google/wiki40b huggingface dataset:
Ogadenas

Ogadenas (som. Ogaadeen, amher. ኦጋዴን) – sritis Rytų Afrikoje, sudaro rytinę Etiopijos valstybės dalį. Dabar iš esmės sutampa su Etiopijos Somalių regionu. Tai maždaug 200 000 km² ploto teritorija, iš šiaurės ir pietų ribojama Somalio, pačiuose šiaurės vakaruose siekia Džibutį, pietvakariuose – Keniją. Didžiausi miestai – Džidžiga, Degehaburas, Godė, Kebri Daharas, Fikas, Šilabas, Kelafas, Vorderas, Dananas.
Ogadenas yra dykumingas plokščiakalnis (dar vadinamas Gala–Somaliu), besileidžiantis nuo 1500 m šiaurės vakaruose iki 300 m aukščio pietuose. Didžiojoje srities dalyje metinis kritulių kiekis neviršija 350 mm (tik prie Šebelės siekia 500–600 mm). Būdingi dygūs krūmokšniai, pusdykumių augmenija. Dažnos sausros.
Ogadene vyrauja musulmonai somaliai.

Istorija

XIII a. Ogadeno žemės pateko į Ifato sultonatą, buvo paribyje su Aksumo karalyste. XV a. atsidūrė ginčytinoje juostoje tarp Aksumo ir Adalio valstybių. XVI a. Adalio sultonas Ahmadas ibn Ibrahimas al-Ghazis įsiveržė į Aksumą (Abisiniją) ir nukariavo daug žemių, tarp jų ir Ogadeną. Tačiau XIX a. Ogadeną atkovojo Abisinijos imperatorius Menelikas II. Nors 1897 m. Etiopija teisiškai užtvirtino valdžią Ogadene, iš tiesų teritorijos į rytus nuo Džidžigos buvo nevaldomos.
Po to, kai italai užkariavo Etiopiją, o vėliau ir Italijos Somalilandą (1936 m.), jie Ogadeną prijungė prie pastarosios kolonijos. Britams užkariavus Italijos Somalilandą, jie siekė prijungti Ogadeną prie Britų Somalilando ir sujungti visas somalių žemes. Nors 1945 m. Etiopijai nepavyko užginčyti šio britų siekio, bet 1948 m. su JAV parama pavyko pasiekti, kad britai atiduotų Etiopijai Ogadeną (Haudą).
Maždaug nuo 1970 m. Ogadeno somaliai ėmėsi partizaninių veiksmų ir priešinosi Etiopijos valdžiai. Makhtalis Dahiras įkūrė Vakarų Somalio išsivadavimo frontą, konfliktas 1977–1978 m. peraugo į Ogadeno karą. Po 8 mėnesių karo TSRS remiama Etiopija (Dergas) nugalėjo Somalio remiamus sukilėlius ir įtvirtino savo valdžią Ogadene. Tačiau neramumai nuo to laiko nesiliauja – somalių sukilėliai puldinėja etiopų administracijos, naftos gavybos statinius, darbuotojus. Prieš Etiopiją organizuotai kovoja 1984 m. įkurtas Ogadeno nacionalinis išsivadavimo frontas. Padėtis krašte pablogėjo 2007–2008 m., kai prasidėjo atviri susirėmimai.
Antanas Čechavičius

Biografija

Nuo 1904 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus organizacijos narys (slapyvardis Fotografas). Organizavo darbininkų kuopeles, profesines sąjungas, vadovavo streikams.
Vienas aktyviausių 1905–1907 m. revoliucinių įvykių Lietuvoje organizatorių. 1905 m. su Aleksandru Birinčiku Didžiajame Vilniaus seime atstovavo Vilniaus darbininkus.
1913 m. kartu su Mykolu Biržiška organizavo Vilniaus ligonių kasas, buvo jų atsakingasis sekretorius.
1915 m. organizavo miliciją, buvo Vilniaus milicijos komisaro padėjėjas.
1917 m. mirė nuo plaučių uždegimo.
Antanas Mataušas Vaisa

Biografija

Antanas Vaisa gimė 1928 m. lapkričio 15 d. Alytuje. 1947 m. su pagyrimu (aukso medaliu) pabaigė Alytaus 1-ąją gimnaziją, pasirinko aukštuosius technikos mokslus ir tais pačiais metais įstojo į Kauno politechnikos institutą, kur įgijo ryšininko specialybę. Su pagyrimu 1952 m. pabaigęs institutą po metų (1953 m.) pradėjo dirbti centriniame telegrafe Vilniuje, vėliau – ryšių ministerijoje. Mirė 1995 m. gruodžio 15 d. Vilniuje

Darbinė veikla

Darbinę veiklą pradėjo Centriniame telegrafe nuo inžinieriaus, vyriausiojo inžinieriaus iki Centrinio telegrafo vadovo. Būtent čia A. M. Vaisa sugebėjo techniškai pertvarkyti ryšius iš esmės – įdiegti tiesioginio automatinio sujungimo sistemą, kurios pagrindu paskui vystėsi visos buvusios Sovietų Sąjungos telegrafo ryšiai.
Nuo 1965 m. iki 1990 m. Ryšių ministerijos ministro pavaduotojas, po kelerių metų aktyvaus darbo iki darbinės karjeros pabaigos – pirmasis ministro pavaduotojas. A. M. Vaisos iniciatyva buvo plečiamas radijo bei televizijos stočių tinklas, įsisavinta spalvotos televizijos perdavimo įranga. Iniciavo ir nuo 1974 m. aktyviai dalyvavo statant Vilniaus televizijos bokštą. Būdamas priėmimo eksploatuoti Valstybinės komisijos pirmininku, pasirašė istorinį priėmimo eksploatuoti Vilniaus televizijos bokštą aktą.

Visuomeninė veikla

Vienas iš Lietuvos ryšių istorijos muziejaus Kaune steigėjų.
Lietuvos futbolo federacijos pirmininkas. (1963 m. – 1971 m.)

Apdovanojimai

1966 m. A. M. Vaisai už bendro naudojimo abonentinio telegrafinio ryšių kompleksinį automatizavimą buvo paskirta Lietuvos mokslo ir technikos valstybinė premija.
1996 m. pagerbti A. Vaisos atminimui Kauno technologijos universitete ryšių informatikos fakultete buvo įsteigta vardinė A. M. Vaisos stipendija.

Šeima

Kartu su žmona Eugenija užaugino tris dukteris – Eleną, Gintvilę ir Renatą. Turi keturis vaikaičius.
FK Kobra Harkiv

Istorija

Klubas pateko į Ukrainos pirmos lygos pirmenybes 2018/19 m. sezone, bet pasitraukė iš jų.
Komanda sužaidė kelias rungtynes, o paskui pranešė, kad neturi galimybių vykti į Horšni Plavnius, kad žaistų su vietos „Hirnyk-Sport“, o vėliau su „Zirka“, kad sužaistų penktojo turo rungtynes.
Komanda buvo pašalinta iš pirmenybių, o visi pasiekimai anuliuoti. Taip pat perskaičiuoti taškai ir liko Pirmoje lygoje 15 dalyvių.
Sultinio kubelis

Sultinio kubelis (JAV angl. bouillon cube; D. Britanija ir Australija angl. stock cube) - kubelio pavidalo maisto pusfabrikatis, pagamintas iš dehidratuoto ir apie 15 mm kraštinės kubeliu suformuoto sultinio. Jį darant iš sultinio pašalinamas vanduo, pridedama šiek tiek kietų riebalų (hidrogenizuoto aliejaus), druskos (dažnai virš 50 %) ir prieskonių (juos paprastai būna natrio glutamato). Dehidratuoti sultiniai pardavinėjami ir suformuoti granulėmis.
Sultinys, padarytas iš karštame vandenyje ištirpinto kubelio, būna kitokio skonio negu šviežias sultinys, kadangi turi daugiau druskos ir keičiasi verdamų gardiklių skonis. Sultinių kubeliai yra patogūs ir pigūs. Juos dažnai naudoja kitiems patiekalams gardinti.
Sultinio kubelius 1908 m. komerciškai ėmė gaminti Maggi kompanija, o 1910 m. - Oxo. tai buvo pigesnis mėsos ekstrakto variantas. 1913 m. sultinių kubelius gamino bent 10 kompanijų. Tokiuose kubeliuose druskos koncentracija buvo nuo 59 iki 72 %.

Teigiama, kad sultinio kubelius 1831 m. išrado Nicolas Appert, nors principas buvo žinomas gerokai seniau.
Žinomi sultinių kubelių prekiniai ženklai yra Oxo, Knorr, Gallina Blanca, Maggi, Herb-Ox, Wyler's, Goya ir Kallo.
Palenkės Sokoluvo apskritis

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V a.-VI a. dabartinės apskrities teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.
Kęstutis Smirnovas

Biografija

1991 m. baigė Šakių 1-ąją vidurinę mokyklą, 1994 m. baigė Kudirkos Naumiesčio žemės ūkio mokyklą, 1996 m. – Krašto apsaugos puskarininkių mokyklą, 1999 m. – Pasienio policijos departamento prie LR VRM mokymo centrą. 2002 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją, kūno kultūros mokytojas. 2008 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė ugdymo organizavimą, edukologijos magistras.
1997–1999 m. Pasienio policijos departamento Pagėgių pasienio policijos rinktinės Šakių užkardos budėtojas, 1999 m. Šakių vaikų ir jaunimo sporto mokyklos treneris, nuo 2003 m. Šakių jaunimo kūrybos ir sporto centro treneris, dziudo imtynių treneris metodininkas.
Nuo 2002 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šakių rajono skyriaus narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys. 
1999 m. Šakių dziudo sporto klubo „Audra“ prezidentas, LVTGO „Gelbėkit vaikus“ Šakių skyriaus valdybos narys, Šakių savivaldybės jaunimo reikalų komisijos narys, Šakių jaunimo sąjungos „Apskritas ratas“ narys. 
2016 m. išrinktas į Seimą, Vilkaviškio rinkimų apygardoje nugalėjęs ministrą pirmininką Algirdą Butkevičių.

Šeima

Žmona Gintarė, duktė iš pirmosios santuokos Julija, iš antrosios – Simona, Paulina, Jokūbas.
Nijolė Šimienė

Nijolė Šimienė (g. 1942 m. spalio 12 d. Kelmės r.) – Lietuvos pedagogė.

Biografija

1960–1965 m. studijavo VPI. 1965–1989 m. Kauno P. Vileišio vidurinės mokyklos biologijos vyresnioji mokytoja, dirbo pedagoginį-metodinį darbą miesto metodinėje taryboje, vadovavo VPI studentų praktinei veiklai mokykloje. 1989–1997 m. Kauno J. Grušo vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui, nuo 1997 m. – direktorė.
Šiaurės kanalas

Šiaurės kanalas (air. ir škot. Sruth na Maoile) yra sąsiauris skiriantis Didžiosios Britanijos ir Airijos salas, atstumas maždaug 27 km. Šiaurinis kanalo pakraštys siekia Atlanto vandenyną, o pietuose plyti Airijos jūra.
Priskiriamas Škotijos Vakarinės pakrantės vidinėms jūroms.
1953 m. čia nuskendo keltas Princess Victoria.
Miško pramonė

Miško pramonė – pramonės šaka, apimanti miško produkcijos paruošimą, apdirbimą, perdirbimą. SSRS laikais ūkiskaitinės miško pramonės vienetas buvo vad. miško pramonės ūkis (įmonė). Vėliau miško pramonės ūkiai buvo sujungti su miškų ūkiais (po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje vad. miškų urėdijomis). Lietuvoje miško ruošos pramonės užuomazgų ėmė rastis XIV–XVI a. Ypač sparčiai pradėjo vystytis po 1927 m., kai miško įmonės ėmė ūkiniu būdu kirsti mišką.

Pošakai

Miško pramonė skirstoma į miško gavybos ir miško apdirbimo pramonę.

Miško gavybos pramonė

Miško gavybos pramonės svarbiausia atšaka – miško ruošos pramonė. Ji teikia medieną kitos miško pramonės šakoms, apima miško kirtimus, sakų leidimą ir kitas miško eksploatacijos rūšis; medienos gabenimą pirminiam apdorojimui, plukdymą į vartojimo ar perkrovimo vietas.
Šiaurės Rytų Argentina

Šiaurės Rytų Argentina (isp. Nordeste argentino) – gamtinis ir kultūrinis regionas Argentinos šiaurės rytuose. Sudaro Formosos, Čiako, Korienteso ir Misioneso provincijos.
Šiaurės Rytų Argentinos regiono terminas taikomas palyginti neseniai. Gamtiškai jam būdingos Gran Čiako lygumos ir Argentinos Mesopotamijos miškai. Kultūtiškai regionas nemažai paveiktas gvaranių kultūros, nors Čiake ir Formosoje labiau būdingos tobų ir viči indėnų gentys.
Sigitas Benediktas Jurčys

Sigitas Benediktas Jurčys (g. 1952 m. gruodžio 18 d. Klaipėdoje) – OFM, Lietuvos kunigas, visuomenės veikėjas.

Biografija

1984 baigė Kauno kunigų seminariją, įšventintas kunigu. Nuo 1986 m. pranciškonas. 1984–1989 m. vykdė misijas Dušanbėje, Šv. Juozapo katalikų parapijos klebonas. 1990–1992 m. studijavo dogminę teologiją Popiežiškajame Šv. Antano universitete Romoje. 1992–1997 m. apaštalinio nuncijaus Lietuvai, Latvijai ir Estijai sekretorius. 1997-2008 Šv. Pranciškaus mažesniųjų brolių ordino Lietuvos šv. Kazimiero provincijos provincijolas, Kretingos pranciškonų vienuolyno gvardijonas, Lietuvos vyrų vienuolijų aukštesniųjų vyresniųjų konferencijos pirmininkas.
Jo rūpesčiu kartu su Lietuvos televizija sukurti trys filmai apie šv. Pranciškaus pasekėjus. Vienuolyno prie Kryžių kalno statybos iniciatorius. Benedikto Jurčio iniciatyva Klaipėdoje inicijuotas Vilties bėgimas, kurio tikslas – rinkti lėšas Šv. Pranciškaus onkologijos centro Klaipėdoje statyboms ir veiklai finansuoti.
Reliacinis modelis

Reliacinis modelis – duomenų aprašymo modelis, kuris remiasi predikatų logika bei aibių teorija. Modelį aprašė Edgaras Kodas (Edgar F. Codd) 1970 metais. Šio modelio pagrindinis elementas yra reliacinė lentelė.
Kiti, anksčiau naudoti, duomenų aprašymo modeliai – hierarchinis bei tinklinis, o naujausias naudojamas modelis – objektinis.
Reliacinis modelis buvo pirmas formaliai aprašytas modelis, anksčiau naudotieji modeliai buvo aprašyti tik po reliacinio modelio aprašymo.
Reliacinio modelio pagrindas – prielaida, jog visi duomenys gali būti pavaizduoti matematiniais ryšiais, tai yra kaip N aibių Dekarto sandaugos poaibis.

Atributai

Lentelės stulpeliai dar vadinami atributais. Atributai gali būti įvairaus tipo (tekstas, skaičiai, datos, loginiai (taip/ne), taip pat ir duomenų bazėje neapibrėžtos struktūros dvejetainės sekos (angl. blob – binary large object – didelis dvejetainis objektas). Kaip tokie objektai saugomi vaizdai, garsai ir pan.

Raktai

Lentelės pirminis raktas (angl. primary key) yra stulpelis (ar kelių stulpelių derinys), kurį žinodami galime vienareikšmiškai pasakyti, iš kurios eilutės jis paimtas. Pateikiamame pavyzdyje vidutiniškai patikimu pirminiu raktu galėtų būti pavardės stulpelis. Raktas, kuris yra stulpelių derinys, vadinamas sudėtiniu raktu (angl. composite key). Pavyzdyje sudėtiniu raktu galėtų būti vardo ir pavardės stulpelių derinys. Tai patikimiau, nes didelėje duomenų bazėje pasitaiko žmonių vienodomis pavardėmis.
Jei lentelėje galimi keli pirminio rakto variantai, kitos alternatyvos vadinamos kandidatiniais raktais (angl. candidate key).
Yokohama F. Marinos

Istorija

Klubo ištakos siekia 1988 m.
Lyra

Konstrukcija

Lyros rėmas susideda iš tuščiavidurio karkaso arba garso dėžutės. Iš jos nutęsti du sparnai, kurie irgi gali būti tuščiaviduriai ir yra sulenkti į vidų, o išlinkimo pabaigoje – į išorę. Viršuje jie sujungti skersiniu arba jungu. Kitas skersinis, pritvirtintas prie garso dėžutės, formuoja tiltą, perduodantį stygų vibracijas. Žemiausia nata buvo toliausiai nuo grojančiojo; stygos ilgiu per daug nesiskyrė; žemesnėms natoms išgauti turbūt buvo daromos storesnės stygos, kaip smuike ir panašiuose šiuolaikiniuose instrumentuose, arba buvo mažiau įtemptos. Stygas gamino iš žarnų ir įtempdavo tarp skersinio ir tilto, arba iki postygio po tiltu. Buvo galima išgauti dvejopą skambesį: vienu atveju, pririšant stygas prie kojelių, kurios sukinėjasi; kitu atveju, sukeičiant stygų vietas virš skersinio; ko gero, abiem atvejais žmonės naudojosi.
Smūginė jonizacija

Smūginė jonizacija – procesas medžiagoje, kai vienas krūvininkas (laisva dalelė, nešanti krūvį), turintis energijos, gali ją prarasti sukurdamas kitų krūvininkų porą. Pavyzdžiui, elektronas puslaidininkiuose, turėdamas pakankamai kinetinės energijos, gali išmušti kitą elektroną iš valentinės juostos, kuris peršoka į laidumo juostą, o valentinėje juostoje dėl to sukuriama skylė.
Jei šis procesas įvyksta aukštais elektriniais laukais veikiamuose puslaidininkio ar dielektriko regionuose, gali pasireikšti griūtinis pramušimas – pradėti tekėti didelė elektros srovė. Griūtinis pramušimas taikomas griūtiniuose dioduose ir fotodioduose.
Atvirkščias efektas vadinamas Ožė rekombinacija. Tai procesas, kurio metu elektronas iš laidumo juostos rekombinuoja su skyle, savo kinetinę energiją atiduodamas kitam laidumo juostoje esančiam elektronui.
AS Árīs

Istorija

Klubas įkurtas 1914 m.
Amerikos lietuvių bendruomenė

Amerikos lietuvių bendruomenė – JAV lietuvių bendruomenės centro valdybos biuletenis, leistas 1959–1963 m.

Istorija

Išėjo 40 numerių. Nuo 1963 m. vietoj „Amerikos lietuvių bendruomenės“ pradėtas leisti „Pasaulio lietuvis“.
Redagavo Jonas Jasaitis ir Jonas Ignatavičius.
Policininkė Niujorke

Turinys

Ne itin protingas Niujorko policininkas Mak Karonas nesėkmingai kovoja su miestą užvaldžiais narkotikų prekeiviais Turku ir Didžiuoju Džo. Norėdamas juos supriešinti, policininkas nusprendžia pasitelkti į pagalbą kolegas iš Italijos Džijaną ir Alvaro. Kadangi šie labai panašūs į Didžiojo Džo meilužę Pupą ir jos asmens sargybinį Džo, policininkai šiuos pagrobia, sukeisdami su atvykėliais vietomis...
Agregatinė būsena

Agregatinės ir fazinės būsenos skirtumai

Reikia pastebėti, kad be agregatinės būsenos (angl. aggregation state arba angl. state of matter), dar yra sąvoka fazinė būsena (angl. phase state), kuri reiškia makroskopinės fizikinės sistemos būseną su gana homogeniška chemine ir fizikine struktūra. Bendrai paėmus, medžiagos fazinių būsenų yra daug daugiau, nei agregatinių būsenų. Tarkim deimantas ir grafitas yra tos pačios agregatinės būsenos (kietosios) ir cheminės sudėties, bet skirtingų fazinių būsenų (skiriasi struktūrinis atomų išsidėstymas) medžiagos. Kitas gerai žinomas pavyzdys – supertakioji skysto helio fazinė būsena.
Proliferacija

Proliferacija (lot. proles – palikuonis + fero – nešu) - tai ląstelių populiacijos augimas dalijimosi būdu. Viena ląstelė („motininė ląstelė“) auga ir dalijasi i dvi „dukterines lasteles“. Proliferacijos sutrikimai gali sukelti ligas, tokias kaip vėžį, leukemiją, proliferacinę vitreoretinopatiją ir t. t.
Primera División (Dominikos Respublika)

Dominikos Respublikos Primera División yra aukščiausia Dominikos Respublikos futbolo federacijos divizija, kurioje žaidžia aštuoni šalies klubai.
Vygantė Milašiūtė

Biografija

1998 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė vienpakopes teisės studijas. VU Tarptautinės ir Europos Sąjungos teisės katedros doktorantė. 2007 m. balandžio 20 d. apgynė socialinių mokslų srities (teisės krypties) disertaciją tema „Diskriminacijos draudimo principas tarptautinėje teisėje: diskriminacijos fakto nustatymo kriterijai“.
Nuo 1999 m. birželio Lietuvos teisingumo ministerijos Tarptautinės teisės departamento Tarptautinių sutarčių teisės skyriaus vedėja. VU Teisės f. Tarptautinės ir ES teisės katedros (vėliau - Instituto) lektorė ir Studentų mokslinės draugijos Moot Court Training būrelio kuratorė. 2009 m. pretendentė į Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjo pareigas. VU Teisės f. Viešosios teisės katedros lektorė.
Atstovavo Lietuvai jaunių ir jaunimo šachmatų čempionatuose.
Inveruris

Geografija

Inveruris yra Dono upės slėnyje, Aberdynšyro centre. Vietinių žmonių žinomas kaip Gariocho širdis (angl. Heart of the Garioch). Išsidėstęs tarp Dono ir Urio upių, bei nutolęs nuo Bennachie kalno 16 km. Miesto centras trikampinis, kuriame stovi rotušė, statyta 1862 m. Aikštės centre yra karo paminklas. Prekybos centrai išsidėstę gyvenamųjų namų dalyje.

Etimologija

Žodis „Inverurie“, kuris kilęs iš škotų gėlų kalbos Inbhir Uraidh, reiškia „Urio burna“ pagal upę, kuri įteka į Dono upę į pietus nuo miesto.
Iki XIX amžiaus, buvo žinomas kaip „Inverury“, bet buvo pakeistas į esamą, kad būtų išvengta painiavos dėl „Inveraray“, Argaile ir Bjute, esančio Škotijos pietvakarių pakrantėje. Buvo manoma, kad raidės „a“ ir „u“ bus ypač sunku atskirti rašant adresus ranka.
Šiaurinė linėja

Biologija

Tai daugiametis, 5–20 cm aukščio krūmokšnis, sudarantis didelius sąžalynus. Šaknys siekia iki 10 cm gylį. Kai augalui 5–10 metų, susidaro palaipos, bambliuose įsišaknijančios. Stiebas laibas, iki 1 m ilgio, 1–3 mm skersmens, pažeme besidriekiantis, medėjantis, su mažomis, stačiomis šakutėmis. Lapai priešiniai, visžaliai, odiški, beveik apskriti, atvirkščiai kiaušiniški arba elipsiški, karbuoti arba lygiakraščiai, trumpakočiai, 0,3–1,5 cm pločio, 0,4–2,5 cm ilgio, negausiai apaugę plaukeliais, išsidėstę poromis vienas prieš kitą. Lapai po 12–16 mėnesių nukrenta.
Kvepiantys žiedai sukibę po porą ar po tris apaugusių liaukingais plaukeliais žiedkočių viršūnėse. Pažiedės pusiau suaugusios su vaisiumi. Suaugtinis vainikėlis iš vidaus plaukuotas, 5–10 mm ilgio, varpelio formos, iš penkių rusvų ar baltų su rausvais ruoželiais vainiklapių. Taurelė iš penkių smailėjančių taurėlapių. Kuokeliai 4, iš jų 2 ilgesni. Mezginė apatinė, trilizdė, su daugeliu užsimezgusių sėklapradžių, bet iš jų išauga tik vienas.
Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – sausas, 3 mm ilgio, vienasėklis kaulavaisis, apaugęs liaukiniais plaukeliais. Vaisius subręsta per 36 dienas. Sėklos išlieka gyvybingos vienus metus. Augalas dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai palaipomis.
Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 32.

Naudojimas

Šiaurinė linėja dekoratyvi, globotina. Plisdama palaipomis sudaro besidriekiančius sąžalynus – kilimus, todėl tinka apželdinti darželiams.
Maistui galima vartoti lapus. Žolėje yra askorbino rūgšties, kumarino, alkaloidų, mineralinių medžiagų. Žolė pjaunama žydėjimo metu ir džiovinama pavėsyje. Žaliavos preparatai vartojami nuo kosulio, sąnarių skausmų, nuoviro pavilgai dedami ant patinusių, traumuotų vietų.

Pavadinimas

Šiaurinė linėja pavadinta garsaus sistematikos, Švedijos Upsalos universiteto profesoriaus Karlo Linėjaus garbei.
Augalas jau buvo žinomas XVI amžiuje ir buvo lotyniškai vadinamas Campanula serpyllifolia. Linėjus šią paprastą, akiai malonią, trumpai žydinčią gėlytę labai mėgo. Šis mokslininkas buvo kuklus, o ši gėlytė – dar kuklesnė. Jis norėjo, kad jau būtų suteiktas linėjos (Linnaea) vardas, tačiau tuo metu botanikai dar augalams nesuteikė pavadinimų pagal save, todėl Linėjus turėjo surasti kitą botaniką, kuris tai galėtų padaryti.
Nyderlanduose Linėjus susidraugavo su garsiu daktaru ir botaniku J. F. Gronovijumi. Jis Linėjui padėdavo ekonomiškai ir kitais būdais. Gronovijus gėlytę pavadino Linnaea savo draugo garbei. Patenkintas Linėjus prie genties pavadinimo pridėjo būdvardį borealis, kuris reiškia „šiaurinė“.

Kita informacija

Linnea yra švediškos kilmės populiarus moteriškas vardas.
Šiaurinė linėja yra oficiali Smolando provincijos gėlė.
Samotrakė

Samotrakė (gr. Σαμοθράκη) − Graikijos sala Egėjo jūros šiaurėje, Rytų Makedonijos ir Trakijos periferijoje, Evro nome, už 24 jūrmylių nuo Aleksandrupolio.
Salos plotas 178 km², ilgis − 17 km. Gyventojų − 2723 (2001). Didžiausias miestas ir uostas − Kamarjotis (Kamariotissa).
Salos paviršius kalnuotas, didžiausias aukštis 1611 m. Samotrakės saloje yra karštų mineralinių versmių.
Saloje yra architektūros paminklų − šventyklų; vienoje jų buvo rasta Nikės skulptūra (dabar laikoma Luvre, Paryžiuje).
Lepšė

Maistinė vertė

Lepšė vertingas grybas, turintis daug B grupės vitaminų, daugiau nei baravykas. Vienintelė neigiama savybė – smarkiai kirmija. Maistui tinka tik jauni ir sveiki grybai. Iš valgomų grybų lepšė daugiausia sukaupia magnio.

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 63 psl.
Gvidonas Labeckas

Biografija

1970 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1984 m. technikos mokslų kandidatas.
Nuo 1970 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas; nuo 2008 m. profesorius. Mokslinės veiklos sritis – traktorių ir automobilių variklių konstrukcijos. Stažavo 1978 m. Rusijos, 1994 m. Kanados ir 1997 m. Danijos universitetuose. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių ir 60 mokslo populiarinimo straipsnių. Su kitais parašė metodinių leidinių.
Čiukčių rajonas

Geografija

Rajonas yra Čiukčių pusiasalio šiaurėje, prie Čiukčių jūros. Iš rytų skalauja Beringo jūra, apima Dežniovo kyšulį. Paviršius kalnuotas (700–900 m), pakrantėse driekiasi plačios pelkėtos lygumos. Ilgiausios upės – Čegitunas, Jonajvejemas, Igelkvejemas, Uliuvejemas. Didžiausi ežerai – Jonajus, Koolenis.

Istorija

Rajonas įkurtas 1927 m. Nuo jo 1957 m. atskirtas Providenijos rajonas.
Monokalio fosfatas

Naudojimas netiesinėje optikoje

Kaip kristalas, monokalio fosfatas (KDP) labiausiai žinomas dėl netiesinių optinių savybių. Naudojamas optiniuose moduliatoriuose ir netiesinėje optikoje, pavyzdžiui, antros harmonikos generavimui.
Taip pat naudojamas KD*P (kalio dideuterio fosfato) kristalas, pasižymintis šiek tiek kitomis savybėmis.