google/wiki40b huggingface dataset:
Ateneum Wileńskie

Ateneum Wileńskie (liet. Vilniaus ateneumas) – mokslo žurnalas, leistas 1923–1939 m. Vilniuje lenkų kalba.

Istorija

Leido Mokslo bičiulių draugija. Išėjo 14 tomų. Spausdino Luxe spaustuvė Vilniuje.
Tyrinėjo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos istorijos šaltinius (Pskovo metraštis, Lvovo metraštis, Lietuvos metrika, 1588 m. Lietuvos statutas ir kt.) Paskelbė Jono Radvilos laiškus, archyvų dokumentus apie 1794 m., 1831 m. ir 1836 m. sukilimus, 1655 m. Kėdainių sutartį, nagrinėjo Vytauto valdymo laikotarpį (1392–1429 m.) Žygimanto Augusto valdymo epochą, paskelbė straipsnių apie Vilniaus universiteto veiklą, Radvilų giminės istoriją nuo XIII a., spausdino mokslinių darbų recenzijas, informavo apie Mokslo draugijos veiklą.
Bendradarbiavo: Janušas Ivaškevičius, Jonas Jakubovskis, Janas Gerlachas, N. Konečnis, Antonas Prochaska ir kt.
Vytautas Kugevičius

Vytautas Kugevičius (g. 1930 m. spalio 27 d. Šiauliuose) – Lietuvos architektas, muzikas.

Biografija

1950 m. baigė Joniškio gimnaziją. 1955 m. baigė architektūrą Kauno politechnikos institute, 1961 m. – chorvedybą Lietuvos konservatorijoje.
1955–1961 m. Kauno miesto architektūros skyriaus architektas, 1965–1985 m. Kauno paminklų apsaugos inspekcijos vyr. architektas, viršininkas, 1986–1993 m. Kauno paminklų restauravimo instituto projektų architektas, vyr. architektas. 1963–1985 m. dar ir Kauno J. Gruodžio aukštesniosios muzikos mokyklos dirigentas dėstytojas, koncertmeisteris. Nuo 1988 m. dėsto Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės institute; nuo 1995 m. docentas.
Pramonės ir prekybos rūmai

Pramonės ir prekybos rūmai, PPR (vok. Industrie- und Handelskammern, IHK) - pramonės, verslo (ne tik prekybos) atstovų susivienijimas Vokietijoje. Iš viso VFR veikia apie 80 regioninių Pramonės ir prekybos rūmų. Juos vienija skėtinė organizacija Vokietijos pramonės ir prekybos rūmų sąjunga (Deutscher Industrie- und Handelskammertag, DIHK). Visoms įmonėms, išskyrus amatų įmones, žemės ūkio bei laisvųjų profesijų atstovus (neregistruotus komerciniame registre, vok. Handelsregister) narystė jų regionų IHK yra privaloma.

Valdymas

NARIAI
                        |       
                        | renka
                        V
        _____VISUOTINIS SUSIRINKIMAS____
        |            |                 |
        | renka      | renka           | renka
        |            V                 V
        |        PREZIDIUMAS         PREZIDENTAS
        |            |
        |            | siūlo
        V            V
           GENERALINIS DIREKTORIUS
Vyriausiasis viršila

Vyriausiasis viršila (rus. главный старшина) – TSRS ir Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, vyresnis už pirmo laipsnio viršilą ir jaunesnis už vyriausiąjį laivo viršilą. Laipsnis atitinka Rusijos armijos vyresnįjį seržantą.
Gvardijos vyriausiuoju viršila (гвардии главный старшина) vadinami vyriausieji viršilos, tarnaujantys gvardijos laivuose. Atsargoje esantis jūrininkai, turintis šį laipsnį, vadinamas atsargos vyriausiuoju viršila (главный старшина запаса).
Amen (filmas)

Turinys

SS karininkas Kurtas Gersteinas – mokslininkas, dirbantis institute ir sukūręs vandens valymo metodą. Netrukus jis sužino, kad jo išradimai naudojami koncentracijos stovyklose nuodyti žydus. Kurtas mėgina perduoti informaciją popiežiui, tačiau nesulaukia jokio atsakymo. Informacija susidomi tik jėzuitas Rikardo Fontana, tačiau ir jis bejėgis ką nors pakeisti. Galiausiai, protestuodamas prieš bažnyčios neryžtingumą, Rikardo savanoriškai atsiduria koncentracijos stovykloje, kur jo laukia mirtis dujų kameroje...
Ošo sritis

Istorija

Sritis sudaryta 1939 m. Tarybiniais laikais sritis buvo didesnė, nes į Ošo sritį įėjo dabartinė Batkeno sritis ir Džalal Abado sritis.

Geografija

Sritis išsidėsčiusi Tianšanio ir Pamyro Alajaus kalnuose. Svarbiausi kalnagūbriai yra Ferganos, Alajaus ir Užalajės. Pastarajame stūkso aukščiausia Ošo srities vieta – Lenino (Avicenos) viršukalnė (7134 m). Klimatas ryškiai žemyninis; vidutinė sausio temperatūra 500–1100 m aukštyje yra -3 °C, liepos +24–27 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – ~500 mm. Svarbiausios upės – Karadarja, Kyzylsu. Būdinga pusdykumių augmenija besimainanti su kalnų stepėmis. Iki 2000 m aukščio auga riešutmedžių miškai, aukščiau – subalpinės ir alpinės pievos.

Ekonomika

Išgaunama nafta, gamtinės dujos, gyvsidabris, akmens anglys. Metalurgijos, metalo apdirbimo pramonė. Veikia Učkurgano HE. Slėniuose vystoma drėkinamoji žemdirbystė – auginami kviečiai, miežiai, tabakas, medvilnė, vynuogės, vaismedžiai. Verčiamasi šilkininkyste, gyvulininkyste.
Ngonjės krioklys

Ngonjės krioklys (angl. Ngonye Falls) arba Siomos krioklys (Sioma Falls) – krioklys vakarų Zambijoje, Vakarų provincijoje, Zambezės vagoje. Yra pietų Barostalende, prie Siomos miestelio. Krioklys krenta nuo bazaltinės atbrailos 10-25 m. Ngonjės krioklys patenka į Sioma Ngvezio nacionalinį parką. Krioklys sunkiai pasiekiamas, todėl turistų lankomas negausiai.
Rusijos Federacijos Prezidentas

Rusijos Federacijos Prezidentas (rus. Президент Российской Федерации) - Rusijos vadovas, aukščiausias Rusijos pareigūnas. Nepaisant to, kad Rusijos Konstitucija nenurodo prezidento kaip aukščiausio valdymo organo, de facto susiklostė tradicija, kad prezidentas ir ministras pirmininkas pasidalina jėgas – pastarasis vadovauja tik šalies vyriausybei. Dabartinis Rusijos prezidentas (išrinktas 2012 m. rinkimuose) yra Vladimiras Putinas. Jis yra šeštasis Rusijos prezidentas.
Iki 1991 m. gruodžio 12 d., kuomet Rusija tapo nepriklausoma respublika, šaliai vadovaudavo Rusijos TFSR vadovai.

Reikalavimai, kadencija

Konstitucijoje nurodyta, kad šalies prezidento kadencija trunka 6 metus, o tas pats žmogus šį postą gali užimti ne daugiau nei dvi kadencijas iš eilės. Kandidatas į prezidentus turi būti Rusijos pilietis, ne jaunesnis nei 35 metai ir gyventi šalyje bent 10 pastarųjų metų. Jei prezidentas dėl kokių nors priežasčių pasitraukia iš posto, nauji rinkimai vyksta ne vėliau nei trys mėnesiai nuo tos dienos.

Rinkimai

Rinkimai vyksta dviejų etapų principu – jei per pirmąjį ratą nei vienas kandidatas negauna daugiau nei pusės balsavusių balsų, rengiamas antras ratas.
Paskutiniai rinkimai vyko 2018 m. Kiti rinkimai - 2024 m.
Nei vienas iš iki šiol prezidentais buvusių asmenų nepriklausė nei vienai politinei partijai, Tiesa, Vladimiras Putinas yra valdančiosios šalies partijos "Vieningoji Rusija" vadovas.
Oficiali prezidento vėliava yra standartinė Rusijos vėliava su viduryje įdėtu Rusijos herbu. Pagrindinis šalies vadovo lėktuvas yra Iljušin Il-96, skirtas ilgų distancijų kelionėms.
Europos standartizacijos komitetas

Europos standartizacijos komitetas (ESK) (CEN, pranc. Comité Européen de Normalisation) – ne pelno standartizacijos organizacija, kurios misija yra prižiūrėti Europos ekonomikos dalyvavimą tarptautinėje prekyboje, Europos piliečių gerovę ir aplinką, suteikiant suinteresuotoms šalims veiksmingą infrastruktūrą kurti, prižiūrėti ir platinti susijusius standartų ir reikalavimų rinkinius.

Aprašymas

ESK įkurtas 1961 m. Jo trisdešimt trys nacionaliniai nariai dirba kartu, kad būtų sukurta Europos standartų įvairiuose sektoriuose, siekiant sukurti Europos vidaus rinką prekybai prekėmis ir paslaugomis bei pastatyti Europą aukštesnėje padėtyje žvelgiant globalios ekonomikos mastu. ESK Europos Sąjungos pripažinta kaip oficiali Europos standartizacijos įstaiga; kitos oficialios Europos standartizacijos įstaigos yra Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (CENELEC) ir Europos telekomunikacijų standartų institutas (ETSI).
Daugiau nei 60 000 technikos ekspertų, taip pat verslo federacijų, vartotojų ir kitų visuomeninių interesų organizacijų dalyvauja ESK tinklo, kuris siekia daugiau nei 460 mln. žmonių, veikloje. ESK yra oficialiai pripažintas standartizacijos atstovas visose srityse, išskyrus elektrotechniką (CENELEC) ir telekomunikacijas (ETSI).
Trisdešimties nacionalinių narių standartizavimo įstaigos atstovauja dvidešimt septynerioms Europos Sąjungos valstybėms narėms, trims Europos Laisvosios Prekybos Asociacijos (ELPA) valstybėms narėms ir valstybėms, kurios ateityje galėtų prisijungtu prie ES arba ELPA. ESK prisideda prie Europos Sąjungos ir Europos ekonominės erdvės tikslų, leisdamas technikos standartus, kurie skatina laisvą prekybą, darbuotojų ir vartotojų saugą, tinklų sąveikumą, aplinkos apsaugą, mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programų panaudojimą ir viešuosius pirkimus. Privalomų standartų pavyzdys yra standartai medžiagoms ir gaminiams, naudojamiems statyboje ir išvardytiems Statybos produktų direktyvoje. CE ženklas yra gamintojo deklaracija, jog produktas atitinka atitinkamą ES direktyvą ir kartu joje minimus standartus.

Narystė

Dabartinėmis ESK narėmis yra visos Europos Sąjungos valstybės narės ir trys ELPA valstybės narės: Islandija, Norvegija, Šveicarija, taip pat Makedonija ir Turkija.
Dabartinėmis partnerėmis yra Albanija, Armėnija, Azerbaidžanas, Baltarusija, Bosnija ir Hercegovina, Egiptas, Gruzija, Izraelis, Jordanija, Juodkalnija, Libanas, Marokas, Moldova, Serbija, Tunisas ir Ukraina.
Dabartinės standartizacijos įstaigos partnerės yra Australija, Mongolija, Kazachstanas, ir Kirgizija.

Vienos sutartis

Vienos sutartis buvo pasirašyta tarp ESK ir Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) 1991 m., bet įsigaliojo tik 2000-ųjų metų viduryje. Jos pagrindinis tikslas yra išvengti standartų dubliavimo (galimai prieštaringo) tarp ESK ir ISO. Per pastarąjį dešimtmetį ESK priėmė keletą ISO standartų, kurie pakeitė atitinkamus ESK standartus.
Lietuvos dizaino forumas

Istorija

Lietuvos dizaino forumą 2006 m. pavasarį įsteigė ir pirmaisiais nariais tapo žinomi šalyje šios srities profesionalai: interjero, dizaino ir architektūros žurnalo „Centras“ leidėjas Vytautas Gurevičius, dizaineris, „Contra dizaino namų“ vadovas Nauris Kalinauskas bei dizaino publicistas Marius Dirgėla.

Pagrindinės veiklos

Skirtingai nuo kitų asociacijų, Lietuvos dizaino forumo pagrindinis tikslas iki šiol nebuvo susijęs su dizainerių subūrimu į formalią struktūrą. Veikla nukreipta pagrinde į dizaino propagavimą Lietuvoje ir Lietuvos dizainerių darbų pristatymą užsienyje.
Evli

Evli – suomiško kapitalo investicinis bankas, veikiantis Baltijos šalyse.
Vadovas (CEO) – Henrik Andersin.
Po susijungimo su banku „Evli” 2002 m. spalio mėnesį, lietuviška bendrovė „Suprema” tapo pirmaujančio Skandinavijos investicinio banko, kuris be Baltijos šalių siūlo visas savo paslaugas Helsinkyje, Stokholme, Kopenhagoje, Liuksemburge ir Niujorke, dalimi.
Šiuo metu „Evli” yra vienintelis Skandinavijos investicinis bankas, veikiantis visose Baltijos valstybėse.
Madaros raitelis

Reljefo kompozicija

Reljefo kompozicijoje pavaizduotas piemens lanką laikantis raitelis, paskui jį bėgantis šuo, šliaužianti gyvatė ir šuoliuojantis liūtas. Manoma, kad monumentas simbolizuoja ankstyvosios Danubijos valdytojų pergalę.
Vėliausieji tyrimai interpretuoja, kad raitelio, šuns ir liūto pozicijos reljefo kompozicijoje atitinka Saulės, Mėnulio ir Liūto žvaigždyno padėtį pagrindinės žvaigždės Regulas atžvilgiu 165 m. (Gyvatės metais).
Constitutio Criminalis Theresiana

Constitutio Criminalis Theresiana (Nemesis Theresiana, Theresiana) – Austrijos erhercogės Maria Theresia baudžiamasis kodeksas.
Projektas parengtas 1768 m. Vienoje; gruodžio 31 d. įsigaliojo, nors jį dėl archajiškų nuostatų atmetė Valstybės taryba bei valstybės kanceliarija. Kodeksas Theresiana galiojo tik iki 1787 m., kadangi Josepha baudžiamasis kodeksas uždraudė kankinimus. Constitutio Criminalis Theresiana siekė suvienodinti baudžiamąją teisę, sureguliuoti tuo metu įprastus kankinimo metodus bei juos apriboti.
Pienionių dvaras

Istorija

Formuotis pradėjo XV amžiuje. Istoriniuose šaltiniuose netgi teigiama, kad 1442 m. šiame dvare lankėsi didysis Ldk Kazimieras. Ties dabartiniu Kavarsku buvo Mažųjų Pienionių dvaras.
Iki XVII a. vidurio dvaro šeimininkais yra buvusios garsios Lietuvos didikų giminės – Sapiegos, Pacai. 1655 m. dvaras atiteko Antanui Daumantui-Siesickiui. Ši giminė save kildino iš XIII a. Lietuvos kunigaikščio Daumanto, Utenos įkūrėjo. Manoma, kad XVII–XVIII a. Pienionys buvo antraeilė valda, dažnai įkeičiama ir ėjusi iš rankų į rankas. Tuo metu pagrindinė Daumantų Siesickių rezidencija buvusi Siesikuose.
XIX a. pradžioje Siesickiai pastatė naują gyvenamąjį namą, užveisė parką, įrengė oranžerijas. Ponų namas buvo medinis, vienaukštis su dviaukšte centrine dalimi, kurią puošė 4 kolonų portikas.
Pienionių dvaras garsėjo ne tik savo įspūdinga architektūra bei egzotiniais augalais, bet ir spirito varykla. Ji buvo įrengta apie 1859 m. ir iki XX a. pradžios čia buvo varomas spiritas bei daromas alus. Po I pasaulinio karo antro aukšto salėje tuometinis dvaro savininkas Juozas Daumantas Siesickis įrengė koplyčią. 1926 m. šioje patalpoje buvo įrengta pradinė mokykla, kuri veikė iki 1973 metų.
Kauprės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Pormalių piliakalnis 19 kmAšuotės piliakalnis 2 kmDzirkalių piliakalnis 10 kmŽilkalnio piliakalnis 23 kmGedučių piliakalnis 22 kmKūlinių piliakalnis 30 kmBiržų piliakalnis 16 kmJersikos piliakalnis 27 km
Jõhvi FC Lomomotiv

Istorija

2011 metais įkurtas futbolo klubas. 2014 m. dalyvavo Meistriliiga pirmenybėse. Vėliau iškrito į trečios pakopos pirmenybes.
Derek Bowett

Derek William Bowett (1927 m. balandžio 20 d. Mančesteryje – 2009 m. gegužės 23 d. Kembridže, Jungtinė Karalystė) – britų teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas, Kembridžo universiteto Whewell tarptautinės teisės katedros profesorius (1981–1991), JT Tarptautinės teisės komisijos narys (1991–1996).

Biografija

Mančesteryje baigė mokyklą. Nuo 1945 iki 1948 m. tarnavo Royal Navy. Nuo 1948 iki 1951 m. studijavo teisę Kembridžo universitete.
Iki 1959 m. Mančesterio universiteto dėstytojas, kur 1956 m. apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras. 1960–1981 m. dėstė Kembridže, nuo 1976 m. tarptautinės teisės srityje.
Vidmantas Bezaras

Biografija

Baigė Kauno S.Nėries vidurinę mokyklą, nuo 1977 m. tapo turizmo klubo „Sakalas“ nariu.
1985 m. baigė Vilniaus Valstybinio Universiteto Gamtos mokslų fakultetą (geografijos specialybės kraštovaizdžio geografijos specializacija).
Vilniaus universiteto (1982-1984) ir Gamtos mokslų fakulteto (1981-1982) žygeivių judėjimo vadovas, dalyvavo Ramuvos judėjimo veikloje, paminklosaugos akcijose.
1985-1990 dėstytojavo Šiaulių pedagoginiame institute. Įsteigė Santaros/Kupolės klubą, organizavo kraštotyros ekspedicijas, pirmąsias ekologines akcijas, inicijavo Lietuvos geografų draugijos Šiaulių skyriaus atkūrimą, 1989 m. dalyvavo aplinkosauginėse akcijose ir Sąjūdžio veikloje.
1990 - 1998 m. pirmasis Žemaitijos nacionalinio parko direktorius.
1998 - 2002 m. Miškų ir saugomų teritorijų departamento prie Aplinkos ministerijos direktoriaus pavaduotojas.
2002 - 2009 m. Valstybinės saugomų teritorijų tarnybos prie AM direktoriaus pavaduotojas.
Nuo 2008 m. yra Vilniaus Universiteto Gamtos mokslų fakulteto lektorius.
Nuo 2009 m. Aplinkos ministerijos Saugomų teritorijų ir kraštovaizdžio departamento direktorius.

Patirtis

UNESCO nacionalinio komiteto narys, Lietuvos turizmo tarybos narys, Etninės kultūros globos tarybos prie LRS narys, tarpvalstybinės Lietuvos – Rusijos sienų demarkavimo – delimitavimo komisijos narys, virš 30 tarpinstitucinių komisijų, komitetų, darbo grupių narys ar vadovas (aplinkosaugos, kraštotvarkos, teritorijų planavimo, susisiekimo, žemės ūkio, miškininkystės, kultūros, turizmo, savivaldos ir kitose srityse, įskaitant darbo grupes prie LR Vyriausybės, Seimo ar ministerijų). Dalyvauja tarptautinių organizacijų veikloje (RAMSAR, UNESCO, EUROPARC).

Šeima

Žmona Snaiguolė, dukra Justina, sūnus Mindaugas.
Mbandaka

Istorija

1883 m. Henris Mortonas Stenlis įkūrė Équateur gyvenvietę. Keliautojas akmeniu upės pakrantėje pažymėjo pusiaujo liniją. 1886 m. miestas pavadintas Kokijaviliu (Coquilhatville), Kongo Laisvosios Valstybės generalgubernatoriaus Camille-Aimé Coquilhat garbei. 1938 m. pradėtas statyti tiltas į Prancūzijos Kongą, bet nebaigtas. 1966 m. miestas pervadintas į Mbandaką.
Alumni

Alumni (nuo lot. Alumnus; alere – 'maitinti') – buvusiųjų narių organizacija. Tikslas – palaikyti ryšius tarp buvusių mokinių, studentų, darbuotojų, stipendininkų.
Alumni organizacijas kuria įvairios mokyklos, universitetai (jų padaliniai, pvz., fakultetai), įmonės (pvz., PwC), paramos fondai (pvz., Vokietijoje – DAAD, KAAD, DBU). Alumnai vienijasi į alumnų „tinklus“, rengia suvažiavimus, kongresus, akademinėje srityje – konferencijas, kitus renginius. Taip pat teikia paramą, steigia stipendijas ir kitaip prisideda prie buvusios organizacijos veiklos rėmimo.
Bastja

Istorija

1380 m. miestą senovės gyvenvietės Mantinum vietoje įkūrė genujietis L. Lomelinas.

Geografija

Bastja yra įskūrusi rytiniuose Korsikos krantuose, kuriuos skalauja Tirėnų jūra. Miestas yra apie 100 km nuo Ajačo, 60 km nuo Kalvio, 120 km nuo Porto Vekjo ir 150 km nuo Bonifačijo. Bastja vyrauja subtropinis klimatas.

Transportas

Į Bastja galima patekti ir laivu, ir mašina, ir lėktuvu. Tai yra vienas iš pagrindinių Korsikos miestų į kuriuos atkeliauja žmonės ir išvyksta į kitas Korsikos vietas.
Vysokovskas

Istorija

Vysokovskas įkurtas 1864 m., augo 1883 m. pastačius audimo fabriką. Nuo 1928 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1940 m. – miestas. Per II pasaulinį karą fabrikas buvo sugriautas, vėliau atstatytas.
Fallout (serija)

Fallout – apokaliptinė, veiksmo vaidmenų žaidimų serija, sukurta „Interplay Entertainment“. Skirta DOS, Microsoft Windows, Mac OS, Mac OS X, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox, Xbox 360, Xbox One, iOS, Android, Nintendo Switch platformoms. Šiuo metu teisės į žaidimų serija priklauso „Bethesda Softworks“.
Grabučiškės

Istorija

Dauguma gyventojų atkelti iš Gastilonių apie 1960 m., kai buvo užtvenktos Kauno marios.

Aplinkinės gyvenvietės

Karčiupis – 4 km
RUMŠIŠKĖS – 5 km
Gintaras Butkevičius

Biografija

1986 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, miškų ūkio inžinierius, 2005 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, socialinis pedagogas, kultūros institucijų vadybininkas. Nuo 2003 m. Biržų rajono savivaldybės biudžetinės įstaigos Biržų krašto muziejaus „Sėla“ direktorius.
Nuo 1995 m. Tėvynės sąjungos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2001 m. ir 2007 m. (atsisakė mandato) Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.1995-1997 Biržų rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
Biržų kultūros centro kamerinio choro „Viktorija“ narys, Pabiržės folkloro ansamblio „Žemyna“ narys, Pabiržės tautinės kultūros draugijos pirmininko pavaduotojas. Sutuoktinė Virginija Romualda, vaikai Povilas, Goda Joana, Donatas, Viltautas Vaclovas.
Marmakiškiai

Aplinkinės gyvenvietės

Medžvalakiai – 3,4 km
Vinkšniniai – 3,1 km
Palaukiai (Biržai) – 2,1 km
BIRŽAI – 9 km
Būginiai – 2,2 km
Benosiškis – 2,7 km
Beržiniai (Biržai) – 7,5 km
Gavėniškis – 2,4 km
Puerto Riko vėliava

Puerto Riko vėliava – stačiakampė, sudaryta iš penkių vienodo aukščio horizontalių juostų: išorinės ir vidurinė yra raudonos spalvos, dvi likusios – baltos. Prie flagštoko kraštine prisiglaudęs mėlynas lygiašonis trikampis, kurio centre – balta penkiakampė žvaigždė.

Istorija

Dabartinė vėliava įteisinta 1995 metais.

Simbolika

Mėlyname trikampyje balta žvaigždė.
Portugalijos futbolo varžybos 1922–1923 m.

Portugalijos futbolo varžybos 1922–1923 m.
Lomžos girininkija

Lomžos girininkija (lenk. Nadleśnictwo Łomża) - girininkija šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės ir Mazovijos vaivadijose, Lomžos, Zambruvo ir Kolno apskrityse. Girininkijos administracija įsikūrusi Lomžos mieste. Girininkijos plotas 22,000 ha, bet visas miškų masyvas sudaro 32,000 ha. Girininkija tęsiasi apie 100 km nuo Bugo upės pietuose iki Varmijos Mozūrų vaivadijos šiaurėje. Iš viso girininijoje išskiriama 18 atskirų miškų. Didžiausias girininkijos miškas yra Červoni Buro miškas, kuris yra 10,000 ha ploto.

Gamtos apsauga

Girininkijoje yra 6 gamtos apsaugos draustiniai: Dembove Gurų miško draustinis, Dzežbios upės draustinis, Grabuvkos miško draustinis, Kalinovo miško draustinis, Ricerski Kiežo miško draustinis, Vielki Dzialo miško draustinis ir Lomžos Narevo upės slėnio kraštovaizdžio parkas.
ÍF Höttur

Istorija

Klubas įkurtas 1952 m. Nuo 1974 m. turi futbolo komandą.
Dalyvauja žemesniųjų divizionų pirmenybėse.
Pranciškus Juškevičius

Biografija

1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 2003 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras. Nuo 1968 iki 1970 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1971 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (dab. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, 1985–1990 m. Miestų statybos katedros vedėjas, 1990–1994 m. – mokslo reikalų prorektorius, nuo 2002 m. profesorius. 1996–1998 m. dar ir statybos ir urbanistikos, 1998–1999 m. LR aplinkos viceministras, nuo 1999 iki 2003 m. – Būsto ir urbanistikos plėtros fondo vienas direktorių.

Kūryba

Su kitais rengė Vilniaus senamiesčio regeneravimo (1988–1989 m.), bendrąjį (1995–1996 m., 2004 m.), gatvių tinklo plėtros (1995 m.), Druskininkų bendrąjį (1994–1996 m.), Neringos bendrąjį (1994 m. ir transporto plėtros (1999 m.) planus, Vilniaus centro automobilių stovėjimo aikštelių sistemos projektą (1991–1992 m.).
Karūna

Karūnų įvairovė

Dažniausiai karūnos gaminamos iš tauriųjų metalų ir inkrustuojamos brangakmeniais, gali būti puošiamos kailiais (Jungtinės Karalystės karūna). Gamybos priemonės ir materialiosios medžiagos priklauso ir nuo valstybės, kurioje karūna gaminama, istorijos bei tradicijų.

Karūnos pagal valdovo lygį

Karūnų forma paprastai būdinga kiekvienai šaliai, tai susiję su vietinėmis tradicijomis.

Paprastai Europos šalyse karūnas turėdavo ne tik karaliai, bet ir tituluoti aristokratai (kunigaikščiai, hercogai, grafai, baronai, vikontai). Jų karūnos kaip ir titulai buvo žemesnio rango.

Istorija

Karūnos prototipu laikoma diadema, žinoma dar Senovės Graikijojo, kuri taip pat buvo nešiojama Persijos valdovų. Vėliau ją perėmė Romos imperatorius Konstantinas I.
Turbūt seniausia krikščioniškosios Europos karūna buvo Geležinė Langobardų karūna, iš kurios kilo vėlesni karūnų modeliai. Panašiomis į šią karūnuoti Austrijos, suvienytos Italijos valdovai bei Napoleonas Bonapartas.
Viduramžiais karūna simbolizavo monarcho galią. Daugelis valdovų užsakydavo labai puošnias ir daug kainuojančias karūnas, kurios ypač puošnios tapo Brandžiaisiais Viduramžiais. Karūnos buvo gaminamos iš aukso ar sidabro bei geležies lydinio, inkrustuojamos įvairiais brangiaisiais akmenimis. Kai kada būdavo ištapomos netgi miniatiūros ar išdėliojamos mažytės mozaikos.
Augant hercogų bei kitų aukštųjų feodalų galiai, šie taip pat ėmė nešioti karūnas taip pabrėždami savo aukštą kilmę. Kai kurių hercogų karūnos mažai tesiskyrė nuo karalių, o kai kada net būdavo puošnesnės.

Karūnacija

Oficialus karūnos uždėjimas pirmą kartą vadinamas karūnacija. Dalyje karalysčių karūnacija reiškia karaliaus galių perėmimą.
Sigurd Lewerentz

Biografija

1905–1908 m. studijavo V. Čalmerso technikos koledže Geteborge. 1908–1910 m. dirbo Berlyne, Miunchene (pas architektas T. Fišerį ir kt.).
1910 m. įkūrė (su kitais) Laisvąją architektūros mokyklą Stokholme, kurioje propagavo regionalizmą, skatino naudoti vietines medžiagas ir architektūros formas. Nuo 1911 m. vertėsi privačia praktika Stokholme.
Žymiausias S. Leverenco projektas – Skogskyrkogardeno pietinės kapinės Stokholme (1915–1935 m., su architektu E. G. Asplundu; Pasaulio paveldo paminklas); čia suprojektavo neoklasicizmo formų Prisikėlimo koplyčią (1925 m.). Nuo ketvirto dešimtmečio projektavo racionalizmo ir funkcionalizmo krypties pastatus: Malmės miesto teatras (su architektas E. Lalerstedtu, D. Heldenu, 1933–1944 m.), Edstrando vila Falsterbo (prie Malmės, 1935 m.), Šv. Morkaus bažnyčia Stokholme (1960 m.), Šv. Petro bažnyčia Klipane (prie Helsingborgo, 1966 m.).
Dieveniškių Mokas

Akmuo

Dieveniškių Mokas – netaisyklingo keturkampio stulpo formos akmuo, kraštinių ilgiai prie pagrindo 100,80, 60 ir 90 cm, aukštis 1,6 m. Rastas per 1951 m. archeologijos ekspediciją prie VI–VII a. pilkapio. Pasak padavimų, po akmeniu palaidotas senis (ar generolas) Mokas. Dieveniškių Mokas priskiriamas Lietuvos pietinėje dalyje ir Baltarusijos šiaurės vakaruose paplitusių stulpo formos apeiginių akmenų grupei, būdingai jotvingių I tūkstantmečio vidurio laidojimo paminklams. Prie akmens buvo ieškoma lobių.