google/wiki40b huggingface dataset:
Burkina Fasas

Gamta

Šiaurinė Burkina Faso dalis yra Sahelio gamtiniame regione, kur vyrauja skurdžios, sausringos savanos. Likusioje šalies dalyje plyti aukštažolės savanos, su retmiškiais ir krūmynais. Miškingumas 2010 m. FAO duomenimis siekia 21 %, tačiau sparčiai mažėja. Apie 10 % šalies teritorijos saugoma nacionaliniuose parkuose ir rezervatuose, Burkina Faso teritorijoje yra dalis W nacionalinio parko (pasaulio paveldo objektas).
Šalyje aptinkama apie 1515 vabzdžių, 118 žuvų, 128 žinduolių, 477 paukščių, 60 roplių, 1407 augalų rūšys. Iš didžiųjų gyvūnų Burkina Fase aptinkami drambliai, begemotai, buivolai, liūtai, leopardai, trys krokodilų rūšys.
Pasaulio aplinkos fondo duomenimis, Burkina Faso biologinė įvairovė susitelkusi beveik vien tik šalies saugomose teritorijose. Už jų ribų laukinė gamta yra stipriai sunykusi dėl žemės ūkio plėtros, medžioklės, miškų kirtimo. Manoma, kad Burkina Fase nėra išlikę anksčiau čia buvusių gepardų, žirafų, oriksų ir kitų rūšių gyvūnų.

Religija

Tikslių duomenų apie pasiskirstymą pagal religijas nėra. Pasak paskutinio (1996 m.) surašymo, 60 % gyventojų praktikuoja islamą. Didžioji dalis šalies musulmonų yra sunitai, bet yra ir nemažai šiitų. Taip pat, pasak valdžios apskaičiavimų, 24 % populiacijos praktikuoja vietines tradicines religijas, 17 % yra Romos katalikai ir 3 % yra įvairių pakraipų protestantai. Anot CŽV faktų knygos, musulmonai sudaro 50 % populiacijos, vietinių religijų atstovai – 40 %, o krikščionys – 10 %. Musulmonai yra susikoncentravę šalies pakraščiuose, o daugelis krikščionių gyvena centrinėje šalies dalyje. Vietinės religijos labiau paplitusios kaimuose.
Populiari Burkina Faso patarlė teigia, kad „50 % yra musulmonai, 50 % yra krikščionys ir 100 % yra animistai“. Tai rodo, kad net musulmonai ir krikščionys Burkina Fase vertina ir dažniausiai bent truputį praktikuoja senuosius animistinius ritualus. Ateistų šalyje praktiškai nėra.
Jeju United FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1982 m.
Vikinomika

Sąvoka

Wiki havajiečių kalboje reiškia greitas. Ši sąvoka internete naudojama kaip greito bendradarbiavimo sinonimas.
Lietuviai rado konceptualų analogą – spiečius: spietinis verslas, spietinis ūkis, spietinė ekonomika ir t. t.

Istorija

Vienas pirmųjų vikinomikos sąvoką pradėjo naudoti bei vikinomikos koncepciją pagrindė Don Tapscott (g. 1947 m.) ir Anthony D. Williams, 2006 m. išleidę knygą „Vikinomika – kaip masinis bendradarbiavimas viską keičia“ (angl. Wikinomics – How Mass Collaboration Changes Everything), kurią savaitraštis „The Economist“ ir dienraštis „The Financial Times“ paskelbė metų knyga. Pasak „Times“, vikinomika – naujoji jėga, kuri suburia žmones kartu ir apjungia juos į milžiniškas kolektyvines „smegenis“. Vikinomikai formuotis padėjo sėkmingas tarptautinis laisvosios interneto enciklopedijos projektas Vikipedija, prie kurios kūrimo gali prisidėti kiekvienas.

Pavyzdžiai

Remiantis Vikinomika buvo pradėta kurti (ir šiuo metu toliau plėtojama) Vikipedija, operacinė sistema „Linux“, „Apache“ serverių sistema, „MySpace“, „YouTube“, „Goldcorp“, Intelliviki, apskritai visa tinklaraštija („blogosfera“), kiti mažiau žinomi projektai, paremti „Open source“, atvirojo kodo principais, kuomet kūrinį, produktą gali ne tik kurti, bet ir nemokamai naudoti, jį tobulinti visi to norintys. Nors Vikinomika pradžioje buvo siejama su IT sritimi, kompiuterinių programų kūrimu ir internetu, tačiau dabar vikinominiai principai sėkmingai taikomi mokslo srityje (pvz., moksliniam bendradarbiavimui), gamyboje (pvz., chemijos pramonėje, šampūnų gamybai) ar švietimo srityje (kuriant vadovėlius, kitas mokymo priemones).

Vikinomika Lietuvoje

Vikinomika Lietuvoje kaip masinio bendradarbiavimo bei saviorganizacijos pavyzdys pasireiškė žiniatinklyje kai 2003 m. vasarį buvo pradėtas kurti laisvosios enciklopedijos Vikipedijos projektas lietuvių kalba.
Lietuviškame TED projekte 2008 m. vasarą buvo ruošiamas vikinomikai analogiškas atviro masinio bendradarbiavimo modelis; TED forume veikia speciali skiltis – „Bendradarbiavimo augimas“ (angl. Rise of collaboration). Vikinominius projektus plėtoja arba šioje srityje dirba tokios organizacijos kaip „Terra Media„, Žinių Ekonomikos Forumas, „Aristera Dexia“, Laisvasis universitetas (LUNI), „VRS Group" ir kt.
Vikinomika kaip veiklos modelis pirmą kartą viešai Lietuvoje buvo pristatytas 2009 m. sausio 29 d. LR Vyriausybės forume „Dialogas su Lietuva„.
Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija

Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija, LSLDP – viena iš besikuriančios Lietuvos demokratinės politinės sistemos politinių organizacijų.

Istorija

Partiją įkūrė 1917 m. lapkričio 16-19 d. Voroneže nuo Lietuvos socialistų liaudininkų sąjungos atsiskyrę dešinieji socialistai Felicija Bortkevičienė, Feliksas Kaupas, Povilas Matulionis, Albinas Rimka, Mykolas Sleževičius ir kiti. Partijos atstovai aktyviai dirbo Vyriausioje lietuvių taryboje, todėl bolševikinė valdžia 1918 m. balandžio 19 d. uždraudė tarybą ir partiją, jos vadovai suimti ir vasarą ištremti į Lietuvą.
1918 m. gruodžio 3 – 4 d. Kaune įvykusioje konferencijoje iškelta žemės reformos idėja, kurią pradėta įgyvendinti partijos pirmininkui M. Šleževičiui, bei K. Griniui vadovaujant koaliciniams ministrų kabinetams.
Pagrindines partijos programines nuostatas išdėstė M. Šleževičius: „Visa Lietuvos žemė turi būti pripažinta visų Lietuvos gyventojų turtu. Žemės ir girių priežiūra ir jų valdymo bei naudojimo tvarkymas turi būti pavesta vietos bendruomenėms, valsčiams, apskričiams. Atskiriems žmonėms ir pirkti, ir parduoti žemė turi būti uždrausta. Žemė teduodama tik nuomon ir tik tolei, kol nuomojantis pats ją dirba. " Partijos įstatai įregistruoti 1919 m. lapkričio 8 d., programa patvirtinta 1920 m. sausio 6 d. Leido laikraščius „Saulėtekis“ (1919 m.) ir „Darbas“ (1919–1920 m.).
Steigiamajame Seime turėjo 9 atstovus iš 112, I Seime – 6 iš 78. LSLDP atstovai dalyvavo 1919 m. rugpjūčio 1 – 10 d. II Internacionalo konferencijoje Liucernoje ir 1920 m. liepos 31 – rugpjūčio 5 d. Ženevoje vykusiame II Internacionalo kongrese, kuriame Lietuvai buvo skirtos 4 vietos. 1922 m. balsavo prieš II Internacionalo susijungimą su Vienos Internacionalu ir šio veikloje nebedalyvavo.
1922 m. gruodžio 4-6 d. vykusiame bendrame suvažiavime LSLDP su Lietuvos valstiečių sąjunga įkūrė Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungą.
Lietuvos psichologijos studentų asociacija

Lietuvos psichologijos studentų asociacija (LiPSA) - akademinio jaunimo organizacija, vienijanti VU, MRU, VDU, VPU ir KU, kitus psichologijos studentus, suteikianti galimybę jiems bendrauti, bendradarbiauti ir tobulėti, semtis bei dalintis patirtimi; nevyriausybinė organizacija. EFPSA (European Federation of Psychology Student Associations) narė.
Adresas: Universiteto g. 9/1–022, LT-01513 Vilnius.

Renginiai

Kiekvieną savaitę padaliniuose, kurie yra įsikūrę Vilniaus, Mykolo Romerio, Vilniaus pedagoginio, Klaipėdos ir Vytauto Didžiojo universitetuose, organizuojami įvairūs psichologiniai praktiniai, patyriminiai užsiėmimai, seminarai, paskaitos, mokymai, kuriuos veda profesionalūs lektoriai, universitetų dėstytojai ir, žinoma, patys LiPSA nariai. Vyksta filmų peržiūros, kviečiami į svečius žymūs Lietuvos psichologai, vedamos terapijos, organizuojamos įvairios diskusijos, vykdomos ekskursijos į psichologų darbo vietas ar tiesiog prasmingai leidžiamas laikas psichologijos studentų kompanijoje (ir ne tik).
Kasmetiniai renginiai: Nacionalinis Kongresas, Vasaros stovykla, Psichologų dienos (PsiDi), KARTU.
LiPSA renginiai yra atviri visuomenei (į renginius gali ateiti bet kas, kam įdomu tai, ką veikia šios organizacijos nariai).
Spagečiai

Spagečiai (it. Spaghetti) – ilgi ir ploni makaronai, ypač paplitę Europoje. Pavadinimas italų kalba pažodžiui reiškia siauros juostelės.
Yra populiari, tačiau neteisinga legenda, kad spagečius į Italiją iš Kinijos atvežė Markas Polas.
Spagečiai, kaip labai populiarus valgis, dažnai minimi populiariojoje literatūroje. Vienas garsiausių atvejų yra 1957 metų BBC balandžio pirmosios pokštas, kad tais metais makaronai ypač gerai užderėjo, nes beveik nebuvo vabalo-kenkėjo makaroninio straubliuko. Žmonės po to ėmė skambinti į redakciją klausdami, kaip reikia auginti spagečius.

Vartojimas

Spagečiai paprastai parduodami džiovinti, o ruošiant maistui, verdami pasūdytame vandenyje, kol suminkštėja. Kaip pirmasis patiekalas dažnai patiekiami su pomidorų padažu, sūriu. Tai vienas iš žinomiausių itališkos virtuvės patiekalų. Kartais, kaip ir kiti makaronai, jie naudojami vietoje garnyro.
Europoje ir JAV spagečiai dažniausiai valgomi su šaukštu ir šakute. Daugumoje kitų kultūrų – tik su šakute, o rytų šalyse – lazdelėmis. Valgant šaukštu ir šakute, makaronai apvyniojami aplink šakutę, ją sukant. Šaukštas skirtas prilaikymui, į jį atremiama šakutė. Italijoje bei kai kur kitur panašiai apvyniojama ir valgant vien šakute.
CA Spora Luxembourg

Istorija

Įkurtas 1909 m. Daugkartinis šalies čempionas. Išformuotas 2005 m.
Eurovizijos dainų konkursas 1958

Dalyvaujančios šalys

Švedija, kuri vėliau tapo viena sėkmingiausių konkurse, debiutavo šiais metais. Jungtinė Karalystė nusprendė pasitraukti iš konkurso.
Pasibaigus konkursui, Italijos atstovo Domenico Modugno daina „Nel Blu Dipinto Di Blu“ (labiau žinoma kaip „Volare“) tapo pasauliniu hitu. Per pirmuosius Grammy apdovanojimus, kurie vyko 1959 m. gegužės 4 d. Holivudo „Beverly Hilton“ viešbutyje, „Nel Blu Dipinto Di Blu“ gavo du apdovanojimus – metų dainos ir metų plokštelės. Kūrinys taip pat pasiekė 1 vietą US-American Billboard Charts, todėl jis laikomas iki šiol viena iš sėkmingiausių „Eurovizijos“ dainų konkurso istorijoje. Daina taip pat buvo išrinkta antru geriausiu Eurovizijos kūriniu 2005 m. vykusiame Eurovizijos jubiliejiniame koncerte „Congratulations“.
Pabradės Švč. Mergelės Marijos Šeimų karalienės bažnyčia

Istorija

Iki šiol Pabradės katalikai meldėsi nedidelėje buvusioje stačiatikių neobizantinio stiliaus cerkvėje, 1927 m. įrengtoje Šv. Juozapato bažnyčioje. Ji buvo Pavoverės parapijos filija. 1990 m. Pabradėje buvo įsteigta parapija. Plečiantis miesteliui, buvo nuspręsta gyventojams patogesnėje vietoje pastatyti naują, erdvesnę bažnyčią. 2007 m. ją pastačius, senąjį Šv. Juozapato bažnyčios pastatą (Bažnyčios g. 22) katalikų parapija arkivyskupijos sprendimu perdavė vietos stačiatikių bendruomenės reikmėms. Jis 2009 m. pašventintas kaip Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė.
Naujoji Pabradės bažnyčia pradėta statyti 2006 m. vasarą. 2006 m. spalio 15 d. kardinolas Audrys Bačkis pašventino statomos bažnyčios pamatus. Kardinolas naujai pastatytą bažnyčią šventino 2007 m. lapkričio 4 d. jai suteiktas Švč. Mergelės Marijos, Šeimų karalienės tiulas. Šv. Mišias kartu su kardinolu A. Bačkiu koncelebravo Vilniaus arkivyskupo augziliaras vyskupas Juozas Tunaitis, parapijos klebonas Jan Černiavski, anksčiau čia klebonavę kunigai Valentinas Šiuša, Valdemar Ulčukevič bei iš kitų parapijų atvykę kunigai Viktoras Bogdevičius, Eduardas Kirstukas, Pavel Paliul, Vidas Smagurauskas, Vilniaus šv. Juozapo kunigų seminarijos rektorius Robertas Šalaševičius, Valentinas Virvičius.

Architektūra

Bažnyčia pastatyta kartu su parapijos namais, kad būtų kur burtis vietinei bendruomenei, bendrauti, ruoštis sakramentams, liturginėms šventėms. Pabradės bažnyčios ir parapijos namų architektai Marius Šaliamoras (projekto vadovas), Juras Balkevičius (projekto archit. dalies vadovas), Artūras Burba, projektuotojas UAB „Numas“, konstruktorius Viktoras Ražaitis. Projektą įgyvendino statybų bendrovė „Naresta“.
Bažnyčia stūkso ant kalvos, jos pastatas šiuolaikiškas, forma metaforiška. Išgaubtos išorinės pastato sienos siejamos su krikščioniška simbolika. Šventovė projektuota kaip laivas, kurio pirmagalį, iškylantį šiaurės rytuose, vainikuoja kryžius. Toks panašumas nėra atsitiktinis, nes ir pagrindinė bažnyčios erdvė vadinama nava (lot. navis, 'laivas'), o iš Senojo Testamento žinomas Nojaus laivas. Pasak projekto autorių, pastate galima įžiūrėti ir žuvies simbolį, pirmųjų krikščionių naudotą kaip vieną slaptųjų ženklų, reiškiančių akrostichą Ichthys (gr. ἰχθυς, ichthys, 'žuvis'), sudarytą iš teologinių sąvokų Iesos CHristos THeou HYios Soter (liet. Jėzus Kristus, Dievo Sūnus, Gelbėtojas) pirmųjų raidžių.
Bažnyčios pastato aukštis 29 m, plotas 629 m², parapijos namų plotas 490 m².
Kripta

Kripta (gr. Krypta) – šventovės apačioje (po choru) esanti erdvė, patalpa. Anksčiau čia buvo laidojami šventieji, kankiniai, vėliau – nusipelnę šventovei asmenys (vyskupai, fundatoriai).
Šiuo metu kripta taip pat gali būti vadinama koplyčia, esanti šventovės apačioje, rūsyje; tenai esančios patalpos, tinkamos susibūrimui, maldai.
Belvederis

Aplinkinės gyvenvietės

Klausučiai - 3 km
Seredžius – 1 km

Pavadinimo kilmė

Iki pastatant XIX a. dvaro rūmus gyvenvietė buvo žinoma kaip Padubysys. Dėl gražaus kraštovaizdžio, atsiveriančio nuo dvaro, kaimas pavadintas Belvederiu (it. belvedere – „gražus vaizdas, reginys“).
Emanuelis Filibertas

Biografija

Savojos hercogo Karolio III ir Beatrisės Portugalės sūnus.

Santuoka ir vaikai

Po Kato–Kambrezijos taikos 1559 metais Emanuelis Filibertas vedė Prancūzijos karaliaus Henriko II seserį Margaritą de Valua.
Santuokoje gimė vienintelis sūnus – Karolis Emanuelis, busimasis Savojos hercogas Karolis Emanuilas I.
Šerida

Šerida arba Aja – šviesos deivė Mesopotamijos mitologijoje. Šumerų kalba deivė buvo vadinama Šerida, o akadų – Aja. Deivės sutuoktinis – saulės dievas Utu (Šamašas).

Funkcijos

Daugiausia tai buvo astralinė dievybė, taip pat sieta su vaisingumu ir kūniška meile. Šios funkcijos atsispindi deivės epitetuose. Žinomas jos epitetas šumerų kalba „dangiškoji šviesa“ (ᵈsud-aga₂ =nur šamê) bei epitetai akadų kalba – „nuotaka“ (kallatum) ir „viešpatė, kurią puošia geidulingumas“ (be-let-ulsazu unat). Senosios Babilonijos karalystės laikotarpio administraciniuose dokumentuose, aptiktuose greta Siparo, Aja, kaip ir jos sutuoktinis Šamašas, siejama su teisingumu.
Minima Gilgamešo epe. Trečiojoje babilonietiškosios šio epo versijos lentelėje ji įvardijama „puikiąja nuotaka“. Pasakojama, kad Gilgamešo motina Ninsunė dėl sūnaus troškimo leistis į nuotykius kaltina saulės dievą Šamašą. Užsilipusi ant šventyklos stogo ji prašo Ają, kad ši maldautų savo vyro Šamašo saugoti Gilgamešą kelionėje, ypač naktį, kai saulės dievas Šamašas negalįs jo matyti.
Šerida taip pat minima šumerų kūrinyje „Nanos-Sino kelionė į Nipūrą“ (datuojamas apie 1800 m. pr. m. e.), kur siejama su Larsos miestu. Šiame pasakojime Šerida yra viena iš keleto deivių, bandančių suvilioti Naną-Siną, kuris valtimi keliauja į Enlilio šventyklą Nipūre. Jam plaukiant pro Larsą, Šerida bando Naną-Siną įtikinti būtent čia palikti vertingą valtimi gabenamą krovinį. Vis dėlto jai to padaryti nepavyksta.

Kultas

Svarbūs deivės kulto centrai buvo Siparas ir Larsa, kur ji garbinta drauge su sutuoktiniu Šamašu šio dievo E-babbar („baltasis namas“) šventyklose.
Žinios apie Šeridos kultą siekia ankstyvąjį dinastinį laikotarpį. Akadiškasis deivės vardas Aja kaip asmenvardžių dėmuo aptinkamas nuo Trečiosios Ūro dinastijos laikų. Deivės kultas didelę svarbą buvo įgavęs Senosios Babilonijos karalystės laikotarpiu. Šiuo laikotarpiu Sipare vardas Aja buvo dažnas vergių, priklausiusių žynėms (nadītu), asmenvardžių dėmuo. Minima ir įvairiuose I tūkst. pr. m. e. įrašuose (iš Asirijos, Achemenidų bei Seleukidų imperijų laikotarpių), kaip antai babilonietiškojoje Gilgamešo epo versijoje, ritualiniuose naujųjų metų tekstuose, taip pat ritualiniame tekste (datuojamas Seleukidų imperijos laikais), skirtame nukreipti grėsmingą blogį (namburbû). Ajos kulto reikšmė vėl išaugo Naujosios Babilonijos karalystės laikais. Šiuo laikotarpiu karalius Nabonidas (valdė 556–539 m. pr. m. e.) atstatė Šamašo E-babbar šventyklą Sipare. Senosios ir Naujosios Babilonijos karalysčių laikais daugiausia buvo garbinama kaip deivė, galinti užtarti sutuoktiniui Šamašui.
Deivė pavaizduota drauge su vyru Šamašu ant Senosios Babilonijos karalystės laikotarpiu datuojamų cilindrinių anstpaudų (abi dievybes galima nustatyti pagal gretimus įrašus).
Renzo Piano

Biografija

Renzo Piano gimė Genujoje, kur gyvena ir dirba iki šiol. Mokėsi Politecnico di Milano mokykloje, nuo 1965 iki 1970 m. dirbo su garsiu estų kilmės amerikiečių architektu Louis Kahn, nuo 1971 iki 1977 m. bendrai dirbo su britų architektu Richard Rogers, žinomiausias jų bendras projektas yra Centre Georges Pompidou Paryžiuje (1977 m.). Piano ilgą laiką bendradarbiavo su žymiu inžinieriumi Peter Rice.
Užnuodyto medžio vaisiai

Užnuodyto medžio vaisiai (angl. Fruit of the poisonous tree) - JAV baudžiamojo proceso teisės doktrina įrodymų neleistinumo srityje; metafora (autorius - teisėjas Felix Frankfurter, JAV Aukščiausiasis Teismas). Suformuluota baudžiamojoje byloje Frank C. Nardone v. JAV. Doktrinos esmė yra ta, jog netgi leistinais būdais gauti įkalčiai negali būti JAV teismuose pripažįstami kaip įrodymai, jei informacija, kuria remiantis, veikos įkalčiai buvo surasti, buvo gauta neleistinais būdais. Pvz., policija neleistinai pasiklauso įtariamojo telefoninių pokalbių ir iš jų sužino apie kitą nusikaltimą, į kurio vietą nuvažiavę randa aiškių įtariamojo kaltės įrodymų. JAV tokie įrodymai teisme nebūtų pripažinti įrodymais, nes jie nuo pat pradžių nebuvo gauti leistinais būdais. Remiantis doktrina, užnuodyto medžio visi vaisiai be tolesnių svarstymų yra užnuodyti.

Doktrinos taikymas Lietuvoje

Užnuodyto medžio vaisiaus doktrina Lietuvos teismuose nėra žinoma, taigi, ir netaikoma. Iš neleistinos informacijos gauti leistini įrodymai Lietuvoje gali būti pripažinti tinkamais. Dėl neleistino informacijos gavimo pareigūnams kiltų teisinė atsakomybė, tačiau įrodymų pripažinimo tinkamais tai įtakos neturėtų. Tokia situacija Lietuvoje yra galima dėl materialinio teisingumo kaip baudžiamojo proceso tikslo Lietuvoje. Užnuodyto medžio vaisių doktrina Lietuvos teismuose nepripažinimas, jos ignoravimas netiesiogiai skatina neleistinais būdais rinkti įrodymus, pažeidinėti žmogaus teises.
Sondra Locke

Biografija

Sandra gimė Tenesio valstijoje, jos tėvams dar anksčiau išsiskyrus, baigė mokyklą ir nesėkmingai mėgino studijuoti universitete. Metusi mokslus, ji dirbo Našvilio televizijos kanale WSM-TV ir modeliu laikraščio „The Tenessian“ mados puslapiui. Būdama maždaug 20-ies, ji pakeitė savo vardo tarimą į „Sondra“, nes nenorėjo skambesio, panašaus į „Sandy“.
1967 m. Sondra laimėjo talentų paieškos konkursą vaidmeniui filme „The Heart Is a Lonely Hunter“, kuriame taip pat vaidino Alan Arkin. Filmas ir jos vaidyba sulaukė didelio dėmesio, o pradedančioji aktorė netgi buvo nominuota Oskarui (šį laimėjo Ruth Gordon). Tais pačiais metais Sondra ištekėjo už mokyklos laikų draugo skulptoriaus Gordono Andersono. Pastarasis buvo gėjus ir Sondra apie tai žinojo. Savo autobiografijoje ji teigė, kad tarp jų nebuvo jokių seksualinių santykių ir vėliau, pasukus skirtingais keliais, jiedu liko gerais draugais ir oficialiai neišsiskyrė.
1976 m. Sondra nusifilmavo vesterne „The Outlaw Josey Wales“ ir užmezgė artimus ryšius su pagrindinio vaidmens atlikėju Clint Eastwood, vėliau 14 metų buvusiu jos gyvenimo partneriu. Per tą laikotarpį jie kartu vaidino keliuose filmuose, o Eastwoodas prodiusavo 2 jos režisuotus filmus. 1990 m. jie išsiskyrė – Sondra padavė Eastwoodą į teismą reikalaudama 1,3 mln. dolerių kompensacijos, taip pat tvirtindama, kad per tuos metus buvo priversta 2 kartus darytis abortą. Be to, per paskutiniuosius 3 jų bendro gyvenimo metus Eastwoodas susilaukė 2 vaikų su kita moterimi, stiuardese Jacelyn Reeves.
1999 m. Sondra faktiškai pasitraukė iš kino, spėjusi dar režisuoti 4 juostas.
Leptis Magna

Istorija

Leptis Magna buvo didžiausias Tripolitanijos miestas, įkurtas – X a. pr. m. e. finikiečių iš Tyro ar Sidono kaip prekybinis uostas, VI – III a. pr. m. e. priklausė Kartaginai. IV a. pr. m. e. Kartaginai tapus viena galingiausių Viduržemio jūros regiono valstybių Leptis Magna išaugo. II pūnų karo pabaigoje 202 m. pr. m. e. atiteko Senovės Romos sąjungininkui Numidijos karaliui Masinisai, bet faktiškai buvo savarankiškas miestas. Po 146 m. pr. m. e. III pūnų karo – Romai. 23 m. pr. m. e. tapo Prokonsulinės Afrikos provincijos dalimi. Valdant imperatoriui Trajanui tapo kolonija.
Suklestėjo Severų dinastijos laikais (193–235 m.); mieste gimęs imperatorius Septimijus Severas atleido miestiečius nuo turto mokesčių. IV a. Leptis Magną puldinėjo dykumų gentys, 439 m. nukariavo vandalai, 523 m. užėmė berberai, 642 m. sugriovė arabai. VIII a. miestas apleistas, ilgainiui jį užpustė smėlis.

Tyrimai

1920 m. Leptis Magną pradėjo kasinėti italų ir Libijos Antikinio palikimo tarnybos archeologai, nuo 1994 m. vykdomi kompleksiniai tyrimai. Tirtas I a. amfiteatro, 410 m ilgio kolonados, vedančios į uostą (193–207 m.), Severo arba triumfo arkos (apie 203 m.), Septimijaus Severo forumo, II a. šventyklų, vad. Adriano pirčių, nimfėjo, tetrapilono, spalvota mozaika puoštų gyvenamųjų namų ir aikščių liekanos, 460 m ilgio stadionas. Rasta daug skulptūrų. Yra išlikę daug romėniškojo laikotarpio statinių griuvėsių, kurie užima 4 ha plotą. Dauguma pastatų statyti Septimijaus Severo laikais. Radinius saugo Leptis Magnos muziejus. Nuo 1982 m. Pasaulio paveldo paminklas, gausiai lankomas turistų.
AutoLISP

AutoLISP yra Lisp programavimo kalbos dialektas sukurtas specialiai automatizuoto projektavimo sistemai AutoCAD. AutoCAD LT versijos sudėtyje nėra nei aplikacijų programavimo sąsaja nei interpretatorius, kad vykdyti AutoLISP kodą, išskyrus tokius įskiepius kaip „LT-Extender“.

Kodo pavyzdys

; example of macro without command-line interface exposed

(defun hello_world ()
  (alert "Hello World!"))


; example of macro with command-line interface exposed

(defun c:hello_world ()
  (alert "Hello World!")
  (princ))

; example of LISP's flexible condition handling

(cond
  ((= a b) (princ "\n(a) and (b) are equal"))
  ((and (= (type a) 'INT) (= (type b) 'INT)) 
    (princ (strcat "\n(a)+(b)=" (itoa (+ a b)))))
  ((and (= (type a) 'STR) (= (type b) 'STR))
    (princ (strcat "\n(a)+(b)=" a b)))
  ((and (listp a) (= (type b) 'SUBR))
    (mapcar '(lambda (x) (princ (b x))) a)))

Istorija

AutoLISP išsivystė iš ankstyvos XLISP programavimo kalbos versijos, kurią sukūrė David Betz. Kalba buvo įdiegta į AutoCAD versiją 2.18 (1986 m. sausis) ir vystėsi iki AutoCAD Release 13 versijos (1995 m. vasaris). Po to Autodesk kompanija nutraukė vystymą. Tačiau AutiLISP naujiems naudotojams ir toliau išlieka pritaikymo kalba.
Žadeikių apylinkė (Klaipėda)

Istorija

Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Antkopčio apylinkės.
FK Arsenal Kiïv

Istorija

Klubo ištakios siekia 1925 m. liepos 14 d. Šis darinys buvo išformuotas 1964 m.
Atkurtas 2001 m. gegužės 18 d. Klubas įkurtas perimant pagrindinę CSKA Kiiv klubo komandą. Šis darinys išformuotas 2013 m. spalio 29 d.
Vėl atkurtas 2014 m. balandžio mėn. 
2017/2018 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į Premjer lygą. 
2018/19 m. Premjer lygoje liko paskutinėje 12 vietoje ir iškrito iš elito diviziono. Vėliau pranešta, kad komanda išformuojama.