google/wiki40b huggingface dataset:
Druskininkų (Ratnyčios) Šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia

Istorija

Kazimieras Leonas Sapiega apie 1650 m. pastatė bažnyčią. 1676 m. įsikūrusi Merkinėje jėzuitų misija aptarnavo ir Ratnyčią. 1762 m. pastatyta bažnyčia buvo Merkinės parapijos filija. 1766 m. Ratnyčios bažnyčia tapo Pariečės parapijos filija. 1784 m. atskyrus nuo Pariečės parapijos, tapo Trakų dekanato Ratnyčios parapija. 1826 m. sudegė klebonija su bažnyčios archyvu. Ratnyčioje vargonininkavo M. K. Čiurlionio tėvas Konstantinas Čiurlionis.
Inžinierius Vaclovas Michnevičius 1903 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią, vėliau statyta pagal kitą projektą. Į Ratnyčią 1904 m. paskirtas kunigas Pranas Bernotas 1905–1910 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. P. Bernotas įsteigė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos ir „Ryto" draugijos skyrius. Kunigas A. Šimeliūnas nupirko varpus, pastatė altorių, tretininkų namus, subūrė bažnytinį chorą, styginį orkestrą. 1921 m. bažnyčia perstatyta.
Nuo 1936 m. Ratnyčioje klebonavęs Antanas Gedgaudas atnaujino parapijos salę. Jis 1942 m. gestapo suimtas ir 1943–1945 m. kalintas Dachau koncentracijos stovykloje. Čia klebonavo tautosakos rinkėjas Pranas Bieliauskas (1883–1957 m.). Ratnyčioje mirė vienas žymiausių Vilniaus krašto pamokslininkų, rekolekcijų vadovų, buvęs Sibiro tremtinys, jėzuitas Jonas Paukštys (1899–1965 m.). Nuo 1965 m. parapiją administruojantis kunigas Antanas Andriuškevičius suremontavo bažnyčią. Ji 1978 m. spalio 28-osios naktį apiplėšta. 2013 m. baigta statyti naujoji bažnyčios klebonija.

Architektūra

Bažnyčia turi neogotikos bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų ir plytų mūro, su mediniais statiniais.
P/E rodiklis

Kainos ir pelno vienai akcijai santykis, dar vadinamas P/E rodikliu, yra vienas iš labiausiai paplitusių ir paprasčiausių apskaičiuojamų įmonės vertės nustatymo rodiklių.

P/E rodiklio apskaičiavimas

Jis apskaičiuojamas akcijos kainą (angl. price per share) padalijus iš jai tenkančio pastarųjų 12 mėnesių pelno (angl. earnings per share), šis rodiklis žymimas P/E (angl. Price to Earnings ratio).
\mbox{P/E rodiklis}=\frac{\mbox{Akcijos rinkos kaina }}{\mbox{Grynasis pelnas vienai akcijai}}
Pigu, jeigu mažiau nei 10, brangu, jei daugiau nei 20. Bet sparčiai augančioms įmonėms gali būti pigu ir 25, O cikliškoms bendrovėms (nafta, metalų gavyba) brangu ir 7-8. Vidutinis P/E Lietuvoje apie 15-20.

P/E rodiklio reikšmė

P/E rodiklis rodo, kiek investuotojas esamu laiko momentu yra linkęs mokėti už vieną JAV dolerio įmonės pelno. Manoma, kad kuo mažesnis P/E santykis, tuo pigesnė yra įmonės akcija. Tačiau aukšta P/E reikšmė gali rodyti, kad investuotojai tikisi spartaus įmonės pelno augimo ateityje. Santykinai žemas P/E rodo, kad įmonės akcija yra pigi arba atspindi pesimistinius investuotojų lūkesčius. P/E rodiklis yra naudingas lyginant to paties sektoriaus įmones ar su sektoriaus vidutiniu P/E dydžiu. Taip pat, investuotojui pravartu žinoti, kaip istoriškai kito konkrečios įmonės P/E dydis. Vienas pagrindinių šio rodiklio trūkumų yra tas, kad jis nieko nepasako apie įmonės veiklos perspektyvą, kuri yra vienas iš svarbiausių kriterijų priimant sprendimą investuoti ar ne.
Geležies oksidas

Geležies oksidas (angl. iron oxide) – cheminis junginys, sudarytas iš geležies ir deguonies atomų. Viso žinoma 16 geležies oksidų ir oksihidroksidų.
Geležies oksidai ir oksihidroksidai plačiai paplitę gamtoje, jie svarbūs daugelyje geologinių ir biologinių procesų, juos plačiai naudojam žmonės kaip geležies rūdą, pigmentus, katalizatorius, termito sudedamąją dalį. Paprastos rūdys yra geležies (III) oksidas. Geležies oksidai plačiai naudojami kaip nebrangūs patvarūs pigmentai dažams bei spalvotiesiems betonams. Geležies oksidų pigmentai suteikia geltoną, oranžinę, raudoną, rudą ir net juodą spalvą.

Bakterinė degradacija

Kelios rūšys bakterijų (pvz., Shewanella oneidensis, Geobacter sulfurreducens, Geobacter metallireducens) medžiagų apykaitoje naudoja kietus geležies oksidus kaip galinius elektronų akceptorius, taip redukuodamos Fe(III) oksidus į Fe(II) oksidus.
Naujadvaris (Sokulkos apskritis)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pirmasis dvaras šioje vietovėje buvo pastatytas XVI a. Iš pradžių dvaras buvo vadinamas Baltuoju Dvaru (Biały Dwor) arba Naujamiesčiu (Nowy Miastecz). 1504 m. karalius Aleksandras gyvenvietėje įsteigė Šv. Jono Krikštytojo bažnyčią. 1578 m. gyvenvietei suteiktos Magdeburgo teisės. XVII a. gyvenvietėje veikė apylinkės teismas. Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo atiteko Prūsijos karalystei, o po Tilžės taikos atiteko Rusijos imperijai. 1934 m. prarado magdeburgo teises. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Džou Enlai

Biografija

Džou Enlai gimė 1898 m. kovo 5 d. rytinėje Kinijos Dziangsu provincijoje valstybės tarnautojų šeimoje. Įgijo klasikinį išsilavinimą. Paauglystės metais gyveno pas giminaičius Šanchajuje ir Mandžiūrijoje. Baigė Nankai vidurinę mokyklą, buvo aktyvus mokinys užklasinėje veikloje. Po mokyklos dvejus metus gyveno Japonijoje ir ten pirmą kartą išsamiau susipažino su marksizmu iš įtakingo japonų profesoriaus Hadžime Kavakamio. 1919 m. grįžęs į Kiniją įstojo į Nankai universitetą ir aktyviai įsitraukė į politinę veiklą: leido leidinius, įkūrė komunistinę studentų bendriją. Po metų išvyko į Prancūziją, prisidėjo prie vietos kinų studentų politinio aktyvizmo. 1922 m. įstojo į Kinijos komunistų partiją ir padėjo įsteigti jos padalinį – Kinijos jaunimo komunistų partiją Europoje. Gyveno tiek Paryžiuje, tiek Berlyne, keliavo po kitas šalis: Angliją, Belgiją.
1924 m. Džou Enlai sugrįžo į Kiniją, tapo Guangdžou mieste įsikūrusio Guomindano Huangpu karo akademijos Politikos skyriaus vadovu, palaikė Komunistų partijos bendradarbiavimą su Guomindanu. 1927 m. dalyvavo penktajame Komunistų partijos kongrese Uhane, tapo Centrinio komiteto ir politbiuro nariu, atstovavo Kiniją Kominterno kongresuose Maskvoje. 1931 m. prisijungė prie Mao Dzedongo ir Džu De Dziangsi provincijoje ir tapo viena iš lyderiaujančių figūrų, stiprinusių komunistų įtaką ir dalyvaujančių Kinijos Liaudies Respublikos įkūrime.
Po Kinijos Liaudies Respublikos įsteigimo 1949 m., Džou Enlai tapo šalies ministru pirmininku (pareigas ėjo iki mirties) bei pirmuoju užsienio reikalų ministru (iki 1958 m.) Pastarosios pareigos lėmė, kad Džou Enlai reprezentavo Kiniją užsienyje: dalyvavo Stalino laidotuvėse Maskvoje, derėjosi dėl paliaubų Korėjos karo metu, įsitraukė į Bandungo konferenciją Indonezijoje, kuri padėjo pamatus Neprisijungimo judėjimui ir kita. Nors iš pradžių atstovavo gan nuosaikią poziciją politikos klausimais, laikui bėgant tapo radikalesnis ir Didžiojo šuolio bei Kultūrinės revoliucijos laikotarpiu palaikė Mao idėjas, prisidėjo prie susidorojimo su buvusiais bendražygiais.
1969 m. devintojo partijos kongreso metu Džou Enlai buvo išrinktas partijos generaliniu sekretoriumi ir tapo trečiuoju asmeniu šalies hierarchijoje (po Mao ir po poros metų pašalinto Lin Biao). Toliau prisidėjo prie Kinijos tarptautinių santykių plėtojimo ir buvo vienas iš pagrindinių asmenų, atsakingų už Kinijos įstojimą į JTO 1971 m., Mao ir Niksono susitikimą 1972 m. bei tolimesnį Kinijos ir JAV santykių šiltėjimą, ryšių užmezgimą su daugeliu kitų užsienio valstybių.
Išsekintas įtampų Kultūrinės revoliucijos metais, Džou Enlai susirgo šlapimo pūslės vėžiu ir mirė 1976 m. sausio 8 d. sulaukęs 78 metų. Pagal paties valią buvo kremuotas, o pelenai išbarstyti visoje Kinijoje.
Tirolis

Geografija

Grafystės teritorija taip pat yra istorinis regionas Centrinėje Europoje, rytinėje Alpių dalyje, apimantis Austrijos federacinę žemę Tirolį ir Italijos autonominį regioną Trentiną-Pietų Tirolį. Jis ribojasi su Forarlbergu (vakaruose), Bavarija (šiaurėje), Zalcbugu ir Karintija (rytuose), Venetu (pietryčiuose), Lombardija (pietvakariuse).
Tirolis dalinamas į keturis subregionus: Šiaurės ir Rytų Tirolis priklauso Austrijai, o Pietų Tirolis ir Trentinas - Italijai.

Istorija

Tirolio teritorija į Romos imperijos sudėtį pateko 15 m. pr. m. e. po Druzo ir Tiberijaus žygių. Šios žemės buvo prijungtos prie Retijos provincijos. Vėliau teritorijoje įsigalėjo bavarai ir Bavarijos kunigaikštystė.
Nuo XII a. pradžios šiame aukštikalnių regione įsitvirtino Tirolio grafai, kurie stiprino savo pozicijas ir įgijo įtaką net aplinkinėms vyskypijoms, tokioms kaip Trentas ir Briksenas. 1138 m. mirus Bavarijos hercogui Henrikui X, jie tapo faktiškai nepriklausomi ir sugebėjo išlaikyti nepriklausomybę nuo Bavarijos per visą savo istoriją.
1253 m. mirus paskutiniam vietinės dinastijos grafui Albertui III, grafaitė Adelheida ištekėjo už Goricijos grafo Meinhardo, ir taip įsigalėjo Meinhardinerių dinastija, o Tirolis sudarė dinastinę uniją su Goricija.
1363 m. Tirolyje įsigalėjo Austrijos Habsburgai, ir grafystė pateko į Austrijos įtakos sferą. Tirolis buvo traktuojamas kaip dalis Išorinės Austrijos, kur valdė vietinė Habsburgų linija, kol 1665 m. visos Habsburgų žemės suvienytos po viena dinastine linija. Nuo XVIII a. vidurio Tirolis tapo Habsburgų tieiogiai valdoma žeme, o 1803 m. jam pavaldžios Trento ir Brikseno vyskupijos sekuliarizuotos ir inkorporuotos į grafystę.
1805 m. Presburgo taika Napoleonas perdavė Tirolį valdyti Bavarijos karalystei, kas grafystėje sukėlė sukilimą. Jis buvo žiauriai numalšintas 1810 m., tačiau po ketverių metų 1814 m., grįžo atgal Austrijos imperijai. 1867 m. ji tapo Cisleitanijos karūnos žeme.
1919 m. Sen Žermeno taika Tirolis buvo padalintas, o grafystė panaikinta. Pietinė jo dalis atiteko Italijos karalystei, o šiaurinė liko Austrijai.
Santuoka

Judaizmas

Judaizme vedybos laikomos idealia būsena, vyras be žmonos ar moteris be vyro laikomi esantys pradinėje būsenoje. Judaizmas tvirtina, kad judėjo gyvenimas be vedybų yra tuščias, todėl judėjas privalo vesti judėję, o judėjė – tekėti už judėjo, taip užtikrinant žydų tautos švarumą ir Judaizmo religijos tęstinumą. Judėjui dažniausiai nuotaką suranda trečiasis asmuo, profesionalus piršlys šadchan (vesti kito tikėjimo, tautos ar rasės nuotaką judėjui griežtai draudžia Tora), kuris už supiršimą gauna sutartą pinigų sumą. Porai susipažinus pas soferį, surašomas Ketubah vestuvių kontraktas, kuriame nurodomi vyro įsipareigojimus žmonai, būsima žmona susipažįsta su įsipareigojimais būsimam vyrui. Judėjų santuokoje daugiau dėmesio skiriama vyrui kaip šeimos galvai, žmona traktuojama kaip vyro pagalbininkė, taip kaip Adomo ir Ievos laikais. Po susitarimo jaunojo namuose vyksta vestuvės, į kurias būsimoji žmona turi atvykti pati (ne vyras vyksta į žmonos namus, kaip įprasta Vakaruose).
Žydų vedyboms būtinai reikalingas vestuvių hupah, simbolizuojantis namus, kuriuos judėjai statys kartu. Dvasiniame lygmenyje vestuvių hupah simbolizuoja Dievo pritarimą vestuvėms ir palaiminimą. Tačiau kiti sako, kad hupah simbolizuoja vyro apsaugą moteriai, tarsi apgaubiant ją saugumu. Įeidamas į vestuvių hupah judėjas privalo devėti jarmulką, o nuotaka visiškai uždengti veidą balta vestuvine suknele, taip pabrėžiant, kad Dievas aukščiau visko. Kristaus laikais judėjų vestuvės tęsdavosi visą savaitę su dainomis, valgiais, gėrimais bei linksmybėmis.

Krikščionybė

Krikščionių vedybos įteisinamos remiantis santuokos sakramentu visam gyvenimui. Šeimoje vyras ir moteris turi daugmaž vienodas teises, tačiau šeimos galva pagal krikščionybės tradicijas laikomas vyras. Ikivedybiniai lytiniai santykiai laikomi nuodėme, tačiau po pašventinimo bažnyčioje lytiniai santykiai tampa morališkai priimtini.
Tekliūnai

Aplinkinės gyvenvietės

Pamiškiai – 0,5 kmAsiūklė – 1 kmŽudiškės – 2,5 kmParaudondvariai – 0,5 kmRiešė – 3 kmUžugriovis – 1 km
Petras Valiukas

Petras Valiukas (1948 m. spalio 23 d. Labanore – 1993 m. spalio 13 d. Vilniuje) – policijos komisaras, buvęs antrasis Lietuvos vidaus reikalų ministras.

Biografija

1980 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.
1967–1985 m. dirbo Molėtų rajono vidaus reikalų skyriaus viršininko pavaduotoju, buvo Zarasų vidaus reikalų skyriaus viršininkas, 1985–1991 m. Marijampolės vidaus reikalų skyriaus viršininkas. 1991 m. „Aro“ rinktinės vadas. 1991 m. Kauno miesto policijos komisariato vyriausiasis komisaras. 1991–1992 m. Lietuvos vidaus reikalų ministras.
Mirė 1993 m. spalio 13 d. Santariškių klinikose, Vilniuje.
Kostas Vozbutas

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – mechanikas. UAB „Agrochemos mažmena“ vadybininkas.
Nuo 2007 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Regina, vaikai Arnas, Ieva.
Hugo William Plaw

Hugo William Plaw (1822 m. gruodžio 4 d. Mėmelyje (Klaipėdoje), Vokietija – 1884 m. Karaliaučiuje, Vokietija) – diplomatas, vienas jachtinio buriavimo pradininkų Klaipėdoje.

Biografija

Gimė britų konsulinio darbuotojo šeimoje. Tėvas Henry Robert Plaw (1786, Londonas-1864, Klaipėda) ilgus metus buvo Didžiosios Britanijos ir Hanoverio karalystės generalinis konsulas Dancige. Hugo William Plaw taip pat pasirinko diplomato kelią ir tarnavo Prancūzijos, Ispanijos ir Hanoverio karalystės konsulu Klaipėdoje. Kartu jis vertėsi didmenine medienos prekyba – užsienio rinkose parduodavo Nemunu sielininkų atplukdytus rąstus.
Buvo vedęs Mary Johanną Mason, su kuria susilaukė dvejų dukrų. Per žmoną giminiavosi su uošviu – sportinio buriavimo entuziastu Klaipėdoje Johnu Masonu. Hugo Viljamas Plaw taip pat buvo vienas jachtinio buriavimo pionierių šiame uostamiestyje.
Robertas Raimundas Išganaitis

Biografija

1984 m. baigė Kauno A. Kvedaro miškų technikumą, miškininkas, 2006 m. Vytauto Didžiojo universitete baigė ūkio aplinkotyrą, 2008 m. Lietuvos žemės ūkio universitete – ekologijos magistrantūrą.
VĮ Jurbarko miškų urėdija girininkas.
Darbo partijos Jurbarko rajono skyriaus narys. 2011–2015 m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys. 
Šokių ansamblio „Mituva“ narys. Žmona Violeta, vaikai Osvaldas, Eglė.
Prasada

Prasada (skr. प्रसाद = prasāda-, tamil. பிரசாதம்  = prasādam) – hinduizme reiškia dievybei per pūdžą aukojamą maistą, taip pat sadhui, guru ar kitam šventam žmogui paskirtą maistą. Prasadą sudaro virti ryžiai, vaisiai, saldumynai, vanduo, taip pat gėlės.
Dievybė arba šventasis simboliškai paragauja (ar pauosto) atnašaujamą maistą ir taip jį pašventina. Šitokiu dieviškuoju prisilietimu palaimintas maistas ar kitas medžiagiškas daiktas tampa prasada. Tada apeigoje dalyvaujančių atsidavusiųjų prasada išsidalijama kaip dvasiniai simbolinių vaišių atlaikai ir suvalgomi kaip švęstinis, tapatus dievybės malonei. Tokios religinės vaišės vadinamos bhoga (skr. भोग = bhoga-).
Jonas Lalas

Biografija

1950 m. baigė LSSR valstybinio dramos teatro (dab. LNDT) vaidybos studiją, iki 1993 m. šio teatro aktorius. 1949–1972 m. Vilniaus kultūros-švietimo technikumo (iki 1967 m. veikė įvairiais pavadinimais, dab. Vilniaus kolegijos Menų fakultetas) dėstytojas, 1957–1972 m. dėstė grimą. 
Domėjosi fotografija, aviacija, kolekcionavo pašto ženklus. Paskelbė prisiminimų apie rašytoją ir dramaturgą Kazį Inčiūrą, parašė pirmąjį Lietuvoje grimo vadovėlį. Palaidotas Klaipėdoje.
Saulės dėmė

Saulės dėmės – Saulės paviršiaus (fotosferos) regionai, kuriuose temperatūra yra žemesnė nei aplinkiniuose plotuose, dėl to šie regionai atrodo kaip tamsesnės dėmės. Šiuose regionuose didesnis magnetinis aktyvumas, temperatūra apie 5000 K (aplinkiniuose regionuose – apie 6000 K).
Saulės dėmės trikdo elektromagnetinį Žemės lauką, sukeldamos elektromagnetines audras. Elektromagnetiniai svyravimai išderina natūralius gyvų subjektų bioritmus, gali trikdyti radijo, televizijos, telefono ryšį.
Tadlo–Azilalio regionas

Geografija

Tadlo-Azilalio regionas yra centrinėje Vidurinio Atlaso kalnų dalyje ir Um ar-Rbija upės aukštupyje.
Plikasėkliai

Atšiauraus klimato augalai

Skurdžiuose Dzūkijos smėlynuose sumedėjusios pušies šaknys giliai įsiskverbia į dirvą. Plačiai išsikerojusi šaknų sistema ne tik aprūpina augalą vandeniu, bet kartu yra ir stipri atrama. Pušų šaknys tokios tvirtos, kad per audras dažniau lūžta kamienas negu išvirsta visas medis. Susipynusios kalninių pušų šaknys sutvirtina slenkantį smėlį.
Dėl spyglių sandaros bei juose esančių dervų pušys žaliuoja visą žiemą. Pavasarį pašildžius saulei, kai lapuočiai medžiai dar tik ruošiasi skleisti lapus, pušų spygliuose jau vyksta fotosintezė. Pušų spygliai nėra amžini, jie ant šakų išbūna 2-3 metus.
Eglės auga derlingesnėje dirvoje. Jų šaknys silpnesnės negu pušų ir išsidėsčiusios žemės paviršiuje. Eglių spygliai ant šakelių išbūna net iki 7 metų.
Maumedžių spygliai nepritaikyti šaltoms žiemoms, todėl rudenį šie medžiai juos numeta. 
Visi spygliuočiai dauginasi sėklomis. Jų sėklos, poromis išsidėsčiusios ant kankorėžių žvynelių, nieko nepadengtos. Dauginimasis sėklomis – pagrindinis požymis, skiriantis plikasėklius nuo sporinių augalų. Plikasėkliai augalai vaisiaus neturi. Kankorėžį sudaro ašis ir ją dengiantys žvyneliai. Ant žalsvų kankorėžių žvynelių susiformuoja po du dulkializdžius. Juose susidaro žiedadulkės. Žiedadulkė turi dvi pilnas oro pūsleles (jas toli nuneša vėjas). Rausvieji pušies kankorėžiai auga ant tų pačių medžių, kaip ir žalsvieji, bet jaunų šakelių viršūnėse. Ant rausvų kankorėžėlių žvynelių išsivysto po 2 sėklapradžius. Subrendusios žiedadulkės išbyra (vėjas išnešioja). Apdulkina tos žiedadulkės, kurios patenka ant sėklapradžių mikropilių. Apdulkinus, raudonųjų kankorėžių žvyneliai sandariai užsidaro ir užsiklijuoja sakais. Dulkinėse susidaro vyriškos gametos, o sėklapradžiuose – moteriškos. Apvaisinimas įvyksta užsidariusių kankorėžių sėklapradžiuose. Iš zigotos išsivysto gemalas, iš viso sėklapradžio – sėkla. Kankorėžiai sumedėja (paruduoja). Plikasėkliai sudaro organines medžiagas. Ima iš oro anglies dvideginį, išskiria deguonį. Pušys sutvirtina dirvožemį, išskiria medžiagas, kurios užmuša bakterijas, mediena – vertinga.
Dovydas Nemeravičius

Biografija

2016 m. Europos čempionate pelnė sidabro medalį keturvietės valties rungtyje (kartu su Aurimas Adomavičius, Martynas Džiaugys ir Dominykas Jančionis). Atrinktas į nacionalinę keturvietės valties komandą 2016 m. vasaros olimpinese žaidynese.
2017 m. Europos čempionas porinių keturviečių valčių klasėje. 2017 m. pasaulio čempionas su porinės keturvietės valties įgula. 2019 m. pasaulio čempionate kartu su Sauliumi Ritter užėmė 11-ą vietą ir pelnė kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Laibiškių dvaras

Istorija

Dvaras įsikūręs prie trakto Peterburgas–Varšuva, nutiesto 1830-1836 m. Dvaro istorija fragmentiškai paminėta tik istoriniuose šaltiniuose apie Leonpolio dvarą. M. K. Čiurlionio nacionaliniame muziejuje saugoma 1898 m. Stanislovo Kazimiero Kosakovskio daryta 11,4x15,7 cm dydžio dvaro fotografija.
Europride

Europride yra tarptautinis LGBT renginys kasmet rengiamas vis kitame Europos mieste. Šeimininkaujantis miestas paprastai turi nusistovėjusį gėjų pasididžiavimo renginį arba svarbią LGBT bendruomenę.
Mieste dvi savaites vyksta daug sporto ir meno renginių. Europride paprastai baigiasi savaitgalį tradiciniu Mardi Gras stiliaus pasididžiavimo paradu, gyvos muzikos koncertais, specialiomis naktimis klubuose bei AIDS aukų pagerbimu.
Kreipinys

Kreipinys – būdinga dialogo ypatybė. Jis vartojamas tada, kai norima atkreipti pašnekovo ar rūpimo asmens dėmesį. Tai specifiniai žodžiai, neinantys jokia sakinio dalimi. Kalbant kreipinių savitumas išryškėja iš sakinio intonacijos. Jie tariami pabrėžtai, kiek pakeltu balsu, paskui daroma nedidelė pauzė. Neretai kreipiniai atskleidžia mūsų jausmus, požiūrį į asmenį, daiktą ar reiškinį, į kurį kreipiamės, pvz.: Oi broleli, brolužėli, kareivėli raitužėli, nepažįsti tu seselės, pagirių raibos antelės?
Kreipiniai atskleidžia ir pašnekovų santykius. Į asmenis galime kreiptis šiltai – vardu (Vida, Staseli), oficialiau – pavarde (Kalvaiti, Petraityte, Andriukaitiene), nurodydami pareigas (mokytoja, direktoriau, pardavėja), kitus santykius (kaimyne, drauguži, keleiviai) ir pan.
Jonas Slapšinskas

Biografija

1987 m. Gomelio kooperacijos institute baigė prekybos ekonomiką.
UAB „Utenos autoservisas“ direktorius, Individualios įmonės „Saldumynas“ direktoriaus pavaduotojas, 2002–2007 m. Utenos miesto seniūnijos seniūnas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Naujosios sąjungos Utenos rajono skyriaus narys.
2000–2003 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Loreta, vaikai Sandra, Andrius.
Oplandas

Geografija

Apskrities paviršius kalnuotas, čia stūkso aukščiausi šalies kalnai – Galhiopigenas (2469 m) ir Glitertindas (2465 m). Gausu ežerų (dalis Mjosos ežero, Ransfjordenas ir kt.). Teka Gudbransdalslogenas, Begna.
Palenos provincija

Geografija

Provincija ribojasi su Ljankihuės provincija šiaurėje, Argentina rytuose, Aiseno provincija (Aiseno regionas) pietuose. Iš vakarų skalauja Korkovado įlanka, skirianti nuo Čilojės provincijos.
Paviršius daugiausia kalnuotas, iškilę Patagonijos Andai. Stūkso veikiantis Čaiteno ugnikalnis. Gausu upių (Palena, Futaleufu, Jelčas, Voduadahujė) ir ežerų (Jelčas, Palena, Espolonas, Trebolis). Įsteigti Hornopireno ir Korkovado nacionaliniai parkai, privatus Pumalino parkas.
Miuonas

Miuonų šaltiniai

Miuonui sukurti reikia net 105 MeV energijos taigi jie negali susidaryti nei įprastinio radioaktyvaus skilimo, nei branduoliniuose reaktoriuose ir ginkluose vykstančių branduolinių virsmų metu. Susiliejant kai kuriems branduoliams išsiskirtų pakankamai energijos, tačiau miuonai visgi nesusidaro. Tačiau Žemėje daugybę miuonų nuolat sukuria kosminiai spinduliai, daugiausia susidedantys iš protonų, daugelis iš kurių atvyksta iš gilaus kosmoso ir turi labai dideles energijas. Jiems susiduriant su Žemės atomu, susidaro pionai kurie greitai (nulėkę vos kelis metrus) skyla į miuonus. Dėl didelės masės miuonai labai skvarbūs - jie pralekia atmosferą ir aptinkami net kelių šimtų metrų gylyje po žeme. Jei nebūtų reliatyvistinių efektų, miuonai suskiltų nulėkę apie 0.66 km, tačiau jie įveikia daug didesnius atstumus nes dideliu greičiu skriejančiam miuonui laikas bėga lėčiau.
Per minutę kiekvieną Žemės paviršius kvadratinį metrą pasiekia apie 10,000 miuonų.

Miuoninis atomas

Neigiamai įkrautas miuonas gali saveikauti su atomo branduoliu panašiai kaip elektronas, suformuodamas trumpaamžį atomą. Dėl didelės masės miuonas būna daug arčiau branduolio nei elektronai.
Teigiamai įkrautas miuonas (antimiuonas) gali saveikauti su elektronu, suformuodamas trumpaamžį atomą, kuriame miuonas elgiasi kaip branduolys. Tokia medžiaga vadinama miuonumu. Ji labai lengva (miuonas devynis kartus lengvesnis už protoną), tačiau atomų matmenys ir cheminės savybės artimos vandeniliui. Cheminėse formulėse šis atomas žymimas ženklu Mu . Miuono gyvavimo laiko pakanka suformuoti paprastiems cheminiams junginiams, tokiems kaip miuonumo chloridas (MuCl) ar natrio muonidas (NaMu)
Greit Jarmutas

Istorija

Netoli dabartinio miesto senovėje stovėjo romėnų tvirtovė Gariannonum. Vėliau miestas tapo svarbiu žvejybos uostu bei laivyno baze.