google/wiki40b huggingface dataset:
Paweł Wypych

Biografija

Baigė Varšuvos universiteto Socialinės profilaktikos ir resocjalizacijos institutą ir Istorijos fakultetą, o veliau Varšuvos universiteto Žurnalistikos ir politikos mokslų fakulteto podiplomines studijas irgi Leono Kozminsko Aukštosios verslo ir vadybos mokyklos viešojo administravimo vadybo studijas.
Nuo 1990 m. iki 2003 m. Varšuvos savivaldybių tarybų narys. 1996–1999 m. Lenkijos mokslų akademijos Teisės mokslų instituto Kriminologijos katedros asistentas. 1999–2002 m. Varšuvos pagalbos šeimai centro vadovas. Nuo 2002 m. iki 2005 m. Varšuvos valdybos Socialinės politikos biuro vedėjas.
2005–2006 m. Darbo ir socialinės politikos ministerijos valstybės sekretorius ir Vyriausybės įgaliotinis neįgalių reikalams. Nuo 2006 m. rugsėjio iki lapkričio Varšuvos valdybos koordinatorius, o veliau ministro pirmininko patarėjas. Nuo 2007 m. vasario iki birželio Ministrų tarybos pirmininko kancelarijos valstybės sekretoriaus pavaduotojas. Nuo 2007 m. birželio 1 d. iki lapkričio 26 d. Socialinio draudimo valdybos pirmininkas.
2007 m. gruodžio 11 d. paskirtas prezidento Lecho Kačinskio patarėjas darbo ir socialinės politikos reikalams, o 2009 m. balandžio 30 d. Prezidento kancelarijos valstybės sekretorius.
Buvo Lenkijos skautijos sajungos ir Respublikos skautijos sajungos narys. Nuo 1987 m. iki 1999 m. skautijos instruktorius.
Žuvo 2010 m. balandžio 10 d. Smolensko aviakatastrofos metu.
Kartūzai (miestas)

Istorija

Dabartinio miesto teritorija gyvenama nuo neolito laikų. 1381 m. pastatytas kartūzų vienuolynas, o 1391 m. jau buvo kaimas ir palivarkas. Po ATR padalinimų atiteko Prūsijai, vienuolyno valdos buvo konfiskuotos, vėliau uždarytas ir vienuolynas. Miesto teisės suteiktos 1923 m.
Puerto Kortesas

Istorija

Uostas 1524 m. įkurtas kapitono Gil González Dávila ir pavadintas Villa de la Natividad de Nuestra Señora. 1526 m. čia į audrą pakliuvo Ernanas Kortesas ir vietovę pavadino Puerto Caballos. Nuo 1869 m. miestas gavo dabartinį pavadinimą. Ilgą laiką tai buvo nedidelis uostas, nustelbtas gretimo Omoa uosto. Tačiau 1933 m. pradėta uosto modernizacija, miestas pradėjo sparčiai augti.
Eugenijus IV

Biografija

Gimė turtingoje prekybininkų šeimoje. Motina buvo kilusi iš Korerių (Correr) šeimos. Nuo 1400 m. priklausė benediktinų Celestinų ordinui. Remiamas dėdės popiežiaus Grigaliaus XII 1407 m. tapo Sienos vyskupu, nuo 1408 m. kardinolas. 1431 m. kovo 3 d. išrinktas popiežiumi, konsekruotas kovo 11 d.
Saulvedis Cimermanis

Biografija

1949–1952 m. studijavo Latvijos universitete. 1990 m. habilituotas daktaras, 1992 m. Latvijos mokslų akademijos narys.
1951–1954 m. dirbo Latvijos etnografiniame buities muziejuje, 1954–1956 m. Etnografijos ir folkloro institute. Nuo 1956 m. Latvijos istorijos instituto mokslo darbuotojas, 1971–1995 m. etnografijos sektoriaus vedėjas. Latvijos universiteto dėstytojas, nuo 1993 m. profesorius. 1995–2002 m. Letonikos tarybos pirmininkas.
Guobinis uodeguotis

Paplitimas

Paplitęs didžiojoje Europos dalyje (pietų ir vidurio Europoje, įskaitant Skandinaviją), taip pat Azijoje, įskaitant ir Japoniją. Randamas visame Pabaltijy, bet labai negausiai ir lokaliai. Lietuvoje reta rūšis. Šiaurės Amerikoje nėra.
Romualdas Sakalauskas

Biografija

1982 m. baigė Kauno politechnikos institutą, chemikas technologas. Radijo stoties „Mažeikių Aidas“ savininkas, nuo 2003 iki 2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 2011 m. Viešųjų pirkimų skyriaus vedėjas, nuo 2015 m. Ekonomikos skyriaus vedėjas.
Socialdemokratų partijos narys. Lietuvos Radijo mėgėjų draugijos narys. Sutuoktinė Laimutė, vaikai Andrius, Rūta.
Sužionių Šv. Felikso Valua bažnyčia

Istorija

Sužionių medinė koplyčia minima 1744 metais. 1782 m. Tyzenhauzai pardavė Sužionis Benediktui Karpiui. 1782 m. esama aprašymų kaip atrodė bažnyčia. Karpių šeimos lėšomis 1795 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia ir klebonija kurios didžiausiu fundatoriumi minimas Jonas Karpis. Sužionių dvaro savininkas Jonas Tiškevičius ją 1856 m. atnaujino, taip pat pakvetė kleboną Mykolą Sienevičių. Manoma, kad Sužionių gyventojai 1863 m. dalyvavo sukilime, pralaimėjus, caro valdžia bažnyčią 1866 m. uždarė. Sužionių apylinkių tikintieji 1878 m. prašė grąžinti uždarytą bažnyčią ir leisti joje laikyti pamaldas. Bažnyčią valdžia grąžino su sąlyga, kad Sužionyse bus tik lietuviškos pamaldos. Kunigas Karolis Obolevičius, nors formaliai laikė lietuviškas pamaldas, bet tikinčiųjų neišmokė melstis ir giedoti lietuvių kalba.
1905 m. Sužionių bažnyčia tapo parapijinė į Sužionis paskirtas kunigas Pranciškus Raštutis pamokslus pradėjo sakyti lietuviškai. Į Sužionis paskirtas kunigas A. Raupelis lietuviškų pamaldų nelaikė.

Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, turi neogotikos elementų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventorius apmūrytas. Jame stovi mūrinė varpinė.
Buoželė

Buoželė (rus. головка; angl. pommel) – sustorėjusi dalis, kuria baigiasi kalavijo, durklo, peilio ar panašaus ginklo rankena. Ji gali būti atskira detalė arba rankenos sustorėjimas.
Linas Šalkus

Linas Šalkus (g. 1966 m. birželio 26 d. Panevėžyje) – Lietuvos krepšinio treneris.
L. Šalkus visą karjerą dirbo Vilniaus „Sakalų“ komandoje, buvo Lietuvos antrosios krepšinio rinktinės trenerio asistentas. Per karjerą pasižymėjo kaip strategas gebantis išugdyti jaunus krepšinio talentus.
Palikęs „Sakalų“ klubą L. Šalkus tapo LKL debiutuojančios Marijampolės „Sūduvos“ treneriu konsultantu, o jau po keleto savaičių tapo vyriausiuoju šios komandos treneriu. 2009 m. sausio pababigoje sutartis su treneriu buvo nutraukta.
2010 m. gruodžio mėn. tapo Palangos „Naglio“ sporto direktoriumi.
Maskvos J. Baltrušaičio vidurinė mokykla

Maskvos J. Baltrušaičio vidurinė mokykla (rus. Государственное образовательное учреждение средняя общеобразовательная школа с этнокультурным литовским компонентом образования № 1247 им. Ю. Балтрушайтиса) – Maskvoje nuo 1992 m. veikianti valstybinė bendrojo lavinimo mokykla.

Mokyklos istorija

1992 m. rugsėjo 1 d. Lietuvos ambasados Maskvoje patalpose pradėjo veikti mokykla, kurios pirmoje ir antroje klasėse mokėsi 20 vaikų. 1994 m. mokyklą pradėjo finansuoti Maskvos miesto vyriausybė, ji pradėta vadinti Maskvos 1247-ąja vidurine mokykla „Šaltinėlis“.
1995 m. mokyklai perduotos buvusio vaikų darželio patalpos. 2005 m. pastatą pilnai nugriovus jo vietoje pagal originalų projektą pastatyta nauja mokykla, o lapkričio 15 d. Maskvos mero J. Lužkovo potvarkiu jai suteiktas J. Baltrušaičio vardas.
Mokykloje mokslas vyksta rusų kalba. Lietuvių kalba dėstoma trim lygiais – kaip gimtoji, kaip antra gimtoji ir kaip antra užsienio kalba. Mokyklą išlaiko Maskvos miesto vyriausybė, lituanistinę programą finansuoja Lietuvos Respublikos Švietimo ir mokslo ministerija.
Mokykloje mokosi 280 mokinių, dirba 54 mokytojai. Nuo įkūrimo mokyklai vadovauja direktorė Solveiga Valatkaitė.
Mokykla įsikūrusi Maskvos centrinėje administracinėje apygardoje, Gospitalnyj skersgatvyje (rus. Госпитальный пер.) 3, netoli nuo metro stoties „Baumanskaja“.
Die Welt

Istorija

„Die Welt“ 1946 m. Hamburge įsteigė britų okupacinės pajėgos, siekdamos teikti „kokybiškas naujienas“ laikraščio „The Times“ pagrindu. Pradžioje laikraštyje buvo nušviečiamos naujienos britų redakciniu požiūriu, bet nuo 1947 m. pradėta rengti straipsnius britų ir vokiečių temomis. Laikraščio tiražas geriausiais laikais, okupacijos laikotarpiu, siekė apie 1 milijoną egzempliorių.

Draudimai

Dėl laikraštyje publikuotų karikatūrų, vaizduojančių pranašą Mahometą, 2008 m. vasarį laikraštį buvo uždrausta platinti Egipte.
Mažoji Diana

Mažoji Diana – mėnesinis žurnalas moterims, ėjęs 1994–1995 m. Kaune.

Istorija

Leido UAB „Martina Legitur“. Tiražas 20 000 egz. Išėjo 14 numerių.
Redaktorė G. Kulvecienė ir kt.
Šatelperono kultūra

Arealas

Šatelperono kultūra 33 000-28 000 m. pr. m. e. buvo paplitusi Prancūzijos pietvakarių dalyje ir viduryje.

Kultūra

Žmonės, spėjama, Homo sapiens neandertalensis, paveikti dabartinių žmonių protėvių kultūros, gyveno urvuose ir olose. Vertėsi medžiokle, maisto rinkimu. Smulkūs dirbiniai išlaikė daug Mustjė kultūrai būdingų bruožų. Būdingas įrankis – titnaginis antgalis (peilis) su išgaubtais šonais ir retušuota nugarėle.
Rimantas Šavelis (1942)

Rimantas Šavelis (g. 1942 m. sausio 10 d. Steponiuose, Rokiškio raj.) – rašytojas prozininkas, dramaturgas, Lietuvos visuomenės veikėjas.

Biografija

1967 m. baigė Vilniaus universitetą, 1970 m. Maskvos aukštuosius kino scenaristų ir režisierių kursus.
1970–1974 m. Kinematografijos komiteto narys, 1974–1977 m. ir 1980–1984 m. Lietuvos kino studijos scenarinės kolegijos redaktorius, 1978–1980 m. Lietuvos rašytojų sąjungos prozos konsultantas ir 1990–1993 m. klubo vedėjas, nuo 1993–2005 m. Vilniaus teritorinės muitinės vyr. budintis inspektorius.
Nuo 1973 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Myškuvas

Istorija

Iki 1950 m. buvo kaimas. Tais metais buvo suteiktos miesto teisės. Myškuvas sudarytas iš kelių buvusių kaimų ir miestelių (Mrzygłód, Nowa Wieś, Pohulanka, Będusz, Helenówka, Myszków, Mijaczów, Ciszówka).
Gaznio provincija

Geografija

Didesnioji provincijos dalis kalnuota (Vidurio Afganistano kalnai). Pietryčiuose plyti sausringos lygumos. Yra ličio, aukso, vario telkinių. Yra didelis Bande Sardeho tvenkinys. Svarbiausia upė – Argandabas.

Gyventojai

Provincijoje dominuoja dvi tautos – puštūnai (49 %, daugiausia lygumose) ir hazarai (45 %). Dar yra tadžikų (7 %), indų.
Keušenis

Istorija

Mieste yra totorių tvirtovės, kazokų sugriautos XVI a., griuvėsiai. Vėliau totoriai pastatė kitą tvirtovę.
Kol egzistavo Budžako orda, Keušenyje buvo ordos chanų vasaros rezidencija.
1789 m. rugsėjo mėn. Rusijos kariuomenė užėmė teritoriją, kurioje buvo Keušenis. Keušenio miestelyje buvo generolo feldmaršalo kunigaikščio Grigorijaus Potiomkino (1739–1791), vadovavusio Benderų (tada priklausė Osmanų imperijai) apgulčiai, štabas. 1812 m. gegužės 16 d. buvo pasirašyta Bukarešto taikos sutartis, pagal kurią teritorija tarp Pruto ir Dniestro atiteko Rusijos imperijai.

Ekonomika

Moldavijos TSR laikais Keušenyje veikė vyno gamybos ir konservų gamyklos (dabar AB Orhei-Vit filialas), kilimų fabrikas (nebėra), stambiausias Moldovoje ir trečias pasaulyje pagal talpą (135 tūkst. tonų) grūdų elevatorius АО Elevator Kelley-Grains, plytų gamykla. Mieste veikia degalinės (Tirex petrol, Lukoil, Petrom), privačios žemės ūkio įmonės.
Prekyba vyksta keliuose turguose, gausiose parduotuvėse, kioskuose, baruose ir pan.
Laukeliai (Kretinga)

Etimologija

Pavadinimas kilo nuo žodžio liet. laukas mažybinės formos.

Geografija

Plyti lygumoje tarp Grūšlaukės ir Buginių kaimų bei Narmantų ir Grūšlaukės mišku. Per kaimą teka Grūšlaukio upelis, praeina kelias  2305  Salantai–Grūšlaukė–Benaičiai .
2000 AD (komiksas)

2000 AD yra savaitinis britų mokslinės fantastikos komiksas. Pirmą kartą pasirodė 1977 m. vasario 26 d. Šis komiksas labiausiai žinomas dėl Judge Dredd istorijų.

Apžvalga

2000 AD yra sėkmingas Jungtinės Karalystės komiksas, kuris prasiskynė į didesnę Amerikos rinką.
Vidmantas Doniela

Biografija

Mokėsi Gėsalų aštuonmetėje mokykloje, baigė Klaipėdos 1-ąją vidurinę technikos mokyklą. 1978 m. Kauno autotransporto įmonės Nr.4 vairuotojas. 1978 m. pašauktas į sovietinę armiją. 1980–1987 m. dirbo Kauno autotransporto įmonėje Nr. 4 ir Kauno taksi parke, 1987–1989 m. dirbo Rusijos šiaurės Jamalo-Nencų srityje dujų gavybos įmonėse. Nuo 1989 m. ūkininkauja Milvydžių kaime.
Tėvynės sąjungos Skuodo rajono skyriaus narys.
Nuo 2007 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Reda, vaikai Raimonda, Asta.
Užstato sistemos administratorius

Pajamos ir sąnaudos

Kaip ir kitose šalyse, pagrindinis USAD pajamų šaltinis – gėrimų gamintojų bei importuotojų subsidijos. Kasmet USAD valdyba patvirtina subsidijų dydį už kiekvieną gėrimo gamintojo bei importuotojo į rinką išleistą pakuotę.
Kitas pajamas organizacija gauna parduodama pakuočių žaliavas. Administratoriui atitenka ir vartotojų sumokėtas, tačiau neatsiimtas užstatas.
Pagrindinę USAD išlaidų dalį sudaro taromatų infrastruktūros išlaikymas bei pakuočių surinkimo sąnaudų kompensacijos prekybininkams. Parduotuvės, kuriose įrengti taromatai ar rankinio surinkimo punktai, priimdamos vienkartines gėrimų pakuotes, patiria papildomas darbo jėgos, laiko ir kitas sąnaudas. Jas, pagal galiojančius teisės aktus, kompensuoja USAD. Kompensacijos mokamos nuo kiekvienos surinktos pakuotės, o išmokų dydį kasmet patvirtina USAD valdyba.
Rodolfo Chikilicuatre

Rodolfo Chikilicuatre yra komiškas personažas, kurį vaidina ispanų aktorius David Fernández Ortiz (g. 1970 m. birželio 24 d. Barselonoje). Personažas pirmą kartą pasirodė vienoje Ispanijos televizijos vakaro šou „Buenafente“. Ten jis pristatė dainą „Baila el Chiki-chiki“. Šou vedėjui Andreu Buenafuente taip patiko daina, kad jis pasiūlė dalyvauti Ispanijos atrankoje į 2008 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą, kurią jis vėliau laimėjo.
Dėl 2008 m. konkurso Ispanijos transliuotojas nusprendė, kad atrankos procesas taptų demokratiškesnis, buvo sukurtas „MySpace“ puslapis, kuriame kiekvienas galėjo pateikti savo dainas. Penki atlikėjai, surinkę daugiausiai balsų, pateko į nacionalinį finalą. Kartu į jį pateko ir kiti penki dalyviai, pasirinkti komisijos.
Rodolfo Chikilicuatre daina „Baila el Chiki-chiki“ su 56,28 % žiūrovų balsais laimėjo finalinę atranką.
Ispanijoje daina sukėlė daug diskusijų, nes ji nebuvo laikoma tinkama atstovauti Ispanijai tarptautiniame „Eurovizijos“ konkurse. Artėjant iki „Eurovizijos“, iš dainos buvo pašalinti politinės prasmės turintys žodžiai, ir dabartinėje versijoje vietoj prezidentų vardų yra minimos kelios Ispanijos pramogų pasaulio ir sporto žvaigždės. Taip pat daina pailginta beveik iki 3 minučių, pridedant angliškąją dalį.
„Eurovizijos“ finaliniame koncerte, vykusiame 2008 m. gegužės 24 d. Belgrade, Ispanijos atstovas iš kitų šalių gavęs 55 taškus (12 taškų gavo iš Andoros), užėmė 16 vietą. Tai geriausia užimta Ispanijos atstovų vieta nuo 2004 m.
Romas Devinduonis

Romas Jonas Devinduonis (g. 1936 m. gegužės 18 d. Kaune) – Lietuvos architektas.

Biografija

1955–1961 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1962–1965 m. Kauno instituto „Žemprojektas“ architektas, 1965–1967 m. Sąjunginio techninės estetikos instituto Kauno filialo architektas, 1967–1992 m. Miestų statybos projektavimo instituto grupės vadovas, projektų vyr. architektas. Nuo 1992 m. Vilniaus akcinės bendrovės „Urbanistika“ vyr. architektas, projektų vadovas.
Mažasis pušiagraužis

Biologija

Mažasis pušiagraužis yra 7–14 mm dydžio, rusvai arba tamsiai rudas, padengtas pilkais arba gelsvai pilkais plaukeliais. Galva yra statmena kūno ašiai. Suaugėlio priešnugarėlės priekyje matomos keturios apskritos geltonos plaukuotos dėmės, o priešnugarėlės kampuose yra aštrios išaugos. Antsparniai rusvi su dviem skersinėmis juodomis juostomis. Antenų narelių pradžios apaugusios šviesiai rusvos arba gelsvos, o galai tamsiai rudos spalvos plaukeliais. Lerva balta, cilindro formos, apie 20 mm ilgio. Šonuose turi pakankamai ilgus plaukelius. Lėliukė 13–18 mm ilgio.
Vabalas aptinkamas gegužės – rugpjūčio mėnesiais. Aktyvus sutemus. Dieną slepiasi žievės plyšiuose arba tūno palindęs po gulinčia mediena. Suaugėlis papildomai maitinasi ant eglės ar pušų ūglių. Patelės kiaušinius deda eglės ir pušies žievės plyšiuose, taip pat ant žemės gulinčių, bent 3 cm storio, spygliuočių šakų. Lervos išsirita per dvi savaites. Išsiritusios lervos graužiasi gilyn po žieve ir ten daro iki 7 mm pločio ovalius takus. Vėliau graužiasi gilyn į medieną (iki 5 mm) ir ten pasidaro 15–20 mm ilgio ir 8–10 mm pločio kablio formos lėliukės lopšelį. Suaugėliu pavirsta liepos – rugpjūčio mėnesį. Vabalas iš medienos išlenda per ovalo formos (6 x 7 mm) išskridimo angą. Suaugėliai žiemoja paklotėje. Generacija trunka 1–2 metus.
Volfgangas Amadėjus Mocartas

Šeima ir aplinka

Mocartas gimė Zalcburge, dabartinėje Austrijoje, Leopoldo ir Anos Marijos Pertl Mocartų šeimoje. Kitą dieną buvo pakrikštytas Theophilus vardu, kuris reiškia mylimas Dievo. Šiais laikais naudojamas lotyniškas šio vardo variantas Amadeus. 
Mocarto tėvas Leopoldas Mocartas buvo žymus smuikininkas ir kompozitorius, griežęs arkivyskupo rūmų kapeloje. Jo knyga Versuch einer gründlichen Violinschule (Esė apie grojimo smuiku pagrindus), buvo išleista 1756 m., tais pačiais metais, kai gimė Mocartas. Tad vaikas nuo mažų metų buvo mokomas groti pianinu ir smuiku, o būdamas penkerių jau kūrė muziką. Jo tėvas, pamatęs vaiko talentą, pradėjo jį vežioti po Europą drauge su kitu vaiku – dukra Marjana (Nanerle).

Jaunystė

Paauglystę ir jaunystę praleidęs kelionėse, 1781 m. muzikantas apsistojo Vienoje. Čia 1782 m. rugpjūčio 4 d. vedė Konstancą Veber, su kuria vėliau susilaukė šešių vaikų, iš kurių tik du sūnūs išgyveno iki pilnametystės.
Mocartas įstojo į masonų ložę, gyveno ekstravagantiškai, išleisdavo visus uždirbtus pinigus. Manoma, kad jis mirė apsinuodijęs gyvsidabriu arba nuo trichineliozės. Mirė taip ir nepabaigęs savo paskutiniojo kūrinio – Requiem.

Ankstyvoji kūryba

Kurti muziką Mocartas pradėjo anksti: būdamas penkerių metų parašė pirmuosius menuetus, Svarbiausi Vienos laikotarpio kūriniai: fantazija ir sonata fortepijonui c-moll (K.475, K.457), „Haidno“ kvartetai (šeši styginių kvartetai, dedikuoti Haidnui), styginių kvintetai C-dur ir g-moll (K.515, K.516), sonatos A-dur 3 dalis – praminta „Turkų maršu".

Simfonijos

Labai svarbi kūrybos dalis – simfonijos. Vienoje kurtos simfonijos nuo ankstesnių skyrėsi tuo, kad dabar jos jau buvo ne skirtos koncertų pradžiai, o galėjo pačios būti koncerto programos dalimi. Žinomiausios simfonijos – „Prahos simfonija“ D-dur (K.504), simfonijos Es-dur (K.543), g-moll (K.550), C-dur („Jupiterio simfonija“, K.551), „Hafnerio simfonija“ (K.385), „Linco simfonija“ (K.425).
Vienos laikotarpiu Mocartas sukūrė zingšpylį „Pagrobimą iš Seralio“, operas „Figaro vedybos“, „Don Žuanas“, „Visos jos tokios“, „Užburtoji fleita“.
Paskutinis Mocarto kūrinys „Requiem“ buvo užsakytas turtingo aristokrato (grafo F. van Valzego). Mocartui mirus, kūrinį pabaigė jo mokinys Francas Ksaveras Ziusmajeris.
Mocarto kūriniai numeruojami pagal vadinamąjį Köchel-Verzeichnis – Kechelio sąrašą, sudarytą 1862 m. Prieš kūrinių numerius prirašomos raidės K arba KV.
Liberalų partija (Jungtinė Karalystė)

Liberalų partija buvo viena iš dviejų pagrindinių britų politinių partijų nuo XIX a. pradžios iki Leiboristų partijos iškilimo XX a. 3-ame dešimtmetyje ir trečia pagal dydį ir reikšmę partija iki 1988 m., kai ji susijungė su Socialdemokratų partija ir suformavo naują Liberalų demokratų partiją
S. Mosino vardo premija

Istorija

Pirmą kartą ši premija buvo įsteigta Rusijos imperijoje 1902 m. vasario 8 d. (pagal Julijaus kalendorių – sausio 26 d.), S. Mosino mirties dieną. Teikiama ginklų kūrėjams ir žmonėms, prisidėjusiems prie Rusijos gynybinės galios stiprinimo. 
Šia premija apdovanodavo tuometinėje Rusijos sostinėje Sankt Peterburge. Po 1917 m. Vasario revoliucijos nustota teikti šią premiją.
1960 m. Tarybų Sąjungoje premija atkurta kaip šakinė premija, skirta skatinti tarybinius konstruktorius, inžinerinius techninius darbuotojus, autorinius ir darbo kolektyvus už didelius pasiekimus kuriant ir gaminant ginkluotę ir karinę techniką, naujų technologijų kūrimą. Nuo 1999 m. (150-osios S.Mosino gimimo metinės) premija teikiama kasmet. 
Dabar premija teikiama Tuloje – TSRS ir Rusijos ginklų pramonės centre. Nuo 1960 m. premija apdovanota virš 2000 žmonių.
Theodor Adorno

Teodoras Adorno (vok. Theodor Ludwig Wiesengrund Adorno, 1903 m. rugsėjo 11 d. – 1969 m. rugpjūčio 6 d.) – vokiečių filosofas ir sociologas, muzikologas ir kompozitorius. Priskiriamas neomarksistinei Frankfurto mokyklai. Buvo Rokfelerio fondo remto „Radijo projekto“ Muzikos skyriaus direktoriumi.
Remigijus Jurėla

Remigijus Jurėla (g. 1957 m. liepos 23 d. Šiauliuose) – Lietuvos architektas.

Biografija

1980 baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1980–1993 m. Miestų statybos projektavimo instituto Šiaulių skyriaus, 1993–2005 m. bendrovės „Projektavimo centras“ architektas Šiauliuose. 1990–1994 m. Lietuvos architektų sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas.
„Weird Al“ Yankovic

Biografija

Al Yankovic gimė 1959 m. spalio 23 d. Daunyje, Kalifornijoje, o užaugo netoli Linvudo. Jis – vienturtis Nick Louis Yankovic ir Mary Elizabeth Yankovic sūnus.
Al Yankovic ėmė mokytis groti akordeonu būdamas šešerių. Jis baigė mokyklą būdamas 16 metų, ir buvo geriausias savo laidos moksleivis. Jis baigė architektūros studijas, tačiau jų metu suprato, jog nori siekti ne architekto, bet humoristo ir muzikanto karjeros. Al Yankovic vedė laidą universiteto radijuje, kur pirmąkart pasivadino pravarde „Weird Al“ (liet. „Keistasis Elas“).
Pradžią parodisto karjerai davė „Dr. Demento“ radijo laida, į kurią klausytojai galėjo siųsti savo kūrinius. Pirmąsias savo dainas „Weird Al“ Yankovic į šią laidą siuntė dar būdamas paaugliu, bet pirmosios sėkmės sulaukė su „The Knack“ dainos „My Sharona“ parodija „My Bologna“, greitai tapusia laidos hitu ir vėliau išleista kaip singlas.

Grupė

„Weird Al“ Yankovic susipažino su savo būgnininku Jon „Bermuda“ Schwartz 1980 m. „Dr. Demento“ radijo laidoje, kurioje jie abu dalyvavo kaip svečiai. 1981 metais prie jų prisijungė Steve Jay (bosinė gitara) ir Jim West (gitara). 1991 m. grupę papildė klavišininkas Rubén Valtierra. Nuo to laiko grupės sudėtis nesikeitė.

Asmeninis gyvenimas

2001 m. Al Yankovic vedė Suzanne Krajewski, 2003 m. jiems gimė dukra Nina.
Vinkšnėnai

Aplinkinės gyvenvietės

Pakarčiūnai – 1 km
Bridai – 4 km
 Kėbliai – 2,1 km
KURŠĖNAI – 24 km 
Kadugiai – 3,7 km
Sutkūnai – 3,1 km
Vijoliai – 4,3 km
ŠIAULIAI – 5,3 km
Ginkūnai – 4 km

Infrastruktūra

Kaimas integruotas į miesto gatvių infrastruktūrą, jį aptarnauja miesto visuomeninis transportas, tačiau tolesnę integraciją į miestą stabdo administracinis priklausymas Šiaulių rajonui. Vinkšnėnų kaime yra Šiaulių miesto dujų reguliavimo stotis. Vinkšnėnų kaimą iš rytų į vakarus kerta didelė aukšto slėgimo dujotiekio vamzdyno linija. Vinkšnėnuose ji šakojasi. Viena šaka eina į Naująją Akmenę, kita – į Klaipėdą, trečia – į Šiaulius. Šiaulių dujų reguliavimo stotis sumažina dujų slėgimą vamzdynuose ir paskirsto į įvairias miesto zonas.
Prie Šilų miškelio ir plento į Gruzdžius yra Šiaulių miškų urėdijos Šiaulių girininkija. Ji organizuoja miško priežiūrą ir medienos gamybą. Kaime yra keletas individualių įmonių. Dauguma žmonių dirba savo asmeninio naudojimo 3 ha ūkeliuose. Dalį žemės plotų apdirba Bridų žemės ūkio bendrovė.

Paveldas

Kaimo pietinėje dalyje, 0,12 km į šiaurę nuo Kulpės upės, 50 m į vakarus nuo kelio Šiauliai–Gruzdžiai yra Vinkšnėnų pirmosios senosios kapinės (unikalus paminklo kodas 4681). Kaimo centrinėje dalyje, į vakarus nuo kelio Šiauliai–Vinkšnėnai yra Vinkšnėnų antrosios senosios kapinės (unikalus paminklo kodas 4682). Kapinaitės nedidelės, aptvertos medine tvora, apaugusios medžiais, dar matomi daugelio kapų kauburėliai, yra kryžių.
Pavėžupis

Istorija

Šilo Pavėžupio dvaras priklausė Putvinskiams. XIX a. pabaigoje čia buvo vienas draudžiamos spaudos platinimo centrų, veikė slapta lietuviška mokykla.

Pavadinimo kilmė

Dvaras buvo įkurtas prie trumpučio Vėžupio upelio (ilgis apie 6 km) tarp šilų, taip ir kilo gyvenvietės pavadinimas Šilo Pavėžupis.
Tuvos herbas

Tuvos herbas – oficialus Tuvos respublikos simbolis. Dabartinis Tuvos herbas priimtas 1992 m. rugsėjo 17 d.

Herbo aprašas

Skydas specifinės formos, primena penkiakampę žvaigždę itin bukais spinduliais. Herbe auksinis į tekančią auksinę saulę šuoliuojantis raitelis Tuvos nacionaliniais drabužiais žydrame lauke su auksiniu bordiūru. Saulė su spinduliais viršutiniame kairiajame (heraldiškai) kampe, matyti 2/3 saulės skersmens. Skyde po raiteliu balta juosta su užrašu Тыва 'Tuva'. Raitelis šuoliuoja į priešingą negu įprasta heraldikoje pusę.

Simbolių interpretavimas

Tuvos herbo skydo forma yra stilizuota forma ženklo, kuris susijęs su senovės tiurkų suvokimu apie pasaulio sandarą.
Žirgu šuoliuojantis raitelis nacionaliniais tuviečių drabužiais atspindi tradicinę Tuvos gyvenančių žmonių gyvenimo sanklodą
Saulė su spinduliais simbolizuoja žmonių veržimąsi į taiką bei gerovę ir aukštų idealų siekį.
Ypatingai sulenkta juosta atspindi Tuvos respublikos žmonių svetingumą ir draugiškumą.