google/wiki40b huggingface dataset:
Vapsva (žurnalas)

Vapsva – satyros ir humoro mėnesinis žurnalas, ėjęs 1929–1933 m. Kaune.

Istorija

Leistas vietoje „Vėplos“. Leido „Naujo žodžio“, vėliau – „Žodžio“ bendrovė. Išėjo 54 numeriai.
Bendradarbiavo Kazys Binkis, Augustinas Gricius, Liūnė Janušytė, Teofilis Tilvytis, dailininkai Rimtas Kalpokas, Adomas Varnas ir kt.
Redagavo Jonas Šimkus, Juozas Šimukėnas.
Vilniaus regioninis biomedicininių tyrimų etikos komitetas

Veiklos teritorinės ribos

VRBTEK išduoda leidimus atlikti biomedicininius tyrimus tyrimo centruose esančiuose Vilniaus, Panevėžio, Šiaulių, Utenos apskrityse.

Veikla

VRBTEK pagrindinės veiklos — teikiamų dokumentų biomedicininiams tyrimams mokslinis-etinis vertinimas ir leidimų atlikti biomedicininius tyrimus išdavimas; atliekamų vykdomų tyrimų priežiūra.
Pierre Nora

Pierre Nora (g. 1931 m. lapkričio 17 d.) – prancūzų istorikas, vadinamosios Analų mokyklos trečiosios kartos atstovas. Išgarsėjo parengęs ir redagavęs septynių tomų prancūzų „atminties vietų“ (les lieux de mémoire) veikalą, kuriame tyrinėjamas prancūzų identitetas ir kolektyvinė atmintis.
Šiuo metu – École des Hautes Études en Sciences Sociales (EHESS) Paryžiuje profesorius, žurnalo La débat redaktorius. 2001 m. birželio 7 d. išrinktas Prancūzijos mokslų akademijos nariu.
Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla

Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla – leidykla, įkurta 1990 m. Vilniuje.
Istorinės teisės mokykla

Istorinės teisės mokykla (Vokietijos istorinės teisės mokykla; vok. Historische Rechtsschule, geschichtliche Schule der Rechtswissenschaft) – teisės mokykla, kurios ištakos – Vokietijoje bei siekia XIX a. (po romantizmo epochos), nusigręžiant nuo prigimtinės teisė (Vernunftrecht), skelbė istorinį teisės sąlygotumą, pabrėžė istorijos svarbą teisei kilti. Mokyklos pradininkas – Friedrich Carl von Savigny.
Teisė – ne įstatymų leidėjo vienašališkai sukurta potvarkių visuma, o suvoktina kaip Tautos sąmonėje gyvi įsitikinimai, panašiai kaip tautos kalba, papročiai arba tradicijos. Tokios teisinės nuostatos, įsitikinimai galėtų būti priimami ir įstatymų leidėjo, tačiau jie plėtojosi ir keitėsi patys, be jo įsikišimo, bėgant laikui organiškai. Svarbiausią vaidmenį vaidino praktiški besikeičiantys tautos poreikiai. Išplėtotoje teisės sistemoje teisininkų vaidmuo – turint omenyje visuomeninį darbo pasidalijimą – atpažinti tautos sąmonę bei pasiekti, kad ji praktiškai veiktų – ja būtų vadovaujamasi taikant, aiškinant bei tiriant galiojančią teisę teisingai.

Reikšmė

Istorinės teisės mokykla darė įtaką XIX a. Vokietijos teisėtyrai. Savigny pasekėjai Puchta ir Windscheid pagrindė romanistinės krypties pandektistiką – Sąvokų jurisprudenciją (Begriffsjurisprudenz). Jhering šalinosi Sąvokų jurisprudencijos, siūlė į teisę žvelgti priimant domėn realius visuomeninius reikalavimus teisės sistemai.
Istorinės teisės mokyklos įtakoti istorinės teisėtyros (geschichtliche Rechtswissenschaft) atstovai rengė Vokietijos Civilinį kodeksą XIX a. pabaigoje. XX a. istorinės teisės mokyklos idėjų bei metodų buvo atsisakyta bei nuo jų nusigręžta.

Romanistai ir germanistai

Istorinės teisės mokyklos atšakos – romanistai ir germanistai. Romanistai (F. Savigny ir kiti) teigė, kad recepuota romėnų teisė bei teisė po jos atitinka (vok.) tautos dvasią (Volksgeist), germanistai (Karl Friedrich Eichhorn, Jakob Grimm, Georg Beseler, Otto von Gierke) – kad būtent Viduramžių vokiečių teisė prieš romėnų teisės recepciją, o ne po jos.
Šventoniškis

Aplinkinės gyvenvietės

Keleriškiai - 3 km
KĖDAINIAI - 4 km
Paobelys - 2 km
MantviloniaiPelėdnagiai - 1 km
Karūnava - 2 km
Gesatai

Gesatai (lot. Gaesatae; gr. Γαισάται) – didelė galų karių grupė, kuri buvo įsikūrusi Alpėse ties Ronos upe ir kuri kovėsi prieš Romos respubliką 224 m. Telamono mūšyje.
Graikų istorikas Polibijus rašė, kad pavadinimas gaesatae reiškė 'samdiniai' nors kai kurie šių laikų mokslininkai, lygindami pavadinimą su sen.airių gáe 'ietis; akstis', teigė, kad jis reiškė 'ietininkai', ir lygino jį su viduramžių airių fianais, kurie buvo nedidelės bežemių jaunų vyrų kariaunos, veikusios nepriklausomai nuo to meto karalysčių.
Pagal Polibijaus aprašymą Cizalpinės Galijos bojai ir insubrai sumokėjo Konkolitano (Concolitanus) ir Aneroesto (Aneroëstes) vadovaujamiems gesatams didelius pinigus, kad gesatai kautųsi prieš romėnus, kas turėjo būti atsakas į ankstesnės galų teritorijos Piceno kolonizaciją. Artėdami prie Romos galai įveikė ir sutriuškino Romos kariuomenę, bet atvykus konsulo Liucijaus Emilijaus Papo (Lucius Aemilius Papus) vadovaujamai kariuomenei galai paklausė Aneroesto patarimo atsitraukti išsigabenant surinktą karo grobį. Papas juos persekiojo, o konsulo Gajaus Atilijaus Regulo (Gaius Atilius Regulus) vadovaujami daliniai užkirto gesatams kelią ties Telamonu (Etrurija).
Polibijus aprašė, kaip kovėsi gesatai: jie kovėsi nuogi (kiti galai kovėsi dėvėdami kelnes ir lengvus apsiaustus), tiek dėl didelio pasitikėjimo savimi, tiek nenorėdami, kad drabužiai kliūtų už spygliuotų krūmokšnių.
Diodoras Sikulas (Diodorus Siculus) taip pat rašė, kad dalis galų kovėsi nuogi, pasitikėdami gamtos apsauga. Šių tvirto sudėjimo nuogų karių pasirodymas ir jų trimitų bei karo šūkių garsai išgąsdino romėnus, tačiau gesatų maži skydai prastai saugojo nuo romėnų aksčių, tad gesatai buvo nublokšti atgal, o jų sąjungininkai išžudyti. Konkolitanas buvo paimtas į nelaisvę. Aneroestas su keliais pasekėjais pabėgo.
222 m. gesatus vėl nusamdė, bet galų pajėgas Klastidijaus mūšyje (Battle of Clastidium) Insubrijoje sunaikino romėnų kavalerija.
Almos Adamkienės labdaros ir paramos fondas

Istorija

1997 metų rudenį vykstant Prezidento rinkimų kampanijai, Alma Adamkienė nusprendė nepriklausomai nuo rinkimų baigties Lietuvoje pradėti labdaringą veiklą.
1998 metų sausio 4 d. Valdą Adamkų išrinkus Lietuvos Respublikos Prezidentu, Alma Adamkienė aktyviai įsitraukė į visuomeninę veiklą.
1999 metų kovo 17 d. buvo įkurtas Almos Adamkienės labdaros fondas, kurio paskirtis – padėti vaikams.

Veikla

Vykdomi įvairūs projektai: „Mokyklų aktų salių aprūpinimas garso ir vaizdo aparatūra“, atvelykio šventė Prezidentūroje.
Kalėdų karavanas:
5 dienų turą „Coca-Cola“ Kalėdų karavanas aplanko Vilniaus, Kauno, Alytaus, Marijampolės, Telšių, Šilutės, Klaipėdos bei Šiaulių regionų miestus ir kaimus. Sustodamas prie valstybinių institucijų, didžiųjų prekybos centrų „Maxima“ karavanas renka dovanėles, kurias kartu su muzikine programa nuveža ir padovanoja tūkstančiams moksleivių, besimokančių įvairiose šalies mokyklose (2005 m. – apie 3 500).
Prie projekto prisideda žinomi Lietuvos atlikėjai – „Raganiukės teatras“, dainininkė Jurga Šeduikytė, Eva, Andre Zappa, duetas Linas ir Simona, grupės „Rugiagėlių berniukai“, „Les Stagnateurs“ bei „Mokinukės“.
Per penkerius pastaruosius metus „Coca-Cola” Kalėdų karavanas su rėmėjų ir geros valios žmonių paaukotomis dovanomis aplankė daugiau nei 8000 moksleivių, besimokančių 75 įvairiose Lietuvos mokyklose.
Verslo mokykla:
projektas vyksta Palangoje (2006 m. – rugsėjo mėn.); per dešimt dienų šios mokyklos moksleiviai iš visos Lietuvos susipažįsta su verslo pasauliu. Moksleiviams skaitomos paskaitos, organizuojami susitikimai su sėkmingiausiai dirbančių įmonių vadovais. Norima, kad ši mokykla suteiktų ne tik žinių, bet ir padėtų moksleiviams apsispręsti kur ir ką studijuoti baigus vidurinę mokyklą.
Antanas Šliautaris

Biografija

1972 m. baigė Akmenės rajono Papilės Simono Daukanto vidurinę mokyklą, 1977 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
1977–1979 m. Akmenės rajono S. Daukanto kolūkio augalų apsaugos agronomas, 1979 m. Šiaulių rajono kolūkio „Pirmyn“ augalų apsaugos agronomas, 1991 m. likviduojamos Bridų žemės ūkio įmonės laikinosios administracijos vadovo pavaduotojas, 1992 m. Bridų žemės ūkio bendrovės valdybos pirmininkas, 1997 m. AB „Pavenčių agrochemija“ direktorius, 1998 m. UAB „Šiaulių agrocentras“ direktorius, 2004 m. Šiaulių apskrities viršininko pavaduotojas, 2006–2007 ir nuo 2007 m. Šiaulių rajono savivaldybės administracijos direktorius.
1980–1988 m. TSKP narys, nuo 1996 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Šiaulių rajono skyriaus narys.
1981–1990 m. Šiaulių rajono Šiaulių apylinkės tarybos narys, 1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatas, 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–200 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.
1979–1991 m. profesinės sąjungos narys, 1982–1991 m. Žemės ūkio darbuotojų profsąjungos Šiaulių rajono kolūkio „Pirmyn“ neetatinis profsąjungos komiteto pirmininkas. Nuo 1989 m. Lietuvos agronomų sąjungos narys. Sutuoktinė Bena, vaikai Viktorija, Tautvydas.
Torpedinių katerių tenderis

Torpedinių katerių tenderis (angl. Motor torpedo boat tender) – pagalbinis karo laivas, torpedinių katerių veikimą užtikrinantis tenderis.
Torpedinių katerių tenderiai buvo torpedinių katerių, veikiančių toli nuo savo bazių, plaukiojančios bazės. Jie tiekdavo kateriams degalus, šaudmenis, atsargines dalis ir kitus reikmenis.
Pirmieji torpedinių katerių tenderiai atsirado pačioje XIX a. pabaigoje.
JAV kariniame laivyne torpedinių katerių tenderių korpuso kodas buvo AGP. Antrojo pasaulinio karo metais šiuos laivus kartais vadino patrulinių laivų tenderiais (angl. Patrol Craft Tender).
Pašyšių valsčius

Pašyšių valsčius buvo vakarų Lietuvoje. Centras – Pašyšiai.
Reuben Leon Kahn

Biografija

Gimė 1887 m. liepos 26 d. Kaune. 1909 m. baigė medicinos studijas Valparaiso universitete. 1913 m. įgijo chemijos magistro laipsnį Jeilio universitete. 1916 m. tapo bakteriologijos mokslų daktaru Niujorko universitete. 1923 m. sukūrė Kahn testą skirtą sifilio ligai nustatyti. 1933 m. už savo mokslinius pasiekimus apdovanotas Newcomb Cleveland prizu. Mirė 1979 m. liepos 22 d. Majamyje.
Emanuelis II

Valdymas

Sostą paveldėjo, nužudžius jo tėvą Karolį I. Nesėkmingai siekė politinio stabilumo šalyje, kovojo su slaptomis draugijomis, rengiančiomis revoliuciją, švelnino dalies visuomenės ir Katalikų bažnyčios priešiškumą. Dėl 1910 m. kilusios revoliucijos emigravo į D. Britaniją.
AÉP Páfos

Istorija

AEP Paphos (Greek: Αθλητική Ένωση Πάφος, Athlitiki Enosi Pafos; "Athletic Union Paphos") buvęs klubas iš Pafoso. 
Klubas įsikūrė 2000 m., kai susijungė du klubai iš Pafoso. (APOP ir Evagoras Páfos). 
2013/2014 m. Antrojo diviziono pirmenybėse klubas turėjo trisdešimties taškų nuobaudą. Sezoną baigė turėdami minus aštuonis taškus.
AEP Paphos nebeliko, kai 2014 m. birželio 9 d. susijungė su AEK Kouklia ir buvo sukurtas naujas klubas, pavadintas Pafos FC.
Kaklo slanksteliai

Kaklo slanksteliai (lot. vertebrae cervicales) – kaklinės stuburo dalies slanksteliai. Ypatingi kaklo slanksteliai – pirmasis (atlantas) ir antrasis (ašis). Šie du slanksteliai išsiskiria savo savita forma. Atlantas neturi kūno, o ašis turi dantinę ataugą (dens axis). Iš visų kaklo slankstelių taip pat galima išsskirti šeštąjį – dėl ryškesnio priekinio gumburėlio, prie kurio spaudžiasi miego arterija. Septintasis, kyšantysis kaklo slankstelis (vertebra prominens) turi ilgą keterinę ataugą (processus spinosus), ją žmogus gali užčiuopti palenkęs galvą į priekį.

Bendrieji bruožai

Pas žmogų stubure yra septyni kaklo slanksteliai. Esmininis kaklos slankstelio skirtumas nuo kitų – tai skersinės ataugos anga (foramen transversarium). Iš tų angų stubure susidaro kanalas, kuriuo kyla stuburo arterija ir leidžiasi stuburo vena (arteria et vena vertebralis). Prieš angą esanti ataugos sija yra išnykusio šonkaulio liekana, rudimentas, o už angos esanti, užpakalinė, sija yra tikroji skersinė atauga. Skersinės ataugos viršutiniame paviršiuje išryškėja nugaros nervo vaga (sulcus nervi spinalis), kurią riboja priekinis gumburėlis (tuberculum anterius) ir užpakalinis gumburėlis (tuberculum posterius). Į vagą gulasi iš nugaros smegenų išėjęs nervas. Šeštojo kaklo slankstelio priekinis gumburėlis ryškesnis, jis vadinamas mieginiu (tuberculum caroticum), nes prie jo šliejasi bendroji miego arterija (arteria carotis communis), ir kai reikia, ji gali būti prie jo prispausta.

Savybės ir funkcijos

Kitos kaklo slankstelių savybės yra kūno dydis ir forma, angos ir keterinės ataugos pavidalas ir sąnarinių paviršių kryptis. Kūnai yra mažesni, nes remia tik galvą, jie ovalo formos, viršutinis paviršius skersai, o apatinis sagitaliai įdubęs. Tipiškų kaklo slankstelių anga palyginti didelė ir trikampė, o keterinė atauga dvišaka. Pirmasis slankstelis jos neturi, o septintojo ji labai ilga, dėl to ir slankstelis vadinamas kyšančiuoju (vertebra prominens). Palenkus galvą ji labai išryškėja ir žymi ribą tarp kaklo ir krūtinės, nuo šio slankstelio patogu į viršų į apačią skaičiuoti kitus slankstelius. Sąnariniai paviršiai guli įstrižai frontalinės plokštumos atžvilgiu.
Savotiškos formos yra du viršutiniai kaklo slanksteliai dėl galvos judesių.

Šaltiniai

Žmogaus anatomija (I tomas), G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Barkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė. Leidėjas: Vilniaus universitetas. Išleidimo metai: 2008
Lietuvos nekilnojamasis turtas

Lietuvos nekilnojamasis turtas – reklaminis-informacinis savaitraštis, ėjęs nuo 1994 m. rugpjūčio 4 d. iki 1999 m. Vilniuje.

Istorija

Iki 1996 m. vadinosi „Vilniaus nekilnojamasis turtas“. Įsteigė ir leido UAB „Vilniaus nekilnojamasis turtas“. Tiražas 1994 m. – 3000 egz., 1997 m. – 10 000 egz.
Redaktoriai Marytė Šaltytė, G. Radvila, Petras Zurlys, Aldona Armalytė (1997–1999 m.).
Česky Krumlovas

Istorija

Pirmą kartą paminėtas 1253 m., kuomet prasidėjo miesto ir pilies konstrukcija Vltavos brastoje. Tai buvo svarbu dėl mainų kelio Bohemijoje. 1302 m. miestas priklausė „Rosenbergo Namams“. Imperatorius Rudolfas II nusipirko Krumlovą 1602 m. ir padovanojo ją savo sūnui.
Pypkė

Pypkė – rūkymui skirtas prietaisas. Pypke paprastai rūkomas tabakas.

Gamyba ir medžiagos

Pypkės gamintos iš medžiagų, kurios buvo prieinamos to krašto pypkių gamintojams: akmuo, molis, kukurūzai, medis, krūmai ir jų šaknys.
Pagrindinė medžiaga naudojama šiuolaikinėms pypkėms – kukavas (Viržis) – viržinių giminės krūmas, augantis Viduržemio jūros baseine ir aplinkinuose regionuose. Kaip medžiaga pypkių gamybai išpopuliarėjo XIX a. Prancūzijoje, vėliau kitose šalyse. Kalabrijos, Toskanos regionuose, Korsikos, Sicilijos salose gaunama aukščiausios kokybės žaliava pypkių gamybai. Kukavo kokybę apsprendžia klimatinės ir specifinės augimo sąlygos: dirvožemio sandara, drėgmė ir kiti veiksniai. Didelę reikšmę turi medžio amžius. Paprastai pypkei gaminti naudojamos 80–100 metų amžiaus krūmo šaknys.
Taip pat dažnai pypkių gamybai naudojama ir taip vadinama jūros puta (vok. meerschaum, angl. sea-foam) – magnio hidrosilikatas. Tai viena porėčiausių gamtoje randamų medžiagų, susidariusi prieš milijonus metų iš kriauklelių ir kitų nuosėdų jūros dugne. Daugiausia randama raudono molio nuosėdose. Gausu radimviečių Turkijoje. Taip pat randamas Tanzanijoje, Afrikoje.
Populiarios pypkės iš kukurūzų burbuolių, tačiau jos yra neilgalaikės.
Lietuvoje ir Lenkijoje pypkių meistrai naudoja vyšnios, kriaušės medieną.
Pypkės gaminamos visame pasaulyje. Pypkių žinovai skirsto jas pagal stilių: daniškos, angliškos, itališkos, turkiškos, japoniškos ir kt.

Pypkių tabakas

Kiekvienas pypkių tabako gamintojas turi savo tabako džiovinimo, aromatizavimo receptus. Net panašius pavadinimus turintis, bet kito gamintojo pagamintas tabakas, turi skirtingą aromatą, skonį.
Pypkių tabakui naudojamos Burley, Virginia, Latakija, Perique, taip pat jų mišiniai.
Labiausiai paplitę tarp Lietuvos pypkorių yra „Mac Baren“, „Borkum Riff“, „Holger Danske“, „Alsbo“ gamintojų produkcija.
Vesterhaningė

Geografija

Vesterhaningė yra įsikūręs 25 km į pietus nuo Stokholmo
Vidmantas Japertas

Biografija

1982 m. su pagyrimu baigė Kybartų Kristijono Donelaičio vidurinę mokyklą. 1987 m. su pagyrimu baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo inžinieriaus elektriko specialybę.
1987-1989 m. Gruzdžių tarybinio ūkio-technikumo vyriausiasis energetikas, 1989-1992 m. – Šiaulių valstybinės tiekimo įmonės vyriausiasis inžinierius. Nuo 1992 m. UAB „Šiaulių žemės ūkio technika“ generalinis direktorius, asociacijos „Jupoja“ generalinis direktorius.
1996 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2002 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberaldemokratai) narys, Šiaulių skyriaus vadovas.
1997-2000 m. ir 2000-2003 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys, 2003-2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 
Nuo 2000 m. Šiaulių prekybos, pramonės ir amatų rūmų prezidentas, Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų asociacijos viceprezidentas. Nuo 2000 m. Šiaulių regiono plėtros tarybos narys.
Šiaulių Rotary klubo narys.
Petras Nonhartas

Petras Nonhartas (ol. Peter Nonhart, g. 1550 – m. apie 1633 m.) – olandų kilmės architektas, gyvenęs Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje.
Sunku nustatyti, kuriuos pastatus projektavo tiesiogiai pats P.Nonhartas – kai kurių atveju atliko statybų priežiūros pareigas. Iš tų pavyzdžių, kurie tiesiogiai yra susiję su P.Nonharto vardu (Gaičiūniškės), galima spręsti, kad architektas atstovavo manieristinei Šiaurės Europos (konkrečiai Nyderlandų) Renesanso krypčiai, kuriai būdingas orderinės kompozicijos stilizavimas, paprastumas ir monumentalumas, dar egzistavusių gotikinių sprendimų naudojimas (išilgintos proporcijos, flankuojantys reprezentaciniai bokštai), atikų naudojimas.

Užimamos pareigos

Už karinius nuopelnus Livonijos kare ir Abiejų Tautų Respublikos kare su Švedija, 1609 m. gavo indigenatą.
Nuo XVI a. pabaigos iki 1633 m. ėjo Vilniaus pilininko pareigas, rūpinosi Vilniaus pilių priežiūra ir statybomis.
FK Valčiūnai

Istorija

Mėgėjų futbolo klubas įkurtas Vilniaus priemiestyje Valčiūnuose.
PSFK Černomorec Burgas

Istorija

2005 m. „Černomorec“ nukrito į III ešeloną. Tuo metu įsikūrė naujas klubas „Černomorec 919“, kuris ėmė žaisti toje pačioje zonoje kartu su senuoju klubu. Naujajam klubui savivaldybės sprendimu taip pat perduotas „Černomorec“ stadionas, o senajam atiteko „Červeno zname“ stadionas. Galų gale, 2006 m. pabaigoje senasis klubas visiškai pasitraukė iš varžybų ir išnyko. Tačiau dabartinis klubas vistik laikomas senojo klubo pasiekimų ir tradicijų perėmėju.
Jonas Jocius

Biografija

1992 m. Pakruojo raj. Guostagalio pagrindinės mokyklos direktorius. Nuo 2011 m. Guostagalio seniūnijos seniūnas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pakruojo rajono skyriaus narys.
2003–2004 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Virginija, vaikai Gitana, Robertas.
FC Tiraspol

Istorija

Iki 2001 m. rungtyniavo Kišiniove, iki 2002 m. Čoburču gyvenvietėje.
Komanda išformuota 2015 m.
Dirty COW

Dirty COW (Dirty copy-on-write) yra Linux branduolio saugumo spraga, paveikianti visas Linux grįstas operacines sistemas, tarp jų ir Android. Spraga leidžia gauti administratoriaus privilegijas (root), išnaudodama lenktynių situaciją, kylančią kopijavimo rašymo metu (angl. copy-on-write) mechanizme. Pranešama, jog saugumo spraga egzistuoja Linux branduolyje nuo 2.6.22 versijos, išleistos 2007 m. rugsėjį, ir yra aktyviai išnaudojama bent jau nuo 2016 m. spalio.
Nors spragai išnaudoti reikalingas lokalaus vartotojo prisijungimas, nuotoliniai puolėjai spragą gali išnaudoti panaudodami kitas spragas, leidžiančias nuotolinę kodo egzekuciją vartotojo teisėmis. Ataka nepalieka pėdsakų sistemos žurnaluose.
Spragos CVE identifikatorius yra CVE-2016-5195. Debian operacinės sistemos platintojai paskelbė, kad išleido pataisą spragai. Dirty COW buvo viena iš pirmųjų saugumo spragų, skaidriai pataisytų Ubuntu operacinėje sistemoje naudojant Canonical Live Patch servisą.
Buvo parodyta, kad saugumo spraga gali būti panaudota administratoriaus teisių gavimui bet kuriame Android įrenginyje, kurio Andoid operacinės sistemos versija yra ne naujesnė nei 7.
Kelmės ješiva

Istorija

Bene geriausiai žinomas Kelmės rabinas – Rabi Simcha Zisel Broidas, 1862 m. įkūrė vieną žymiausių ješivų Lietuvoje – Kelmės Talmud Torą, kuri veikė iki pat 1941 metų. Šioje ješivoje buvo akcentuojamas Musar mokymas. Talmud Toros pastatą juosė aukšta tvora, atskirianti joje besimokančius nuo likusios bendruomenės, studentai išsiskyrė savo apranga, taikydavo tylėjimo praktiką, o ir patekti į šią ješivą galėjo tik išlaikę egzaminus. Remdamasis Lipkino Salanterio mokymu, Rabi Simcha Zisel Broidas suformavo studijų programą, paremtą taisykle: pirmiausia studentus supažindinti su materialiojo pasaulio žiniomis, o tik po to gilintis į dvasinius dalykus. Ješivos biblioteka garsėjo turtingumu ir buvo prieinama visiems, studijuojantiems Torą. Ješivoje mokino ne tik Talmudo ir Toros, bet ir matematikos, rusų kalbos ir geografijos, tai buvo beprecedentis įvykis Lietuvos ješivose.
1872 m. S. Zivas nusipirko žemės sklypą, kuriame norėjo plėsti ješivos veiklą, tačiau įtari vietos valdžia to daryti neleido ir 1876 m. uždarė ješivą. S. Zivas ieškojo vietos kitur ir rado pastatą Gruobinios miestelyje, kur 1880 m. atidarė naują ješivą. Dėl prastos sveikatos jau 1881 m. buvo priverstas grįžti į Kelmę, kur jam vėl leista mokytojauti. 1886 m. dėl sudėtingo administravimo teko uždaryti ir Gruobinios ješivą. Ješivoje mokydavosi apie 30-35 studentus. Dalis studentų 1892 m. išvyko gyventi į Palestiną. Iki pat 1941 m. ješivos vadovais dirbo įvairūs S. Zivo giminaičiai.
Biržiečių žodis

Biržiečių žodis – Biržų rajono laikraštis, einantis nuo 1945 m. vasario 12 d. Biržuose, Vytauto g. 18.

Istorija

Iki 1950 m. buvo Biržų apskrities laikraštis „Biržiečių tarybinis žodis“, nuo 1950 m. – LKP Biržų rajonas komiteto ir DŽDT leidinys, vadinosi „Raudonasis artojas“, nuo 1961 m. – „Biržiečių žodis“. 1962 m. balandžio 21 d. – 1963 m. sausio 28 d. leistas tarprajoninis laikraštis „Darbas“ Biržų ir Pasvalio rajonų gyventojams, 1963–1990 m. – LKP Biržų rajonas komiteto ir LDT leidinys „Biržiečių žodis“, nuo 1990 m. – Biržų rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Biržiečių žodis“, nuo 2007 m. rugpjūčio 15 d. – UAB „Šiaulių kraštas“.
1945–1946 m. ėjo kartą, 1950–1951 m. – dukart, 1952 m. – dukart-triskart, nuo 1953 m. – triskart per savaitę. Tiražas 1945 m. – 4000 egz., 1987 m. – 11 900 egz., 1997 m. – 7400 egz., 2011 m. – 2571 egz.
Žymesni žurnalistai Petras Balčiūnas, D. Bružienė, Felicijonas Konstantinas Fedaravičius, A. Kazitėnas, Z. Meškauskas, Nijolė Nastopkienė, Petras Skodžius, R. Vaičiakonienė, G. Valeckas, Vytautas Valionis.
Miroslavas Monkevičius

Biografija

1999 m. baigė Vilniaus Lazdynų vidurinę mokyklą ir įstojo į Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutą. 2003 m. baigė politikos mokslų bakalauro studijas Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute, 2006 m. ten pat – Europos studijų magistro programą. Studijų metais įsitraukė į Lietuvos liberalaus jaunimo veiklą.
2004–2007 m. dvi kadencijas ėjo Lietuvos jaunimo organizacijų tarybos prezidento pareigas. Atstovavo jaunimui ir jaunimo organizacijoms dirbant su LR Vyriausybe, LR Seimu, LR Socialinės apsaugos ir darbo ministerija, buvo Jaunimo reikalų tarybos prie LR Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos (anksčiau Valstybinė jaunimo reikalų taryba), formuojančios valstybinę jaunimo politiką, pirmininko pavaduotojas. Taip pat atstovavo Europos jaunimo forumui Europos Tarybos Jaunimo ir sporto direktorato Patarėjų taryboje ir programų komitete. Patriotiškumo skatinimo projeko „Misija Sibiras“ vienas iniciatorių.
Nuo 2005 metų strateginio planavimo ir projektų rengimo bei valdymo ekspertas ir konsultantas, įsteigęs kelias sėkmingai veikiančias konsultacines ir mažmeninės prekybos įmones.
Nuo 2011 m. su Artūro Zuoko ir Vilniaus koalicija – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.  Asociacijos „TAIP“ pirmininko pavaduotojas, sąjungos „TAIP“ pirmininko pavaduotojas.
2011 m. Savivaldybių tarybų rinkimuose išrinktas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos nariu, priklausė Frakcijai TAIP! 2013 m. kovo 13 d. Tarybos nario mandato atsisakė.
2013 m. kovo mėn. buvo paskirtas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sekretoriumi.
2014 m. liepos 12 d. jungiamajame politinės partijos "Sąjunga TAIP" ir Liberalų ir centro sąjungos suvažiavime įsteigta Lietuvos laisvės sąjunga, išrinktas šios organizacijos pirmininko pavaduotoju.