google/wiki40b huggingface dataset:
Stanislavas Ožarovskis

Biografija

Paskutinio Karūnos didžiojo etmono Petro Ožarovskio ir Elžbietos Pacaitės, Pinsko seniūno Petro duktės sūnus. Karūnos taurininko Jurgio ir generolo-majoro Kajetono brolis. Kavalerijos generolo Adamo ir Kamedulos misijonieriaus Viktoro įbrolis. Vedęs nebuvo, palikuonių neturėjo.
Kovojo sukilimo metu kaip pėstininkų regimento vadas.
Palaidotas Bžoze, Radomo paviete.
Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba

Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba – Vilkaviškio rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 27 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Karolina Žernytė

Biografija

2006–2012 m. mokėsi Lietuvos muzikos akademijoje, kur įgijo aktorės lėlininkės specialybę (magistras – 2012 m.). 2010–2012 m. dirbo aktore lėlininke Kauno valstybiniame lėlių teatre.

Kūrybinė veikla

2010 m. birželį debiutavo kaip režisierė (idėjos autorė, libreto bendraautorė ir aktorė) su diplominiu spektakliu akliesiems ir regintiesiems „Bitinėlio pasakos šešiems pojūčiams“. 2011 m. laimėjus Europos Sąjungos paramos fondo „Veiklus jaunimas“ finansavimą, spektaklis vaidintas visoje Lietuvoje aklųjų ir silpnaregių bendruomenėms, bibliotekose, mokyklose ir kitose visuomeninėse įstaigose. 2013 m. gavus Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos paramą programoje „Kultūros projektai, skatinantys teigiamą meno poveikį žmogaus sveikatai ir socialinei gerovei“, spektaklis vėl vaidintas Lietuvos regionuose, Karolina Žernytė vedė seminarus apie pojūčių teatrą vietinėse kultūros, socialinės globos ir edukacijos įstaigose.
Kovo 30

Vardadieniai

Anelė – Ferdinandas – Gvidas – Gvidonas – Meda – Nelė – Virmantas
Megakarioblastas

Megakarioblastas – stambų branduolį ir bazofilišką citoplazmą turinti ląstelė. Iš jų, hemopoezės metu, ryškiai pakintant branduoliui (labai padidėja ir segmentuojasi) ir citoplazmai, formuojasi megakariocitai.
Iš megakariocitų citoplazmos kaulų čiulpuose formuojasi kraujo plokštelės. Jų ląstelėse be įprastų organelių, atsiranda negrūdėtojo endoplazminio tinklo kanalų, ties kuriais megakariocito citoplazmos gabalėliai atitrūksta ir virsta kraujo plokštelėmis.
Algirdas Zigmas Lapėnas

Algirdas Zigmas Lapėnas (1944 m. liepos 10 d. Panevėžys – 1993 m. rugpjūčio 14 d. Vilnius) – Lietuvos teatro aktorius, režisierius.

Biografija

1958–1962 m. lankė Panevėžio dramos teatro vaidybos studiją (vadovas Juozas Miltinis), vaidino šiame teatre. 1967 m. baigė režisūrą Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos institute. 1967–1977 m. Lietuvos dramos teatro režisierius, 1981–1993 m. šio teatro aktorius. 1977–1981 m. režisavo Lietuvos rusų dramos teatre.
Mary Leakey

Biografija

Vyras Luisas Likis, sūnus Ričardas Erskinas Likis. 1930-1936 m. Kembridže studijavo archeologiją ir geologiją, dirbo archeologijos ekspedicijose. 1936 m. išvyko į Keniją.

Mokslinė veikla

Atrado mioceno epochos primato prokonsulo (Proconsul africanus), zindžantropo (Australopithecus boisei) fosilijas, australopitekų pėdų įspaudus vulkaniniame tufe Laetoli (Tanzanija).
Alnaštyno apygarda

Geografija

Alnaštyno apygarda apėmė pietinę Rytų Prūsijos provincijos dalį, ribojosi su Karaliaučiaus ir Gumbinės apygarda.

Istorija

Alnaštyno apygarda įsteigta 1905 m. reorganizuojant krašto valdymą. Ją sudarė nuo Karaliaučiaus apygardos atskirtos Alnaštyno apskritis, Neidenburgo apskritis, Ortelsburgo apskritis, Osterodės apskritis, Rešliaus apskritis ir nuo Gumbinės apygardos atskirtos Johanisburgo apskritis, Lėciaus apskritis, Luko apskritis ir Zensburgo apskritis. 1920 m. dalis Neidenburgo apskrities ir kelios Osterodės apskrities gyvenvietės iki 1939 m. buvo atiduotos Lenkijai. Po karo 1945 m. visa apygarda atiteko Lenkijai, nuo 1999 m. apskrities teritorija įeina į Varmės–Mozūrų vaivadiją.
ISSN

International Standard Serial Number (ISSN, liet. Tarptautinis standartinis serialinio leidinio numeris) – unikalus tarptautinis standartinis aštuonių skaitmenų kodas, identifikuojantis serialinį (periodinį) leidinį. ISSN numeris 1975 m. adaptuotas kaip tarptautinis ISO 3297 standartas.
Paprastai ISSN kodai priskiriami ISSN Nacionalinių centrų, dažniausiai įsikūrusių šalies nacionalinėse bibliotekose. Šiuos centrus koordinuoja ISSN Tarptautinis centras, esantis Paryžiuje (Prancūzija). Tarptautinis centras yra tarpvyriausybinė organizacija, įkurta 1974 m.
Valčas

Istorija

Miesto teisės Valčui suteiktos 1303 m.
Nora Roberts

Nora Roberts (tikras vardas: angl. Eleanor Marie Robertson, g. 1950 m. spalio 10 d. Silver Spring, Merilando valstijoje) – amerikiečių rašytoja romanistė.
Valentinas Žalkauskas

Biografija

V. Žalkauskas buvo kilęs iš žemės ūkio darbininkų šeimos.
1919–1920 m. buvo kariu savanoriu Lietuvos kariuomenėje, turėjo viršilos laipsnį. 1922 m. Šiauliuose baigė suaugusiųjų vidurinę mokyklą.
1922–1932 m. buvo Žemės ūkio ministerijos tarnautojas: 1922–1926 m. užėmė Marijampolės apygardos žemės tvarkytojo pareigas, vėliau iki 1931 m. buvo Raseinių apygardos žemės tvarkytojo padėjėjas, 1931–1932 m. – Kėdainių apygardos žemės tvarkytojo įstaigos darbuotojas.
1932–1935 m. buvo Teisingumo ministerijos tarnautojas, dirbo anstoliu Kėdainiuose, Šiauliuose.
1935–1940 m. liepos 10 d. – Šiaulių apskrities savivaldybės valdybos narys, ūkio reikalų vedėjas.
1936 m. įsitraukė Į Lietuvos politinį gyvenimą. VI (Šiaulių) rinkimų apygardoje sėkmingai dalyvavo rinkimuose į IV Seimą. Šio Seimo nariu buvo nuo 1936 m. rugsėjo 1 d. iki 1940 m. liepos 1 d., kai Seimas buvo paleistas dėl SSRS okupacijos. Kadencijos laikotarpiu komisijų darbe nedalyvavo. Kartu su kitais Seimo nariais teikė paklausimus Vyriausybei, įstatymų projektus.
V. Žalkausko tolesnis likimas nežinomas.
Samguk laikotarpis

Istorija

Atskira trijų valstybių istorija apžvelgiama atskiruose straipsniuose. Šiame straipsnyje apsiribojama jų tarptautiniais santykiais.

Trijų valstybių tarptautiniai santykiai

Pradiniame periode kiekviena iš trijų valstybių tvarkėsi savojoje teritorijoje, pamažu absorbuodamos vasalines valstybėles. Šis procesas tęsėsi iki pat 5 a pabaigos.
4 a tarptautiniuose santykiuose labiausiai išryškėjo Pekčė, kuri pradėjo nemažus užkariavimus su Kogurio. Tuo metu Silla su pastaruoju sudarė sąjungą.
5 a labiausiai reiškėsi Kogurio, kuris vykdė užkariavimus pietuose, ir galiausiai net užėmė Pekčės sostinę Virjesong (dab. Seulas). Tada Silla sudarė sąjungą su Pekče.
6 a sustiprėjo Silla, kuri absorbavo Kaja, o vėliau sudarė sąjungą su Kinija. 660 ji užėmė Pekčę, o 668 – Kogurio. Taip pereita į Suvienytos Sillos laikotarpį.
Simuliacinis žaidimas

Simuliaciniai žaidimai – kompiuteriniai žaidimai, skirti simuliuoti realią ar įsivaizduojamą realybę. Tokio tipo žaidimai skirstomi į kelias pagrindines kategorijas – statymo ir valdymo, gyvenimo ir sporto simuliacijos.

Statymo ir valdymo simuliacijos

Statymo ir valdymo simuliaciniuose žaidimuose žaidėjas stato, vysto ir valdo išgalvotas visuomenes ar objektus turėdamas ribotą kiekį resursų. Kartais tokių požymių turi ir strateginiai žaidimai. Pagrindinis skirtumas tarp strateginių ir valdymo simuliacijų žaidimų yra tai, jog pastaruosiuose žaidėjas neprivalo nugalėti konkurentą kovoje, o sukurti ilgalaikį procesą.

Gyvenimo simuliacijos

Gyvenimo simuliaciniuose žaidimuose žaidėjas valdo vieną ar kelias gyvybės formas. Tai gali būti susiję su individų santykiais ar atskiros ekosistemos vystymas. Vieni žinomiausių tokio žanro žaidimų yra „The Sims“ serija.

Sporto simuliacijos

Sporto simuliaciniuose žaidimuose yra valdomos įprastų sporto šakų komandos ar žaidėjai. Daugiausiai tokių žaidimų yra sukurta komandinio sporto, lengvosios atletikos ir ekstremalaus sporto srityse. Kai kurie žaidimai leidžia valdyti konkrečius žaidėjus (pvz., „NBA 2K14“), o kituose – vadovauti komandoms (pvz., „Football Manager“). Dažnai šie žaidimai yra pilnai licencijuoti ir juose naudojami tikrų žaidėjų vardai ir komandos.

Kitos simuliacijos

Kitos populiarios tokio žanro temos yra medicinos, pasimatymų, socialinė ir transporto priemonių simuliacijos.
Eritremija

Eritremija – kraujo sistemos liga arba ligų grupė. Pavadinimas susideda iš gr. k. žodžių erythros – raudonas, ir haima – kraujas. Šiai ligai būdingas eritrocitų masės ir hematokrito padidėjimas.
Angloamerikietiškoje literatūroje eritremijos sąvoka kartais vartojama kaip tikrosios policitemijos sinonimas, vokiškoje literatūroje eritremija vadinama reta ūminės mielogeninės leukemijos forma – eritroleukemija. Dėl šių priežasčių eritremijos sąvoka medicinoje nebeturėtų būti vartojama ir turi tik istorinę reikšmę.
BMW 8 serija

BMW 8 serija (kėbulo kodas BMW E31) – kupė, gamintas 1989–1999 m, galintis pasiekti 300 km/h greitį. 1989-ais metais BMW 8 debiutavo Frankfurto automobilių parodoje. Automobiliui sukurti „BMW“ koncernas skyrė pusantro milijardo Vokietijos markių. Jame buvo sumontuotas pirmas V12 motoras bei šešių pavarų mechaninė greičių dėžė.

830i

830i – modelis turėjo 3,0 litrų V8 variklį, nusižiūrėtą iš BMW 530i/730i. Tokių automobilių buvo pagaminta aštuoniolika.

840Ci

840Ci – gamintas nuo 1993-ių vidurio, buvo aprūpintas 4,0 litrų 286-ių AG varikliu. O nuo 1995-ų vidurio į 840Ci buvo pradėtas ir 4,4 litro motoras. Šie modeliai, gaminti iki 1999-ųjų, buvo su 5-ių laipsnių automatine, arba šešių – mechanine greičių dėžėmis.

850i/850Ci

850i – penkialitris 300-ų AG V12, sukurtas 1989-aisiais. Yra manoma, kad „BMW“ nutarė įterpti „C“ raidę, norėdami paįvairinti gana vienodus kodinius „BMW“ modelių vardus, taip tarsi išskirdama naująjį kupė nuo kitų „BMW“ sedanų. 1994-ais į 850Ci buvo montuojamas ir 5,4 litro, 326 AG variklis.

850CSi

850CSi – buvo paimtas iš protopinio M8. Važiuoklė buvo patobulinta standžiomis spyruoklėmis, praplatinti ratai. Priekinis ir galinis bamperiai buvo projektuoti iš naujo, dėl to pagerėjo aerodinaminės automobilio savybės. Keturkampius duslintuvus pakeitė keturi apvalūs, nerūdijantys plieniniai išmetimo vamzdžiai. 850CSi buvo siūlomas su šešių bėgių mechanine dėže, tačiau 1996 m. modelio gamyba buvo sustabdyta dėl naujų oro taršos reikalavimų. Tuomet automobilio kaina JAV buvo peržengusi 100 000 dolerių ribą. Per dešimt gaminimo metų parduota kiek daugiau nei 30 tūkstančių 8-os klasės „BMW“ automobilių.
Apvaršuva

Žymūs žmonės

Kaime gimė žymus išeivijos spaudos darbuotojas, žurnalistas Leonas Jonikas (1891–1969). Iš sodybos XX a. pabaigoje tebuvo likusi augalota vyšnia ir užslinkusi kūdra. Gimtinės vietą žymi paminklinis akmuo.
Jonas Augevičius

Jonas Augevičius (1883 m. sausio 20 d. Šeduva – 1953 m. lapkričio 29 d. Vilis, Šveicarija) – gydytojas, Lietuvos karinis veikėjas. Pulkininkas leitenantas.

Biografija

1909 m. baigė Maskvos universiteto Medicinos fakultetą. Per Pirmąjį pasaulinį karą Rusijos imperijos kariuomenės gydytojas. 1915 m. pateko į vokiečių nelaisvę. 1917 m. grįžęs dirbo Tartu, Tverėje. 1918 m. grįžo į Lietuvą. Likęs lenkų okupuotame Vilniuje dirbo Vilniaus lietuvių komitete, kitose lietuvių organizacijose. 1922 m. išsiųstas į Lietuvą.
Dirbo Kaune ir Kėdainiuose dislokuotuose kariniuose daliniuose. 1927 m. pulkininkas leitenantas. 1927–1931 m. Antrojo artilerijo pulko gydytojas, 1931–1940 m. Antrosios pėstininkų divizijos gydytojas.
TSRS okupavus Lietuvą, 1940 m. spalio 27 d. pašalintas iš 29-ojo šaulių teritorinio korpuso. 1941–1944 m. Kauno valstybinis sanitarijos inspektorius. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1941 m. Kauno komendantūros sanitarijos valdybos viršininkas, Lietuvos apsaugos dalių gydytojas. 1944 m. pasitraukė į Šveicariją. Duktė Irena Augevičiūtė-Kaestli – Šveicarijos lietuvių bendruomenės aktyvistė.
Mieško III Senasis

Biografija

Piastų dinastijos. Boleslovo III Kreivaburnio sūnus, Vladislovo II Tremtinio, Boleslovo II Garbanotojo ir Kazimiero II Teisingojo brolis. 1146 m. dalyvavo jaunesniųjų kun-čių maište prieš vyresnįjį Vladislovą II Tremtinį. Po vyresn. kun-čiu tapusio Boleslovo IV Garbanotojo mirties 1073 m. užėmė Krokuvos sostą.

Valdymas

Siekė sustiprinti kun-čio valdžią, rėmėsi iš D. Lenkijos atsikviestais valdininkais. Dėl to sukilę Krokuvos didikai 1077 m. Mieško III Senajį išvijo (vietoj jo pakvietė Kazimierą II Teisingąjį), Mieško III Senasis pabėgo į Čekiją. 1192 m. susigrąžino D. Lenkiją, Po ilgų kovų 1198 m. atsiėmė Krokuvos sostą iš Kazimiero II Teisingojo įpėdinio mažamečio Lešeko Baltojo. Siekė išsaugoti vyresn. kun-čio instituciją ir Piastų kun-čių vienybę. Suteikė privilegiją Bažnyčiai, skatino kultūros plėtotę.
Janonys (Molėtai)

Istorija

Ukmergės pilies teismo knygoje 1605 metais minimas Janonių arba Janoniškių kaimas Kurklių lauke. XX a. viduryje priklausė Skiemonių parapijai.
1962 m. liepos 13-14 d. vienai šio kaimo merginai – 18 metų Romai Matiukaitei pasirodžiusi Šv. Mergelė Marija. Žmonės ėmė gausiai lankyti tą vietą, o sovietinė valdžia ilgą laiką visaip trukdydavo maldininkams ten patekti. Dabar pasirodymo vietoje pastatyta nedidelė Janonių koplyčia, kurioje pasirodymo dieną kiekvienais metais laikomos mišios.
Žeimių valsčius

Žeimių valsčius buvo vidurio Lietuvoje. Centras – Žeimiai.
Makgadikgadis

Makgadikgadis – grupė druskų lygumų šiaurės Botsvanoje. Didžiausios, Sova(Sowa), druskos lygumos plotas – 5 000 km². Bendras plotas – 16 000 km². Palyginimui, didžiausia pasaulyje druskos lyguma – Ujūnio druskos lyguma Bolivijoje yra 10582 km² ploto.
Kadaise Zambezė, Čiobė ir Okavangas kartu tekėjo į pietus per Makgadikgadį į Limpopo upę. Prieš maždaug du milijonus metų pakilęs reljefas užtvenkė šiai upei kelią į Limpopo ir suformavo milžinišką ežerą. Vėliau geologiniai procesai atėmė iš ežero Zambezės vandenis, o prieš ~10 000 metų kylantis reljefas užkirto Čiobei kelią į pietus. Praradęs intakus ežeras nuseko. Dykuma susiformavo senovinio ežero vietoje.
Dalys lygumų reguliariai užtvindomos, lietinguoju sezonu susiformavę ežerai pritraukia būrius paukščių: pelikanų, flamingų, gandrų.
Nuo 1991 m. vykdoma pramoninė druskos ir natrio karbonato gavyba.
Pagrindinis dykumos vandens šaltinis yra upė Nata (Zimbabvėje vadinama Amanzinyama).
Vakarinėje dalyje išsidėstęs Makgadikgadžio druskų nacionalinis parkas, Sova lygumos šiaurėje – Natos paukščių rezervatas, pietvakariuose – Kubu uola.
Maginė energija

Maginė energija, mana – hipotetinė antgamtinė energija, kuri, dalies tikinčių magija požiūriu, yra panaudojama maginių veiksmų metu.
Mana yra tradicinis terminas, kuris kultūrinėje antropologijoje naudojamas kaip maginės energijos sinonimas. Kartais teigiama, kad sielos ir dvasios yra sudarytos iš manos ar jų substancija su mana glaudžiai susijusi.
Terminas mana yra atsiradęs Okeanijos kalbose (melaneziečių, polineziečių, mikroneziečių). Ten jis reiškė beasmenę jėgą, slypinčią žmonėse, gyvūnuose, augaluose, negyvuose daiktuose, kuri jautriam stebėtojui sukelia nuostabą ar pagarbą. Kultūrinėje antropologijoje ši samprata kartais siejama su pirmykštėmis religijomis.

Mana maginėje fantastikoje

Maginėje fantastikoje (literatūroje, kompiuteriniuose ir stalo vaidmenų žaidimuose) mana paprastai tapatinama su magine energija, kuri laikoma savotišku magams būtinu ištekliu, naudojamu kerint. Pvz., keliama mintis, kad tam tikrose vietose mana generuojama intensyviau, tai lyg savotiški manos šaltiniai, todėl magai ir panašūs kerėtojai stengiasi įsikurti tokiose gausios manos vietose. Žaidimuose manos kiekis matuojamas magijos taškais, manos taškais ar kitokiais vienetais (pvz., žiežirbos „Karių ir magų“ sistemoje).
Jonas Govedas

Jonas Govedas (g. 1950 m. balandžio 30 d. Bury mieste, Anglijoje) – pianistas, vargonininkas, chorvedys, kompozitorius.

Biografija

1952 m. su tėvais iš Anglijos persikėlė į Kanadą – Torontas. 1963–1968 m. mokėsi Michael Power gimnazijoje, lankė Maironio šeštadieninę lietuvių mokyklą. Pas S. Gailevičių mokėsi skambinti fortepijonu, giedojo Šv. Jono parapijos chore (vadovas B. Pacevičius), pradėjo šiam chorui ir akompanuoti. 1968–1972 m. studijavo Toronto universiteto Muzikos fakultete (kompoziciją pas O. Morawetza, chorvedybą pas L. Bradchawa, fortepijoną pas C. Poole’ą) ir įgijo bakalauro laipsnį.
Nuo 1974 m. pradėjo dirbti su chorais Toronte ir Hamiltone – vadovavo, buvo chormeisteris ir koncertmeisteris „Birbynės“, „Volungės“, „Varpo“, „Aro“, buvosios "Šv. Jono",o dabar "Lietuvos Kankinių" parapijos ir mergaičių „Aido“ chorams. Nemažai koncertavo, dalyvavo JAV ir Kanados lietuvių dainų šventėse bei kituose kultūros renginiuose. Kaip pianistas ir vargonininkas akompanuoja chorams ir solistams. Talkino solistėms V. Ziemelytei ir G. Čapkauskienei įrašant plokšteles. Dirba Toronto miesto mokyklose – moko vaikus ir jaunimą dainuoti, akompanuoja chorams ir ansambliams. Buvo 1978, 1983 ir 1991 m. JAV ir Kanados lietuvių dainų švenčių dirigentas Toronte ir Čikagoje, 1991 m. dainų šventės ir repertuarinės komisijos narys. 1975 m. Kanados lietuvių dainų šventės dirigentas, 1988 m. JAV ir Kanados lietuvių tautinių šokių šventės Hamiltone muzikos vadovas ir orkestro dirigentas. 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Kaune ir Vilniuje dirigentas – dirigavo savo kūrinį „Už Lietuvą Tėvynę Motiną“. Į šventę atvyko su Toronto „Volungės" choru (vadovė D. Viskontienė). Lietuvoje dar lankėsi 1991 ir 1997 metais. 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje kartu su D. Viskontienė parengė Toronto jungtinį chorą.
J. Govedas „Tėviškės žiburiuose“ paskelbė straipsnių ir koncertų recenzijų, yra žurnalo „Muzikos žinios“ muzikos komisijos narys. Pagal lietuvių poetų tekstus sukūrė nemaža giesmių ir dainų, daug rašo Kanados mokyklų vaikams ir jaunimui. Giesmė „Viešpaties pasaulis“ išspausdinta 1993 m. žurnalo „Muzikos žinios“ priede. Kalėdinės giesmės „Prakartėlėn skubu“, „Žemėn taiką nešu“ ir „Kalėdinė lopšinė“ Clevelando Dievo Motinos parapijos choro (vadovė R. Kliorienė) įrašytos į kompaktinį diską (1991), dainas ir giesmes „Skamba, skamba kanklės“, „Sakė mane šiokia“, „Subatos vakarėlį“, „Serenada“, „Viešpaties pasaulis“, „Iš Tavo rankos“, „Šventas“, „Dievo avinėlis“, „Už Lietuvą Motiną“, Toronto choras „Volungė" (vadovė D. Viskontienė) įrašė į kasetę (1996).

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Gintaras Kraujelis

Gintaras Kraujelis (g. 1956 m. sausio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas monumentalistas, vitražistas.

Biografija

1975 m. baigė Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinę meno mokyklą. 1983 baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojas Antanas Stoškus. Nuo 1990 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

Kūryba

Sukūrė apie 40 didelių vitražų visuomeniniams ir privatiems interjerams, 200 mažo formato pakabinamų vitražų. Vitražai plono stiklo, vieni abstrakčių kompozicijų, kiti simetriški, su ornamentiniais, figūriniais ar portretiniais motyvas. Nutapė ekspresyvių, abstrakčių kūrinių, natiurmortų gamtos, augmenijos motyvais; šiems būdingos apibendrinto realistinio vaizdo kompozicijos, ramių, nuosaikių spalvų dermės, lyrizmas. Nuo 1983 m. dalyvauja parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje 1993 m., 1996 m., 1997 m., 1998 m., 1999 m., 2002 m., 2003 m., Molėtuose 2004 m. 2007 m. Tapybos paroda Vokietijoje, Bonos Hardbergo rotušėje.
Terespolio-Bresto kelių pasienio punktas

Terespolio-Bresto kelių pasienio punktas (lenk. Przejście graniczne Terespol-Brześć) - Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos kelių transporto pasienio punktas, šalia Terespolio miesto, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje iš Lenkijos pusės ir šalia Bresto miesto, Bresto srityje iš Baltarusijos pusės. Pasienio punktas atidarytas 1972 metais. Pasienio punktas dirba visą parą, ištisus metus. Taip pat netoli šio pasienio punkto yra Terespolio-Bresto geležinkelio pasienio punktas.
Semi Kunatani

Biografija

Nuo 2015 m. atstovauja Prancūzijos klubui Stade Toulousain. 2013 m. pakviestas į Fidžio nacionalinę rinktinę.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Fidžio nacionaline regbio-7 komanda pasiekė finalą, kuriame rezultatu 43-7 nugalėjo Jungtinę Karalystę ir tapo olimpiniais čempionais. Tai pirmasis Fidžio olimpinis medalis.
Albertas Gurskas

Biografija

1962-1968 m. studijavo Vilniaus valstybiniame dailės institute grafikos specialybę. Jo mokytojais buvo A.Kučas, J.Kuzminskis, J.Galkus ir kt.

Veikla

1961-1966 m. – Radijo ir televizijos komiteto prie LSSR ministrų tarybos dailininkas-šriftistas. 1966-1969 m. dirbo Respublikiniame žemėtvarkos projektavimo institute vyresniuoju inžinieriumi-dailininku. Nuo 1969 m. – VDI (dabar – Vilniaus dailės akademija) Dailės pedagogikos katedros vyr. dėstytojas, nuo 1981 m. – vedėjas, nuo 1987 m.- docentas. 1993-2003 m. - Grafikos katedros vedėjas. Profesorius nuo 1993 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys nuo 1970.
Nuo 1987 m. – Lietuvos prezidentūros heraldikos komisijos narys, sukūrė Širvintų ir Užpalių herbus. Nuo 1989 m. – Lietuvos banko pinigų projektavimo ir gamybos komisijos ekspertas, dalyvauja kuriant monetas (litą, eurą), yra 40 proginių monetų autorius. 2005 m. sukūrė šriftą „Palemonas“. 2006 metais išleido knygą „Kaligrafijos ir šrifto pagrindai“. Nuo 2009 m. Europos humanitariniame universitete Vilniuje dėsto kaligrafiją. Nusipelnęs meno veikėjas (1985).

Kūryba

Visai A. Gursko kūrybai būdinga atlikimo precizija ir išbaigtumas, išradinga, apgalvota kompozicija, nepriekaištingas meninis skonis bei laisvas, virtuoziškas braižas. Apipavidalino beveik 40 mokslo, meno, politinės ir pedagoginės literatūros leidinių (už J. Marcinkevičiaus poemos „Siena“ apipavidalinimą (1968 m.) pelnė SSRS ministrų tarybos Spaudos komiteto diplomą).
Ekslibrisus A. Gurskas kuria nuo 1965 m., yra sukūręs jų daugiau nei 30, linoraižinio ir šilkografijos technika. Jie daugiausia šriftiniai, lakoniški, aiškios subalansuotos kompozicijos.
Nuo 1968 m. menininkas dalyvauja dailės parodose Lietuvoje ir užsienyje. A. Gurskas – aktyvus šrifto meno propaguotojas Lietuvoje bei užsienyje (skaitė paskaitas Izraelio bei Vokietijos aukštosiose dailės mokyklose). Jis laikytinas lietuvių kaligrafijos mokyklos pradininku, išugdęs būrį mokinių – šrifto meno propaguotojų (A. Kliševičius, R. Kepežinskas, A. Lisauskienė ir kt.).

Parodos

Nuo 1968 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje: Varšuvoje (1970), Leipcige (1971), Maskvoje (1980), Tel Avive (2005). Prisidėjo organizuojant pirmąsias Lietuvos meninio šrifto ir kaligrafijos parodas (1992, 1997)
Dašoguzo velajatas

Geografija

Velajatas išsidėstęs Turano žemumoje (aukštis iki 209 m), kurios didžiąją dalį užima Karakumai. Klimatas ryškiai kontinentinis, sausringas. Vidutinė sausio temperatūra -6 °C, liepos 27 °C. Per metus vidutiniškai iškrinta ~100 mm kritulių. Šiaurėje yra pelkėta Amudarjos delta ir Sarykamyšo ežeras. Vyrauja dykumų augalija.

Ekonomika

Lengvoji, maisto, metalo apdirbimo pramonė. Drėkinamoji žemdirbystė (medvilnė, javai, vaisiai, moliūginiai). Gyvulininkystė.
PFK Vidima-Rakovski Sevlievo

Istorija

Įkurtas 1922 m. Dalyvavo elito lygos pirmenybėse. 
Išformuotas. Paskelbta apie bankrotą 2015 m. sausio 29 d.