google/wiki40b huggingface dataset:
Balys Gaidžiūnas

Biografija

1931 m. baigė Kėdainių gimnaziją, 1935 m. – Žemės ūkio akademiją Dotnuvoje ir gavo diplomuoto agronomo ekonomisto vardą.
Tautininkų sąjungos narys. 1936–1939 m. redagavo „Ūkininko patarėjo“ priedą „Jaunasis ūkininkas“, nuo 1938 m. – Lietuvos radijo laikraštį ūkininkams bei 1939–1940 m. ir 1941–1944 m. – žurnalą „Žemės ūkis“. Buvo Žemės ūkio rūmų spaudos skyriaus redaktorius. 1940 m. sovietinė valdžia iš darbo atleido.
Vokiečių okupacijos metais 1941–1944 m. dalyvavo antinacinėje rezistencijoje, vienas iš Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto organizatorių, jo vicepirmininkas ir atstovas nuo Tautininkų sąjungos. 1944 m. gegužės mėn. nacių suimtas ir iki karo pabaigos kalintas Vokietijos kalėjimuose. Sąjungininkų išlaisvintas, gyveno Vakarų Vokietijoje. 1945–1949 m. vėl VLIK’o ir Vykdomosios Tarybos narys. Kartu Lietuvių tautinio sąjūdžio pirmininkas, organizavo tautininkų veiklą Vokietijoje.
1949 m. išvyko į JAV, dirbo laikraščio „Dirva“ redakcijoje Klyvlende. 1951–1962 m. ir 1985–1994 m. laikraščio redaktorius. 1994 m. grįžo į Lietuvą. 
Savo testamentu paskyrė lėšų penkiems lietuviškos patriotinės poezijos konkursams išeivijos jaunimui.

Kūryba

Poezijoje vyrauja patriotiniai motyvai, religinė, kaimo, tautinė tematika. Eilėraštis „Motina“ (Toli, už girių, skendo saulė…) virto populiaria daina. Be poezijos išliko ir prozos darbų. Atsiminimuose aprašė Lietuvos okupacijų metus. 1979 m. parašė Klyvlendo Dievo Motinos parapijos istoriją.
Nerijus Gadliauskas

Biografija

Baigė neakivaizdinę fizikos mokyklą „Fotonas", 1995 m. - Lietuvos muzikos akademiją, kurso vadovai  rež. Algirdas Latėnas ir Elvyra Piškinaitė. 1995-1998 m. vaidino „Vaidilos“ teatre. Nuo 2001 m. – Valstybinio jaunimo teatro aktorius. Sukūrė beveik 30 vaidmenų teatre (spektakliai „Dėdė Vania", „Vasarvidžio nakties sapnas", „Katės namai"), kine (filmas „Kolekcionierė"), garsina animacinius filmus.
Vaidino seriale „Moterys meluoja geriau“. Atliko Roberto, išlepinto mamyčiuko, vaidmenį.

Šeima

Mama - pedagogė. Vienturtis.
Vedęs. Žmona - aktorė Aldona Bendoriūtė-Gadliauskienė (g. 1972 m.). Turi du sūnus.
Robertas Kliavinis

Biografija

Gimė Grašų valsčiuje Maduonos apskrityje Lifliandijos gubernijoje. Baigė Cėsio miesto mokyklą, po to žemės ūkio mokyklą. Buvo paimtas į Rusijos imperijos kariuomenę.

Rusijos imperijos kariuomenė

Buvo nukreiptas į Vilniaus pėstininkų junkerių mokyklą. 1906 m. baigė ją gaudamas praporščiko laipsnį. Paskirtas į Vindavos 180-ąjį pėstininkų pulką. Nuo 1909 m. sausio 1 d. Mitavoje (dabartinė Jelgava) stovėjusio Vindavos 180-ojo pėstininkų pulko paporučikis. 1914 m. pavasarį įstojo į Generalinio štabo Nikolajaus akademiją turėdamas štabskapitono laipsnį. 1915 m. spalį, nebaigęs mokslų akademijoje, paskirtas į 2-ąjį Rygos latvių šaulių batalioną (vėliau - pulkas).
Dalyvaudamas Pirmajame pasauliniame kare buvo apdovanotas 2-jo ir 3-jo laipsnių Šv. Stanislavo ordinu, 2-jo, 3-jo ir 4-ojo laipsnių šv. Anos ordinu, 4 laipsnio Šv. Vladimiro ordinu su kalavijais ir kaspinu. 1917 m. baigė patrumpintą Generalinio štabo Nikolajaus akademijos kursą.

TSRS

1940 m. R. Kliavinis paskirtas Liaudies armijos vadu, o liepos mėn. išrinktas į Latvijos Tautos Seimą (latv. Народный Сейм (Латвия)).
1940 m. gruodį paskirtas 24-asis teritorinio korpuso vadu. 1940 m. gruodžio 29 d. TSRS LKT nutarimu № 2685 jam suteiktas DVRA generolo leitenanto laipsnis.
1941 m. birželį iškviestas į Maskvą, „į kursus“. 1941 m. birželio 22 d. suimtas. 1941 m. liepos 29 d. [[TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinė kolegija|TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinė kolegija pagal kaltinimą dalyvavus kontrrevoliucinėje sąmokslininkų organizacijoje nuteisė miesties bausme. Sušaudytas 1941 m. spalio 16 d. Maskvoje. Palaidotas Komunarkoje.
1957 m. lapkričio 30 d. po mirties reabilituotas.
Jonas Buziliauskas

Biografija

1969–1977 m. mokėsi Paįstrio aštuonmetėje mokykloje, 1977–1980 m. – Pumpėnų vidurinėje mokykloje, 1983–1985 m. – Rokiškio kultūros mokykloje, 1987–1992 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijoje.
1984–1985 m. Rokiškio kultūros mokyklos režisūros laborantas, 1985–1989 m. Rokiškio r. kultūros namų liaudies teatro pastatymo dalies vedėjas, 1988–2001 m. humoro laidos „Nosis“ artistas, 1989–1994 m. Rokiškio r. kultūros namų rež. scenaristas, nuo 1989 m. – humoro grupės „Ambrozija“ artistas, 1996–2000 m. Rokiškio r. savivaldybės teatro režisierius scenaristas. 2000–2010 m. Rokiškio kultūros rūmų teatro vyr. režisierius, 2007–2009 m. Panevėžio kolegijos, Pandėlio meninio lavinimo centro dėstytojas.
2002–2003 m. pramoginės laidos „Karčiama ružava“ prodiuseris, 2002–2005 m. humoro serialo „Miesčionys“ prodiuseris. Nuo 2009 m. ReBus teatro įkurėjas ir režisierius. 2011–2012 m. Priekulės (Klaipėdos raj.) Ernsto Vicerto teatro režisierius. Nuo 2011 m. Kunigo švietėjo Jono Katelės paramos ir labdaros fondo jaunimo dramos studijos režisierius. Nuo 2013 m. Anykščių kultūros centro teatro režisierius.
2003 m. baigė Klaipėdos universitetą, dramos režisierius, magistras.
Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narys iki 2018 m. 2007–2008 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Mėgėjų teatrų sąjungos tarybos narys. Sutuoktinė Eugenija, vaikai Simas, Justė, Ugnė, Monika, Arnas, Ula.

Kūryba

Humoro grupės „Ambrozija“ įkūrėjas, aktorius ir režisierius (nuo 1989 m.). Rokiškio Liaudies teatro režisierius (2000-2011 m.) „ReBus“ teatro įkūrėjas ir režisierius (nuo 2009 m.). Priekulės Ernsto Vicherto teatro režisierius (2011-2012 m). Kunigo švietėjo Jono Katelės paramos ir labdaros fondo jaunimo dramos studijos režisierius (nuo 2011 m.). Anykščių kultūros centro teatro režisierius (nuo 2013 m.)
Paminklas Borusija

Paminklas Borusija – paminklas, kuris stovėjo Klaipėdoje 1907–1924 m. ir 1939–1945 m. priešais Klaipėdos rotušę.

Istorija

1907 m. pergalės prieš Napoleoną 100-o metų sukakties proga skverelyje priešais Klaipėdos rotušę buvo atidengtas „Borusijos" paminklas, kuris kartais vadinamas Tautiniu paminklu (Nationaldenkmal). Klaipėda buvo vienintelis Prūsijos karalystės miestas, kurio nebuvo okupavusi Napoleono kariuomenė. Spaudoje kartais būdavo pabrėžiama, kad išsilaisvinimo žygis prasidėjo kaip tik Klaipėdoje. Paminklą sukūrė Šarlotenburgo skulptorius profesorius Peter Breuer. Projektą koregavo karalius Vilhelmas II, dalyvavęs ir atidarymo iškilmėse. Žinoma, kad iškilmių metu gimtąja kalba sveikinimo žodį norėjo sakyti ir lietuvininkai, bet ši teisė jiems nebuvo suteikta. Į kapsulę, kuri įlieta į pamatus, buvo įrašytos ir lietuvininkų aukotojų pavardės.
Skulptūra buvo nuversta 1924 metais, kai čia Klaipėdoje valdžią perėmė lietuviai. Vokiečiai ją 1939 metais atstatė. Yra duomenų, jog 1945 metų gegužę ši skulptūra dar stovėjo. Sovietmečiu paminklas buvo sunaikintas, dabar čia stovi „Žvejo“ paminklas. Ilgą laiką „Borusijos“ vieta buvo tuščia. Nors dar 1956 metais įvyko konkursas žvejybos tradicijoms pamaryje įamžinti, tačiau „Žvejo“ paminklas čia atsirado tik 1971 metais.

Aprašymas

Bronzinė keturių metrų aukščio skulptūra buvo atgabenta traukiniu iš Berlyno. Prūsiją simbolizavo moteris antikiniais rūbais, su romėnišku šalmu ant galvos. Kairėje rankoje ji laikė skydą ir ietį (prie ieties buvo pritvirtinta lentelė su užrašu: „Borussia“), o dešinėje – durklą.
Pirminiame modelyje moteris laikė sutraukytą grandinę, simbolizuojančią vokiečių tautos išsilaisvinimą. Tačiau komisijai tai, matyt, nepatiko, todėl grandinė buvo pakeista durklu. „Borusija“, panaši į senovės graikų deivę Atėnę, buvo užkelta ant cilindrinio su kaneliūromis granitinio pjedestalo, o šis su skulptūra – ant laiptuoto granitinio pamato. Cilindrinį pjedestalą puošė ovalūs bareljefai. Viename jų – Frydricho Vilhelmo III ir jo žmonos Luizės portretai, kitame – metai: „1807–1907". Ovalus jungė bronzinės girliandos. Kairėje ir dešinėje paminklo pusėje stovėjo hermos: granitiniai kvadratinio skerspjūvio pjedestalai, o ant jų – Vokietijos karvedžių ir valstybės veikėjų biustai.
Akvakultūra

Akvakultūra – vandens organizmų, tokių kaip žuvys, moliuskai, vėžiagyviai ir vandens augalai, auginimas. Akvakultūra apima organizmų auginimą gėlame ir sūriame vandenyse kontroliuojamomis sąlygomis. Tai priešprieša komercinei žūklei, kuri surenka natūralioje aplinkoje augančius gyvius. Daugiausiai išplėtota Azijoje.
Labiausiai paplitusios formos: žuvų auginimas, krevečių fermos, austrių fermos, algakultūra (jūros dumblių auginimas) ir dekoratyvinių žuvų auginimas.

Istorija

Manoma, kad vieni pirmųjų akvakultūros pradininkų buvo vietinės Australijos žemyno gentys, kurios galimai 6000 m. pr. m. e. augino ungurius. Apie 250 m. pr. m. e. akvakultūra vystėsi ir Kinijoje, kur ežeruose privisdavo daug žuvies po upių potvynių. Aktyvi akvakultūra Europoje pradėta kultivuoti viduramžiais.
Amber Michaels

Biografija

Amber gimė Bamberge, Vakarų Vokietijoje. Dar vaikystėje, mirus tėvams, ją įvaikino amerikiečių šeima ir išsivežė į JAV, Majamį, kur ji ir užaugo.
Baigusi mokslus, Amber 4 metus tarnavo kariuomenėje, oro pajėgose, po to studijavo mediciną ir dirbo slaugytoja.
Sulaukusi 30, ji pamėgino tapti striptizo šokėja, tačiau naujoji veikla jos nesužavėjo ir jau po 6 savaičių ji nusprendė ją nutraukti. Nepaisant trumpo laiko, klube ją pastebėjo pornografinių filmų prodiuseris ir pasiūlė tapti aktore. Debiutiniame filme „Dallas Trip“, sukurtame 1998 m., ji vaidino kartu su savo vaikinu.
Viso iki 2013 m. pradžios Amber buvo vaidinusi daugiau kaip 200 juostų.
Singapūro futbolo lygos taurė

Singapūro futbolo lygos taurė – kasmetinis futbolo taurės turnyras Singapūre. Vyksta nuo 2007 metų.
Kroatijos nepriklausomybės karas

Karas su JNA

Kroatijai paskelbus nepriklausomybę, Jugoslavijos Liaudies Armija (JNA) 1991 m. vasarą pradėjo atvirą karą prieš Kroatiją dėl Slavonijos miestų Osijeko, Vinkovcų ir Vukovaro. 1991 m. rugsėjį JNA pradėjo plačią karinę operaciją ir iki spalio apgulė prie Adrijos jūros esantį Dubrovniką bei užblokavo uostą. Kadangi per 1991 m. vasarą pasiektų susitarimų dėl ugnies nutraukimo nebuvo laikomasi, Jungtinės Tautos 1991 m. gruodžio viduryje nutarė nusiųsti taikos palaikymo pajėgas. Jungtinių Tautų taikos planui pritarė abi konflikto pusės. Pagal šį planą Jungtinių Tautų taikdariai turėjo atskirti kariaujančias puses, nuginkluoti serbų separatistus, o serbų apgyvendintiems regionams turėjo būti suteikta plati autonomija bei priimtas Europos Sąjungos standartus atitinkantis tautinių mažumų įstatymas.
Krepšinio šlovės muziejus

Naismith Memorial Basketball Hall of Fame – Džeimso Neismito krepšinio šlovės muziejus. Į jį įtraukiami žymūs žaidėjai, treneriai, teisėjai, daug prie krepšinio raidos prisidėję veikėjai. Į šį sąrašą yra įtrauktos netgi komandos (Pirmoji Komanda, pirmos sudėties Boston Celtics, Buffalo Germans, New York Renaissance ir Harlem Globetrotters). Ne anksčiau kaip šeštais metais po karjeros baigimo žaidėjas gali būti įtrauktas į muziejų, tuo tarpu treneriai ir teisėjai gali ten patekti išdirbę 25 metus savo darbe.
Nuo 1959 muziejus veikia Springfilde, Masačusetse.
2006 m. baigus naujų narių priėmimą, muziejus yra pagerbęs 273 asmenis (iš kurių 130 yra įamžinti kaip žaidėjai, 73 kaip treneriai, 3 kaip žaidėjai ir treneriai, 51 kaip nusipelnę veikėjai ir 12 kaip teisėjai) ir penkias komandas. Lenny Wilkens, John Wooden ir Bill Sharman yra įtraukti dukart kaip žaidėjai ir treneriai.
Muziejaus narius žiūrėkite: Krepšinio šlovės muziejaus nariai
Solinas

Istorija

Miestas žinomas nuo senovės. Antikos laikais čia būta miesto su amfiteatru. Jo likučiai išliko iki šių laikų.
IX a. kraštą valdęs kunigaikštis čia pastatė benediktinų vienuolyną. Vėliau šiose teritorijose įsigalėjo venecijiečiai.
Talyšo kalnai

Talyšo kalnai arba Talyšas (azer. Talış dağları) – kalnai pietryčių Kaukaze, Azerbaidžano teritorijoje, pasienyje su Iranu. Rytuose kalnus nuo Kaspijos jūros skiria Lenkoranės žemuma. Priklauso Mažojo Kaukazo kalnų sistemai. Sudaro trys išilgi kalnagūbriai – pagrindinė vandenskyros ketera, Peštasaro ir Burovaro. Aukštis iki 2477 m (Kiumiurkiojaus kalnas). Dažni seisminiai reiškiniai. Šlaituose auga girkaninio tipo subtropiniai miškai (ąžuolai, skirpstulai, bukai, ostrijos), o keteroje – kserofitiniai krūmynai ir kalninės miškastepės.
Lietuvos muilas

Lietuvos muilas – Lietuvos muilo gamybos bendrovė, veikusi XX a. Panevėžyje, Staniūnų g. 1.

Istorija

Akcinę bendrovę „Lietuvos muilas“ 1932 m. įsteigė kooperatyvų sąjungos „Lietūkis“, „Pienocentras“ ir bendrovė „Maistas“. Pradėjo veikti 1933 m. Gamino skalbiamąjį, kelių rūšių tualetinį, t. p. skystąjį pramonėje naudojamą muilą, nuo 1938 m. – ir sėmenų aliejų. 1938 m. pagamino 714 t skalbiamojo, 67 t tualetinio muilo, 144 t ratų tepalo ir apie 64 000 dėžučių batų tepalo. Bendrovėje dirbo apie 100 darbuotojų. 1940 m. nacionalizuota.
Po Antrojo pasaulinio karo gamino tualetinį ir skalbiamąjį muilą, sėmenų ir sojų aliejų. 1948 pagamino 240 t muilo, 1000 t aliejaus. 1965 m. pradėtas gaminti skystasis tualetinis muilas ir techninis glicerolis, aliejaus gamyba iš A perkelta į Vilniaus „Raudonosios žvaigždės“ fabriką. 1976 m. bendrovė prijungta prie Vilniaus aliejaus ir riebalų pramonės gamybinio susivienijimo ir pavadinta Panevėžio muilo fabriku. Devintame - dešimtame dešimtmetyje fabrikas gamino apie 20 pavadinimų kietąjį („Jurginas“, „Nevėžis“, „Palanga“, „Pelenė“, „Ramunė“, „Šatrija“, „Šypsena“, „Vaikų“, „Žemuoginis“ ir kt.) ir 4 rūšių skystąjį tualetinį muilą. 1983 m. pagamino 4400 t muilo; dirbo 130 darbuotojų. 1990 m. susivienijimą išskaidžius į savarankiškas bendroves fabrikas tapo akcine bendrove „Panevėžio muilas“. 1998 m. kontrolinį akcijų paketą įsigijo ir bendrovę prisijungė bendrovė „Naujoji Ringuva“, įkurta 1920 m.
Trubčevskas

Istorija

975 m. pirmasis vietovės paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose. Kadaise čia būta dalinės kunigaikštystės. 
1240 m. miestą užėmė mongolų–totorių kariauna. 
1356 m. Severų žemės pateko į Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valdžią, kai miestą užėmė Algirdas. Valdovas atidavė miestą valdyti savo sūnui Dmitrijui Algirdaičiui. Būtent jis laikomas kunigaikščių Trubeckių pirmuonimi. Kilus 1500–1503 m. LDK ir Maskvos karui, miestą užėmė maskvėnai. 1609 m. lenkai išstūmė rusus iš miesto, kuris tapo svarbus pasienio miestas. 1667 m. Rusija ir Abiejų Tautų Respublika sudarė Andrusovo taiką, pagal kurią Maskvos naudai perleidžiamas ne tik Trubčevskas, bet ir visa Smolensko vaivadija, bei Černigovo žemė.
Šiluma

Šiluma – energijos perdavimo forma. Šilumos kiekis lygus perduotos ar gautos energijos kiekiui. Ji skleidžiama trim būdais konvekcija, šiluminiu laidumu ir šiluminiu spinduliavimu.
Energijos kiekis perduotas šiluma yra skaliarinis dydis, kurį galima išreikšti džauliais (J) (SI).
Maras (Turkmėnija)

Žymūs žmonės

Mieste gimė rusų disidento A. Sacharovo žmona Jelena Boner (1923–).
PTS-M

Lietuvoje

Šio tipo transporteriai naudojami potvynio Pamaryje metu. Anksčiau PTS-M naudojo Šilutės priešgaisrinė gelbėjimo tarnyba, šiuo metu jų turi tik Lietuvos kariuomenė. Šilutės PGT dar naudoja BAZ-5922 amfibijas.
Janina Krūminienė

Biografija

1975 m. baigė Vilniaus universitetą, finansų ir kredito ekonomistė.
SPUAB „Biržų šilumos tinklai“ direktoriaus pavaduotoja ekonomikai ir finansams, nuo 2004 m. UAB „Litesko“ „Biržų šiluma“ komercijos direktorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Biržų rajono skyriaus narė, nuo 2001 m. LSDP Finansų komisijos narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. (LSDP) ir nuo 2008 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narė, Ekonomikos ir verslo plėtros komiteto pirmininkė. Daugiabučių namų savininkų bendrijų rėmimo fondo tarybos pirmininkė.
Danutė Dunauskaitė

Biografija

1978 m. baigė LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultete lietuvių kalbą, literatūrą ir režisūrą. Kretingos Simono Daukanto vidurinės mokyklos mokytoja.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. Darbo partijos Kretingos rajono skyriaus narė. 2003–2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė. 
Vaikas Aurimas.
Mokslinis metodas

Mokslinis metodas – veiksmų seka, kuri turi būti atlikta norint rasti atsakymą į kokios nors srities mokslinį klausimą (pvz., – „kodėl taip yra?“). Su nedaugeliu skirtumų ši seka įvairiose mokslo srityse yra panaši, nors jos žingsniai kartais labiau laikomi principais ir nebūtinai turi sekti nurodyta tvarka.
Boleslovas Kalainis

Boleslovas Kalainis (g. 1959 m. Bauskės rajone, Latvija) – teisininkas, teisėjas, Šiaulių apygardos teismo pirmininkas.

Biografija

1988 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Teisės fakultetą.
1987 m. iki 1990 m. Šiaulių r. tarpūkinis juristas, 1990 iki 1994 m. Šiaulių rajono taryba, juristas, 1994 m. vasario iki 1994 m. birželio Šiaulių r. valstybinė mokesčių inspekcijos vyr. juristas, 1994 iki 2001 m. Šiaulių miesto apylinkės teismo teisėjas, teismo pirmininkas, nuo 2001 m. kovo Šiaulių apygardos teismo teisėjas-teismo pirmininkas, nuo 2008 m. birželio l. e. teismo pirmininko pareigas, nuo 2009 m. vasario 6 d. teismo pirmininkas.
Aloiza Paškievič

Biografija

Kilusi iš dvarininkų, 1894–1900 m. Vilniuje mokėsi Prozorovos privačioje septynmetėje mergaičių seminarijoje. 1901–1904 m. studijavo aukštuosiuose P. Lesgafto pedagoginiuose kursuose Sankt Peterburge. 1906–1908 m. Krokuvos universitete studijavo literatūrą, lankė teatro studiją, 1911–1912 m. tęsė studijas Lvovo universitete.
Dar Peterburge įsitraukė į akademinio jaunimo revoliucinį judėjimą. 1904 m. grįžusi į Vilnių bičiulio Jono Biliūno padedama įsidarbino felčere neseniai įsteigtoje Naujosios Vilnios (tada Vileika) psichiatrijos ligoninėje. dalyvavo 1905 m. revoliuciniuose įvykiuose, rašė ugningus, kovon šaukiančius eilėraščius, skaitė juos mitinguose. Artimai bendravo su pažangia baltarusių, lietuvių, rusų inteligentija – dailininku M. K. Čiurlioniu, poetu Janka Kupala, Marija Šlapeliene ir kitais. Vengdama suėmimo išvyko studijuoti į Krokuvą, bet susirgusi džiova gydėsi Zakopanėje, kur tuo metu gyveno Jonas ir Julija Biliūnai.
1911 m. vasario 20 d. Vilniuje, šv. Rapolo bažnyčioje, ištekėjo už inžinieriaus ir socialdemokratų lyderio Stepono Kairio. Po metų studijų Lvove grįžusi į Vilnių įsitraukė į kultūrinę veiklą, suorganizavo dramos mėgėjų būrelį, rašė žurnalui „Naša niva“, redagavo jaunimui skirtą žurnalą „Lučynka“, dalyvavo lietuvių kultūros draugijos „Rūta“ veikloje.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui nuėjo dirbti gailestingąja sesele Vilniaus užkrečiamųjų ligų barakuose. Vilnių užėmus vokiečiams organizavo viešąsias valgyklas varguomenei. 1916 m. nuo jos gimtajame krašte siautusios šiltinės mirė tėvas. Tėvų dvare liko padėti nuo epidemijos kenčiantiems gimtojo krašto žmonėms. Belankydama sergančiuosius, pati užsikrėtė šiltine ir netrukus mirė, ten ir palaidota.

Ciotka

Kūrybai būdingas romantinis pakilumas, tautosakos įvaizdžiai, revoliucijos metais – patriotizmas ir revoliucingumas. Ne visada jai buvo lengva žodžiais išreikšti savo išgyvenimus bei jausmus, ji dažnai ilgai ir lėtai triūsė, kol reikalingos mintys įgaudavo tinkamą formą popieriuje. Be poezijos rašė apsakymus, kuriuose vaizdavo sunkų caro valdžios slegiamą Baltarusijos valstiečių gyvenimą.

Atminimas

Lvovo universitete prie sienos pritvirtinta memorialinė lenta. Baltarusijos Ščučino rajono Ostrynos mieste jos vardu pavadinta vidurinė mokykla, Naujojoje Vilnioje – gatvelė. Ostrynoje ir Ščiučine pastatyti paminklai.
Tatjana Jarutienė

Biografija

1984 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierė. Ignalinos rajono savivaldybės administracijos Rimšės seniūnijos seniūnė.
Lietuvos valstiečių liaudininkų partijos narė. 2007 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinė Jonas, duktė Alina.
Jonas Karolis Mnišekas

Biografija

Lenkijos magnatų Mnišekų giminės atstovas, herbo „Mniszek“ savininkas. Lietuvos didžiojo maršalkos ir Krokuvos kašteliono Juozapo Vandalino Mnišeko (m. 1747) sūnus nuo antros santuokos su Konstancija Tarlo (m. 1740). Vyresnysis brolis – Karūnos dvaro maršalka, Dižiosios Lenkijos generalinis seniūnas ir Krokuvos kaštelionas Jurgis Augustas Mnišekas (1715–1778).
1736 metais Jonas Karolis Mnišekas gavo Karūnos didžiojo medžioklio pareigybę, o 1742 metais buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju pakamariu. 1744 metais tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi. 1754 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą nuo Lomžos žemės.
Anatolijus Kašpirovskis

Biografija

Gimė 1939 m. rugpjūčio 11 d. Ukrainoje, Chmelnickyje. 1962 m. baigė Vinicos medicinos institutą, po to 25 metus dirbo psichoterapeutu psichiatrijos ligoninėje.
1989 m. atliko keletą hipnozės seansų per tarybinę televiziją. Per teletiltus padarė nuskausminimą dviem pacientėms po pilvo srities operacijų. Pirmas hipnozės seansas įvyko 1989 m. spalio 9 d. per Centrinę TSRS televiziją.
1993 m. išrinktas Rusijos valstybinės Dūmos deputatu. Sulaukė prieštaringų vertinimų, kai palaikė Vladimirą Žirinovskį. Vėliau pasitraukė iš politikos ir 1995 m. išvyko gyventi į JAV.
Medicinos mokslų kandidatas. TSRS sunkiosios atletikos sporto meistras.

Veikla

Jau 1970 m. vadovavo kolektyviniams hipnozės seansams. 1989 m. atliko keletą hipnozės seansų per tarybinę televiziją, kurie susilaukė didelio populiarumo. 1990 m. lankėsi Lenkijoje, kur kas savaitę per televiziją ir ne tik atliko kolektyvinius hipnozės seansus. 2006 m. gruodį vykdė sveikatingumo seansus Čeliabinske. Milicija konfiskavo iš Kašpirovskio 160 paketų su „pakrauta“ druska po to, kai Rusijos vartotojų teisių priežiūros tarnyba (rus. Роспотребнадзор) nustatė, kad paketai nėra markiruoti. Čeliabinsko srities prokuratūra apkaltino administraciniu pažeidimu dėl neteisėto užsiėmimo psichiatriniu gydymu.
Čeliabinsko valstybinės medicinos akademijos prie Rusijos Federacijos sveikatos apsaugos ministerijos (rus. Росздрава РФ) specialistų nuomone, A. Kašpirovskio hipnozės metodai gali pakenkti sveikatai, nes jis neįvertina individualių pacientų ypatumų  (I. Izonovas). Pavyzdžiui, sergantiems onkologinėmis ligomis žmonėms Kašpirovskis patardavo 100 kartų paklausyti kasetę su jo balsu .
Atsakydamas Kašpirovskis pagrasino, kad už nepagrįstą patikrinimą milicijos ir prokuratūros darbuotojams per atstumą gali sukelti įvairių sveikatos sutrikimų.
Lukėnai

Aplinkinės gyvenvietės

Nemunėlio Radviliškis – 6,5 km
Bėčiūnai (Biržai) – 1,9 km
Bėnupė (kaimas) – 3,3 km
Sandariškiai – 3,5 km
Ločiai – 1,4 km
Rigmantiškiai – 4,5 km
Dagiškis – 4,6 km
BIRŽAI – 21 km
Lujėnai I – 1,5 km
Strelniekai – 4,6 km
Buda Kašaliova

Istorija

Budos gyvenvietė žinoma nuo 1824 m. Buda Kašaliovos miesto tipo gyvenvietė sudaryta 1938 m., o 1971 m. suteiktas miesto statusas.