google/wiki40b huggingface dataset:
Auksinė varpa (Pakruojis)

Auksinė varpa – Pakruojo rajono laikraštis, einantis nuo 1951 m. sausio 1 d. Pakruojyje, Vytauto Didžiojo g. 59.

Istorija

Iki 1962 m. vadinosi „Žvaigždė“. 1951–1990 m. buvo LKP Pakruojo rajono komiteto ir LDT leidinys, nuo 1990 m. – Pakruojo rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB Auksinė varpa.
1951–1962 m. ėjo du kartus per savaitę, 1962–1990 m. – tris kartus, nuo 1990 m. – du kartus per savaitę. Tiražas 1951 m. – 1000 egz., 1987 m. – 9600 egz., 1997 m. – 4300 egz. Spausdino Pakruojo spaustuvė, nuo 1979 m. spalio mėn. – ofsetu spaustuvėje „Titnagas“. 1990 m. išleistas literatūros ir meno priedas „Žiemgala“.
Redakcijoje dirbo: Antanas Čalnaris, Audronė Škiudaitė ir kiti.
Riešė (upė)

Pavadinimo kilmė

Upėvardis kildinamas nuo žodžio riešas („sąnarys, jungiantis plaštaką“), tačiau reikšmė, matyt, suteikta pagal archajišką rieš- šaknies reikšmę, vedama iš prokalbės *u̯reik̑o- („besisukantis, sukrypęs, šleivas; sukimasis“), dar plg. šleivas.
Auštrinis

Auštrinis (Audenis, Auštaras) pajūrio lietuvių mitologijoje – šiaurryčių vėjas, stipriausias iš vėjų.
Saulės dukters ir Mėnulio sūnus, pagimdytas žemėje, suptas motulės Saulės, liūliuotas Sietyno, prižiūrėtas žvaigždžių. Švietimo funkcija gretina jį su Aušrine.
Auštrinis budėdavo prie rojaus sodo vartų. Geroms, doroms vėlėms kelią į rojų nušviesdavo Aušrinė, o vėjai Aulaukis ir Pietvys nupūsdavo blogų, neteisingų žmonių vėles.
Pagal A. J. Greimą Auštrinis – Aušrinės pusbrolis. Jis, kaip ir Aušrinė, siejamas su sveikata.
Stratosfera

Stratosfera – antrasis Žemės atmosferos sluoksnis, esantis virš troposferos ir po mezosfera. Stratosferą po 1902 m. atrado prancūzų meteorologas Léon Teisserenc de Bort.

Charakteristikos

Stratosfera driekiasi tarp 10 km ir 50 km aukščio, išskyrus ašigalius, kur ji prasideda apie 8 km aukštyje. Jai būdinga temperatūrinė stratifikacija (susisluoksniavimas): šiltesni sluoksniai viršuje, šaltesni žemiau, tuo tarpu troposferoje atvirkščiai – temperatūra su aukščiu žemėja. Ši pasikeitimas atsiranda ties tropopauze, riba tarp troposferos ir stratosferos.

Temperatūra

Stratosferos temperatūros vertikalus susisluoksniavimas atsiranda dėl ultravioletinio Saulės spinduliavimo, kurį sugėrę viršutiniai sluoksniai įšyla. Viršutinėje stratosferos dalyje temperatūra apie 270 K (-3 °C), gali viršyti 0 °C. Ši riba vadinama stratopauze, po jos temperatūra mezosferoje didėjant aukščiui vėl žemėja.
Stratosferos viršutinis sluoksnis įšyla dėl ozono sluoksnio, kuris sugeria UV spinduliavimą. Kadangi oro tankis statosferoje daug žemesnis nei troposferoje, net nežymus UV spinduliavimas sukelia spartų temperatūros pokytį. Stratosferoje yra didžiausia atmosferos ozono dalis, didžiausias jo tankis apie 22 km aukštyje.

Cirkuliacija

Dėl stratifikacijos stratosfera yra stabili dinaminiu požiūriu – joje nevyksta pastovi konvekcija ir su tuo susijęs atmosferos maišymasis (turbulencija), tačiau vyksta aktyvus horizantalus dujų maišymasis (spartesnis nei vertikalus). Viena iš stratosferos cirkuliacijos charakteristikų yra Kvazidvimetė stratosferos cirkuliacija (QBO, quasi-Biennal Oscillation) atogrąžų regionuose, varoma troposferoje kilusių gravitacinių bangų. QBO sukelia antrinę cirkuliaciją, kuri svarbi ozono bei vandens garų pernašoje.

Kitos savybės

Komerciniai lėktuvai vidutinėse platumose paprastai skrenda apie 10 km aukštyje, apatinėje stratosferos dalyje, nes tai yra aukščiau regiono, kuriame formuojasi orai, tad išvengiama atmosferos turbulencijos (kuri vyksta dėl konvekcijos troposferoje. Skrydyje dažnai juntama turbulencija atsiranda dėl orlaivio perėjimo iš troposferos į stratosferą.
Šiaurinio pusrutulio žiemos metu dažnai pastebimas staigus stratosferos atšilimas, sukeltas vadinamųjų Rosbio bangų (Rossby waves) sugėrimo stratosferoje.

Ozono sluoksnio retėjimas

Pagrindine ozono koncentracijos mažėjimo stratosferoje priežastimi laikomi chlorofluoroangliavandeniliai (CFC), kurie įvairiai naudojami pramonėje, nes yra stabilūs, nebrangūs, nenuodingi, nedegūs ir nesukelia korozijos. Dėl savo stabilumo CFC ilgainiui pasiekia stratosferą, kur veikiant UV spinduliams, chloras, fluoras, bromas išlaisvina aktyvius radikalus, ir sudėtingos cheminių reakcijų sekos galutinis rezultatas yra ozono kiekio mažėjimas. Iki 1996 m. CFC gamyba bei emisijos buvo uždrausta tarptautiniu mastu, tačiau juodojoje rinkoje vis dar gaminami.
Radviliškio apskritis

Radviliškio apskritis buvo vidurio Lietuvoje, į pietryčius nuo Šiaulių. Centras – Radviliškis.
MFK Žalgiris

Istorija

Klubo užuomazgos yra 2010 metai, kai susibūrė MFK Žalgiris komanda, dalyvauvo Moterų A lygos pirmenybėse, bei kituose LFF organizuojamuose futbolo turnyruose. 
2013 m. dalyvavo Pirojoje lygoje, o vėliau pasitraukė iš didžiojo futbolo pirmenybių. Šiuo metu žaidžia salės futbolą.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos

Žalgiris, tai lietuviškas žodis, kurio reikšmė žalias miškas. o istorine prasme, reiškia Žalgirio mūšį.

Apranga

Ekipa žaidžia baltos ir žalios spalvų aprangomis. Pastaruoju metu komandos marškinėliai buvo žaliai balti dryžuoti marškinėliai bei žali arba balti šortai bei kojinės.
Kanuriai

Istorija

Kanurių protėviai į derlingas Čado ežero pakrantes atsikėlė apie VII a. iš šiaurės, kuomet išstūmė arba asimiliavo daugumą vietos tautų, kurios kalbėjo čadinėmis bei Centrinio Sudano kalbomis. Tapę sėsliais žemdirbiais, jie išsiskyrė savo gyvenimo būdu nuo jiems lingvistiškai giminingų tubų ir zaghavų.
Pirmoji kanurių valstybė buvo Kanemas, VII a. įkurtas į šiaurės rytus nuo Čado ežero, kurioje formavosi atskiras kanurių subetnosas kanembu, tačiau didelė dalis jų apsigyveno ir į šiaurės vakarus, vakarus bei pietvakarius nuo ežero. XI a. kanembu priėmė islamą ir sparčiai perėmė arabišką kultūrinę įtaką, kuri atėjo Transsacharinės prekybos keliais.
Kuomet Kanemą XV–XVI a. nusiaubė klajokliai bulalai, kanembu valstybingumo tradiciją perėmė vakariniai kanuriai, kurie sukūrė Borno valstybę, galingiausią regiono karalystę iki pat XIX a. Joje formavosi centrinių kanurių subetnosas. Dar vienas valstybę turėjęs subetnosas buvo mangai, kurie 1736 m. įkūrė Zinderio miestą ir iš čia kontroliavo galingą Damagaramo karalystę.
XIX a. pabaigoje Borno karalystė ir kanurių teritorijos buvo padalintos tarp trijų kolonijinių valstybių ir keturių kolonijinių valdų. Didžioji kanurių dalis atiteko Britų Nigerijai, likusios dalys – Prancūzijos Ekvatorine Afrikai, Prancūzijos Vakarų Afrikai, ir Vokietijos Kamerūnui.
Nigerijos sudėtyje Borno valstybė išlaikė savo tradicinę monarchiją, kuri tęsiama iki mūsų dienų. Maiduguryje reziduojančio monarcho (tituluojamo šehu) simbolinę valdžią pripažįsta ir kanuriai, gyvenantys kitose šalyse. Tuo remdamiesi, kai kurie kanurių nacionalistai kalba apie viso kanurių gyvenamo regiono, Didžiosios Kanowra (532, 460 km²) suvienijimą
Kanuriai yra svarbūs Nigerijos ir Nigerio politikoje. Šiai etninei grupei priklausė tokios asmenybės kaip Waziri Ibrahim, Sani Abacha (Nigerijos valstybės galva 1993–1998 m.), Mamane Oumarou (Nigerio Ministras Pirmininkas), Mamadou Tandja (Nigerio Prezidentas 1999–2010 m.)
Feso susitarimas

Feso susitarimas (arab.:معاهدة فاس), pasirašytas 1912 m. kovo 30 d. Maroko sultono Abdalchafido (Abdelhafid of Morocco), dėl Maroko padalinimo. Šio susitarimo išdavoje, Marokas buvo padalintas į Prancūzijos Maroką ir Ispanijos Maroką.
Vokietija pripažino Prancūzijos ir Ispanijos teritorijas Maroke ir iš Prancūzijos gavo Prancūzijos Ekvatorinės Afrikos kolonijos pelkėtąją vidurio Kongo teritoriją (dabar Kongo Respublika). Šios žemės vadinosi Naujasis Kamerūnas ir iki I pasaulinio karo tapo Vokietijos Kamerūno kolonija. Pagal susitarimą Vokietija Prancūzijai atidavė nedidelę teritoriją į pietryčius nuo Fort Lamy (dabar Čadas), žiūr. žemėlapį čia.
Ispanijai atiteko šiaurinė Maroko dalis: nuo Tanžero iki Meliljos su Rifo kalnais, Atlanto vandenyno pakrantės pietų vakaruose esantis Ifnis ir sritis nuo Dra upės į pietus iki Tarfajos (Jubi kyšulio teritorija).
Šis susitarimas Maroko nacionalistų buvo priimtas kaip išdavystė.
Kinešma

Istorija

Kinešma rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1429 m., kai ją nusiaubė ir sudegino totoriai. 1616 m. Kinešma tapo apskrities centru, o miesto teisės suteiktos 1777 m. Kinešmą 1871 m. pasiekė geležinkelis iš Maskvos. 2003 m. baigtas statyti tiltas per Volgą.
Generolas anšefas

Generolas anšefas (rus. генерал-аншеф, iš pranc. general en chef) – pasenęs aukštas generoliškas laipsnis kai kurių šalių armijose.

Prancūzija

Prancūzijoje generolo anšefo (général en chef) laipsnis pradžioje buvo neformalus titulas generolo leitenanto, vadovavusio kitiems generolams leitenantams ar net maršalams.

Prancūzijos revoliucijos laikais šis rangas buvo suteikiamas divizijos generolo (général de division) laipsnį turintiems generolams, vadovavusiems armijoms. Generolai anšefai dėvėdavo antpečiuose keturias žvaigždes, kai divizijų generolų antpečiai turėdavo tik tris žvaigždes. Laipsnis buvo panaikintas 1812 m., atkurtas Burbonų restauracijos metu ir vėl panaikintas 1848 m.
Trasa Interlagos

Istorija

Trasa buvo pastatyta 1940 m. privačių investuotojų. Po dešimtmečio nuosavybės teises perėmė minicipalitetas. Buvo bandyta trasa modernizuoti, tačiau darbai nebuvo pradėti. Pirmasis Grand Prix įvyko 1973 m., kuriame nugalėjo brazilas Emerson Fittipaldi.

Ypatybės

Pilotai dažnai skundžiasi nelygiu trasos paviršiumi. Kelis kartus trasos šeimininkai bandė pašalinti šiuos trūkumus klodami asfaltą, tačiau dėl grunto ypatybių kelio danga nepasikeitė. Trasa dėkinga savo galimybėmis aplenkti varžovą. Joje yra kelios greitos tiesiosios, o vidurinysis sektorius vingiuotas ir lėtas, todėl reikalauja kompromisinio bolido reguliavimo. Interlagos yra viena iš nedaugelio trasų, kurioje pilotai važiuoja prieš laikrodžio rodyklės kryptį.
Daugiau nuotraukų: wiki

Adresas

Avenida Senador Teotonio Vilela 261

010000-000 Interlagos

Sao Paulo

Brazil
Ojapokė (miestas)

Istorija

Gyventojai šioje vietoje pradėjo kurtis nuo XX a. pr., o Ojapokės savivaldybė sudaryta 1945 m.
Michailas Gusiatinas

Michailas Gusiatinas (g. 1947 m. vasario 2 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

Biografija

Augo „Baltijos“ stadiono rajone, prie Žvejybos Uosto. Kai į tuometę 6-ąją vidurinę mokyklą fizinio lavinimo mokytoju atėjo dirbti futbolo treneris A. Špokas, jis pakvietė M. Gusiatiną į futbolo treniruotes. Žaidė visų amžių – vaikų, jaunučių, jaunių – Klaipėdos rinktinėse, kol 1966 m. jam pasiūlyta žaisti meistrų „Granite“. Į reprezentacinę miesto komandą „Atlantą“ pakvietė treneris Algirdas Klimkevičius, šiame klube jis žaidė iki 1976 m. 1977–1979 m. dar žaidė Lietuvos čempionate rungtyniavusiame „Granite“, su kuriuo 1978 m. tapo LTSR čempionu.
Dirbo Klaipėdos mėsos kombinate paukščių perdirbimo cecho mechaniku. Po trejų metų šiame kombinate, komandos draugas Juozas Žvinakevičius pasiūlė tapti jūreiviu, kuriuo dirbo 17 metų. 2007 m. vadovavo „Progreso“ bendrovei.
Vyresnysis brolis Martinas Gusiatinas irgi gerai žaidė futbolą, žaidė Kauno „Politechnikos“ vienuolikėje, buvo pakviestas į Lietuvos jaunimo rinktinę. Žmona Liudmila, du sūnūs: Vitalijus ir Vladimiras.
Anadyrio žemuma

Anadyrio žemuma (rus. Анадырская низменность) – didelė žemuma šiaurės rytų Azijoje (Rusijoje), Čiukotkoje, Anadyrio upės slėnyje. Iš vakarų apribota Pėkulnėjaus ir Rarytkino kalnagūbrių, rytuose skalaujama Anadyrio įlankos, šiaurėje ribojasi su Čiukčių kalnynu, pietuose – su Koriakų kalnynu. Ilgis – 270 km. Būdingas lygumų reljefas (aukštis iki 100 m) su izoliuotais masyvais (Uškano kalvagūbris, Auksinis kalnagūbris). Visur paplitęs amžinasis įšalas, gausu termokarstinių ežerų. Būdinga krūmynų ir žolinė tundra, pietuose pereina į miškatundrę.
Žemumą kerta šios upės: Anadyris, Velikaja, Kančalanas, Tumanskaja, Tretja.
Enciklopedija

Enciklopedija – rašytinis žinių rinkinys. Žodis yra kilęs iš graikiškų žodžių εγκύκλιος παιδεία (enkyklios paideia), reiškiančių žinių sukimasį.
Enciklopedija gali būti bendra (angliškoji Encyclopædia Britannica ar vokiškoji Brockhaus) arba specializuota tam tikrai sričiai (pavyzdžiui, medicinos, filosofijos ar teisės).
Kai kurios enciklopedijos plačiai perteikia bendras sritis per kultūrinę, etninę ar tautinę perspektyvą (pavyzdžiui, Didžioji Tarybinė Enciklopedija ar „Encyclopedia Judaica“). Dalis žodynų taip pat gali būti priskirti specializuotoms enciklopedijoms.
Informacija enciklopedijose organizuojama tam tikra tvarka, dažniausiai atskirus straipsnius išdėstant abėcėlės tvarka arba skirstant informaciją į hierarchines kategorijas. Abėcėlinis informacijos išdėstymo principas yra labiausiai paplitęs, ypač spausdintose bendro pobūdžio enciklopedijose.
Joseph Klausner

Biografija

Gimė 1874 m. rugpjūčio 20 d. Valkininkuose. XX a. pradžioje kartu su šeima išvyko gyventi į Odesą, kur mokėsi žydų mokykloje bei dalyvavo įvairiose mokslo, literatūros ir sionizmo visuomeninėse organizacijose. 1912 m. pirmą kartą nuvyko į Palestiną, į kurią persikėlė gyventi 1919 metais. 1925 m. tapo Jeruzalės universiteto Hebrajų literatūros profesoriumi. Gyvendamas Jeruzalėje aktyviai dalyvavo sionistiniame judėjime. 1949 m. kandidatavo į prezidentus pirmuosiuose Izraelio prezidento rinkimuose, tačiau pralaimėjo būsimam prezidentui Chaim Weizmann, balsais 83 prieš 15. Už savo nuopelnus žydų literatūrai buvo apdovanotas įvairiais apdovanojimais. Mirė 1958 m. spalio 27 d. Jeruzalėje.
Konstantinas Kukevičius

Konstantinas Benediktas Antanas Kukevičius (lenk. Konstanty Kukiewicz, 1818 m. gegužės 21 d. Vilnius – 1840 m. kovo 3 d. Verkiai) – Lietuvos tapytojas, grafikas.

Biografija

Studijavo tapybą Vilniaus universitete pas J. Rustemą, 1835-1839 m. – Peterburgo dailės akademijoje pas Aleksandrą Zauerveidą.

Kūryba

Nutapė 32 buitinio žanro paveikslus iš karių gyvenimo („Kareiviai miške prie laužo“ 1836 m., „Husaras ant žirgo“ 1837 m.), paprastų žmonių („Žydai kontrabandininkai, poilsiaujantys Vilniaus apylinkėse“ 1839 m.) gyvenimo, Verkių rūmų interjerų ir eksterjerų. Sukūrė litografijų, kuriose vaizdavo vargingų miestelėnų, amatininkų, smulkių pirklių buitį, gatvės gyvenimą („Knygų pardavėjas“, „Senų drabužių pardavėjas“, „Kepurių pardavėjas“, „Malkų pjovėjai“; visos išspausdintos albume „Vilnius 1840-aisiais metais“), piešinių („Muštynės smuklėje“, „Senis lietuvis“, „Didžioji gatvė Vilniuje“, „Poeto Juozo Kristalevičiaus portretas“ 1839 m.). Kūriniai realistinės plastikos, nesudėtingos kompozicijos ir kolorito, eskizinio piešinio. Piešiniams būdinga taikli personažų charakteristika, satyros bruožai.
Vytautas Šlapkauskas

Vytautas Šlapkauskas (g. 1953 m. birželio 27 d. Kybartuose, Vilkaviškio raj.) – Lietuvos edukologas, teisės filosofas, teisės sociologas, MRU profesorius.
1992 m. Vytautas Šlapkauskas VU apgynė pedagogikos kandidato (socialinių mokslų daktaro) disertaciją tema “Vientiso astronominės Visatos vaizdo sudarymo V-XII klasių moksleiviams problemos”, paskelbė per 50 mokslinių publikacijų, iš jų yra per 30 mokslinių straipsnių autorius, 15 knygų (vadovėlis, monografijos, mokymo metodinės priemonės) bendraautoris ir autorius.
1988–1992 m. buvo Pedagogikos mokslinio tyrimo instituto Gamtos ir matematikos dalykų mokymo sektoriaus, po to – Bendrojo lavinimo mokyklų laboratorijos jaunesnysis mokslinis bendradarbis (1988–1991 m.), Profiliavimo ir diferencijavimo grupės vadovas (nuo 1991 m.), Pedagogikos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis (nuo 1992 m.). 1994–2001 m. – Lietuvos filosofijos ir sociologijos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis (antraeilėse pareigose), socialinės deviacijos problemų tyrėjas nuo 1996 m. 1997–1999 m. Vytautas Šlapkauskas – LKKI Pedagogikos ir psichologijos katedros dėstytojas, docentas (nuo 1998 m.), Lietuvos teisės akademijos (dabar – Mykolo Romerio universiteto) Teisės filosofijos katedros docentas (nuo 1998 m.), profesorius (nuo 2007 m.). Nagrinėja teisės sociologijos ir teisės filosofijos problemas.
Sąjunga (JAV)

Jungtinių Valstijų pilietinio karo metu, Sąjunga buvo vadinama federalinė Jungtinių Amerikos Valstijų valdžia. Jungtines Valstijas tuo metu palaikė 23 valstijos, kurios nedalyvavo kitų vienuolikos valstijų bandyme atsiskirti nuo JAV ir sudaryti Amerikos Valstijų Konfederaciją. Nepaisant to, kad Sąjungos valstijas sudarė tiek JAV vakaruose esančios valstijos, tokios kaip Kalifornija, Oregonas, o po 1864 metų ir Nevada, tiek valstijos laikomos JAV vidurio vakarų dalimi, Sąjunga tiek pilietinio karo metu, tiek ir dabar yra dažnai vadinama tiesiog Šiaurės valstijomis („Šiaurė”).
Romas Kaunietis

Biografija

1949 m. tėvus ištrėmus į Sibirą slapstėsi. 1965 m. baigęs Panevėžio politechnikumą dirbo miesto gamyklose, 1970–1985 m. – įvairių regionų kaimo statybose. 1991–2006 m. dirbo valstybės tarnyboje.
1965–1970 m. užrašinėjo tremtinių ir politinių kalinių prisiminimus, vėliau rinko medžiagą apie Aukštaitijos partizanus ir jų ryšininkus, NKVD, MGB, KGB nusikalstamą veiklą Aukštaitijoje. Prasidėjus atgimimui dalį surinktos medžiagos paskelbė Panevėžio Sąjūdžio skyriaus laikraštyje „Laisvės žodis“. 1996–2008 m. išleido 8 knygas su archyvų dokumentais, paremtais paaiškinamaisiais straipsniais, gausiomis partizanų, ryšininkų ir rėmėjų nuotraukomis, bunkerių schemomis.
Kauno rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Kauno rajono savivaldybės taryba – Kauno rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.

Veikla

Rajono meru išrinktas Donatas Jankauskas, jo pavaduotoju Augustas Venslauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Zigmas Puišys.
Anykščių Antano Vienuolio progimnazija

Istorija

Anykščių Antano Vienuolio gimnazija išaugo iš 1922 m. rugsėjo 1 d. vienuolių įsteigtos pradžios mokyklos. 1947 m. įkurta pirmoji septynmetė mokykla, 1967 m. ji reorganizuota į vidurinę mokyklą, tapo 2-ąja vidurine mokykla. 1980 m. įvestas sustiprintas matematikos mokymas. 1982 m. mokykla pavadinta rašytojo Antano Vienuolio vardu. 1994 m. mokyklai suteiktas realinės gimnazijos profilis. 1995 m. įsteigtos humanitarinės gimnazijos klases. 1997 m. A. Vienuolio vidurinei mokyklai suteiktas realinio ir humanitarinio profilių gimnazijos statusas. 1998 m. mokykla išleido pirmąją gimnazistų laidą.
2013 m. rugsėjo 1 d. gimnazija perorganizuota į progimnaziją.
Daiktinis įrodymas

Daiktinis įrodymas – daiktas, kuris savo ypatingomis savybėmis arba pačiu savo buvimu gali būti priemonė turinčioms bylai reikšmės aplinkybėms nustatyti (LR CPK 204 str.). Asmuo, prašantis teismą išreikalauti kokį nors daiktą kaip įrodymą, turi tą daiktą aprašyti, nurodyti pagrindą, kuriuo remiantis manoma, kad tą daiktą turi tas asmuo, priežastis, dėl kurių pats negali jo pateikti, ir aplinkybes, kurios gali būti nustatytos padedant šiam daiktiniam įrodymui (LR CPK 205 str.).

Išreikalavimo ir pateikimo tvarka

Daiktiniai įrodymai, kurių teismas reikalauja iš fizinių asmenų ar juridinių asmenų, pateikiami per teismo nustatytą terminą tiesiogiai teismui (LR CPK 206 str. 1 d.). Teismas gali duoti prašančiam išreikalauti daiktinį įrodymą asmeniui liudijimą, patvirtinantį teisę gauti tą įrodymą, kad įrodymas būtų pateiktas teismui. Fiziniai asmenys ar juridiniai asmenys, neturėdami galimybės pateikti reikalaujamą daiktą arba negalėdami jo pateikti per teismo nustatytą terminą, privalo pranešti apie tai teismui nurodydami priežastis.

Nepateikimo pasekmės

Jeigu dėl priežasčių, kurias teismas pripažįsta nesvarbiomis, per nustatytą terminą neįvykdytas teismo reikalavimas pateikti daiktinį įrodymą ir nepranešta teismui apie tai, kad jo negalima pateikti, kaltiems asmenims gali būti skiriama iki 1 000 litų bauda. Baudos paskyrimas neatleidžia nuo pareigos pateikti teismo reikalaujamą daiktą (LR CPK 207 str.).

Laikymo tvarka

Daiktiniai įrodymai laikomi byloje arba pagal specialų aprašą perduodami į teismo daiktinių įrodymų saugojimo kamerą (LR CPK 208 str. 1 d.).
Atskirais atvejais daiktiniai įrodymai, teismui juos apžiūrėjus ir ištyrus, gali būti iki bylos baigimo grąžinami tiems asmenims, iš kurių jie buvo gauti, jeigu šie asmenys to prašo ir jeigu galima tokį prašymą patenkinti be žalos bylos išnagrinėjimui.
Daiktiniai įrodymai, kurių negalima atgabenti į teismą, saugomi jų buvimo vietoje. Tokiu atveju turi būti atliekama apžiūra LR CPK Kodekso 210 straipsnio nustatyta tvarka.
Teismas imasi priemonių, kad daiktiniai įrodymai būtų išsaugoti nepasikeitę. Su daiktinių įrodymų saugojimu susijusios išlaidos tenka šių įrodymų saugojimu suinteresuotam asmeniui.

Tyrimas

Daiktinius įrodymus apžiūri teismas. Jie taip pat parodomi dalyvaujantiems byloje asmenims, o reikiamais atvejais – ekspertams ir liudytojams. Asmenys, kuriems parodyti daiktiniai įrodymai, gali atkreipti teismo dėmesį į kurias nors aplinkybes, susijusias su apžiūra. Jų pareiškimai įrašomi į teismo posėdžio protokolą (LR CPK 209 straipsnis).
Belfastas

Istorija

Belfastas žinomas nuo XII amžiaus. 1912 m., kai mieste buvo pastatytas garsusis laivas „Titanikas“, Belfasto laivų statykla buvo didžiausia pasaulyje. Po 1921 m., kai Airijos Respublika gavo nepriklausomybę, mieste dažni religiniai konfliktai tarp katalikų ir protestantų.

Pavadinimo kilmė

Airių kalba Béal Feirste reiškia „Farseto upės žiotys“ – būtent prie Farseto buvo įkurta pirmoji tvirtovė, aplink kurią vėliau kūrėsi miestas.
Svefbertas

Svefbertas (angl. Swæfberht) – Esekso karalius (715–738 m.). Svechardo sūnus, Svefbertas tapo Esekso karaliumi ir Selredo bendravaldžiu. 738 metais jis mirė.
Sėjėjas (žurnalas)

Istorija

Leidėjas ir redaktorius Povilas Jakubėnas, administratorius Adolfas Ramonis. Spausdino Biržų spaustuvė. Bendradarbiavo Leonas Gineitis, Povilas Jašinskas, Alfredas Šlikas.
1992 m. Biržuose pradėtas leisti Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios laikraštis „Sėjėjas“. Tiražas 1994 m. – 500 egz. 
Redaktorė Jurgita Vitkauskienė – nuo 1992 m.
Tokiu pačiu pavadinimu 1998–2000 m. leistas katalikų pedagogų žurnalas, 2000–2002 m. ėjęs „Žodžio versmių“ pavadinimu.
Al Wahda FC

Istorija

Klubas įkurtas 1974 m.
Stalo tenisas

Stalo tenisas – judri rakečių sporto šaka, žaidžiama su lengvais kamuoliukais ant specialaus stalo teniso stalo.

Istorija

Ši sporto šaka sugalvota Didžiojoje Britanijoje 1880 m., o dabartinio pavidalo tapo 1900 m. Dėl garso, kurį sukelia celiuloidinis kamuoliukas, atšokdamas nuo stalo, šis žaidimas buvo pavadintas „ping – pong“. Tačiau šis pavadinimas buvo užpatentuotas JAV, todėl europiečiai šią sporto šaką pavadino stalo tenisu. Tarptautinė stalo teniso federacija (ITTF) buvo įsteigta Berlyne 1926 m. ir tais pačiais metais įvyko pirmasis pasaulio čempionatas. Iki 1950 m. šioje sporto šakoje dominavo vengrai, čekai ir anglai, o po to japonai ir kinai įsiveržė į pirmaujančias pozicijas, pateikdami žaidime daug taktikos ir technikos naujovių.

Kamuoliuko grąžinimas

Paduodant ar grąžinant kamuoliuką, jis turi būti smūgiuojamas taip, kad jis pralėkęs virš arba aplink tinkliuko komplektą, paliestų varžovo stalo pusę iš karto arba po to, kai buvo paliestas tinkliukas.

Žaidimas poromis

Kitas stalo teniso variantas – žaidimas poromis, kai vienu metu prie stalo stovi keturi žmonės. Tokiu atveju galioja tos pačios taisyklės, kaip ir paprasto žaidimo metu, tik prisideda keletas naujų.
Paduoti kamuoliuką būtina įstrižai. Žaidėjas, kuris padavinėja, stoja dešinėje stalo pusėje, kamuoliukas pirma turi atsimušti paduodančios komandos dešinėje stalo dalyje, peršokti tinklelį ir atsimušti kairėje priešininkų stalo pusėje. Jei kamuoliukas atsimuša netinkamoje zonoje, tašką gauna priešininkų komanda.
Žaidėjai kamuoliuką atmušinėja paeiliui. Jei vienoje komandoje žaidžia žaidėjai A1 ir A2, o kitoje B1 ir B2, pirma atmuša A1, tada B1, A2, B2, A1 ir t. t. Jei atmušama ne savo eilės metu, tašką gauna priešininkų komanda. Atmušimo eiliškumas negali keistis viso seto metu
Padavimais keičiamasi tokia pačia tvarka, kaip ir vyksta žaidimas. Žaidėjui A1 baigus, padavinėja B1, o A2 pasiruošia atmušti. Sužaidus setą, komandos keičiasi stalo pusėmis. Be to, keičiasi atmušimo eiliškumas – jei A1 duodavo padavimus B1, tai naujam sete A1 padavinės žaidėjui B2.
Paskutinio seto metu vienai komandai surinkus 5 taškus būtina pasikeisti ne tik stalo pusėmis, bet ir atmušimo eiliškumu.

Gudrybės

Norint gerai atmušti kamuoliuką, reikia būti su išlavintu gebėjiumu stebėti greitus varžovo judesius. Veiksmingiausi „kirsti“ arba „sukti“ padavimai.