Paprastasis kranklys

Paplitimas pasaulyje

Labai plačiai paplitę šiaurinio Žemės pusrutulio dalyje. Gyvena beveik visoje Eurazijoje, iškyrus jos pietryčius ir pačius šiaurinius pakraščius, beveik visame Šiaurės Amerikos žemyne, išskyrus jos pietryčius ir Grenlandijos vidines teritorijas padengtas ledynais. Aptinkamas ir šiaurinės Afrikos dalyje arčiau Viduržemio jūros.

Gyvenamas biotopas

Paprastieji krankliai gyvena pačiose įvairiausiose gamtinėse sąlygose – dykumose, kalnuose, miškingose vietovėse ir pačiose atšiauriausiose Arkties vandenyno salose.

Paplitimas Lietuvoje

Lietuvoje gana gausus, peri apie 4000-7000 porų. Šalyje gyvena paprastojo kranklio Corvus corax corax porūšis.

Kūno matmenys

Paprastieji krankliai tvirti, stambūs ir labai ištvermingi paukščiai. Kai jie skrenda – šniokščia oras. Pakyla nuo žemės pašokavę keletą kartų ir atsispyrę, todėl manytum juos esant l.sunkius. Paprastieji krankliai yra didžiausia ne tik varninių paukščių (Corvidae) šeimos, bet ir žvirblinių paukščių būrio rūšis. Jie gerokai didesni už pilkąją varną, truputį didesni už paprastąjį suopį, o varninių šeimoje jiems didumu beveik prilygsta baltapakaušiai ragasnapiai krankliai. 
Subrendusio kranklio kūno ilgis 54-69 cm, išskėstų sparnų tarpugalių atstumas 115–160 cm (Europos populiacijos patinėlių vidutiniškai 144–160 cm, patelių 124–138 cm), patinėlių kūno svoris 1100–1560 g arba vidutiniškai 1383 g, patelių 798–1315, arba vidutiniškai 1085 gramų. Užfiksuotas paprastųjų kranklių mažiausias kūno svoris 690 gramų, didžiausias – 2 kg.

Morfologija

Nuo kovo skiriasi didesniais kūno matmenimis ir pleišto pavidalo uodega. Abu porelės nariai juodi, melsvo metalo blizgesio. Sparnai apvalūs. Dažnai smakro plunksnos yra pailgėjusios ar pašiauštos ir atrodo it barzda. Snapas masyvus, galingas, juodas. kojos stiprios, juodos. Jaunikliai juodi, matiniai.

Elgsena

Paprastieji krankliai gana atsargūs, pastabūs ir įtarūs, iš karto sugeba suprasti, į ką reikia reaguoti, ko reikia vengti, o kuo – domėtis. Lietuvoje sėslus paukštis, kartais klajoja. Veisimuisi pasirenka nedidelius miškelius, labiausiai mėgsta pušynus. Gyvena poromis. Dažnai skrenda labai aukštai, ir dažnai nei kiti varnų genties paukščiai sklando, kybo ore sklęsdamas prieš vėją. Pavasarį mėgsta gainiotis ore, krisdami žemyn suglaudę sparnus vartaliojasi. Mėgsta tupėti medžių viršūnėse, ant įvairių kuolų. Balsas stiprus ir šaržus ir kartojamas keletą kartų: „kroo-kroo“ ar „kruk-kruk“. Tuoktuvių metu jie dar balsingesni. Tuomet matomi ir poros sinchronizuoti demonstraciniai skrydžiai, aktyvesnis teritorijos gynimo elgesys.
Monogamai. Jauni paprastieji krankliai poruotis pradeda 2-4 gyvenimo metais. Lizdus krauna jau vasario mėnesį lapuočių medžiuose, aukštuose stulpuose. Lizdo pagrindą suka iš storesnių šakų, ant viršaus kloja plonesnes. Pačią gūžtą iškloja sausa žole, gyvūnų plaukais, vilnomis. Tame pačiame lizde peri kelerius metus, todėl jis būna gana didelis. Lizdui suirus, gretimame medyje krauna kitą. Anksti pavasarį deda dažniausiai 3-7 žalsvus, išmargintus rusvais bei juosvais taškais, dėmelėmis ir brūkšneliais kiaušinius. Peri patelė 20-23 dienų. Kartais ją pavaduoja patinas. Po 40-43 dienų jaunikliai palieka lizdą. 
Kartais paprastųjų kranklių lizduose apsigyvena sketsakaliai, pelėsakaliai, startsakaliai.

Mityba

Nors paprastieji krankliai yra sėslūs, bet per veisimosi sezoną ieškodami maisto nuskrenda iki 30 kilometrų. Jie daugiausia minta gyvūninės kilmės maistu: dvėseliena, neretai gaudo įvairius paukščius ir smulkius žinduolius, varliagyvius, roplius. Lesa kitų paukščių kiaušinių dėtis ir lizduose esančius paukščių, įskaitant gervių, naminių paukščių jauniklius. Taip pat lesa nariuotakojus. Neatsisako ir augalinio maisto - įvairių grūdų, vaisių, uogų. Žiemą būriais lankosi šiukšlynuose.

Amžius

Įprastai paprastieji krankliai gyvena apie 10-15 metų, bet gyvendami nelaisvėje šalia žmonių ir nepatirdami streso gali išgyventi iki 40 m.