google/wiki40b huggingface dataset:
App Store

Statistika

2017 m. pradžioje parduotuvėje buvo pasiekiamos 2,2 milijonai programėlių. Nuo 2008 m., per pirmajį parduotuvės gyvavimo dešimtmetį programėlių kūrėjai gavo daugiau nei 100 mlrd. JAV dolerių pajamų. Per pastarąjį laikotarpį pelningiausios, plačiai vakarų šalyse naudojamos programėlės, neskaitant žaidimų, buvo „Netflix“, „Spotify“, „Tinder“. „Apple“ bendrovė taiko 30 % mokestį nuo programėlės generuojamų pajamų, arba 15 % mokestį, jei prenumeruojamų programėlių paslaugos užsakomos arba nenutraukiamos ilgiau nei metus. Tačiau tiek  „Netflix“, tiek „Spotify“ pasitraukė iš platformos dėl pastarųjų mokesčių. 2018 m. „App Store“ apyvarta siekė beveik 50 mlrd. JAV dolerių.

Ekosistema

„Apple“, priešingai nei „Google“, palaiko vadinamąją uždaro sodo programėlių ekosistemą. „Apple“ yra nustačiusi griežtas taisykles, kaip programėlės turi atrodyti ir veikti. Jei jos neatitinka taisyklių, į parduotuvę „App Store“ bendrovė jų nepriima. Be to, prieš programėles patalpinant parduotuvėje, jos (ir jų kodas) tikrinamos ir testuojamos. „Apple“ neleidžia vartotojams diegtis programėlių iš kitų šaltinių. Taip esą siekiama išlaikyti aukštą kokybę.
Masahiko Kimura

Masahiko Kimura (1917 m. rugsėjo 10 d. Kumamote, Japonija – 1993 m. balandžio 18 d.) – vienas garsiausių dziudo meistrų (170 cm; 85 kg).
Kimura išgarsėjo idėja suorganizuoti hyakunin (kovos su 100 priešininkų) išbandymą tarp dziudo meistrų. Pats Kimura 12 metų buvo tituluojamas stipriausiu dziudo meistru Japonijoje, įskaitant ir Antrojo pasaulinio karo metus, kai šios rungtynės nebuvo rengiamos. Vienintelis žmogus, kuris sugebėjo pakartoti jo čempiono rekordą, buvo Yamasita Yasuhiro, kuris 9 metus išbuvo Japonijos čempionu.
Puikūs Kimura laimėjimai yra paaiškinami ne tik dideliu meistro talentu, bet ir begaliniu užsispyrimu, parodytu kovos menuose. Būdamas pačiame jėgų ir meistriškumo žydėjime Kimura Masahiko nusprendė save išbandyti pačiu sunkiausiu išbandymu ir kovojo su 100 geriausių dziudo meistrų, iškovojusių juoduosius diržus, ir nė vienos kovos su jais nepralaimėjo. Būtent šis Kimuros žingsnis paskatino jo gerą draugą Masutatsu Oyama įvesti panašų išbandymą ir kiokušin.
Lietuvos TSR teatro draugija

Lietuvos TSR teatro draugija – Lietuvos teatro kūrėjų organizacija, veikusi 1947–1987 m. Vilniuje.

Istorija

Turėjo nuo 1958 m. Teatrologų, nuo 1962 m. Scenos veteranų, nuo 1963 m. Režisierių, nuo 1965 m. Meninio žodžio ir kitas sekcijas, skyrius visuose Lietuvos teatruose, Lietuvos Radijo ir televizijos komitete, Lietuvos filharmonijoje ir kitur. Aukščiausia valdymo institucija buvo suvažiavimas, šaukiamas kas 3 metai, tarp suvažiavimų – 1947–1957 m. organizacinis komitetas, nuo 1957 m. – taryba, iš jos narių buvo renkamas prezidiumas.
Lietuvos TSR teatro draugija propagavo teatro meną, rūpinosi teatralų profesionalumu: rengė paskaitas, seminarus, konferencijas, spektaklių aptarimus, festivalius, literatūros vakarus, parodas, koncertus. 1956–1958 m. leido Lietuvos TSR teatrų programas, 1958–1960 m. – tęstinį leidinį „Lietuvos teatrai“, 1962–1977 m. su Lietuvos kompozitorių sąjunga – almanachą „Muzika ir teatras“, 1964–1990 m. – informacinį biuletenį „Teatras“. 1964 m. prie draugijos prijungti Aktorių namai, įkurti 1959 m.
Draugijos tarybos prezidiumo pirmininkai: 1957–1974 m. Jonas Kavaliauskas, 1974–1987 m. – Virgilijus Noreika.
1987 m. draugijos funkcijas perėmė LTSR teatro veikėjų sąjunga, nuo 1989 m. pasivadinusi Lietuvos teatro sąjunga.
Kirby

Kirby – vienas geriausiai žinomų Japonijos „Nintendo“ kompanijos kompiuterinių žaidimų personažų. Jam sukurta atskira kompiuterinių žaidimų serija.

Apie Kirby

Kirby personažą kuriamam „Tinkle Popo“ žaidimui apie 1990 m. pabaigoje sukūrė Masahiro Sakurai, kuris buvo žaidimų kompanijos „HAL Laboratory“ darbuotojas. Pradinis personažo vardas buvo Popopo, vėliau pakeistas į Kirby, kurio kilmė nežinoma. Vardas gali būti siejamas su JAV dulkių siurblių gamintojo „Kirby“ pavadinimu, nes personažas gali įkvėpti didelius kiekius oro. Arba su JAV teisininko John Kirby pavarde, kuris padėjo „Nintendo“ byloje dėl „Donkey Kong“ autorinių teisių apgynimo. Apie Kirby nuotykius kuriamo žaidimo leidimo teises perėmė „Nintendo“ kompanija, žaidimo kūrimu užsiėmė „HAL Laboratory“. 1992 m. išleistas pirmasis žaidimas pavadinimu „Kirby's Dream Land“ „Nintendo Game Boy“ nešiojamam žaidimų kompiuteriui. Žaidimas susilaukė didelės komercinės sėkmės, buvo parduotas daugiau nei 5 mln. vienetų tiražu. Jame Kirby dar buvo vaizduojamas baltas („Game Boy“ galėjo perteikti tik nespalvotą vaizdą) ir tokiu pavaizduotas JAV leidimo viršelyje.
Kirby yra apvalaus rožinio pripūsto baliono pavidalo veikėjas. Panašiai, tarsi oro pripūstomis, vaizduojamos jo rankos ir kojos. Kirby gyvena pramanytoje „Svajonių šalyje“ kartu su kitais šalies gyventojais tolimoje Popstar planetoje. Mėgstamiausi Kirby užsiėmimai yra valgyti ir miegoti, išskyrus atvejus, kai „Svajonių šalį“ reikia gelbėti nuo užpuolikų ar vagišių, tarp kurių pasikartojantis pagrindinis antagonistas karalius Dididi (King Dedede}. Kitas dažnai pasitaikantis pagrindinis priešininkas − Meta riteris (Meta Knight}. Žaidimų eigoje Kirby paprastai gali į save įtraukti didelį kiekį oro ir kartu su juo − eilinius priešininkus, kuriuos vėliau išspjauna. Įtraukus priešininką Kirby paprastai gali trumpam laikui perimti jo kovos sugebėjimus ir naudoti žaidimo eigoje. Oro įkvėpęs Kirby gali pakilti ir pleventi oru. Kirby gali būti suspaustas ar ištemptas, bet atgauna pradinę formą. Kirby lytis nėra nustatyta. Personažui sukurta 100 serijų anime serialas ir mangos kūriniai.
Vytautas Montvila (1935)

Biografija

Baigė Lietuvos konservatorijos 1959 m. Kazimiero Paulausko fagoto, 1964 m. – J. Juzeliūno kompozicijos klasę.
1953–1954 m. Kauno muzikinio teatro orkestro, 1954–1958 m. Lietuvos operos ir baleto teatro orkestro fagotininkas. 1959–1961 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto muzikos redaktorius, 1961–1975 m. garso režisierius. 1975–1999 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos Įrašų studijos garso režisierius.
Koncertavo kaip solistas ir su ansambliais, orkestrais.

Kūryba

Sukūrė daugiau kaip 300 kūrinių. Kūryba lyriška, kupina programinių lietuvių dailės ir architektūros, poezijos, gamtos ir visatos įvaizdžių. Joje vartojama ir įvairi XX a. kompozicinė technika, ir lietuvių liaudies muzikos archetipai, daugiausia sutartinės ir dzūkų melosas. Iš motinos M. Kasiulytės–Montvilienės (Perloja) išmoko daug dzūkų dainų, jų užrašė, harmonizavo, išplėtojo. Susirašinėjo su V. Bacevičiumi, kitais kompozitoriais, plėtojo jų kosminės muzikos idėjas. Parašė dramos spektaklių, kino muzikos.
Lundas

Gyventojai

Mieste gyvena maždaug 74 tūkst. gyventojų. Mieste veikia Lundo universitetas ir kelios kitos mokslo institucijos, todėl nemažą gyventojų dalį sudaro studentai. Mokslo metų laikotarpiu šis skaičius išauga trečdaliu, susirinkus studentams. Čia gyvena nemaža grupė studentų iš Lietuvos.
Gangotrės ledynas

Gangotrės ledynas (hindi गंगोत्री हिमनद  = Gaṅgotrī himanad) – slėninis ledynas Himalajuose, Zanskaro kalnagūbryje, Indijos (Utarakhando) teritorijoje. Ilgis 32 km, plotas ~300 km². Nusileidžia iki 3900 m aukščio. Iš Gangotrės ledyno išteka viena pagrindinių Gangos ištakų – Bhagirathė.
Gangotrės ledynas kaip viena Gangos ištakų vietų laikomas hinduizme šventu. Gangotrės miestelis, esantis ledyno papėdėje, lankomas piligrimų, o prie pat ledyno liežuvio galo, Gomukho („karvės burnos“) vietovėje, taip pat yra šventyklėlė.
Kapitono Stepono Kudzevičiaus regata

Kapitono Stepono Kudzevičiaus regata – Lietuvoje, Baltijos jūroje, nuo 1994 m. vykstanti regata. Viena seniausių Lietuvos jūrinių regatų.

Istorija

Kapitonas Steponas Kudzevičius, vadovavęs lietuvių žygiui burine jachta Lietuva aplink pasaulį, pasikvietė dar du patyrusius buriuotojus – jachtos „Vakarės“ kapitoną Saulių Tamkvaitį ir jachtos „Audra“ kapitoną Saulių Kalnėną pasivaržyti Baltijos jūroje. Prie jų prisijungė ir kiti buriuotojai.
Pradžioje „Rudenine Baltija“ pavadinta regata buvo atšiauri ir skirta neišlepusiems buriuotojams. Dalyviai per audringą rudeninę jūrą buriuodavo ne mažiau nei šimtą jūrmylių (185 km.). Kartais regatoje dalyvaudavo vos dvi ar trys jachtos, bet varžybos vis tiek vykdavo. 2016 m. norint pagerbti vieną iš regatos sumanytojų kapitoną Steponą Kudzevičių, „Rudeninės Baltijos“ regata buvo pervadinta jo vardu.
Paskutiniu metu regatoje dalyvauja ne mažiau nei 15 jachtų. Įprastai regata organizuojama rugsėjo pabaigoje – spalio pradžioje. 2018 m. metais varžybos vyko rugsėjo 22-23 dienomis. Regata skirta Lietuvos tautinės olimpiados 80-mečiui. 1938 metais vykusios Lietuvių tautinės olimpiados buriavimo rungtis buvo organizuota būtent Klaipėdoje.
Regatoje varžosi trys jachtų grupės – sportinė ORC, X-35 ir laisvoji LKRT-H. Varžybos vyksta dvi dienas. Šeštadienį, po pirmosios varžybų dienos, regatos dalyviai švartuojasi Danės upėje. Kad ilgastiebės jachtos praplauktų prie buriuotojų krantinės, specialiai jiems bus pakeltas Pilies tiltas.
Mindaugas Špokas

Sporto organizavimas

M. Špokas yra baigęs sporto organizacijų valdymo ir administravimo magistro studijas Liono universitete (Universite Claude Bernard Lyon). Dirbo LKKA sporto centro direktoriumi ir komercinės grupės vadovu, Lietuvos krepšinio federacijos projektų vadovu, moterų ir vyrų Lietuvos krepšinio rinktinėse, buvo Lietuvos nacionalinės komandos administratorius 2008 m. Pekino olimpiadoje, Europos šešiolikmečių ir aštuoniolikmečių čempionatų Lietuvoje 2009 ir 2010 m. direktorius, 2011 m. Europos krepšinio čempionato organizacinio komiteto vykdomasis direktorius.
Halogenai

Halogènai (gr. hals 'druska' + genos 'giminė'; pažodžiui 'sudarantis druskas') – elementai, VIIA grupės nemetalai, sudarantys druskas, – fluoras, chloras, bromas ir jodas (seniau, o ir šiandien kai kuriuose šaltiniuose halogenams priskiria ir astatą, tačiau šis ne visada priskiriamas prie halogenų grupės, nes yra pusmetalis), turintys panašią išorinio elektronų sluoksnio struktūrą, taigi ir bendras chemines savybes.

Bendroji charakteristika

Halogenų grupę sudaro labai aktyvūs elementai, turintys būdingiausias nemetalų savybes. Visų jų atomai išoriniame elektroniniame sluoksnyje turi po 7 valentinius elektronus, todėl labai panaši jų sudaromų junginių forma ir savybės. Visi halogenai labai lengvai prisijungia po vieną elektroną, sudarydami neigiamus jonus, ir daug sunkiau juos atiduoda, nesudarydami laisvų teigiamų jonų. Gamtoje randami tik junginiuose. Laisvieji halogenai sudaro dviatomes molekules ir yra pavojingi: jų garai nuodingi, o bromas ir jodas gali nudeginti odą. Visi halogenai, tiesiogiai jungdamiesi su metalais, sudaro druskas, vadinamas halogenidais (pavadinimuose pridedama galūnė -idas, pavyzdžiui, fluoro ir metalo junginys vadinamas fluoridu).

Paplitimas

Lietuvoje halogeniniai junginiai yra randami sūriuose požeminiuose vandenyse ir Baltijos jūroje.
Tilybiškė

Istorija

Kaimo rytuose yra senovės gyvenvietė ir senkapiai. TSRS okupacijos metais priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Kadagynė – 2,4 km
KURŠĖNAI – 12 km 
 Butkaičiai – 2,5 km
Noliškiai – 1,3 km 
 ŠIAULIAI – 21 km
Užkalniai – 1 km
Šemetiškiai – 3,6 km
Šilkalnis – 4,5 km
Gilvyčiai – 1,3 km
BUBIAI – 11 km
Rugsėjo 3

Vardadieniai

Berta – Bronislava – Bronislovas – Grigalius – Sirtautas – Mirga – Pijus
Tešlos teptukas

Tešlos teptukas, dar vadinamas konditeriniu teptuku – virtuvės įrankis, naudojamas tešlai aptepti, pvz., kiaušinio plakiniu, aliejumi, sviestu, kitų maisto produktų paviršiams padengti glajais, padažais ar marinatais, užtepti piešinių ant patiekalo paviršiaus formavimui.

Savybės

Tešlos teptukas panašus į dažymo teptuką, su ilga, patogia laikymui rankena. Šiuolaikinis teptukas paprastai gaminamas iš silikono, būna įvairių spalvų, yra patvarus ir atsparus karščiui (iki 280°C), juo galima saugiai tepti karštus kepinius, įkaitusias keptuves, kepimo skardas. Toks teptukas nesugeria kvapų, lengvai valomas, prie jo nelimpa produktai. Pranoksta savo savybėmis tradicinius medinius teptukus su šereliais.
Česlovas Braziulis

Česlovas Braziulis (g. 1939 m. sausio 6 d. Pažemiškis, prie Dūkšto) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija

1963 m. baigė Poltavos priešlėktuvinės gynybos karo mokyklą. Iki 1990 m. tarnavo TSRS ginkluotosiose pajėgose.
Nuo 1990 m. Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos departamento skyriaus viršininko pavaduotojas, vėliau Karinio rengimo skyriaus viršininkas. 1991 m. pulkininkas. Nuo 1993 m. kovo mėn. Krašto apsaugos ministerijos (KAM) karinių oro pajėgų Operatyvinio skyriaus viršininkas, nuo 1993 m. rugpjūčio mėn. štabo viršininkas. 1999–2000 m. KAM karinių oro pajėgų inspekcijos viršininkas. Parengė ir išleido Krašto apsaugos tarnybos, Sargybos ir Drausmės, Rikuotės, Motošaulių kovos laikinąjį, Kovos statutus.
Susideginimas

Susideginimas – savižudybės forma panaudojant ugnį (pvz., kai žmogus apsipila degiu skysčiu ir pasidega).
Tai labai reta savižudybės forma. Kartais žmonės susidegina, norėdami išreikšti politinį protestą. Tokia savižudybė atkreipia aplinkinių dėmesį, be to, informacija apie žmogaus susideginimą (išskyrus tuos atvejus, kai tai įvyksta totalitarinėse visuomenėse) yra pranešama žiniasklaidoje, ten paminint ir tokio poelgio motyvus.
Lietuvos istorijoje bene garsiausias susideginimo atvejis – Romo Kalantos susideginimas Kaune prieš Sovietų valdžią, sukėlęs visuomenės neramumus, nors tada valdžia ir bandė įvykį slėpti, vadindama R. Kalantą psichiniu ligoniu. Bandymų susideginti būta ir nepriklausomoje Lietuvoje.
Susideginantys žmonės patys neretai nenori numirti, tačiau mano, kad aukoja savo gyvybę aukštesniam tikslui. Požiūris į tuos susideginusius, kurie tai padarė vardan tikslų, kurių siekia didžiuma visuomenės, taip pat nebūna neigiamas (pavyzdžiui, Romas Kalanta Lietuvoje laikomas didvyriu). Bet susideginę dėl „menkesnių“ ar neapibrėžtų dalykų lieka nesuprasti.
Pasaulio istorijoje susideginimai dėl politinių motyvų labiau paplitę nedemokratinėse visuomenėse, tačiau jų yra pasitaikę ir demokratinėse šalyse, tais atvejais, kai šių vyriausybės imdavosi labai nepopuliarių sprendimų – pavyzdžiui, prieš Vietnamo karą JAV susidegino trys žmonės.
Susideginimas kai kada yra masinės savižudybės forma. Lietuvoje žinomiausias masinio susideginimo atvejis – Pilėnų tvirtovė, kurios gynėjai pasirinko tokią mirtį vietoj pasidavimo kryžiuočiams.
Golfo srovė

Golfo srovė (angl. Gulf Stream) – galinga, šilta ir greita Atlanto vandenyno paviršiaus srovė, susiformuojanti Meksikos įlankoje iš Floridos srovės; tekanti pro Floridos sąsiaurį, už jo papildoma Antilų srovės, toliau pagal rytines JAV pakrantes, Niufaundlendą ir kertanti Atlanto vandenyną (pereinanti į Šiaurės Atlanto srovę). Ties maždaug 30°V, 40°Š srovė skyla į dvi dalis: šiaurinė kryptis teka link šiaurinės Europos, pietų kryptimi link vakarų Afrikos. Prie Niufaundlendo susiduria su šaltąja Labradoro srove. Golfo srovė veikia Šiaurės Amerikos bei Europos vakarinės pakrantės klimatą. 
Srovės plotis paprastai 80–150 km, gylis – 800–1200 m. Šiuo metu greitis didžiausias tėkmės paviršiuje, iki 2 m/s. Srovės greitį, vandens temperatūrą ir druskingumą labiausiai lemia pasatai. 
Vis dėlto, naujausi tyrimai rodo, kad Golfo srovės galia blėsta, jos vandens judėjimo greitis kasmet mažėja. Todėl tikėtina, kad ateityje Šiaurės Europos klimatas dėl to bus daug vėsesnis.
Liudas Truska

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultetą. 1959–1966 m. LSSR MA Istorijos instituto jaunesnysis mokslinis bendrabarbis. 1966 m. istorijos mokslų kandidatas, disertacija „Visuomenės klasinės sudėties pakitimas Lietuvoje socializmo statybos laikotarpiu (1940–1953)“.  1967–1988 m. VU ekonominės istorijos ir geografijos katedros docentas. 1988–1996 m. VPU Lietuvos istorijos katedros docentas. 1997–2002 m. Vytauto Didžiojo universiteto istorijos katedros, nuo 2003 m. VPU Lietuvos istorijos katedros profesorius.
1994–2001 m. Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimų centro vyr. specialistas. Tarptautinės komisijos nacių ir sovietinio okupacinių rėžimų nusikaltimams Lietuvoje tirti vykdantysis pirmininkas.

Mokslinė veikla

Mokslinių interesų kryptys: Naujausiųjų laikų politinė Lietuvos istorija; Lietuvos tautinių mažumų istorija. Dėstomi dalykai: XX a. Lietuvos istorija; Sąjūdžio istorija; Lietuvos lokalinė visuomenė: bendruomenių istorija.
Leonora

Turinys

Viduramžiai. Pasiturinčio bajoro Ričardo pirmoji žmona Leonora mirė prieš 10 metų ir nors šis vėliau vėl vedė, niekada nesusitaikė su netektimi. Kartą jį aplankęs senolis pareiškia, kad mirtis nėra visagalė ir kad šią galima nugalėti, jeigu to labai trokšti. Netrukus pas Ričardą sugrįžta Leonora, visiškai nepasikeitusi per tuos metus. Jis įsako visiems elgtis su ja lyg nieko nebūtų nutikę ir pats priima ją į savo namus. Ričardas nužudo savo antrąją žmoną Kateriną, su kuria jau turi susilaukęs vaikų ir vėl apsigyvena su Leonora. 
Netrukus apylinkėse pradeda dingti vaikai ir įsibaiminę valstiečiai dėl to pradeda kaltinti atgijusią moterį. Neapsikentę Ričardas išsirengia ieškoti anksčiau sutikto senolio, kuris nurodo, kad viskas baigsis, jeigu Ričardas nužudys žmoną...
Riteriai B

Istorija

Trakų FK dubleriai nuo 2015 m. žaidžia LFF I-oje lygoje. 2015 metais ekipa vadinosi "Trakai-2", o nuo 2016 m. sezono vadinasi Trakai B arba tiesiog "bekais".
2016 metais užimta 11 pozicija tarp 16 ekipų. 
2018 m. pirmenybėse liko vienuoliktoje vietoje iš keturiolikos dalyvių.
2019 m. prieš sezoną klubas pasikeitė pavadinimą ir Trakų FK, tapo FK Riteriai, o jaunimo komanda vadinasi Riteriai B.

Personalas

"Bekų" treneris Gintaras Rimkus

Logotipas

Jame vaizduojamas riteris skyde.

Pasiekimai

Aukščiausias pasiekimas yra septintojitoji vieta 2015 m. I-os lygos pirmenybėse.
Vsevolodas Bojevas

Biografija

1906 m. Peterburge leido Rusijos imperijos Valstybės Dūmos valstiečių trudovikų frakcijos organą „Malenkaja gazetka“. Lenkų valdžios persekiojamas iš Vilniaus krašto atvyko į Kauną. Buvo Užsienio reikalų ministerijos juriskonsultas, Kauno VII forte organizavo iš Rusijos grąžintų dokumentų archyvą. 1940 m. rugpjūčio mėn. sovietinės valdžios suimtas, kalintas. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, vėliau išvyko į JAV.
Nuo 1921 m. bendradarbiavo Lietuvos leidiniuose „Echo“, „Lietuvos žinios“, „Lietuva“, „Lietuvos aidas“, „Teisininkas“, žurnale „Policija“ nušvietė policijos aktualijas. Kaip teisininkas 1929 m. dalyvavo nuo rašytojų atsiskiriant Lietuvos žurnalistų sąjungai. 1929–1932 m. šios sąjungos narys.
Michelangelo Antonioni

Biografija

M. Antonionis gimė Feraroje pasiturinčio žemės savininko šeimoje. 1935 m. baigė ekonomikos studijas Bolonijos universitete. 1940 m. išvyko į Romą, kur studijavo režisūrą Centro Sperimentale di Cinematografia mokykloje.
Pirmasis sėkmingas režisieriaus filmas buvo Nuotykis (L'avventura, 1960). Vėliau sekė Naktis (La Notte, 1961) ir L'eclisse (1962). Šie trys filmai laikomi trilogija, nors nėra vienas kito tęsiniai, tačiau panašūs stiliumi ir tema, visuose nagrinėjamas žmonių susvetimėjimas šiuolaikiniame pasaulyje.
Pirmasis spalvotas Antonioni filmas – Raudonoji dykuma (Il deserto rosso, 1964), taip pat savo tema yra panašus į ankstesnius tris, todėl kartais laikomas ketvirtuoju serijoje.
Vėliau režisierius pasirašė sutartį trims filmams anglų kalba su prodiuseriu Carlo Ponti. Jau pats pirmasis – Blowup (1966) patyrė didelę sėkmę. Manoma, viena iš sėkmės priežasčių buvo tam laikotarpiui neįprastai atviros seksualinės scenos. Šiek tiek mažesnio populiarumo susilaukė antrasis filmas – Zabriskie Point (1970), pirmasis, kuriame veiksmas vyksta Amerikoje. Šio filmo garso takeliui specialiai muziką kūrė tokie žinomi atlikėjai, kaip Pink Floyd, The Rolling Stones ir Grateful Dead. Trečiasis filmas – Keleivis, kuriame vaidino Jack Nicholson, vėl susilaukė didelio pripažinimo ir buvo nominuotas auksinės palmės šakelės apdovanojimui Kanų kino festivalyje.
1985 metais Michelangelo Antonioni patyrė apopleksijos priepuolį. Nors atsigavo ir toliau statė filmus, nuo to laiko jis nebegalėjo kalbėti.
Filmui Anapus debesų, kuriame vaidina ir John Malkovich, dalį scenų filmavo vokiečių režisierius Wim Wenders, tačiau tik nedaugelis jų pateko į galutinį filmą.
1996 metais Michelangelo Antonioni gavo Oskaro apdovanojimą už viso gyvenimo pasiekimus kine, kurį įteikė Jack Nicholson. Po kelių mėnesių ši prizinė statulėlė buvo pavogta.
Paskutinis režisieriaus filmas, Eros (2004), nufilmuotas režisieriui suėjus 90 metų.
Michelangelo Antonioni populiariojoje kultūroje susilaukė atminimo paminėjimų iš Monty Python, taip pat yra minimas Brodvėjaus miuzikle Nuoma.

Stilius

Antonioni filmai plačiai pripažįstami padarę didelę įtaką kino estetikai. Būtent estetikai juose skiriamas didžiausias dėmesys, dažnos ilgos tylios scenos be aktyvaus veiksmo ar dialogų. Neretai nėra aiškaus tęstinumo. Pavyzdžiui, Anapus debesų pasakojamos trys istorijos, ne tik kad nei viena nesusijusi su kita, bet ir pačios yra tarsi ištrauktos iš kažkokio kito konteksto, be aiškios pradžios ir pabaigos. Jas jungia tik Džono Malkovičiaus herojus, besilankantis nupasakojamose vietovėse.
Ingmaras Bergmanas Antonioni filmus pavadino panašiais į sapną.
Čiriki provincija

Geografija

Šiaurinę provincijos dalį užima kalnai (Talamankos Kordiljera, Centrinė Kordijera), ten stūkso aukščiausia šalies viršukalnė – Baru ugnikalnis (3474 m), bei kiti aukšti kalnai: Horketa, Fabrega (3335 m), Pikačas (2874 m), Pandas (2468 m) ir kt. Nuo kalnų link vandenyno teka daug vandeningų upių (Čiriki, Davidas, Čikas, Palo Altas, Kaldera, Čiriki Nuevas, Papajalis, Fonseka, Tabasara ir kt.). Kranto linija išraižyta upių estuarijų. Greta kranto yra keletas salų: Boka Brava, Palenkė, Parida, Seko salos. Įsteigtas Čiriki įlankos jūrinis nacionalinis parkas bei Baru ugnikalnio nacionalinis parkas.