Povandeninė žūklė

Jūrinė medžioklė

Jūrinė medžioklė neretai yra pavojingesnė dėl tam tikrų suprantamų priežaščių. Viena jų, vykstantys potvyniai vietomis sudaro didžiules sroves, prilygstančias srauniai upei, tiek paviršines, tiek esant jau po vandeniu, todėl norint išsaugoti gyvybe rekomenduojama imtis tam tikrų saugos priemonų. Viena iš jų, niekada nenardyti be kolegos ir tai daryti keičiantis nėrimais didesniuose gyliuose vienas po kito, esant prisirišus virve prie plūduro, kad esant nelaimingam atsitikimui naras esantis paviršiuje galėtu Jus ištraukti. Dažnai Jūrose vanduo būna gerokai skaidresnis nei gėlavandeniuose ežeruose ar upėse, tačiau tai nepalengvina medžiotojo sąlygų, kadangi tenka šauti į žuvį iš kelių metrų nuotolio. Dažniausiai sutinkamos žuvys – atlantiniai unguriai, ešeriai (angl. Sea Bass), aštunkojai, plekšnės (angl. Flounder Fish) bei kt. Baltijos jūroje povandeninė medžioklė galima tik kelis kartus metuose, esant itin skaidriam (Lietuvos mastams) matomumui – 5-7 metrai. Dažniausi laimikiai būna plekšnės, otai bei menkės.

Gėlavandenė medžioklė

Lietuvoje povandeninė medžioklė labiausiai paplitusi ežeruose. Norint maksimaliai medžioti mūsų vandenyse, reikia rinktis atitinkamą įrangą, kuri nė iš tolo neprilygsta jūrinių medžiotojų įrangai. Pavasariui bei vasarai reikalingas bent 5-7 mm storio „atviros poros“ (išorėje neoprenas, viduje speciali „atvirų porų“ guma) kostiumas, šiltos neopreninės kojinės bei pirštinės. Žiemai – dar storesnė apranga. Gėluose vandenyse dažniausiai sutinkamas 2-4 metrų skaidrumas.
Pagrindiniai laimikiai – žuvys unguriai, lydekos, ešeriai, kuojos, lynai, karšiai, karpiai, karosai. Rečiau šamai. Esant tinkamai parinktai aprangai povandeninis medžiotojas gali būti vandenyje ir esant minusinei oro temperatūrai (žinoma, jei telkinys neužšalęs).

Neigiamas visuomenės požiūris

Dažnai visuomenėje povandeninis medžiotojas be jokių diskusijų vadinamas brakonieriumi. Taip yra todėl, kad žmonės dar gerai nežino, kas tai per sporto šaka ar hobis. Kaip ir „žemiški“, taip ir povandeniniai medžiotojai saugo gamtą, vykdo ežerų valymo akcijas, tarptautines varžybas. Save gerbiantis medžiotojas niekada nešaus į mažą žuvį. Jeigu nebus tikras ar į ją pataikys – nešaus. Kitas klaidingas požiūris – manoma, jog įlipus į vandenį gali išsirinkti norimą žuvį ir ją nusišauti. Praktika rodo ką kitą. Pernai Lietuvoje vykusiose tarptautinėse varžybose „Trys ežerai“ iš beveik šimto dalyvių, nardžiusių po šešias valandas penkiolikos laipsnio šilumos nesiekusiame vandenyje, tik dvi dešimtys grįžo į krantą su menkais laimikiais.
Taip pat yra rūpinamasi gamtos ištekliais ir iš savo lėšų žuvinami valstybiniai ežerai. Daugiau apie tai:

Taisyklės

Draudžiama vykdyti povandeninę žūklę tamsiuoju paros metu – nuo saulės laidos iki patekėjimo, taip pat šaudyti žuvis povandeninei žūklei skirtais šautuvais iš valties, braidant ar vaikštant pakrantėmis. Povandeninė žūklė leidžiama šiuose valstybiniuose vandens telkiniuose:
1. Alaušas,
2. Asveja (Povandeninė žūklė leidžiama ežero dalyje nuo Dubingių tilto iki Žingių tilto, išskyrus rekreacines zonas),
3. Baltieji Lakajai iki 2015 m. sausio 1 d.
4. Didžiulis (Daugų),
5. Drūkšiai (Lietuvos Respublikos teritorijoje esančioje ežero dalyje),
6. Vištytis (Lietuvos Respublikos teritorijoje esančioje ežero dalyje, išskyrus rekreacines zonas),
7. Elektrėnų marios (Išskyrus rekreacines zonas),
8. Baltijos jūros priekrantėse taip pat galima medžioti iš išnuomotuose vandens telkiniuose, nuomininkui išdavus leidimą.