google/wiki40b huggingface dataset:
Živilė Antanina Mačionienė

Živilė Antanina Mačionienė (g. 1933 m. lapkričio 21 d. Utenoje) – Lietuvos architektė.

Biografija

Vyras Zenonas Mačionis. 1958 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1958–1965 m. dirbo Miestų statybos projektavimo institute, 1965–1966 m. Techninės estetikos mokslo tyrimų instituto sektoriaus vadovė, 1966–1973 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto grupės vadovė, 1973–1989 m. dirbo Paminklų konservavimo institute (nuo 1987 m. Paminklų restauravimo institutas), nuo 1994 m. dirba nuosavoje bendrovėje Vilniuje.

Kūryba

Parengė projektų: Klaipėdos senamiesčio, Šuminų, Strazdų, Vaišnoriškių kaimų Aukštaitijos nacionaliniame parke regeneravimo, dvarų ir parkų Rokiškyje, Pandėlyje, Renave, Plungėje, Pikeliškėse, kapinių Plungėje, Nirtaičiuose (Radviliškio rajono savivaldybė), Rasų kapinėse Vilniuje, memorialinių sodybų – M. K. Čiurlionio Druskininkuose, S. Nėries Alvite, J. Basanavičiaus Ožkabaliuose (Vilkaviškio rajono savivaldybė) ir kitų restauravimo. 1973–1989 m. parengė skulptūrų architektūrinių dalių, paminklų ir skulptūrų restauravimo konservavimo projektų. 1958–1965 m. suprojektavo parkų, skverų, su kitais parengė Alytaus, Kelmės, Kupiškio bendruosius (buv. generalinius) planus.
Virdžin Gorda

Virdžin Gorda (angl. Virgin Gorda) – trečia pagal dydį sala Britų Mergelių salose, Karibų jūroje, į rytus nuo Tortolos. Plotas 21 km². Saloje yra unikalus granitinių uolų ir grotų darinys – The Baths.
Saloje gyvena 3,06 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Spaniš Taunas.
Artūras Širka

Artūras Širka (g. 1976 m. liepos 12 d.) – Lietuvos futbolininkas.

Biografija

Žaidė Inkaras Kaunas (1995–1999, 2002), Kareda Kaunas (2000), Jėgeriai Kaunas (2001), Dainava Alytus (2001), Sakalas Šiauliai (2002), Kvintencija Kaunas (2003) klubuose. Baigęs karjerą, perėjo į mėgėjų klubus (FTB-Flintas Kaunas, 91 United Kaunas, FT-Golas Kaunas).
Siera Nevada del Kokuji

Siera Nevada del Kokuji (isp. Sierra Nevada del Cocuy) – kalnų sistema Kolumbijoje, Bojakos departamente, Rytų Kordiljeros šiaurėje. Sudaryta iš dviejų paralelinių kalnų grandinių, besidriekiančių 30 km. Aukščiausias taškai Ritacuba Blanco (5330 m, aukščiausia Rytų Kordiljeros vieta) ir Ritacuba Negro (5300 m). Siera Nevada de Kokuji masyve yra didžiausias Kolumbijoje ledynas, esantis 4800 m aukštyje. 22 viršukalnės padengtos sniegu. Kanuose yra daug vaizdingų ežerų ir krioklių. Būdingi kalnų miškai, paramos.
Įtrauktas į Kokuji nacionalinį parką. Parko plotas 3060 km². Įkurtas 1977 m.
Musmirės

Nuodai

Musmirėse rastos šios nuodingos medžiagos: amanitinas, faloidinas ir falinas, o muskarinas, bufoteninas, muscimolas, iboteno rūgštis ir kt. vartojamos vaistų gamybai.  Amanitinas ir faloidinas – labai stiprūs nuodai. Suvalgius nuodingo grybo, apsinuodijimo požymiai pasireiškia po 6-12, kartais ir daugiau valandų. Nuodams patekus į kraują, prasideda vėmimas, viduriavimas, prakaitavimas, atsiranda dideli skrandžio skausmai, susilpnėja pulsas, šąla galūnės. Priepuoliai pasikartoja kelis kartus. Stipriau apsinuodijus, žmogus miršta po 5-10 dienų. Dar nuodingieji grybai.
Kalnuvėnų kapinynas

Kapinynas

Įrengtas šiaurės-pietų kryptimi pailgoje pakilumoje. Smarkiai suardytas dirbant žemę, kasant gruntą, tiesiant kelią, ruošiant vietą degalinės statybai.
2001 m. kapinyną išaiškino Vilniaus universiteto ir Kretingos muziejaus žvalgomoji archeologinė ekspedicija (vadovė Rėda Nemickienė). 2002 m. įrašytas į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą, 2005 m. paskelbtas valstybės saugoma kultūros vertybe.
Saugomos teritorijos plotas – 1,61 ha.

Tyrimai

2002–2003 m. kapinyną tyrė Rėda Nemickienė, 2004–2009 m. – Julius Kanarskas. Suardytoje kapinyno dalyje ištirtas 970,65 m² dydžio plotas.
2001–2009 m. aptikti 86 griautiniai ir 3 degintiniai VIII-XI a. kapai, ištirtos 3 stulpavietės ir surinkti 628 archeologiniai radiniai.
Kapinyno medžiaga būdinga kuršių materialinei kultūrai.
Radinius saugo Kretingos muziejus.
Izraelio pruta

Izraelio pruta (hebr. פרוטה‎, dgs. prutot) – ¹⁄1/1000 Izraelio liros dalis 1948-1960 m. Pavadinta pagal senovinę monetą prutą.
Pruta buvo įvesta netrukus po Izraelio valstybės sukūrimo kaip viena tūkstantoji Izraelio liros ir pakeitė milį, britų įvesto Palestinos svaro tūkstantąją dalį. Palestinos svaras buvo Didžiosios Britanijos Palestinos mandato valiuta 1927-1948 m.
Pruta buvo panaikinta 1960 m., kai Izraelio vyriausybė nutarė pereiti prie Izraelio liros dalijimo į 100 smulkesnių vienetų, kurie buvo pavadinti agoromis. To prireikė todėl, kad dėl nuolatinės infliacijos Izraelio liros vertė krito ir tokie smulkūs nominalai, kaip ¹⁄₁₀₀₀ pasidarė beprasmiai.
La Esmeralda

Istorija

La Esmeraldą 1758 m. įkūrė seržantas Francisco Fernández de Bobadilla. 1800 m. čia lankėsi vokiečių mokslininkas Aleksandras fon Humboltas. Iki 2005 m. veikė amerikiečių evangelinė misija „New Tribes Mission“.
Aukštadvario piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnio šlaitai statūs, 9–15 m aukščio. Aikštelė ovali, rytų-vakarų kryptimi 80 x 50 m dydžio, apjuosta 0,6–2 m aukščio, 14 m pločio pylimu, kuris šiauriniame pakraštyje neišlikęs. Pietryčių pusėje yra Zamkelio arba Pilaitės ežeras, dabar tai Verknės tvenkinio dalis. Piliakalnio rytinėje, pietinėje ir vakarinėje pašlaitėse, 2 ha plote yra III a. - XIV a. papėdės gyvenvietė

Tyrimai

Piliakalnį 1928 m. aprašė Petras Tarasenka. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1957-1960 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, vadovas Vytautas Daugudis, ištyrė piliakalnio aikštelės vakarinę ir pietvakarinę dalis, 958 m². 1957–1958 m. instituto archeologai, vadovė A. Bernotaitė-Gerdvilienė, ištyrė apie 2400 m² papilio gyvenvietės. Aikštelėje aptikta II a. pr. m. e.- I a. pr. m. e. medinės gynybinės užtvaros, gyvenamųjų ir ūkinių pastatų liekanų.
Rasta akmeninių kirvukų, trintuvų, kaulinių adiklių, ylų, smeigtukų, geležies gargažių, neryškiai brūkšniuotos lipdytosios keramikos. I–IV a. kultūriniame sluoksnyje rasta ilgo stulpinės konstrukcijos baltų gentims būdingo pastato liekanų, įvairių metalinių dirbinių, pusė Djakovo tipo svarelio, lipdytosios brūkšniuotu bei gludintu paviršiumi keramikos. Manoma, kad I tūkstantmečio antrojoje pusėje aikštelėje papilio gyventojai slėpėsi tik kilus pavojui.
X a.-XIV a. gynybiniai įrenginiai buvo sustiprinti. Pylimo vidinėje pusėje aptikta 6 rentininių medinių gyvenamųjų ir ūkinių pastatų liekanų bei įvairių metalo dirbinių, keramikos, medžiojamųjų ir naminių gyvulių kaulų, suanglėjusių varpinių ir ankštinių javų grūdų.
Aikštelės viršutiniame kultūriniame sluoksnyje rasta XV a.- XVII a. medinių dvaro pastatų liekanų, greičiausiai priklausiusių dar XVI a. iš Maskvos pabėgusiam didikui I. Liackiui. Papilio kultūrinis sluoksnis labai suardytas, datuojamas III a.- XIV a. Jame aptikta medinių pastatų liekanų ir radinių, analogiškų rastiesiems piliakalnyje, metalo lydymo krosnelių liekanų. Surinkta apie 1800 įvairių dirbinių ir apie 19 000 puodų šukių. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Istorija

Piliakalnyje stovėjo Navinpilio pilis, kurią 1381 m. vasario 14 d. panaudodami patrankas puolė kryžiuočiai. Pilis pasidavė ir buvo sudeginta, tačiau greitai lietuvių atstatyta, nes 1382 m. sausio mėnesį vėl minima, paminėta ir 1384 m. Čia buvo miestelio senoji dalis, gyvenvietė.

Aplinkiniai piliakalniai

Lavariškių piliakalnis 3 kmPamiškės piliakalnis 6 km
Beižionių piliakalnis 12 kmNaujasodžio piliakalnis (Trakai) 3 kmGerulių piliakalnis 17 km
Lepelionių piliakalnis 8 kmStrėvos piliakalnis 13 kmPivašiūnų piliakalnis 16 kmMirgelių piliakalnis 4 kmŽuklijų I piliakalnis 13 km
Ignas Dedura

Karjera

Pirmasis futbolininko profesionalus klubas buvo FBK Kaunas. Vėliau futbolininkas rungtyniavo Maskvos Torpedo ir Rygos Skonto ekipose. Nuo 2004 metų futbolininkas žaidė Spartako klube ir gana dažnai patekdavo į pagrindinę komandos sudėtį. 2009 m. pasibaigus sezonui I. Dedura paliko Maskvos klubą. 2010 m. kovo pradžioje pasirašė vienerių metų sutartį su Belgorodo „Salyut“ klubu,, tačiau 2010 m. rugpjūčio 18 d. paliko Belgorodo klubą. 2011 m. vasario 11 d. pasirašė dvejų metų kontraktą su Panevėžio „Ekrano“ klubu.
Babtų valsčius

Babtų valsčius buvo vidurio Lietuvoje. Centras – Babtai.
Nišiopingas

Istorija

Miesto teisės Nišiopingui buvo suteiktos 1300 m.
Gledičija

Augalų morfologija

Priklauso medžiai su stambiais dygliais.
Negilus kapas

Turinys

Trejetas draugų – Džuljeta, Deividas ir Aleksas – gyvenantys viename bute, nusprendžia išnuomoti kambarį. Iš daugelio kandidatų jie išsirenka paslaptingąjį Hugo, tačiau jau kitą dieną naujasis nuomininkas randamas kambaryje negyvas. Pradžioje draugai ketina iškviesti policiją, tačiau tarp mirusiojo daiktų jie randa lagaminą su pinigais. Padvejoję jie nusprendžia atsikratyti kūnu, o pinigus paslėpti ir vėliau pasidalinti., neįtardami, kad Hugo ieško ne tik policija, bet ir jo buvę sėbrai...
Grigalius Valavičius (m. 1585)

Biografija

Iš Valavičių giminės, Grinkos Chodka Valavičiaus sūnus, broliai Bogdanas, Ivanas. Rūmų maršalka 1558–1565 metais, Naugarduko kaštelionas nuo 1566 metų, Slanimo seniūnas 1560–1584 metais.
Viena jo dukterų, Teodora, buvo ištekėjusi už Bresto vaivados Jurgio Tiškevičiaus Logoiskio, o vėliau už Bresto vaivados Kristupo Zenovičiaus. Kita, Raina, iš pradžių ištekėjo už Martyno Chrčanovičiaus, o vėliau už Povilo Paco.
Pasaulinis koordinuotasis laikas

Pasaulinis koordinuotasis laikas arba UTC (angl. Coordinated Universal Time, pranc. Temps universel coordonné) – universalus laikas – pasaulinio atominio laiko nulinės laiko juostos standartas.
Kitų laiko juostų laikas nurodomas valandų ir minučių skirtumu nuo UTC.
Pavyzdžiui, Lietuvos laikas yra UTC+2 arba UTC+3 (kai galioja vasaros laikas).

Istorija

Pasaulio laiko standartas buvo GMT (angl. Greenwich Mean Time) – Grinvičo meridiano astronominis laikas.
Taip atsitiko todėl, kad 1884 m. tai buvo daugumos pasaulio žemėlapių nulinis meridianas.
1955 m. buvo sukurtas atominis laikrodis.
1961 m. buvo įvestas UTC – Grinvičo meridiano laikas, skaičiuojamas atominiu laikrodžiu.
Dėl techninių priežasčių bei dėl Žemės sukimosi lėtėjimo UTC nežymiai skiriasi nuo astronominio GMT.
Kad atominis laikas nenukryptų nuo astronominio UTC periodiškai įvedamos papildomos sekundės.
Kol kas tokios sekundės reikalingos ne kiekvienais metais. Spėjama, kad po kelių dešimčių tūkstančių metų gali reikėti įvedinėti papildomas sekundes kiekvieną dieną.
KK164

Maršrutas

Kelias prasideda Mažeikiuose, Sedos gatvėje. Eina per Mažeikių, Plungės, Šilalės, Tauragės rajonus, Rietavo savivaldybę.
Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Tirkšliai, Šerkšnėnai, Seda, Žemaičių Kalvarija, Plungė, Stalgėnai, Rietavas, Kvėdarna, Šilalė, Pagramantis, Mažonai. Baigiasi Tauragėje, Šilalės gatvėje, kuri baigiasi ties magistraliniu keliu  A12  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas .
Į pietus nuo Mažeikių kelias kerta Ventos upę, Mažeikių aplinkkelį, į šiaurę nuo Plungės viaduku kerta magistralę  A11  Šiauliai–Palanga , prie Stalgėnų kerta Miniją, ties Rietavu 2 kartus kerta Jūros upę, 11 km į pietus nuo Rietavo viaduku kerta magistralę  A1  Vilnius–Kaunas–Klaipėda , ties Pagramančiu – Akmenos upę. Nuo Papušynės kapinių, Mažonų seniūnijoje šalia šio kelio yra nutiestas dviračių takas.
2007 m. Europos krepšinio čempionatas

XXXV Europos krepšinio čempionatas – 2007 m. rugsėjo 3-16 d. Ispanijoje vykęs vyrų krepšinio čempionatas.
2007 metais buvo pakeista čempionato sistema. Pirmame čempionato grupių etape, kuris vyko rugsėjo 3-6 d. rinktinės sužaidė su savo grupės (A, B, C arba D) rinktinėmis po vienerias rungtynes. Į kitą atrankos etapą pateko po tris stipriausias komandas iš kiekvienos grupės, sudarant dvi grupes. Šiame etape užskaityti pirmojo etapo komandų tarpusavio rezultatai ir dar žaistos trejos rungtynės su rinktinėmis, prieš kurias nebuvo žaista pirmajame etape. Iš E ir F grupių į ketvirtfinalį pateko po keturias stipriausias komandas. Nugalėjusios rinktinės vėliau kovojo pusfinalyje ir finale.
Nugalėtojais tapo Rusijos krepšininkai, finale nugalėję šeimininkus ispanus. Lietuva užėmė 3 vietą, nugalėjusi Graikiją.

Atranka

Varžybų vieta: Madridas, Madrid Arena.
Versus

„Versus“ – 2006–2011–aisiais m. leistas verslo žurnalas. Žurnalas buvo pradėtas leisti, kai Vidas Rachlevičius paliko dienraščio „Verslo žinios“ leidžiamo žurnalo „Verslo klasė“ vyriausiojo redaktoriaus postą. Nuo 2011–ųjų m. dėl 170 tūkst. litų skolos spaustuvei „Spaudos kontūrai“ žurnalo leidimas buvo sustabdytas. Pasak žurnalo vyriausiojo redaktoriaus V. Rachlevičiaus, „skolos susidarė per patį ekonominės krizės įkarštį, kai komercinės reklamos apimtys spaudoje krito 60-80 proc.“
Nuo to laiko žurnalas buvo viešimas eversus.lt svetainėje, kuri 2015–aisiais m. dingo iš žiniatinklio nors redaktorius tikino, kad portalas nemirė. „Dėl techninių kliūčių sustabdytas UAB „Communus media“ valdomas tinklalapis žada ne tik grįžti, bet ir pasirodyti pakeitęs dizainą bei technologinę sistemą.“
Mongas (Čadas)

Istorija

2006 m. Mongą buvo užėmę „Jungtinio demokratinių pokyčių fronto“ sukilėliai.
Akėčios

Akėčios – padargas žemei purenti, akėti.
Eilsberis

Istorija

Eilsberio vietoje rastas IV a. pr. m. e. piliakalnis. Anglosaksų laikais tai buvo svarbus prekybinis miestas, minimas kaip Æglesburgh. Vėliau įkurta Šv. Marijos parapija.
Europos metų automobilis

Europos metų automobilio rinkimai buvo pradėti 1964 m., automobilinių žurnalų leidėjų iš skirtingų Europos valstybių. Pagrindiniai rinkimų organizatoriai yra Auto (Italija), Autocar (Jungtinė Karalystė), Autopista (Ispanija), Autovisie (Nyderlandai), L’Automobile Magazine (Prancūzija), Stern (Vokietija) ir Vi Bilägare (Švedija).
Rinkimuose nėra kategorijų ar klasės laimėtojų. Tikslas yra rasti vienintelį, aiškų nugalėtoją, tarp visų konkurso dalyvių.

Taisyklės

Renkami automobiliai yra nauji modeliai, kurie yra buvo išleisti per paskutinius dvylika mėnesių. Rinkimai neapsiriboja vien tik europiniais automobiliais, bet nominantai turi būti prieinami bent penkiose Europos valstybėse, o laukiami pardavimai turi būti 5 000 automobilių per metus.
Kandidatai vertinami pagal šiuos kriterijus: dizainas, komfortas, saugumas, ekonomiškumas, priežiūra, funkcionalumas, eksploatacinės savybės, ekologiniai reikalavimai, vairuotojo pasitenkinimas ir kaina.
Galutinis septynių automobilių sąrašas atrinktas paprastu balsavimu. Galutiniam balsavimo etapui, kiekvienas žiuri narys turi 25 taškus, kuriuos turi išdalinti finalininkams. Taškai turi būti išdalinti bent penkiems automobiliams, ne daugiau kaip 10 taškų vienam automobiliui ir vienai markei. Balsavimas yra pradėtas ir kiekvienas žiuri narys paskelbia savo pasirinkimus.
Pagal šias taisykles, nugalėtojo išrinkimas labai pasikeitė. Pavyzdžiui, 2005 m., Toyota Prius laimėjo aiškiais 139 taškais, gavusi maksimalų taškų skaičių iš 12 žiuri narių ir buvo aukščiausias įvertinimas iš 37. Kitais metais Renault Clio laimėjo paprasčiausiais 5 taškais, surinkusi didžiausią taškų skaičių tik iš vieno žiuri nario ir buvo aukščiausias įvertinimas iš 11.
1979 m. Rio de Žaneiro Tarpzoninis turnyras

1979 m. Rio de Žaneiro tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1979–1981) atrankinės šachmatų varžybos. Vienas iš dviejų (vienuoliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1979 m. rugsėjo 23 – spalio 20 d. Rio de Žaneire.

Turnyras

18 dalyvių kovojo dėl 3-jų kelialapių į 1980/81 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka

Trys žaidėjai iš 1978/79 m. Kandidatų mačų: H. Mekingas, T. Petrosianas ir L. Portišas.
Negalinčius dėl ligos dalyvauti  V. Hortą ir  L. Kavaleką pakeitė  O. Romanišinas ir  E. Mednis. 
Kadangi už aukštus sportinius pasiekimus turėjo kvietimą R. Hiubneris, tai jo vietą užėmė 3-ias 2-oje zonoje buvęs  Š. Kaganas.
Šalies organizatorės pakviestas žaidėjas -  Sunye Neto Žaimi.
Trylika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų iš 11-os FIDE zoninių turnyrų:  Janas Timanas,  Borislavas Ivkovas,  Jurijus Balašovas,  Eugenijus Torė,  Djula Saksas,  Leonidas Šamkovičius,  Janas Smejkalas,  Rafaelis Vaganianas,  Gilermo Garsija Gonzalesas,  Dragoljubas Velimirovičius,  Kosro Harandi,  Luisas Markos Bronšteinas,  Žanas Hebertas.

Rezultatai

Rio de Žaneiro tarpzoniniame turnyre Lajošas Portišas, Tigranas Petrosianas ir Robertas Hiubneris, pasidaliję 1-3 vietas (po 11½ taško), pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus.
Metai

Metai – laikotarpis tarp dviejų su Žemės sukimosi aplink Saulę orbita susijusių įvykių. Terminas taip pat gali būti taikomas bet kuriai kitai planetai, pavyzdžiui, „Marso metai“.

Sezoniniai metai

Sezoniniai metai susieti su tam tikro sezoninio įvykio pasikartojimu, pavyzdžiui, pavasariniu potvyniu, paukščių migravimu, tam tikros rūšies gėlių žydėjimu, pirma šalna ar karščiausia metų diena. Tokių metų tikslumas labai mažas – skirtingų metų ilgis gali kaskart skirtis su ilgesniais nei mėnesio nukrypimais.

Kalendoriniai metai

Kalendoriniai metai – laikas tarp dviejų to paties pavadinimo kalendoriaus datų.
Saulės kalendorius paprastai matuojamas pagal sezonus, bet kadangi sezonų pradžia ir trukmė dažnai kinta, vietoj to naudojami astronominiai metai.
Grigaliaus kalendorius siekia, kad pavasario lygiadienis būtų kuo artimesnis kovo 12 dienai. Taigi tai pavasario lygiadienio kalendorius.
Julijaus kalendorius turi lygiai 365,25 dienas (Julijaus kalendoriaus metų ilgių vidurkis).

Astronominiai metai

Astronominiai metai skaičiuojami pagal Žemės orbitą atsižvelgiant į tam tikrą fiksuotą dangaus objektą yra 86 400 SI sekundžių ilgio, t. y. 365,256363051 dienų (365 d. 6 val. 9 min. 9 s).
Tropiniai metai skaičiuojami pagal tai, kada Saulė kerta pusiaują. Ilgis priklauso nuo pasirinkto pradinio taško, pagal pavasario lygiadienį skaičiuojamų metų ilgis – 365,24218967 dienos (365 d. 5 val. 48 min. 45 s).
Žilvinas Banys

Karjera

2018 m. žaidė 23 rungtynėse ir pasižymėjo 2 įvarčiais.
Ukmergės rajono apylinkės teismas

Ukmergės rajono apylinkės teismas – bendrosios kompetencijos apylinkės teismas, nagrinėjantis civilines ir baudžiamąsias bylas bei jo kompetencijai įstatymų priskirtas administracinių teisės pažeidimų bylas. 6 teisėjai. Teritorija – Ukmergės rajonas. Adresas: Vytauto g. 109, Ukmergė.

Istorija

Ukmergės rajono apylinkės teismas po gyvsidabrio skandalo išsikėlė į Ukmergės rajono policijos komisariato patalpas. Nuo 2012 m. gruodžio iki 2013 m. kovo tuometiniame Ukmergės rajono teismo pastate per kelis kartus surinkti beveik 3 kg gyvsidabrio. Į sienas įsigėrusių nuodingų garų koncentracija leistinas normas viršijo tūkstančius kartų. 40 čia dirbančių teisininkų nustatytas lengvo laipsnio lėtinis apsinuodijimas gyvsidabriu. Valstybė išmokėjo vienkartines pašalpas prokurorams, advokatams, teisėjams ir teismo darbuotojams. Buvę ir esami teismo darbuotojai 2015 m. valstybei pateikė 7 mln. eurų ieškinį dėl patirtos žalos.
TSRS 1991 metų pinigų reforma

Situacija valstybės ūkyje

Reformos metu TSRS teritorijoje tebeveikė planinė ekonomika, visas kainas ir uždarbius nustatydavo valstybė. Tuo metu ūkyje įvyko didelis lūžis, ypatingai aštriai pasireiškė prekių ir pinigų disbalansas, pinigų buvo daug daugiau negu prekių. Jei ankstesniais TSRS gyvavimo metais nuolat buvo įvairių prekių deficitas, tuomet praktiškai jau visos prekės ant prekystalių pasirodydavo epizodiškai. Turguose nelegaliai dar ką nors buvo galima nusipirkti kokius 4–5 kartus brangiau nei valstybės nustatyta kaina (nors įstatymas dėl spekuliacijos nebuvo panaikintas, pagal jį jau nebuvo baudžiama). Rublis buvo tiek nuvertėjęs, kad žmogus gavęs vidutinę algą apie 200 rublių per mėnesį ją galėjo iškeisti tik į 10-15 JAV dolerių.

Reformos tikslai

Reforma buvo siekiama atsisakyti „perteklinių“ pinigų, kurie cirkuliavo kaip grynieji pinigai ir nors iš dalies išspręsti prekių deficito problemą. Formali pinigų reformos priežastis buvo kova su padirbtais pinigais, juodojoje rinkoje uždirbtų pinigų išėmimas.

Reformos rezultatai

Vyriausybės lūkesčiai pasitvirtino tik iš dalies: per tokią procedūrą buvo išimta 14 milijardų grynųjų pinigų (apie 10,5 proc. nuo visos masės ar kiek mažiau kaip 17,1 proc. nuo planuotų išimti 81,5 milijardų). Reforma buvo siekiama išimti žmonių, kurie nesąžiningai sukaupė dideles sumas (ėmė kyšius, vogė ir sukčiavo, dažniausiai valstybinio sektoriaus sąskaita), pinigus iš juodosios rinkos. Praktiškai reforma palietė žmones, kurie sąžiningai kaupė pinigus, nes TSRS laikais visuotinio deficito sąlygomis buvo paplitęs kaupimas, kaip tik buvo kaupiama stambiausiomis 50 ir 100 rublių kupiūromis. Taip pat juos nesugebėjo pakeisti užsienyje juos turintys asmenys, daugiausiai valiutos keitėjai. Tokia reforma labai sumenkino pasitikėjimą valstybės pinigais ir nesulaukus rezultatų buvo siekiama dar greičiau visus pinigus išleisti, tačiau tuo sunkumai finansinėje sistemoje nesibaigė.
Užsienyje valiutos keitėjai (pagal įstatymus iš TSRS buvo galima išvežti tik labai mažus grynųjų pinigų kiekius – 30 rublių vienam asmeniui) prieš šią reformą prekiaudami rubliais, dažniausiai 50 ir 100 rublių kupiūromis, nors juos supirkdavo ir parduodavo pasilikdami didelę maržą (net iki 50 procentų), per reformą prarado pinigus ir masiškai atsisakinėjo jų prekybos.
Šios reformos nedavė laukiamo rezultato, infliacija peraugo į hiperinfliaciją, greitai ji pradėjo siekti nuo 2000 iki 10000 procentų. Jau 1992 m. valstybė išleido 10000 rublių kupiūrą, o 1997 metais – net 500000 rublių kupiūrą.
Pavlovo reforma tik sumenkino pasitikėjimą TSRS centrine valdžia ir dar labiau paskatino greičiau vykdyti ekonomines ūkio reformas rinkos ekonomikos linkme, o atskirus regionus, labiausiai tautines respublikas, – siekti ekonominio savarankiškumo. Prie tautinių respublikų politinio savarankiškumo siekio dar stipriau prisidėjo ir ekonominiai motyvai.
Valerijaus Pavlovo vardas pasirodė ir Rusijos liaudie folklore. Už savo charakteringą šukuoseną gavo pravardę „Ežiukas“. Atsirado tarybinis anekdotas: „Ežiukas rūke“ apie ministro pirmininko Pavlovo vizitą į Londoną.
Petras Četkauskas

Petras Četkauskas (1899 m. kovo 26 d. Panemunio miestelyje, Rokiškio apskr. – 1985 m. lapkričio 18 d. Želvoje, Ukmergės raj.) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Tėvas Matas Četkauskas, be siuvėjo amato, mokėjo griežti ir smuiku. Jo sūnus Petras išmoko taisyti laikrodžius, o kiti du sūnūs Jonas ir Povilas tapo vargonininkais ir chorvedžiais.
Muzika traukė ir Petrą. Pirmieji jo mokytojai buvo broliai Jonas ir Povilas. Išmokęs vargonuoti ir susipažinęs su pagrindiniu bažnytiniu repertuaru, pradėjo savarankiškai vargonininkauti Kazliškyje (Rokiškio raj.). Nuvykęs vargonininkauti į Želvą (Ukmergės raj.), subūrė ir chorą, kuris giedojo bažnyčioje ir dalyvavo „klojimų vakaruose“.
Atsiradus laisvai vargonininko vietai Alantos (Molėtų raj.) parapijoje, apie 1927 m. nuvyko ten dirbti. Čia buvo Juozo Gruodžio iniciatyva pastatyti geri vargonai, todėl reikėjo ir kvalifikuotesnio vargonininko. Tuo tikslu P. Četkauskas kelis kartus tobulinosi Juozo Naujalio vargonininkų kursuose Kaune. Alantoje suorganizavo nemažą bažnytinį chorą, kurį išmokė sudėtingesnių mišių, giesmių ir dainų. Retkarčiais pamaldose dalyvaudavo smuikininkas Petras Viržonis ir solistė Veronika Podėnaitė.
P. Četkausko vargonavimą yra pagyręs Panevėžio vyskupas Kazimieras Paltarokas. Mykolo Karkos rekomenduotas choras dalyvavo 1930 m. visos Lietuvos dainų šventėje Kaune. Choras pastatė Miko Petrausko operetę „Consilium facultatis“, dalyvaudavo viešuose koncertuose. P. Četkauskas vargonuoti išmokė jaunesnius savo brolius Kazimierą ir Vytautą; muzikiniais gabumais pasižymėjo ir jo mokinys Bronius Pagalys.
Kilus Antrajam pasauliniam karui, vėl grįžo į Želvą. Mokytojavo Želvos ir Balninkų vidurinėse mokyklose bei Vederių septynmetėje mokykloje, vadovavo moksleivių chorams ir vokaliniams ansambliams, dirbo Želvos kultūros namuose. Jo parengti chorai dalyvavo dainų šventėse, dažnai pasirodydavo koncertuose. Paskutinius ketverius metus vargonininkavo ir vadovavo chorui Labanoro miestelyje (Švenčionių raj.). Būdamas pensininkas, retkarčiais nuvykdavo pagriežti vargonais į Ukmergės ir kitų rajonų bažnyčias.
Vargonininkas išaugino keturias dukteris: Genovaitė – muzikologė, hum. mokslų daktarė; Milda – violončelininkė, Aldona – muzikos mokytoja, Pranė – chemijos mokytoja.

Šaltinis

Petras Četkauskas turėjo dar du sūnūs Antana ir Juoza. Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.