google/wiki40b huggingface dataset:
Bezdonių Julijaus Slovackio gimnazija

Istorija

Pirmoji mokykla Bezdonyse įkurta 1904 m. spalio 1 d. Tai buvo pradinė mokykla, įkurta privačiame name. Rusijos okupacijos laikotarpyje dėstomoji buvo rusų kalba. Tarpukario laikotarpiu mokykloje buvo dėstoma lenkų kalba, matematika, gamtos mokslai, istorija, religija. Po Juozapo Pilsudskio mirties 1935 m. Lenkijos vyriausybė priėmė sprendimą Vilniaus vaivadijoje įsteigti 100 mokyklų, į sąrašą buvo įtrauktas ir Bezdonių miestelis. Jau 1937 m. įvyko mokyklos pašventinimo ir atidarymo iškilmės. Mokykla buvo medinė.
1946 m. iš Rusijos atvyko mokytoja Anastasija Sincova. Buvo sudaryto rusiškos klasės. Lenkiškose klasėse dirbo mokytoja Irena Vasilevska. Pradinei mokyklai vadovavo A. Sincova. Darbo sąlygos buvo sunkios, nebuvo knygų, sąsiuvinių. Pamokose buvo naudojamasi laikraščiais. 1949 m. pradinė mokykla reorganizuota į septynmetę, o nuo 1962 m. į aštuonmetę. 1957 m. mokykloje buvo dėstoma lietuvių kalba. Pirmoji lietuvių kalbos mokytoja buvo Elena Slabodaitė.
1968 m. pastatyta mūrinė mokykla. Atgimimo laikotarpyje 1989 m. 10 vaikų pareiškė norą mokytis klasėse dėstoma lenkų kalba. Pirmieji žingsniai buvo sunkūs. 1992 m. atsiskyrė mokykla su lietuvių dėstoma kalba. Padaugėjo mokinių lenkiškose klasėse. 1997 m. lapkričio 19 d. Vilniaus rajono savivaldybės taryba mokyklai suteikė Julijaus Slovackio vardą. 1998 m. mokykla gavo vidurinės mokyklos statusą. 2015 m. po akreditacijos gavo gimnazijos statusą.
Geteborgas

Istorija

1603 m. miestą įkūrė karalius Karolis IX kaip svarbų strateginį tašką prie Jotos upės žiočių – tai buvo pagrindinė švedų prieiga prie Atlanto vandenyno. Karo su Danija metu, 1611–1613 m. gyvenvietė buvo sugriauta, tačiau karalius Gustavas II Adolfas 1619 m. ją atstatė, o 1621 m. suteikė miesto teises. Tarp pirmųjų gyventojų buvo daug olandų, kurie čia tiesė miesto kanalus ir išplanavo miesto centrą. Miesto svarba išaugo XVIII a., o XIX a. ji augo dar ir dėl Napoleono žemyninės blokados, kai Geteborgas buvo pagrindinis prekybos centras tarp žemyninės Europos ir Anglijos. 1832 m. iškastas Jotos kanalas, įgalinęs vandenyninę laivybą.
Rankšluostinė

Rankšluostinė – įtaisas kabinti rankšluosčiams. Ją sudaro velenėlis, ant kurio pakabinamas rankšluostis, įstatytas tarp 2 šoninių lentelių, sujungtų viršuje raštuotomis lentelėmis. Daugiausia puošiama priešakinė rankšluosčio lentelė, o šoninės įvairiai profiliuojamos ir puošiamos negausiai. Puošyboje vartojami kontūriniai – giluminiai ir kiaurapjūviai raštai, išmarginti įvairiais geometriniais motyvais. Puošybai buvo naudojami trikampėlių, dantukų, lankelių, puslankių, pynelių ir kt. geometrinio ornamento motyvai. šešiakampė segmentinė žvaigždė dažnai išpjaustoma kaip centrinis ornamentas. Pasitaiko augalinių ir dangaus kūnų motyvų. Rečiau sutinkami gyvūnų motyvai bei žmogaus vaizdavimas. Mėgta puošti mediniais pakabučiais. Puoštas ne tik rankšluostinių priekis, bet ir šoninės lentelės, kurių apatinė dalis buvo įvairiai profiliuojama.
Rankšluostinės buvo labai įvairios tiek savo forma, tiek puošyba. Jos buvo kabinamos ant galinės arba šoninės gyvenamosios patalpos sienos, netoli stalo. Seniausios rankšluostinės siauros, vėlesnės – platėja.
XX a. pirmoje pusėje plito rankšluostinės, kurių karkasas buvo išlankstomas iš vielos. Jų priekinę dalį ir pakabą dengė audinių skiautėmis apsiūti rombo formos kartono lapeliai. Puošiamos siuvinėtais gėlių motyvais, karoliukais, plunksnomis ir kt. Ant vielinio karkaso kartais pritvirtindavo iš šiaudų pintus apskritimus. Jeigu medinių rankšluostinių konstrukcija buvo daugiau ar mažiau patvari, tai minėtos vėlyvosios rankšluostinės neturėjo konstrukcijos stabilumo, patvarumo.
Ažuvadžiai

Istorija

Baudžiavos laikais Ažuvadžiai priklausė Vaduvų dvarui, 1782 m. minimas kaip Ukmergės pavieto maršalkos Aleksandro Koscialkovskio valda, o 1820 m. laikytas Petkevičienės valda. 1847 m. kaimą ir kitas Vaduvų dvaro valdas paveldėjo Karolis Kaziela.
1861–1915 m. priklausė Zarasų apskrities Skapiškio valsčiaus Stukonių seniūnijai. 1919m.–1940 m. – Rokiškio apskrities Skapiškio valsčiui.
1915 m. slenkant Pirmojo pasaulinio karo frontui Ažuvadžiai sudegė. 1923 m. čia buvo 8 ūkiai.

Pavadinimo klimė

Pavadinimas kilęs iš bendrinio žodžio vada, reiškiančio dirvoną, tuštumą girioje. XX a. pradžioje vietinių vadintas Ažuvaduviais.
Ambianai

Ambianai (ambiani) – belgų grupei priklausiusi senovės keltų tauta. 
Buvo teigiama, kad 57 m. pr. m. e., per Julijaus Cezario Belgijos kampaniją, ambianai galėjo sukviesti 10 tūkst. ginkluotų vyrų. Galiausiai jie buvo priversti pasiduoti J. Cezariui. Ambianų teritorija buvo Samaros upės (dabartinė Soma) slėnyje. Manoma, kad pagrindinis jų miestas Samarobriva (vėliau vadintas Ambiani ir Civitas Ambianensium) buvo dabartinio Amjeno vietoje. Ambianai dalyvavo didžiajame sukilime prieš romėnus, aprašytame septintojoje J. Cezario veikalo „Galų karai“ (De Bello Gallico) knygoje.
Empirizmas

Empirizmas (gr. empeiria 'patirtis') – pažinimo teorija, akcentuojanti patirties, įrodymų svarbą, suvokimą per jutimo receptorius. Empirizmas teigia, kad pažinimo šaltinis yra patirtis, gaunama per pojūčius, t. y., tai, ką galime jusliškai patirti; žinios įgytos stebint ir eksperimentuojant turi daug didesnę praktinę reikšmę, nei gautos vien tik loginiais samprotavimais.
Skiriamas materialistinis empirizmas, kuris jutiminio pasaulio pagrindu laiko objektyviai egzistuojantį pasaulį, ir idealistinis empirizmas, neigiantis, jog patyrimo pagrindas yra objektyvus pasaulis, patyrimą laikantis tik jutimų visuma.
Žymesni su empirizmu susiję filosofai: David Hume, Francis Bacon, Thomas Hobbes, John Stuart Mill, John Locke.
Empirizmui priešingas yra racionalizmas.
Valstybės sekretorius

Valstybės sekretorius – aukšto rango valstybės tarnautojas (kartais – ministras) daugelyje valstybių. Dažniausiai ši pareigybė yra ministerijose. Valstybės sekretorius atlieka tarpininko vaidmenį tarp aukščiausio rango politikų bei žemesniųjų valstybės tarnautojų tam tikroje (valdymo) srityje.
Kevelės šaltiniai

Kevelės šaltiniai, Karališkieji šaltiniai (latv. Ķeveles avoti, Karaļu avoti, Septiņi avoti, Karaļavots) – šaltiniai Latvijoje, Žiemgaloje, 3 km į šiaurės rytus nuo Kevelės, 4 km į šiaurės vakarus nuo Vecaucės, Vytinių valsčius, Aucės savivaldybė.

Šaltiniai

Kambaro kalvos šlaite susidariusioje 4 m pločio ir 6 m ilgio duobėje trykšta devyni šaltiniai, septyni iš jų atskirti XVIII a. iš akmenų sumūrytu tilteliu, akmenimis išmūryta ir duobė. Du šaltiniai trykšta žemiau tiltelio, per kurį nusidriekė ir apie 15 cm storio eglės šaknis. Visi šaltiniai susilieja į vieną upelį, kurio vaga taip pat išgrįsta akmenimis, ir nuteka į kalno papėdėje esantį Rūdajų ežerėlį, o iš jo į Vadaksties intaką Lyguotnės upę.

Istorija

Šaltiniai žinomi nuo senų laikų, dar viduramžiais gyventojai jų vandeniu gydė skaudančias vietas, žaizdas, akių ligas. 
Legenda pasakoja, kad Kevelės šaltinių vandeniu buvo išgydytas Šiaurės karo mūšyje sužeistas Švedijos karalius Karolis XII, kuriam jo gydytojai jau nebegalėjo padėti. Nuo tada šaltiniai pradėti vadinti Karališkaisiais.
Oficialiosios tarptautinės atsargos

Oficialiosios tarptautinės atsargos – valstybės centrinio banko valdomas likvidus, turintis didelę paklausą ir kreditingumą šalies aktyvas. Šį užsienio turtą paprastai sudaro: centrinio banko turtas užsienio valiuta, specialiosios skolinimosi teisės, auksas, atsargų pozicija Tarptautiniame valiutos fonde, užsienio vyriausybių likvidūs vertybiniai popieriai.

Panaudojimas

Oficialiosios tarptautinės atsargos skirtos, esant poreikiui, netiesiogiai sureguliuoti valstybės tarptautinį disbalansą, prireikus, centriniam bankui atlikti intervencijas valiutų rinkose, ar panaudojant oficialiąsias atsargas supirkti nacionalinę valiutą, tokiu būdu stabilizuojant jos vertę. Didelės oficialiosios tarptautinės atsargos sudaro lengvesnes galimybes sukurti pageidaujamą ekonominę aplinką šalyje. Oficialiosios atsargos valdomos pirmiausia vadovaujantis likvidumo ir saugumo principais. Įgyvendinant šiuos principus, investuojama tik į aukščiausios kredito kokybės finansines priemones ekonomiškai išsivysčiusiose valstybėse.

Istorija

Ilgą laiką valstybių rezervai rėmėsi turimomis aukso atsargomis, vadinamuoju aukso standartu. Tačiau dar vykstant Antrajam pasauliniam karui, 1944 m. Bretton Woods kurorte surengtoje konferencijoje buvo įkurta vadinamoji Bretton Woods sistema. Valstybės įsipareigojo neleisti šalies valiutos keitimo kursui nukrypti daugiau nei 1-u procentu nuo pasaulinio aukso vertės kurso. JAV palaikė JAV dolerį kaip pasaulinę valiutą, įsipareigodamos jį konvertuoti į auksą. 1971 m. JAV atsisakė laikytis dolerio konvertacijos į auksą įsipareigojimo, tačiau JAV doleris ir toliau liko svarbiausia rezervine valiuta pasaulyje. XX a. pabaigoje dalis pasaulio valstybių, ypač Europoje, didelę atsargų dalį pradėjo laikyti eurais.
Algimantas Spiečius

Algimantas Spiečius (g. 1942 m. gegužės 13 d. Navikuose, Ignalinos rajonas) – teisininkas, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas.

Biografija

1965-1966 m. studijavo Vilniaus pedagoginio institute. 1966–1970 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultete, kurį baigė 1971 m., įgijo teisininko kvalifikaciją.
1961-1962 m. Ignalinos rajono kultūros namų kino mechanikas. 1962–1965 m. atliko karinę tarnybą. 1970–1990 m. Klaipėdos miesto teismo, nuo 1990 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.
Vedęs. Žmona Janina (g. 1947 m.). Duktė Sondra, gimusi 1971 metais, sūnus Evaldas, gimęs 1978 m.
Anaksimandras

Biografija

Anaksimandras, Praksiado sūnus, gimė Milete (610–547 pr. m. e.). Žinių apie Anaksimandro gyvenimą išlikę labai mažai. Sakoma, kad jis rodė didelę iniaciatyvą dalyvauti misijoje Apolonijos kolonijoje Juodosios jūros pakrantėje. Labai tikėtina, kad Mileto lyderiai nusiuntė Anaksimandrą ten kaip įstatymų leidėją, kad sukurtų konstituciją ar tiesiog padėtų išlaikyti kolonijos ištikimybę.
Manoma, kad jis buvo daug keliaujantis žmogus, o tai visiškai nestebina, nes Mileto gyventojai buvo žinomi kaip drąsūs jūrininkai. Pasakojama, kad Anaksimandras buvo labai manieringas ir vilkėjo pompastiškais apdarais. Daugiausiai informacijos apie Anaksimandrą likę iš Aristotelio ir jo mokinio Theoprasto, kurio knyga apie istoriją ir filosofiją buvo cituojama daugelio autorių.
Filosofas domėjosi metafizika, astronomija, geografija, geometrija.

Darbai

Parašė pirmąjį graikų filosofijos veikalą „Apie gamtą“.
Filosofas teigė, kad pasaulis išsivystė iš apeirono, kuris yra begalinis, neapibrėžiamas ir neturintis skiriamųjų savybių, amžinas, nesenstantis, keičiantis tik savo formą.
Anaksimandras aprašė gyvybės atsiradimą ir vystimąsi. Žmogaus atsiradimą susiejo su drėgme. Jis manė, kad visi žemės gyvūnai yra jūros gyvių palikuonys, o kadangi žmonių naujagimiai negali išgyventi be kitų rūpesčio, tai žmogus gimė iš jūros gyvūno, kuriame vystėsi tol, kol pradėjo sugebėti pasirūpinti savimi.
Anaksimandras tyrinėjo gyvas būtybes, bandė įrodyti, kad sausumos gyvūnai yra atsiradę iš jūrinių, o žmonės – iš kitų gyvūnų rūšių.
Pirmasis pradėjo vartoti sąvoką materija, kurią jis vadino Beribe. Materija išsiskiria iš kitų medžiagų savo beribiškumu, neapibrėžtumu. Anot filosofo, ji nėra vanduo ar ugnis, nėra šilta ir nėra šalta, nėra kieta ar skysta, bet yra visų šių apibrėžtų medžiagų šaltinis.
Anaksimandras teigė, kad mūsų pasaulis tėra vienas iš daugelio pasaulių, kurie atsiranda ir išnyksta vadinamojoje „neapibrėžtybėje“. Filosofas manė, jog tai, iš ko viskas sukurta, turi skirtis nuo to, kas sukurta. Anaksimandras pradu laikė ne vandenį ar kurią kitą iš stichijų, o kažkokią kitą neapibrėžtą prigimtį.
Filosofas nesutiko su pirminės medžiagos tapatinimu su vandeniu. Anaksimandras bandė įrodyti, kad ir išnykimas, ir prieš tai buvęs atsiradimas vyko nuo begalinių amžių, viskam nuolat sukantis ratu. Jis – amžinas. Tik laikantis tokio principo, galima suvokti gamtoje vykstančius procesus.
Kodorio tarpeklis

Kodorio tarpeklis (gruz. კოდორის) – tarpeklis Abchazijos (Gruzija) rytinėje dalyje.
Tarpekliu teka Kodorio upė, išsidėstęs nuo 1 300 iki 3 984 metrų aukštyje virš jūros lygio. Tarpeklyje yra keletas kaimų: Šchara, Omarišara, Kvemo Ažara, Lata ir kt. 2002 m. gyventojų surašymo duomenimis tarpeklyje gyveno 1 956 gyventojai, iš kurių 1 912 buvo gruzinai (svanai).
Klimatas drėgnas, žiemos pasižymi sniego gausa. Kasmet iškrinta nuo 1 600 iki 2 000 mm kritulių (sausio mėn. apie 120 mm, balandžio mėn. - 160 mm, liepos mėn. 180 mm, spalio mėn. - 160 mm). Apie 30 parų per metus - liūtys, o 180 dienų paviršių dengia sniegas. Vidutinė temperatūra sausio mėn. yra -3 °C, balandžio mėn. 3 °C, liepos mėn. 14 °C, spalio mėn. 5 °C.
Aleksandras Vasiliauskas (1926)

Biografija

1949–1952 m. dirbo laikraščio „Lietuvos pionierius“ redakcijoje, 1951–1952 m. laikraščio „Tarybinis studentas“ redaktorius. 1952 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą.
1952–1957 m. žurnalo „Žvaigždutė“ redaktorius. 1958–1960 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijos darbuotojas. 1962 m. Maskvoje baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1962–1969 m. leidinio „Agitatorius“ redaktorius. 1970–1974 m. žurnalo „Laikas ir įvykiai“ redaktorius, 1975–1992 m. šio žurnalo atsakingasis sekretorius.
Auksinio įvarčio taisyklė

Istorinės ištakos

Pirmą kartą ši taisyklė paminėta 1868 m., tačiau šis tuo metu terminas nebuvo naudojamas. 
FIFA šią naujovę pristatė 1993 m. Buvo tikimasi, kad tokia naujovė privers komandas labiau pulti pratęsimo metu ir bandyti išplėšti pergalę nelaukiant baudinių serijos.

Futbolas

UEFA Europos futbolo čempionato pirmenybės 1996 m. buvo pirmasis žemyno čempionatas, kuriame per pratęsimus viena komanda buvo „nužudoma“. 
1998 m. ši taisyklė buvo pritaikyta ir Pasaulio čempionate.
Vėliau futbole šios taisyklės buvo atsisakyta, nes komandos pradėjo žaisti dar atsargiau ir eksperimentas nepasiteisino.
Abola

Abola (lot. Abolla) – laisvas vilnonis senovės graikų ir romėnų apsiaustas. Abolas dažnai vilkėdavo kareiviai, tad jas vadino lot. vestis militaris, tuo jos buvo priešingos togoms, kaip taikos drabužiams.
Abolas vilkėdavo ne vien kareiviai, jas vilkėdavo ir miestiečiai. Jas mėgo dėvėti Romos filosofai stoikai, tad abolas vadino pallium philosophicum.
Vaikų stovykla

Vaikų stovykla - vaikų, paauglių poilsio organizavimo forma; stovykla. Stovyklaujama atskirose stovyklavietėse arba specialiuose stovyklaviečių kompleksuose (pvz., Artekas, Ukraina).

Programa

Visos stovyklos pagal savo režimą gali labai skirtis. Įprastas aktyvumo ir poilsio ritmas (kėlimasis, laisvalaikis, maitinimasis, poilsis, miegas). Paprastai vyksta renginiai (olimpiada, žaidimai, varžybos), šventės (atidarymas ir uždarymas, valstybinės ar tautinės šventės), gali būti rengiamos ekskursijos, išvykos, turistiniai žygiai, kelionės. Stovyklos gali būti įvairių tematinių profilių: kalbų mokymo, karinio parengimo, sportinės, išgyvenimo, kūrybinės, lyderystės, muzikinės ir pan.

Maitinimas

Valgiaraštis įvairiose stovyklose skiriasi. Paprastai stovykloje yra nuosavas virėjas (kepėjas-konditeris). Maistas vaikų stovykloje paprastai tiekiamas bent 4 kartus (pusryčiai, pietūs, pavakariai, vakarienė, kartais ir antra vakarienė arba naktipiečiai).
Maistas tiekiamas įvairiai: gali būti švediškas stalas arba maitinimas porcijomis. Kiekviena iš šių rūšių turi savo pliusus ir minusus. Švediškas stalas suteikia vaikams galimybę rinktis sau tinkamą maistą, kurio paprastai nebūna bendrojo (viešojo) maitinimo atveju. Tačiau vaikai dažnai patys negali sudaryti produktų, kurių reikia jų aktyviai besivystančiam organizmui, sąrašo. Todėl naudingi, tačiau vaikams mažiau skanūs patiekalai būna išbraukiami iš vaikų raciono stovykloje. Porcijinio meniu atveju mityba yra subalansuota ir atitinka visus standartus. Po adaptacijos laikotarpio vaikai paprastai pripranta prie tokio maitinimo, nors ir pradžioje nevalgo (arba valgo tik iš dalies). Švediškas stalo kartais gali būti nereikalinga prabanga, bet gali būti naudojamas kai kuriais atvejais.

Lietuvoje

Lietuvoje žinomos stovyklavietės - Giruliai (Klaipėda), Berčiūnai, Panevėžio rajonas (ateitininkų stovyklos). Mokyklose rengiamos dieninės vasaros stovyklos.
Juosta (apranga)

Juosta – vyrų ir moterų drabužių dekoratyvinė juosiamoji detalė. Paplitusi įvairių laikmečių ir šalių drabužiuose, skiriasi išvaizda, dėvėjimo būdu. Gaminama tekstilės įvairiomis technikomis, iš odos, metalo; būna įvairaus ilgio, pločio, savitai puoštos. Daugelio pasaulio tautų juosta yra tautinio kostiumo dalis.
XVII–XVIII a. LDK, veikiant iš Persijos, vėliau iš Turkijos įvežamų rytietiškų juostų tradicijoms, austos puošnios kontušo juostos.
2000 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas

2000 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas vyko Kaune rugpjūčio 3-4 dienomis.
Zolieckai (Seinų apskritis)

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui.  1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pirmadienis (savaitraštis)

Pirmadienis – pramoginis savaitraštis, ėjęs nuo 1990 m. spalio 3 d. iki 1998 m. balandžio 3 d. Vilniuje.

Istorija

Iki 1993 m. ėjo kaip „Vilniaus laikraščio“ priedas. Steigėjas ir leidėjas Linas Virginijus Medelis. Tiražas 1992 m. – 15 000 egz., 1993 m. – 65 000 egz., 1997 m. – 17 700 egz. Nuo 1994 m. gegužes mėn. leistas ir rusų kalba (tir. 14 000 egz.).
Šuja

Istorija

Senovėje čia gyveno finų gentys – čudai ir meriai. Pavadinimas greičiausiai kilo iš jų kalbos žodžio „suo“, reiškiančio pelkėtą vietą. Nuo 1403 m. minimi Šujos kunigaikščiai. Šiai giminei priklausė paskutinis Riurikų kilmės Rusijos valdovas Vasilijus Šujietis. Pats miestas šaltiniuose minimas nuo 1539 m., kuomet jį nusiaubė totoriai. 1549 m. miestą atkovojo Ivanas Rūstusis. 1609 m. Šują siaubė lenkai, o 1619 m. – lietuviai. Nuo XVIII a. tapo tekstilės pramonės centru.
Grynasis midus

Grynasis midus arba tikrasis midus – fermentuotas gėrimas, gaminamas iš geros kokybės medaus ir prieskonių.
Midus gaminamas ir vartojamas jau nuo senų laikų. Jo rūšys ir skonis daug kuo priklauso nuo medaus kilmės ir kokybės, prieskonių, rauginimui vartojamų vyno mielių, atskiedimo santykio ir kitų veiksnių.

Rūšys

Įvairiuose kraštuose nuo senų laikų gaminamas savas, tam kraštui būdingas midus.
Medinai (Giedraičiai)

Istorija

Kaimas minimas 1781 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje. 1838 m. Medinų dvaras ir kaimas.
Zita Zokaitytė

Kūryba

Lietuvos žurnalistų sąjungos narė. Poezijos ir kitus kūrinius pradėjo spausdinti respublikinėje ir rajoninėje spaudoje, vėliau – įvairiuose almanachuose bei atskiruose rinkiniuose („Ošia atžalynas“ (1970 m.), „Ten, sidabro vingy“ ir kt.). Tarptautinių festivalių „Poezijos pavasaris“ dalyvė.
Nijolė Iešmantaitė

Nijolė Iešmantaitė (1922 m. spalio 12 d. Marijampolė – 2004 m. gegužės 8 d. Vilnius) – Lietuvos gydytoja mikrobiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija

1946 m. baigė Vilniaus universitetą. 1974 m. medicinos mokslų daktarė. 1946–1950 m. dirbo Vilniaus universiteto Bakteriologijos katedroje, 1950–1985 m. – Eksperimentinės ir klinikinės medicinos, 1985–1991 m. – Motinos ir vaiko sveikatos apsaugos institute. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių apie streptokokų L formų reikšmę reumato etiologijai.
Pilveliai (Utena)

Istorija

Pilveliai šaltiniuose minimi nuo 1765 m.
Suomenselkė

Suomenselkė (suom. Suomenselkä) – moreninių kalvagūbrių grandinė vidurio Suomijoje. Driekiasi ~500 km nuo Botnijos įlankos iki Rusijos. Plotis 30-50 km. Sudaro vandenskyrą tarp Ladogos ežero baseino pietuose ir Botnijos įlankos baseino šiaurėje. Gausu ozų. Paviršius miškingas, pelkėtas. Tai vienas rečiausiai gyvenamų ir mažiausiai paliestų miškingų Suomijos regionų.
Arūnas Gasparaitis

Arūnas Gasparaitis (g. 1941 m. sausio 1 d. Tauragėje) – Lietuvos ir JAV gydytojas radiologas.

Biografija

1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją. 1972 m. baigė Heidelbergo universitetą. 1986–1989 m. vadovavo Ilinojaus universiteto (Čikaga) ligoninės Gastroenterologinės radiologijos skyriui, 1989–1992 m. Čikagos universiteto ligoninių Gastroenterologinės radiologijos sektoriaus vadovas, nuo 1992 m. Čikagos universiteto ligoninių Kalbos ir rijimo sutrikimų centro radiologijos konsultantas. 1989 m. dėstė Ilinojaus universiteto medicinos koledže, nuo 1989 m. dėsto Čikagos universiteto Pritzkerio medicinos mokykloje; 1986 m. profesorius asistentas. Nuo 1996 m. remia Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Radiologijos centrą ir Kauno medicinos universiteto Radiologijos kliniką, skaito paskaitas, dirba su rezidentais, doktorantais, konsultuoja, padeda palaikyti ryšius su JAV žurnalais.
Mokslinio darbo kryptis – virškinamojo trakto (ypač stemplės ir plonosios žarnos) ligų radiologinė diagnostika.
Lyra (muzikos mokykla)

„Lyra“ – muzikos mokykla Vilniuje, Taikos g. 47.

Istorija

Vilniaus muzikos mokykla „Lyra“ įkurta 1993 m. sausio mėnesį, atsiskyrus nuo Vilniaus Balio Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos. 1975–1993 m. mokykla veikė A. Jonyno aklųjų ir silpnaregių mokykloje-internate (dabar Lietuvos aklųjų ir silpnaregių ugdymo centras) kaip Vilniaus Balio Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos filialas. 
Vilniaus muzikos mokykla „Lyra“ buvo formalųjį švietimą papildančio neformaliaus ugdymo įstaiga, šiuo metu - formalųjį švietimą papildančio neformalaus ugdymo įstaiga.

Veikla

Mokykloje veikia fortepijono, solinio ir chorinio dainavimo, akordeono, liaudies instrumentų, estradinės muzikos, pučiamųjų instrumentų, styginių instrumentų specializacijos, Aklųjų ir silpnaregių padalinys. Visi mokiniai mokomi solfedžio, muzikos istorijos, papildomo instrumento.
Martynas Jasiūnas

Biografija

Martynas Jasiūnas gimė Šiauliuose, Lietuvoje. Šiuo metu jis mokosi Vilniaus Ozo mokykloje, sporto klasėje. Jo pirmasis ir pagrindinis treneris – tėtis Žydrūnas Jasiūnas . Martynas šiuo metu atstovauja „Vendetta” sporto klubui.

Kovotojo karjera

2003 m. Martynas kartu su savo šeima persikėlė gyventi į Lietuvos sostinę – Vilnių, kur jo tėvas gavo darbą prestižiniame „Forum Palace” sporto klube .
M. Jasiūnas sportuoti Muaythai pradėjo būdamas 4  – ių ir pirmąją kovą turėjo būdamas vos 8 – ių . 2009 m., pirmą kartą per savo karjerą, M. Jasiūnas lankėsi Tailande, kur treniravosi „Look Bran Yai” Muaythai mokykloje (Bankokas).
2011 ir 2012 m. vasaras Martynas leido Tailande, kur Muaythai subtilybių mokėsi „Lions” sporto klube. 2012 m. Martynas pirmą kartą dalyvavo IFMA (Tarptautinė Muaythai federacija) Muaythai pasaulio čempionate Sankt Peterburge (Rusija) . 2013 m. Martynas dalyvavo IFMA Muaythai pasaulio čempionate Stambule (Turkija), o IFMA Muaythai Europos čempionate Lisabonoje (Portugalija) jis laimėjo sidabro medalį.
Martynas Jasiūnas buvo jauniausias kovotojas „Bushido Hero‘s 2013“ turnyre ir toliau sėkmingai tęsė karjerą didžiausiuose bušido renginiuose Europoje „KOK World GP 2015“ bei „KOK WORLD SERIES 2016”.
2014 m. Martynas dalyvavo IFMA Muaythai čempionate Langkawi (Malaizija), kur laimėjo sidabro medalį , o IFMA Europos čempionate Krokuvoje (Lenkija), jis laimėjo bronzą. Per savo karjerą Martynas Jasiūnas jau turėjo daugiau nei 100 kovų. Jaunasis kovotojas jau ne kartą sporto fanus stebino savo profesionalumu ir jėga. Nors dar labai jaunas, tai sportininkas turintis didelį gerbėjų ratą, kurie noriai renkasi žiūrėti jaunojo kovotojo pasirodymų didžiausiose arenose.

Apdovanojimai

2017 – Pasaulio Muaythai sidabro laimėtojas.
2017 – Lietuvos Muaythai čempionas.
2016 – Baltijos Muaythai turnyro ("Baltic Muaythai Open") čempionas.
2016 – IFMA Pasaulio Muaythai čempionato dalyvis.
2015 – Estijos Muaythai čempionas.
2015 – WAK– 1F pasaulio K – 1 čempionas.
2015 – Lietuvos Muaythai čempionas.
2015 – Latvijos kikbokso čempionas.
2014 – Estijos Muaythai čempionas.
2014 – IFMA Europos Muaythai čempionato bronzos laimėtojas.
2014 – IFMA pasaulio Muaythai sidabrinis medalis.
2014 – Lietuvos Muaythai čempionas.
2013 – Estijos Muaythai čempionas.
2013 – IFMA Europos Muaythai sidabrinis medalis.
2013 – Lietuvos Muaythai čempionas.
2013 – Jaunimo bokso čempionas Lietuvoje.
2012 – Jaunimo bokso čempionas Lietuvoje.
2012 – Baltijos Muaythai čempionas.
2011 – Lietuvos Muaythai čempionas.
2011 – Baltijos K – 1 čempionas.
2011 – Jaunimo bokso čempionas Lietuvoje.
2011 – Baltarusijos kikbokso čempionas.
2010 – Jaunimo bokso čempionas Lietuvoje.