Gulbinėnų dvaras

Istorija

Ši vietovė garsėjo jau nuo XVIII a. rusų valdžia po 1831 m. sukilimo dvare buvo įkūrusi valsčiaus centrą. Gulbinėnuose būta daug dvarininkų: Bistrampai, Varašinskiai, Karpiai. Pastarieji čia ir pastatė didingus rūmus, pasodino parką.  Išlikusi Varašinskių statyta Motiejūnų koplyčia.
1925–1941 m. dvaras priklausė generolui Kaziui Ladygai. Išėjęs į atsargą, 1927 m. jis su šeima galutinai persikraustė į Gulbinėnus. Žmona Stefanija Ladygienė padėjo ūkininkauti, aktyviai dalyvavo švietimo akcijose. Buvo stengiamasi sukurti modernų ūkį, paversti dvarą tikru apylinkės kultūros centru. K. Ladygos rūpesčiu Gulbinėnuose buvo įsteigtas pašto skyrius, parduotuvė, kelios kalvės, nutiesti keliai, įsteigti papildomi pradžios mokyklos skyriai. Didžiausios vietinių gyventojų paramos jis nusipelnė savo dvare įkurdamas koplyčią, vėliau paremdamas bažnyčios statybą ir parapijos kūrimą.
1940 m. okupavus Lietuvą, K. Ladyga buvo suimtas, dvaro žemės išdalintos. Sovietinei valdžiai nacionalizavus dvaro turtą, Ladygų šeima išsibarstė. 1941 m. Lietuvą okupavus vokiečiams, Gulbinėnų dvaras Ladygoms buvo grąžintas. Ūkiu iki pat bolševikų sugrįžimo rūpinosi vyriausias sūnus Algis.
1945 m. Gulbinėnų dvaro rūmuose buvo įkurta septynmetė mokykla. 1961 m. mokykla buvo perorganizuota į aštuonmetę. Sovietmečiu dvaro sodybos šiaurinėje dalyje buvo pastatyta vidurinė mokykla ir vaikų darželis. Rūmuose mokykla veikė iki 1992 m. spalio 5 d. 1993 m. pastatai grąžinti K. Ladygos paveldėtojams. Žemė – 2000 m. 1994–1995 m. vykdyti rūmų ir oficinos stogų remonto darbai.

Architektūra

Sodybos teritoriją funkciškai sudarė trys zonos: reprezentacinė, ūkinė ir rekreacinė. Reprezentacinę dalį su dominuojančia pagrindine sodybos erdve sudarė rūmai, oficina (čia įrengta virtuvė, skalbykla ir kitos pagalbinės, tarnų, kai kada ir svečių gyvenamieji kambariai), arklidės bei vakarinės parko dalies želdynai. Rūmus sudarė centrinė, trijų aukštų su bokšteliu dalis, pietinis (dviejų aukštų) ir šiaurinis (vieno aukšto) fligeliai.
Reprezentacinės dalies kompozicija charakteringa dar XVIII a. barokinių dvarų sodyboms. Ūkinių pastatų grupė rytinėje sodybos dalyje, suformuota XIX a. antroje pusėje, sudaro želdynais atskirtą ūkinį kiemą. Šiame kieme buvo išsidėstę: tvartas, daržinė, svirnas–malūnas. Visi šie pastatai buvo pastatyti iš raudonų plytų ir akmens mūro. Dvarą puošė 16 ha parkas. Parko ir reprezentacinė sodybos dalis želdynais ir tvenkiniais buvo atskirta nuo ūkinės dalies. Visą parką juosė kanalai bei siauri tvenkiniai su salelėmis. Jis taip pat buvo išvedžiotas įvairių medžių alėjomis. Parke vyravo ąžuolai, liepos, paprastosios eglės, klevai, uosiai. Tvenkiniai buvo apsodinti akacijomis, šokių aikštelė – liepomis.

Gulbinėnų parkas

Pagal kompozicines savybes priskiriamas geometrinių parkų grupei.
Parke tyvuliuoja du tvenkiniai. Auga 16 rūšių vietiniai medžiai. Tvenkinio saloje žaliuoja ąžuolai. 120 m driekiasi mažalapių liepų alėja. Prie tvenkinio svyra žilvičiai, auga klevų, uosių grupės, dvylikamienė liepa. Iš introducentų patys rečiausi – karpytlapės formos baltalksniai. Iš spygliuočių minėtinos dygiosios sidabrinės eglės, juodosios ir kedrinės pušys. Be to, auga paprastieji glaustašakės formos ąžuolai, jaunos juodosios piramidinės tuopos, 8 pensilvaniniai uosiai, didžialapės liepos, kiti medžiai ir krūmai.