google/wiki40b huggingface dataset:
1965 m. Formulės 1 sezonas

Čempionato apžvalga

Sezone dominavo britas Jim Clark su Lotus-Climax komanda. Britas per pirmas 7 lenktynes nugalėjo šešis kartus. Tarp jų vieną kartą jis nestartavo. Per likusias trejas lenktynes jis nepelnė nei vieno taško, tačiau to britui užteko tapti čempionu. Antroje vietoje likusį Graham Hill jis aplenkė 14 įskaitinių taškų.
Šis sezonas buvo antras Honda ekipai. Paskutinėse lenktynėse Meksikoje ji pelnė pirmąją savo pergalę.
Marcė Katiliūtė

Biografija

1929–1935 m. Kauno meno mokykloje studijavo grafiką, o nuo ketvirtojo kurso – dar ir tapybą. 1937 m. dirbo konservatore M.K.Čiurlionio meno muziejuje Kaune. Gyveno iš atsitiktinių užsakymų, dirbo Palangos progimnazijos mokytoja.
Jautrios sielos menininkė savo valia pasitraukė iš gyvenimo, nesulaukusi nė 25 metų. Šiandien sunku pasakyti, kas nulėmė tokį desperatišką jos žingsnį: valdžios sprendimas neskirti stipendijos studijoms Prancūzijoje, skeptiškas visuomenės požiūris į moteris menininkes ar nelaiminga meilė.
Palaidota Petrašiūnų kapinėse. 1972 m. pastatytas antkapinis paminklas (skulpt. Juozas Kėdainis).
Veterinarija

Veterinarija – mokslas apie gyvūnų ligas, jų tyrimai bei terapija (gydymas).
Tarptautinė veterinarijos diena – balandžio 30-oji.

Lietuva

Lietuvoje iki 2010 m. veikė Lietuvos veterinarijos akademija (dab. LSMU).

Austrija

Seniausia Austrijos vetarinarijos aukštoji mokykla – 1765 m. įsteigta „Mokymosi mokykla gyvulių ligoms gydyti“ (Lehrschule zur Heilung der Viehkrankheiten, Vienos veterinarijos universitetas), Viena. Kituose Austrijos miestuose vetarinarijos studijų programų nėra.

Vokietija

Vokietijoje veterinarija (vok. Veterinärmedizin – 'veterinarinė medicina', taip pat Tiermedizin – 'gyvūnų medicina') studijuojama nuo XVIII a. (1771 m.). Pradžia – Gėtingeno universitetas. Tuo metu universiteto mokslininkas universalas Johann Christian Erxleben gavo leidimą universitete steigti Gyvulių vaistų institutą (Vieharzney-Institut). Gėtingeno universiteto Veterinarijos institutas (Tierärztliches Institut der Georg-August-Universität Göttingen) – seniausia ir pirmoji universitetinė švietimo įstaiga Vokietijoje. Šiuo metu jame jau nebėra veterinarijos studijų.
Seniausia, iki šiol veikiant savarankiška veterinarijos aukštoji mokykla – 1778 m. (valdant Georg III) įsteigta mokykla (Roßarzney-Schule), dab. Hanoverio aukštoji veterinarijos mokykla (Tierärztliche Hochschule Hannover), nuo 2003 m. turinti paramos fondo (Stiftung – fundacijos) statusą (Stiftung Tierärztliche Hochschule Hannover).
Studijos yra tokiuose miestuose kaip Berlynas (Berlyno laisvasis universitetas), Gysenas (Justus-Liebig-Universität), Leipcigas (Leipcigo universitetas) ir Miunchenas (Miuncheno universitetas).

Šveicarija

Šveicarijoje veterinarijos studijas rengia Berno universitetas (Bernas) ir Ciūricho universitetas (Ciurichas). Studijų etapai – Vorphysikum, Physikum ir klinikinė praktika. Laikomas valstybinis egzaminas, suteikiama aprobacija „veterinaras“ (Tierarzt). Po disertacijos suteikiamas mokslinis laipsnis – veterinarijos medicinos daktaras (Doctor medicinae veterinariae, Dr. med. vet.).
Stasiūnai (Utena)

Istorija

Stasiūnai susikūrė XIX a. antroje pusėje. Iki XX a. pr. buvo 5 sodybos, bet Pirmojo pasaulinio karo metu sugriautos. Vėliau atstatytos. 1939 m. buvo 13 sodybų.
Tiolis

Tiolis – organinis junginys, turintis sulfidrilo (–C–SH ar R–SH) grupę (kur R yra alkilas arba alkilinės grupės anglies atomas). Tioliai yra analogiški alkoholiams (siera užima deguonies vietą alkoholyje hidroksilo grupėje).
Dauguma tiolių turi stiprų, panašų į česnakų ar supuvusių kiaušinių kvapą. Jie taip pat yra dedami į gamtines dujas, kad būtų lengviau jas aptikti (kadangi gamtinės dujos neturi kvapo).

Struktūra ir ryšiai

Tioliai ir alkoholiai turi panašią sandarą. Ilgis tarp atomų jungtyje C-S yra 180 pikometrų. Tai yra apie 40 pikometrų daugiau nei jungtyje C-O, nes sieros atomas yra didesnis nei deguonies. Jungtis C-S-H sudaro maždaug 90° laipsnių kampą. Kietoje ir skystoje būsenoje tioliai yra labai nepatvarūs, labiausiai jį veikia Van der Valso jėga tarp dviejų dvivalenčių sieros atomų.

Gavimas

Tioliai gaunami reaguojant vandenilio sulfido dujoms ir alkoholiams dažnai esant rūgštiniam katalizatoriui arba apšvietus UV spinduliais:
Esant metanolio pertekliui vyks antra reakcija:
Earthworm Jim

Žaidimas

Žaidimas yra 2D į šonus slenkantis platformer tipo žaidimas su keletu run and gun elementų. Žaidėjas yra atsakingas už slieko Džimo judesius ir turi jį sėkmingai manevruoti per įvairius žaidimo lygius. Norėdamas tai padaryti, žaidėjas turi išvengti daugybės kliūčių bei įveikti galybes priešų. Žaidėjas gali naudoti Džimo pistoletą arba paties slieko galvą, kurią galima pritaikyti kaip tam tikrą botagą. Šią galvą-botagą taip pat galima naudoti karstymuisi, kas padeda įveikti įvairias kliūtis. Žaidime taip pat yra įvairių misijų, kuriose žaidėjas turi veikti išvien su draugišku ne žaidėjo personažu (NPC).
Lygiai dažniausiai pasibaigia įvairiomis kovomis prieš bosus. Žaidime yra didžiulė priešų įvairovė: žudikės varnos (Psy-Crow), piktos karalienės sraigės (Queen Slug-for-a-Butt), niekšingos katės (Evil the Cat), profesorius beždžiongalvis (Professor Monkey-For-A-Head), daktaras dvylikapirštė žarna (Doc Duodenum) ir t. t.  
Tarp daugumos lygių yra minižaidimas, kuriame žaidėjas privalo valdyti raketą ir lenktyniauti su įvairiais priešais. 
Taip pat žaidime yra įvairių kitokių lygių, pvz., šokinėjimo su guma ar povandeninių lygių.

Siužetas

Džimas buvo paprastas sliekas, tačiau atrasti iš kosmoso nukritę super šarvai leido jam tapti super slieku ir atlikti įvairius žmogiškus judesius. Šarvai atlieka rankų, kūno bei kojų funkcija, o „sliekinė dalis“ atlieka galvos funkciją.
Slieko Džimo pagrindinės užduotys yra dvi: pirmiausia, jis turi išvengti antogonistų, kurie stengiasi atimti jo super šarvus, o antra – jis turi turi išgelbėti Princesę Koks-Ten-Jos-Vardas nuo antogonistų. Žaidėjui sėkmingai pabaigus žaidimą, Princesė yra išgelbėjama, tačiau netrukus ji miršta nuo skrendančios karvės, kurią žaidimo pradžioje paleidžia pats žaidėjas.
Kazlų Rūdos savivaldybės taryba 2007–2011 m.

Veikla

Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 5 d. Meru išrinktas Česlovas Pečkys (TT), mero pavaduotoju Valdas Merkevičius. Administracijos direktoriumi paskirtas Valdas Kazlas. Mirus Česlovui Pečkiui, 2008 m. rugsėjo 10 d. 11 balsų meru išrinktas Valdas Merkevičius.
Lietuviška pareiga

Lietuviška pareiga – Urugvajaus lietuvių nepriklausomos minties laikraštis, leistas 1935 m. Montevidėjyje.
Vyriausias redaktorius E. Štobinskas. Redakcinę komisiją sudarė A. Dambrauskas, A. Kaušinis, M. Šnečiulis ir S. Štobinskas.
Ukrainos Prezidento administracija

Istorija

Savo įsakymams vykdyti Ukrainos Prezidento administraciją 1991-ųjų gruodžio 1-ąją įkūrė pirmasis Ukrainos Prezidentas Leonidas Kravčiukas.
Trečiasis Prezidentas Viktoras Juščenka 2005-ųjų sausio 25-ąją, antrąją dieną po inauguracijos, reorganizavo šį organą, taip pat buvo pakeistas pavadinimas.
Ketvirtasis Prezidentas Viktoras Janukovičius 2010 m. vasario 25-ąją, vienu iš pirmųjų savo įsakymų, gražino senąjį pavadinimą – Ukrainos Prezidento administracija.
Ladės jarlai

Ladės jarlai (norv. Ladejarler) – Ladės valdovų Norvegijoje, turėjusių jarlo titulą, dinastija IX-XI a. Jų sostinė Ladė (norv. Lade, sen. skand. Hlaðir) buvo rytinėje dabartinio Trondheimo dalyje, ribojosi su Trondsheimsfjordu.

Istorija

Jų valdoma sritis buvo suformuota IX a., Haraldui I suvienijus didžiąją dalį Norvegijos. Jis atidavė visas šiaurines sritis (istorinius Triondelago ir Halogalando regionus) savo bendražygiui Hakonui Grjotgardsonui, o po karaliaus mirties šios sritys tapo paveldimos. Jarlai tapo stipriausiais kunigaikščiais Norvegijoje, dėl ko nuolat nesutarė su Norvegijos karaliais Inglingais.
Po to, kai Inglingas Haraldas II nužudė jarlą Sigurdą Hakonarsoną, jo sūnus Hakonas Sigurdarsonas sudarė sąjungą su Danijos karaliumi Haraldu Mėlyndančiu. 971 m. nužudžius Norvegijos Haraldą II, Ladės jarlai užvaldė didžiąją dalį Norvegijos, t. y. de facto tapo Norvegijos karaliais, tačiau nominaliai pripažino Danijos Kniutulingų valdžią. Ši situacija su pertraukomis tęsėsi iki 1015 m., kuomet Norvegijoje į valdžią grįžo Inglingai. 1030 m. mirus Hakonui Eriksonui, Ladės jarlo titulas buvo panaikintas.
Zenonas Baikštys

Biografija

1975 m. baigė Kauno medicinos institutą. Kauno apskrities ligoninės Bendrosios chirurgijos skyriaus vedėjas, ligoninės gydymo tarybos narys.
Tėvynės sąjungos - Krikščionių demokratų partijos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m. ir 2009–2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.
Žmona Teresė gydytoja, Šančių poliklinikos skyriaus vedėja, sūnūs Liutauras ir Donatas. Laisvalaikiu mėgsta dirbti sode.
Šlavės atodanga

Šlavės atodanga – kairiojo Šventosios intako Šlavės upelio atodanga Anykščių šilelyje, apie 250 m į rytus nuo dviračių kelio tarp Anykščių ir Puntuko akmens, miško masyve. Objektas pritaikytas lankymui: įrengtos kelio nuorodos, sutvirtintas takas šalia vingiuotos Šlavės (su laiptais, tilteliu), atokvėpio vieta, informacinis stendas.
Šlavės atodanga yra valstybinis geologinis gamtos paveldo objektas, saugomu paskelbtas 2007 m. birželio 21 d., siekiant išsaugoti čia atsiveriančias kvartero ir neogeno periodų uolienas. Šlavės slėnis – tai vienintelė vieta Lietuvoje ir Baltijos bei Skandinavijos šalyse, kur surastos seniausio tarpledynmečio, vadinamo Šlavės vardu, nuosėdos. Atodanga yra 19 m aukščio, jos ilgis 66 m. Šlavės slėnio šlaituose susiformavę net trijų geologinių sistemų – devono, neogeno ir kvartero dariniai. Čia randamos dar priešledynmetinio kvartero nuosėdos, kai Skandinavijos kalnuose pradėjo formuotis ledynas.
Uzunkolis

Uzunkolis (rus. Узунколь) yra ežeras Kazachstane, Kustanajaus srityje. 1000 km aplink ežerą paskelbta ramybės zona. Ežeras nuo Kustanajaus yra nutolęs apie 29 km į šiaurę.
Raudonkojis padūkėlis

Biologija

Raudonkojis padūkėlis yra apie 70 cm ilgio, jo sparnų mostas – iki 1,45 m, svoris – apie 0,8 kg. Būdingos raudonos kojos,šviesiai mėlynas snapas, su raudonomis dėmėmis prie pagrindo.
Šios rūšies populiacijai būdingas polimorfizmas: yra baltos, baltos juodauodegės, rudos, rudos baltauodegės ir panašios morfos. Jos paprastai veisiasi kartu, bet daugumoje regionų dominuoja viena ar dvi morfos, pvz., Galapagų salose daugiausia sutinkama ruda morfa, nors taip pat čia atskrenda ir balta morfa.
Veisiasi tropikų vandenynų salose. Kitu laiku paukštis būna jūroje, bet retai matomas nutolęs nuo perimviečių. Peri didelėse paukščių kolonijose. Padeda 1 kiaušinį į lizdą neaukštame medyje ar krūmuose, retai – ant žemės. Jį perina 44-46 dienas abu poros nariai. Jauniklis pradeda skraidyti po 3 mėnesių. Šių padūkėlių poros būna stabilios kelis sezonus. Jie demonstruoja įmantrius pasveikinimo ritualus, tarp jų ir šaižų klyksmą, patino mėlynos gerklės rodymą, taip pat trumpus šokius.
Raudonkojis padūkėlis gerai nardo – krenta į vandenį dideliu greičiu, kad pagautų grobį. Dažniausiai maitinasi smulkiomis žuvimis arba kalmarais, kurie renkasi grupėmis prie vandens paviršiaus.
Bagdonių sentikių cerkvė

Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Bagdonių bažnyčia minėta prieš šimtą metų – dar 1909 m., o 1915-aisiais ji sudegė. Dabartinė pastatyta 1938 m. parapijiečių rūpesčiu. Viena didžiausių švenčių Bagdonyse būdavusi kovo 22 d. – šv. Mykolo atlaidai.
Bagdonių sentikių bendruomenei 1924 m. priklausė 405 tikintieji, 1937 m. – apie 500, 1949 m. – apie 600 tikinčiųjų.
Šalcinis

Šalcinis – Dzūkijos nacionalinio parko leidinys, einantis nuo 1992 m. Marcinkonyse, Miškininkų g. 61, Varėnos rajonas.

Istorija

Leidinys sukurtas Henriko Gudavičiaus iniciatyva. Redakcinė kolegija: Imantas Lazdinis, Eugenijus Drobelis ir kt. Tiražas 2000 egz.
Nuo Aguonų kalvos viršūnės

Siužetas

1963 metai. Pasakojama mergaitės Umi Macudzaki, gyvenančios triukšmingame pajūrio miestelyje įsikūrusiame pensione, istorija. Japonija pamažu skinasi kelią po Antrojo pasaulinio karo ir tikisi surengti 1964 m. olimpines žaidynes.
Umi yra vyriausia atžala glaudžioje šeimoje. Jos tėtis dingo Korėjos karo metu, o mama būdama profesorė nuolatos keliauja, tad mergaitei tenka rūpintis namo ruošos darbais. Umi nepraranda vilties, jog jos tėtis dar gali būti gyvas, todėl kasdien iškelia pora signalinių vėliavų savo namo, stovinčio ant kalvos prie uosto įlankos, kiemelyje, tikėdamasi, kad jis pamatys atplaukdamas iš jūros.
Šios mergaitės klasėje mokosi vaikinas vardu Šunas, kuris su kitais mokiniais priešinasi mokyklos klubo patalpų, menančių Meidži erą, nugriovimui. Jie organizuoja protestą, kurio metu Umi ir Šunas suartėja. Visa tai prasideda paprasta draugyste, kuri pradeda vis labiau gilėti. Tačiau viskas pasikeičia, kai Šunas pradeda tyrinėti savo tikrąją praeitį, kuri grasina judviejų išsiskyrimu.

Apdovanojimai ir įvertinimas

Filmas susilaukė teigiamų atsiliepimų iš daugelio kino kritikų. „Metacritic“ tinklalapio suvestinės duomenimis, filmas įvertintas 71 balu iš 100, o „Rotten Tomatoes“ – 83 %. Visame pasaulyje filmas „Nuo Aguonų kalvos viršūnės“ surinko 61 mln. JAV dolerių pajamų.
2012 m. Japonijos kino akademijos apdovanojimuose pelnė metų animacijos apdovanojimą.
Fabijonas Ulrichas Glazeris

Fabijonas Ulrichas Glazeris (vok. Fabian Ulrich Gläser, 1688 m. vasario 17 d. Dovydėliai, Įsruties apskritis, vok. Gut Davidehlen, nuo 1938 m. Gut Lehmfelde, nuo 1946 m. rus. Зайцево - Zaicevo – 1747 m. lapkričio 17 d. Didlaukiai, vok. Gut Althof Didlacken, nuo 1938 m. Althof-Dittlacken, nuo 1946 m. rus. Тельманово - Telmanovo, Kaliningrado sritis) – lietuvių raštijos darbuotojas.

Biografija

1712 m. baigė teologiją Karaliaučiaus universitete. Nuo 1713 m. evangelikų liuteronų kunigas Didlaukiuose.
Išvertė ir sueiliavo giesmių. 1732 m. J. Berento suredaguotame giesmyne paskelbtos 22 jo giesmės. Su J. Berentu išleido giesmyną „Kelios nobažnos giesmės lietuvininkams ant dūšios išganymo išduotos“ (1736 m., iš 80 giesmių pateikė 78; kiti papildyti leidimai 1738 m., 1740 m.). Daugiausia iš M. Liuterio, J. Freilinghauzeno proza ir eilėmis verstų raštų sudarė knygą „Namų, Šuilės ir Bažnyčios pamokslas“ (1729-1733 m., rankraštį saugo Vilniaus universiteto biblioteka).
Taurijos Chersonesas

Taurijos Chersonesas (gr. Χερσόνησος, ukr. Херсоне́с Таврі́йський, rus. Херсоне́с Таври́ческий) – senovės graikų įkurtas miestas-valstybė dabartinėje Sevastopolio (Ukraina) pietvakarinėje dalyje.

Istorija

Įkurtas 422-421 m. pr. m. e. graikų išeiviais iš Geraklijos, kaip Graikijos miestas šiauriniame Juodosios jūros pakrantėje. Tapo svarbiu mainų, prekybos bei politiniu centru.
IV–II a. prieš Kristaus gimimą Taurijos Chersonesas buvo demokratinė valstybė – turėjo savo pinigus; pagrindinė žmonių veikla – vynuogystė bei prekyba.
I a. PK įėjo į Bosforo karalystės, vėliau į Romos imperijos sudėtį.
IV a. užkauriauja Bizantijos imperija.
Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vadovas Algirdas XIV a. įsiveržė į Krymą suniokodamas Chersonesą, po kiek laiko jo sunėnas Vytautas sugriauna Chersonesą antrąsyk.
Pirmieji tyrinėjimai pradėti XIX a. Chersoneso teritorijoje įkurtas Nacionalis draustinis „Taurijos Chersonesas“. Vienas iš Septynių Ukrainos stebuklų.
Šalkaras (miestas)

Istorija

Miesto statusas suteiktas 1928 m. Iki 2000 m. miestas vadintas Čelkaru (Челкар).
Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.

Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba – Vilkaviškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.

Veikla

Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 6 d. Meru išrinktas Algirdas Bagušinskas, mero pavaduotoju Jonas Meškauskas. Savivaldybės administracijos direktoriumi paskirtas Sigitas Kasparaitis, direktoriaus pavaduotoju Saulius Vabalas.

Opozicinių frakcijų koalicija

Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos Tėvynės sąjungos-Lietuvos Krikščioniškųjų demokratų ir Lietuvos Valstiečių liaudininkų sąjungos frakcijas atstovaujantys, bei jokioms frakcijoms nepriklausantys Lietuvos Liberalų sąjūdžio ir Lietuvos pilietinkų partijas atstovaujantys savivaldybės tarybos nariai Vilkaviškio rajono savivaldybės taryboje įregistravo Opozicinių frakcijų koaliciją (Opoziciją).
Susitarta, kad Opozicijos vadovai keičiasi kasmet rotacijos būdu. Pirmuoju Opozicijos seniūnu buvo išrinktas Gintautas Plečkaitis, pavaduotoju - Algirdas Pilipavičius, sekretoriumi - Rimvydas Žiemys. Antrąją kadenciją Opozicijai vadovavo Rimvydas Žiemys, pavaduotoju buvo išrinktas Valdas Kamaitis, sekretore - Edita Kudirkaitė. 2009 m. rudenį išrinkti trečiosios kadencijos vadovai. Lyderiu tapo Algirdas Pilipavičius, pavaduotoju - Gintautas Plečkaitis, sekretore - Angelita Zubavičienė.
Blondinė ieško vyro

Turinys

Elei Darling diena prasidėjo itin nesėkmingai: ją paliko vaikinas ir ją atleido iš darbo. Važiuodama metro, ji perskaitė žurnale, kad statistiškai kiekviena moteris, gyvenime turėjusi daugiau kaip 20 partnerių, patiria sunkumų užmezgant artimus santykius ir kuriant šeimą. Pradžioje vertinusi tai kaip pokštą, vėliau Elė pradeda skaičiuoti savo „buvusiuosius“ ir supranta jų turėjusi 19. Vakare, nuvykusi į sesers Deizės Enės sužadėtuves, Elė nusprendžia patikrinti šią teoriją su savo draugėmis. Rezultatas ją pritrenkia: kitos merginos pasirodo turėjusios kelis kartus mažiau partnerių. Iš nevilties Elė pasigeria ir ryte prabunda lovoje kartu su buvusiu viršininku, kuris ją vakar atleido. Kadangi partnerių skaičius jau pasiekė kritinę ribą, jai atrodo, kad gyvenimas iš tiesų baigtas ir ji niekada nesugebės rasti sau tinkamo vyro.
Liūdesys trunka keletą dienų, kol kartą kavinėje, padėdama seseriai išsirinkti vestuvėms tortą, Elė sutinka Donaldą, vieną iš savo „buvusiųjų“, ir nustebusi pamato, kad šis pasikeitęs į gerą. Elei į galvą ateina mintis: jei pasikeitė Donaldas, vadinasi, galėjo pasikeisti ir kiti, ir galbūt su kai kuriuo jai pavyktų atnaujinti santykius, tokiu būdu nepažeidžiant statistikos.
Surasti ir patikrinti likusius 18 buvusių vaikinų Elė paprašo padėti kaimynystėje gyvenančio lovelaso Kolino, už pagalbą leisdama jam slėptos savo bute nuo pernelyg įkyrių draugių. Ilgainiui tarp judviejų užsimezga simpatija, tačiau Elė, įsitikinusi, kad negali turėti daugiau kaip 20 partnerių, nesiliauja ieškojusi išrinktojo tarp savo buvusiųjų...
Permas

Paleogeografinės sąlygos

Permo laikotarpiu Kontinentai susijungė į superkontinentą Pangėją. Žemėje buvo du okeanai – Paleotetis, mažas, praktiškai vidinis okeanas, ir Pantalasas.
Ojo (miestas)

Istorija

Ojo miestas įkurtas 1830 m. kaip nauja Ojo karalystės sostinė, vietoje sugriauto Senojo Ojo miesto.
Graikijos geografija

Graikija yra Europos žemyne. Yra piečiausia Balkanų pussiasalio valstybė. Šalį skalauja Viduržemio jūra, Jonijos jūra, Kretos jūra, Egėjo jūra. Šalis yra sudaryta iš šių istorinių regionų: Trakija, Graikijos Makedonija, Epyras, Tesalija, Peloponesas. Stūkso Pindo, Rodopų ir keli atskiri kalnynai. Aukščiausias kalnas yra Olimpas – 2917 m.

Ilgiausios upės

Dauguma Graikijos upių yra sraunios. Ilgiausia upė Graikijoje yra Aliakmonas 291 km. Kitos ilgos upės yra Aksijas, Piniosas, Achelas, Mesta, Vjosa, Marica.

Didžiausios įlankos

Graikija turi gan nepatogų laivams krantą, nors yra ramių užutekių. Labiausiai rėžia akį Korinto įlanka, Termos įlanka, Argolidės įlanka, Mesenės įlanka, Lakonijos įlanka, Patrų įlanka, Sarono įlanka, Petalijos įlanka, Strimono įlanka.

Didžiausios salos

Graikijoje pilna salų. Tos kurios yra šalia Turkijos kelia problemų šalių santykiams. Vis dar pilnai nesutarta dėl jūrų sienų. Todėl ten nepatariama keliauti ir skristi, kol neišspręstas konfliktas. Didžiausios Graikijos salos yra Kreta, Rodas, Euboja, Lesbas, Kefalinija, Kerkyra, Chijas, Lemnas, Naksas, Zakintas, Andras, Leukadė, Tasas, Samas, Kitira, Samotrakė, Kitira, Kosas, Ikarija, Skiras, Karpatas, Skopelas, Tenas, Melas, Kalimnas, Mikonas, Keas, Siras, Kitnas, Sifnas, Paras, Amorgas, Ijas, Tera (sala), Aspilatėja, Kastelionas

Didžiausi miestai

Didžiausias miestas ir Graikijos sostinė yra Atėnai. Kiti didesni Graikijos miestai yra Salonikai, Larisa, Patrai, Iraklionas, Volosas.
Šiaurės Amerikos lengvosios atletikos asociacija

Šiaurės Amerikos lengvosios atletikos asociacija (NACAC) – Šiaurės Amerikos šalių lengvosios atletikos organizacija, rengianti čempionatus ir prižiūrinti regiono nacionalinių federacijų darbą. Asociacija įkurta 1988 m. gruodžio 10 d.
Kunigų seminarija

Kunigų seminarija – švietimo įstaiga, kurioje rengiami katalikų dvasininkai.
Šatraminių I senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos nedidelėje kalvelėje, iškylančioje 0,5 m virš ją supančios dirvos. Nežymiai ištęsto apskritimo plano, apie 20 m skersmens, apaugusio drebulėmis. Laidojimo žymių nesimato. Paviršius lygus, žemėja link kraštų. Viduryje stovi pora medinių monumentalių kryžių, iš kurių viename įrėžta 1936 m. data. Aplinkui kapines plyti dirbamas laukas.
Teritorijos plotas – 0,02 ha, perimetras – 62 m.

Istorija

Kapinės veikė XVI–XVIII a. Jose laidoti Šatraminių kaimo gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Maro kapais, Senkapiais. Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. jose retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, šiltinės aukos.
Mirusiųjų atminimui nuo seno stovėjo koplytėlė ir trejetas monumentalių kryžių. Koplytėlė XX a. sunyko. Išliko tik 1936 m. atnaujinti du kryžiai.
Stanisław Woronowicz

Biografija

Gimė 1941 m. liepos 22 d. Ukmergėje. 1963 m. Varšuvos universitete baigė fiziką ir matematiką. 1968 m. tapo fizikos mokslų daktaru, 1972 m. habilituotu mokslo daktaru. 1977–1981 m. Varšuvos universiteto fizikos fakulteto prodekanas, 1981–1984 m. dekanas. Vykdė tyrimus kvantinės fizikos srityje. 2008 m. už atliktus mokslinius tyrimus apdovanotas Humbolto fondo apdovanojimu. 2009 m. apdovanotas Stefano Banacho medaliu.
Sicherheitsdienst

SD departamentai

1939 m. SD buvo padalinta į du skyrius – Inland-SD (vidaus reikalams) ir Ausland-SD (užsienio reikalams).
Rogainiai

Aprašymas

Ragainiai išsistatę Varmijos Mozūrų vaivadijos rytuose ir 17 kilometrų nutolę į rytus nuo apskrities centro Geldapė. Kiek šiauriau prasideda Romintos giria. Keletą šimtų metrų į rytus nuo kaimo iškilusi 260 m aukščio moreninė kalva Lapkė (vok. Lapke Berg), vėliau vadinama Bernsteinberg (liet. Gintaro kalnas). 1953 m. kovo 4 d. ši kalva buvo pavadinta Lisia Góra (liet. Plikasis kalnas). Ragainiai pasiekiami vaivadijos keliu Nr.. Geležinkelio prieigos nebeliko, kai po Antrojo pasaulinio karo buvo uždaryta geležinkelio linija Geldapė–Žydkiemis su artimiausia stotele Meškerupiuose (lenk. Meszno).
Kaimas žinomas nuo 1555 m. 1874 m. tapo naujai įkurto to paties pavadinimo prūsiško valsčiaus centru, įėjusiu į Geldapės apskritį. XX a. pr. jam priklausė 330 ha žemės. Iki mūsų dienų išsilaikė L formos dvaro rūmai ir koplyčia parke. 1910 m. Ragainiuose buvo 232 gyventojai, iš jų 88 gyveno apylinkėse. 1928 m. prie Ragainių valsčiaus prijungus Katharinenhofo valsčių, gyventojų skaičius Ragainiuose išaugo, o vėliau sumažėjo: 1933 m. registruoti 429 gyv., o prieš Antrąjį pasaulinį karą – 396 kaimiečiai. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tikintieji evangelikai liuteronai buvo priskirti Dubininkų parapijai, o katalikai – bažnyčiai Geldapėje. Pokaryje evangelikai liuteronai priklauso Geldapės parapijai, o katalikai meldžiasi Dubininkų bažnyčioje.
Minsko elektrinė-5

Istorija

1982 m. paruošas elektrinės projekto planas. Pirminis Minsko penktosios elektrinės planas numatė jog tai bus atominė elektrinė. Projektas įšaldytas po Černobylio avarijos. 1987 m. nuspręsta elektrinę užbaigti, bet atominį kurą pakeisti gamtinėmis dujomis.
1998 m. pastatytas 240 m aukščio kaminas.
1999 m. rugpjūčio 4 d. pradėtas eksploatuoti pirmasis 330 MW generatorius.