google/wiki40b huggingface dataset:
Turn Back (albumas)

Kūrimas ir pardavimai

Turn Back buvo įrašinėjamas kartu su garso inžinieriumi Geoff Workman, kuris taip pat dirbo britų roko grupei „Queen“, „The Cars“, „Journey“ ir „Foreigner“. Šiuo albumu Toto siekė tapti "arenos roko grupe" bei išgauti sunkesnio roko garsą. Toto gitaristas Steve Lukather padėkojo G. Workman'ui suteikęs albumui naują ir visiškai kitokį skambesį.Albumui pavyko sukurti pirmąjį hitą Japonijoje „Goodbye Elenore“, tačiau JAV daina nepelnė jokių gerų rezultatų, neskaitant to, kad ten buvo šiek tiek leidžiama radijuje. Pažymėtina tai, kad šiam albumui gitaristas Steve Lukather'is pirmą kartą parašo dainą, pavadinimu „Live for Today“. Nepaisant grupės užtikrintumo, Billboard 200 sąraše albumas nesugebėjo užkopti aukščiau 41-os vietos. Lukather'is tokią nesėkmę aiškina tuo, kad kiti grupės nariai atsisakė panaudoti vaizdo medžiagos įrašytoms dainoms, vietoj to tiesiog sukurdami dainai „Goodbye Elenore“ koncerto imitacijos vaizdo klipą, kuris net nebuvo rodomas per MTV. Toto niekada negrojo šio albumo dainų savo koncertuose.
Šitokia komercinė nesėkmė privertė „Columbia Records“ grupę pastatyti į nepavydėtiną situaciją – kompanija įspėjo, kad nutrauks kontraktą, jei Toto nesugebės išleisti hitų savo kitam albumui. Prasta padėtis buvo ištaisyta, kuomet 1982 m. grupė išleido savo kone sėkmingiausią albumą „Toto IV“.
Šiukščių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, supamoje žemų pievų. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 39x21 m dydžio, iki 1 m iškiliu viduriu. Joje rasta akmeninių kirvių. Jos pietiniame krašte supiltas 0,8 m aukščio, 19 m pločio pylimas, už kurio iškastas 17 m pločio, 0,5 m gylio griovys. Šlaitai vidutinio statumo, 8-10 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 14500 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Gasių piliakalnis 12 kmVencavų piliakalnis 5 kmDegučių piliakalnis 2 kmZokorių piliakalnis 3 kmVitkūnų piliakalnis 22 kmGalminių piliakalnis 1 kmKiemionių piliakalnis 5,5 kmSalako piliakalnis 10 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Diferencialinė pavara

Diferencialinė pavara (arba diferencialas) – pavara, tolygiai paskirstanti sukamąją jėgą abiem automobilio (ar kitos transporto priemonės) ratams, net jei jie sukasi nevienodu greičiu.
Šis mechanizmas reikalingas automobiliui darant posūkį, kai vienas posūkio krypties pusėje esantis ratas juda lėčiau. Be jo ratai ima praslysti, genda padangos ir gadinami keliai. Keturis varomus ratus turintiems automobiliams paprastai reikalingas ir papildomas diferencialas sukimo jėgai tarp priekinės ir galinės ašių paskirstyti (nebent viena ašis būtų perjungiama kaip varomoji tik važiuojant bekele).
Diferencialą paprastai sudaro keletas kombinuotų kūginių pavarų. Iliustracijoje parodytame diferenciale, variklis suka didįjį (mėlyną) dantratį su prie jo pritvirtinta stačiakampe dėže. Kairiojo (raudonas) ir dešiniojo (geltonas) rato varomieji dantračiai šios dėžės atžvilgiu gali suktis laisvai. Žaliasis dantratis paskirsto sukamąją jėgą. Jis irgi dėžės atžvilgiu gali suktis laisvai.
Jei abu ratai sukasi tuo pačiu greičiu, jiems teikiama vienoda jėga ir paskirstantis žaliasis dantratis nejuda. Jei vienas ratas (pavyzdyje – kairysis) dėl kokių nors priežasčių yra stabdomas, tai automatiškai padidina kito (pavyzdyje – dešiniojo) rato sukimosi greitį.
Ši paprasta sistema turi rimtą trūkumą – jei vienas ratų praras sukibimą su keliu (atsidurs ant ledo, didelio purvo, pakils į orą), jam bus perduodama visa sukamoji jėga. Antrasis ratas, kuris galbūt išvežtų įklimpusį automobilį, sukamas nebus.
Paprasčiausias problemos sprendimas – laikinai įjungiamas diferencialo blokavimo mechanizmas. Taip pat naudojami sudėtingesni diferencialai, kuriose didžiausias ratų sukimosi greičio skirtumas yra apribotas.
Pžesmikų valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Cerpigužas, Dombrova, Gluchuvekas, Gurkai, Kaliskai, Kamianki Lackiai, Kamianki Čabajė, Kamianki Nickai, Kamianki Vankai, Kolonija Lisova, Kukavkai, Lipinai, Lisuvas, Pneviskai, Podračiniai, Pžesmikai, Račinai, Stare Ževuskai, Tarkuvas, Tarkuvekas, Vulka Lisovska, Zaboruvas, Zalesiai, Zavadai.
Raudonėnų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Raudonės upelio dešiniojo kranto kyšulyje. Aikštelė trikampė, orientuota pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 37 m ilgio, 35 m pločio pietvakariuose. Jos pietvakarių krašte supiltas 40 m ilgio, 3 m aukščio, 12 m pločio pylimas, už kurio iškastas 6 m pločio, 1 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 18 m aukščio. Išmatavimai: 160 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 140 m pločio.
Aikštelės šiaurinę dalį nuplovė Raudonė, pietinis šlaitas link tvenkinio paveiktas erozijos. Piliakalnis apaugęs praretintais lapuočiais medžiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - XIII a.

Aplinkiniai piliakalniai

Eržvilko piliakalnis 31 kmGabrieliškių piliakalnis 23 kmKejėnų piliakalnis 26 km
Bažavalės piliakalnis 27 kmKartupėnų piliakalnis 7 kmAntkalnės piliakalnis 8 kmMaštaičių piliakalnis 13 kmStulgių piliakalnis 2 kmVeliuonos I piliakalnis 8,5 km
Veliuonos II piliakalnis 10,5 km
Vincenzo Cantiello

Biografija

Savo muzikinę karjerą pradėjo dainuodamas bažnyčios chore ir miesto renginiuose. 2013 metais išleido pirmąjį singlą pavadinimu „Glitter & Gold“. Didžiausio pripažinimo atlikėjas sulaukė po dalyvavimo muzikiniame šou Ti lascio una canzone. Vincenzo pateko į projekto finalą, o nugalėtoja tuo metu tapo Federica Falcon, 2014 metais vaikų „Eurovizijoje“ atstovavusi Maltai.
Vincenzo yra labai emocionali asmenybė ir dainuoja su didele aistra. Jis mėgsta klausytis įvairių žanrų muzikos ir tokiu būdu formuoja savo asmeninį stilių. 2014 metais jis atstovavo Italijai vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse Maltoje. Ten Vincenzo atliko dainą „Tu Primo Grande Amore“ (liet. Tu mano pirmoji didžioji meilė), kuri pasakoja apie įsimylėjusio paauglio jausmus. Tai galinga baladė, apjungianti italų muzikines tradicijas ir šiuolaikinį skambesį. Konkurse atlikėjas užėmė pirmą vietą surinkęs 159 taškus, dvylika taškų aplenkė antroje vietoje likusius Bulgarijos atstovus.
Triada

Triada (kin. 三合會, Pinyin: Sānhéhuì) - bendras pavadinimas kinų kriminalinėms organizacijoms, dažniausiai veikiančioms pačioje Kinijoje ar Honkonge bei kraštuose, kuriuose gyvena ženkli kinų populiacija. Kaip ir daugumos kriminalinių organizacijų, pagrindinės triadų veiklos sritys yra narkotikų prekyba, reketas, paskolos už dideles palūkanas, nelegalūs azartiniai lošimai, prostitucija, automobilių vagystės, tabako produktų kontrabanda ir panašiai. Šiuo metu didelę triadų pelno dalį sudaro ir nelegalių intelektualinės nuosavybės (muzikos kūrinių, filmų, kompiuterinių programų) kopijų pardavinėjimas.
Birutės rinktinė (Jūros)

Istorija

Rinktinę 1945 m. pradžioje suformavo ir pirmuoju jos vadu tapo Juozas Čeponis-Tauragis. 1945 m. liepos 22 d. NKVD pajėgoms apsupus rinktinės stovyklą Virtukų miške įvyko Virtukų mūšis, kuriame žuvo apie 15 partizanų ir 40 NKVD kovotojų.
Pogoanelė

Gyventojai

1930 m. Pogoanelėje gyveno 7 000 gyventojų. 2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 7 795 gyventojų, iš kurių 7 711 buvo rumunai ir 182 romai.
Lietuvos paralimpinis komitetas

Lietuvos paralimpinis komitetas yra savarankiška Lietuvos Respublikos neįgaliųjų sporto organizacija, vadovaujanti ir koordinuojanti paralimpinį judėjimą Lietuvoje. Lietuvos paralimpinio komiteto prezidentas – 2016 m. Rio de Žaneiro paralimpinių žaidynių čempionas Mindaugas Bilius, organizacijai vadovaujantis nuo 2017 m. Lietuvos paralimpinio komiteto būstinės adresas: T. Vrublevskio g. 6-1, Vilnius.

Veikla

Lietuvos paralimpinis komitetas įkurtas 1990 m., 1991 m. priimtas į Tarptautinį paralimpinį komitetą (International Paralympic Committee, IPC).
Lietuvos paralimpinio komiteto steigėjai yra Lietuvos aklųjų sporto federacija, Lietuvos neįgaliųjų sporto federacija ir Paralimpinio sporto rėmimo fondas. Federacijoms priklauso 30 sporto klubų.
Šlapaberžės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Istorija

Kvintos (Šlapaberžės) dvaro savininkas Tadas Gintautas 1861 m. pastatė mūrinę bažnyčią. Ji buvo Dotnuvos parapijos filija. Dvaro savininko Mykolo Kvintos (1891–1932 m.), Lietuvos kariuomenės savanorio iniciatyva bažnyčioje pamaldos pradėtos laikyti lietuvių kalba (M. Kvinta palaidotas bažnyčios rūsyje). Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia uždaryta. 1990 m. grąžinta tikintiesiems.

Architektūra

Bažnyčia turi neoklasicizmo ir neorenesanso bruožų, stačiakampio plano, bebokštė. Prie jos prišlieta zakristija. 3 arkų portikas laiko trikampį frontoną. Šventoriaus tvora medinė, su stulpiniais vartais.
Antanas Albertas Radvila

Biografija

1906 metais baigė Pažų korpusą, Sankt Peterburge. 1914 metais, po tėvo mirties, gavo valdyti, paveldimai, Nesvyžiaus ir Kleckoпо ordinacijas. Finansavo Rusijos armijos lenkų karinių dalinių organizaciją.
Po Baltarusijos Liaudies respublikos paskelbimo, 1918 metų lapkritį, važiavo kartu su Romanu Skirmuntu į Berlyną ir Šveicariją dėl diplomatinės paramos suteikimo. 1919 metų vasarį-spalį – 12-to lenkų ulono pulko pavėliavininkas. Nuo 1922 metų finansavo Vilniaus laikraštį „Słowo“ (liet. Žodis), kuriame buvo publikuojama medžiaga apie istoriją ir dabartinę Nesvyžiaus situaciją.
Daug padarė dėl kultūros ir švietimo plėtros savo šeimos valdose. B. Tavroginskiui padedant sutvarkė Radvilų archyvą ir kitas šeimos kolekcijas. 1930 metais, nujausdamas ateinant sovietų valdžiai, viską, kas labiausiai vertinga, išvežė į Varšuvą.
Mirė 1935 m. gruodžio 18 d. Varšuvoje, palaidotas Nesvyžiuje. Jo duktė, kunigaikštytė Elžbieta Radvilaitė ne kartą lankėsi su vaikais ir anūkais Nesvyžiaus pilyje.
Juan Antonio Samaranch

Biografija

Kilęs iš turtingos šeimos, mokėsi Barselonos privačioje vokiškoje mokykloje. Prasidėjus pilietiniam karui pašauktas tarnauti sanitaru į respublikonų armiją, tačiau netrukus pabėgo į Prancūziją, o grįžęs įstojo į frankistų Falangą. Žlugus respublikai, mokėsi IESE verslo mokykloje, dirbo laikraščio „La Prensa“ sporto skyriuje, šeimos valdomame tekstilės versle.
1955–1962 m. Ch. Samarančas buvo Barselonos savivaldybės tarybos patarėjas sportui, nuo 1967 m. iki F. Franko diktatūros žlugimo 1977 m. – Ispanijos parlamento žemųjų rūmų narys. 1973 m. tapo Katalonijos provincijos parlamento pirmininku, 1977–1980 m. buvo Ispanijos ambasadorius Tarybų Sąjungoje ir Mongolijoje.
Nuo 1963 m. jis buvo Ispanijos aukščiausios sporto tarybos pirmininkas. 1966 m. F.Frankas paskyrė Ch. Samarančą Ispanijos NOK pirmininku, taip pačiais metais jis išrinktas Tarptautinio olimpinio komiteto nariu, o 1974–1978 m. buvo TOK viceprezidentas.
1980 m. 83-čioje TOK sesijoje, vykusioje prieš Maskvos olimpines žaidynes, Ch. Samarančas jau po pirmojo balsavimo etapo išrinktas septintuoju TOK prezidentu. Užėmęs šias pareigas jis radikaliai pakeitė ir atgaivino TOK veiklą. Jo iniciatyva Šveicarijos konfederacija suteikė TOK būstinei tarptautinės organizacijos statusą, JT pripažino TOK nepriklausomybę ir teisę rengti olimpines žaidynes bet kuriame pasaulio krašte be jokio politinio spaudimo, įsteigė Tarptautinį sporto teismą, priimta Tarptautinė konvencija olimpinėms emblemoms apsaugoti. Bene svarbiausia reforma- profesionalų dalyvavimas olimpinėse žaidynėse ir varžybų sukomercinimas. 
1991 m. rugsėjo 18 d. TOK posėdyje Berlyne Ch. Samarančas paskelbė Vykdomojo komiteto sprendimą dėl Lietuvos TOK sugrąžinimo į TOK ir pakvietė Lietuvos sportininkus dalyvauti Albervilio žiemos ir Barselonos vasaros olimpinėse žaidynėse.
Už tarptautinius nuopelnus Ispanijos karalius Chuanas Karlosas I 1991 m. gruodžio 31 d. suteikė Ch. Samarančui markizo titulą. 2001 m. liepos mėn, iki gyvos galvos išrinktas TOK Garbės prezidentu.
Ch. A. Samarančas du kartus (1992 ir 1997 m.) lankėsi Lietuvoje. Jis buvo apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino 1-ojo laipsnio ordinu.
Ajahuaska

Ajahuaska, ajavaska (isp. Ayahuasca, keč. ayawaska) – haliucinogeninis gėrimas, gaminamas iš svaigiojo kvaitulio (Banisteriopsis caapi) lianos, bei kitų psichoaktyvių savybių turinčių augalų, pavyzdžiui, Psychotria genties augalų. Nuo seno vartojamas Andų pašlaitėse gyvenančių Amazonijos indėnų.
Lianos gabalėliai sumaišomi su Psychotria viridis arba Diplopterys cabrerana lapais ir verdami vandenyje. Gautame nuovire gausu monoaminoksidazės inhibitorių: alkaloidų harmino ir harmalino, taip pat stipraus alkaloido DMT. Neretai ruošiama DMT neturinti ajahuaska – tada vietoje Psychotria viridis dedama paprastosios justicijos (Justicia pectoralis), brugmansijos arba kaimiškojo tabako (Nicotiana rustica) lapų.
Ajahuaska naudojama indėnų (pvz., urarinų) šamanų norint pasiekti ekstazę ir susijungti su dvasiomis bei psichoterapijos tikslais. Gėrimas taip pat naudojamas vietinių gyventojų medicininiais tikslais (vidurių laisvinimui, organizmo valymui nuo kirmėlių). Vartojant ajahuaską vengiama sunkaus, riebaus, aštraus maisto, kofeino, rūgščių turinčių produktų. Europoje, Šiaurės Amerikoje gaminami tą pačią cheminę sudėtį kaip ir ajahuaska turintys gėrimai, tačiau naudojami kiti augalai (pvz., tikrojo pegano sėklos, siauražiedės mimozos lapai, DMT gaunamas iš įvairių akacijų, klajoklinio karolmedžio). Kiti, norėdami patirti egzotiškus ritualus, susijungti su dvasių pasauliu ar iš mokslinių paskatų keliauja į Peru ar kitas Andų šalis dalyvauti ajahuaskos gėrimo ritualuose.
Lyra (žvaigždynas)

Lyra (Lyra, Lyr) – 52-as pagal dydį šiaurinio pusrutulio ryškus žvaigždynas. Žvaigždyne yra kelių meteoritų srautų (alfa-, birželio ir t. t. lyridai) kvandrantai. Lyros žvaigždyno ryškiausia žvaigždė Vega kartu su Erelio Altayru ir Gulbės Denebu sudaro ryškų trikampį, vadinamą „vasaros trikampiu“.

Mitai

Senuose žvaigždėlapiuose Lyros žvaigždynas vaizduojamas kaip erelis, laikantis lyrą. Tai gali būti Heraklio žygdarbio, kuriame jis nugali Stimfelo paukščius, iliustracija (šalia Lyros yra Erelio ir Gulbės žvaigždynai). Pagal kitą versiją tai – Hermio pasigamintas muzikos instrumentas (ant vėžlio kiauto ištempęs stygas). Dar viena istorija pasakoja apie Orfėjo lyrą.
Palėveniai

Aplinkinės gyvenvietės

Toliūnai – 3 km
PUŠALOTAS – 4 km
Papiškiai – 1 km
PUMPĖNAI – 5 km
Independente SC Tômbwa

Istorija

Įkurtas 1928 m. Tombvoje. Klubo spalvos raudona ir juoda.
Kartą iškovojo šalies futbolo supertaurę (1995 m.).
Selmiestis

Istorija

Nuo 1920 m. kaimas priklausė Kruopių valsčiui, nuo 1950 m. – Žarėnų apylinkės kaimas. 1950–1990 m. kaimas priklausė Žarėnų–Latvelių tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Masiai – 1,9 km
Kesminai – 0,9 km
Raudondvaris (Šiauliai) – 2,4 km
Tautgailiai II – 0,5 km
Šelvenai – 4,5 km
Kerbediškės – 2,1 km
Auksučiai – 2,8 km 
 KURŠĖNAI – 18 km
Tautgailiai I – 2,3 km
 ŠIAULIAI – 31 km
Songnamas

Istorija

Kaip atskiras miestas, Songnamas suformuotas 1991 metais.
Margės (Šiauliai)

Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės Bubių tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Valatkiai – 2 km
Linartai – 2 km
ŠIAULIAI – 21 km 
 BUBIAI – 9 km
Pašvinės – 3 km
Kurtuvėnai – 2 km
Vainagiai – 3 km
Laisvučiai – 1 km
Saulius Adomauskas

Saulius Adomauskas (g. 1969 m. liepos 30 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas.

Biografija

Žaidė Sirijus Klaipėda (iki 1995, Lietuvos čempionas 1990), Žalgiris Vilnius (1996), Atlantas Klaipėda (1997–1998) komandose.
Arzni

Istorija

Arzni įkurtas XIX a. asirų.
Birštono savivaldybės taryba

Birštono savivaldybės taryba – Birštono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 21 tarybos narys. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.

Istorija

Miesto teisės suteiktos XVI a., tačiau tikrasis klestėjimas prasidėjo tik 1846 m., kai buvo atrasti mineralinio vandens šaltiniai ir mineralinį vandenį bei purvą imta naudoti gydymui.
Heckler & Koch MP5

Heckler & Koch MP5 (iš vok. Maschinenpistole 5 'pistoletas kulkosvaidis, modelis 5') – 9 mm pistoletas kulkosvaidis, suprojektuotas vokiečių inžinierių komandos iš Vokietijos lengvųjų ginklų gamintojų „Heckler & Koch“,  Oberndorf am Nectar miestelyje, šeštajame XX a. dešimtmetyje.
MP5 yra šiuo metu vienas iš labiausiai naudojamų pistoletų kulkosvaidžių pasaulyje, esantis daugybės karinių, teisėsaugos, žvalgybos ir apsaugos organizacijų ginkluotėje.

Istorija

„Heckler & Koch“, paskatintinas G3 automatinio šautuvo sėkmės, sukūrė visą lengvųjų ginklų „šeimą“, susidedančią iš 4 tipų (visi pagrįsti bendru G3 veikimo principu). Pirmoji grupė naudojo 7,62x51 mm NATO šovinius, antroji – 7,62x39 M43 šovinius, trečioji – tarpinius 5,56x45 mm NATO šovinius, ketvirtoji – 9x19 mm pistoletinius šovinius. MP5 buvo sukurtas ketvirtosios grupės „rėmuose“ ir buvo žinomas kaip HK54.
MP5 kūrimas prasidėjo 1964 m. ir vos tik sukurtas iškart buvo priimtas Vokietijos Federalinės Policijos, pasieniečių ir specialiųjų pajėgų.
MP5 gamybos licenciją turi kelios šalys įskaitant Graikiją, Iraną, Meksiką, Pakistaną, Saudo Arabiją, Sudaną,  Turkiją ir Jungtinę Karalystę.
Pandžabas (Pakistanas)

Geografija

Didžioji dalis provincijos yra tankiai apgyvendintoje Indo-Gango lygumoje, išvagotoje Indo, Dželamo, Činabo, Ravio, Satledžo upių bei daugybės kanalų. Šiauriniu pakraščiu driekiasi Himalajai, vakariniu – Suleimano kalnai. Vakarinėje pusėje yra dykumų.

Gyventojai

Didžioji dauguma Pandžabo gyventojų yra pandžabiai (šie skirstosi į daugybę genčių ir kastų). Taip pat yra siraikių, sindų, kašmyrų, puštūnų, beludžių, muhadžirų. Nors 75 % Pandžabo provincijos gyventojų gimtoji kalba yra pandžabių, oficialų statusą turi tik urdu kalba. 97,21 % provincijos gyventojų yra musulmonai (daugiausia sunitai, yra šiitų mažuma), 2,31 % – krikščionys, likusieji – ahmadijai, hinduistai, sikhai, parsai (zoroastriečiai) bei bahajai. Paplitusios sufizmo religinės tradicijos.
Miestuose gyvena 31 % gyventojų. Didžiausi miestai: Lahoras, Faisalabadas, Ravalpindis, Multanas, Gudžranvala, Sargoda, Bahavalpūras, Sialkotas, Šeichupūra, Džangas.
UD Almería

Istorija

Klubas įkurtas 1971 m. Yra žaidęs elito divizione La Liga. Šiuo metu nukirtęs į antros pakopos pirmenybes LaLiga2.
Birutė Žilėnienė

Biografija

1981 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, piešimo, braižybos ir darbų mokytoja.
Ukmergės dailės mokyklos direktorė, 2009 m. direktoriaus pavaduotoja ugdymui, dailei.
Politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narė, 2003 m. Tėvynės sąjungos Ukmergės rajono skyriaus narė.
2007 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narė.
Ana Brigaderė

Biografija

1885 m. baigusi Rygoje pedagoginius kursus dirbo namų mokytoja.
Parašė pjesių–pasakų, jose ryški liaudies pasakų ir M. Meterlinko simbolizmo įtaka. Psichologinėje dramoje „Ilga“ keliama moters dvasinės laisvės idėja. Romane „Degančiame lanke“ vaizduojami Pirmojo pasaulinio karo įvykiai, nepriklausomos Latvijos valstybės kūrimasis. Žymiausias kūrinys – autobiografinė trilogija „Dievas, gamta, darbas“, „Žvarbiuose vėjuose“, „Akmeniniame narve“, kurioje parodytas moters, stoiškai pakeliančius gyvenimo išbandymus, dvasinis brendimas. Parašė novelių, komedijų, eilėraščių.
Laisvoji ekonominė zona

Laisvoji ekonominė zona (LEZ) – ūkinei, komercinei ir finansinei veiklai skirta teritorija, kurioje įstatymu nustatytos ypatingos ekonominės ir teisinės ūkio subjektų funkcionavimo sąlygos.
LEZ – viena iš tiesioginių užsienio investicijų pritraukimo formų.

LEZ veiklos reglamentavimas

LEZ veiklą reglamentuoja Lietuvos Respublikos laisvųjų ekonominių zonų pagrindų įstatymas.
Lietuvos Respublikoje steigiamoje zonoje gali būti plėtojama prekybos, gamybos, importo ir eksporto ar kita Lietuvos Respublikos įstatymų nedraudžiama veikla. Veiklos rūšis nustato atskiras įstatymas dėl konkrečios zonos steigimo.
Zonos valdymo bendrovė yra juridinis asmuo. Zonos valdymo bendrovėje privačios nuosavybės teise fiziniams ir juridiniams asmenims turi priklausyti be mažiau kaip 51 % balsų suteikianti akcijų dalis. Ji veikia pagal Akcinių bendrovių įstatymą. Zonos valdymo bendrovė registruojama Įmonių rejestro įstatymo nustatyta tvarka. Zonos valdymo bendrovės įgaliojimus nustato šis įstatymas, taip pat zonos valdymo bendrovės įstatai.
Zonos įmonė – toje zonoje esanti ir įregistruota pagal Lietuvos Respublikos įmonių rejestro įstatymo reikalavimus bet kokios nuosavybės formos ir rūšies įmonė, kuriai taikomos šiame Lietuvos Respublikos laisvųjų ekonominių zonų pagrindų įstatyme (toliau LEZ įstatyme) nustatytos veiklos sąlygos ir valstybės garantijos jos veiklai zonoje.
Civeta

Civeta (it. Monte Civetta) yra 3220 m aukščio kalnas Dolomituose, Beluno provincijoje, šiaurinėje Italijoje.
Kalno šiaurės vakarų pusėje yra status daugiau nei 1000 m aukščio skardis.
Pirmasis į Civetos kalną 1855 m. greičiausiai įkopė medžiotojas Simeone di Silvestro. 1867 m. gegužės 31 d. m. jis dar kartą kopė į kalną lydėdamas anglą Francis Ford Tuckett ir jo kalnų vadovą šveicarą Jakob Anderegg.
Perl Harboras

Perl Harboras (angl. Pearl Harbor) − JAV karinė jūrų bazė Havajuose, Oahu salos pietiniame krante, Perl Harboro įlankoje, į vakarus nuo Honolulu.
Pulaze Švieržė

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 36 namai ir 198 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 47 namai ir 297 gyventojai, iš kurių 137 vyrai ir 160 moterys, 283 lenkai, 4 gudai ir 9 žydai.