google/wiki40b huggingface dataset:
Aleksandras Vasiljevas

Biografija

Pirmus penkis vaikystės metus praleido Fritauno (angl. Freetown) mieste (Siera Leonės sostinė), kur jo tėvas (inžinierius) dirbo uosto statyboje, o motina dėstė rusų kalbą ir literatūrą mokykloje.
1974 metais visi Sovietų Sąjungos piliečiai buvo evakuoti atgal į TSRS. Vasiljevų šeima persikrausto į Zarasus, o 1976 grįžta į Leningradą.
Kai jam buvo 12 metų jis apsilanko pirmajame gyvenime koncerte, kuris palieka jam didelį įspūdį: „Aš supratau, kad man reikia užsiimti tuo pačiu ir kad man nuo to niekur nedingti“. Būdamas pirmūnu, aštuntoje klasėje palieka mokyklą ir savo gyvenimą susieja su gitara.
1986 metais Alaksandras įstoja į Leningrado Aviacinių Prietaisų Gamybos institutą, kur susipažįsta su būsima žmona ir Aleksdru Morozovu (Александр Морозов). Taip atsiranda grupė „Mitra“ rus. „Митра“. 1988 grupė nepraeina atrankos į Leningrado roko klubą.
Aleksandras dvejiems metams išeina į armiją, kur rašo dainas, kurios vėliau pateks į albumą Пыльная быль (Dulkėti faktai). 1990 metais grįžęs iš kariuomenės įsidarbina Satyros teatre montuotuotoju.
1992 metais šstoja į Teatrinio instituto ekonomikos fakultetą. Netrukus jis įsidarbina Bufo rus. „Буфф“ teatre, kur supažindinamas su Nikolajumi Rostovskiu (Николай Ростовский) ir pradeda įrašinėti pirmą albumą. 1994 gegužę albumas buvo baigtas.
Gegužės 27-ąją, per Sankt Peterburgo 291-ąsias metines, vakarėlyje skirtame pirmojo albumo užbaigimui susipažįsta su Stasu Berezovskiu (Стас Березовский). Ši diena ir yra oficialus grupės Splin rus. Сплин gimtadienis.
2004 metais išleidžiamas pirmas solinis Aleksandro Vasiljevo albumas – Черновики (Juodraščiai).
Spalio 12-ąją 2006 metais Vasiljevų šeimoje ypatingas įvykis – gimė sūnus Leonidas. Jam skirta daina Сын (Sūnus) iš albumo Раздвоение личности (Asmenybės susidvejinimas).
Elektrėnų savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Meru išrinktas Kęstutis Vaitukaitis.
Ačiū... močiute

Turinys

Inžinierius Pino, gyvenantis Pizoje, gauna telegramą, iš kurios sužino, kad jo tėvas, prieš daug metų emigravęs į Venesuelą, mirė, ir kad šio žmona atvyksta, kad susipažintų su giminaičiais. Kadangi visi tikisi, kad tai bus pagyvenusi įnoringa dama, jos sutikti į oro uostą nusiunčiamas jauniausias sūnus Karleto. Tačiau oro uoste jo laukia staigmena – senelė Marijana pasirodo esanti jauna patraukli moteris, kuri netrunka apsukti galvą ne tik Karleto, bet ir šio vyresniajam broliui bei tėvui...
Zaprutiškiai

Aplinkinės gyvenvietės

Strazdžiai – 3,3 kmBIRŽAI – 26 kmVABALNINKAS – 1,6 kmMediniškiai I – 2,2 kmRamongaliai – 3,3 kmMuimeliškiai – 2,7 kmNatiškiai – 2,4 kmVeleniškiai – 3,1 km
Antanas Žmuidzinavičius

Biografija

1890–1894 m. mokėsi Veiverių mokytojų seminarijoje, ją baigęs mokytojavo įvairiose Lenkijos pradžios mokyklose. Nuo 1899 m. studijavo tapybą Varšuvoje (pas V. Gersoną), 1905–1906 m. privačiose Paryžiaus akademijose. 1908 m. tobulinosi Miunchene, 1912 m. Hamburge. 1926–1940 m. dėstė piešimą Kauno meno mokykloje, 1941–1951 m. Kauno taikomosios dailės institute. 1947 m. suteiktas profesoriaus vardas. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
1989 m. Seirijų gimnazijai suteiktas Antano Žmuidzinavičiaus vardas.

Kūryba

A. Žmuidzinavičius daugiausiai kūrė peizažus, taip pat tapė portretus, temines kompozicijas, plakatus, apipavidalino nemažai knygų. Iš viso nutapė apie 2000 kūrinių. Rinko liaudies meno kolekcijas, dokumentinę medžiagą apie Lietuvos dailę. Jo velnių kolekcijos pagrindu 1965 m. Kaune įkurtas Velnių muziejus. Parašė atsiminimų knygą „Paletė ir gyvenimas“ (1961 m.).
A. Žmuidzinavičiaus kūrybai būdingas lyrizmas, romantizmo nuotaikos, simbolizmo ir alegorijos požymiai, realistinė vaizdų traktuotė, gamtos idealizavimas.
Žymesni kūriniai: „Gavo laišką“ (1904 m.), „Neris ties Antakalniu“ (1906 m.), „Per kiaurą naktį“ (1906 m.), „Sielvartas“ („Susigraudinimas“) (1906 m.), „Paskutiniai spinduliai“ (1908 m.), Tado Daugirdo portretas (1910 m.), Petro Rimšos portretas (1911 m.), „Nemunas prieš audrą“ (1917 m.), „Poilsis“ (1920 m.), „Tinklai džiūsta“ (1926 m.), „Linų kūlimo talka“ (1926 m.), „Estijos peizažas“ (1929 m.), „Dvi pušys“ (1931 m.), Žemaitės portretas (1935 m.), „Ankstyvas sniegas“ (1937 m.), „Eglės“ (1943 m.), „Žvejai“ (1945 m.), „Palangos pajūris“ (1951 m.), ciklas „Čia bus Kauno jūra“ (1953–1959 m.).

Visuomeninė veikla

A. Žmuidzinavičius aktyviai dalyvavo ne vienoje visuomeninėje organizacijoje. Jo kūrybinio kelio pradžia sutapo su nacionaliniu išsivaduojamuoju sąjūdžiu. 1906–1907 m. kartu su Marija Žmuidzinavičiene, M. K. Čiurlioniu, Antanu Jaroševičiumi, Petru Kalpoku, Petru Rimša, Kajetonu Sklėriumi surengė Pirmąją lietuvių dailės parodą.
Nuo 1908 m. beveik nuolat klajojo po Vakarų Europos miestus, keliavo po JAV, tapydamas ir rengdamas ten savo paveikslų parodėles, skaitė paskaitas apie atgimstančią Lietuvos dailę tenykštėms lietuvių bendrijoms, rinko aukas lietuvių tautos namams.
1917–1918 m. dalyvavo parenkant Lietuvos vėliavos spalvas. 1929–1934 m. buvo Šaulių sąjungos centro valdybos pirmininkas.
Šilai (Jonava)

Istorija

XVII a. minimas Šilų dvaras. Pasak Juozapo Kosakovskio, Marijona Kosakovskienė savo būstą iš Šilų dvaro perkėlusi į Jonavą, norėdama čia įkurti ir išlaikyti miestelį.

Ekonomika

Kaime veikia kiaulių auginimo fabrikas Beržų kompleksas.
Krovinių kultas

Krovinių kultas (angl. Cargo cult) yra bendras pavadinimas daugybės susijusių Melanezijos religinių judėjimų, kuriuos vienijo bendras tikėjimas magiška vakarietiškų prekių galia. Pasak krovinių kulto, visi šie daiktai sukurti protėvių dvasių, tačiau baltieji žmonės nesąžiningai juos pasisavino.
Norėdami „atgauti“ vakarietiškas prekes, kulto nariai atlikinėdavo ritualus, panašius į matytą vakariečių elgesį. Žinomiausi pavyzdžiai yra oro uostų, radijo aparatų ir kt. imitacijos, padarytos iš kokoso riešutų, akmenų ir panašių medžiagų. Buvo tikima, kad šie daiktai pritrauks lėktuvus, pilnus krovinių.
Šiuo metu dauguma istorikų ir antropologų teigia, kad krovinių kultas yra neteisingas terminas, taikomas daugybei skirtingų kultų. Tačiau jis plačiai paplitęs ir vartojamas iki šiol.

Populiariojoje kultūroje

Krovinių kultas gana išsamiai aprašytas fantastinėje Lario Naiveno ir Stiveno Barnso  knygoje Svajonių parkas – krovinių kultu grįstas šioje knygoje pavaizduotas vaidmenų žaidimas.
Stanislovas Stonkus

Biografija

1954 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. Nuo 1954 m. Lietuvos kūno kultūros instituto (LKKI) dėstytojas, nuo 1968 m. docentas. 1974 m. Tartu universitete apgynė disertaciją, pedagogikos mokslų kandidatas.  Nuo 1976 m. profesorius. 1978–1990 m. LKKI rektorius.  1992–1996 m. Lietuvos tautinio olimpinio komiteto (LTOK) viceprezidentas. LTOK Fair Play komisijos įkūrėjas.
Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius, nuo 2007 m. Lietuvos sporto enciklopedijos vyr. redaktorius.
2018 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa

Straipsnyje pateikiami atrankos į 2018 m. pasaulio futbolo čempionatą Europos zonos rezultatai. Šioje atrankoje į pasaulio čempionatą debiutuoja naujos FIFA narės – Gibraltaras ir Kosovas.

Tvarka

Atranka vyksta įprasta tvarka. Komandos suskirstytos į 9 grupes. Grupių nugalėtojai į pasaulio čempionatą patenka automatiškai, o 8 antras vietas užėmusios komandos (devintoji atmetama pagal prasčiausią rezultatą) varžosi tarpusavyje dėl likusių 4 kelialapių.
Apaštališkasis legatas

Apaštališkasis legatas, apaštališkasis nuncijus – nuolatinis Romos popiežiaus diplomatinis atstovas valstybėse su kuriomis Šventasis sostas palaiko diplomatinius santykius. Tai aukščiausias Šventojo Sosto diplomatinio atstovo rangas atitinkantis ypatingojo ir įgaliotojo pasiuntinio statusą.
Legatus natus – anksčiau Zalcburgo, Poznanės, Gniezno, Kelno ir Prahos arkivyskupai galėjo vadintis titulu (legatus natus) ir turėjo teisę nešioti kardinolo (purpurinę) mitrą (jei jie neturėjo kardinolo rango).
Legatus missus – legatas pasiuntinys.
Legatus a latere – šiam titului gauti buvo būtinas kardinolo rangas.
Nuncijus – Diplomatinis pasiuntinys, kuriam pavesta perduoti diplomatinę notą ir oficialiai reikšti Sosto vardu Popiežiaus poziciją. Paprastai tai yra turintis arkivyskupo titulą hierarchas.
Internuncijus – Antrasis pagal rangą Šventojo Sosto diplomatas (po Nuncijaus).
Apaštališkasis delegatas – reprezentantas, neturintis diplomatinio teisinio statuso (pagal tarptautinę teisę).
Mažeikių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Mažeikių rajono savivaldybės taryba – Mažeikių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

Veikla

Rajono meru išrinktas Vidmantas Macevičius.
Mažeikių Gabijos gimnazija

Istorija

1970 m. įkurta Mažeikių 2-oji vidurinė mokykla. 1974 m. pradedama dirbti kabinetine sistema, įrengti 27 mokomieji kabinetai, 1975 m. mokykloje įvestas sustiprintas chemijos mokymas. 1989 m. sustiprintai pradedama dėstyti anglų kalba, 1990 m. ir vokiečių kalba. 1994 m. vidurinei mokyklai suteiktas Gabijos vardas. 1998 m. suteikiamas realinės gimnazijos klasių statusas, 2001 m. patvirtinamas ir humanitarinis profilis.
Šlyžys

Išvaizda

Kūnas cilindriškas, nugara tamsiai ruda, šonai tamsiai geltoni su tamsiai rusvoms dėmėmis. Išilgai šonų tęsiasi dvi siauros šviesesnės linijos, kuriose dėmelės smulkesnės. Šonai padengti smulkiais žvyneliais, jie išsidėstę padrikai, nedengia vienas kito kraštų.
Pelekai pilkšvai gelsvi, dėmėti, apvaliais kraštais. Uodegos pelekas lygiašonio trikampio formos, be iškarpos. Nuo kirtiklio skiriasi mažiau ryškiu dėmėtumu.
Prie žiočių yra trys poros ūsų.
Suaugę šlyžiai būna 10–12 cm (retai iki 15 cm) ilgio ir 7–8 g (retai – iki 15–20 g) svorio.

Arealas

Lietuvoje dažna.
Paplitusi daugelyje Eurazijos gėlųjų vandenų nuo Prancūzijos iki 57° šiaurės platumos. Rytuose arealas siekia Sibirą. Šlyžiai negyvena Norvegijoje, Graikijoje, didžiojoje Italijos dalyje.
Azijoje gyvena keli šlyžių porūšiai.

Ekologija

Lietuvoje gyvena daugelyje upių ir upelių su smėlėtu ar akmenuotu dugnu. Nemėgsta dumblingo dugno, neaptinkami nepratakiuose ežeruose.
Šlyžys yra dugninė sėsli žuvis, didžiąją dalį laiko besislapstanti tarp akmenų, kerplėšų, augalų. Vidutinis tankis – 50–80 individų hektare, biomasė – iki 1 kg/ha. Nepalankiomis sąlygomis – išdžiūstant vandens telkiniui ar įšąlant iki dugno – gali įsirausti į dumblą ir ilgam išlikti gyvi.
Subręsta antraisiais gyvenimo metais, o auginami akvariumuose – net ir pirmaisiais. Neršia gegužės–birželio mėn., kai vandens temperatūra pasiekia +10–12 °C. Patelė išneršia kelis tūkstančius ikrelių, kurie vystosi 8–11 parų, kai vandens temperatūra yra +16 °C.
Šiauduva

Istorija

XVI a. minimas Šiauduvos valsčius.
Sokratas

Biografija

Gimė Alopekėje (netoli Atėnų) 469 m. pr. m. e. skulptoriaus ir pribuvėjos šeimoje. Jaunystėje Sokratas gavo gerą pradinį išsimokslinimą, o sulaukęs 18 metų tapo Atėnų piliečiu, davęs priesaiką laikytis įstatymų. Tolimesnis Sokrato gyvenimas nėra labai aiškus, egzistuoja įvairių versijų. Sokrato raštų neišliko. Apie jo teoriją žinoma iš Platono, Ksenofonto, Aristofano veikalų. Oficialiai jis buvo apkaltintas, kad negerbiąs tradicinių dievų ir tuo tvirkinąs jaunimą bei nuteistas mirti.

Sokrato filosofinės idėjos

Suformavo požiūrį į filosofiją kaip būdą siekti gyvenimo išminties. Savąja filosofijos samprata siekė atsiriboti nuo sofistų reliatyvizmo. Pasak Sokrato, pažinimui būdingas besąlygiškas tikrumas. Jis pasiekiamas specialiu protavimo metodu, žmonėms bendraujant intelektualiai, susiduriant jų nuomonėms. Nuomonių gretinimas, tiksliai formuluojant klausimus, padedąs atskleisti prieštaravimus ir prieiti prie sąvokų apibrėžimų, kurie ir reiškia tai, kas iš tikrųjų yra. Šį Sokrato metodą Platonas pavadino dialektiniu. Sokratas juo stengėsi paaiškinti, kaip žmogus turi siekti gėrio, grožio ir tiesos. Aukščiausia gėrio apraiška laikė etines vertybes, o jų pažinimą – būtina dorovingo elgesio sąlyga. Filosofija, skatindama refleksiją ir padėdama išsiaiškinti etines sąvokas, tarnaujanti gėriui. Tad žmogaus dorovingumas priklausąs nuo jo noro ir sugebėjimo siekti žinių.
Sokrato etinių sąvokų teorija žymiai prisidėjo prie etikos mokslo pažangos, davė pradžią kai kurių logikos procedūrų (indukcijos, analogijos) struktūros sampratai. Sokrato mintis, kad sąvokoje glūdi besąlygiškas būties turinys, turėjo įtakos tikrovės idealistinei sampratai susidaryti. Šia linkme Sokrato filosofiją plėtojo Platonas
Urugvajaus lietuvių bendruomenė

Urugvajuje gyvena apie 10 tūkst. lietuvių kilmės asmenų. Tai viena gausiausių lietuvių bendruomenių Lotynų Amerikoje, nusileidžianti tik Brazilijos ir Argentinos bendruomenėms.

Istorija

Nėra tiksliai žinoma, kada pirmieji lietuviai atvyko į Urugvajų, tačiau pagrindinė emigracija prasidėjo 1928 m. Vien iki 1935 m. atvyko apie 10 tūkstančių emigrantų, turinčių lietuviškus pasus. Daugelis atvykusiųjų buvo jauni, todėl reikėjo rūpintis savo vaikų švietimu, susitikti ir bendrauti su tautiečiais, nes prastas ispanų kalbos mokėjimas stabdė lietuvių integraciją į vietinę visuomenę.
Jau 1932 m. įsteigta Jono Basanavičiaus vardo lietuviška mokykla, iš dalies išlaikoma Lietuvos valdžios; joje dirbo ne vienas mokytojas, specialiai atvykęs iš Lietuvos. Steigėsi daugybė lietuviškų organizacijų, jos savo susirinkimams naudojo mokyklos patalpas.
Antrasis Pietų Amerikos Lietuvių kongresas 1963 m. vasario 21–26 d. surengtas Urugvajuje. Jame dalyvavo apie 230 svečių iš Argentinos ir Brazilijos. Lietuvių meninės saviveiklos kolektyvai Urugvajuje savo veiklą pradėjo 1952 m., suorganizavus „Vyčių” tautinių šokių kolektyvą.
1931 m. pradėtas leisti dvisavaitinis laikraštis „Naujoji banga”. Ilgiausiai iš visų Urugvajaus lietuvių leidinių išsilaikė komunistų leidžiamas dvisavaitinis laikraštis „Darbas”, leistas nuo 1935 iki 1975 m.
2007 m. Montevidėjuje veikė tik viena organizacija – Urugvajaus Lietuvių kultūros draugija, kitaip dar vadinama „club lituano“. Draugijoje veikia vaikų šokių grupė „Rintukai” ir jaunimo šokių grupė „Ąžuolynas”, sekmadieninė mokyklėlė „Gabija“, kurioje mokėsi 26 vaikai, lietuvių kalbos kursus.
Juozas Mikštas

Biografija

Nuo 1930 m. korespondencijas, eilėraščius, prozos kūrinėlius spausdino Vilniaus leidiniuose „Vilniaus rytojus“, „Jaunimo draugas“, „Vilniaus aušra“. 1934 m. lenkų okupacinės valdžios suimtas, kankintas. Vėliau bendradarbiavo leidiniuose „Mūsų Vilnius“, „Trimitas“, „Pavasaris“, „Karys“, „Savaitė“, „Kuntaplis“.
1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, rašė į laikraščius „Lietuvių žodis“, „Mintis“, „Tėviškės garsas“, „Žiburiai“, „Skautų aidas“, žurnalą „Žingsniai“. 1947 m. atvyko į Australiją. Buvo aktyvus leidinių „Australijos lietuvis“, „Tėviškės aidai“ bendradarbis. Australijos lietuvių kultūros fondas|Australijos lietuvių kultūros fondo vedėjas. Rašė į JAV lietuvių spaudą. Mėgiamiausi žanrai – humoreska, reportažas, apybraiža.
Skillet

Nuo „Skillet“ iki „Hey You, I Love Your Soul“ (1996–1999)

Grupę „Skillet“ įkūrė du jos nariai, tuo metu buvęs progresyvaus roko „Seraph“ grupės pagrindinis vokalistas John Cooper ir grupės „Urgent Cry“ gitaristas Ken Steorts 1996 metais. Abi grupės susitiko koncertuodamos, bet netrukus jos iširo, taigi Džonas ir Kenas, paskatintas savo pastoriaus, įkūrė savo grupę, dirbančią kaip projektas. Savo eksperimentinį projektą jie nusprendė pavadinti „Skillet“. Po kurio laiko prie grupės laikinai prisijungė ir būgnininkas Trey McClurkin. Grupė veikė dar tik mėnesį, o jau spėjo susilaukti didžiausio krikščioniškos muzikos leidėjo „ForeFront Records“ dėmesio. 1996 m. jie išleido savo pirmąjį albumą, pavadintą tokiu pačiu pavadinimu, kaip ir grupė – „Skillet“, kuris susilaukė nemenkos sėkmės, tad trijulė nusprendė toliau kurti naują muziką bei koncertuoti Amerikos Valstijose. 
Jau 1997 m. grupė įrašinėjo savo antrąjį albumą, pavadinimu „Hey You, I Love Your Soul“, kuris buvo išleistas 1998 m. balandį. Šis nuo pastarojo skyrėsi savo stiliumi, grupė nutarė iš niūraus grunge stiliaus pereiti į kiek šviesesnį alternatyvųjį roką. Džono žmona Kori taipogi netrukus prisijungia prie grupės koncertinių turų, grodama klavišiniais, palengvindama tuo metu klavišiniais dar grojusiam Džonui darbą ant scenos.

„Invincible“, „Ardent Worship“, ir „Alien Youth“ (2000–2002)

Vos pradėjus įrašinėti trečiąjį „Invincible“ albumą, grupę palieka vienas jos įkūrėjų Ken Steorts tam, kad praleistų daugiau laiko su šeima ir įkurtų Visible Music koledžą, dabar esančią Memfyje (JAV). Vietoj jo prie grupės prisijungia Kevin Haaland. Korey Cooper taipogi prisijungia kaip nuolatinė grupės narė ir naujajam albumui grojo klavišiniais. Dėl šitokių pokyčių, grupė šiek tiek pakrypo į elektroninės muzikos pusę.  Netrukus, po albumo išleidimo grupę palieka ir būgnininkas Trey McClurkin, kurį pakeičia Lori Peters. 
Vėlyvaisiais 2000 m. grupė išleidžia savo ketvirtąjį studijinį ir pirmąjį garbinimui skirtą albumą „Ardent Worship“. Grupė išlaikė panašų skambesį, kaip ir ankstesniajame albume, kurdama dar vieną albumą „Alien Youth“, kuris buvo išleistas 2001 m. po turų. Be to, tai pirmasis albumas, kurį pats Cooper'is ėmėsi prodiusuoti. Vėlgi, grupę paliko dar vienas narys, gitaristas Kevin Haaland, kurį pakeitė Ben Kasica.
Valdas Trakys

Žaidėjo karjera

2010 m. pasirašė 1,5 m. sutartį su Graikijos antrojo futbolo diviziono Panserraïkós GS klubu, kurią nutraukė abipusiu susitarimu ir 2010 rugsėjo mėnesį perėjo į Škotijos Premier lygos komandą Edinburgo „Hibernian“. 2011 m. pasirašė kontraktą su Graikijos antros lygos klubu Anagennisi Epanomi F.C..

Trenerio karjera

Nuo 2015 m. vadovavo Palangos ekipai. 2017 m. su palangiškiais tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į A lyga. 
2018 m. LFF taikė išimtį ir leido jam vadovauti komandai, nors neturėjo tinkamos licencijos.
2019 m. sausio mėn. pradėjo eiti vyr. trenerio pareigas FK Minija (2017) Kretinga.
2019 m. vasario mėn. pradėjo eiti ir Lietuvos jaunimo U-19 rinktinės trenerio pareigas.
JK Vall Tallinn

Istorija

1997 m. aukščiausiosios lygos licenciją pardavė SK Lelle klubui.
Taurė (žvaigždynas)

Taurė (Crater, Cra) – 53-as pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje matomas pavasarį žemai prie horizonto. Žvaigždyne nėra ryškių žvaigždžių. Pasak legendos, danguje atsirado kartu su Varnu.
Jadvyga Rusilienė

Biografija

1970 m. baigė Lančiūnavos žemės ūkio technikumą, zootechnikė. AB "Beržų kompleksas" cecho viršininkė, direktorė gamybai, generalinė direktorė, akcininkė. Nuo 1997 m. Lietuvos kiaulių augintojų asociacijos Revizijos komisijos narė.
Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė. VšĮ "Dainuojanti Jonė" direktorė, Šveicarijos bendruomenės (Jonavos raj.) liaudiškos kapelos „Jonė“ daininkė. Moterų asociacijos "Jonavietė" narė.
2000–2003 m., 2003– 2007 m. ir nuo 2007 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narė, Kaimo reikalų komiteto pirmininkė.
Vaikai Ingrida, Alfonsas, Neringa.
Dzidai

Aplinkinės gyvenvietės

Bubiai – 5 km
LukšiaiŠIAULIAI – 18 km
Slydžiai – 1,5 km
Trociškė – 1 km
Jusaičiai – 2 km
Dzidų vardu vadinama faktiškai Lukšiuose esanti didžiausia Šiaulių miesto vandenvietė.

Žmonės

Gimė Jonas Žilevičius, inžinierius hidrotechnikas
Boštjan Nachbar

Karjera

Profesionalaus žaidėjo karjerą B. Nachbar pradėjo 1997 m. Liublianos „Olimpijos“ ekipoje, su kuria dukart tapo šalies čempionu bei triskart iškovojo nacionalinę taurę. 2000 m. krepšininkas persikėlė į kaimyninę Italiją, Trevizo „Benetton“ klubą. Žaisdamas jame antrą sezoną, slovėnas pasiekė Eurolygos finalinį ketvertą, tapo Italijos lygos čempionu bei iškovojo Italijos Supertaurę, taip pat stipriai pagerindamas savo asmeninius statistinius rodiklius.
Po šio sėkmingo sezono žaidėją 15-uoju šaukimu NBA naujokų biržoje pasirinko Hiustono „Rockets“ klubas. Slovėnas NBA lygoje iš viso praleido 6 sezonus bei pakeitė 3 komandas, kai po 2007-2008 m. sezono nusprendė grįžti į Europą, Maskvos „Dinamo“ klubą. 2009 m. gegužės 21 d. nusprendė palikti Maskvos "Dinamo" dėl sunkios finasinės situacijos. 2009 m. liepos 14 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Stambulo "Efes Pilsen" klubu.
2012 m. sausio 16 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Kazanės "Uniks" klubu. 2012 m. liepos 31 d. pasirašė sutartį su Vokietijos Bambergo "Brose Baskets" klubu. 2013 m. liepos pabaigoje pasirašė dvejų metų sutartį su Barselonos "Barcelona" klubu.
FK Kipu Panevėžys

Istorija

FK „Aprangėlė“ 2011 m. debiutavo SFL varžybose. Vėliau pasivadiono KIPU.
Vidurinės Lietuvos kariuomenės Nuopelnų kryžius

Istorija

Šiuo karinio pasižymėjimo ženklu buvo apdovanojami aukščiausi Vidurinės Lietuvos kariuomenės vadai, vadovavę mūšiams prie Vilniaus, ir karininkai, su Lietuvos–Baltarusijos divizija, vadovaujama Želigovskio, tiesiogiai dalyvavę kariniuose veiksmuose 1920 m. nuo spalio 9 iki lapkričio 19 d.
Nuopelnų kryžius buvo duodamas iki 1926 m. pabaigos. Įteikti 1439 apdovanojimai. Tarp apdovanotųjų: maršalas juzefas Pilsudskis, generolas Liucijanas Želigovskis, kariuomenės štabo viršininkas Marian Zyndram-Kościałkowski, kariuomenės vadai Daniel Konarzewski, Jan Rządkowski, taip pat Jan Grankowski, Maksymilian Hajkowicz, Wacław Iwaszkiewicz, Marian Zyndram-Kościałkowski, Michał Krukowski.
Kryžių gamino privačios bendrovės. Jam gauti reikėjo pateikti Apdovanojimo diplomą ir sumokėti į kasą ženklo gamybos kainą.

Aprašymas

Nuopelnų kryžius – stilizuotas riterių kryžius su platėjančiais į galus ir šiek tiek įlenktais šonuose petimis. Kryžiaus priekyje, jo centrinėje dalyje, išlietas reljefinis vaizdas erelio su išskleistais sparnais, naguose laikančio skydą su Lietuvos herbu (Vytimi). Kryžiaus pečiai tarpusavyje sujungti laurų vainiku, sudarančiu siaurą žiedą. Viršutiniame kryžiaus petyje įrašyta „WILNO“, ant horizontalių ir žemutinio peties – datos „9.Х.", „19.IX.", „1920".
Kryžiaus reverse ant horizontalių pečių įrašyta „LITWA–SRODKOWA". Ant vertikalių pečių pavaizduoti du kardai, savo viršūnėmis nukreipti į kryžiaus galus. Centrinėje dalyje – apvali, juostoje įrėminta lentelė. Ant lentelės buvo įspaudžiamas apdovanojimo eilės numeris.
Kryžiaus perimetras įrėmintas siauru borteliu. Visi įrašai iškilūs.
Kryžius buvo gaminamas iš šviesios bronzos. Jo dydis 43х43 mm.
Kryžius buvo segamas prie žalios šilkinės muaro juostos su septyniomis geltonai raudonomis išilginėmis juostelėmis. Juostos plotis 37 mm, kiekvienos juostelės plotis 1 mm.
Moterys iš palėpės

Turinys

Į Romą iš provincijos atsikrausto jauna mergina Graciela, ką tik gavusi savo pirmąjį žurnalistės darbą. Ji apsistoja pas Sandrą – viltį ir gyvenimo džiaugsmą praradusią televizijos režisierę, gyvenančią  palėpėje įrengtame bute. Netrukus bute pradeda lankytis Gracielos draugas, pradedantis rašytojas Fabricijus, kuris atranda bendrų pomėgių su Sandra ir pastaroji netrunka jį nuvilioti nuo draugės. Graciela susitaiko su esama padėtimi, o Sandra kartu su Fabricijumi pradedančią kurti naują dokumentinį filmą.
Pasibaigus bandomajam laikotarpiui Graciela netenka darbo, o merginų bute vis dažniau lankosi ne tik Fabricijus, bet ir kaimynė aktorė Kerol, besitikinti gauti vaidmenį Sandros filme. Galiausiai visų veikėjų jausmai ir pavydas persipina, Fabricijus nebegali išsirinkti tarp Sandros ir Gracielos, todėl palieka jas abi...
OFC Tautų taurė

OFC Tautu taurė (angl. OFC Nations Cup) yra Okeanijos futbolo konfederacijos varžybos, kurios buvo rengiamos kas dveji metai nuo 1996 m. iki 2004 m. 2006 m. varžybos nebuvo rengiamos. 2008 m. nuspresta surengt kvalifikacines varžybas FIFA Konfederacijų taurei, taip pat atkrintamasias varžybas į 2010 pasaulio taurei laimėti. Pirmą kart varžybos buvo surengtos 1973 m. Naujojoje Zelandijoje, šeimininkai varžybas ir laimėjo, finale nugalėjus Taitį. Antros varžybos vyko 1980 m. Naujoji Kaledonijoje, tuo metu dar nebuvo FIFA nare. Varžybas laimėjo Australija, finale nugalėjusi Taičio rinktinę.
2006 m. sausio 1 d. Australija pasitraukė iš OFC ir tapo Azijos futbolo konfederacijos nare.
Julija Čičerina

Biografija

Julija Čičerina gimė 1978 m. rugpjūčio 7 d. Jekaterinburge, TSRS. Vaikystėje mėgo piešimą, baigė muzikos mokyklą, išmoko groti gitara ir būgnais.
2002 m. Čičerina kartu su grupe Bi-2 įrašė dainą „Moj rok-n-roll“ (Мой рок-н-ролл), kuri buvo įtraukta į šios grupės „Miau Kiss Mi“ (Мяу кисс ми) albumą. „Muz-TV“ (Муз-ТВ) pripažino geriausia metų daina.