveržiu tapo vaidmuo Gielgudo teatre pjesėje „Design for Living“, pirmą kartą atliktas 1994 m. už jį aktorė buvo apdovanota perspektyviausios aktorės prizu. 1999 m. jos vaidmenys spektakliuose „Suddenly Last Summer“ ir „The Shape of Things“ taip pat buvo liaupsinami kritikų.
2013 m. spalio – 2014 m. sausio mėnesiais ji atlieka vaidmenį Brodvėjaus spektaklyje „Betrayal“.

Asmeninis gyvenimas

2001 m., dirbdama Londono „Almeida” teatre, spektaklyje „The Shape of Things”, Reičel susipažino su JAV prodiuseriu ir filmų režisieriumi Darren Aronofsky. Sekančiais metais persikėlė pas jį į Niujorką, o 2005 m. susižadėjo. 2006 m. jiems gimė sūnus Henry Chance, tačiau 2010 m. pora paskelbė apie santuokos pabaigą.
2010 m. pabaigoje Reičel ėmė susitikinėti su aktoriumi Daniel Craig. 2011 m. birželį jie susituokė Niujorke privačioje ceremonijoje, kurioje dalyvavo jos sūnus, Danielio dukra ir 4 svečiai.
Nuo 2011 m. Reičel yra ir JAV pilietė.

Populiarumas

Pradėjusi populiarėti kaip aktorė, Reičel tapo nuolat renkama į įvairių žurnalų ar interneto puslapių seksualiausių moterų sąrašus.

Teatras

1991 m. Reičel pelnė „Student Drama Award” Edinburgo festivalyje už vaidmenį spektaklyje „Slight Possession“.
1994 m. ji buvo apdovanota „London Critics' Circle Award” už pjesę „Design for Living“ kaip perspektyviausia nauja aktorė. 2009 m. ji vėl pelnė šį apdovanojimą, tik jau kaip geriausia britų aktorė už vadmenį spektaklyje „A Streetcar Named Desire“.
Už šį vaidmenį tais pačiais metais ji buvo apdovanota „Olivier Award“ prizu.