Led Zeppelin

Ankstyvosios dienos

1968 m. liepos 7 d., praėjus trejiems metams po Eric Clapton išėjimo ir aštuoniems mėnesiams po Jeff Beck pasitraukimo, grupė The Yardbirds galutinai iširo. Džimis Peidžas, turėjęs teisę į senąjį grupės pavadinimą ir koncertinių įsipareigojimų, buvo priverstas pradėti formuoti naują kolektyvą. Pirmas buvo pakviestas Džonas Paulas Džonsas, vėliau, atsižvelgiant į dainininko Terio Reido rekomendacijas, prisijungė Robertas Plantas, kuris savo ruožtu į grupę atsivedė būgnininką Džoną Bonhemą. Tų metų rudenį grupė, pasivadinusi The New Yardbirds, surengė turą Skandinavijoje.
Viena istorija apie grupės pavadinimo atsiradimą tapo kone legenda: grupės The Who būgnininkas Keith Moon pasakė, jog supergrupė, kurią Peidžas iš pradžių norėjo suformuoti iš jo, kito The Who nario John Entwistle, Jeff Beck bei savęs, kris žemyn kaip „švininis cepelinas“ (angl. lead zeppelin; tai terminas, kurį naudojo J. Entwistle nepasisekusiam pasirodymui apibūdinti). Manoma, jog būtent tokia yra pavadinimo kilmė, tik iš žodžio „lead“ buvo sąmoningai išmesta raidė „a“.

Džono Bonhamo mirtis

1980 m. rugsėjo 24 d. Led Zeppelin asistentas Rex King turėjo pavežėti Džoną Bonemą iki „Bray Studios“, kur vyko pasiruošimas naujam grupės turui po JAV. Pakeliui į studiją Bonemas paprašė sustoti papusryčiauti; atlikėjas bevalgydamas taip pat išgėrė nemažą kiekį degtinės (apie 400 ml). Atvykęs į studiją tęsė girtavimą, todėl repeticijos buvo nutrauktos. Grupei besiilsint Peidžo namuose, naktį būgnininkas užmigo ir buvo nuneštas į lovą. Kitą rytą, rugsėjo 25 d., Benji LeFevre ir John Paul Jones rado Bonhamą negyvą.
Ekspertizė parodė, jog Bonhamą ištiko asfiksija: užduso nuo savo paties skrandžio turinio. Ją sukėlė alkoholizmas, kuris lydėjo būgnininką nuo pat ankstyvų dienų grupėje. Skrodimo metu jokių kitų kvaišalų pėdsakų organizme nebuvo rasta. 1980 m. spalio 10 d. Džonas buvo kremuotas Rašoko parapijos bažnyčioje, Vusteršire, Anglijoje.
Po Bonemo mirties Led Zeppelin nusprendė išsiskirti. 1980 m. gruodžio 4 d. spaudos pranešime jie pasakė: „Norime, jog jūs žinotumėte, kad mūsų brangaus draugo netektis ir gilus nedalomos harmonijos jausmas, kurį jaučiame mes ir mūsų vadybininkas, privertė mus nuspręsti, kad mes nebegalime tęsti kaip anksčiau“.

Post-Zeppelin

Po grupės iširimo visi jos nariai pradėjo solines karjeras. Džonas Paul Džonsas grįžo prie prodiuserio darbo (savo pirmąjį solinį „Zooma“ albumą jis išleido tik 1999 m. Džimis Peidžas įrašė garso takelį „Death Wish II“, po to surinko anksčiau atmestų studijinių kūrinių rinkinį ir 1982 metais išleido jį pavadinimu „Coda“. Į jį buvo įtraukti du takeliai, įrašyti grupės per koncertą „Royall Albert Hall“ėje 1970 m., po vieną iš „Led Zeppelin III“ ir „Houses Of The Holly“ sesijų, trys – neįtraukti į „In Through The Out Door“ albumą, taip pat instrumentinė pjesė „Bonzo‘s Montreux“, kurioje prie Bonhemo būgno solo Peidžas pridėjo elektroninius efektus.
Tais pačiais metais Robertas Plantas išleido pirmąjį (ir labai šiltai priimtą) albumą „Pictures At Eleven“. 1984 metais Peidžas ir Plantas susitiko vėl: spontaniškai sukurtos grupės „Honeydrippers“ sudėtyje įrašė mini albumą. Po to Peidžas (kartu su Polu Rodžersu iš „Free“, „Bad Company“) įkūrė „Firm“.
1985 metais Peidžas, Plantas ir Džonsas trumpam susibūrė festivalyje Live Aid (Filadelfijoje, JFK stadione). Mušamaisiais groti buvo pakviesti Tonis Tompsonas ir Filas Kolinsas. Buvę grupės nariai buvo nepatenkinti grupės pasirodymu, kuris grupės prašymu buvo išbrauktas iš 2004 metų išleisto DVD.
Grupė vėl susitiko 1988 m. „Atlantic Records“ keturiasdešimto jubiliejaus proga. Čia būgnus mušė jau Džeisonas Bonhemas – Džono Bonhemo sūnus.
Po Peidžo ir Planto pasirodymo MTV programoje „Unplugged“ (ir po albumo „Unleded“ išleidimo) 1994 m. sekė pasaulinis turnė su bosistu Čarliu Džonsonu (iš Roberto Planto grupės) ir orkestru, sudarytu arabų instrumentalistų pagrindu. Nuomonių skirtumai su Džon Paul Džonsu pasiekė apogėjų, kuomet Plantas į klausimą „o kur paskutinis?“ atsakė: „parkuoja automobilį“. Per ceremoniją, kai grupė Led Zeppelin buvo įtraukta į Rokenrolo šlovės muziejų (1995 m. sausio 12 d.) Džonas Paul Džonsas ironiškai pastebėjo: „ačiū, kad prisiminėte mano telefono numerį“, ir visi atkreipė dėmesį, kokiais žvilgsniais Plantas ir Peidžas pažvelgė į savo bosistą.
Cepelinų lyderių duetas pratęsė sėkmingą bendradarbiavimą 1998 metais, išleidę albumą „Walking Into Clarksdale“ (kurio takelis „Most High“ gavo „Grammy“ apdovanojimą kaip „The Best Rock song“). Naujo albumo palaikymui buvo suorganizuotas pasaulinis turnė „Walking In Everywhere“.
1990 m. išėjo (ir tapo megahitu) keturių diskų rinkinys, parengtas ir pilnai pertvarkytas Peidžo iš senų grupės įrašų. Po trejų metų sekė The Complete Studio Recordings – dešimttomis box-set’as.
2002 metais britų spauda pranešė, kad Plantas ir Džonsas pagaliau susitaikė, palikę užnugaryje vaidus, kurie ilgą laiką trukdė grupei atgimti.
2006 m. sudarytame „Geriausių rock/metal vokalistų 100-uke“ Robert’ui Plant’ui atiteko pirmoji vieta.

2007-ųjų sugrįžimas

2007 metų rugsėjo mėnesį buvo oficialiai patvirtinti gandai, jog Led Zeppelin atsikurs vienam koncertui, skirtam Ahmet Ertegün atminimui. Pasirodymas turėjo įvykti lapkričio 26 dieną, tačiau buvo nukeltas, nes Peidžas, nelaimingo atsitikimo sode metu, susilaužė kairės rankos mažąjį pirštą. Todėl pirmasis visų likusių gyvų grupės muzikantų pasirodymas per paskutinius du dešimtmečius įvyko gruodžio 10 dieną O2 arenoje, Londone. Mirusį būgnininką Džoną Bonhemą pakeitė jo sūnus Džeisonas Bonhemas. Kadangi arena galėjo sutalpinti tik apie 20 tūkst. žmonių, bilietai parduoti loterijos principu: visi norintieji patekti į koncertą registravosi Ahmettribute.com svetainėje, o vėliau kompiuterizuota sistema atrinko tik apie 18 tūkst. laimingųjų. Bilietai oficialiai buvo pardavinėjami po 125 svarus sterlingų, tačiau internetinėse parduoduvėse už bilietą buvo prašoma žymiai daugiau.