1987 m. pasaulio šachmatų čempionatas

1987 m. pasaulio šachmatų čempionatas – pasaulio šachmatų čempionato varžybos, kurių paskutinis etapas – mačas tarp Gario Kasparovo ir Anatolijaus Karpovo. Jis vyko 1987 m. spalio 12 – gruodžio 19 d. Sevilijoje.
Nugalėtoju tampa tas, kas pirmas laimi 6 partijas, arba surenka daugumą taškų iš 24 partijų. Pasibaigus mačui lygiosiomis 12 : 12 čempionas išlaiko titulą. 
Mačas baigėsi lygiosiomis 12 : 12 (+4 -4 =16). Garis Kasparovas išlaikė pasaulio čempiono titulą.

Pretendento atranka

Tai tryliktas pasaulio šachmatų čempionato ciklas, kai pretendentas buvo atrenkamas pagal FIDE nustatytą tvarką.
Pravedus 1984–1985 m. zoninius turnyrus į 1985 m. tarpzoninius turnyrus pateko geriausiai pasirodę dalyviai:
iš 1-os zonos (Vakarų Europa) – 4 v.:  (Dž. Spilmenas ir N. Šortas),  J. Vander Vilis ir  A.M. Gonzalesas;
iš 2-os (Centrinė Europa) 3 v.:  L. Gutmanas,  S. Agdestainas.  M. Petursonas;
iš 3-ios (Rytų Europa) 5 v.:  J. Pinteris,  V. Jansa ir  M. Šuba,  Ermenkovas ir  E. Prandsteteris;
iš 4-os (SSRS) 4 v.:  (V. Gavrikovas, A. Černinas A. Sokolovas, J. Balašovas);
iš – 5-os – (Vakarų Viduržemis]) 2 v.:  (M. Cebalas ir P. Nikoličius);
iš – 6-os – (JAV) 4 v:  (L. Alburtas, N. de Firmianas, M. Dlugis ir J. Seiravanas.
iš – 7-os (Kanada) 1 v.:  K. Spragetas;
iš – 8-os – (Centrinė Amerika) – 2 v.:  Am. Rodrigesas,  A. Zapata;
iš – 9-os – (Pietų Amerika) 2 v.:  M. Kinterosas  I. Morovičius;
iš – 10-os – (Vakarų Azija) 1 v. –  A. Saidas;
iš – 11-os – (Pietryčių Azija) ir Okeanija 2 v.:  (Kvi Jingchuanas, Li Czunianis);
iš – 12-os – (Vakarų Afrika) 1 v.:  Slahedinas Hmadis;
iš – 13-os – (Rytų Afrika) 1 v. –  Afiifi Asemas;

Tarpzoniniai turnyrai

Vyko trys tarpzoniniai turnyrai – Bylije, Takske ir Tunise.

Bylis

1985 m. Bylio Tarpzoninis turnyras vyko 1985 m. birželio 30 – liepos 26 d. 
Turnyre dalyvavo 18 žaidėjų.
Vienas žaidėjas iš 1983/84 m. Kandidatų mačų: E. Torė
Už aukštus reitingus (1985 m. sausio 1 d.) pakviesti:  Djula Saksas,  Rafaelis Vaganianas,  Levas Polugajevskis,  Ljubomiras Ljubojevičius,  Ulfas Andersonas,
Iš zoninių turnyrų pakviesti 11 žaidėjų:  Andrejus Sokolovas,  Naidželas Šortas,  Džonas van der Vilis,  Amadoras Rodrigesas,  Vlastimilas Jansa,  Migelis Kinterosas,  Margeiras Petursonas,  Levas Gutmanas,  Li Czunianis,  Angel Martin-Gonzalez,  Jaseras Seiravanas.
Turnyro organizatorių pakviestas –  Charlzas Partošas
Keturi geriausiai pasirodę dalyviai R. Vaganianas, J. Seiravanas, A. Sokolovas, N. Šortas iškovojo teisę žaisti 1985 m. Kandidatų turnyre.

Takskas

1985 m. tarpzoninis turnyras Takske vyko 1985 birželio 10 – liepos 2 d.
Turnyre dalyvavo 16 žaidėjų.
Už aukštus reitingus:  Janas Timanas,  Michailas Talis,  Olegas Romanišinas.
Iš zoninių turnyrų pakviesti 12 žaidėjų:  Jesus Nogeiras,  'Kevinas Spragetas,  Džonatanas Spilmenas,  Simenas Agdesteinas,  Mišo Cebalas,  Levas Alburtas,  Jožefas Pinteris,  Ci Czinciuanis,  Eduardas Prandšteteris,  Saidas Ahmedas Saidas,  Jurijus Balašovas.
Turnyro organizatorių buvo pakviestas:  Marselis Sisniega
Kokiu keliu pateko  Valteris Braunas neaišku.
Nugalėjo J. Timanas – 12 taškų iš 15. Antras buvo Ch. Nogeiras – 10½ taško. Trečias – M. Talis – 10. Ketvirtas liko K. Spragetas – 9.
Keturi geriausiai pasirodę dalyviai iškovojo teisę žaisti 1985 m. Kandidatų turnyre.

Tunisas

1985 m. tarpzoninis turnyras Tunise vyko 1985 balandžio 27 – gegužės 19 d.
Turnyre dalyvavo 17 žaidėjų.
Du žaidėjai iš 1983/84 m. Kandidatų mačų: A. Beliavskis, L. Portišas.
Už aukštus reitingus (1985 m. sausio 1 d.) pakviesti:  Artūras Jusupovas,  Vlastimilas Hortas,  Antonis Mailsas.
Iš zoninių turnyrų dalyvavo 9 žaidėjai:  Viktoras Gavrikovas,  'Aleksandras Černinas,  Maksimas Dlugis,  Nikas de Firmianas,  Predragas Nikoličius,  Mihajus Šuba,  Ivanas Morovičius,  Alonso Zapata,  Jevgenijus Ermenkovas,  Asemas Afifis,  Slahedinas Hmadis.
Keturi geriausiai pasirodę dalyviai: J. A. Jusupovas, A. Beliavskis, L. Portišas ir A. Černinas iškovojo teisę žaisti 1985 m. Kandidatų turnyre.

Pretendentas

Po Dubajaus šachmatų olimpiados, kur A. Karpovui teko žaisti prie jam neįprastos antros lentos, jis išvyksta į Vieną, kur sutinka stiprų pasipriešinimą. Turnyrą laimėjo A. Beliavskis (6½ iš 9), o A. Karpovas pasidalijo 2-8 vietas su B. Spaskiu , Dž. Nanu ir kt.
Eksčempiono gerbėjai pradėjo nerimauti, ar sugebės jis laimėti finaliniame kandidatų mače su A. Sokolovu? Sugebėjo – 7½ : 3½.
Po to buvo 3-ia vieta Briuselyje (7 iš 11, kur A. Karpovas pirmą kartą nuo 1981 m. turnyre susitiko su G. Kasparovu (vykusi arši kova iki „nuogų“ karalių pasibaigė lygiosiomis) ir dvi pergalės : Amsterdame (4 iš 6) ir Bilbao (7 iš 9).
A. Karpovas visapusiškai ruošėsi mačui Sevilijoje, puikiai suprasdamas, kad ką tik įgytas titulas gali G. Kasparovui tapti rimta psichologine problema. Ir jis buvo teisus.

Čempionas

Baigęs, kaip tada atrodė, su A. Karpovu,mačų epopėją, čempionas nusprendė parodyti, jo kovos dėl čempiono titulo pilną vaizdą. Jis išleido dvi knygas – autobiografinę – „ Laikmečio kūdikis“ (SSRS ji išėjo po metų ir vadinosi „Neribota dvikova“) ir analitinę – „Du mačai“, kur išnagrinėjo visas 1985 m. ir 1986 m. mačų partijas. Knygos, pakankamai atspindėjusios to metų įvykius, sukėlė nemažą susidomėjimą SSRS ir Vakaruose, dar ryškiau padalindamos visuomenę į tuos kurie „už Kasparovą“ ir tuos, kurie „už Karpovą“. Ir anksčiau santykiai tarp jų buvo pakankamai įtempti, o dabar konfliktas tapo aiškus ir neslepiamas.
Tiesiog po mėnesio, pasibaigus 1986 m. mačui revanšui, G. Kasparovas SSRS rinktinės pirmojoje lentoje Dubajuje žaidė šachmatų olimpiadoje, o po to lengvai laimėjo turnyrą Amsterdame (7½ iš 10). 
1987 m. pradžioje gastroliuodavo ir pasirodydavo neįprastuose projektuose: davė simultaną su laikrodžiais Šveicarijos šachmatų rinktinei (5½ ½); ant besisukančios scenos laimėjo mačą prieš N. Šortą (4 :2); 
Tapo pasaulio žaibo čempionu, laimėjęs dviejų ratų turnyrą (17 iš 22) (J. Timanas buvo 2-as, o A. Karpovas su L. Liubojevičiumi pasidalijo 3-4 vietas (12½ tšk.).
Tačiau Briuselyje klasikiniais šachmatais nepavyko laimėti „grynos“ pirmos vietos   – teko ja dalintis su L. Liubojevičiumi (8½ iš 11).
Tai privertė M. Botviniką rašyti, kad G. Kasparovas dar nėra pasiekęs savo viršūnės ir nėra išmokęs, kada reikia dėti didžiules pastangas, o kada ne. 1987 m. Kasparovas dar turės progos paneigti tą savo mokytojo teiginį.

Prognozės prieš mačą

G. Kasparovas ir A. Karpovas jau buvo trijuose tarpusavio mačuose sužaidę 96 partijas ir turėjo žaisti 4-ą mačą. Šachmatų istorija tokios ilgos ir atkaklios kovos nežinojo: po tiek sužaistų partijų Kasparovas pirmavo tik vienu tašku. Todėl prieš mačą Sevilijoje ekspertai, vadindami G. Kasparovą favoritu, neskubėjo daryti vienareikšmių išvadų.
Iš vienos pusės, 1985 ir 1986 m. mačų eiga rodė, kad G. Kasparovas jau lenkia varžovą, iš kitos, A. Karpovo valia ir tikslo siekimas gali sumažinti atsilikimą nuo konkurento, ką parodė trys iš eilės jo pergalės 1986 m. mače.
Svarbus buvo ir klausimas: ar nebus jie psichologiškai pavargę nuo pastovių tarpusavio dvikovų?