google/wiki40b huggingface dataset:
Supermilžinė

Supermilžinė yra masyvi žvaigždė, kurios masė siekia 10 - 100 Saulės masių. Jos šviesio klasė būna Ia, Iab arba Ib. Hercšprungo ir Raselo diagramoje yra virš šviesiųjų milžinių. Pačios ryškiausios iš jų dažnai klasifikuojamos kaip hipermilžinės. Supermilžinių absoliutiniai ryškiai būna nuo -5 iki -12. Jų šviesis labai didelis, 5·10³ – 10⁵ Saulės šviesio. Spindulys svyruoja nuo 20 iki 1000 Saulės spindulių. Pagal Stefano ir Bolcmano dėsnį raudonos supermilžinės paviršiaus vienetinis plotas skleidžia žymiai mažiau energijos nei mėlynosios. Taigi raudona supermilžinė yra didesnė už mėlyną su tokiu pat šviesiu.
Dėl labai didelės masės supermilžinių gana trumpa gyvenimo trukmė. Ji yra maždaug nuo 30 mln. iki kelių šimtų tūkst. metų (pagal lygtį M-2,5*10¹⁰, kur M - masė išreikšta Saulės masėmis). Dažniausiai jos stebimos jaunose galaktinėse struktūrose, tokiose kaip padrikieji spiečiai, netaisyklingosios galaktikos, spiralinių galaktikų vijos. Mažiau jų yra spiralinių galaktikų centriniuose telkiniuose, retai aptinkamos elipsinėse galaktikose bei kamuoliniuose spiečiuose, kur vyrauja senos žvaigždės.
Supermilžinių būna visų spektrinių klasių, nuo jaunų mėlynų O klasės iki jau toli evoliucionavusių raudonų M klasės supermilžinių. Rygelis, ryškiausia Oriono žvaigždyno žvaigždė yra tipinė mėlynai - balta supermilžinė. Betelgeizė ir Antaris yra raudonosios supermilžinės.
Ilgai buvo manyta, kad supernova gali virsti tik raudonosios supermilžinės, tačiau Supernovos 1987A pirmtakė, pasirodo, buvo mėlyna. Taigi sprogti kaip supernova gali tiek mėlynosios tiek raudonosios supermilžinės.
Elzė Galnaitytė

Biografija

1953 m. baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. filologijos mokslų kandidatė. 
1957–1993 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; 1970–1975 m. Rusų kalbos katedros vedėja; nuo 1967 m. docentė. Tyrė veiksmažodžio veikslus, rusų ir lietuvių kalbų tipologiją, vertimo problemas.
Baltijos dujotiekis

Istorija

Projekto darbai pajudėjo 2001 m., kai buvo pasirašyta sutartis tarp Danijos bendrovės DONG Energy ir Lenkijos PGNiG. Sutartyje nutarta statyti bendrą dujotiekio liniją, kurios 2/3 visų akcijų priklausytu Danijos bendrovėms, o likusi dalis Lenkijos įmonėms. Taip pat patvirtintas galimas Statoil dalyvavimas projekte. 2008 m. Lenkijos vyriausybė pakeitė savo dalyvaujančią įmonę projekte ir jiems pradėjo atstovauti Gaz-System. 2009 m. Europos Sąjunga pasiūlė skirti iki 150 milijonų € finansinės paramos projektui. Tais pačiais metais Lenkija sustabdė projekto vykdymą dėl Skanled dujotiekio projekto stabdymo Norvegijoje, Danijoje ir Švedijoje. 2010 m. Lenkija vėl atnaujino projekto įgyvendinimą. Lenkija siekia apsirūpinti priėjimu prie norvegiškų dujų iki 2022 m., kuomet baigsis šalies sutartis su Rusijos dujų tiekėja Gazprom
Grajevo miesto herbas

Grajevo miesto herbas (lenk. Herb Grajewa) – vienas iš Grajevo miesto simbolių.

Aprašas

Mėlyname lauke stovintis raudonas vilkas, už kurio auga trys žalios eglės.
Herbas sukurtas 1990 metais. Herbo spalvos neatitinka heraldikos tradicijų.
Tom Clancy's Splinter Cell: Conviction

Šaltinis

Games.lt – Diskusijos apie žaidimą
Čekijos advokatų rūmai

Čekijos advokatų rūmai (ček. Česká advokátní komora, ČAK) - profesiniai advokatus vienijantys rūmai Čekijoje. Būstinė - Praha, atstovybė Brně.
Iki 1996 m. veikė verslo teisininkus vieniję Verslo teisininkų rūmai (Komora komerčních právníků).
Juozas Bertašius

Biografija

1959 m. baigė Balčių septynmetę mokyklą, 1963 m. – Vilniaus statybos technikumą. 1976–1982 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute, įgijo inžinieriaus statybininko specialybę, o 1982–1984 m. studijavo Žemės ūkio akademijos Ekonomikos ir organizacijos fakultete.
1964–1965 m. Šakių rajono Vykdomojo komiteto architektūros skyriaus specialistas. 1965–1968 m. tarnavo SSRS kariuomenėje. 1968–1984 m. „Taikos“ kolūkio statybos inžinierius. 1983–1984 m. „Tiesos“ kolūkio pirmininko pavaduotojas gamybai. 1984–1993 m. „Šviesos“ kolūkio pirmininkas. 1993 m. savo noru atsisakė bendrovės pirmininko pareigų ir išėjo ūkininkauti.
2000–2016 m. ir nuo 2019 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys. 2003–2016 m. Šakių rajono savivaldybės meras.
Iki paskelbiant Lietuvos nepriklausomybę priklausė Lietuvos komunistų partijai. 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 2001–2006 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, 2006–2016 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, partijos pirmininko pavaduotojas, Šakių skyriaus pirmininkas.
2012 m. buvo sulaikytas STT, įtarus jį davus neteisėtus nurodymus, susijusius su pinigų panaudojimu. 2014 m. pripažintas kaltu dėl prekybos poveikiu ir turėjo sumokėti 18,9 tūkst. litų baudą. 2016 m. vasarą įsivėlė į skandalą dėl viešo keiksmažodžių vartojimo tarybos posėdyje.
Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos narys. Lietuvos žemės ūkio rūmų tarybos narys, kredito unijos „Zanavykų bankelis“ vienas iš įkūrėjų ir tarybos narys. Žmona Genovaitė, sūnus Edvinas.
Kiduliai (Klaipėda)

Geografija

Kaimas yra 7 km į šiaurės rytus nuo Švėkšnos, 7 km nuo Judrėnų, 3 km nuo Šalpėnų ir 10 km nuo Veiviržėnų. Ribojasi su Vainotiškės, Jonikaičių, Kelvėtų kaimais.Iš rytų prieina Kelvėtų miškas, vakariniu pakraščiu teka Judrė (deš. Graumenos intakas).

Istorija

1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje įrašyta pusė tarnystės Kidulių (lenk. pull sluzby Kidulow) Matutaičio vaitystėje (lenk. Woytowstwo Matutayciowe), gyveno 4 šeimos. 1695 m. – „pull sluzby Kidulow“ Augilovo vaitystėje (lenk. Woytowstwo Augilowe). 1737 m. Švėkšnos bažnyčios katalikų registracijos knygoje įrašytos 3 šeimos, kuriose gyveno 17 žmonių. 1827 m., po Švėkšnos dvaro padalijimo minimas Kidulių kaimas. Jame gyveno 3 šeimos: 24 žmonės ir 9 vaikai. 1846 m. bažnyčios sudarytame sąraše jau minimos 4 šeimos, kuriose gyveno 39 žmonės. 1923 m. kaime buvo 9 ūkiai, kuriuose buvo 64 gyventojai. Iki 1950 m. kaimas priklausė Švėkšnos valsčiui, vėliau – Šalpėnų, Judrėnų, Veiviržėnų apylinkėm. Nuo 1995 metų priklauso performuotai Veiviržėnų seniūnijai. 1965 m., įvykdžius žemių melioracijos projektus, kaimo beveik neliko. 2001 m. gyveno 2 gyventojai. 2011 m. surašymo duomenimis gyventojų nebėra.

Paveldas

Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registre įrašytos jau nebeveikiančios Kidulių senosios kapinės (kodas 23089).
Ciecerės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Airitės piliakalnis 32 km
Saldaus piliakalnis 8 kmGaikių piliakalnis 17 kmImulių piliakalnis 35 kmEzerlūkių piliakalnis 24 m
Sparnų piliakalnis 28 kmStrikių piliakalnis 5,5 kmPlatkajų piliakalnis 25 kmInčėnų piliakalnis 16 km
Raištis (herbas)

Raištis (Nalęcz)  (lenk. Łęczuch, Nalancz, Nalencz, Nałęczyta, Nałonie, Pomłość, Toczennica, rus. Наленч) – kilmingųjų herbas, naudotas Lenkijos Karalystėje, Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, Abiejų Tautų Respublikoje, Rusijos imperijoje, Čekijoje.
Herbas Raištis (Nalęcz) istoriniuose šaltiniuose minimas nuo XIII–XIV a. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kilmingųjų šeimoms perduotas naudoti po 1413 m. Horodlės unijos.

Aprašymas

Ant skydo raudonos spalvos fone vaizduojama sidabrinė skara apskritimu surišta apačioje. Papuošale virš šalmo, karūnoje, mergina raudona suknele su sidabrine juosta ant galvos, abejomis rankomis besilaikanti už elnio ragų.

Herbo Raištis (Nalęcz) paminėjimas Žalgirio mūšyje

Šis Herbas minimas kaip naudotas dviejų karžygių Žalgirio mūšyje. Jį savo vėliavose nešėsi Poznanės vaivada Sedzivojus Ostrorogas ir Poznanės kaštelionas, Didžiosios Lenkijos seniūnas Dobrogosta Svidva iš Šamotulio.
Maurice Denis

Morisas Deni (pranc. Maurice Denis, 1870−1943 m.) – Prancūzijos tapytojas, grafikas, dekoratorius, dizaineris, meno teoretikas, XIX a. pb. Paryžiaus nabių grupės narys.

Biografija

Morisas Deni gimė 1870 m. lapkričio 25 d. Granvilyje, Normandijos pajūrio miestelyje, kur tėvai buvo pasitraukę iš Paryžiaus nuo prancūzų-prūsų karo. Visą gyvenimą M. Deni gyveno Sen Žermene prie Lė, Paryžiaus priemiestyje (dabar buvusiame jo name įkurtas Moriso Deni muziejus, skirtas jo ir nabių dailei). Jis mokėsi klasikinių disciplinų Paryžiaus Kondorsė licėjuje, kuriame susipažino su Ker Ksaveru Ruseliu ir Eduaru Viujaru. Lankėsi Luvre, kopijavo senųjų meistrų darbus, susižavėjo Fra Andželiko daile. 1888 m. jis pradėjo mokytis Žiuljano akademijoje, kurioje sutiko Polį Ransoną, Pjerą Bonarą ir Polį Seriuzjė. Taip pat buvo priimtas į Paryžiaus aukštąją dailės mokyklą. Apsilankė P. Piuvi de Šavano parodoje, kuri jam paliko didelį įspūdį. Jaunieji dailininkai buvo paveikti simbolistinės dailės, juos įkvėpė su P. Gogeno patarimais Polio Seriuzjė nutapytas paveikslas „Talismanas“. Morisas Deni buvo karštas katalikas ir pasirinko kurti religinę dailę. Jaunieji dailininkai susibūrė į grupę, pasivadinę „Nabiais“ (nabis). M. Deni tapo grupės teoretiku. 1890 m. jis publikavo straipsnį „Neotradicionizmas“ žurnale Art et crotique, kuris tapo kaip ir grupės estetikos manifestu. M. Deni tvirtino, kad paveikslą visų pirma sudaro spalvų derinys tam tikra tvarka ant plokščio paviršiaus. Kiek vėliau M. Deni atmetė terminą neotradicionizmas ir vadino nabių kūrybą simbolizmu.
1893 m. Morisas Deni vedė Marthe Meurier, su kuria susilaukė 7 vaikų. M. Deni kūryba visgi nesivystė abstrakcijos link, kaip buvo galima tikėtis iš jo jaunystės deklaracijų. 1895 ir 1897 m. apsilankęs Italijoje jis buvo paveiktas italų renesanso dailininkų kūrinių ir vėliau pasuko prie aiškesnio figūrinio vaizdavimo. Jis bandė atgaivinti religinį, visų pirma, katalikišką, meną Prancūzijoje. 1912 m. publikavo savo teoretinių straipsnių rinkinį „Teorijos (1890−1910)...“ ir 1922 m. kitą rinkinį „Naujosios teorijos...“. 1919 m. su kitais dailininkais įkūrė Ateliers d'Art Sacré (Šventojo meno studijos) judėjimą ir mokyklą, nukreiptą į religinio meno kūrybą bažnyčioms; dailę, kuri nebūtų nei modernistinė, nei realistinė, o labiau artima viduramžių religinės dailės estetikai. Tarpukario laikotarpiu M. Deni sulaukė daug užsakymų dekoruoti viešuosius pastatus, bažnyčias, dekoravo Eliziejaus laukų teatro lubas, Peti rūmus Paryžiuje ir Tautų Sąjungos rūmų asamblėjos salę Ženevoje. Garsiausiu jo molbertiniu paveikslu įvardijama „Pagarba Sezanui“ (1900) − studijinis nabių ir O. Redono grupinis portretas. Morisas Deni mirė 1943 m. lapkričio 13 d. Paryžiuje. Jis taip pat kūrė dizainus vitražams, mozaikoms, gobelenams, skulptūroms, emalei. Dirbo iliustratoriumi, teatro kostiumų dizaineriu.
Slavofilija

Slavofilija – XIX a. vid. politinė, filosofinė ideologija, kilusi iš Rusijos. Jos šalininkai pasisakė už slavų tautų vienybę ir atsvarą liberaliosioms vakarų Europos ideologijomis. Slavų tautų vienybės pagrindą, pasak slavofilų, turėtų sudaryti ortodoksinė krikščionybė, o idėjinis ir politinis slavofilijos centras turėtų būti Rusija. Slavofilai prieštaravo vakariečių teiginiui, kad Rusija turi perimti kultūrinius ir politinius vakarų bruožus, o siekė savito, visiškai skirtingo nuo vakarų, egzistavimo. Slavofilai teigė, kad Vakarai pasižymi dvasingumo, idealizmo, išminties stoka ir prieštaravo tokio gyvenimo būdo propagavimui slavų kraštuose, priešpastatė rusiškąjį misticizmą, tradicionalizmą prieš vakarų racionalizmą. Slavofilai idealizavo kaimo buitį, idilišką gyvenimą taikoje su gamta, prieš vakaruose tuo metu sparčiai plintančią urbanizaciją ir industrializaciją.
Slavofilija reiškėsi daugiausia filosofijoje, literatūroje, mene, tačiau tai nebuvo vieningas judėjimas, o įvairių, panašios ideologijos judėjimų grupė. Politikoje slavofilija reiškėsi panslavizmu. Slavofilijos propaguotojai buvo Aleksejus Chomiakovas, Ivanas Kirejevskis, Konstantinas Alksakovas, Ivanas Aksakovas, Jurijus Samarinas, Konstantinas Leontjevas, Fiodoras Tiučevas, Nikolajus Jazykovas, Vladimiras Dalis.
Nagču prefektūra

Geografija

Prefektūra šiaurėje ribojasi su Sindziangu ir Činghajumi. Beveik visą paviršių užima labai retai gyvenamas ir sausringas Tibeto plokščiakalnis. Šiaurėje iškilę Tanglos kalnai bei Kunlunas. Pietvakariuose telkšo keletas druskingų ežerų – Silingas, Conagas, taip pat dalis Namco ežero. Prefektūroje yra Salvino upės ištakos.
Žvaigždelė (laikraštis)

Istorija

Prenumeruotas ir platintas atskirai nuo savaitraščio. Leistas kas dvi savaitės, neretai sujungiant numerius. Pasirodė 40 numerių.
Leidėjas – Jurgis Narjauskas, redaktorius Kazimieras Rėklaitis.
Spausdino M. Grigonio, V. Mykolaičio-Putino, J. Narjausko, kitų autorių kūrinius. Skaitytojus auklėjo krikščioniška dvasia, skiepijo Lietuvos meilę ir ilgesį.
Leonidas Maurinis

Biografija

1969 m. baigė Latvijos dailės akademiją Rygoje, iki 1985 m. joje dėstė.

Kūryba

Sukūrė monumentalių dekoratyvinių sienų tapybos kūrinių interjerams (kavinėje „Allegro“, 1969 m., vaikų darželyje, 1982–1983; abu Rygoje), grafikos kūrinių („Naktinis sapnas“ 1977 m., „Prisiminimai apie Viduržemio jūrą“ I, II 1981 m.), nutapė paveikslų („Indija“, „Variacijos pagal Mocartą“, abu 1975 m., „Variacijos pagal Rachmaninovą. Pavasario vandenys“ 1978 m., „Mergina su paukščiais“ 1987 m., „Šeima kaime“ 1989 m.). Kūryboje vyrauja deformuota žmogaus figūra, dažniausiai susipynusi su paukščių, gyvūnų figūromis, būdinga fragmentiškumas, ritmiškumas, dekoratyvumas, teikiama reikšmės spalvų emociniam poveikiui.
Dūdų akmenys

Dūdų akmenys – du stambūs rieduliai, slūgsantys Širvintų rajone, Gelvonų sen., Dūdų kaime, 3,5 km į šiaurę nuo Bagaslaviškio. Akmenis supa dirbami laukai ir ganyklos. Privažiavimo, kelio nuorodų nėra (2017 m. duomenimis). Rieduliai paprastai matomi nuo Kangedų kaimo kapinaičių, kol nėra užaugusių pasėlių.
Dūdų akmenys yra geologinis gamtos paminklas, paskelbtas valstybės saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1990 m. kovo 5 d. įsakymu Nr. 22.

Geologija

Apatinis riedulys geros būklės, neturi įskilimų, jo viršus plokščias, bet paviršius nėra lygus. Virš žemės paviršiaus matosi tik jo nedidelė dalis. Riedulį sudaranti uoliena – biotitinis-amfibolinis granitogneisas, rusvai pilkas smulkiagrūdis ir vidutiniagrūdis.
Viršutinis, ant Didelio akmens užritintas riedulys turi netaisyklingą formą, du jo šonai gana lygūs, paviršiuje yra gysliškų vietų, keli nežymūs įtrūkimai. Riedulį sudaranti uoliena – biotitinis- amfibolinis granitogneisas, pilkas, smulkiagrūdis, tolygiai grūdėtas.

Mitologinis akmuo

Gretimo miško pakraštyje, už 300 m į rytus, slūgso mitologinis akmuo su „Velnio pėda“(unik. kodas 3398).
Lietuvos politinių emigrantų suvažiavimas

Lietuvos politinių emigrantų suvažiavimas – kairiųjų lietuvių politinių emigrantų suvažiavimas, 1928 m. sausio 22 d. vykęs Berlyne.
Tikslas – suvienyti po Gruodžio septynioliktosios perversmo iš Lietuvos į Vakarų ir Rytų Europos šalis išvykusius politinius emigrantus, izoliuoti plečkaitininkus, kurių padedama Lenkija ketino toliau kištis į Lietuvos reikalus ir galbūt ją pajungti. Suvažiavime dalyvavo 31 delegatas – 27 iš Vokietijos ir 4 iš TSRS. Jie atstovavo apie 150 Lietuvos politinių emigrantų, gyvenančių Latvijoje, Lenkijoje, TSRS, Vokietijoje ir kitose užsienio šalyse. Suvažiavimui įtaką darė Lietuvos komunistų partija.
Suvažiavimas priėmė rezoliucijas dėl Lietuvos nepriklausomybės gynimo nuo Lenkijos, kovos su autoritariniu A. Smetonos režimu Lietuvoje, politinių emigrantų padėties ir uždavinių, bendro su komunistais socialistinio fronto vadovybės išrinkimo, išrinko Lietuvos politinių emigrantų komitetą.
Tytuvėnų valsčius

Tytuvėnų valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Tytuvėnai.
Nijolė Sitonytė

Biografija

1983 m. baigė Šiaulių vaikų dailės mokyklą, 1994 m. baigė Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės institutą. Nuo 1994 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas)  Dailės didaktikos katedros dėstytoja, Mechanikos inžinerijos katedros docentė.
Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

Kūryba

Nuo 1989 m. dalyvauja parodose. Dailininkės darbų yra privačiose kolekcijose Lietuvoje, Latvijoje, Rusijoje, JAV. Surengė devynias personalines parodas: „Šnibždesiai“, „Šilkas +“ , „Pink'lės“ ir kt. Svarbesni darbai: „Kita jūra“ (1997), „Raudona jūra“ (1996), tapyba ant šilko.
Vadybos ir kaštų apskaita

Vadybos ir kaštų apskaita - buhalterinės apskaitos rūšis (kaip, pvz., finansų apskaita); priemonė, skirta aprūpinti įmonės vadovus ir vadybininkus informacija, reikalinga vadybos sprendimams priimti.

Santykis su finansų apskaita

Vadybos ir kaštų apskaitos informacija pritaikyta įmonės vadovams ir vadybininkams, tuo tarpu finansų apskaitos informacija būna skirta akcininkams bei kreditoriams.
Vadybos ir kaštų apskaitos informacija neviešinama ir dažniausiai būna patikimesnė už finansinės apskaitos informaciją.
Vadybos ir kaštų apskaitos informacija orientuota į ateitį, priešingai, nei finansų apskaitos informacijai, kuri orientuota į istorinius duomenis.
Surenkant vadybos ir kaštų apskaitos informacija surenkama atsižvelgiant į vadovų poreikius; tuo tarpu finansinės apskaitos informacija turi nustatytus visuotinius standartus.
Ashley Long

Biografija

Ėšlė Long gimė Londone.
Sulaukusi 20, aukštaūgė mergina (180 cm) nusprendė tapti modeliu, tačiau sulaukė pasiūlymų pozuoti tik apsinuoginusi. Priėmusi šį pasiūlymą, Ešlė sėkmingai pozavo įvairiems žurnalams, kol jos nuotraukų nepastebėjo režisierius Ben Dover.
2001 m. ji ėmė filmuotis pornografiniuose filmuose, o vienas pirmųjų buvo juosta „Ben Dover‘s Rea Reamers 1“, kuriame taip pat pasirodė ir aktorė Angel Long. Dėl išorinio panašumo vėliau jos ne kartą buvo painiojamos, manant, kad tai vienas ir tas pats asmuo arba giminės (dėl panašaus pseudonimo).
Pradėjusi karjerą Anglijoje, Ešlė sėkmingai ją tęsė ir JAV. Nepaisant kvietimų, ji liko gyventi gimtinėje ir už Atlanto skraidydavo tik filmuotis. Be to, skirtingai nei daugelis pornografijos aktorių, ji niekada nešoko striptizo ir nerengė pasirodymų naktiniuose klubuose.
2009 m., suvaidinusi daugiau kaip 200 filmų, ji baigė aktorės karjerą. Paskutinis jos pasirodymas buvo juosta „Jenna Confidential“ kartu su Jenna Jameson ir Jana Cova.
Izabelinė (Ignalina)

Istorija

Lenkų okupacijos metais veikė pogrindinė komunistų kuopelė. Tarybiniais metais priklausė Kačergiškės apylinkei.
Brokolis

Brokolis – bastutinių (Brassicaceae) šeimos kultūrinė kopūsto (Brassica oleracea) atmaina.

Mityba

Valgomoji brokolių dalis – žiedkočiai ir pumpurai. Jie sudaro nedidelę ryškiai žalią (kartais – į mėlynumą) galvutę, sveriančią iki 300 g. Transportuojant svarbu žiedynų nesuspausti. Jei brokoliai gelstelėję – jie buvo per ilgai laikyti ir paseno, prarado vertingas medžiagas, o jų skonis bus karstelėjęs. Lapai irgi turi būti švieži ir traškūs.

Vertingos medžiagos

Kalcio brokoliuose beveik penkiskart daugiau, negu žiediniuose kopūstuose. Dėl to rekomenduojama valgyti tiems, kurie alergiški karvės pienui, kad būtų patekintas kalcio poreikis. Brokoliuose daugiau ir karotino, geležies, vitamino C. Visai nedaug natrio, todėl ši daržovė labai tinka sutrikus inkstų veiklai. Koteliuose daug gynybines organizmo jėgas stiprinančio seleno.

Kaloringumas

100 g brokolių yra 3,5 g baltymų, 0,2 g riebalų, 2,5 g angliavandenių, 3 g balastinių medžiagų.

Gydomosios savybės

Švelnios struktūros dėka jie lengvai virškinami ir įsisavinami, todėl labai tinka ligonių ir sveikstančių maistui. Kadangi brokoliuose labai nedaug angliavandenių, jie tinka ir diabetikams.
Brokoliai gerina virškinimą, padeda užkietėjus viduriams, stimuliuoja imuninę sistemą, stiprina širdį bei kraujotaką, o moterims palengvina menstruacijų negalavimus. Brokoliuose gausu sulforafano, todėl jie pasižymi priešvėžiniu veikimu.
Guoda Burokienė

Biografija

1977-1984 m. mokėsi Ukmergės 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1988 m. baigė Kauno J. Jablonskio vidurinę mokyklą. 1989-1995 m. studijavo Kauno technologijos universiteto Elektronikos ir automatikos fakultete, kuriame įgijo inžinierės energetikės specialybę.
Mokydamasi dirbo Kauno rajono „Sodros" skyriuje. Nuo 2000 m. dirbo Lietuvos ūkininkių draugijos konsultante. 2002 m. perėjo dirbti į Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmus. 
2001 m. buvo viena iš Lietuvos kaimo bendruomenių sąjungos (LKBS) kūrėjų, buvo išrinkta organizacijos pirmininke. Stažavosi Tenesio žemės ūkio institute (JAV), Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO) Italijoje, Airijoje, Slovėnijoje, Švedijoje.  Organizavo konferencijas, seminarus, mokymus kaimo vystymosi, lyderių ugdymo klausimais, dirbo su kaimo politikai įtaką darančiomis institucijomis: LR Vyriausybe, Seimu, Žemės ūkio, Socialinės apsaugos ir darbo ministerijomis ir pan.
Ištekėjusi, vyras Deividas, dukros Greta ir Gerda. Moka anglų, rusų kalbas. Pomėgiai: knygos, rankdarbiai, kelionės.
Po viena saule (2006 albumas)

Po viena saule – debiutinis Vilniaus undergroundinio hip - hop'o dueto Legato albumas, išleistas įrašų kompanijos „U Sound“ 2006-ųjų birželio 7 d. Albumo įrašai truko daugiau nei 8 mėnesius, o plokštelėje taip pat be dviejų grupės narių Deiwuzo ir Ygos bus galima girdėti ir kviestinių muzikos atlikėjų balsus kaip: Pusho, Austėjos ar Julijos Jačėnaitės.
Darbininkų viltis

Darbininkų viltis – JAV lietuvių liberalinis laikraštis, leistas 1903–1925 m. Šenandoa (Pensilvanija).
Redagavo ir leido Vincas Šlekys, Jurgis Gegužis ir kt.
Girvainiai (Kėdainiai)

Aplinkinės gyvenvietės

GuptilčiaiPajieslys - 1 km
Lapkalnys - 4 km
Donava - 1 km
Hapoel Be'er Sheva FC

Istorija

1949 m. įsikūrė klubas. Nuo 2009–2010 m. sezono žaidžia Izraelio Ligat ha'Al (Aukščiausioje lygoje). 
1975, 1976, 2016, 2017, 2018 m. tapo šalies čempionais.
Atvanga

Atvanga – literatūros žurnalas, leistas 1930 m. Varniuose.

Leidinys

Skirtas kaimo žmonėms, neįpratusiems skaityti sudėtingų rašinių. Norėta sudominti gyventojus, kad jie pamėgtų laikraščius, knygas ir taptų nuolatiniais skaitytojais. Spausdinta religinio pobūdžio rašinių pasakojimų, legendų, eilėraščių didaktinio pobūdžio straipsnių humoristinių kūrinėlių .
Spausdino Perkūno spaustuvė Telšiuose. Išėjo 2 numeriai.
Leido ir redagavo V. Klimas.
Lygumų herbas

Aprašas

Sidabriniame lauke juodas kylantis gaidys sparnais virš nugaros ir raudonomis kojomis, pro pražiotą snapą iškvepiantis raudoną liepsną.

Istorija

Herbas patvirtintas 1997 m. vasario 3 d. Prezidento dekretu.
Tajay Gayle

Biografija

2018 m. Sandraugos žaidynėse užėmė 4-ą vietą. 2019 m. laimėjo sidabrą Panamerikos žaidynėse.
2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pasiekė asmeninį rekordą (8,69 m) ir pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.
ND Triglav Kranj

Istorija

Klubas įkurtas 1920 m. 1997 m. atkurtas.
Feliksas Bartkus

Feliksas Bartkus (1894 m. rugpjūčio 28 d. Griškabūdžio kaime, Griškabūdžio valsčius – 1973 m. kovo 6 d. Dalase, Teksaso valstija, JAV) – Romos katalikų kunigas, prelatas, Vilkaviškio kunigų seminarijos rektorius, teologijos mokslų daktaras ir publicistas.

Biografija

Augo valstiečių šeimoje. 1911 m. įstojo į Seinų kunigų seminariją, kurią baigęs 1916 metais išvyko į Sankt Peterburgo dvasinę akademiją. Joje buvo įšventintas kunigu, o nuo 1918 m. studijavo Romos Grigaliaus universitete, kur 1921 m. apgynė teologijos mokslų daktaro disertaciją. Nuo 1922 m. Seinų kunigų seminarijos, nuo 1926 m. – Vilkaviškio kunigų seminarijos profesorius. Pastarojoje aštuonerius metus buvo dvasios tėvu, o nuo 1938 m. paskirtas rektoriumi. Seminarijai vadovavo iki pat pasitraukiant į Vokietiją 1944 m. (su pertrauka 1940 m., kai Raudonoji Armija buvo užėmusi seminarijos pastatą). 1950 m. persikėlė į JAV, Teksaso valstiją ir dirbo sielovados darbą. Parašė ir išvertė keletą religinės tematikos knygų.
Jonas Dalinevičius

Biografija

Birštono Šv. Antano Paduviečio bažnyčios ir Nemajūnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios klebonas, Stakliškių pronotarinis dekanas, katalikiško jaunimo centro ir senelių prieglaudos įkūrėjas ir mecenatas, popiežiaus Jono – Pauliaus II asmeniškai paskirtas monsinjoras, hierarchinis lupus. 2000 m. Birštono savivaldybės tarybos narys (Lietuvos socialdemokratų partijos sąraše).
Kristupas Belžeckis

Kristupas Belžeckis – deputatas nuo Belzo vaivadijos į Karūnos tribunolą 1635/1636 metais, Belzo pasiuntinys į 1637 metų seimą, karaliaus sekretorius.
Hematokritas

Hematokritas (iš gr. haimo 'kraujas' + gr. krites 'teisėjas') - kraujo požymis, kraujo ląstelių kiekis kraujyje, išreikštas tūrio procentais. Terminas sukurtas 1903 m.
Hematokritas yra viena iš pagrindinių kraujo savybių, kartu su kraujo ląstelių (eritrocitų, leukocitų, trombocitų) skaičiumi kubiniame milimetre kraujo, hemoglobino koncentracija, eritrocitų nusėdimo greičiu naudojama diagnostikoje.
Vyrų hematokritas paprastai būna 46 %, o moterų - 38 %. Žinduoliuose hematokritas nepriklauso nuo gyvūno kūno masės.