google/wiki40b huggingface dataset:
Ignas Prakapas

Biografija

1972 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas. UAB „Vigsnė“ direktorius. 2000–2007 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
1999 m. Naujosios sąjungos narys, Kaišiadorių rajono skyriaus pirmininkas. 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Tatjana, sūnus Gintaras.
Senovės graikų kalba

Tarmės

Senovės graikų kalbą sudaro tarmės, vartotos nuo graikų rašto įvedimo (apie 800 m. pr. m. e.) iki helenistinės eros pradžios (apie 300 m. pr. m. e.), o literatūroje – dar ilgiau, iki Antikos pabaigos.

Reduplikacija

Graikų kalboje reduplikacija yra skiemens, kurį sudaro pirmasis veiksmažodžio priebalsis ir garsas -ε- (arba -ι-), pridėjimas prie veiksmažodžio priekio. Visgi taip daroma, jei tik veiksmažodis prasideda vienu priebalsiu arba trankiojo ir sklandžiojo priebalsių junginiu:
θηρεύω > τεθήρευκα γράφω > γέγραφα
Kaip matyti iš pirmojo pavyzdžo, jeigu veiksmažodis prasideda aspirata, tai reduplikuojamajame skiemenyje vartojama neaspiruota priebalsio atmaina.
Jeigu žodis prasideda balsiu (dvibalsiu) arba kitokiu priebalsių junginiu negu kaip minėta prieš tai, tada reduplikaciją atstoja augmentas:
ονομάζω > ωνόμακα κτίζω > έκτικα
Kumas

Istorija

Kumas žinomas nuo V amžiaus.
Sąjūdžio žinios

Sajūdžio žinios – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio (LPS) informacijos agentūros biuletenis, pradėtas leisti 1988 m. birželio 13 d. Vilniuje. Dažnai įvardijamas kaip vienas svarbiausių LPS leidinių kartu su kitu laikraščiu „Atgimimas“ ir televizijos laida „Atgimimo banga“.

Istorija

1988 m. ėjo kaip Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo Tarybos, 1989 m. – Lietuvos Respublikos Sąjūdžio Seimo tarybos leidinys. Leistas nereguliariai – 1988 m. išėjo 60 numerių, 1989 m. – 27, 1992 m. – 4, 1993 m. – 17. Tiražas 1992 m. – 1000–2000 egz., 1993 m. – 2000-4000 egz.
Pirmasis „Sąjūdžio žinių“, tuomet pavadintų „Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio informaciniu pranešimu“, numeris buvo išleistas praėjus dešimt dienų po pirmojo LPS susirinkimo, išrinkus iniciatyvinę grupę ir patvirtinus jos programą.  Pirmasis redaktorius buvo filosofas Arvydas Juozaitis, redaktoriaus pavaduotojas buvo architektas Artūras A. Skučas. Iš pradžių leidinys buvo biuletenio formato, jis buvo leidžiamas bei platinamas nelegaliai, kartais − perrašant ranka, vadinamuoju samizdato būdu. Vėliau leidinys perėmė įprasto laikraščio formatą ir buvo pirmasis Lietuvoje, kuris iš samizdato tapo tradiciniu laikraščiu.
„Sąjūdžio žinios“ buvo kuriamos ir spausdinamos primityviais asmeniniais kompiuteriais ir rašomosiomis mašinėlėmis.  Tiesa, kompiuterių tuo metu buvo mažai, o su jais elgtis mokėjo taip pat ne kiekvienas, tad laikraščio bendradarbiai laukdavo savo eilės bei dirbdavo naktimis.

Įtaka

„Sąjūdžio žinios“, bent jau kol pradėjo eiti „Atgimimas“, buvo vienintelis informacijos apie LPS veiklą šaltinis, nes oficiali to meto spauda („Tiesa“, „Komjaunimo tiesa“) apie šį judėjimą nerašė. Todėl, nors ir platinamas nelegaliai, šis biuletenis buvo itin populiarus. Dėl šio išskirtinumo leidinys dažnai buvo nekvestionuojamas, t. y., informacija, pateikta „Sąjūdžio žiniose“, buvo besąlygiškai laikoma tikra.

Bandymai atgaivinti leidinį

Minint 20-asias LPS metines, kai kurie Sąjūdžio veikėjai prabilo apie galimybę atnaujinti „Sąjūdžio žinių“ leidybą. Jų teigimu, „Sąjūdžio žinios“ galėtų sudaryti alternatyvą korumpuotai ir subjektyviai šiandienos žiniasklaidai.
Yolanthe Cabau

Biografija

Ji gimė ispano ir olandės šeimoje ir iki 5 metų gyveno Ibisoje, kur tėvui priklausė keletas barų, restoranų ir diskotekų. Kuomet šeima susidūrė su finansiniais sunkumais, tėvas ėmė vartoti narkotikus ir smurtauti, todėl motina paliko jį ir su dukra grįžo gyventi į Nyderlandus.
Baigusi mokyklą, Yolanthe nusprendė tapti aktore, vaidino kine bei televizijos serialuose.
2009 m. ji pradėjo susitikinėti su žinomu futbolininku Wesley Sneijder, už kurio po metų ištekėjo. Ji pakeitė savo pavardę į „Sneijder-Cabau“, o 2015 m. susilaukė dukters Xess.
2019 m. pradžioje pora paskelbė nebegyvenanti kartu, o aktorė grįžo prie senosios pavardės.
2006, 2007 ir 2009 m. žurnalo FHM Nyderlanduose skaitytojų ji buvo išrinkta seksualiausia šalies moterimi.
Pašto ragas

Pašto ragas (angl. Post horn, rus. Почтовый рожок), taip pat pašto ragelis, pašto trimitas – varinis ar žalvarinis pučiamasis instrumentas, panašus į trimitą, turintis mundštuką, tačiau be vožtuvų ir ventilių. Praeityje naudotas paštininkų signalizuoti apie pašto raitelių ir karietų atvykimą ir išvykimą. Šiuo metu tapęs tarptautiniu pašto įstaigų simboliu, matomu ant daugelio emblemų, logotipų, herbų, pašto ženklų. Pašto ragas pavaizduotas ir Lietuvos pašto emblemoje.

Istorija

Šimtmečiais žmonija žinias perduodavo per pašto pasiuntinius. Labiausiai populiarūs pašto ragai buvo XVIII bei XIX a. Pašto karietos keliaudavo dažniausiai greitai ir pagal griežtą grafiką. Kiti važiuojantys keliu turėjo netrukdyti jų judėjimui. Pašto ragas veikė ir kaip šiuolaikinė sirena, kurią keliautojai išgirsdavo iš anksto, dar prieš pasirodant karietai.
Laikams keičiantis pašto ragas liko tik simboliu, nes informacijos mainai pradėti vykdyti naujomis techninėmis priemonėmis: telegrafu, radijo bangomis, telefonu, kompiuteriu.

Muzikos instrumentas

XIX a. pradžioje patobulinus pašto ragą (įtaisius vožtuvus), buvo sukurtas pučiamasis instrumentas kornetas. Į pašto ragą panašus romėnų kornas, neturėjęs jokių vožtuvėlių ir ventilių. Juo grojant garsas taip pat būdavo moduliuojamas tik lūpomis ir keičiant pūtimo jėgą.
Mocartas, Maleris ir kiti kompozitoriai kai kuriuose kūriniuose yra įtraukę šį instrumentą. Orkestre pašto rago partijas paprastai atlieka valtornos ar trimito pūtikai. Dėl to kad tai retas instrumentas, dažnai jo melodijos atliekamos triūba ar fliugelhornu.
Laisvo stiliaus vaidmenų žaidimai

Laisvo stiliaus vaidmenų žaidimai (angl. freeform role-playing game) yra vaidmenų žaidimai, naudojantys minimaliai taisyklių arba nenaudojantys jų visai. Jie yra tarpiniai tarp įprastų vaidmenų žaidimų ir improvizacinio teatro.
Vileikiai (Ukmergė)

Aplinkinės gyvenvietės

UKMERGĖ – 16 km 
 Vaitkuškis – 11 km
Krikštėnai – 1 km
Pabaiskas – 9 km
ŠIRVINTOS – 11 km
Česlovas Jaseliūnas

Česlovas Jaseliūnas (1935 m. kovo 25 d. Kunigiškių k., Vilkaviškio r. – 1985 m. gegužės 13 d. Šiauliuose), pedagogas ir chorvedys.

Biografija

1949 baigė Pajevonio pradžios mokyklą. Vėliau tarnavo sovietinėje armijoje; atlikęs karinę tarnybą, išvyko pas vyriausiąjį brolį Antaną į Narvą (Estija), dirbo vairuotoju, o vakarais mokėsi Ivangorodo (pasienio miestelis netoli Narvos) septynmetėje mokykloje. Ją baigęs, 1960–1964 choro dirigavimo mokėsi Novgorodo (Rusija) aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. Šalionyj). 1976–1981 choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (vyr. dėst. G. Gokaitės klasė).
1964–1965 Novgorodo 1-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, 1965–1966 Novgorodo vaikų muzikos mokyklos mokytojas. 1967–1970 Novgorodo S. Popovo kultūros namų vyrų choro vadovas. 1967 sąjunginiame meno mėgėjų festivalyje Leningrade choras pelnė laureato vardą, 1970 koncertavo Vengrijoje.
1966–1967 ir 1970–1977 Šakių vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, jaunių ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro, skudučių ir vokalinių ansamblių vadovas. Vaikinų ansamblį parengė 1974 respublikiniam „Dainų dainelės" konkursui, jaunių chorą 1975 respublikinei dainų šventei, o mišrųjį chorą 1977 respublikinei moksleivių dainų šventei.
Taip pat vadovavo Šakių kultūros namų mišriajam chorui, kurį parengė 1975 respublikinei dainų šventei.
1977–1985 C. Jaseliūnas buvo Šiaulių 12-osios sustiprinto muzikos mokymo vidurinės mokyklos mokytojas, vokalinių ir instrumentinių ansamblių, vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovas. Choras 1983 mokyklinių chorų varžybų Klaipėdoje laureatas. Vaikinų vokalinį ansamblį parengė 1984 respublikiniam „Dainų dainelės" konkursui. 1983 mokykloje įkūrė chorinio dainavimo klasę; ir Šakiuose, ir Šiauliuose įrengė pavyzdingus muzikos mokymo kabinetus. 1984 buvo apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu. 1970–1977 Šakių rajono dainų švenčių vyr. dirigentas. Buvo paskirtas 1985 Šiaulių miesto moksleivių dainų šventės dirigentu, bet netikėta mirtis nutraukė visus jo prasmingus darbus.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Credit Service

Apie įmonių grupę

„4finance Group“ UAB „Credit Service“ priklauso įmonių grupei „4finance Group“, teikiančiai finansines paslaugas Latvijoje, Suomijoje, Švedijoje, Lietuvoje, Rusijoje, Čekijoje, Danijoje, Ispanijoje, Estijoje, Lenkijoje, Gruzijoje, Bulgarijoje.

Socialinė atsakomybė

UAB „Credit Service“ yra Lietuvos smulkiųjų vartojimo kreditų asociacijos (LSVKA) narė. Asociacijai priklausančios bendrovės siekia veiklos standartizavimo, abipusių naudingų santykių tarp vartotojų ir smulkiuosius vartojimo kreditus teikiančių įmonių, skiria dėmesį asmens duomenų apsaugai, vartotojų teisėms, mokumo rizikos valdymui. Nuo 2010 m. „SMScredit.lt“ vykdo paramos programą „Geri darbai“, remiančią kultūros, edukacines, sporto, socialines iniciatyvas. 2014 m. duomenimis, programa „Geri darbai“ iš viso yra skyrusi paramos už daugiau kaip 72 tūkst. eurų. 2014 m. UAB „Credit Service“ pasirašė vienerių metų paramos sutartį su „LTeam“, Lietuvos tautinio olimpinio komiteto sukurtu ženklu, vienijančiu geriausius šalies sportininkus ir reprezentuojančiu Lietuvos sportą visame pasaulyje. UAB „Credit Service“ įsipareigojo remti „LTeam“ daugiau nei 289 tūkst. eurų. 2014 m. rugsėjo 27 d. UAB „Credit Service“ pasirašė 3 metų paramos sutartį su Lietuvos rankinio lyga, pervadinta „Vivus.lt Rankinio lyga “.

Konkurencija

Lietuvos greitųjų kreditų rinka šiuo metu yra išties konkurencinga. Tiek seni, tiek ir nauji rinkos žaidėjai smulkiųjų vartojimo kreditų rinkoje dirba pelningai. Rinkos klestėjimui daug įtakos turi ir itin didelė paklausa. Šiuo metu rinkoje yra itin daug smulkiųjų vartojimo kreditų paslaugas teikiančių kompanijų, tokių kaip MCB Finance, UAB Arn Group, UAB NWO Invest ir kitos.
Zamalek SC

Istorija

Klubas buvo suformuotas 1911 m.
Pabaisko Švč. Trejybės bažnyčia

Istorija

Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Kęstutaitis Pabaisko mūšio vietoje 1436 m. pastatydino bažnyčią ir jai dovanojo žemių. Žygimantas Augustas 1544 m. pastatydino naują medinę bažnyčią. Ji 1664 m. atstatyta. Susenus bažnyčiai, nauja pastatyta 1762 m. Ji 1765 m. sudegė. Klebono D. Venckevičiaus rūpesčiu bažnyčia 1768 m. atstatyta. Nuo 1777 m. minima parapinė mokykla.
Dabartinė akmenų mūro bažnyčia pastatyta 1821–1836 m. pagal architekto J. Levuazjė (Levoisier) projektą. Sulenkėjusių kunigų (ypač kunigo P. Dirgėlos) ir dvarininkų veikiami, Pabaisko ir jo apylinkių gyventojai XIX a. gerokai sulenkėjo. Bažnyčioje lietuviškai giedoti pradėta nuo 1919 m. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su puošniais vartais. Jame stovi mūrinė varpinė, pastatyta 1846 m.
Mil Mi-8

Charakteristikos

Pateiktos Mi-8T modelio charakteristikos:
Juozas Audėnas

Biografija

1919 m. Lietuvos partizanas. 1920–1923 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, vėliau – Kauno pašte. 1931 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą; 1926–1928 m. universiteto „Varpininkų“, 1926–1929 m. Studentų savišalpos draugijos, 1927 m. – studentų atstovybės pirmininkas.
1930–1936 m. Kauno mokesčių inspekcijos inspektorius, 1936–1939 m. miesto savivaldybės Finansų skyriaus vedėjas. 1939–1940 m. žemės ūkio ministras. Per 1940 m. birželio 14-15 d. vyriausybės posėdį siūlė priimti TSRS ultimatumą. 1940–1944 m. bendrovės „Lietūkis“ finansų administratorius, dėstė Profesinių sąjungų institute. Nuo 1942 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos CK narys, nuo 1951 m. jo pirmininkas.
1943 m. kovo-lapkričio mėn. Vyriausiojo lietuvių komiteto, 1943–1944 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto narys, buvo gestapo paieškomas. 1946–1948 m. gyveno Hanau lietuvių stovykloje Vokietijoje, Lietuvių tremtinių bendruomenės centro valdybos vicepirmininkas. Nuo 1949 m. gyveno JAV. Nuo 1951 m. Lietuvos laisvės komiteto narys, 1952–1956 m. komiteto žurnalo „Lietuva“ redakcinės kolegijos pirmininkas. Nuo 1954 m. Pavergtųjų Europos tautų seimo Lietuvos delegacijos narys. Nuo 1958 m. Bendro Amerikos lietuvių šalpos fondo direktorius ir 1960–1964 m. vicepirmininkas. 1961–1964 m. ir nuo 1967 m. VLIK vicepirmininkas, 1964 m. pirmininkas, 1965–1966 m. generalinis sekretorius, nuo 1967 m. informacijos ir bendrųjų reikalų vedėjas. 1963 m. suredagavo VLIK leidinį anglų kalba „Dvidešimt kovos metų dėl Lietuvos laisvės“.
Stipulki Giemzinas

Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 52 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 9 namai ir 61 gyventojas.
Mindaugas Balavakas

Biografija

1988 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę profesinę technikos mokyklą. 1988 m. liepos – lapkričio mėn. dirbo spaudėju spaustuvėje „Viltis“. 1991 m. vasario – balandžio mėn. Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Ypatingosios paskirties milicijos padalinio pareigūnas, nuo 1991 m. balandžio – greitojo reagavimo rinktinės „Aras“ policininkas stažuotojas.
1991 m. liepos 31 d. vykdė tarnybines pareigas, budėjo Medininkų pasienio poste. Nužudytas kartu su kitais budėjusiaisiais, manoma, Rygos sovietinės ypatingosios paskirties milicijos rinktinės (rus. OMON), pavaldžios TSRS vidaus reikalų ministerijai (spėjama, jos nurodymu), kariškių. Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.
Sergejus Staniševas

Biografija

1990 m. baigė Maskvos M. Lomonosovo universitetą, 1994 m. apgynė istorijos daktaro disertaciją. 1998 m. stažavosi Londono Ekonomikos ir politikos mokslų mokykloje.
Dirbo žurnalistu, jo žmona Elena Jončeva taip pat žurnalistė. Nuo 1995 m. dirbo BSP Užsienio ryšių departamente, 1996–2001 m. partijos Užsienio politikos ir tarptautinių santykių vadovas.
Aktyvus elektroninių ryšių propaguotojas, 2001 m. įsteigė Bulgarijos interneto bendriją ir net rinkiminėse kampanijose plačiai naudoja ICQ bei elektroninę žiniasklaidą.

Politinė veikla

2000 m. išrinktas BSP Aukščiausios Tarybos ir Vykdomojo biuro nariu. Nuo 2001 m. birželio Bulgarijos Nacionalinės Asamblėjos (parlamento) narys. 2001 m. gruodžio mėn., kai Bulgarijos prezidentu buvo išrinktas partijos lyderis Georgijus Parvanovas, išrinktas BSP pirmininku ir „Koalicijos už Bulgariją“ parlamentinės grupės pirmininku. Nuo 2004 m. PES vadovybės narys.
2005 m. birželį vėl išrinktas parlamento nariu. Bulgarijos socialistų partijai laimėjus rinkimuose 31 % vietų, sudarė koaliciją su „Judėjimu už teises ir laisves“ ir rugpjūčio mėn. suformavo Bulgarijos Respublikos vyriausybę. Ministro pirmininko poste pakeitė buvusį Bulgarijos carą Simeoną II Sakso Koburgą.
Daugiau, kaip 50 mokslinių darbų tarptautinių santykių ir politologijos temomis, spausdintų Bulgarijos ir užsienio spaudoje, autorius.
Raiden

Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty

Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty žaidime Raiden yra elitinis agentas, kuriam tenka surasti teroristų pagrobtą JAV prezidentą, Big Shell bazėje. Atvykęs į bazę, jis susitinka su sąjungininkais – leitenantu Iroquois Pliskin (Solid Snake) ir sprogmenų specialistu Peter Stillman. Vėliau Stillman'ą ir prezidentą nužudo teroristai, Raiden sužino, kad jis pagrindinio teroristo Solidus Snake sūnus… Dar vėliau Raiden nugali savo tėvą ant Džordžo Vašingtono memorialo stogo ir kartu su Snake iškeliauja savo keliais…

Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots

Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots dalyje Raiden yra laisvas samdinys, kurio užduotis surasti Big Boss teroristo kūną. Ieškodamas legendinio teroristo, jis susitinka su pavojingu samdiniu Vamp… Raiden ir Vamp kaunasi lygiavertėje kovoje ir Vamp nugali, stipriai sužeidęs Raiden. Išsigydęs rytų Euoropoje, Raiden padeda Old Snake kautis su teroristu Liquid Ocelot. Po visų kovų, pas sveiką Raiden ateina jo mergina Rose, jie susitaiko ir laimingai gyvena…
Giedros jūra

Giedros jūra (lot. Mare Serenitatis, 28.0°š. pl. 17.5°r. ilg.) – Mėnulio matomosios pusės šiaurės pusrutulio jūra.
Jūros pietryčių pakraštyje 1972 m. gruodį buvo nusileidusi „Apollo 17“ misija. Iš pargabentų paviršiaus mėginių nustatyta, kad jūra susidarė iš keleto lavos išsiveržimų, kurie truko 800 mln. metų prieš 3,8−3 mlrd. metų. Po to lavos išsiveržimai apnyko, bet visiškai neužsibaigė ir vėliausias iš jų įvyko prieš 1 mlrd. metų. Dėl to stebimi jūros paviršiaus tonai labai varijuoja.
Giedros jūra apima 500x700 km plotą, jos vidutinis skersmuo yra 630 km, užimamas plotas viršija 300 000 km². Tai šeštoji pagal dydį Mėnulio jūra ir matoma iš Žemės be optinių priemonių pagalbos. Pietvakariuose jūrą riboja Hemo kalnai (Nr. 10, Montes Haemus). Jūros rytuose yra Tauro kalnynas (11, Taurus). Šiaurės vakarų pusėje − Kaukazo kalnai (12, Montes Caucasus).

Struktūros

Pažymėtini jūros objektai (žr. schemą):
1. Šiaurės rytų jūros pakraštyje yra įspūdingiausias baseino Poseidonijo krateris (Posidonius, 95 km skersmens, 31.8°š. pl. 29.9°r. ilg.).

2. Rytų pakraštyje yra Lemonjė krateris (Le Monnier, 65 km skersmens, 26.6°š. pl. 30.6°r. ilg.). Jo vakarinis pakraštys yra užlietas jūros lavos, tad jis atrodo tarsi įlanka. 1973 m. sausio 15 d. Monjė kraterio pietiniame pakraštyje nusileido „Луна-21“ aparatas, kuris paleido mėnuleigį „Луноход-2“, kuris dirbo 5 mėnesius ir nukeliavo 37 km Mėnulio paviršiumi tarp Giedros jūros ir Tauro kalnų.

3. Jūros pietuose yra šviesus Menelajo krateris (Menelaus, 27 km skersmens). Iš jo išeina gerai matoma šviesios spalvos 300 km ilgio lavos juosta pro Beselio kraterį.

4. Beselio krateris (Bessel, 16 km skersmens) yra didžiausias, iš esančių jūros baseine.

5. Į rytus nuo Menelajo kraterio tarp Giedros ir Ramybės jūrų yra Plinijaus krateris (43 km skersmens).

6 ir 7. Viena Giedros jūros įdomybių yra neoficialiai vadinamas Gyvatės kalnagūbris, susidedantis iš keleto reljefo raukšlių rytinėje jūros pusėje, kurios yra paralelios jūros rytiniam pakraščiui. Iš jų žinomesnės: šiauresnė Smirnovo (6, Dorsa Smirnov, 200 km ilgio) ir pietinė Listerio (7, Dorsa Lister, 300 km ilgio).

8. Aukščiausias prie jūros yra Argėjaus kalnas (Mons Argaeus, 50 km ilgio, 2500 m aukščio). Tarp jo ir Vitruvijaus kalno esančiame slėnyje buvo nusileidęs „Apollo 17“.
Albinas Vaičiūnas

Albinas Vaičiūnas (g. 1933 m. liepos 15 d. Gegužiuose, Šakių raj.) – Lietuvos kultūros istorikas, literatūros tyrinėtojas, kritikas.

Biografija

1949 m. baigė Kriūkų progimnaziją. Nuo 1950 m. gyveno Kaune, įsijungė į pogrindinę Lietuvos jaunimo Vyčių sąjungos veiklą. 1951 m. suimtas ir nuteistas 25 metams. Kalintas Vorkutos lageriuose. 1956 m. paleistas grįžo į Lietuvą. 1961 m. baigė prekybos technikumą, 1970 m. VU ekonomiką. Dirbo turistinėse organizacijose, knygų prekyboje. Nuo 1994 m. Beatričės Grincevičiūtės memorialinio muziejaus Vilniuje direktorius. 
1996 m. apdovanotas LDK Gedimino ordino medaliu.
Išleido kraštotyros leidinių, sudarė poetų knygų (Prano Lemberto „Šaukiu, o Nemune“, 1992 m.; „Tėvynės drobės“, 1994 m.), periodikoje paskelbė recenzijų, kritikos bei kultūros straipsnių, atsiminimų.
Choi Min-jeong

Biografija

Čoi Min Džiong gimė 1998 m. rugsėjo 9 d. Seule. Pradėjo čiuožti 2004 metais. 2014 m. pripažinta Pietų Korėjos geriausia jaunąja sportininke. 2015, 2016 ir 2018 m. ji tapo absoliučia pasaulio čempionatų nugalėtoja ir 2019 m. buvo antra laimėjusi 7 individualius aukso medalius ir 4 estafetėje. 2018 m. Pjongčango olimpinėse žaidynėse ji iškovojo aukso medalius 1500 m ir estafetės rungtyse, 500 m rungtyje buvo diskvalifikuota ir griuvo 1000 m rungtyje.
Alex van Warmerdam

Alex van Warmerdam (g. 1952 m. rugpjūčio 14 d. Haarlem) – žinomas olandų scenaristas, režisierius, aktorius, žinomas savo tapyba ir bendru darbu su Theo van Gogh – didžiojo dailės klasiko brolio anūku.

Biografija

Jis buvo vienas teatro trupės Hauser Orkater įkūrėjų. 1980 m. įkūrė teatro grupę De Mexicaanse Hond (Meksikos šuo), su savo broliu Marc van Warmerdam. Pirmas filmas buvo sukurtas 1986 m. – "Abelis". Daugelyje savo kino juostų sus avo žmona jis vaidina pagrindinius vaidmenis.
Lopai

Kilmė

Lopų kilmė ir istorija beveik nežinoma. Pasakos, kurios galėtų padėti suprasti lopus yra pilnos stebuklų ir mitų. Žodinė pasakojimo tradicija nėra stipri. Bet nepaneigiama, kad lopai Amo čhu slėnyje gyveno nuo be galo senų laikų. Kai kas tiki, kad seniau lopų gentis užėmė kur kas didesnę teritoriją: ne tik apie Amo čhu slėnį, bet ir iki Jaldakos slėnio vakaruose, dabar labiau žinomo kaip Bara-Tendu. Tačiau ši didelė populiacija sunyko iki maždaug 180 šeimų dėl kilusių epidemijų ar konfliktų tarp genčių.
Taip pat seną lopų kilmę patvirtina pats genties pavadinimas. Senovės Tibete, Butanas buvo vadinamas lop-juel (pietų šalis), o jos gyventojai – lopais (pietiečiais).
Dar lopai yra identifikuojami su Kiranti tauta, kuri, manoma, buvo pirmoji apsigyvenusi Himalajų prieškalnėje, bet vėliau pasidalino į kelias labai skirtingas grupes. Tos grupės įgavo labai įvairių bruožų, nes, dėl atšiauraus klimato ir kalnų buvo atskirtos viena nuo kitos, vystėsi izoliuotoje aplinkoje.
Senesni lopų žmonės laiko Zhabdrung Ngawang Namgyal tautiniu didvyriu, kuris, esą, jiems sukūrė religiją. Iki šiol yra dainuojamos dainos, kurios šlovina jo garbę.

Gyvenvietės

Lopų gyvenvietės yra išsidėsčiusios abiejuose Mo Ču slėnio pusėse. Pietinėje pusėje yra Rangtseka, Doga, Doroka, Sataka, Sanglung, Loto-Kuču, Lotok ir Drambėjaus kaimai. Šiaurinėje – Tangtoka, Denčuka ir keletas kitų, smulkesnių.

Gyventojai

Lopų žmonės yra tvirto sudėjimo, neaukšti. Tiek vyrų, tiek moterų ugis labai panašus. Greičiausiai taip yra dėl vedybų su tos pačios genties nariais, kurių duguma jau yra susigiminiavę. Satakos kaime vedybos vyksta ir tarp skirtingų kaimų narių, tad ten žmonės yra aukštesni, sveikesni.
Nors lopų gyvenimas ir tapo modernesnis, tačiau jų namai ir gyvenamoji aplinka ne itin pasikeitė. Lopai vis dar gyvena artimomis bendruomenėmis, tuokiasi su to paties kaimo žmonėmis (dažnai pusbroliais ar pusseserėmis). Santuokos su kitų bendruomenių žmonėmis draudžiamos. Labai mažai jų turi kokį nors išsilavinimą.