google/wiki40b huggingface dataset:
Joseph Rotblat

Biografija

Gimė 1908 m. Varšuvoje, pasiturinčių Lenkijos žydų šeimoje. Baigęs mokyklą įstojo į Laisvąjį Lenkijos universitetą, 1932 m. įgijo fizikos mokslų magistro laipsnį. Vėliau mokėsi Varšuvos universitete, 1938 m. tapo fizikos mokslų daktaru. Po metų gavo tyrėjo vietą Liverpulio universitete, vadovaujamą žymaus fiziko ir fizikos Nobelio premijos laureato James Chadwick. Dėl lėšų trūkumo išvyko vienas, Lenkijoje palikęs savo žmoną Tola Gryn, kurios daugiau ir nepamatė (manoma, kad ji žuvo vienoje iš nacių koncentracijos stovyklų).
Antrojo pasaulinio karo metais Rotblat susitelkė prie tyrimų ir kartu su kitais mokslininkais padarė reikšmingų atradimų, parodžiusių teorines atominės bombos sukūrimo galimybes. Reaguodama į tai, JAV ir Didžioji Britanija inicijavo Manhatano projektą, į kurį buvo pakviestas ir Rotblat. Kurį laiką gyvenęs JAV ir dirbęs prie naujojo ginklo sukūrimo, 1944 m. gruodį jis sugrįžo į Liverpulio universitetą, tęsė mokslinę veiklą. Po kelerių metų ten įgijo antrą daktaro laipsnį, paremtą atominio sprogimo išskirtos radiacijos poveikio žmogaus sveikatai tyrimais. Gauti rezultatai Rotblat padarė skeptišką atominių ginklų atžvilgiu, jis tapo vienu iš to meto mokslininkų, kritikavusių Šaltojo karo metu įsibėgėjančias ginklavimosi varžybas ir aktyvius tiek JAV, tiek Sovietų Sąjungos vykdomus atominių bombų bandymus atmosferoje.
Po diskusijų su Bertranu Raselu ir Albertu Einšteinu, Rotblat išplėtojo idėją rengti mokslines konferencijas, kurios atsiribotų nuo Šaltojo karo politikos ir kritiškiau pažvelgtų į branduolines technologijas. Taip atsirado Pagvošo konferencijos mokslo ir pasaulio klausimais, nuo 1957 m. rengiamos Kanados Naujosios Škotijos provincijoje, o Rotblat tapo vienu iš pagrindinių organizatorių ir pirmuoju konferencijų generaliniu sekretoriumi. Konferencijos sutraukė mokslininkus iš viso pasaulio ir prisidėjo prie požiūrio į atominius ginklus pokyčių, davė impulsą prieš branduolinius ginklus nukreipto judėjimo stiprėjimui, kuris peraugo į tarptautinius susitarimus: Dalinio branduolinių bandymų uždraudimo sutartį, Branduolinio ginklo neplatinimo sutartį ir kt. Rotblat konferencijų rengimą prižiūrėjo iki 1976 m.
Už siekį sumažinti branduolinių ginklų naudojimą ir tikslą juos galiausiai visiškai eliminuoti, 1995 m. Rotblat buvo apdovanotas Nobelio taikos premija. Pusę premijos jis skyrė Pagvošo konferencijų rengimui skirtam fondui.
Valiutų kursas

Valiutos kursas – kaina, mokama šalies valiuta už kitos šalies piniginį vienetą (kartais už 100 ar net daugiau vienetų).

Pinigų keitimas

Pinigų keitimo punktai ar bankai nurodo, kiek nacionalinės valiutos reikės mokėti perkant ir kiek bus mokama parduodant vieną vienetą (jei kitų valstybių valiuta labai smulki, tai vietoje vieno vieneto nurodoma 100 ar daugiau vienetų) kitos valiutos. Kartais nurodoma ne nacionalinės valiutos vieno vieneto, o 100 ar dar daugiau vienetų kaina kitų valstybių valiutų atžvilgiu. Lietuvoje pinigų keitimu gali užsiimti tik bankai.
Jei pinigai greitai praranda savo vertę, jų bus norima atsisakyti, juos stengiantis pakeisti į kitus pinigus ar išleisti; kartais nacionalinė valiuta valstybėje iš dalies ar visai užleidžia vietą kitų valstybių pinigams. Dažnai tvirtą kursą turintys pinigai vadinami konvertuojama valiuta. Tolimų ir mažų valstybių valiutomis, kurių rečiau kam prireikia, bei greitai vertę prarandančiais pinigais nelabai kas nori prekiauti.
Pudučeris

Geografija

Teritoriją sudaro 4, vienas nuo kito atskirti rajonai. 3 rajonai yra Bengalijos įlankos pakrantėje: Pudučeris, Karaikalas (apsupti Tamilnado) ir Janamas (apsuptas Andhra Pradešo). Ketvirtasis, Mahės rajonas, yra Malabaro krante, Keraloje. Kiekvienas iš šių rajonų savo ruožtu sudaryti iš mažų eksklavų.

Istorija

Prancūzai nuo XVII a. bandė kolonizuoti rytines Indostano pakrantes, tačiau XVIII a. jiems pavyko išlaikyti tik kelis pakrančių miestus, kurie sudarė Prancūzijos Indijos koloniją. 1954 m. Prancūzija šias valdas perdavė Indijai.
Judas Priest

Biografija

Grupė, kurios 1976 metų antrojo albumo muzikai apibūdinti pirmą kartą žurnalistai panaudojo terminą heavy metal. Judas Priest vokalisto Rob Halford apranga (odinė striukė su kniedėmis ir kita metaline atributika) sukūrė metalistų įvaizdį, o grupės gerbėjai tapo pirmaisiais metalistais. Tekstinis šios grupės indėlis formuojant metalo filosofiją tiesiog milžiniškas.
Nuolat technine prasme progresavusi ir sunkėjusi grupė gerus penkiolika metų buvo stiliaus lyderė ir ideologinė kelrodė žvaigždė. 2005 ir 2015 metais koncertavo Lietuvoje.
Kirzavodas (Čeremchovas)

Istorija

Kirzavodą 1945 m. pradėjo statyti japonai karo belaisviai. XX a. pabaigoje gyvenvietė buvo beveik sunykusi.

Lietuviai

1949 m. gegužės čia atvežta apie 500 žmonių iš TSRS okupuotos Lietuvos, atvežus lietuvius japonai išvežti kitur. Jaunesnieji tremtiniai lietuviai dirbo akmens anglių kasyklose, kiti – statybose. Pastatyta plytinė, joje vėliau daugelis tremtinių ir dirbo. Iš pradžių lietuviai gyveno barakuose po 2–3 šeimas kambaryje, ilgainiui įsikūrė laisviau, įsigijo gyvulių, užsiveisė daržus. 1951 m. iš kitų tremties vietų atkelta apie 10 Lietuvos lenkų šeimų, 1952 m. atvežta apie 200 vakarų baltarusių. Lietuvių tremtiniai kunigai laikė šv. Mišias, atlikdavo religinius patarnavimus. Kirzavodo klube susikūrė lietuvių šokių, dainų, dramos būreliai. 1956 m. lietuviai pradėjo grįžti į Lietuvą. Kai kurių lietuvių palaikai iš Kirzavodo kapinių parvežti į Lietuvą.
Pakalniškiai (Klaipėda)

Geografija

Kaimas yra  10 km nuo Veiviržėnų, 9 km nuo Judrėnų, 6 km į rytus nuo Švėkšnos, 4 km nuo Šalpėnų. Žemė ribojasi su Bareikų, Kelvėtų (abu Veiviržėnų sen.); Kančaičių, Gedminaičių (abu Švėkšnos sen.) kaimais. Iš rytų ir pietų kaimą juosia Graumenos upė (hidrografinis draustinis, kair. Šalpės intakas), iš vakarų - Judrė, kaimo ribose įtekanti į Grau­meną. Iš rytų prieina Medžioklės miškas. Pro kaimą eina kelias Švėkšna–Šalpėnai (4238) ir Legučiai–Pakalniškiai (2235). Kaime yra Pakalniškių, dar vadinamas Gedminaičių piliakalnis. Taip vadinama kalva yra Graumenos deš. krante, slėnyje, ap­juosta klampia pelke.
Kaimo pietvakariniame pakraštyje yra senos kapinaitės, o pietinėje dalyje prie Graumenos auga didžiulis ąžuolas (kamieno skersmuo per 2 m). Kaime veikė pradinė mokykla. Šiuo metu kaime veikia antkapinių paminklų dirbtuvė.

Istorija

1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje minima sluzba Pakaliszkow Matutaičio vaitystėje (Woytowstwo Matutayciowe), Gyveno 3 šeimos. 1695 m. – sluzba Pakaliszek Augilowo vaitystėje (Woytowstwo Augilowe) įrašyta 5 šeimos. 1737 m. Švėkšnos bažnyčios katalikų registracijos knygoje įrašytos 7 šeimos, kuriose gyveno 48 žmonės, iš jų 18 vaikų. 1820 m., padalijus Švėkšnos dvaro valdą, Pakalniškių kaimas atiteko grafui Jurgiui Pliateriui, Gedminaičių dvaro savininkui. 1846 m. bažnyčios sudarytame sąraše minimos 8 šeimos, kuriose gyveno 74 žmonės, iš jų  24 samdiniai ir 3 kampinikai. 1923 m. Pakalniškių kaime buvo 13 ūkių, kuriuose buvo 73 gyventojai. Iki 1950 m. kaimas priklausė Švėkšnos valsčiui, Gedminaičių seniūnijai, vėliau – Šalpėnų, Judrėnų, Veiviržėnų apylinkėms. 2011 m. gyveno 41 gyventojas (21 vyras ir 20 moterų).
Vykdant žemės ūkio kolektyvizaciją, kai­me buvo įkurtas Pakalniškių (vėliau tapęs Nemuno) kolūkis. Kaime buvo karvidė, vištidė, garažai, sandėliai, nuo 1963 veikė parduotuvė. Po administracinių pertvarkymų kaimas prijungtas „Pažangos“, vėliau pervadintam „Šalpės“ kolūkiui.
Bambukas (regionas)

Geografija

Klimatas drėgnas. Gyventojai verčiasi daugiausia gyvulių, ryžių, kukurūzų, bananų ir melionų auginimu. Regionas sutampa su Bambuko kalnais. Kasama vario ir geležies rūda, paupiuose randama aukso.
Rimantas Miliūnas

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, gydytojas. 1999 m. VšĮ Varėnos ligoninės ir optikos „Pelėda“ gydytojas oftalmologas.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Varėnos rajono skyriaus narys.
2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos akių gydytojų draugijos Vilniaus krašto ir respublikinės valdybos narys, Lietuvos gydytojų sąjungos valdybos narys.
Sutuoktinė Danutė, vaikai Tomas, Rimantas, Justina.
Biomedicinos mokslai

Teoriniai biomedicinos mokslai

Tai mokslas ir moksliniai tyrinėjimai teorinės medicinos ir fundamentaliųjų biomokslų srityse. Teorija dažniausiai neturi ryšio su praktika. Biomedicinos tyrimais sukuriami nauji vaistai, padaromi nauji atradimai molekulinėje biologijoje, kurie bandomi susieti su įvairių ligų kilme.
Narevkos valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1795 m. buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Bresto vaivadijos valdose. 1795-1796 m. priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796-1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. priklausė Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1921-1939 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Masevo ir Tarnopolio valsčiams. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Stare Levkovo valsčiui. 1945-1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Babia Gura, Bačinscai, Bazilove, Bernacki Mostas, Bielscai, Bokove, Borove, Ceremkai, Chominščizna, Dombrova, Eliašukai, Gnilecas, Grodziskas, Gruškai, Guščevina, Janovas, Kapitanščizna, Kasjanai, Kordonas, Krinica, Kruhlikas, Lančinas, Lešna, Lozove, Ludvinovas, Luka, Maruška, Michnuvka, Miklaševas, Minkuvka, Mostkai, Narevka, Nova Luka, Nove Levkovas, Nove Masevas, Novinai, Ochrimai, Olchuvka, Osove, Pasekai, Planta, Podlevkoviai, Podochrimai, Polimiai, Porosle, Prentai, Semianuvka, Semieniakovščizna, Skupovas, Slobudka, Smolnica, Stare Levkovas, Stare Masevas, Stari Dvuras, Stočekas, Sušči Borekas, Švinoroje, Tarnopolis, Zablotčizna, Zabrodai ir Zamoše.
Mečislovas Švabas

Biografija

Baigė Kauno medicinos institutą, Kauno medicinos instituto klinikų gydytojas. Iki 2004 m. VĮ Kriūkų ambulatorijos vyr. gydytojas, nuo 2004 m. apylinkės terapeutas.
1990–1995 m. Šakių rajono tarybos deputatas, 1995–2015 m. ir nuo 2018 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai Šakių rajono skyriaus narys, skyriaus pirmininkas.
Kredito unijos „Jotulės kraštas“ narys, paskolų komiteto pirmininkas, Kriūkų seniūnijos bendruomenės narys. Sutuoktinė Irena, vaikai Egilis, Paulius.
Kauno jojimo veteranų klubo valdybos narys, vyriausias klubo raitelis.
Liudvikas Pranevičius

Biografija

1965 m. baigė Maskvos energetikos institutą, elektronikos inžinierius. 1966–1992 m. dirbo Kauno politechnikos institute (KPI). 1970 m. mokslų kandidatas. 1973–1974 m. stažavo JAV. 1980 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras. Nuo 1982 m. KPI Fizikos katedros vedėjas, 1983 m. profesorius. 
Nuo 1992 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1992–1997 ir 2006–2011 m. VDU Gamtos mokslų fakulteto Fizikos katedros vedėjas, 1997–2001 m. Aplinkotyros fakulteto dekanas, 2001–2006 m. mokslo prorektorius.  Nuo 2007 m. LMA tikrasis narys-akademikas.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo svarbiausia sritis – medžiagų mokslas ir fizikinių-plazminių technologijų taikymas medžiagų moksle. Yra paskelbęs 9 monografijas ir 233 straipsnius, iš kurių 111 tarptautiniuose recenzuojamuose žurnaluose. Taip pat yra 2 JAV patentų, 52 išradimų (sovietiniai) ir 4 mokomųjų knygų autorius.
Fukujama

Istorija

Fukujama įkurta 1619 m. Midzuno klano. 1945 m. rugpjūčio 8 d. Fukujamą subombardavo JAV aviacija.
Adolfas Mekas

Adolfas Mekas (1925 m. rugsėjo 30 d. Semeniškiuose, Papilio valsčius – 2011 m. gegužės 31 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos rašytojas, poetas, kino režisierius.

Biografija

Brolis Jonas Mekas. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos, su broliu Jonu 8 mėn. kalinti priverstinių darbų stovykloje Elmshorne Vokietijoje. 1946–1948 m. Mainco universitete studijavo literatūrą ir filosofiją. 1946 m. Visbadene su L. Lėtu (Vytautas Leonas Adamkevičius), A. Landsbergiu ir broliu Jonu pradėjo leisti avangardinį žurnalą „Žvilgsniai“ (iki 1948 m. išėjo 4 nr.).
1949 m. persikėlė į JAV. Nuo 1954 m. su broliu leido ir redagavo dvimėnesinį kino žurnalą „Film Culture“. 1971 m. Bardo koledže Niujorke įkūrė Kino fakultetą, iki 2004 m. jame dėstė. Sukūrė avangardistinių filmų, su broliu Jonu parašė pasakų knygų.
Juozas Izidorius Dailidė

Juozas Izidorius Dailidė (1876 m. sausio 2 d. Barzdai, Sintautų valsčius – 1949 m. rugsėjo 13 d. Jarcevas, Konošos rajonas, Archangelsko sritis) – Lietuvos pedagogas, filosofijos daktaras.

Biografija

Studijavo matematiką Miuncheno ir Heseno universitetuose. 1929 m. filosofijos (matematikos) daktaras.
1927–1941 m. mokytojavo Marijampolės Rygiškių Jono gimnazijoje, Vilkaviškio kunigų seminarijoje, Šiauliuose ir Kaune. 1941 m. iš Kauno ištremtas Įį Rusiją. Mirė lageryje.
Materija (fizika)

Materijos apibrėžimo nevienareikšmiškumai

Apskritai mokslininkų tarpe naudojamas terminas materija (angl. matter) neturi vienintelės prasmės. Rytų šalių mokslininkai (tarp jų ir Lietuvos, išugdyti dialektinio materializmo aplinkoje) priima V. I. Lenino įvestą šios sąvokos atspalvį.
Vakarų mokslininkai šį terminą sutapatina tik su medžiaga (pagal griežtesnius apibrėžimus – visa, kas sudaryta iš fermionų – leptonų ir kvarkų), tuo priešpriešindami ją energijos sąvokai.
Lygiai tokie pat dviprasmiškumai kyla naudojant materijos ir antimaterijos sąvokas. Vienu atveju materija apima ir medžiagą (daleles) ir antimedžiagą (antidaleles). Kitu atveju, jei materija laikoma tik medžiaga, tuomet antimaterija bus tapati antimedžiagos sąvokai.
Taigi, visuomet reikia įsigilinti, kokią prasmę suteikia materijos sąvokai ją naudojantis žmogus.
PKN Orlen

Rodikliai

Kapitalo grupė PKN ORLEN antrame 2006 m. ketvirtyje pasiekė rekordinį ketvirčio grynąjį pelną – 980 milijonų zlotų. Naudojamo kapitalo grąžos (angl. ROACE) rodiklis buvo 18,3 %, o pelno lygis prieš palūkanas, mokesčius, amortizaciją ir nusidėvėjimą (angl. EBITDA) siekė 1622 milijonus zlotų.
Operacinių išlaidų mažinimo programa minėtame ketvirtyje leido sutaupyti 228 milijonus zlotų. Šios programos (lenk. KPRKO) įdiegimo rezultatai, pasiekti per tris šių metų ketvirčius, leido įvykdyti 82 % metinio taupymo plano.

Istorija

PKN Orlen įsteigta 1999 susijungus dviem valstybiniams koncernams Petrochemia Płock S.A. bei Centrala Produktów Naftowych (CPN) ir nuo to laiko yra rinkos lyderis Lenkijoje. Firmos vardas „Orlen“ kilo iš žodžio Orzeł (erelis, firmos simbolis). Koncernas pastaruoju metu sėkmingai plečiasi Europoje.
Nuo 2003 kovo mėn. PKN Orlen įžengė į Vokietijos rinką ir sukūrė ištisą Orlen Deutschland AG (per 500) degalinių tinklą Š. Vokietijoje. Nuo 2005 gegužės 24 d. PKN Orlen valdo degalinių tinklą Unipetrol Čekijoje. Nuo 2006 gruodžio 15 d. PKN Orlen valdo Lietuvos energetikos koncerną „Mažeikių nafta“.
Anykščių rajono apylinkės teismas

Anykščių rajono apylinkės teismas – apylinkės teismas Šiaurės Lietuvoje. Teritorija – Anykščių rajonas. Dirba 3 teisėjos.
Adresas: A. Baranausko a. 10, LT-29132 Anykščiai.
Apeliacinė instancija – Panevėžio apygardos teismas (PAT).
Martigas

Istorija

Įkurtas 1232 m.
Gerardo Alonso

Karjera

Žaidė gimtoje Meksikoje.
2019 m. tapo Kauno „Stumbro“ nariu.
Debiutavo rungtynėse pirmame ture prieš FK Panevėžys 2019 m. kovo 2 d.
Stumbro klubui patekus į sudėtingą situaciją, žaidėjas išvyko į Olandijos Roda JC.
Stadio Sant'Elia

Istorija

Stadionas pastatytas 1970 m. Tuomet jame tilpo 60 000 žiūrovų. Renovavus stadioną 1989 m. pasaulio čempionatui, vietų skaičius buvo sumažintas iki 39 905. 1990 m. stadione vyko trejos XIV pasaulio futbolo čempionato rungtynės.
Jeronimas Ralys

Biografija

Gimė valstiečių šeimoje. 1896 m. baigė Šiaulių gimnaziją, kur labiausiai mėgo istoriją, literatūrą ir klasikines graikų bei lotynų kalbas.  Įstojęs į Maskvos universiteto Medicinos fakultetą, dalyvavo lietuvių studentų slaptose draugijose, socialdemokratų veikloje. Bendradarbiavo „Varpe“, „Ūkininke“, „Lietuvos žiniose“.
Baigęs universitetą, 1903–1906 m. dirbo Maskvos Morozovo vaikų ligoninėje gydytoju. 1906–1908 m. tarnavo jūrų laivyne. 1908–1914 m. dirbo gydytoju Prienuose, Taujėnuose, Ariogaloje, Jonavoje, rūpinosi liaudies švietimu. 1914–1918 m. karo gydytojas Caricyne, Kaune, Saratove. 1918 m. apsigyveno Jonavoje.
Dar gimnazijos 5 klasėje pradėjo iš senovės graikų į lietuvių kalbą versti Homero epines poemas „Odisėja“ (išleista 1921 m.) ir „Iliada“ (vertimą užbaigė Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, Jurgis Talmantas ir Pranciškus Žadeikis, išleista 1930 m.). J. Ralio dėka poemos „Iliada“ ir „Odisėja“ į lietuvių kalbą buvo išverstos daug anksčiau, nei į kai kurias kitas pasaulio kalbas. 
1902 m. parašė apsakymą „Rykštės“. Su Jurgiu Šlapeliu iš lenkų kalbos išvertė Danielio Defo „Robinzono gyvenimą ir jo nelaimes“ (1907 m.), H. Bičer-Stou „Dėdės Tomo trobelę“ (1914 m.).

Atminimo įamžinimas

Palaidotas Jonavos miesto senosiose kapinėse. Paminklas pašventintas 1931 m. rugsėjo 30 d. Paminklo autorius architektas Adolfas Netiksa.
Jo vardu pavadinta gatvė Jonavoje. Vilniaus g. 11 buvusį karo ligoninės pastatą žymi paminklinė lenta, atidengta J. Ralio 70-ųjų mirties metinių atminimui. 1993 m. spalio 8 d. jo vardu pavadinta Jonavos 1-oji vidurinė mokykla (dab. gimnazija), 1996 m. spalio 10 d. atidarytas mokyklos muziejus. 
Žalpių miestelio (Kelmės raj.) parke pastatytas atminimo akmuo pirmajam Homero vertėjui Jeronimui Raliui. Jo vardu pavadinta ir gatvė Žalpiuose.
Gegužinė (Panevėžys)

Istorija

Iki 1923 m. prie kaimo buvo dvaras, 1932 m. Gegužinė išskirstyta į vienkiemius.
Pasiuntinystės knygelės

Pasiuntinystes knygeles pranešančios žinę apie Viešpaties darbą – evangelikų liuteronų leidinys, leistas 1907–1922 m. Tilžėje.

Istorija

Leistos gotišku šriftu vietoje „Pasiuntinystės laiškelio“. Ėjo kartą per metus. Tai tęstinis religinių straipsnių, giesmių, pasakojimų apie pasiuntinystės veiklą įvairiose pasaulio šalyse leidinys. Spausdino spaustuvė „Lituania“ Tilžėje, Zyberto spaustuvė Klaipėdoje. Išėjo 16 knygelių.
Redagavo Enzys Jagomastas, J. Pilibaitis.
Benediktas Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Mykolas Juozapas Tiškevičius. Motina Joana Karpytė. Broliai Jonas Konstantinas Tiškevičius, Biržų valdytojas, Juozapas Mykolas Tiškevičius.

Dvarai

1828 m. balandžio 23 d. iš Ferdinando Pliaterio tėvas jam nupirko Nemėžio dvarą. 1836 m. dvare iškilo dviejų aukštų mūriniai rūmai, kuriuose įsikūrė Vilniaus pavieto Tiškevičiaus dvarų vyriausioji administracija.
1835 m. iš Zabielų įsigijo Raudondvario pilį, ją restauravo, įkūrė parką. Pagal architekto L. C. Anichini projektą 1852–1857 m. pastatė Raudondvario bažnyčią, kurią Liudviko XV stiliumi dekoravo skulptorius ir dailininkas Mykolas Andriolis. Grafas joje ir palaidotas greta pirmosios žmonos.
Bažnyčia

Istorija

II-VI a. vietoje šventovių naudoti krikščionių dvasininkų namai. Po Milano edikto (313) m. pradėtos statyti bažnyčios pagal Romos teismo rūmų (bazilikų) pavyzdį. Vėliau rytų krikščioniai pradėjo statyti graikiškojo kryžiaus plano bažnyčias, dengtas kupolu, vakarų krikščioniai statė lotyniško kryžiaus plano su transeptu. Nuo viduramžių pradėtos statyti varpinės, bokštai, XI a. pradėtos statyti vis sudėtingesnės halinės bažnyčios.

Bažnyčios Lietuvoje

Pirmosios bažnyčios Lietuvoje atsirado dar prieš krikščionybės įvedimą – jas pasistatydino čia gyvenę kitų kraštų pirkliai ir amatininkai. Po lietuvių krikšto bažnyčių ėmė gausėti. Lietuvos didieji kunigaikščiai intensyviai rūpinosi katalikų maldos namų statyba. XV a. gale Lietuvoje buvo 109 bažnyčios, XVII a. – 410, XVIII a. – 600. XX a. viduryje katalikų bažnyčių ir koplyčių Lietuvoje priskaičiuota 885.
Lietuvoje pirmoji bažnyčia – spėjama Mindaugo XIII a. statyta Vilniaus katedra. Seniausia išlikusi mūrinė bažnyčia yra Vilniaus Šv. Mikalojaus – gotikinė, su romaninio stiliaus bruožais, statyta XIV-XV a. Vėlyvosios gotikos palikimas – XVI a. pradžioje statyta Šv. Onos bažnyčia. Gotiką pakeitusio renesanso bruožų galima rasti Vilniaus Aušros Vartuose, Šiaulių Šv. Petro ir Povilo, Simno Švč. Mergelės Marijos ėmimo dangun, Rykantų Švč. Trejybės bažnyčiose. Baroko architektūros kūrinys – Vilniaus Šv. Petro ir Povilo bažnyčia. Neogotikos stilius aptinkamas Rokiškio Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia. Seniausia medinė bažnyčia – liaudiško baroko stiliaus Palūšės Šv. Juozapo bažnyčia, statyta 1747–1757.
Katalikų Bažnyčia jungia apie 80 % visų Lietuvos tikinčiųjų, apima 687 religines bendruomenes - parapijas, kurias vienija 52 dekanatai, pasiskirstę į 7 vyskupijas ir 2 arkivyskupijas. 261 bažnyčia ar koplyčia yra neparapijinė.
1945 m. pradžioje Lietuvoje buvo 711 bažnyčių. 1948 m. pabaigoje įregistruotos 677 bažnyčios, o kitos buvo uždarytos, ypač didmiesčiuose (Kaune liko 10, Vilniuje – 8). Po 1950 metų nusistovėjo apie 670 bažnyčių skaičius.
Leonardas Palevičius

Leonardas Palevičius (1907 m. gruodžio 5 d. Vilniuje – 1948 m. birželio 25 d. Macikuose, Šilutės raj.) – Vilniaus krašto visuomenės veikėjas ir sportininkas.

Biografija

Gimė pasiturinčioje šeimoje, augo kartu su penkiais broliais ir seserimis. Motina Domicelė Graužinytė–Palevičienė buvo žinoma Giedraičių krašto knygnešė, už neleistinos lietuviškos spaudos platinimą kalėjusi, o vėliau tapusi aktyvia Vilniaus visuomenininke.
Pirmojo pasaulinio karo metais šeima pasitraukė į Rusijos gilumą – Voronežą. Matomai šiame mieste Leonardas ir įgijo pirmuosius skaitymo bei rašymo įgūdžius. Pokaryje Palevičiai grįžo į Vilnių. Leonardas Palevičius mokėsi Vytauto Didžiojo gimnazijoje, buvo aktyvus skautas. Po abitūros egzaminų pasirinko tėvo, garsaus Vilniaus daržininko Julijono Palevičiaus, profesinį kelią ir tapo agronomu. Žemės ūkio mokslus 1827–1934 m. studijavo Straelene ir Berlyne (Vokietija). Grįžęs į gimtąjį miestą, kurį laiką dirbo tėvo įmonėje, vėliau Rudaminos valsčiuje įsigijo savo ūkį ir vertėsi daržininkyste.
Aktyviai dalyvavo miesto sportiniame gyvenime, dar 1927 m. buvo laimėjęs Vilniuje vykusias tarptautines skautų ėjimo varžybas.  Kartu su kitais inicijavo Vilniaus lietuvių  sporto klubą, kelerius metus buvo šios organizacijos vicepirmininku. 1930 m. nugalėjo motociklininkų lenktynėse maršrutu Vilnius–Gardinas–Vilnius. 1938 m. dalyvavo Pirmojoje Lietuvos tautinėje olimpiadoje kaip motociklų lenktynininkas ir užėmė antrąją vietą, aplenkdamas komandos draugą vilnietį Bernardą Cicėną. (Sportininkams reikėjo apvažiuoti motociklais visą šalį).
Lietuvai atgavus Vilnių, organizavo policijos darbą, buvo paskirtas miesto viceburmistru. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, 1946 m. sovietinių valdžios organų buvo suimtas ir įkalintas Macikų lageryje, kur ir mirė.
Sesuo Elvyra Palevičiūtė–Čibirienė – žinoma muzikė.
Priešvėžiniai vaistai

Priešvėžiniai vaistai – cheminės medžiagos, įvairiais mechanizmais naikinančios vėžines ląsteles arba stabdančios jų dauginimąsi. Išskiriami klasikiniai chemoterapiniai vaistai – citostatikai, nukreipti į DNR dalijimosi, reparacijos ar kitus procesus, vykstančius bet kurioje organizmo ląstelėje, bei taikinių preparatai, nukreipti prieš specifinius naviko ląstelės receptorius, signalo perdavimo molekules, ląstelės membranos elementus. Kitą nemažą priešnavikinių vaistų grupę sudaro imunomoduliatoriai, hormonai ir jų antagonistai.

Proteinkinazių inhibitoriai

Žemiau pateikiama klasifikacija yra sąlyginė, kadangi beveik visi šios grupės preparatai veikia ne vieną, o daug proteinkinazių, todėl gali būti vadinami multikinazių inhibitoriais.