google/wiki40b huggingface dataset:
Kazys Motuza

Biografija

Kazys Motuza gimė 1928 m. rugsėjo 28 d. Kaune, ten baigė vidurinę mokyklą, 1949-1952 m. mokėsi Kūno kultūros institute. Su šokiu K. Motuza susipažino 1948 m., kai pradėjo šokti Kauno profsąjungų kultūros rūmų šokių kolektyve „Suktinis“.
Vos įstojęs į Kauno kūno kultūros institutą ir jau „užkrėstas“ lietuvišku šokiu, jis suburia studentų šokių kolektyvą, ir 1950 m. parengia visus dvylika respublikinės Dainų šventės repertuaro šokių. Instituto šokėjai dalyvavo pirmoje pokario metų Dainų šventės Šokių dienoje.
1952 m. K. Motuza kviečiamas vadovauti Verslinės kooperacijos tarybos Kauno klubo šokių kolektyvui, ir su kolektyvu dirbo iki organizacijos likvidavimo, 1961 m. Nuo 1958 m. 35 metus Kazys Motuza buvo Lietuvos žemės ūkio akademijos tautinių šokių ansamblio „Sėja“ meno vadovas, vadovo įkurtas tautinių šokių festivalis „Draugystės puokštė“ tarp Baltijos šalių žemės ūkio universitetų gyvas iki šiol. 
Nuo 1952 m. iki 1956 m. jis dirbo Kauno tarprajoniniuose liaudies kūrybos namuose. Čia dirbdamas išėjo didelę praktinio ir organizacinio darbo mokyklą, nes teko bendrauti su dešimties rajonų ir Kauno miesto šokių kolektyvų vadovais. K. Motuza daug važinėjo po rajonus, vedė seminarus šokių vadovams, praktiškai padėdavo kolektyvams. Tuo laikotarpiu tokia parama buvo labai reikalinga, nes choreografus rengiančių mokyklų nebuvo.
Kazys Motuza visą visą laiką gyveno šokiu, kasdien kaupė žinias, lankė respublikinius ir sąjunginius seminarus, praktiškas darbas, bei intensyvi saviruoša iškėlė jį į pirmaujančius respublikos liaudies choreografijos vadovų gretas.
Didelę dalį savo gyvenimo K.Motuza paskyrė Dainų švenčių šokiams, sukūrė virš trijų dešimčių šokių ir kompozicijų. Jo fantazijai aikštėje buvo pavaldūs šimtai, tūkstančiai šokėjų. Neatsitiktinai nuo 1955 m. jis skiriamas respublikinių dainų švenčių baletmeisteriu arba vyriausiuoju baletmeisteriu, be Kazio Motuzos neapsieidavo nė viena Kauno dainų ir šokių šventė.
K.Motuza buvo ir daugelio Baltijos šalių studentų dainų ir šokių švenčių „Gaudeamus„ baletmeisteriu Vilniuje, Rygoje, Taline. Už nuopelnus Lietuvos kultūrai 1955 m. jam buvo suteiktas LTSR nusipelniusio artisto garbės vardas, už šokius Dainų šventėms 1980 m. jam paskirta LTSR kultūros ministerijos Choreografijos premija.
2009 m. Kazys Motuza buvo apdovanotas Kauno miesto Santakos garbės ženklu, o 2012 m. – Kauno miesto burmistro Jono Vileišio medaliu. Iki paskutinės savo gyvenimo dienos Kazys Motuza liko ištikimas meilei tautiniam šokiui – jis vadovavo Kauno kultūros centro vyresnio amžiaus žmonių liaudiškų šokių kolektyvui „Ainiai“.
Pavarnynės (Luokesa)

Istorija

1691 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.
Ždiaras prie Sazavos

Istorija

Miestas šaltiniuose minimas nuo XII a.
Terminalas (filmas)

Siužetas

Viktoras Navorskis, žmogus iš išgalvotos Krakožijos valstybės, esančios kažkur Rytų Europoje, atvyksta į JAV, Kenedžio tarptautinį oro uostą. Tačiau Krakožijoje įvykus revoliucijai ir prasidėjus karui, jos pasai tapo nebegaliojantys, todėl Navorskiui neleidžiama patekti į JAV. Likusius devynis mėnesius jis priverstas gyventi oro uoste, kadangi negali nei eiti į Niujorką, nei skristi namo. Jį nuolat stebi oro uosto migracinės tarnybos viršininkas Frank Dixon ir nori pasiekti, kad keliautojas paprašytų JAV politinio prieglobsčio. Tačiau Viktoras, beveik nemokantis anglų kalbos, atsisako. Jis susiranda draugų tarp oro uosto darbuotojų, tarp jų stiuardesę Ameliją. Vėliau N. Navorskis jai papasakoja, kad į Niujorką atvyko tik tam, kad gautų džiazo legendos Benny Golson autografą, mat jo tėvas, džiazo gerbėjas, stengėsi surinkti 57 nuotraukoje pavaizduotų džiazo muzikantų parašus, tačiau tik B. Golsono nesugebėjo gauti. Todėl Viktoras siekia užbaigti jau mirusio tėvo svajonę turėti visus autografus.
Karas Krakožijoje po kelių mėnesių baigiasi, tačiau Diksonas nenori išleisti Viktoro į JAV. Tačiau draugų pagalba jam pavyksta pasiekti svajonę – jis išleidžiamas į Niujorką, ten nueina į Benny Golson koncertą ir gauna trokštamą autografą.
Politinis dalyvavimas

Politinis dalyvavimas, dalyvavimas politikoje yra piliečių naudojimosi demokratinėmis politinio veikimo teisėmis, kurios jiems suteiktos konstituciškai, lygis. Politiniai sociologai šį lygį dažnai laiko politinės kultūros lygiu. Vienu iš politinio dalyvavimo matų laikomas rinkiminis aktyvumas, tačiau politinio dalyvavimo tyrimai apima visus laisvanoriškus asmens ar grupės asmenų veiksmus, kurie skirti paveikti politinius sprendimus visuose politinės sistemos lygmenyse. Lengvai matuojamos įprastinės politinio dalyvavimo formos be dalyvavimo rinkimuose yra dalyvavimas partijų ir profesinių sąjungų veikloje, skirtingų grupių atstovų užimamos vietos parlamente ar vyriausybėje.
Skirtingos politinės teorijos politinį dalyvavimą vertina skirtingai, pvz., dalyvavimo demokratijos modelis siekia išplėsti politinį dalyvavimą ir į politinių sprendimų procesą įtraukti kuo daugiau žmonių.
Politinės sociologijos tyrimuose jauni žmonės paprastai apibūdinami kaip radikalesni, rėmimasis etninėmis bei konfesinėmis vertybėmis siejamas su konservatizmu. Žemesnės socialinės padėties gyventojų sluoksniai, ypač neturtingose šalyse, kur gyventojų išsilavinimo lygis neaukštas, politikoje linkę skirti tik juoda ir balta, gera ir bloga. Dėl to jie (kitom aplinkybėm sutampant) greičiau už kitus sluoksnius prisišlieja prie ekstremistinių judėjimų, žadančių lengvai ir greitai išspręsti socialines problemas. Nepasaint šios istoriškai stebėtos tendencijos vien remiantis tam tikrų socialinių sluoksnių psichologinių orientacijų pažinimu ar jų pažiūrų tyrimų duomenimis negali nuspėti ar jie palaikys ekstremistines ar demokratines politines partijas. kai kuriose šalyse, pvz., JAV, balsavimas pagal socialinę priklausomybę nėra aiškiai išreikštas.
Balys Balčiūnas

Biografija

Brolis Ignas Balčiūnas. 1947 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, 1968 m. veterinarijos mokslų kandidatas.
1950–1993 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, 1965–1968 m. Veterinarijos, 1968–1971 m. Zootechnikos fakulteto dekanas; 1957 m. docentas.
Jonas Mašiotas (1897)

Biografija

Tėvas pedagogas, rašytojas Pranas Mašiotas.  1915 m. baigė vokiečių realinę mokyklą Rygoje. 1916–1918 m. dirbo Lietuvių tremtinių komitete Maskvoje. 1919 m. Rygoje redagavo laikraštį „Darbininkų kova“. Grįžęs į Lietuvą, 1919–1922 m. mokytojavo Marijampolės gimnazijoje ir mokytojų seminarijoje. Nuo 1922 m. studijavo matematiką Berlyno ir Ciuricho universitetuose. Nuo 1926 m. Kauno komercinės aukštesniosios mokyklos nuo 1927 m. rugsėjo 1 d. dar ir Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos mokytojas. 1943 m. tapo vyresniuoju mokytoju ir buvo paskirtas mokytoju į Vilkijos gimnaziją. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1946 m. laikraštėlio  Laisvoji Lietuva redaktorius. 1949 m. atvyko į JAV.
1916–1918 m. priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijai, vėliau Lietuvos šaulių sąjungai, nuo 1929 m. Lietuvos skautų sąjungai, nuo 1945 m. Lietuvos atgimimo sąjūdžiui (vienas jo kūrėjų), nuo 1951 m. Amerikos lietuvių tautinei sąjungai. Bendradarbiavo leidiniuose „Jaunoji Lietuva“ (1916 m.), „Lietuvos žinios“, „Švietimo darbas“, „Mūsų kelias“, „Vienybė“, „Margutis“, „Draugas“. Parašė matematikos vadovėlių gimnazijoms.
Kauno Nemuno pagrindinė mokykla

Istorija

1935 m. mokyklą Aukštuosiuose Šančiuose, Kaišiadorių gatvėje, pastatė p. Svičiulis ir ilgalaike sutartimi išnuomojo Kauno savivaldybei. 1950 m. ji pavadinta Kauno mokykla Nr. 30. Nuo 1952 m. pirmoji Kauno miesto septynmetė mokykla. 1954 m. pervadinta 21-ąja vidurine mokykla. 1964 m. sausio mėn. mokykla persikėlė į VI forto rajoną, dabartinę J. ir V. Gravrogkų gatvę. 1967 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1994 m. rugpjūčio 24 d. Kauno miesto mero potvarkiu Nr. 553 mokykla pavadinta „Nemuno“ vardu. Nuo 1998 m. moksleiviai turi savo uniformą. 2013 m. rugsėjo 1 d. Kauno „Nemuno“ vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2014 m. rugsėjo 1 d. Kauno „Nemuno“ pagrindinė mokykla reorganizuota į Kauno „Nemuno“ mokyklą-daugiafunkcį centrą.
Jagodnojė

Istorija

Jagodnojė įkurta 1934 m., tiesiant kelią. Miesto tipo gyvenvietės statusas suteiktas 1953 m.
Vaclovas Akordas

Biografija

1863 m. kovo mėn. suorganizavo Kalvarijos apskrities sukilėlių būrį, 1863 m. balandžio mėn. su juo prisijungė prie P. Suzino būrio, buvo Sužino adjutantas. Gegužės 21 d. kovėsi prie Būdos netoli Prienų, birželio 20 d. – prie Alytaus, birželio 21 d. – prie Dusios ežero. Birželio 29 d. Statiškės mūšyje žuvus P. Suzinui ir dar 32 sukilėliams, su būrio likučiais veikė Augustavo miškuose. Sukilimui baigiantis emigravo.
Marijampolės TV

„Marijampolės TV“ („Marijampolės televizija“) - regioninis televizijos kanalas. Pirmoji šios televizijos laida pasirodė 1989 m. gruodžio 27 d. Kanalą transliuoja Marijampolės, Kalvarijos, Kazlų Rūdos savivaldybės, Vilkaviškio rajono savivaldybė, dalis Šakių, Lazdijų, Alytaus rajonų savivaldybių, taip pat kanalą galima matyti Lenkijos Suvalkų regione, ypač Punsko krašte. Be to, Marijampolės televizijos programą retransliuoja TEO televizija.
Marijampolės TV – pirmiausia operatyvi regiono naujienų, informacijos skleidėja. Darbo dienomis – „Marijampolės žinios“, šeštadienį ir sekmadienį – „Marijampolės savaitė“.
Nedidelis, tačiau profesionalus ir veiklus, mylintis savo darbą ir gerbiantis savo žiūrovus kolektyvas rengia autorines ir tiesiogines pokalbių laidas („Savivaldybės aktualijos ir komentarai“, „Gyvoji Sūduvos istorija“, „Lietuviai anapus Lietuvos“, „Po kūrėjo delnu“, „Pėdsakai“, "Laiko dulkes nubraukus“, „Marijampoliečiai.lt“, „Marijampolės sveikinimai“ ir kitos), tiesiogines transliacijas iš kultūros ir sporto renginių, kitų televizijų, nepriklausomų prodiuserių sukurtas laidas.
Be savo kuriamos programos, „Marijampolės TV“ retransliuoja ir kanalą TV1.
Transliuotojas - VšĮ „Marijampolės televizija“.
Kalniečiai (Rokiškis)

Istorija

Kalniečiai istoriniuose šaltiniuose minimi nuo 1609 m.
Samosa

Samosa (hindi समोसा  = samosā, pers. سنبوسه = samuza, turk. samsa, portug. chamuça) – įvairiuose Azijos ir Afrikos kraštuose paplitęs įdarytas kepinys. Dažniausiai samosa yra trikampio formos ir patiekiama su čatnio garnyru. Tai populiarus užkandis Indijoje, Pakistane ir kitur Pietų Azijoje, Irane, Vidurinėje Azijoje, Artimuosiuose Rytuose ir Šiaurės Afrikoje, Pietryčių Azijoje, Turkijoje.
Skirtinguose kraštuose samosos gamybos technologijos skiriasi. Indijoje gaminys kepamas iš maida miltų, įdaromas trintomis bulvėmis, svogūnais, čili pipirais, žirniais, prieskoniais, ir kepamas aliejuje. Dažnai patiekiamas su kalendromis, mėtomis, tamarindais. Taip pat gaminamos ir saldžios samosos. Vidurinėje Azijoje samosos dažniausiai įdaromos mėsa (ypač aviena) su svogūnais, taip pat vištiena, sūriu, rečiau bulvėmis, gaminamos iš paprastų miltų ir tik apkepamos. Goa bei kituose portugališkai kalbančiuose kraštuose samosa įdaroma vištiena, jautiena, kiauliena arba daržovėmis.
Samosos kilo iš Persijos ir X–XIII a. paplito po Artimuosius Rytus ir Pietų Aziją.
Lepidokrokitas

Savybės

Turi: Fe₂О₃ – 89,86% ir Н₂O – 10,14%. Priemaišos MnO, Аl₂O₃, SiO₂, CaO, MgO.
Kristalinė struktūra ortorombinė. Kietumas pagal Moso skalę 5,0. Tankis 4,0. Blizgesys submetalinis, brėžis geltonrudis.
Susidaro geležies turinčioms medžiagoms rūdijant po vandeniu. Lepidokrokitas paprastai aptinkamas pirminių geležies mineralų dūlėjimo produktuose ir geležies rūdų kloduose. Sudaro rūdžių žvynelius senuose plieniniuose vandentiekio vamzdžiuose bei vandens rezervuaruose.
Lepidokrokito struktūra panaši į bemito (aptinkamo boksituose) struktūrą, jį sudaro geležies(III) oksido oktaedrai, išsidėstę sluoksniais, kuriuose sieja hidroksidų sluoksnių vandeniliniai ryšiai. Šio silpnos jungtys ir lemia žvynišką mineralo struktūrą.
Lepidokrokitas pirmą kartą aprašytas 1813 m. pagal pavyzdžius, aptiktus Zlate Horų polimetalų rūdų kloduose (Moravija, Čekija).
Aptinkamas hidroterminiuose nuosėdiniuose geležies rūdos telkiniuose. Sodrinamas panašiai kaip ir limonitas.
Adolfas Venckevičius

Biografija

Vaikystėje, susižeidęs sprogmenimis, neteko regėjimo. 1948 m. atvyko mokytis į Kauno aklųjų internatinę mokyklą. Dar jos nebaigęs, 1951 m. rudenį buvo paskirtas Lietuvos aklųjų draugijos Klaipėdos srities skyriaus valdybos pirmininku. 1952 m. grįžo į aklųjų mokyklą ir ją baigė. 1960 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologjos fakulteto lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.
1960 m. kurį laiką dirbo darbininku Šiaulių aklųjų įmonėje, 1961–1963 m. Lietuvos aklųjų draugijos Šiaulių tarprajoninės valdybos pirmininkas. Nuo 1963 m. iki 1996 m. – žurnalo „Mūsų žodis“ vyriausiasis redaktorius. Rašė aklųjų ir silpnaregių gyvenimo, darbo organizacijos ir reabilitacijos klausimais. 
Jo plunksnai priklauso ne vienas apsakymas, išspausdintas žurnaluose „Pergalė“, „Švyturys“, „Jaunimo gretos“, savaitraštyje „Literatūra ir menas“.
Paminklinis akmuo Lietuvos karaliui Mindaugui

Istorija

1989 m. rugsėjo 22 d. išvykos metu į Medininkus, į aukščiausiąją Lietuvoje Juozapinės kalvą, Vytautui Baškiui (g. 1938 m., istorijos klubo „Karaliaus Mindaugo Kolegija“ kūrėjui) kilo idėja viršukalnėje pastatyti paminklinį akmenį karaliui Mindaugui. Surengtame Saulės mūšio pergalės minėjime buvo prisimintas Mindaugas ir nuo šios pergalės iškilusi jo valdžia.
Idėjos įgyvendinimas buvo pradėtas akmens paieškomis 1989 m. Dėl jo pastatymo vietos kolūkio žemėse buvo sutarta su pirmininku. Apylinkėse buvo surastas reikiamo dydžio akmuo. Tačiau jį atvežus prie kalno, nuspręsta palikti priekalnėje, nes skulptoriaus netenkino jo geologinė struktūra, reikalinga iškalti ženklams. Ant akmens vėliau buvo pritvirtinta atminimo lenta, pagerbiant Lietuvos karininką Antaną Juozapavičių, kurio pavardė panašiai skambėjo kaip ir kalno pavadinimas. Ant kalno buvo pastatytas kitas atsivežtas akmuo. Darbus vykdė Vilniaus rajono melioracijos valdyba.
1990 m. gegužės mėn. ant akmens buvo iškalta karūna, karaliaus Mindaugo ženklas ir 1253 m. data (skulpt. Pranas Murauskas). 1990 m. liepos 6 d. surengus karaliaus Mindaugo vainikavimo dienos 737-ųjų metinių minėjimą – atgimė sena ir reikšminga tautos istorijoje šventė. Viršukalnėje plazdėjo vėliavos, sklido „Armonikos” ansamblio atliekami šlovės maršai ir patriotinės dainos.
1990 m. rugsėjo mėnesį Mindaugo akmuo buvo traktoriumi nuverstas, bandyta jį nustumti žemyn. Su melioratorių pagalba paminklas buvo atstatytas. Skubiai organizavus paminklinio akmens atstatymą, 1990 m. spalio 14 d. surengtas karaliaus Mindaugo vardadienio minėjimas.
FK Šurtan Guzar

Istorija

Klubas įkurtas 1994 m. Žaidžia uzbekų Pirmoje lygoje.
The Cure (daina)

Išleidimas

2017 m. kovo mėnesį buvo pranešta, kad Lady Gaga pakeis Beyoncé dėl nėštumo Koačelos slėnio muzikos ir menų festivalyje ir bus pagrindinė renginio atlikėja. Kol atlikėja koncertavo festivalyje, ji miniai žmonių pranešė, kad ilgai dirbo studijoje ir nori pristatyti naują dainą, kuri vadinasi „The Cure“. Iškarto po pasirodymo, daina buvo išleista kaip singlas iTunes, Spotify, Apple music ir Google Play parduotuvėse visame pasaulyje.

Muzika ir žodžiai

„The Cure“ prasideda lėtai, pirmame posmelyje skamba švelni ir elektroninė šokių muzika. Redaktorius iš „The Guardian“ teigia, kad daina prasideda R&B ritmu, o priedainis pereina į pop muziką. Daina yra apibūdinama kaip dancehall-įkvėpta synthpop žanro daina.
Daina yra apie besąlygišką meilę atlikėjos fanams. Kol atlikėja dainavo šią dainą Koačelos festivalyje, ji gerbėjams sakė: „Aš jus visus labai myliu. Aš perėjau labai daug savo gyvenime. Ir Jūs mane pagydėte savo meile man“.
Daina yra atliekama G♯ major akordu ir yra 100 bpm tempo.

Atsiliepimai

Cecily Trowbridge iš „Zimbio“ pažymėjo, kad daina bus tučtuojau populiari, geros savijautos himnas. Hugh McIntyre iš „Forbes“ teigia, kad dainoje pasigedo Bad Romance „rizikos“, Telephone šokių aikštelės ritmo, Applause meno žvilgesio ar rizikingų karjeros pokyčių kaip A-Yo arba Million Reasons. Melinda Newman iš „Forbes“ sakė, kad „The Cure“ gali sugrąžinti Lady Gagą į radijo eterį, taip pat, jog daina skamba tinkama groti iš automobilio stereo sistemos vasarą.
„LA Times“ korespondentas Mikael Wood tvirtina, kad „The Cure“ yra „intriguojanti vidutinio tempo pop-soulo daina“. Uproxx dainą pavadino lengvą ir labai gerai klausomą. Amy Mackelden iš „Marie Claire“: „tai yra muzikos žanro synthpop šedevras, kuris po kelių sekundžių įstringa į galvą“. Ji taip pat vėliau rašė: „dainos tekstas yra labai atpalaiduojantis, ypač priedainis, kuris nuteikia pozityviai“.
Pagal romper.com „The Cure“ yra labai gera daina iš muzikos ir teksto pusės. Dainos žodžiai siunčia pozityvią žinutę. „Lady Gaga pagaliau pristatė mums mėgstamiausią dainą“ – celebmix.com.
„The New York Post“ apžvalgininkas Hardeep Phull rašė: „Lady Gaga paskutinis singlas yra dar vienas šlamštas“.
Taldykorganas

Istorija

Įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. Iki 1920 m. vadinosi Gavrilovka (rus. Гавриловка).
Miguel Pires

Karjera

Žaidė gimtojoje Portugalijoje.
2018 m. tapo Kauno „Stumbro“ nariu. Debiutavo rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris 2018 m. rugpjūčio 11 d.
A lygoje žaidė 13 rungtynių. Taip pat žaidė už Stumbras B ekipą (vienerias rungtynes) ir Pirmoje lygoje pasižymėjo įvarčiu. 
Migelis Piresas 2019 m. persikėlė į Portugalija - Olímpico do Montijo klubą.
Sąmoningumo meditacija

Sąmoningumo meditacija (angl. mindfulness meditation) – plačiąja prasme pats angliškas žodis apibūdina atidumą, apdairumą bei dėmesingumą, tačiau pastaruoju metu ši sąvoka dažnai siejama su meditacijos praktika, kurios esmė – savo paties patirties įsisąmoninimas be vertinimo kiekvieną gyvenimo akimirką. Pati meditacijos praktika siekia budizmo (vipasana) ištakas, o jos praktiką apima kvėpavimo bei pojūčių stebėjimą, taip pat jausmų neužgniaužimą bei minčių paleidimą.
Plačiosios visuomenės, klinikinės psichologijos praktikų bei mokslininkų susidomėjimas sąmoningumo meditacijos praktika pastoviai auga, todėl kad atlikti tyrimai atskleidžia jos naudą. Dabartiniai tyrimai parodo, kad sąmoningumo praktika sumažina įtampą bei nerimą, padeda atsikratyti depresijos suaugusiųjų tarpe. Taip pat padeda išspręsti ir kai kuriuos vaikų bei paauglių sutrikimus (aktyvumo ir dėmesio sutrikimas).
Šiuo metu klinikinės psichologijos praktikai plačiai naudoja psichoterapijų metu, o rizikos slėnio bei Volstryto verslai, tokie kaip „Google“, „Goldman Sachs“ yra pamišę dėl tariamo našumo bei kūrybingumo skatinimo, todėl bando sukurti kuo geresnes sąlygas savo darbuotuojams, įskaitant ir galimybę medituoti biure. NASA, JAV olimpinė rinktinė, Jungtinių Valstijų karinių jūrų pajėgų specialusis padalinys (angl. Navy SEALs) taip pat taiko šią praktiką.
Pastaruoju metu daugėja programėlių skirtų sąmoningumo meditacijoms, pavyzdžiui, „Calm“ programėlės vertė 2019 m. pasiekė 1 mlrd. JAV dolerių. „Headspace“, turinti 1 milijoną už paslaugas mokančių vartotojų, taip pat yra pritraukusi bene daugiausiai privataus kapitalo lėšų saviugdos ir meditacijų industrijoje. Metinė industrijos apyvarta JAV siekia 1 mlrd. JAV dolerių.
Laisvasis džiazas

Avangardinis džiazas arba laisvasis džiazas (angl. Free Jazz) – eksperimentinio džiazo stilius susiformavęs 7-ojo deš. pradžioje JAV. Šios džiazo stiliaus improvizacijos ir kūrinio plėtojimo nevaržė nei melodiniai, nei harmoniniai, nei ritminiai apribojimai, jame buvo drąsiai naudojamos visos avangardinės muzikos išraiškos priemonės, tačiau, skirtingai nuo klasikinės avangardinės muzikos, laisvajame džiaze labai sudėtingu pavidalu dažniausiai būdavo išsaugoma džiazo muzikai būdinga ritmika ir svingas.
Stilius formavosi judėjimo dėl juodųjų pilietinių teisių, hipių sąjūdžio fone. Tai buvo tarsi radikalaus „išsilaisvinimo“ forma džiaze.
Šio stiliaus žymiausi atstovai – John Coltrane, O. Coleman ir C. Taylor.
Antanas Valinčius

Antanas Valinčius (1911 m. spalio 16 d. Valinčiuose, Punsko valsčius – 1994 m.) – mokytojas, poetas, visuomenininkas.

Biografija

Mokėsi Navinykų ir Valinčių pradinėse mokyklose. 1931 m. baigęs „Žiburio“ gimnaziją Lazdijuose, studijavo Vytauto Didžiojo universitete Kaune. Jo nebaigęs, grįžo į Lenkiją ir mokytojavo Navinykų bei Vaitakiemio pagrindinėse mokyklose. Aktyviai dalyvavo visuomeninės kultūros draugijoje, jo pastangų dėka į Lenkiją iš Lietuvos buvo atvežta atminimo lenta knygnešiui Povilui Matulevičiui. Kūrė eiles, kurias spausdino Lenkijos lietuvių žurnale „Aušra“.
Pjautuvas

Pjautuvas – įrankis javams pjauti. Seniausiai žinomi Europos pjautuvai yra neolito. Jie gaminti iš titnaginės skeltės (pirmieji buvo trumpi ir lenkti, ilgainiui didėjo, darėsi labiau lenkti), įspraustos į medinį ar kaulinį kotelį.

Lietuvoje

Manoma, kad tokie pat pjautuvai buvo naudojami ir Lietuvoje. Seniausiai žinomi baltų žemių yra žalvario amžiaus. Nuo mūsų eros pradžios Lietuvoje naudoti pjautuvėlio formos geležiniai peiliai. IX a. įsivyravo pjautuvai su dantukais, tokie buvo naudojami visą feodalinį laikotarpį. Pjautuvus darė kalviai. XIX a. paplito fabrikinės gamybos pjautuvai. Juos Lietuvoje gamino Naujosios Vilnios fabrikas. Pjautuvais dažniausiai pjaudavo moterys. Pjautuvus palaipsniui išstūmė dalgiai – Vakarų Žemaitijoje nuo XVIII a., kitur pjautuvai naudoti iki XIX a. vidurio, o Vilniaus krašte – net iki XX a. vidurio.

Simbolika

Pjautuvas ir kūjis yra vienas iš komunizmo simbolių.
Vladas Letukas

Biografija

1971 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos–matematikos fakultetą.
1971–1980 m. Šilalės vidurinės mokyklos matematikos mokytojas, 1980–1987 m. Nevočių aštuonmetės mokyklos direktorius, 1987–1991 m. Šilalės rajono liaudies Švietimo skyriaus vedėjo pavaduotojas, 1991 m. individualios įmonės savininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šilalės rajono skyriaus narys.
2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Šilalės rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Augenija
Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia

Istorija

Pakalnių dvaro savininkas Antanas Kulieša apie 1762 m. pastatė medinę bažnyčią. Jos vietoje kunigas Jurgis Kazlauskas su parapijiečiais 1906 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Leliūnų parapijos filija. 1928 m. įsteigta parapija.
2000 m. balandžio 25 d. bažnyčia sudegė. Klebono K. Balsio, parapijiečių ir rėmėjų pastangomis per dvejus metus pastatyta nauja bažnyčia (arch. Kazys Tamošėtis). Kertinį akmenį tuomet padėjo Seimo pirmininkas prof. Vytautas Landsbergis, o pašventino vysk. J. Preikšas.

Architektūra

Medinė bažnyčia buvo sudėtingos kompozicijos, nepanaši į tradicinę, su trisiene apside, 2 bokšteliais, žemesnėmis zakristijomis. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros kampe stovi triaukštė medinė varpinė.
XX a. pradžioje priešais bažnyčią pastatyta tinkuota, baltai dažyta mūrinė triaukštė koplytėlė. Jos atvirose aukštų nišose įkomponuotos nemažos medinės skulptūros: Nukryžiuotojo, Lurdo Marijos, Šv. Juozapo 1971 m. įrašytos į dailės objektų sąrašą. Pakalnių kapinėse XX a. pradžioje pastatytas Antano Deveikio stogastulpis. Jam suirus, 1987 m. Stasys Karanauskas stogastulpį atkūrė.
Vienaragis (būtybė)

Vienaragis – mitinis Europos tautosakos gyvūnas, kuris panašus į baltą žirgą su kaktoje kyšančiu ilgu, smailiu ragu. Kartais vaizduojamas su barzda.
Pirmą kartą paminėtas senovės graikų. Vėliau vienaragis tapo vienu svarbiausių įsivaizduojamu gyvūnu viduramžiuose ir renesanse, kurį apibūdindavo kaip nepaprastai laukinį miško gyvūną, simbolizuojantį tyrumą ir grakštumą. Šią būtybę galėjo sugauti tik skaistuolis.