google/wiki40b huggingface dataset:
Kriptografija

Kriptografija (iš gr. κρυπτός, kryptó s 'paslėptas' + gr. γράφειν, graphein 'rašyti') – mokslas, tiriantis informacijos užšifravimo ir iššifravimo metodus. Kriptografija yra sudėtinė kriptologijos mokslo dalis.
Senovėje kriptografija naudota apsaugoti ypač slaptas bendravimo formas – šnipų ar diplomatų siunčiamus pranešimus ir panašiai. Šiais laikais kriptografija plačiai naudojama ypač slaptos informacijos saugojimui bei jos siuntimui atvirais tinklais, kaip internetas.
Kriptografijos negalima priskirti nė vienai platesnei mokslų kategorijai – šią sritį galima priskirti informacijos teorijai, matematikai ar net inžinerijai.

Terminologija

Pirmasis sąvoką kriptografija 1661 m. pavartojo Džonas Viljamsas. Pradinė informacija, kurią norima kriptografiškai apsaugoti, vadinama pradiniu tekstu (angl. plaintext). Šifravimas – tai procesas, kurio metu pradinis tekstas paverčiamas į neskaitomą formą, vadinamą šifruotu tekstu (angl. ciphertext) arba kartais kriptograma (angl. cryptogram). Iššifravimas tai atvirkštinis procesas kai iš šifruoto teksto atstatomas pradinis. Šifras tai algoritmas, skirtas šifravimui ir iššifravimui. Dažniausiai šifras valdomas raktu – slapta informacijos dalele, kuri turi įtakos šifruoto teksto gamybai. Protokolas detaliai apibrėžia kaip šifrai (ir kiti kriptografiniai primityvai) turi būti naudojami siekiant norimų rezultatų. Protokolų, šifrų, raktų valdymo bei vartotojo vykdomų veiksmų visuma sudaro kriptosistemą.
Švitrūnai

Istorija

Įkurti 1926 m. vasarą pagal žemės ūkio reformą (1922) suvalstybinus Unijos ir Rutkiškių dvarų žemes, kurios buvo skirtos dvarų amatininkams, kumečiams, mažažemiams ir Lietuvos savanoriams. Švitrūnų mokyklos (1945) vedėju dirbo Lietuvos nusipelnęs mokytojas Ignas Vasiliauskas. Čia gimė literatė Onutė Antanavičiūtė-Jasaitienė, poetas Vladas Buragas, politikas Dobilas Kurtinaitis (buv. Alytaus miesto meras), kultūros darbuotoja Aldona Snabaitytė-Murauskienė.
Kariuomenės laivas

Kariuomenės laivas (angl. troopship, troop ship, troop transport, trooper; rus. войсковой транспорт) – laivas, skirtas gabenti kareivius taikos ar karo metu. Konstrukcijos požiūriu kariuomenės laivai yra įprastiniai laivai, neturintys specialios kareivių išlaipinimo įrangos, kokią turi desantiniai laivai, kurie gali išlaipinti karius tiesiai ant neparengto kranto. Kariuomenės laivai pakraunami kareiviais bei kroviniais uoste nuo prieplaukos arba iš mažesnių laivų (baržų, desantinių tenderių).

Istorija

Kariuomenę laivais perveždavo jau antikoje. Senovės Roma, pvz., kariuomenę Reine ir Dunojuje perveždavo specialiais nedideliais irklai ir burėmis varomais laivais navis lusoria.
Šiuolaikinių kariuomenės laivų istorija tokia pati ilga kaip ir keleivinių laivų, nes daugelis jūrinių tautų komercinius laivus panaudodavo kariniams poreikiams (juos nuomuodamos ar mobilizuodamos), jei jų karinio jūrų laivyno karo veiksmams nepakakdavo.
XIX a. kariniai laivynai dažnai užsakydavo civilinius vandenynų lainerius, o nuo XX a. pradžios juos ėmė dažyti pilkai ir apginkluoti. Jų greitis, civiliniame panaudojime svarbus kelionės trukmei mažinti, karo tarnyboje leisdavo išvengti povandeninių laivų ir antvandeninių kreiserių atakų. Laineris RMS „Olympic“ net sugebėjo taranuoti ir nuskandinti vokiečių povandeninį laivą U-103. Mažesnius ar senesnės konstrukcijos lainerius, kurių greitis buvo mažesnis, lydėdavo konvojaus palyda.
Daugelis didžiųjų jūrinių valstybių XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje net subsidijuodavo civilinių laivų statybą, kad turėtų garantiją, kad karo metu pakaks kariuomenės laivų. D. Britanijos vyriausybė subsidijavo Cunard Line ir White Star Line kompanijų lainerių RMS „Mauretania“, RMS „Aquitania“, RMS „Olympic“, HMHS „Britannic“. Jie buvo naudojami kaip kariuomenės laivai ar laivai ligoninės.
RMS „Queen Mary“ ir RMS „Queen Elizabeth“ yra du žinomiausi laineriai, kurie Antrojo pasaulinio karo metais buvo naudojami karo tikslams. Perdaryti į kariuomenės laivus jiedu galėjo pervežti vienu reisu maždaug po 10 tūkst. kareivių.

Žymėjimas

Civilinių laivų žymės RMS (Royal Mail Ship 'Karališkasis pašto laivas') ar SS (Steamship 'garlaivis') keičiamos į HMT (Hired Military Transport 'nuomotas karinis transportas') po to, kai toks laivas perimamas tarnybai D. Britanijos Karališkajame laivyne.
JAV specialių žymių nenaudoja, tad mobilizuotas kariuomenės laivas naudoja žymę USS (United States Ship 'Jungtinių valstijų laivas').

Istorija XX a. antroje pusėje

Šaltojo karo metais Jungtinėse Valstijose laineris SS „United States“ buvo suprojektuotas taip, kad karo atveju būtų lengvai įrengiamas kaip kariuomenės transportas.
Naujesnis D. Britanijos laineriai RMS „Queen Elizabeth 2“ ir SS „Canberra“ Folklandų karo metu buvo Karališkojo laivyno rekvizuoti britų kareiviams pervežti.
XX a. pabaigoje kareivius dideliais nuotoliais paprastai gabena karo transporto lėktuvais.
Algimantas Bružas

Algimantas Bružas (1932 m. sausio 18 d. Kurkliai – 2019 m. birželio 27 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro aktorius.

Biografija

Mokėsi Kurklių ir Staskūniškio pradinėse mokyklose, baigė Ukmergės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1956 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją.
1956–1960 m. Kapsuko dramos teatro, 1960–1993 m. Lietuvos akademinio dramos teatro aktorius. Teatro scenoje sukūrė per šimtą vaidmenų. Taip pat vaidino Lietuvos radijo teatro pastatymuose, radijo fonotekai įgarsino gausią literatūros kūrinių kolekciją, kaip profesionalus skaitovas dalyvavo įvairiuose lietuvių autorių prozos vakaruose, parengė daug grožinės literatūros kūrinių įrašų aklųjų fonotekai.
Palaidotas Vilniuje, Rokantiškių kapinėse.
Sąsieka

Sąsieka – Lietuvos susisiekimo ministerijos mėnesinis žurnalas, leistas 1927–1928 m. Kaune.

Istorija

1927 m. Nr. 6-7 ir 1928 m. Nr. 1 vadinosi „Sąsaika“. 24 puslapių leidinį spausdino Narkevičiaus ir Atkočiūno spaustuvė bei Raidės spaustuvė. Išėjo 19 numerių.
Iš pradžių daugiausia vietos skyrė geležinkelių transporto darbo klausimams. Vėliau spausdino straipsnius ir kelių tiesimo bei eksploatavimo, automobilių ir oro transporto, turizmo ir kt. temomis. Rašė apie užsienio patyrimą ir Lietuvos problemas. Skelbė oficialiąją informaciją ir dokumentus.
Iki 1928 m. Nr. 3 redagavo Jonas Augustaitis, vėliau – Kazys Puida.
Šveicarijos notarų rūmai

Šveicarijos notarų rūmai (vok. Schweizerische Notarenverband, SNV) – Šveicarijos Konfederacijos notarus vienijanti organizacija, Notarų rūmai. Teisinė forma – Verein pagal Šveicarijos CK. Kolektyviniai nariai yra kantonų Argau, Bazelio miesto, Bazelio žemės, Berno kantono, Fribūro kantono, Ženevos, Graubiundeno, Juros, Noienburgo, Tičino, Urio, Vo, Valės notarų susivienijimai. Finansuojamas iš atskirų narių mokesčių ir Centrinio testamentų registro.

Organai

Visuotinis susirinkimas, Valdyba, Prezidentinė konferencija ir Revizoratas.
Būstinė: Muri bei Bernas.
Martynas Anysas

Martynas Anysas (1895 m. gruodžio 5 d. Kintai, Šilutės apskritis – 1974 m. sausio 29 d. Torontas) – Lietuvos teisininkas, istorikas, diplomatas.

Biografija

Studijavo Berlyno ir Hamburgo universitetuose. 1935 m. teisių daktaras.
1920–1929 m. Lietuvos pasiuntinybės Berlyne atašė, 1929–1934 m. konsulas Hamburge. 1934–1939 m. Klaipėdos gubernatoriaus patarėjas. 1936–1939 m. dėstė Klaipėdos, 1939–1941 m. Šiaulių prekybos institutuose. TSRS 1940 m. okupavus Lietuvą atleistas iš instituto, pasitraukė į Vokietiją. Po karo su šeima emigravo į Kanadą. Vienas Kanados baltų federacijos steigėjų ir vadovų. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Mažosios Lietuvos rezistencijos sąjūdžio veikėjas.
Petras Daukšys

Biografija

Nuo 1931 m. priklausė Lietuvos Raudonajai pagalbai. 1935–1937 m. LKP Marijampolės rajono komiteto sekretorius. Už komunistinę veiklą kalintas. 1940 m. Liaudies Seimo narys ir dirbo LKP Marijampolės apskrities komitete. 1942–1944 m. 16-osios lietuviškosios divizijos karys. 1944–1957 m. dirbo administracinį darbą. 1940–1947 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas.
Juozapas Steponas Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Juozapas Tiškevičius. Motina Izabelė Emilija Loncka-Tiškevičienė. Broliai Vladislovas, Steponas Jonas ir Jonas Antanas Tiškevičiai.

Šeima

1942 m. rugpjūčio 23 d. Varšuvoje vedė Niną Joaną Fiodorovič-Nakašidzę (lenk. Nina Joanna Fedorowicz-Nakaszydze; 1903–? m.).
Antrojo pasaulinio karo metu pasitraukė į Vakarus, gyveno Niujorke (JAV).
Michael Greis

Michaelis Graisas (vok. Michael Greis, g. 1976 m. rugpjūčio 18 d., Fusene, Vokietija) – vokiečių biatlonininkas, triskart olimpinis ir triskart pasaulio čempionas.

Karjera

Michael Greis 2002 m. debiutavo Solt Leik Sičio žiemos olimpinėse žaidynėse. 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Turine laimėjo 3 aukso medalius 20 km ir 15 km masinio starto rungtyse bei 4×7,5 km estafetės rungtyje.
2004 m. laimėjo pasaulio čempiono titutą 4×7,5 km estafetės rungtyje. 2006/2007 m. laimėjo pasaulio biatlono taurę. 2007 m. pasaulio čempionate laimėjo 15 km masinio starto varžybas, 2008 m. laimėjo aukso medalį mišrios estafetės rungtyje.
Išsigelbėjimas

Turinys

Ketvertas verslininkų iš Atlantos – Edas, Bobis, Driu ir Liujisas – nusprendžia leistis ieškoti nuotykių: perplaukti kanojomis Kaluhos upe, kuri netrukus išnyks, nes visa teritorija bus užlieta pradėjus veikti hidroelektrinei. Bičiuliai, išskyrus Liujisą, nėra pratę prie laukinės gamtos, tuo tarpu vietovė, į kurią jie keliauja, vietomis jau yra apleista gyventojų.
Sutarę su vietiniais, kad šie nuvairuos jų automobilius į sutartą vietą, bičiuliai dviem kanojomis leidžiasi į kelionę, prilygindami save atradėjams, kurie matė šias vietas pirmieji, tuo tarpu jie mato paskutinieji.
Antrąją dieną Bobis ir Edas kiek atsilieka nuo draugų, o išlipę į krantą susiduria su dviem ginkluotais vyrais. Nors Bobis ir Edas stengiasi išvengti konflikto, netrukus vietiniai griebiasi jėgos: Edas pririšamas prie medžio, o vienas vyrų išprievartauja Bobį. Kai jie ketina oraliniu būdu išprievartauti ir Edą, pasirodo Liujisas su Driu ir Liujisas vieną prievartautojų nužudo šūviu iš lanko. Antrajam pavyksta pasprukti, tuo tarpu draugai, atsigavę po šoko, ima tartis ką daryti. Pradžioje jie ketina keliauti į miestą ir prisipažinti policijai, tačiau Liujisas pamažu visus įtikina niekam nieko nesakyti, o kūną palaidoti tiesiog čia: vis vien netrukus visa teritorija bus užtvindyta ir dings bet kokie nusikaltimo pėdsakai.
Užkasę lavoną, ketvertas toliau leidžiasi kelione upe, kuri darosi vis pavojingesnė. Pasiekus krioklius, Driu staiga įkrenta į vandenį ir Edo kanoja tampa nevaldoma. Laivai susiduria, vienas jų lūžta, o pasiekus akmenis pakrantėje paaiškėja, kad Liujisui Lūžo koja, o Driu niekur nematyti. Liujisas tvirtina, kad Driu buvo nušautas, tačiau jo kojos trauma tokia rimta, kad nebegali leistis į kelionę. Edas ir Bobis ima panikuoti, bijodami, kad ir juos gali nušauti, tuo tarpu Liujisas liepia jiems leistis į antrojo prievartautojo medžioklę.
Temstant Edas užlipa stačia uola ir ima laukti. Išaušus pasirodo vyras su šautuvu, kurį besinervinantis Edas nušauna iš lanko, tačiau pats susižeidžia krisdamas ant savo strėlių. Nuleidus kūną žemyn, Edas su Bobiu nėra tikri, kad nušovė būtent tą vyrą, tačiau, paguldę į dugną Liujisą, leidžiasi kanoja per krioklius, prieš tai nuskandinę lavoną. Tėkmei susilpnėjus jie randa Driu kūną su žaizda galvoje, kuri, nėra aišku, ar atsirado dėl šūvio.
Atvykę į miestelį jie pasakoja istoriją apie nelaimingą atsitikimą, kurio metu vienas jų nuskendo, o kitas susilaužė koją. Nors pradžioje istorija atrodo įtikinanti, netrukus policija ima kažką įtarti, nes rastasis Driu kūnas yra be gelbėjimosi liemenės.
Senotas

Senotas (isp. Cenote) – karstinių ežerėlių tipas paplitęs Mezoamerikoje, o ypač Jukatano pusiasalyje, pietryčių Meksikoje. Susidarė lietaus vandeniui išplovus paviršinį klinčių sluoksnį ir susijungus su požeminiais urvais. Pavadinimas kilo iš majų kalbos žodžio Ts’ono’ot, reiškiančio „kažkas gilaus“. Senovės majai senotus naudojo kaip ritualines vietas. Jų vanduo būdavo laikomas šventu, čia buvo aukojamos žmonių aukos (ypač vaikų ir jaunų vyrų). Manyta, kad tai vartai į požeminę mirusiųjų karalystę.
Bene žymiausias majų senotas yra Šventasis senotas Čičen Icoje. Dabar dalis šių senotų yra populiarūs tarp povandeninio nardymo mėgėjų.
Gżira United FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1947 m.
Dendrologija

Dendrologija (sen. gr. δένδρον 'medis' + -λογία 'susijęs su mokslu') – botanikos mokslo šaka, tirianti sumedėjusius augalus (medžius, krūmus ir krūmokšnius), jų morfologiją, sistematiką, anatomiją, fiziologiją, ekologiją, geografiją, aklimatizaciją, genetiką, ūkinę panaudą. Viena svarbiausių dendrologijos problemų – sumedėjusių augalų adaptacija naujoje aplinkoje. Taip pat siejama su miškų ūkio vystymu, miškų, parkų apželdinimu.
Dendrologijos mokslas atsirado XVII a. pab. – XVIII a. pr.
Su dendrologija artimai siejasi arboristika, kas yra savaime augančių ar introdukuotų sumedėjusių antropogeninio kraštovaizdžio augalų aplinkos augaviečių, buveinių priežiūra ir globa.
Kukutėliai

Architektūra

Pagrindinė gatvė daugumą sodybų dalija į dvi dalis. Vienoje gatvės pusėje statytos galais į gatvę atsuktos pirkios, dažnai sujungtos su tvartais, svirnai, kitoje – pirtys, įveisti sodai. Išliko vertingų XIX a. pabaigos – XX a. pradžios pastatų, dvigalių pirkių su tvartais, svirnas, smulkiosios architektūros statinių.
Mykolas Žalnieravičius

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetą.
Nuo 1961 m. įvairių saviveiklinių kolektyvų vadovas Šiauliuose. Nuo 1986 m. Šiaulių kultūros centro folklorinio ansamblio „Auda“ vadovas, nuo 1996 m. Šiaulių miesto etninės kultūros centro vadovas, Etninės kultūros draugijos Šiaulių mieste pirmininkas. 2001 m. ansamblio „Turava“ įkūrėjas ir meno vadovas. Vienas iš pagrindinių Žemaičių kultūrinio judėjimo organizatorių Šiaulių krašte.
Sabina Mikulionienė

Biografija

1974 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1989 m. žemės ūkio mokslų kandidatė.
Nuo 1987 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto darbuotoja, nuo 1989 m. dėstytoja; nuo 1997 m. docentė. 1995 m., 2003 m. stažavo Hohenheimo universitete (Vokietija), 2004 m., 2007 m. BOKU universitete (Austrija).

Mokslinė veikla

Mokslinės ir pedagoginės veiklos sritis – pašarų kokybė, gyvulių mityba, ekologija. Paskelbė apie 40 mokslinių straipsnių. Parengė mokomųjų leidinių.
Raštvedys

Raštvedys - įstaigos, organizacijos ar įmonės darbuotojas, atliekantis kanceliarijos darbus.
Pvz., pagal Lietuvos Respublikos Darbo kodeksą darbdavys Darbo ginčų komisijai aptarnauti turi skirti darbo ginčų komisijos raštvedį, kurio pareigos yra: priimti ir registruoti prašymus, išreikalauti iš atitinkamų tarnybų prašymui išnagrinėti reikalingus dokumentus, ekspertų išvadas, pranešti apie paskirtą bylos nagrinėjimo laiką ir vietą, rašyti darbo ginčų komisijos protokolą, siuntinėti išrašus ir sprendimus, persiųsti bylas teismui ir atlikti kitus darbo ginčų komisijos pavedimus.
Abdijo knyga

Abdijo knyga – trumpiausia Senojo Testamento knyga, priskiriama pranašų knygų grupei. Tai pranašystė apie edomiečių pražūtį.
Edomiečių tauta, gyvenusi į pietryčius nuo Judėjos, kur vėliau buvo pastatytas Petros miestas, pasinaudojo Jeruzalės nelaime ir ją apiplėšė, vos tik ši atiteko babiloniečiams (586 m. pr. m. e.).
Abdijo knygoje teigiama, kad Edomas būsiąs padarytas mažiausias tarp tautų, visiškai paniekintas ir sunaikintas. Sakoma, kad Edomas neturėjęs džiūgauti dėl Judo žmonių jų žuvimo dieną, džiaugtis Judo nelaime, grobti jo nuosavybės, žudyti jo pabėgėlių. Siono kalne prisiglausią išlikusieji, kalnas būsiąs šventas.
Pranašaujama, kad gyvenantys Negebe užimsią Ezavo kalną, o gyvenantys Šefeloje – filistinų kraštą. Jie užimsią Efraimo žemę ir Samarijos žemę, o Benjaminas – Gileadą. Halache esantys Izraelio tremtiniai užimsią Finikiją iki pat Sareptos, o Jeruzalės tremtiniai, esantys Sefarade, užimsią Negebo miestus.
Dalia Šlekienė

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus universitetą, ekonomistė.
Kauno miesto savivaldybės administracijos finansų skyriaus vyriausioji specialistė.
Darbo partijos Kauno rajono skyriaus narė. Nuo 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė.
Debian

Savybės

Debian operacinė sistema yra skirta plačiam naudojimui įvairaus tipo kompiuteriuose, ypač paplitusi serveriuose, taip pat plačiai naudojama ir asmeniniuose kompiuteriuose.

Grafinė aplinka

Debian naudotojai gali rinktis iš kelių grafinių aplinkų, pagrindinės yra GNOME, KDE ir XFCE grafinės aplinkos. Tuo pačiu metu galima įdiegti ir kelias patinkančias grafines aplinkas. Taip pat yra sukurti operacinės sistemos CD/DVD atvaizdžiai, specialiai pritaikyti tam tikroms grafinėms aplinkoms, kad vartotojas galėtų rinktis labiausiai poreikius atitinkantį variantą.

Diegimas

Debian sistemos diegimas vykdomas iš savaime pasikraunančios kompaktinės plokštelės. Standartiškai diegimo programa pasileidžia grafinėje aplinkoje, nors pradiniame meniu galima pasirinkti ir diegimą tekstinėje aplinkoje. Yra ir neoficialus LiveCD variantas, kur prieš diegimo procesą užkraunama iš esmės visiškai funkcionuojanti operacinė sistema.
Vidžemės gubernija

Istorija

Prieš tai ši teritorija buvo nepriklausoma nuo Švedijos ir vadinosi Švedų Vidžemė. 1710 m. Šiaurės karo metu rusų kariuomenė užėmė Rygą ir 1721 m. pasirašius taikos sutartį Švedų Vidžemė tapo Vidžemės gubernija.
Vidžemės gubernija gyvavo iki Pirmojo pasaulinio karo, po kurio susikūrė nepriklausomos Latvijos ir Estijos valstybės. Vidžemės guberniją etniniu principu pasidalijo Latvija ir Estija.
Janas Otrembskis

Janas Otrembskis (lenk. Jan Otrębski; 1889 m. gruodžio 8 d. Pilicoje, Lenkija – 1971 m. balandžio 26 d. Poznanėje) – lenkų kalbininkas, sulaukęs tarptautinio pripažinimo. Parengė 3 tomų lietuvių kalbos gramatiką. Parašė apie 300 mokslinių straipsnių apie slavistiką ir baltistiką, taip pat ir prūsų kalbą.

Biografija

Studijavo Varšuvos universitetas. Iš pradžių mediciną, bet po dviejų mėnesių perėjo į kalbų istorijos katedrą ir pasirinko slavų skyrių. Jo 1912 m. darbas apie Vilniaus gubernijos baltarusių šnektą įvertintas aukso medaliu. Su stipendija išvyko į Leipcigą, kur susipažino su žymiu sanskrito tyrinėtoju Ernstu Vindišu ir padaręs jam įspūdį pradėjo rašyti disertaciją. Kad išlaikytų save ir šeimą (turėjo žmoną) dirbo fizinį darbą. Jo mokslus Leipcige nutraukė karas ir prasidėję užsieniečių studentų persekiojimai.
Išvažiavo į Lenkiją, kur Kališe 1916–1921 m. dirbo gimnazijos mokytoju. Toliau darbavosi kalbotyroje, kol buvo  Jano Rozvadovskio pakviestas į Jogailos universitetą doktorantūrai.
Apsigynęs 1920 m. disertaciją, nuo 1921 m. pradėjo dirbti Stepono Batoro universitete Vilniuje. Lituanistika buvo vieno jo aistrų. Dirbo Vilniuje ilgą laiką. Prisidėjo prie Lietuvių kalbos žodyno sudarymo Lietuvių kalbos institute.
Dėstė ir Rytų Europos mokslinių tyrimų institute Vilniuje.
1945 m. persikėlė gyventi į Poznanę, kur toliau vadovavo slavistikos katedrai, o nuo 1947 m. naujai įkurtai baltistikos katedrai. Nuo 1960 m. – emeritas.
Buvo vertinamas visame pasaulyje. Skaitė paskaitas Berlyne, Maskvoje, Prahoje, Upsaloje, Stokholme, Vienoje. Buvo kalbotyros mokslo populiarintojas.
Nazareth

Istorija

Per savo egzistavimo laiką Nazareth labai daug kartų kaitaliojo muzikinį stilių, muzikos pobūdis keitėsi nuo Boogie (Razamanaz, 1973) iki Heavy metal (Hair of the Dog, 1975), nuo progresyvaus roko eksperimentų iki Pop muzikos. Neretai tiek pat skirdavosi ir skirtingos to paties albumo dainos.
Nazareth rimčiau pradėta vertinti tik savo karjeros antrojoje pusėje, kai Rock muziką kritikai ėmė nagrinėti retrospektyviškai: ši grupė į Hard Rock muziką įnešė daug viduramžiškos bei škotų muzikos elementų, koncertuose pirmoji pradėjo groti kitaip aranžuotą muziką, kurioje dominavo šiurkštus, kriokiantis gitarų skambesys, savo ritmika palaikantis mušamuosius – būtent tokia muzika šiek tiek vėliau pradėta vadinti Heavy metal. Populiarios Nazareth baladės, ypač – viena iš pirmųjų pasaulyje Rock baladžių „Love Hurts“ padarė įtaką vėlesniems Pop muzikos atlikėjams. Grupė viena pirmųjų ėmė naudoti įvairių monstrų piešinius savo plokštelių apipavidalinimui.
Vos kelios Nazareth atliktos dainos yra pakliuvusios į Anglijos ar JAV topus, tačiau Nazareth sukurtos dainos, pergrotos populiarių atlikėjų (Aerosmith, Ace of Bace ir daugelio kitų), į topus yra pakliuvę dešimtis, jei ne šimtus kartų.
Zaghavai

Istorija

Arabų šaltiniuose zaghavai minimi nuo IX a., kaip galinga Sahelio tauta, turėjusi įtaką nuo Čado ežero vakaruose iki Nilo upės slėnio (Nubijos) rytuose. Jie tradiciškai laikomi Kanemo valstybės ir jos pirmosios dinastijos Duguva įkūrėjais.
XIII a. juos iš Kanemo išvijo jiems gimininga kanurių dinastija Saifava, panašiu metu zaghavų kontroliuojame Darfūre juos išstūmė dadžiu tauta. Tokiu būdu kadaise galingi zaghavai buvo išstumti į mažiau derlingus plotus Sacharos dykumos pakraštyje, kur galiausiai perėmė pusiau klajoklišką gyvenimo būdą. Be to, jie nepriėmė islamo ir išliko pagonimis.
XIX a. pabaigoje zaghavų teritorijos buvo padalintos tarp dviejų kolonijinių valstybių: Britų Sudano ir Prancūzijos Ekvatorinės Afrikos. Po nepriklausomybės jie liko padalinti tarp Sudano ir Čado. XX a. viduryje, vykstant tautiniam atgimimui, zaghavai masiškai priėmė Islamą, atsisakydami savo tradicinės religijos. Kadangi zaghavų kalba nebuvo rašoma, tuo pat metu vienas Sudano zaghavų šviesuolis, naudodamas tradicinius ženklus kuriais žymėti kupranugariai, sukūrė unikalų zaghavų raštą. Šis raštas reformuotas 2000 m.
Čado zaghavai yra svarbūs politiniame šalies gyvenime, aktyviausiai kovojantys už musulmonų teises šalyje. Iš jų kilęs ilgametis Čado prezidentas Idriss Déby, valdantis šalį nuo 1990 m. Sudano pusėje gyvenantys zaghavai pastaraisiais dešimtmečiais yra įvelti į Darfūro konfliktą. Neramumai jų gyvenamame regione paskatino jų migracijas į Čado teritoriją, kur nemažai jų gyvena pabėgėlių stovyklose.
Kristina Jonušienė

Biografija

Kristinos Jonušienės individualios prekybinės įmonės direktorė, UAB „Tauragės šilumos tinklai“ juristė.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai Tauragės rajono skyriaus narė.
1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narė, socialinių reikalų komiteto pirmininkė.
Papilio tvenkinys

Geografija ir biologija

Ežere sugaunamos žuvys: ešeriai, lydekos, raudės, kuojos, lynai, karšiai, karosai. Karšiai sugaunami nuo ~2000 m., anksčiau karšių tvenkinyje nebuvo. Pasitaiko pavienių karpių.
Pastovių salų nėra. Anksčiau buvo kelios pastovios salos, šalia Kubilių kaimo, bet vėliau vėjų nuneštos.
Dėl deguonies trūkumo sunkiomis žiemomis dūsta žuvys.  
Papilio tvenkinys valstybinis, galioja bendras žvejo bilietas.
Mahometo atvaizdas

Atvaizdų draudimas Islame ir Krikščionybėje

Islame griežtai draudžiama vaizduoti gyvus Dievo kūrinius. Vienas iš pavyzdžių: Hadisas esantis Bukhari rinkinyje - 3:428, kurį atpasakojo Said bin Abu Al-Hasan:
Kol aš buvau su Ibn 'Abbas atėjo žmogus ir pasakė, "O 'Abbas tėve! Mano pragyvenimo šaltinis yra fizinis darbas ir aš darau šiuos paveikslus." Ibn 'Abbas atsakė, "Aš tau tik pasakysiu ką girdėjau iš Allaho Pranašo. Girdėjau jį sakant, 'Kas daro paveikslus, bus Allaho nubaustas iki kol jis įkvėps į juos (paveikslus, atvaizdus, skulptūras) gyvybę, ir jis niekad nesugebės įkvėpt į juos gyvybės.'" Tai girdėdamas, žmogus sunkiai atsiduso ir jo veidas išblyško. Ibn 'Abbas pasakė jam, "Kaip gaila! Jei tu nenori liautis daryti atvaizdus, aš tau patarsiu daryti atvaizdus medžių ir kitų objektų be gyvybės."
Biblija: Išėjimo knyga 20:
"4 Nedirbsi sau drožinio nei jokio paveikslo, panašaus į tai, kas yra aukštai danguje ir kas yra čia, žemėje, ir kas yra vandenyse po žeme. 5 Jiems nesilenksi ir jų negarbinsi, nes aš VIEŠPATS, tavo Dievas, esu pavydus[i2] Dievas, skiriantis bausmę už tėvų kaltę vaikams – trečiajai ir ketvirtajai kartai tų, kurie mane atmeta, 6 bet rodantis ištikimą meilę iki tūkstantosios kartos tiems, kurie mane myli ir laikosi mano įsakymų."