google/wiki40b huggingface dataset:
Paldiskis

Istorija

XVII a. buvo nedidelė švedų gyvenvietė. XVIII amžiuje tapo carinės Rusijos jūrų uostu. 1783 m. gavo miesto statusą. Sovietmečiu, 1962 m. Paldiskis tapo sovietų jūrų laivyno atominių povandeninių laivų įgulų mokymo baze. Iki pat 1994 m. kol pasitraukė Rusijos armija, Paldiskis buvo uždaras miestas. 2002 m. mieste filmuotas garsus filmas „Lilija amžinai“.

Pavadinimo kilmė

Iš pradžių tai buvo švedų gyvenvietė Rågervik. XVIII a. ji tapo Rusijos karine jūrų baze ir 1762 m. buvo pavadinta Балтийский Порт („Baltijos uostas“). 1933 m. miestas pavadintas Paldiski kaip suestinta žodžio baltijskij forma.
Vida Ačienė

Biografija

Baigusi Pašešuvio aštuonmetę mokyklą, toliau lankė Viduklės vidurinę mokyklą, kurią baigė 1981 m. Po mokyklos vienus metus dirbo. 1982–1987 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultete, kuriame gavo ekonomistės organizatorės diplomą.
1987–1988 m. Nemakščių tarybinio ūkio darbo užmokesčio ekonomistė, vyriausioji ekonomistė.
1995–2000 m. AB „Ūkio banko“ Raseinių skyriaus ekonomistė. 2000–2004 m. AB „Vilniaus banko“ Raseinių klientų aptarnavimo skyriaus vadovė. 2004–2005 m. AB „Hansabanko“ pardavimų vadybininkė. 2005–2016 m. Nacionalinės mokėjimo agentūros prie Žemės ūkio ministerijos Projektų vertinimo skyriaus vyriausioji specialistė, Kaimo plėtros ir žuvininkystės programų departamento direktoriaus pavaduotoja.
Nuo 2016 m. Seimo narė.
Moka anglų, rusų, vokiečių kalbas. Pomėgiai: tenisas, aktyvus sportas, kelionės.

Šeima

Vyras – politikas Remigijus Ačas, sūnus – Irmantas, duktė – Eglė (ištekėjusi už krepšininko Jono Valančiūno).
Ryan Keen

Ryan Keen (g. 1987 m. balandžio 8 d. Totnese) – anglų atlikėjas, dainų kūrėjas ir gitaristas.

Biografija

Ryan gimė 1987 m. Totnese, Anglijoje. Jo mama – logopedė, o tėtis – naras.
Keen, baigęs vidurinę mokyklą, studijavo Vestminsterio universitete komercinės muzikos. Pirmiausia jis grojo ir dainavo kitų muzikantų dainas, tačiau 2009 m. pradėjo savo solo karjerą. Jis išleido savo pirmąjį EP 2010 m. pradžioje. Tada jis pasirodė prestižiniame SXSW festivalyje JAV, kuris jam padėjo pasirašyti sutartį su muzikos įrašų kompanija Imagem.
Jis taip pat apšildė Ed Sheeran jo ture, o vėliau – ir Leona Lewis. 2012 m. baigėsi jo pirmasis turas Jungtinėje Karalystėje ir kitose Europos šalyse ir jis koncertavo keliuose festivaliuose kaip Redfest ir Bestival.
2014 m. kovą jis išleido savo debiutinį albumą Room for Light, kuris per trumpą laiką užkopė į Šveicarijos ir Jungtinės Karalystės geriausių albumų topus, o 2015 m. jis vėl apšildė Ed Sheeran jo X albumo ture, taip pat aplankydamas ir Lietuvą.
Pastovių apskritis

Pastovių apskritis buvo Abiejų Tautų Respublikoje iki XVIII a. pabaigos. Apskritis suformuota iš Ašmenos apskrities. Centras – Pastovys.

Istorija

1793–1795 m. priklausė Minsko gubernijai.
Buvo atkurta 1926 m. performavus Dunilovo apskritį, gyvavo iki 1939 m.
Kauno Politechnika

Kauno „Politechnika“ – regbio klubas iš Kauno, egzistavęs 1962–1992 ir 1997 m.

Istorija

Komandą 1962 m. įkūrė Kauno politechnikos institutas. Tais pačiais metais „Politechnika“ nugalėjo pirmą kartą surengtame Kauno miesto čempionate. 1963–1991 m. klubas varžėsi Lietuvos regbio čempionate ir 5 kartus tapo varžybų nugalėtoju. „Politechnika“ taip pat 5 kartus iškovojo Lietuvos regbio taurę. Kauniečiai 3 kartus žaidė įvairaus rango TSRS regbio čempionatuose (aukščiausias pasiekimas – 1968 m. aukščiausiajame divizione pasidalinta 5–8 vietos).
1992 m. pavasarį „Politechnika“ nustojo gyvuoti. 1997 m. komanda atkurta pusei sezono, kurio metu sugebėjo prasibrauti į Lietuvos regbio taurės turnyro finalą.
Venesuelos politinė sistema

Venesuela – federacinė respublika, valdoma prezidento ir Vienerių rūmų Nacionalinio Steigiamojo susirinkimo. Dabartinė konstitucija priimta 1999 m. gruodžio 30 d.

Prezidentas

Prezidentas renkamas visuotiniu balsavimu šešeriems metams (gali perrinkti antrai kadencijai). Paskutiniai rinkimai vyko 2006 m. gruodžio 3 d. (Sekantys rinkimai 2012 m. gruodžio mėn.) Dabartinis prezidentas ir vyriausybės vadovas yra Hugo Chávez (nuo 1998 m.)
Pastaba: 1999 m. Nacionalinis steigiamasis susirinkimas rengė naują konstituciją, pagal kurią prezidentavimo laikotarpis pailgėjo iki šešerių metų. 2000 m. liepos 30-ąją d. įvyko rinkimai, kurių rezultatai po šio konstitucijos pakeitimo, buvo: Hugo Chávez – 62.9 %, Manuel Rosales – 36.9 %; Hugo Chávez perrinktas prezidentu.

Įstatymų leidžiamoji valdžia

Vienerių rūmų Nacionalinis Steigiamasis susirinkimas (167 vietos; nariai renkami visuotiniu balsavimu penkeriems metams; trys vietos rezervuotos vietiniams Venesuelos gyventojams). Paskutiniai rinkimai vyko 2005 m. gruodžio 4 d.; artimiausi – 2010 m.
FC Paços de Ferreira

Istorija

Klubo pradžia laikoma, kai buvo įkurtas Sport Club Pacense. O 1950 m. įkurtas FC Paços de Ferreira. Buvo pakeistas klubo pavadinimas, logotipas ir spalvinė gama.
Džeituno kultūra

Džeituno kultūra – ankstyvojo neolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal Džeituno (Turkmėnija) gyvenvietę.

Arealas

Džeituno kultūra VII-ojo tūkstantmečio pr. m. e. antroje pusėje – VI-ojo tūkstantmečio pr. m. e. viduryje buvo paplitusi Vidurinėje Azijoje nuo Kopetdago kalnų Turkmėnijos pietuose iki Chorasano kalnų Irano šiaurės rytinėje dalyje.

Kultūra

Džeituno kultūros gyvenvietės dažniausiai daugiasluoksnės, iki 12 horizontų. Žmonės gyveno iš molio blokų, kartais plytų, statytuose stačiakampio plano 19-40 mz ploto su plūkta dažyta asla ir židiniu pastatuose, prie kurių buvo prišlieti ūkiniai pastatai ir įrengti uždari kiemai. Buvo vienas didelis pastatas, kurio sienos ištapytos gyvūnų, medžių, geometrinių figūrų piešiniais; manoma čia buvus bendruomenės susirinkimų vieta ar šventykla. Vienoje gyvenvietėje gyveno nuo 50-100 (Mondžukli Depe) iki 600–800 (Čopan Depe) žmonių.
Žmonės vertėsi žemdirbyste – sėjo miežius, kviečius ir gyvulininkyste – augino avis, ožkas, vėlyvuoju laikotarpiu ir galvijus, šiek tiek medžiokle, verpė ir audė. Rasta daug titnago dirbinių – pjautuvų (25-35 % visų dirbinių), geometrinių mikrolitų, gremžtukų, peilių, grandukų, grąžtų, t. p. akmeninių trinamųjų girnų, trintuvų, piestų su grūstuvais, šlifuotų kirvių ir kaplių, kaulinių ir raginių adatų, ylų, papuošalų iš kauro kriauklių, akmeninių bei kaulinių karolių apvijų, amuletų su žmonių ir gyvūnų figūrėlėmis, molinių apyrankių ir zoomorfinių statulėlių (manoma, apeiginių). Keramika lipdyta, molio masė su kapotų šiaudų priemaišomis. Indai plokščiadugniai, kai kurie puošti raudonos spalvos įvairiomis linijomis, skliaustelių ir trikampių juostomis.
Mirusiuosius laidojo gyvenvietėse, po namo asla ar kiemuose, suriestus ir paguldytus ant šono, kartais aukšlielninkus, be įkapių.
Karine Vanasse

Biografija

Karina gimė Drumonvilyje, Kvebeke, tarnautojo Konrado ir vadybininkės Renee šeimoje. Ji taip pat turi brolius Vincentą ir Alexis bei seserį Elodie.
Būdama 9, ji išreiškė savo norą tapti dainininke arba aktore. Motinos padedama, ji sėkmingai sudalyvavo vaikų televizijos konkurse „Club des 100 watts“, po kurio sulaukė kvietimų į kitas laidas. Suvaidinusi keliose reklamose, vėliau Karina gavo keletą epizodinių vaidmenų prancūzų kalba kuriamuose filmuose.
1998 m. prodiuserių kompanija „Motion International“ pakvietė ją į televizijos vaikų šou „Les Débrouillards“, kur ją pastebėjo prodiuserė Lorraine Richard ir režisierė Lea Pool. 1999 m. Karina nusifilmavo jų juostoje „Emporte-moi“ apie savęs ieškančią paauglę. Juosta buvo demonstruota eilėje kino festivalių bei dvidešimtyje šalių, o Karina, sulaukusi pagyrų savo darbui, 2000 m. pelnė „Jutra Awards“ apdovanojimą.
1999 m. ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų Kvebeko televizijos seriale „Deux Frères“. 2001 m. Karina, dalyvaudama ITHAKA mainų programoje, pusę metų praleido Graikijoje. Grįžusi 2002 m. ji atliko vaidmenį epiniame filme „Séraphin: un homme et son péché“, o 2004 m. nusifilmavo karinėje dramoje „Head in the Clouds“ kartu su Charlize Theron ir Penelope Cruz.
2006 m. Karina vaidino teroristę televizijos seriale „October“, o 2007 m. filme „Mano duktė, mano angelas“ įkūnijo į prostituciją bandomą įtraukti merginą. 2009 m. ji atliko pagrindinį vaidmenį ir buvo viena prodiuserių tikrais įvykiais paremtoje juostoje „Politechnikumas“. Tai pelnė jai „Genie Awards“ apdovanojimą Geriausios aktorės kategorijoje.
2011 m. pasirodė trileris „Switch“, kuriame su ja vaidino buvęs garsus Prancūzijos futbolininkas Eric Cantona. Tais pačiais metais Karina įkūnijo prancūzę stiuardesę JAV prodiusuotame seriale „Pan Am“, kurio demonstravimas buvo nutrauktas po pirmojo sezono.
Nuo 2013 m. ji vaidino serialuose „30 Vies“ (Kvebeko televizija) ir „Revenge“ (kanalas ABC).

Asmenins gyvenimas

Aktorė nuo 2006 m. artimai bendrauja su verslininku iš Kvebeko Maxime Remillard.
Būdinys

Būdinys – iš veiksmažodžio padarytas prieveiksmis, kuris neįeina į bendrą veiksmažodžio formų paradigmą. Būdinys pabrėžia veiksmo vykimo būdą. Visada vartojamas tik su tos pačios šaknies veiksmažodžiu: bėgte bėgo, nešte nešė, mazgote mazgojo. Būdinio kamiene priešdėlis neįmanomas, būdinys negali valdyti kitų formų, negali būti sangrąžinis.
Nors būdinys iki šiol tebevartojamas, bet abejojama ar jis gali būti laikomas veiksmažodžio forma. Kad galima būtų jį laikyti veiksmažodžiu, turi būti bent vienas požymis, bendras ir kitoms veiksmažodžio formoms. Tačiau būdinyje jokio gramatinio bendrumo su veiksmažodžiu nematyti. Todėl jį reikėtų laikyti ne veiksmažodžio forma, o iš veiksmažodžio kilusiu specialiu prieveiksmiu, vartojamu su tos pačios šaknies veiksmažodžiais, ir atliekančiu pabrėžiamąją, stiprinamąją funkciją.

Daryba

Būdiniai daromi iš bendraties kamieno su priesaga –te arba –tinai: bėg - ti – bėg - te, bėg - tinai; neš - ti – neš - te, neš - tinai; prašy - ti – prašy - te, prašy - tinai.
Būdinys nevaldo nei linksnių, nei prielinksninių konstrukcijų. Būdinio kamiene priešdėlis neįmanomas, būdinys neturi sugebėjimo valdyti kitas formas, negali būti sangrąžinis. Dėl visų minėtų priežasčių būdinys yra nekaitomas.
Abi būdinio formos vartojamos vienodai, bet bendrinėje kalboje labiau paplitę būdiniai su priesaga –te. Jie raiškioje kalboje siejami su tos pačios šaknies nepriešdėliniais ir priešdėliniais veiksmažodžiais: žmonės grūste grūdosi prie geležinkelio kasos. Kartais jie pabrėžtinai nusako ir veiksmo pobūdį: tėvas nė girdėte negirdėjo.
Dažnesnis būdinys tautosakoje, vaizdingoje grožinės literatūros kalboje: jote išjosiu, grįžte sugrįšiu.
Būdiniai su priesaga –tinai savo forma visai atitinka kitus prieveiksmius, bet skiriasi nuo jų pabrėžiamąją vartosena tik su tos pačios šaknies veiksmažodžiais: žalią žolelę rautinai išrausi.
Būdiniai daromi tik iš eigos veikslo veiksmažodžių, neįmanoma forma „parbėgte parbėgo“. Būdiniui ne tik svetima prefiksacija, bet jo semantika nesuderinama su prielinksninės kilmės priešdėlių įvykio veikslo reikšme. Teoriškai būdiniai turi būti reguliariai daromi iš visų eigos veikslo veiksmažodžio, tačiau praktiškai vartojamų būdinių ne tiek daug. Kiti kalbininkai aiškina būdinių kilmę iš veiksmažodinių daiktavardžių įnagininkų.
Aštuoniolikos Kalnų regionas

Gyventojai

Gyventojų daugumą sudaro danai.
Dryžuotasis šakalas

Apibūdinimas

Dryžuotieji šakalai yra vidutinio dydžio, šiek tiek didesni už juodnugarius šakalus. Kūno masė svyruoja nuo 6,5 iki 14 kg, galvos dydis siekia 69-81 cm, uodegos ilgis – 30-41 cm. Šakalo nugara yra tamsesnė už likusį kūną, uodega įprastai būna juoda su baltu galu.
Dryžuotasis šakalas išsiskiria iš kitų šakalų tuo, jog yra mažiau priklausomas nuo mėsos ir savo mitybą gali pritaikyti atitinkamam sezonui ar aplinkai. Jis mėgsta būti vienas, nors Zimbabvėje yra užfiksuotos ir 12 dryžuotojų šakalų grupės. Drėgnu sezonu įprastai šie šakalai maitinasi įvairiais bestuburiais gyvūnais, o sausu sezonu medžioja mažus žinduolius. Laukinėse sąlygose šie šakalai vaisiais maitinasi tik išskirtinais atvejais, o miestuose gyvenančių šakalų racioną vaisiai gali sudaryti ir iki 30 proc.
Ramybės skveras (Jonava)

Ramybės skveras - Jonavos centre – netoli Jonavos Santarvės aikštės (kitoje gatvės pusėje) sovietmečiu panaikintų Jonavos miesto kapinių vietoje esantis skveras. Jame - vienintelis vertėjo, gydytojo Jeronimo Ralio kapas ir jo paminklas (obeliskas).

Paminklai, paminkliniai akmenys

Skvere yra Atgimimo paminklai (Andriaus Kazlausko išdrožtas medinis kryžius ir kiti), ąžuolinis paminklas Abraomui Kulviečiui, vienam iš lietuvių raštijos pradininkų (pastatytas Kaimo rašytojų sąjungos iniciatyva, tautodailininkas - Vilius Cikana). Poeto, dramaturgo ir vertėjo Petro Vaičiūno (1890-1959) šimtmečio jubiliejaus proga Sąjūdžio ir savivaldybės iniciatyva 1990 metais pastatytas akmeninis paminklas (autorius - prof. Vladas Vildžiūnas).
Ramybės skvere iš viso stovi 4 paminkliniai akmenys, skirti nežinomiems Jonavos gyventojams, Jonavos stačiatikiams, Lietuvos Nepriklausomybės kovų kariams savanoriams, Pirmajame pasauliniame kare žuvusiems vokiečių kariams. Atskirais akmenimis įamžintas senosiose Jonavos kapinėse palaidotų žmonių atminimas. Yra akmuo, skirtas vokiečių kaizerio kareiviams, žuvusiems Pirmojo pasaulinio karo metu. Taip pat yra įamžintas ir Jonavos stačiatikių atminimas.
Naminė antis

Naminių ančių kilmė

Naminės antys ir jų veislės kilo iš didžiųjų ančių (Anas platyrhynchos).

Biologija

Naminės antys daugiausia poligamai ir tarpusavyje mažiau agresyvios, nei jų laukiniai protėviai - didžiosios antys.

Kūno matmenys

Naminės anties svoris iki 5,4 kg, sunkiauios yra Eilsberio veislės antys.

Auginimas Lietuvoje

Labiausiai Lietuvoje paplitusios Pekino antys.

Amžius

Naminė antis išgyvena iki 10 metų, nors nors daugeliu atvejų gyvena 8-9 metus.

Maistas

Naminės antys visaėdės. Jos maitinasi augaliniu ir smulkiu gyvuliniu maistu.

Nauda

Naminės antys yra trijų paskirčių: mėsinės, dėsliosios ir dekoratyvinės.

Kiaušiniai

Naminės antys, skirtingai nuo kitų naminių paukščių, deda kiaušinius ankstų rytą. 70 procentų kiaušinių sudeda iki 6 valandos ryto. Priklausomai nuo veislės, naminės antys per metus sudeda iki 200 vienetų kiaušinių.
Gediminas Černiauskas

Išsilavinimas, mokslinė veikla

1975 m. baigė Vilniaus Salomėjos Neries vidurinė mokyklą, 1980 m. – studijas VU (VU) Ekonomikos fakultete, pramonės planavimo specialybę, 1983–1986 m. VU Ekonomikos instituto aspirantūrą. 1980–1983 m. VU dėstytojas, nuo 1983 iki 1990 m. Mokslų akademijos Ekonomikos instituto mokslinis bendradarbis. 2004–2007 m. MRU docentas.

Politika, viešasis administravimas

1990–1993 m. Sveikatos apsaugos ministerijoje ekonomikos valdybos viršininkas, 1993–2001 m. UAB „Sveikatos ekonomikos centras" direktorius, 2001–2004 m. sveikatos apsaugos viceministras, Ministro Pirmininko patarėjas (2007 m.), nuo 2007 iki 2008 m. birželio – Sveikatos apsaugos viceministras, nuo 2008 m. liepos 2 d. iki liepos 14 d. sveikatos apsaugos viceministras, nuo 2008 m. liepos 14 d. iki 2008 m. gruodžio 9 d. 14-osios Vyriausybės sveikatos apsaugos ministras. 16-osios Vyriausybės sveikatos apsaugos viceministras.

Šeima

Gyvenimo partnerė Sigita Kavaliūnaitė
Andrius Goštautas

Biografija

Didikas, kilęs iš Goštautų giminės. Tėvas Petras Goštautas, motina Ona Bučacka, vaikai Albertas Talivius Goštautas (1375-1432 m.), Petras Goštautas (g. 1376 m.), Ona Goštautaitė (vyras Semionas Sapiega) ir Jonas Goštautas (1383-1458 m.). Manoma, Geranainių pilies statytojas.
Malio herbas

Malio herbas – Malio valstybės herbas, patvirtintas 1973 m. spalio 20 d.
Penjon de Veles de la Gomera

Penjon de Veles de la Gomera (liet. Veles de la Gomeros uolos) – nedidelis uolingas pusiasalis, esantis Viduržemio jūros vakaruose, Šiaurės Afrikos pakrantėje, Maroko teritorijoje. Tai Ispanijos pusiau eksklavas, viena iš Ispanijos suvereniųjų teritorijų (isp. Plazas de soberanía).
Pusiasalyje įsikūręs karinis garnizonas su maždaug 60 žmonių, civilių gyventojų nėra. Tiesiogiai valdomas iš Madrido.

Geografija

Pusiasalis nutolęs 126 km į vakarus nuo Meliljos ir 117 km į pietryčius nuo Seutos – Ispanijos autonominių miestų Maroke. Iki 1934 m. Veles de la Gomeros uolos buvo atskirtos nuo kranto, jos dunksojo Alborano jūroje. Nedidelę vandens juostą užnešė smėliu kilusios audros, suformuodamas siaurą, 85 m ilgio sąsmauką, kuri salą sujungė su Maroko pakrante. Pusiasalis ištįsęs 400 m šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi, tėra apie 100 m pločio, užima 19 000 m² arba 1,9 ha plotą.
Putiniškės

Aplinkinės gyvenvietės

SudervėZUJŪNAI
Suomių centras

Istorija

Agrarų partija buvo įkurta 1906 m., kaip kaimo gyventojų interesus atstovaujanti politinė organizacija. Pirmuose rinkimuose į Suomijos parlamentą 1907 m. kovo mėn. partija surinko 5,75 % balsų. Dominuojančiomis partijomis tuomet Rusijos imperijai priklausiusioje Suomijoje buvo Suomijos socialdemokratų partija, Suomių partija ir Jaunasuomių partija, kurių rinkėjai buvo susipratę suomiai, kurie siekė stiprinti suomių kalbos vaidmenį. Didelę dalį rinkėjų balsų – virš 12 proc. surinkdavo ir Švedų liaudies partija. Iki revoliucinių 1917 metų Agrarų partijai pavyko beveik kasmet vykusiuose parlamento rinkimuose juos palaikančių rinkėjų skaičių padidinti iki 12 proc. 1917 m. lapkritį Jaunasuomių partijos atstovui Pehr Evind Svinhufvud pirmą kartą sudarius Suomijos ministrų kabinetą Agrarų partija įėjo į šią vyriausybę. Partija rėmė respublikos sukūrimo idėją ir buvo prieš galimą monarchiją.
Per pirmuosius nepriklausomos Suomijos rinkimus Agrarų partijai pavyko savo rezultatą gerokai pagerinti ir jie tapo antrąją pagal reikšmingumą politine jėga po socialdemokratų. 1922 m. pirmą kartą Agrarų partijos atstovas Kyösti Kallio tapo Suomijos ministru pirmininku. Lauri Kristian Relander 1925 m. buvo išrinktas prezidentu, o per laikotarpį iki 1937 m., kai prezidentu tapo Kyösti Kallio, Agrarų partija buvo sudariusi šešis kabinetus (keturis vadovaujant Kallio, du vadovaujant Juho Sunila).
Pokaryje Agrarų partija buvo svarbus valdančiųjų koalicijų dalyvis. Šeštajame, septintajame ir aštuntajame dešimtmečiais daug kartų ministrais pirmininkais buvo Agrarų partijos nariai Urho Kekkonen, Vieno Sukselainen, Martti Miettunen, Ahti Karjalainen ir Johannes Virolainen. Urho Kekkonen 1956 m. tapo trečiuoju ir iki šiol paskutiniuoju Agrarų partijos prezidentu.
Septintajame dešimtmetyje partija ėmė plėsti savo bazę, susikūrė reikšmingas miesto liberalių rinkėjų sparnas. 1965 m. partija persivadino į Centro partiją, o 1968 m. – į Suomių centrą. 1959 m. nuo partijos atsiskyrė kritiškai Urho Kekkonen vertinusi grupė, kuri įkūrė populistinę protesto Suomijos valstiečių partiją, kuri 1970 m. parlamento rinkimuose surinko 10 proc. balsų. Tais metais Suomių centras, pirmą kartą po 1922 m. surinko mažiau nei 20 proc. balsų, o per kitus rinkimus pasiekė dar blogesnį rezultatą – 17,5 proc. balsų.
1990 m. partijos pirmininku tapo Esko Aho. Po metų Centras surinko 24,8 % balsų ir pasiekė geriausia rezultatą nuo 1930 m., o Aho tapo ministru pirmininku. Suomijos priėmimas į Europos Sąjungą 1995 m. dažnai laikomas Aho nuopelnu.
Atogrąžų klimatas

Atogrąžų (arba tropinis) klimatas – klimatas, būdingas tropikų sričiai. Jo apibrėžimas skiriasi pagal Köppen klimato klasifikaciją, sudarytą pagal vietovių temperatūrų ir kritulių skirtumus, ir Alisovo klimato klasifikaciją, besiremiančią vyraujančiomis oro masėmis ir klimatą skirstančią į juostas.

Alisovo apibrėžimas

Atogrąžų klimato juosta yra tarp subtropinės ir subekvatorinės juostų. Būdingos aukštos temperatūros (vidutinė metinė aukštesnė nei 18 °C), aukštas slėgis, mažas kritulių kiekis. Vasaros itin karštos (virš 40 °C), žiemos vėsios (pasitaiko neigiamų temperatūrų). Augalija labai skurdi, vyrauja dykumos.
Kuršiai

Kuršių istorija

Kuršiai daugiausia vertėsi žemdirbyste, gyvulininkyste, taip pat žvejyba. Nuo V-VI a. vis daugiau vertėsi amatais ir prekiavo su Baltijos jūros baseino, Padneprės ir Pavolgio kraštais. I tūkstm. pabaigoje iro pirmykštė bendruomeninė santvarka, formavosi klasinė visuomenė. Nuo VII a. patenka į skandinavų akiratį, tačiau sistemingai kuršius pulti vikingai pradeda tik nuo VIII a. Tarpais mokėjo duoklę Švedijos ir Danijos karaliams. Nuo XI a. II pusės jau patys kuršiai pradėjo puldinėti Danijos ir Švedijos pakraščius. 1042 metais kuršiai surengė puolimą į Daniją. 1170 metais kuršiai puolė Elando salą prie Švedijos krantų. XI a.-XIII a. skverbėsi į lyvių žemes.
Kuršių kovas su danais ir švedais nuo 853 m. aprašė Rimberto kronika. Pasak kronikos 854 m. ar 855 m. švedų karalius Olavas buvo įsiveržęs į Kuršą ir apgulęs Apuolės pilį. Kuršiai minimi ir aprašomi Adomo Brėmeniečio „Hamburgo vyskupų istorijoje", Sakso Gramatiko, taip pat Rusios ir kalavijuočių ordino metraščiuose.
Nuo XIII a. pradžios kuršiai susidūrė su Rygoje įsikūrusiu Kalavijuočių ordinu. 1210 m. kuršiai puolė Rygą ir kalavijuočių laivus.
Nesudarę valstybės buvo priversti 1229–1231 m. pripažinti Kalavijuočių, 1242 m. - Livonijos ordino valdžią. Po žemaičių pergalės Saulės  (1236 m.) ir Durbės mūšių (1260 m.) buvo sukilę, tačiau Ordino nuslopinti. Dalis kuršių gyventų plotų po ilgų kovų virto dykra, daugelis kuršių iš savojo krašto pasitraukė į Žemaičius ir Lietuvą. 1422 m. Melno sutartimi Lietuvai galutinai atiteko pietinė Kuršo dalis. Pietiniai kuršiai asimiliavosi su žemaičiais, taip vėliau per juos įsilieję į Lietuvos valstybę, o šiauriniai kuršiai tuo pačiu laikotarpiu asimiliuodamiesi su žiemgaliais ir lyviais sulatvėjo. Kaip atskiras etninis vienetas minimi iki XVI a. pabaigos.

Kuršininkai

Vėliau etnonimu kuršiai kartais pasivadindavo Latvijos Kuršo, vakarų Žemaitijos, Mažosios Lietuvos latviai, akcentuodami daugiau savo geografinę, ne etninę kilmę. Tokie buvo ir Kuršių nerijos latviai (kuršininkai, kopininkai), atsikėlę čionai iš Kuršo.
Sounds of the Universe

Apie albumą

Albumas pasirodė 2008 balandžio 20 dieną Europoje, balandžio 21 dieną - Kanadoje ir JAV. Albume 13 dainų. Pirmasis singlas, pristatęs albumą - Wrong - išleistas balandžio 6 d. Po Wrong grupė išleido dar du singlus – Peace ir Fragile Tension / Hole to Feed.
Jonas Žališkevičius

Biografija

1980 m. baigė Kapsuko Vinco Mykolaičio-Putino vidurinę internatinę mokyklą, 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas. 1985–1991 m. Kapsuko rajono „Dovinės“ kolūkio vyr. agronomas.
1991–1993 m. Marijampolės apskrities teritorinio gynybos štabo operatyvinio poskyrio viršininkas, kapitonas. 1994–1995 m. dirbo Vokietijoje. 1995–2000 m. Marijampolės rajono savivaldybės administratorius. 2000–2007 m. Kalvarijos savivaldybės administracijos direktorius. 2003 m. baigė Kauno technologijos universitetą, viešojo administravimo magistras. 2008–2011 m. Kauno miesto savivaldybės administracijos Miesto ūkio departamento direktorius. Nuo 2012 m. UAB „Kauno švara“ Miesto valymo skyriaus viršininko pavaduotojas. Nuo 2014 04 UAB "Kauno švara" antrinių žaliavų paruošimo skyriaus viršininkas. Nuo 2016 04 04 Lietuvos šeimos ūkių sąjungos, kooperatyvo "Šeimos ūkis" direktorius. VšĮ „Pasaulio lietuvis“ ir portalo www.pasauliolietuvis.com steigėjas.
Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos Kalvarijos skyriaus narys. 1995–1997 m. ir 1997 m. Marijampolės rajono savivaldybės tarybos narys. 2007–2010 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narys.
Alvydas Žuvininkas

Biografija

1992 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.
Individualios A. Žuvininko veterinarijos tarnybos vadovas.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Vilma, vaikai Ernestas, Herbertas, Henrikas.
Išlaužo herbas

Aprašas

Sidabriniame lauke ant žalios papėdės vaizduojamas juodas lokys su raudonais nagais ir liežuviu laužiantis žalią ąžuolą. Simbolių kalboje lokys reiškia vyrišką drąsą, jėgą, geraširdiškumą, globą, tėvišką meilę. Ąžuolas heraldikoje simbolizuoja tvirtumą, jėgą, grožį, garbę, nepriklausomybę. Sidabrinė skydo spalva heraldikoje reiškia dorumą, skaistumą ir nekaltybę.

Istorija

Išlaužas istorinio herbo niekada neturėjo. Heraldikos komisijos posėdyje kartu su seniūnijos atstovais svarstant naujo herbo idėjas buvo nuspręsta herbe pavaizduoti miestelio vardo kilmės legendą. Juolab, kad „Dabartinės lietuvių kalbos žodyne“ nurodoma, jog išlauža – vieta miške, kur daug išlaužyta medžių. Išlaužo herbe buvo nuspręsta pavaizduoti belaužiantį medį lokį. 
Herbas patvirtintas 2005 m. gegužės 3 d. Prezidento dekretu. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.