Evo Morales

Biografija

Gimė mažame Isajavio kaime, Orinokos kantone, Oruro departamente, indėnų aimarų šeimoje. Jis buvo vienas iš septynių vaikų Dionisijo Moraleso Čokės ir Marijos Mamani šeimoje, tačiau tik Evo ir dar du pasiekė paauglystę. Gyveno įprastame plaušplyčių name. Būdamas šešerių su tėvu dirbo cukranendrių plantacijose Argentinoje, būdamas 12 su tėvu ganė lamų bandas. Laisvalaikiu subūrė vietinio jaunimo futbolo komandą. Būdamas 16-os išvyko į Orurą, kad galėtų mokytis aukštojoje mokykloje. Ten dirbo statybose, kepykloje bei orkestro trimitininku. Aukštosios mokyklos nebaigė ir buvo paimtas į privalomąją karinę tarnybą, tarnavo La Pase.
Evo vėliau su šeima persikėlė į Kočabambos departamentą, vertėsi kokos, vaisių auginimu. Įsijungė į kokos augintojų profesinę sąjungą. Tuo metu valdžia persekiojo kokos augintojus, policininkai taikė jiems įvairias fizines bausmes, todėl Moralesas siekė apginti kokos augintojų interesus. 1985 m. Moralesas tapo generaliniu kokos augintojų sekretoriumi, o tuo metu Bolivijos vyriausybė, bendradarbiaudama su JAV ėmėsi naikinti kokos plantacijas. Tam oponavęs Moralesas 1989 m. buvo uždarytas į kalėjimą ir žiauriai sumuštas pareigūnų. Atgavęs laisvę jis organizavo kokos augintojų maršą iš Kočabambos į La Pasą atkreipti valdžios dėmesį į ūkininkų problemas. Tai rezultatų nedavė, Moralesas ir kiti aktyvistai buvo persekiojami. Vėliau Moralesui pavyko nuvykti į Europą, kur jis bandė įtikinti Europos inteligentiją, kad koka ir kokainas nėra tas pats, kad Andų kokos augintojai neužsiima narkotikų verslu.
1995 m. Moralesas įkūrė Žmonių Suverenumo Asamblėją, tačiau valdžia neregistravo tokios partijos, todėl Moralesas turėjo dalyvauti Jungtinės Kairės sąrašuose (pavaldi Bolivijos Komunistų partijai). 1997 m. Evo Moralesas, sulaukęs 70 % rinkėjų palakymo savo apygardoje, išrinktas į šalies Kongresą. Po rinkimų Moralesas buvo išmestas iš Žmonių Suverenumo Asamblėjos ir 1998 m. įkūrė partiją „Judėjimas į Socializmą“ (Movimiento al Socialismo). Tačiau konfliktai Čaparės regione tarp kokos augintojų ir JAV remiamų Bolivijos pareigūnų tęsėsi, o Moralesas, už nesutikimą su valdžios politika buvo Kongreso balsavimu atšauktas.
2002 m. Evo Moralesas dalyvavo prezidento rinkimuose ir buvo gausiai remiamas indėnų bei žemdirbių. Jis surinko 20,9 % ir nusileido tik rinkimus laimėjusiam Nacionalistų Judėjimo atstovui Gonsalui Sančesui de Losadai. Tačiau suirutė šalies politikoje tęsėsi, per kadenciją pasikeitė keli prezidentai, šalyje kilo pilietiniai neramumai, Moralesas taip pat organizavo streikus, kelių blokadas. 2005 m. buvo surengti prezidento rinkimai. Juose „Judėjimo į Socializmą“ atstovas Evo Moralesas bei kairiųjų pažiūrų ekonomistas Alvaras Garsija Linera surinko 53,9 % rinkėjų balsų ir laimėjo rinkimus.
2006 m. Evo Moralesas buvo inauguruotas į prezidentus. Tihuanako šventykloje jis buvo pašventintas „Apu Maljku“ – aimarų valdovu, o jo inauguracijoje dalyvavo įvairių Amerikos indėnų bendruomenių atstovai.

Prezidentavimas

Moraleso valdymo laikotarpiu nacionalizuoti naftos, dujų telkiniai, kasyklos, komunikacijos. Išplėstas viešojo medicinos aptarnavimo tinklas, šalies rinkoje pradėta proteguoti vietinė produkcija, pradėtos reguliuoti maisto, dujų kainos.
Evo Moraleso vykdoma politika sukėlė turtingesnių rytų departamentų protestą siekiant autonomijos. 2008 m. kilo pilietiniai neramumai, protestai, valdžios ir protestuotojų susirėmimai. Buvo surengtas pasitikėjimo prezidentu referendumas, kuriame Moralesas laimėjo daugumos rinkėjų pasitikėjimą.
2009 m. buvo paskelbtas referendumas, kuriuo priimta nauja konstitucija. Ja pakeistas šalies pavadinimas į Bolivijos Daugiatautę Valstybę, sostinė oficialiai įtvirtinta Sukrėje, sumažintas Deputatų Rūmų narių skaičius, gamtos resursai tapo išskirtinai šalies žmonių nuosavybe, nustatytas didžiausias privačios žemės plotas. Taip pat buvo surengti nauji rinkimai, kuriuose Moralesas surinkęs 64 % balsų buvo perrinktas naujai kadencijai.
Užsienio politikoje Evo Moralesas bendradarbiauja su Lotynų Amerikos šalių kairiųjų pažiūrų vadovais, taip pat su Rusija, Iranu. Moralesas griežtai pasisako prieš agresyvią JAV užsienio politiką, jos stambiojo kapitalo bendrovių plėtrą trečiojo pasaulio šalyse.
Evo Moralesas taip pat daug dėmesio skiria gamtosaugos klausimams. 2010 m. balandžio 19-22 d. Kočabambos apylinkėse (Tikipajoje) buvo organizuotas alternatyvi Kopenhagos viršūnių susitikimui pasaulinė gamtosaugos konferencija „Pasaulio žmonių konferencija dėl klimato kaitos ir Motinos Žemės teisių“.