google/wiki40b huggingface dataset:
Misija (filmas)

Siužetas

Filmas vaizduoja XVIII a. vidurį Pietų Amerikoje, jėzuitų misionierių veiklą gvaranių žemėse. Siužetas sukasi apie tėvą Gabrielį, kuris iškeliauja į džiungles steigti naujos misijos ir versti indėnus į krikščionybę. Prie jo vėliau prisideda Rodrigo Mendoza – portugalų vergų pirklys, nužudęs savo brolį ir bandydamas atpirkti savo nuodėmę.
Jėzuitai bando apginti gvaranius nuo portugalų kolonistų, kurie pagal Madrido sutartį siekia perimti dalį misijų ir paimti indėnus į vergiją. Reikalų išsiaiškinti atsiunčiamas Vatikano emisaras Altamiranas. Jis keliauja po misijas ir gėrisi jų klestėjimu, tačiau pasiduoda kolonistų spaudimui bei liepia iškeldinti visas misijas aukščiau krioklio.
Gvaraniai nesutinka apleisti savo žemių, todėl juos iškeldinti atvyksta jungtinės ispanų-portugalų pajėgos. Broliai Rodrigas ir Fyldingas kartu su indėnais ruošiasi priešintis jėga, tuo tarpu Gabrielis su vaikais ir moterimis surengia komuniją. Kolonizatoriai įveikia ginkluotą pasipriešinimą, nužudo abu jėzuitus. Toliau jie ugnimi ir patrankomis atakuoja taikiai besimeldžiančius žmones, nušauna tėvą Gabrielį.
Kardinolas suabejoja ar tokios žudynės buvo būtinos, tačiau portugalų ir ispanų didikai tai pateisina.

Istoriniai faktai

Filmas remiasi istoriniais faktais apie po Madrido sutarties įvykusį misijų perkelimą ir kilusį Gvaranių karą. Kardinolas Altamiranas atitinka Andalūzijos jėzuitų tėvą Luis Altamirano, kuris 1752 m. jėzuitų ordino vadovo Ignacio Visconti buvo atsiųstas į Paragvajų, kad perkeltų misijas. Jis prižiūrėjo misijų, esančių į rytus nuo Urugvajaus upės perkėlimą. Kaip kompensaciją, ispanai 30 tūkstančių indėnų pažadėjo 4000 pesų už jų žemes (kurios buvo vertos 7-16 mln. pesų). Filme vaizduojamas 1641 m. Mbobore mūšis, kai jėzuitų apginkluoti indėnai bandė sustabdyti kolonistus.
Fidžio doleris

Pirmieji doleriai, 1867-1873 m.

Fidžis įsivedė pirmuosius popierinius dolerius ir monetas ir naudojo juos nuo 1867 iki 1873 m. Fidžio doleris buvo sulygintas kursu vienam JAV sidabriniam doleriui. Kai Fidžis tapo Didžiosios Britanijos kolnija, dolerį pakeitė svaras sterlingų.
Rimvydas Griauzdė

Biografija

1984 m. baigė Pasvalio vaikų muzikos mokyklą, 1985 m. ir Pasvalio vidurinę mokyklą. Dar būdamas moksleivis pradėjo vargonininkauti Pasvalio raj. Kyburių bažnyčioje. 1985–1987 m. mokėsi Aviacijos mokymo centre Ukrainoje, kur įgijo malūnsparnio piloto specialybę. Grįžęs į Lietuvą, vargonininkavo Rokiškio rajono Kriaunų ir Obelių parapijose, nuo 1989 m. vargonininkas ir chorų vadovas Anykščiuose. 1989–1992 m. mokėsi Lietuvos muzikos akademijos Vargonų katedros surengtuose vargonininkų – chorvedžių kursuose, vargonuoti mokė Balys Vaitkus ir Renata Marcinkutė, diriguoti Petras Vaičekonis. 2006 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, mokytojas.
Anykščių Šv. Mato bažnyčioje, be jau veikusių didžiojo ir vyrų choro, suorganizavo kamerinį mišrųjį chorą, kurį išmokė daug giesmių ir dainų, parengė nemažą A. Baranausko giesmių programą, kurią įrašė į kasetę. Choras gieda Lietuvos bažnyčiose, dalyvauja koncertuose, koncertavo Lenkijoje ir Austrijoje, parengtas 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Taip pat vadovavo Savanoriškosios krašto apsaugos tarnybos Anykščių bataliono vokaliniam vyrų ansambliui, kuris rengė koncertus, dainavo Lenkijoje, Utenos apskrities „Sidabrinių balsų“ konkurse pelnė antrąją vietą. 
Anykščių kultūros centro vyrų ansamblio vadovas, Politinių kalinių ir tremtinių choro vadovas.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, nuo 2008 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Romualda, vaikai Paulina, Gabrielė.
Ronald H. Coase

Ronaldas Haris Kouzas (angl. Ronald Harry Coase, 1910 m. gruodžio 29 d. Vilesdenas prie Londono – 2013 m. rugsėjo 2 d. Čikagoje, Ilinojaus valstijoje, JAV) – JAV ekonomistas, Nobelio ekonomikos premijos laureatas.

Biografija

1927–1929 m. studijavo eksternu Londono universitete. 1932 m. baigė Londono ekonomikos mokyklą, 1935–1939 m. ir 1946–1951 m. joje dėstė. 1951 m. apgynė daktaro laipsnį ir persikėlė į JAV. 1951–1958 m. dėstė Bufalo, 1958–1964 m. Virdžinijos, nuo 1964 m. Čikagos universitete, nuo 1964 m. profesorius. 1964–1982 m. Journal of Law and Economics redaktorius.

Mokslinė veikla

1937 m. straipsnyje „Firmos prigimtis“ (The Nature of the Firm, Economica, Vol. 4, No. 16, November 1937) pirmasis įvertino įmonės gebėjimą veikti rinkos jėgas, atmetė vyravusią nuomone, kad pagrindinis vaidmuo tenka rinkos mechanizmui. Atkreipė dėmesį į transakcijos kainas, rinkos mechanizmo naudojimo, arba sandorių sudarymo, išlaidas. Iškėlė išorės efektų, veiklos rezultatų, susijusių ne tos veiklos tiesioginiais dalyviais, bet su trečiaisiais asmenimis problemą ekonomikoje.
1960 m. straipsnyje „Socialinės naštos problema“ (The Problem of Social Cost, Journal of Law and Economics, v. 3, n°1 pp. 1-44, 1960) padarė išvadą, kad esant išorės efektams ir nesikišant valstybei optimumas galimas tik tada, jeigu įmanomos gamintojo ir išorės efektų gavėjo derybos ir jei aiškiai nusakytos nuosavybės teisės (vadinamoji Kouzo teorema). Paaiškino sandorių vertės ir nuosavybės teisės reikšmę ekonomikos institucinei struktūrai ir funkcionavimui.
Jo veikla 1991 m. įvertinta Nobelio ekonomikos premija.
Gilgamešo epas

Gilgamešo epas – Babilono epas apie mitinį Uruko karalių Gilgamešą, vienas ankstyviausių žinomų literatūros kūrinių. Epą sukūrė ir užrašė šumerai, jį atkartojo babiloniečiai, o vėlesniais amžiais jis tapo daugelio tautų mitu.
Išsamiausia išlikusi epo versija užrašyta ant 12 molinių lentelių, rasta VII amžiaus Asirijos karaliaus Ašurbanipalo bibliotekos griuvėsiuose Ninevijoje. Jos priskiriamos maždaug 650 m. pr. m. e. laikotarpiui. Dar vėliau rasta 2000 m. pr. m. e. lentelių su šio epo fragmentais. Kalbos analizė leidžia spėti, kad pasakojimas buvo sueiliuotas iki 2000 m. pr .m. e. (iš ankstesnių šaltinių). Laikoma, kad šumerų dantiraštis atsirado apie 3300 m. pr. m. e. Yra išlikę senieji epo fragmentai keturiomis kalbomis: šumerų, akadų, hetitų ir churitų. Jame aprašomo Tvano versija turi savų liudijimų, tačiau tarp jų ir Biblijos yra nemažai bendrumų.
Epo pagrindinis veikėjas yra mitologinis karalius Gilgamešas, kuris galėjo būti istorinis asmuo. Šumero karalių sąraše jis priklauso pirmajai Uruko dinastijai, karaliavo neįtikėtinai ilgus 126 metus, kaip ir buvo priimta Karalių sąraše minint pirmųjų biblinių karalių valdžios trukmės laikotarpius.

Populiariojoje kultūroje

Per visą epo gyvavimo istoriją pateikta daugybė teksto ar atskirų lentelių vertimų versijų ar perpasakojimų. Mokslo ir populiariojoje literatūroje pirmauja sąsajų su Biblija (ypač Tvano epizodu) tema. Istorinio senovės teksto gyvybingumą liudija daugybė šiuolaikinių kūrinių, perteikiančių šio epo variacijas. Pvz., 1986 m. išleistas kanadiečio rašytojo Alaino Gagnono (g. 1938 m.) romanas „Gilgamešas“. Sukurta daug spektaklių, muzikos ir teatro kūrinių  mito apie Gilgamešą tema.
MS Explorer

Pašto ženklai

Kruizinis laivas buvo pavaizduotas mažiausiai ant dviejų skirtingų pašto ženklų serijų, išleistų Pietų Džordžijoje.

Skendimas

Laivas plaukė 19-ąją kelionės dieną, kuomet atsitrenkė į nugrimzdusį ledkalnį, pramušusė korpuse 250 cm² skylę. Gelbėjimo signalas buvo greitai duotas, o operacijos ėmėsi Karališkoji Didžiosios Britanijos krantų apsaugos tarnyba, Jungtinių valstijų bei Čilės gelbėtojai. Nors laive telpa 154 žmonės, jų buvo 100 ir visi sėkmingai buvo iišgelbėti. Tarp keleivių buvo britų, olandų, australų, amerikiečių, kanadiečių, airių, danų, šveicarų, belgų, japonų, prancūzų, vokiečių ir kinų.
Abšalomas

Abšalomas (hebr. אַבְשָלוֹם) – mylimiausias Izraelio karaliaus Dovydo sūnus, kuris sukilo prieš tėvą, norėdamas iš šio paveržti sostą. Dovydo žmonės Efraimo miške Abšalomo kariuomenę sumušė. Abšalomas mėgino pabėgti raitas ant mulo, tačiau galva įstrigo tarp ąžuolo šakų, o mulas, ant kurio Abšalomas jojo, pabėgo. Dovydo kariuomenės vadas Joabas, nepaisydamas karaliaus įsakymo palikti Abšalomą gyvą, įsmeigė į Dovydo sūnaus širdį tris ietis. Abšalomo kūnas buvo įmestas jį į gilią duobę miške, ant jo sukrauta didelė akmenų krūva.
European Border Breakers Awards

Europos apdovanojimai European Border Breakers kasmet įteikiami dešimčiai pradedančių atlikėjų arba grupių už tarptautinio pripažinimo susilaukusį debiutinį praeitų metų albumą. Tarp šio konkurso laureatų – Adele, Tokio Hotel, The Baseballs, Zaz, Lykke Li, Milow, Katie Melua, Damien Rice, Caro Emerald, Stromae ir Mumford & Sons.

Rengėjai

Rengti šį konkursą pradėjo Europos Komisija. Tai Europos Sąjungos apdovanojimas. Laureatų atranką atlieka ir apdovanojimų ceremoniją rengia organizacija Noorderslag Foundation, kurios užduotis – skatinti popmuzikos sklaidą Europoje.

Klausytojų simpatijų prizas

Nuo 2010 m. klausytojai gali balsuoti internetu, kuriam iš konkurso laureatų, be įprasto apdovanojimo, skirti dar ir klausytojų simpatijų prizą. Pirmasis juo apdovanotas menininkas – belgas dainininkas ir dainų autorius Milow. 2011 m. šį prizą laimėjo vokiečių rokenrolo grupė The Baseballs.

Laureatų apdovanojimo renginys

Nuo 2009 m. apdovanojimų ceremonija vyksta kiekvienų metų sausį per festivalį „Eurosonic Noorderslag festival“ Groningene (Nyderlandai). Renginiui vadovauja BBC laidų vedėjas ir muzikantas Jools Holland. Laureatai dainuoja be fonogramų ir per šį renginį, ir festivalyje. Kaip garbės svečiai renginyje kviečiami koncertuoti ankstesnių metų laureatai. Ceremoniją įrašo Nyderlandų viešasis transliuotojas NOS/NTR, ji transliuojama per kanalą ‘’Nederland 3’’. Renginį kasmet galima matyti per kelis Europos televizijos kanalus.

Papildoma informacija

Šį konkursą 2004 m. pradėjo rengti Europos Komisija. Juo siekiama skatinti populiariosios muzikos populiarinimą už šalių, kuriose ji sukurta, ribų ir atkreipti dėmesį į didelę Europos muzikos įvairovę. Konkursas „European Border Breakers“ remiamas pagal Europos Sąjungos kultūros programą, kuria siekiama skatinti menininkų ir kultūros specialistų tarptautinį judumą, kultūros vertybių bei meno kūrinių populiarinimą užsienyje ir puoselėti kultūrų dialogą.
Jonavos Raimundo Samulevičiaus progimnazija

Istorija

1987 m. pradėta statyti Jonavos 6-oji vidurinė mokykla. 1988 m. rugsėjo 1 d. ji atvėrė duris 727 mokiniams. Mokytojų kolektyvą sudarė 44 pedagogai, jų amžiaus vidurkis – 35 metai. 1990 m. pavasarį mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą. Dvyliktą klasę baigė 12 mokinių. Pirmos laidos auklėtoja buvo biologijos mokytoja Žiedrūna Jurgutienė.
1997 m. rugsėjo 3 d. mokyklai suteiktas kraštiečio dramaturgo Raimundo Samulevičiaus (1937–1981) vardas. Tais pačiais metais įkurtas mokyklos muziejus. 2001 m. mokyklą baigė paskutinė – dvylikta abiturientų laida (47 abiturientai).
Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo pagrindinė. 2001 m. mokykla įtraukta į UNESCO asocijuotų mokyklų tinklą. 2001 m. mokykla įtraukta į sveikatą stiprinančių mokyklų tinklą. Nuo 2001 m. mokykla dalyvauja Mokyklų tobulinimo programoje.
2002 m. mokykla paskelbta sportiškiausia Lietuvos mokykla tarp pagrindinių mokyklų. 2004–2005 m. mokykloje mokėsi 1036 1-10 klasių mokiniai, dirbo 74 pedagogai.
Mokyklos herbo autorė – moksleivė Vida Pranevičiūtė.
2011 m. renovuotas mokyklos stadionas.
Povilas Mykolas Mostovskis

Biografija

Lenkijos bajorų Mostovskių giminės atstovas, herbo „Dolęga“ savininkas. Tarnogrodo konfederato Teodoro Bogdano Mostovskio ir Liudvikos Krušinskos sūnus.
Buvo Čartoriskių konfederacijoje vaivadijų ir Prūsijos žemės maršalka 1764 m. Generalinis regimentas Didžiosios Lenkijos provincijos Baro konfederacijoje. Po pasikėsinimo į karaliaus Staislovo Augusto Poniatovskio gyvybę buvo areštuotas, bet pabėgo į Sileziją. Iškėlė kandidatus, Saksonijos kurfiurstą Frydrichą Augustą arba Heseno landgrafą Frydrichą II, į Lenkijos karaliaus sostą.
Valdė dvaro žemes Mazovijoje: Mostovas, Semiontkovas, Kučborkas, Choinas ir Ostromecko Chelmo žemėje.
Baltojo erelio ordino kavalierius.
Kritulių tipai

Kritulių tipai arba kritulių rūšys – meteorologijoje priskiriamos įvairios kritulių fazės ir pobūdžiai. Yra trys skirtingi būdai, kaip gali susidaryti krituliai. Konvekciniai krituliai paprastai būna intensyvesni ir mažesnės trukmės nei stratiforminiai krituliai. Orografiniai krituliai susidaro, kai drėgnas oras dėl vietovės reljefo yra priverčiamas kilti aukštyn.
Krituliai taip pat gali kristi tiek skystos, tiek kietos fazės arba kaip tarpinė būsena tarp jų. Skystos fazės krituliai būna lietus arba dulksna. Lietus arba dulksna, susidurianti su neigiamos temperatūros oro mase, įgauna lijundros arba silpnos lijundros pavadinimą. Kietos fazės (užšalę) krituliai būna sniegas, ledo adatos, šlapdriba, kruša arba sniego kruopos.

Mechanizmas

Krituliai iš debesų krenta, kai dalis debesies elementų dėl vienų ar kitų priežasčių pasidaro pakankamai sunkūs ir oro pasipriešinimas bei aukštyneigiai oro srautai nebesugeba išlaikyti juos pakibusioje būsenoje, o krintantys ledo kristalai arba vandens lašeliai nespėja išgaruoti, kol pasiekia žemės paviršių.
Konvekciniai krituliai pasirodo, kai oras kyla vertikaliai per (laikiną) save išlaikantį konvekcijos mechanizmą. Stratiforminiai krituliai pasirodo, kai didelės oro masės kyla įstrižai kai didesnio masto atmosferos dinamika verčia juos judėti vienas prieš kitą. Orografiniai krituliai yra panašūs, išskyrus į viršų oro masę judėti verčia didelio kalno šlaitas, tai būdinga kalnynams.

Konvekciniai krituliai

Konvekcija įvyksta kai Žemės paviršius, esant nestabilioms ir drėgnoms atmosferos sąlygoms, tampa įkaitęs labiau nei pati aplinka ir sukelia reikšmingą garavimą. Konvekcinis lietus arba liūtiniai krituliai atsiranda iš konvekcinių debesų, pvz., liūtinių kamuolinių arba konvekcinių debesų. Jie krenta kaip liūtiniai krituliai, su smarkiai besikeičiančiu intensyvumu. Konvekciniai krituliai krenta tik tam tikroje nedidelėje teritorijoje palyginti trumpam laiko tarpui. Daugiausia kritulių tropikuose būna konvekcinio tipo.
Sniego kruopos arba kruša žymi konvekciją. Vidutinėse platumose konvekciniai krituliai yra susiejami su šaltųjų frontų veikla (dažnai praėjus pačiam frontui), taip pat škvalo riba ir šiltaisiais frontais, kai oras būna labai drėgnas.

Intensyvumas

Krituliai matuojami lietmačiu. Lietaus intensyvumas klasifikuojamas į tris kategorijas. Nedideliu lietumi laikoma, kai iškritusių kritulių kiekis neviršija 2,5 mm per valandą. Vidutiniškas lietus, kai iškritęs kritulių kiekis yra tarp 2,6 mm ir 7,6 mm per valandą. Smarkiu lietumi laikoma, kai iškritęs kritulių kiekis viršija 7,6 mm per valandą.
Snygio intensyvumas matuojamas pagal sniego kritimo metu esantį matomumą. Kai matomumas siekia daugiau nei 1 kilometrą, sniegas vadinamas nedideliu. Vidutiniško intensyvumo sniegu laikoma, kai matomumas yra tarp 500 metrų ir 1 km. Smarkus sniegas būna, kai matomumas neviršija 500 metrų.
Liudas Mockūnas

Biografija

1976 m. gegužės 18 d. Panevėžyje. Muzikos mokėsi M. K. Čiurlionio menų mokykloje, 2002 m. baigė magistrantūrą Lietuvos muzikos akademijoje (Vladimiro Čekasino klasėje), 2005 m. - džiazo atlikėjo magistrantūrą Kopenhagos ritmo muzikos konservatorijoje. Gilino žinias įvairiuose meistriškumo kursuose ir privačiai. Džiazo scenoje debiutavo 1988 m. su Vladimiro Čekasino vadovaujamu moksleivių džiazo ansambliu, nuo 15 metų nuolat dalyvauja džiazo festivaliuose. Nuolat muzikuoja tarptautinėse sudėtyse, yra įvairių tarptautinių projektų iniciatorius. Tarptautinė saksofonininko karjera ypač suaktyvėjo 1999 m. pradėjus studijas Kopenhagoje. Su danų būgnininku Stefanu Pasborgu 2000 m. suformavo puikiai įvertintą grupę "Toxikum", to paties pavadinimo albumas Danijoje buvo pripažintas 2004 metų džiazo atradimu.
L. Mockūnas taip pat yra ansamblių "Red Planet", "Baltic Trio", "Artomic" ir "Revolver" bendralyderis; muzikuoja su "Copenhagen Art Ensemble", Pierre'u Dørge'u ir "New Jungle Orchestra", yra grojęs "Swinging Europe Big Band", tarptautinio "La Villet Jazz Festival" bigbendo projekte su "World Saxophone Quartet". Jo kūrybinių partnerių sąraše tokie vardai kaip Marc Ducret, David Murray, Oliver Lake, Mats Eilertsen, Jaak Sooäär, Mikko Innanen, Jeff Arnal, Dietrich Eichmann, Scott Colley, Ryoji Hojito, Nasheet Waits, Mats Gustafsson, Chris Speed, Mike Svoboda ir Andrew Hill. Su įvairiais kolektyvais muzikavo beveik visoje Europoje, JAV, Kinijoje. 2004 m. jo iniciatyva suburtas Lietuvos muzikantų kolektyvas "Traffic Quartet" (Valerijus Ramoška, Eugenijus Kanevičius, Arkadijus Gotesmanas).
Liudas Mockūnas yra laimėjęs įvairių konkursų: 1993 ir 1995 m. tapo Juozo Pakalnio pučiamųjų instrumentų konkurso laureatu, 1993 ir 1995 m. dalyvaudamas "Berklee in Germany" seminaruose (vadovas Gary Burton) pelnė stipendiją studijuoti Berklio muzikos koledže (JAV). 2000 m. buvo įvertintas 2-osiomis premijomis tarptautiniame saksofonininkų konkurse "Brilliant Note" Latvijoje bei tarptautiniame džiazo solistų konkurse Klaipėdoje. 2001 m. su "MAP" trio (Liudas Mockūnas, Jacob Anderskov, Stefan Pasborg) nugalėjo Europos improvizacinės muzikos konkurse Prancūzijoje. 2004 m. už muzikinę veiklą Mockūnas buvo įvertintas "Mūzų malūno" prizu, 2006 m. - "Vilnius Jazz" festivalio prizu už indėlį į Lietuvos džiazo kultūrą.
Be džiazo Liudas Mockūnas atlieka ir šiuolaikinę akademinę muziką (Broniaus Kutavičiaus, Algirdo Martinaičio, Remigijaus Merkelio ir kitų kūrinius), yra grojęs su Lietuvos valstybiniu simfoniniu, Lietuvos nacionaliniu simfoniniu, Šv. Kristoforo kameriniu orkestrais, naujosios muzikos ansambliu "Gaida". Jis taip pat komponuoja teatrui ir kinui. Nuo 2004 m. dėsto Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje Džiazo katedroje.
Di Cait

Di Cait (liet. Laikas) – komunistinis leidinys, išėjęs 1922 m. sausio 13 d. Kaune jidiš kalba. Redaktorius Chaimas Šteinas.
Antro rango armijos komisaras

Antro rango armijos komisaras (rus. aрмейский комиссар 2-го ранга) – politinių darbuotojų (komisarų) karinis laipsnis Raudonojoje armijoje 1935–1943 m., atitikęs karinį laipsnį antro rango komandarmas. Aukštesnis laipsnis – pirmo rango armijos komisaras (atitiko laipsnį pirmo rango komandarmas), žemesnis laipsnis – korpuso komisaras (atitiko laipsnį komkoras).
Laipsnis įvestas kartu su kitais asmeniniais kariniais laipsniais 1935 m. rugsėjo 22 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu. 1942 m. spalio 19 d. VGK nutarimu karinių komisarų institutas buvo panaikintas. Visi antro rango komisarai gavo atitinkamus armijos ar laivyno laipsnius.

Skiriamieji ženklai

Antro rango armijos komisaro skiriamieji ženklai – apykakliniuose antsiuvuose po keturis rombus be kariuomenės rūšies emblemos bei bendras visų politinių darbuotojų ženklas (prisiūta raudona penkiakampė žvaigždė su pjautuvu ir kūju ant abiejų rankovių virš rankogalių. 1941 m. rugpjūčio 1 d. buvo nurodyta šiuos žvaigždės pavidalo antsiuvus nebenešioti.
Sigutis Obelevičius

Biografija

1977 m. baigė Trakų sporto mokyklą–internatą, 1982 m. – Vilniaus pedagoginį institutą.
1982–1984 m. Molėtų rajono Dapkūniškių pagrindinės mokyklos mokytojas, 1984–1988 m. – direktorius. 1988–2003 m. Anykščių rajono Traupio pagrindinės mokyklos direktorius, biologijos mokytojas ekspertas.
2003–2007 m. ir 2015–2019 m. Anykščių rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2007–2015 m. ir nuo 2019 m. – Anykščių savivaldybės meras.
Nuo 1995 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
1985–1988 m. TSKP, nuo 1996 m. Tėvynės sąjungos narys, nuo 2001 m. TS Anykščių skyriaus pirmininkas.
Lietuvos gamtinės įvairovės išsaugojimo draugijos pirmininkas, Lietuvos dendrologų draugijos tarybos narys, Lietuvos mikologų draugijos narys, Lietuvos retųjų augalų pažinimo ir globos klubo „Medumėlė“ tarybos narys. Šalia Traupio mokyklos 1989 m. įkūrė mokyklos botanikos sodą. Apie 300 mokslinių ir mokslo populiarinimo straipsnių autorius.
Žmona Alytė (g. 1964 m.), dukterys Sigita (1986 m.) ir Ginta (1987 m.), sūnūs Mindaugas (1989 m.) ir Žygimantas (1992 m.).
Tamara Maksimova

Biografija

Gimė 1945 m. gruodžio 10 d. Kaune. Baigė Leningrado pedagoginio instituto filologijos fakultetą. 1967 m. pradėjo dirbti televizijoje, pradėjo vesti pirmąsias TSRS TV žaidimų laidas, TV tiltus, TV šou ir t. t. Telekompanijos TV-Neva vadovė. Dukra Anastasija Maksimova operos dainininkė.
Pietų Kasajus

Atsiskyrimas

1960 m. birželio 14 d., pora savaičių prieš Kongas paskelbė nepriklausomybę, Kasajaus oficialūs asmenys paskelbė apie Pietų Kasajaus nepriklausomybę ir Pietų Kasajaus federalinės valstybės įkūrimą. 1960 m. rugpjūčio 8 d. buvo paskelbta Pietų Kasajaus kalnakasybos valstybė (angl. Mining State of South Kasai), kurios sostinė buvo Bakvanga (dabartinis Mbuži Majis). Albert Kalonji buvo paskelbtas Pietų Kasajaus prezidentu, o Joseph Ngalula – vyriausybės galva.
Žymių žmonių asamblėja suteikė Kalonji tėvui 1961 m. balandžio 12 d. monarcho titulą Mulopwe. Naujas monarchas išsyk atsisakė savo titulo savo sūnaus naudai, ir šis toliau valdė Pietų Kasajų kaip Mulopwe ('karalius') Albertas I Kalonji. 1961 m. liepos 16 d. Kalonji atsisakė karališkumo, tačiau išlaikė Mulopwe titulą, o savo vardą pakeitė į Albert I Kalonji Ditunga.

Reintegracija

Po kruvinos keturių mėnesių karinės kampanijos, kurios metu žuvo tūkstančiai civilių, centrinės vyriausybės kariuomenė atkariavo regioną ir 1961 m. gruodžio 30 d. suėmė A. Kalonji, taip pabaigdama Pietų Kasajaus kaip valstybės istoriją.
Kalonji 1962 m. rugsėjo 7 d. pabėgo iš kalėjimo ir pamėgino sudaryti naują vyriausybę, bet ši buvo likviduota greičiau nei per mėnesį.
Zairą valdant Mobutu Sese Seko ankstesnis Pietų Kasajus buvo padalintas, kad išvengti tolesnio separatinio judėjimo.
Trianguliacija

Trianguliacija (angl. triangle, 'trikampis') – tai geodezinių punktų padėties radimas, sudarant matuojamos žemės plotų trikampių grandines.
Garsiausia yra beveik 3000 km ilgio Struvės geodezinio lanko trianguliacijos grandinė, skirta tiksliam Žemės dienovidinio lanko ilgiui nustatyti. Grandinė tęsiasi nuo Dunojaus žiočių prie Juodosios jūros iki Norvegijos miesto Fugleneso Arkties vandenyno pakrantėje. Tai Pasaulio paveldo sąrašo objektas, įrašytas 2005 m.

Istorija

Susikūrus nepriklausomoms valstybėms po Rusijos imperijos subyrėjimo, iškilo būtinybė sukurti naujus tikslius geodezinius tinklus. 1924 m. Helsinkyje patvirtinta Baltijos Geodezijos Konvencija. Ją palaikė Baltijos jūrą supančių Vokietijos, Danijos, Estijos, Suomijos, Latvijos, Lietuvos, Lenkijos ir Švedijos atstovai. Tuo buvo siekiama, kad atliekami geodeziniai darbai (pirmosios eilės trianguliacija, bazių matavimai, astronominių koordinačių nustatymas ir kt.) būtų vykdomi pagal vienodus reikalavimus ir metodus, o gaunami rezultatai tenkintų visas praktikos ir mokslo reikmes. Tuo tikslu aplink Baltijos jūrą įrengta trikampių grandinė, kurioje atlikti geodeziniai matavimai. Trianguliacijos grandinės charakteringuose taškuose buvo įrengti apie 30 m aukščio mediniai bokštai, o po jais grunte įtvirtinti specialūs ilgaamžiai betoniniai ženklai, fiksuojantys punktų centrus. Lietuvoje viena svarbiausių buvo 1929 m. aukštu tikslumu išmatuota Švėkšnos (Šilutės raj.) bazė ir jos tinklas.
Tarpukariu Europoje miesto planų sudarymo reikmėms atramos punktų tinklas buvo formuojamas trianguliacijos metodu. Pvz., Kaune tinklas buvo suprojektuotas taip, kad vienam punktui vidutiniškai teko vienas kvadratinis kilometras miesto ploto ir buvo pasiektas įtvirtintų punktų 10 cm ribinis tikslumas.