google/wiki40b huggingface dataset:
Antanas Martinaitis (1939)

Antanas Martinaitis (1939 m. birželio 20 d. Vandžiogala – 1986 m. birželio 20 d. Kaunas) – Lietuvos tapytojas, poetas.

Biografija

Tėvas Jonas Martinaitis. 1964 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojas Antanas Gudaitis. Nuo 1969 m. dėstė Kauno vaikų dailės mokykloje (nuo 1996 m. Kauno Antano Martinaičio dailės mokykla).

Kūryba

Nutapė peizažų („Žydėjimas ant Laumių kalno“ 1971 m., „Paukščiai ir saulė“ 1972 m.), figūrinių kompozicijų („Pabaigtuvės ant Gudkalnio“ 1969 m., „Junkilų moterys ir Varmikė“ 1974 m., „Mano vaikystės vakaras“ 1979 m., „Visi mes mylime Pinokį“ 1980 m., „Abrakadabra“ 1985 m.), natiurmortų („Natiurmortas su paukščiu“ 1971–1972 m., „Natiurmortas su vėžiais“ 1973 m., „Natiurmortas“ 1977 m.). Kūrybai būdinga aiški kompozicija, išryškinta faktūra, ritmiški potėpiai, kontrastingas sodrus koloritas, vyrauja žalia, raudona, žalvario spalvos, ryšku metaforiškumas, ironija, groteskas, realybė dažniausiai susipynusi su pasaka. Paveikslų personažai – moterys (gražuolės, nuotakos, motinos, mūzos), keliaujantieji, valkataujantieji aktoriai ir muzikantai, kaukėtos figūros (pajacai, arlekinai, Pinokis), vaikai, paukščiai, kaliausės.
Nuo 1965 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos surengtos 1968 m., 1970 m., 1977 m. Vilniuje, 1973 m. Liepojoje, 1980 m. Kaune, kūrybos pomirtinės parodos – 1987 m. Šiauliuose, 1987 m., 1995 m. Vilniuje, 1987 m., 1989 m., 1996 m., 1999 m. Kaune. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus. Parašė eilėraščių („Paskui medinį arkliuką“, išl. 1994 m.), apysakų. Palaidotas Romainių kapinėse.
Atominis laikrodis

Atominis laikrodis yra tiksliausias laikrodis iš visų laikrodžių. Šiuose laikrodžiuose skaičiuojami šviesos virpesiai, atsirandantys atomuose. Šiuolaikinis atominis laikrodis su cezio atomais išlaiko 1 sekundės tikslumą 15 milijonų metų. Šiandien kiekvieno naudojamas laikas remiasi vidutiniu viso pasaulio atominių laikrodžių laiku.
Pirmasis atominis laikrodis buvo sukonstruotas JAV 1947 m.
Jūratė Šiukštienė

Biografija

1980 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja. VŠĮ Širvintų ligoninės terapeutė, skyriaus vedėja.
Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Širvintų rajono skyriaus narė.
Nuo 2007 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinė Kęstutis, vaikas Inga.
Vasario 13

Vardadieniai

Algauda – Algaudas – Benigna – Benignas – Eisra – Kotryna – Loreta – Putaviras – Putviras – Ugnė – Ugnius
Skaidiškių Dievo Gailestingumo apaštalės Šv. Faustinos koplyčia

Istorija

XIX a. dab. Skaidiškių kaimas priklausė Rudaminos dvarininkui pulkininkui Suchodolejui. Jis vietos kapinėse pastatė koplyčią, kuri buvo skirta laidojimo reikmėms. XX a. pradžioje šį dvarą nusipirko Stanislovas Bochovicas. Paskutinis dvaro savininkas S. Bochvicas mirė Skaidiškėse. Jis buvo palaidotas prie koplyčios. 
Po Antrojo pasaulinio karo koplyčia buvo uždaryta, tapo apleista. 2001 m. senoji koplyčia buvo atstatyta ir iškilmingai pašventinta.
Šarūnas

Šarūnas – lietuviškas vardas. Kilęs iš senosios lietuvių kalbos žodžio šarus – „greitas“ (šariuoti „skubiai eiti, šarioti „lakstyti“). Išpopuliarėjo po Vinco Krėvės Mickevičiaus apsakymo „Šarūnas“ apie legendinį Merkinės kunigaikštį. Moteriška vardo forma – Šarūnė.
Vardadieniai – sausio 24 d., vasario 19 d., birželio 28 d.
Banato Dvoras

Sportas

Kaime iki 2006 m. žaidė Buducnost Banatski Dvor futbolo klubas.
Krasnodaro kraštas

Geografija

Krašto pietus užima Didžiojo Kaukazo kalnagūbris, šiaurėje paviršius pereina į Azovo-Kubanės žemumą. Aukščiausia srities vieta 3346 m. Klimatas šiaurėje ir rytuose vidutinių platumų, Juodosios jūros pakrantėje – subtropinis. Vidutinė sausio temperatūra kalnuose -8 °C, lygumoje -4 °C, pakrantėje +5 °C, liepą kalnuose 13 °C, kitur 22-24 °C. Metinis kritulių kiekis nuo 400 mm šiaurėje iki 3200 pakrantėje. Pagrindinės upės tai Kubanė su intaku Laba, bei Jeja. Šiaurėje būdinga labiau stepinė augalija, centrinėje dalyje – plačialapių miškai (bukai, ąžuolai), kalnuose – spygliuočių miškai (eglės, balteglės), alpinės ir subalpinės pievos, o pakrantėje – subtropinė augalija.
Juodosios jūros pakrantė – svarbi turistinė Rusijos sritis (Sočis, Tuapsė, Anapa).

Gyventojai

Tautinė sudėtis (2002 m.): rusai 80,6 %, armėnai 5,4 %, ukrainiečiai 2,6 %, graikai 0,5 %, baltarusiai, totoriai, gruzinai, vokiečiai, adygai, turkai, azerbaidžaniečiai, čigonai.
Kostas Stiklius

Biografija

Skaityti ir rašyti išmokė tėvas, toliau lavinosi savarankiškai. Susipažinęs su knygnešiais (Motiejumi Baltūsiu ir kt.) ir iš jų gavęs tuo laiku draudžiamos spaudos lietuviškais rašmenimis, vakarais skaitydavo suaugusiems. Pradėjo pats siųsti korespondencijas ir eilėraščius į Prūsijoje spausdinamus laikraščius. Vėliau pats pradėjo iš Prūsijos parsigabenti ir platinti draudžiamą spaudą ir atsišaukimus. 1899 m. kalintas už dalyvavimą „Sietyno“ draugijos veikloje.
Buvo vienas aktyviausių Vilkaviškio „Artojo“ draugijos narių. 1902 m. sausio 30 d. Naumiesčio užkardoje sulaikytas su lietuviškų laikraščių kroviniu. Keletą kartų ir vėliau sulaikytas, kalintas, bet dėl negyjančios kojos žaizdos vis buvo paleidžiamas.
Trumpai gyveno Vilniuje, Petrapilyje, 1903 m. lapkričio 12 d. caro paliepimu atiduotas viešai policijos priežiūrai gimtinėje. Dalyvavo 1905 m. įvykiuose, tapo LSDP nariu, platino socialdemokratų spaudą.  1907–1909 m. Vilniuje leido ir redagavo satyros ir humoro žurnalą „Ežys“, dirbo laikraščio „Vilniaus žinios“ spaustuvėje. 1911–1915 m. gyveno Rygoje, dirbo laikraščio „Rygos naujienos“ redakcijoje, 1917 m. redagavo žurnalą „Naują žodį“, 1923–1924 m. Kaune – laikraštį „Spaustuvininkas“. 1925–1928 m. Marijampolėje leido laikraštį „Šešupės bangos“.
Spaudoje bendradarbiavo nuo 1899 m. Stiklelio, Liepuko ir kt. slapyvardžiais rašė į „Ūkininką“, „Naujienas“ (kartais po visą numerį), JAV lietuvių leidinius, leido populiarias knygeles, rinko tautosaką ir siųsdavo J. Basanavičiui. Išleido per 10 eilėraščių, eiliuotų feljetonų, pasakėčių rinkinių. Parengė praktinio pobūdžio knygelių. Išvertė P. Jeršovo, L. Tolstojaus kūrinių.
Blyškioji džioveklė

Biologija

Tai daugiametis ar dvimetis 15–100 cm aukščio augalas, gausiai apaugęs trumpais liaukiniais plaukeliais. Stiebas gelsvas arba rusvas, iki 1 cm skersmens, sustorėjusiu pamatu. Apatiniai lapai trikampiški, aukščiau esantys – lancetiški.
Žiedynas gausiažiedis, kartais sudaro pusę stiebo ilgio, apatinėje dalyje žiedai praretėję. Pažiedės kiaušiniškai lancetiškos, tokio pat ilgio kaip žiedai. Taurelės segmentai neryškiai gysloti, tamsūs, odiški, kartais dvidantėmis viršūnėmis, trumpesni už vainikėlio vamzdelį. Vainikėlis iki 2 cm ilgio, baltas arba gelsvas, viršutinė lūpa ir žiotys rausvos, apaugusios tamsesniais plaukeliais; viršutinė lūpa dviskiautė. Kuokeliai priaugę prie vamzdelio 2–4 mm atstumu nuo pamato, beveik pliki. Purka rusvai raudona.
Žydi birželio–rugsėjo mėnesiais. Dauginasi sėklomis, kurias išnešioja vėjas ar vanduo. Jos subręsta rugsėjo–spalio mėn.
Parazituoja ant usnių (žinoma ant gelsvalapės usnies (Cirsium oleraceum)) ir dagių.

Paplitimas ir augimvietės

Rūšis natūraliai paplitusi Vakarų ir Vidurio Europoje, Rytų Europos pietinėje dalyje, Kaukaze, Sibire, Šiaurės Afrikoje. Lietuvoje aptikta Biržų, Ignalinos, Panevėžio, Prienų, Šiaulių ir Švenčionių rajonuose.
Auga pelkėtose pievose, upelių ir šaltinių pakraščiuose, drėgnuose ir šlapiuose miškuose, ten, kur auga parazituojami augalai.

Apsauga

Blyškioji džioveklė į Lietuvos raudonąją knygą įrašyta 2000 m.
Augalui grėsmę kelia parazituojamų augalų buveinių nykimas, miškų kirtimas.
Diuaro indas

Diuaro indas, arba vakuuminė kolba – indas, išlaikantis pastovią jo turinio temperatūrą (šiluminė energija nepatenka į vidų ir neišeina iš jo). Dažniausiai naudojamas skystam azotui laikyti. Paprasčiausiame 20 litrų Diuaro inde skystas azotas, iki visiško išgaravimo, išsilaiko apie 1 mėnesį. Jį sudaro du indai blizgančiais paviršiais, sudėti vienas į kitą bei perskirti vakuumo tarpu. Vakuumas stabdo energijos perdavimą šilumos laidumo ir konvekcijos būdu, o blizgantis paviršius - spinduliavimo būdu.
Notaro atsakomybė

Notaro atsakomybė - notaro teisinė atsakomybė už žalą, vykdant notaro profesinę veiklą.

Lietuva

Atlikti notarinius veiksmus gali tik notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomuoju draudimu apdraustas notaras.
Notaras Lietuvoje atsako pagal LR civilinio kodeksą už savo, savo atstovo ir notaro biuro darbuotojų kaltais veiksmais fiziniams ar juridiniams asmenims padarytą žalą, vykdant notaro profesinę veiklą. Už įstatymų ar kitų teisės aktų pažeidimus, padarytus atliekant notarinius veiksmus, už kuriuos taikoma baudžiamoji ar administracinė atsakomybė, notaras atsako kaip valstybės pareigūnas.
LR teisingumo ministras arba Notarų rūmų prezidiumas turi teisę iškelti notarui drausmės bylą už Notariato įstatymo, teisingumo ministro patvirtintų teisės aktų ir Notarų garbės (etikos) kodekso pažeidimus.
Notarų profesinė civilinė atsakomybė už fiziniams ar juridiniams asmenims padarytą žalą, vykdant notaro profesinę veiklą, viršijanti 1000 litų, draudžiama privalomuoju draudimu.
Notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomojo draudimo objektas yra notarų civilinė atsakomybė už notarų, jų atstovų ir notarų biurų darbuotojų kaltais veiksmais padarytą žalą, vykdant notaro profesinę veiklą.
Notarai profesinės civilinės atsakomybės privalomuoju draudimu draudžiami, sudarant notarų profesinės civilinės atsakomybės draudimo sutartį. Notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomojo draudimo draudėjas yra Notarų rūmai. Notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomojo draudimo minimali draudimo suma yra 100 000 litų vienam notarui kiekvienam draudiminiam įvykiui. Draudikui draudiminio įvykio atveju išmokėjus draudimo išmoką, draudimo prievolė lieka galioti visai draudimo sumai, neišskaičiuojant iš jos išmokėtų draudimo išmokų.
Notaras gali pats papildomai draustis notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomuoju draudimu už fiziniams ar juridiniams asmenims padarytą žalą, vykdant notaro profesinę veiklą.
Notarų rūmai privalo pateikti Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijai notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomojo draudimo liudijimo (poliso) kopiją per 10 dienų nuo draudimo sutarties sudarymo dienos.

Vokietija

Vokietijoje atsakomybę reglamentuoja Vokietijos notariato įstatymas (§ 19 Bundesnotarordnung, BNotO). Atsakomybė esant neatsargumui yra subsidiari, t. y. iš notaro reikalauti atlyginti žalą galima tik tuo atveju, jei patyręs žalą asmuo negali kitokiu būdu gauti žalos atlyginimą (BNotO § 19 1 dalis 2 sakinys).
Notarų profesinės civilinės atsakomybės privalomojo draudimo minimali draudimo suma yra 500 000 eurų vienam notarui kiekvienam draudiminiam įvykiui (§ 19a BNotO).
Islandijos vėliava

Istorija

Pilietinė Islandijos vėliava neoficialiai buvo naudojama nuo 1913. Oficialiai priimta 1915 birželio 19, tam, kad reprezentuotų Islandijos teritoriją Danijos sudėtyje ir buvo naudojama jūroje nuo 1918 gruodžio 1. 1944 tapo nepriklausomos respublikos simboliu. Kaip ir kiti skandinaviški kryžiai, jis buvo paremtas Danijos vėliava. (Ji taip pat naudoja atvirkštines spalvas nuo Norvegijos vėliavos, šalimi, su kuria Islandija turi giminingus ryšius).
Giriniai

Istorija

Kaimas užrašytas 1852 m. Joniškio bažnyčios  knygoje (Giry).
Paragvajaus indėnai

Išnykusios gentys

Nemaža dalis Paragvajaus indėnų konkistos laikais išnaikinta arba priverstos trauktis į kitas žemes. Iš žymesnių tokių išnykusių genčių paminėtini gvajkurai (pajagvai ir agasai). Jie kontroliavo upes, prisijaukino konkistadorų arklius ir karaliavo Čiake. Prešinosi evngelizacijai ir kolonizacijai.
KK Jurbarkas

Istorija

KK "Jurbarkas" - po daugiau nei 5 metų pertraukos į RKL sugrįžusi ir pavadinimą pakeitusi ekipa. 2017/18 m. sezone klubas tapo LKF nariu. Prieš tai kurį laiką Jurbarko miestą reprezentavęs klubas buvo Jurbarko "Nemunas", taip pat rungtyniavęs tuometinėje LKbL. Jurbarko "Nemuno" ekipa gyvavo dėka žinomų krepšininkų ir sportui neabejingų žmonių Nerijaus Blažio, Antano Domeikos ir Dariaus Kalinausko.
2016 m. prieš 2016/2017 m. sezoną atkurtas krepšinio klubas KK "Jurbarkas" pateikė paraišką dalyvauti RKL čempionate. Komanda atkurta sporto centro - mokyklinio amžiaus - vaikų krepšinio trenerių Povilo Valaičio ir Vaido Greičiaus, sporto entuziasto Vyto Urbšto bei nepailstančio Jurbarko krepšinio puoselėtojo, Dariaus Kalinausko iniciatyva.

Rėmėjai

Pagrindinis klubo rėmėjas - Jurbarko rajono savivaldybė.
Informacinis rėmėjas Jurbarko r. laikraštis „ŠVIESA“
Valdas Guobys

Biografija

1991 m. baigė Gomelio kooperacijos institutą, ekonomistas.
Uždarosios akcinės bendrovės „Valgina“ direktorius, 2000 m. UAB „Norfos mažmena“ filialo direktorius, 2003 m. Zarasų darbo biržos direktorius, 2010 m. Utenos teritorinės darbo biržos Zarasų skyriaus vedėjas.
Nuo 1999 m. Naujosios sąjungos, 2010 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Zarasų rajono skyriaus narys.
2000–2003 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Nijolė, vaikai Šarūnas, Andrius, Arnius, Rėdas.
Britanijos imperijos ordinas

Britanijos imperijos ordinas (angl. Order of the British Empire) – britų nacionalinis ordinas, įsteigtas 1917 m. birželio 4 d. karaliaus Jurgio V. Teikiamas už indėlį į menus ir mokslą, su labdara ir viešosiomis paslaugomis susijusią veiklą bei bendradarbiavimą su gerovės organizacijomis.
Vienas originaliausių ženklų tarp pasaulio apdovanojimų.
Paulius Stanikas

Biografija

1985 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo ekonomisto išsilavinimą.
2003–2004 m. dėstė Le Fresnoy, Prancūzijos šiuolaikinio meno aukštojoje meno mokykloje (Studio national des arts contemporains). 2005 m. skaitė paskaitas Londono Goldsmiths College. Dėsto Ecolle supérieure d‘art des Rocailles, Bjarico mieste, Prancūzijoje.
Nuo 1991 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Nuo 2004 m. Lietuvos fotomenininkų sąjungos narys. Lietuvos tarpdisciplininio meno kūrėjų sąjungos narys.
Izidorius Butkevičius

Izidorius Butkevičius (iki 1944 m. Butkus, 1924 m. liepos 3 d. Pribitkos, Tverų valsčius – 1982 m. lapkričio 20 d. Vilniuje) – Lietuvos etnologas, etnografas, istorijos mokslų kandidatas.

Biografija

Baigė Tverų gimnaziją. 1946 m. įstojo į Kauno universitetą studijuoti archeologiją, 1947–1951 m. tęsė etnologijos studijas Vilniaus universitete. 1952 m. įstojo į Istorijos instituto etnografijos specialybės neakivaizdinę aspirantūrą, 1953 m. perėjo į TSRS mokslų akademijos Etnografijos instituto Maskvoje neakivaizdinę aspirantūrą. 1956 m. apgynė disertaciją „Dabartiniai lietuvių gyvenamieji namai“, istorijos mokslų kandidatas.
Nuo 1951 m. dirbo Vilniaus universiteto Archeologijos ir etnologijos katedroje vyresniuoju laborantu ir dėstė istoriją Vilniaus žemės ūkio technikume. 1953–1982 m. Istorijos instituto Archeologijos ir etnografijos sektoriaus jaunesnysis mokslinis bendradarbis, nuo 1961 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis.

Mokslinė veikla

Pagrindinė tyrinėjimų sritis – Lietuvos kaimo gyvenviečių ir pastatų raida. Visą mokslinio darbo trisdešimtmetį paskyrė tradicinės ir modernios architektūros tyrimams. Paskelbė kelias monografijas, dešimtis straipsnių. Parengė medžiagą ir sudarė „Pabaltijo istorijos ir etnografijos atlaso“ architektūrai skirtą dalį.
Antanas Jucaitis

Biografija

Studijavo Miuncheno dailės akademijoje. Nuo 1897 m. gyveno Paryžiuje. 1912 m., 1920–1922 m. dalyvavo Paryžiaus „Salonų parodose“, 1938–1939 m. Lietuvos ambasados parodoje Paryžiuje.
Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų („Eskimo galva“), skulptūrų ir marmuro biustų religinėmis („Kristus“) ir nacionalinėmis („Birutė“, „Knygnešys“) temomis, animalistinių statulėlių, bareljefų. Kūriniai subtilios realistinės plastikos. Dalis jo skulptūrų sunaikinta per Antrąjį pasaulinį karą.
Šaučikiai (Skuodas)

Etimologija

Vietorvardis kilo iš asmenvardžio Šaučikis daugiskaitos. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas lenk. Szalczeki, Szawczyki, Szawczyky, Szewczyki, vok. Schawtschiki, rus. Шавчики, Шаучикяй, liet. Šaučikiai, žem. Šaučėkē.

Aplinkinės gyvenvietės

Daukšiai – 8 km
Šatraminiai – 3 kmIgariai – 4 kmMOSĖDIS – 5 km
ŠaukliaiPalšiai – 2 kmŠniukščiai – 4 kmJuodupėnai – 4 kmŠaučikiai
SALANTAI – 7 kmNerėpai – 3 km
Erlėnai – 4 km

Kultūros paveldas

Šaučikių senosios kapinės, vadinamos Kapeliais, Maro kapais (XVI – XIX a.).
Slovėnijos socialinės demokratijos partija

Slovėnijos socialinės demokratijos partija, (SD, sl.:Socialni demokrati) – kairioji Slovėnijos politinė partija.
Slovėnijos socialdemokratų vieningasis sąrašas, (ZLSD, sl.: Združena lista socialnih demokratov) buvo sudarytas 1992 m. rengiantis parlamento rinkimams iš Demokratinių reformų partijos, Socialdemokratų sąjungos, Slovėnijos darbininkų partijos ir Pensininkų demokratinės partijos. Rinkimuose iškovojo 14 vietų parlamente ir gavo 5 ministrų portfelius.
1993 m. įvyko Jungiamasis suvažiavimas, 1995 m. priimta partijos programa, 1997 m. statutas. 2004 m. gavo 10 iš 90 vietų parlamente.
2005 m. balandžio 5 d. ZDSL tapo Slovėnijos socialinės demokratijos partija. 2003 m. partijoje buvo 25 000 narių, dirbančių 58 regioninėse organizacijose ir 100 municipalinių komitetų. Veikia moterų, jaunimo forumai, darbininkų ir pensininkų sąjungos.
Nuo 1996 m. rugsėjo 9 d. SI narė, nuo 1996 m. asocijuota PES narė.
Kompiuterinė tomografija

Kompiuterinė tomografija (angl. computed tomography) – medicininis tyrimas kompiuterinės tomografijos (KT) aparatu neinvaziniu būdu, t. y. netraumuojant paciento, vienas iš radiologinių tyrimo metodų. KT skirta vidinėms organizmo struktūroms ir jų pakitimams pamatyti naudojant rentgeno spindulius. Tiriant kompiuteriniu tomografu gaunamas tiriamosios srities skerspjūvio dvimatis vaizdas, taip pat atliekamos daugiaplanės ir trimatės rekonstrukcijos. Tiriamoji sritis skenuojama plonais sluoksniais, todėl labai tiksliai nustatomas ligos židinys ir išplitimas.
Kompiuterinės tomografijos tyrimo metodas pristatytas 1972 m. Jo autoriai Godfrey Hounsfield ir Allan MacLeod Cormack apdovanoti Nobelio premijomis. Tuomet pasirodė ir pirmasis tomografas. 1989 m. sukurtas spiralinis KT aparatas, 1992 m. – daugiapjūvis KT aparatas. 
Kompiuterinis tomografas panašus į magnetinio rezonanso aparatą, tačiau skirtinga pastarojo tyrimo esmė - naudojami ne Rentgeno spinduliai, bet stiprus magnetinis laukas ir radijo bangos. Kompiuterinis tomografas tinka, kai greitai reikia ištirti didelę dalį kūno, pvz., po traumos įvertinti daugybinius krūtinės ląstos, pilvo, plaučių, kaulų sužalojimus. Kompiuterinis tomografo pagalba onkologijoje vertinami krūtinės, pilvo, dubens vidaus organų būklė. Magnetinis tomografas geriau mato minkštuosius audinius, t. y. jis yra pranašesnis tiriant smegenų audinį, sąnarių ligas ir pan.
Atliekant KT tyrimą, pacientų gaunama apšvita jonizuojančiąja spinduliuote – viena didžiausių radiologinėje diagnostikoje. Šiuo atveju radiacijos dozė būna 150 kartų didesnė, nei vienas krūtinės ląstos tyrimas įprastu rentgeno aparatu.
Wiki

Wiki, viki (vikisvetainė) – interneto svetainių rūšis, kur lankytojai gali ne tik papildyti svetainės turinį kaip internetiniuose forumuose, bet ir jį taisyti. Viki taip pat vadinama ir programinė įranga, naudojama tokių svetainių kūrimui.

Istorija

Wiki havajiečių kalba reiškia vikriai, sparčiai, ypač greitai. Tai užuomina į tai, kaip greitai galima įdėti ir keisti turinį viki tinklalapiuose.
Pirmąją vikisvetainę sukūrė Ward Cunningham 1995 m. kovo mėn.

Wiki įrankiai

Įprastiniuose „vikiuose“ kiekvienas puslapis turi redagavimo nuorodą, kuri atverčia to puslapio pirminio kodo redagavimo langą. Puslapyje gali būti naudojami HTML žymėjimai. Paprastai leidžiama ir rekomenduojama HTML pakeisti viki sintakse, kuri yra patogiau skaitoma ir užrašoma. Nusiuntus pataisymus jie iš karto tampa matomi visiems naršytojams.

Wiki demokratija

Viki pagalba sudaromos sąlygos neribotai arba ribotai asmenų grupei kurti bei redaguoti dokumentus, naudojant paprastą teksto sužymėjimo sistemą. Tekstui formatuoti pakanka naršyklės.
Tipiška vikitechnologijos savybė yra paprastumas kuriant ir atnaujinant puslapius. Paprastai prieš priimant keitimą nėra būtina, kad įvedamą tekstą peržiūrėtų kitas asmuo ir daugelis „vikių“ yra laisvai prieinami.
Paprastai vartotojo registracija neprivaloma. Vikisvetainėje sukuriamos sąlygos demokratiškai darbo aplinkai. Sprendimai priimami bendru sutarimu, nėra vienašališkų, autoritarinių sprendimų (nes nėra vieno vienintelio svetainės administratoriaus).
Nomas (Egiptas)

Nomas (gr. Νομός) arba Sepat (egip. spt) – Senovės Egipto administraciniai vienetai, egzistavę nuo valstybės suvienijimo iki III tūkst. pr. m. e. iki 307 m. Kartu jie sudarė istorinius-geografinius regionus su vienu dideliu miestu.
Huanukas

Istorija

Vietovė gyvenama nuo seniausių laikų. Miestas įkurtas 1539 m. konkistadoro Gómez de Alvarado y Contreras ir pavadintas La muy noble y leal ciudad de los Caballeros de León de Huánuco. Huanukas išaugo kaip svarbus punktas kelyje tarp Limos ir Amazonijos.
Benoît Assou-Ekotto

Karjera

B. Assou-Ekotto savo karjerą pradėjo prancūzų klube Lanso RC. Lanso RC sužaidė 66 rungtynes. Buvo vienas geriausių krašto gynėjų Prancūzijoje.
2006 m. vasaros metu Londono klubas „Tottenham Hotspur“ B. Assou-Ekotto nusipirko už maždaug 3,5 milijonų svarų sterlingų. Londono klube debiutavo 2006–07 m. sezono pradžioje, prieš „Wanderers“. Pirmąjį įvartį pelnė 2009 m. rungtynėse prieš Liverpulio FC.
2013 m. rugsėjo 2 d. visam sezonui buvo išnuomotas B. Assou-Ekotto Londono klubui „Queens Park Rangers“.

Kamerūno rinktinė

B. Assou-Ekotto debiutavo Kamerūno rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Gvinėjos rinktinę 2009 m. vasario 11 d. Dėl traumos jis negalėjo dalyvauti 2010 m. Afrikos Tautų taurės turnyre. Tačiau jis žaidė visose trijose Kamerūno rungtynėse 2010 m. FIFA pasaulio futbolo čempionato turnyre Pietų Afrikos Respublikoje.
2011 m. B. Assou-Ekotto BBC aiškino, kad jį skatino žaisti Prancūzijos jaunių rinktinėje, tačiau jis atsisakė. „Man nėra reikalo dėvėti Prancūzijos rinktinės marškinėlius. Manęs nepaveikia prancūziški žaidėjai“ aiškino gynėjas.

Asmeninis gyvenimas

B. Assou-Ekotto žinomas dėl savo atvirumo. 2011 m. jis aiškino, kad jam futbolas „tik darbas“, ir jis žaidžia daugiau dėl atlyginimo nei dėl kažkokio suteikto malonumo.
B. Assou-Ekotto taip pat daug dalyvauja Londono priemiesčio Totenamo visuomenėje. Jis naudoja Londono metro ir dažnai vaikšto į stadioną „White Hart Lane“ su sirgaliais. Po 2011 m. Londono riaušių, jis skatino kitus futbolo žaidėjus daugiau turto aukoti padedant vietinėms visuomenėms.
B. Assou-Ekotto vyresnis brolis Mathieu taip pat profesionalus futbolininkas.
Anykščių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Anykščių rajono savivaldybės taryba – Anykščių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.

Veikla

Rajono meru išrinktas Saulius Nefas, jo pavaduotoju Valentinas Patumsis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas A. Dūda.
Zarasų rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Kostas Zaleckas.
Barbora Vileišytė

Barbora Vileišytė (g. 1918 m. vasario 1 d. Tbilisyje dab. Gruzija – 2012 m. gegužės 8 d. Romoje) – knygotyrininkė ir bibliofilė.

Biografija

Barbora Vileišytė gimė žinomo inžinieriaus Petro Vileišio šeimoje. Po Antrojo pasaulinio karo atsidūrė Lenkijoje ir, 1952 m. baigusi Varšuvos universitetą, dirbo jo bibliotekoje. Tyrinėjo Lietuvos knygnešių ir lietuviškos spaudos istoriją. 1968 metais jai suteiktas filosofijos mokslų daktarės laipsnis.
Persikėlė į Italiją, dirbo Vatikano radijuje. Gyveno Romoje, knygomis rėmė Pasvalio Petro Vileišio gimnaziją.