google/wiki40b huggingface dataset:
Lichtenšteinas

Klimatas

Klimatas tipiškas Alpių regiono valstybėms – ganėtinai švelnus. Klimatas yra stipriai veikiamas Feno vėjų, kuris pavasarį ir rudenį prailgina vegetacijos laiką. Vidutinis metinių kritulių kiekis sudaro apytiksliai nuo 900 iki 1200 milimetrų. Pačiose Alpėse kritulių kiekis būna dažniausiai ganėtinai didesnis ir sudaro iki 1900 milimetrų. Žiema temperatūra retai nukrenta žemiau 15 °C šilumos, o vasara temperatūra svyruoja nuo 20 °C iki 28 °C šilumos.

Pramonė

Nuo 1960 m. Lichtenšteinas sparčiai virto iš agrarinės valstybės į labai stipriai industrializuotą valstybę. Apie pusę visų darbuotojų dirba šiame sektoriuje. Be to, kad pramonės sektorius yra vienas svarbiausių darbdavių visoje šalyje, jis taip pat įneša 40% į Bendrąjį vidaus produktą.
Pagrindinės pramonės šakos − inžinerija ir maisto gamyba.  Šane įsikūrusi kompanija Hilti įgijo geros įrankių gamintojos vardą. Maisto pramonėje veikia paprastai eksportuojančios bendrovės Ospelt-Gruppe ir Ospelt Hilcona. Neutrik ir OC Oerlikon, jos įsikūrusios Balcerse, gamina elektros technikos ir elektronikos gaminius.

Kalbos

Oficiali šalies kalba − vokiečių. Dauguma kalba alemaniškai – vokiečių kalbos dialektu, gana nutolusiu nuo bendrinės vokiečių kalbos. Žiniasklaidoje naudojama tik bendrinė vokiečių kalba. Lichtenšteinas − vienintelė vokiškai kalbanti šalis, kurioje vokiečių yra vienintelė valstybinė kalba. Kitose vokiškai kalbančiose šalyse šalia vokiečių kaip regioninės ar valstybinės kalbos pripažįstamos taip pat ir romanų, kitos germanų, slavų ar vengrų kalbos.

Religija

2000 m. surašymo duomenimis, 78,4 % buvo katalikai, 7,9 % evangelikai reformatai, 1,1 % stačiatikiai, 0,4 % kiti krikščionys, 4,8 % musulmonai, 0,1 judėjai, 0,3 % kitų religijų ir 7 % netikinčiųjų.

Muziejai

Lichtenšteino Kunigaikštystės istorikų draugija rūpinasi šalies kultūros ir istorijos išsaugojimu. Yra keletas meno muziejų, iš kurių didžiausias – Kunigaikščio kolekcija, taip pat Nacionalinis meno muziejus, Pašto ženklų muziejus ir keletas kitų. Lichtenšteino Nacionalinis meno muziejus yra naujosios Lichtenšteino architektūros pavyzdys. Sukurtas šveicarų architektų Morger, Degelo ir Kerez, buvo atidarytas 2000 m. Kaip modernaus ir šiuolaikinio meno muziejus priglaudė valstybinę meno kolekciją ir yra žymus besikeičiančiomis parodomis. Taip pat labai svarbus yra Lichtenšteino Valstybinis muziejus (vok. Liechtensteinische Landesmuseum), kuris 2003 m. po renovacijos naujai atvėrė duris. Kiti muziejai yra Slidinėjimo muziejus (vok. Skimuseum) bei daugelis kitų vietinių muziejų.
Gavrilas Principas

Biografija

Gimė dabartinėje Bosnijos teritorijoje, valstiečio šeimoje. Priklausė Jaunosios Bosnijos organizacijai. G. Principas su bendrais iš karto po pasikėsinimo buvo suimtas Serbijos milicijos. Tuo pačiu Austrija-Vengrija paskelbė ultimatumą Serbijos karalystei, vadinamą Liepos krize. Praėjus mėnesiui, nuo tada, kai buvo nušautas Pranciškus Ferdinandas, Austrija-Vengrija paskelbė karą Serbijai, taip pradėdama Pirmąjį pasaulinį karą.
Gavrilas Principas buvo Jugoslavijos nacionalistas, Jaunosios Bosnijos judėjimo narys. Šiame judėjime taip pat dalyvavo bosniai ir kroatai.
„Politinė jugoslavų sąjunga <…> buvo mano pagrindinė idėja <…> aš esu jugoslavų nacionalistas, siekiantis suvienyti visus jugoslavus, ir man nerūpi kokia bus šios valstybės valdymo forma, svarbiausia, kad ji būtų išlaisvinta nuo Austrijos“

– Gavrilas Principas teismo proceso metu.
Nusikaltimo metu G. Principui buvo 19 metų, tad jam negalėjo būti skirta mirties bausmė. Teismas nuteisė G. Principą kalėti 20 metų. Jis buvo laikomas prastomis sąlygomis, kurios karo metu buvo tik bloginamos. Kalėjime jis užsikrėtė tuberkulioze, nuo jos ir mirė 1918 m. balandžio 28 d. – praėjus beveik 4 metams po įvykdyto nužudymo.
Antanas Deksnys (1867)

Antanas Deksnys (1867 m. lapkričio 25 d., Butėniškyje (dab. Rokiškio raj.) – 1949 m. birželio  28 d., East St. Louis (JAV)) – katalikų kunigas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija

Augo religingoje šeimoje, brolis Juozapas taip pat tapo kunigu. Antanas Deksnys, baigęs Vilniaus kunigų seminariją, 1894–1900 m. tarnavo vikaru Vilniaus katedroje. 1900 m. paskirtas Hruzdovo Oborek (prie Lydos) bažnyčios klebonu, o 1902 m. – laikinuoju Semeliškių Šv. Lauryno bažnyčios administratoriumi. 1902–1909 m. buvo Pivašiūnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčios klebonu. Turėjo gražų balsą, kartais pasikviesdavo kaimynystėje gyvenusį Kiprą Petrauską, tada bažnyčioje parapijiečiai girdėdavo dviejų tenorų atliekamas giesmes. 1906 m. buvo Trakų apskrities rinkiku – specialios komisijos, renkančios deputatą į Pirmąją Rusijos dūmą, nariu. 1907 m. vienai stačiatikių šeimai slapta suteikė religinius patarnavimus, vėliau šis įvykis iškilo į viešumą. Vengdamas bausmės, iš Austrijos-Vengrijos uosto Triesto 1909 m. emigravo į Ameriką. 
Jungtinėse Amerikos Valstijose aktyviai įsijungė į tautiečių religinį gyvenimą: Uticoje (Niujorko valstija) įkūrė lietuvių parapiją, Kewanee miestelyje taip pat suorganizavo lietuvių parapiją ir pastatė bažnyčią. 1918–1925 m. klebonavo Grand Rapids mieste (Mičigano valstija), kur pastatė bažnyčią ir praplėtė parapijinę mokyklą. Priėmė JAV pilietybę. 
1934 m. grižo į Lietuvą. Paskirtas Želvos Šv. Ignaco Lojolos bažnyčios klebonu, 1937 m. perkeltas klebonauti į Pivašiūnų bažnyčią. Kai 1940 m. Raudonajai armijai užėmė Lietuvą, kaip JAV pilietis privalėjo išvykti iš šalies. Išplaukė į Ameriką, Čikagoje apsigyveno pas sūnėną kunigą Antaną Deksnį (1906–1999). Vėliau kartu su giminaičiu kunigu persikėlė į East St. Louis miestą, kur ir mirė. Palaidotas Lietuvių Šv. Kazimiero kapinėse Čikagoje.
Tarptautinis PEN klubas

Tarptautinis PEN klubas – nepolitinė organizacija, ginanti kūrybinę rašytojų ir kitų kūrėjų laisvę, menininkus, pasaulyje persekiojamus už įsitikinimus, siekianti, kad literatūra, nepriklausomai nuo ideologinių bei politinių doktrinų, būtų išsaugota kaip bendra tautų vertybė, besirūpinanti, kad nebūtų kurstoma rasinė, klasinė ir tautinė neapykanta, kad pasaulyje būtų įgyvendintas tautų taikaus sambūvio idealas. Įkurtas 1921 m. Londone grupės anglų rašytojų iniciatyva.
Šiuo metu Tarptautinio PEN klubo centrai veikia daugiau nei šimte pasaulio šalių ir vienija daugiau nei penkiolika tūkstančių narių. Jų veiklą koordinuoja Londone įsikūrusi centrinė būstinė.
Tarptautiniame PEN klube veikia keturi komitetai: Kalinamų rašytojų, Taikos, Lingvistinių teisių ir Moterų.
Pasaulio rašytojų asociacijos nariais buvo ir tebėra žymūs rašytojai, tarp jų ir keliolika Nobelio premijos laureatų: Česlovas Milošas, Nadine Gordimer, Günteris Grassas; Josephas Conradas, George’as Bernardas Shaw, Haroldas Pinteris, Margaret Atwood, J. K. Rowling ir kt. Tarptautiniam PEN klubui yra vadovavę Johnas Galsworthy’s, H.G. Wellsas, Alberto Moravia, Heinrichas Böllis, Arthuras Milleris, Mario Vargas Llosa ir kt.

Pavadinimas

PEN akronimas yra sudarytas iš anglų kalbos žodžių Poets, Essayists ir Novelists (liet. poetai, eseistai, prozininkai) pirmųjų raidžių.
Jejos limanas

Jejos limanas (rus. Ейский лиман) – Azovo jūros (Taganrogo įlankos) limanas, įsiterpęs į Rusijos krantus (Krasnodaro kraštas). Nuo jūros atskirtas Jeisko bei Glafrovo smėlio nerijų. Su jūra jungiasi sekliu sąsiauriu. Limano ilgis ~24 km, plotis iki 13 km, gylis iki 3,2 m. Rytuose į limaną įteka Jejos upė.
Ties Jejos limano žiotimis įsikūręs Jeisko uostamiestis.
Deganti Misisipė

Istorija ir faktai

E.R.Killenas yra pirmasis asmuo, apkaltintas tuo, kad tiesiogiai prisidėjo prie 24 metų Michaelo Schwernerio (Maiklo Švernerio), 20 metų Andy Goodmano (Endžio Gudmano) ir 21 metų Jameso Chaney (Džeimso Èeinio) nužudymo 1964-ųjų birželio 21-ąją. Aukos - du baltieji iš Niujorko ir juodaodis iš Misisipės - dalyvavo kampanijoje, kurios metu juodaodžiai buvo raginami užsiregistruoti rinkėjais.
Iš pradžių pilietinių teisių aktyvistus sulaikė dėl suklastotų kaltinimų viršijus leistiną greitį. Po paleidimo iš policijos nuovados vėlų vakarą juos iš pasalų užpuolė Kukluksklano nariai ir policininkai. Kulkų suvarpyti ir mušimo žymėmis nusėti jų kūnai buvo surasti tik po 44 dienas trukusios intensyvios paieškos.
Šie nužudymai sukrėtė visą šalį, o 1988-aisiais apie juos buvo pastatytas filmas "Deganti Misisipė" (Mississippi Burning).
1964 metais buvo apkaltinta 18 Kukluksklano narių, siejamų su šiuo nusikaltimu, tarp jų - E.R.Killenas. 1967-aisiais septyni jų buvo nuteisti kalėti nuo trejų iki 10 metų, tačiau, prisiekusieji, kurie visi buvo baltieji, negalėjo priimti sprendimo dėl E.R.Killeno, nes viena prisiekusioji pareiškė negalinti nuteisti pamokslininko.
Tada E.R.Killenas liko nenubaustas, bet 2004 metais jo byla buvo atnaujinta. JAV prisiekusieji pripažino buvusio Kukluksklano lyderio ir baptistų pamokslininko kaltę dėl trijų kovotojų už pilietines teises nužudymo lygiai prieš 41 metus. Aukų artimieji sveikino šį prisiekusiųjų sprendimą, tačiau sakė, jog dar ne viskas padaryta, kad Amerikos Pietūs išsivaduotų nuo savo rasistinės praeities.

Siužetas

Du FTB agentai (vaidina aktoriai Gene Hackman ir Willem Dafoe) atvyksta išsiaiškinti kur dingo trys pilietinių tiesių aktyvistai (vienas juodaodis ir du žydai), tačiau atvykę čia supranta patekę į pragarą. Visas miestelis, įskaitant ir policiją, yra Kukluksklano atstovai arba jiems pritariantys asmenys. Filmas kupinas žiaurų bei brutalių scenų, kurios visiškai atitinka Pietų Amerikoje iš tikro vykusius žiaurumus.
Mušyna

Istorija

Įkurtas XII a. Viduramžiais priklausė Lenkijos karalystei.
Po pirmojo Žečpospolitos padalinimo (1772 m.) atsidūrė Austrijos sudėtyje. Po pirmo pasaulinio karo atiteko Lenkijai.

Mineraliniai vandenys

Miestą garsina mineraliniai vandenys. Įrengti mineralinių vandenų pavilijonai. Gydomieji baseinai.
Zastarčiai

Istorija

Kaimo pietvakarių dalyje, 0,15 km į pietryčius nuo Šėkščio upės, 60 m į šiaurės vakarus nuo kelio Kuršėnai–Augučiai yra Zastarčių senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4597).
1950–1991 m. kaimas priklausė Ringuvos tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Kalviškiai – 0,5 km
Voreliai – 4,8 km
Šėkščiai – 7 km
Čigonai – 0,5 km
Jauneliai – 9 km
Šėkščiai – 1 km
Rūveliai – 2,2 km 
KURŠĖNAI – 10 km
Minkštakiai – 3,5 km
 ŠIAULIAI – 21 km
Ličartovcės

Istorija

Minimos nuo 1249 m.
Erelis (žvaigždynas)

Mitai

Žvaigždynas primena plačių sparnų paukštį senovės žmonių tapatintą su ereliu. Senovės graikų mitologijoje žvaigždynas sietas su ereliu, nešiojančiu Dzeuso dangaus strėles. Šis erelis Dzeuso buvo pasiųstas į Olimpą atnešti piemenuką Ganimedą, kur jis pilstė vyną dievams. Dėl to didžiausias Jupiterio (romėnų vardas Dzeusui) palydovas vadinamas Ganimedu.
Nakados III kultūra

Politiniai įvykiai

Prieš Nakados III kultūrą Aukštutinis ir Žemutinis Egiptai vystėsi atskirai, veikiami skirtingų kultūrinių įtakų ir susikaldę į smulkius gentinius vienetus su centrais didžiausiose gyvenvietėse. Nakados kultūros laikais abu regionus suvienijo viena kultūra, kilusi iš Aukštutinio Egipto: ji įtraukė į savo orbitą svarbiausias Žemutinio Egipto gyvenvietes Maadi, Saisą ir Buto.
Politinė konsolidacija čia pasiekė aukštą lygį, ir susikūrė gana dideli valstybiniai junginiai. Manoma, kad didžiausi to meto miestai Tinisas, Nakada, Nekhenas, Buto tapo atskirų politinių junginių centrais. Čia įsitvirtino faraonų valdžia, ir šie faraonai populiariai žinomi kaip Nulinė dinastija. Nepaisant to, jie nesudarė vieningos dinastijos, o greičiau 3–4 skirtingas valdovų linijas, valdžiusias skirtinguose miestuose. Tarp šių valstybinių junginių stipriausia buvo hipotetinė Tiso konfederacija, kuri tam tikru metu nukariavo Nakadą, valdant faraonui Skorpionui II – Nekheną, o valdant Narmerui – Žemutinį Egiptą.

Bruožai

Tuo laikotarpiu Egipte susiformuoja pirmosios miestų tipo gyvenvietės. Būdingi svarbūs naujai atsiradę kultūriniai bruožai, vėliau būdingi Senovės Egipto kultūrai. Nakados III laikotarpio egiptiečiai buvo žemdirbiai ir gyvulių augintojai. Šiuo laikotarpiu jie ėmė statyti sudėtingus irigacinius įrenginius. Be to, tuo metu pradedami naudoti ankstyvieji Egipto hieroglifai. Labai daug pasakojimų mus pasiekė akmeninių palečių forma: reljefuose vaizduojami karai, valdovai, fiksuojami kiti svarbiausi įvykiai. Kadangi atsirado pirmieji valdovai, prie Tiniso pradėti statyti pirmieji faraonų kapai Um el-Kaab vietovėje. Taip pat atsiranda prie valdovų vardų rašyti specialų ženklą serekhą: ši tradicija išlaikyta iki IV dinastijos pabaigos.
Boavista Futebol Clube Timor Leste

Istorija

Klubas įkurtas 1986 m.
2018 m. sausio 22 d. įvykdytas klubo rebrendingas ir jis pervadintas Boavista Futebol Clube Timor Leste.
Hakodatė

Istorija

Hakodatės uostas įkurtas 1854 m. Tuo metu tai buvo svarbiausias Japonijos prekybinis ir diplomatinis taškas, čia kūrėsi kitų šalių misijos.
Katamaranas

Katamaranas – dviejų korpusų laivas. Pavadinimas kilęs iš tamilų kalbos žodžio kattumaram: tamil. kattu 'rišti' + tamil. maram 'medis'. Katamaranai būna tiek buriniai, tiek motoriniai. Šis laivo tipas išrastas pietiniame Indijos regione gyvenančios paravų tautos.
Palyginti neseniai katamaranai pradėti naudoti ir sportiniam buriavimui, žvejybai. Katamarano principu sukonstruoti ir kurortuose populiarūs pramoginiai vandens dviračiai.
Akmenės SC

Istorija

1996 m. buvo įkurtas FK Akmenė klubas.
Galiausiai atėjo 2004 m., kai FK Akmenė tapo Akmenės SC. (SC, tai Sporto centro komanda). 
2006 m. Naujosios Akmenės klubas buvo klubo FK Šiauliai trečioji komanda.
2015 metais sėkmingai kovojo II lygos pirmenybėse ir buvo vieni iš lyderių. Tais metais pirmenybes baigė trečioje pozicijoje. Tuo metu LFF II lyga pirmenybėse žaidė bendras Akmenės SC ir „Akmenės Cementas“ darinys. Tačiau šis bendradarbiavimas tęsėsi neilgai. Labai skyrėsi SC ir VŠĮ vadovų požiūriai.
2018 m. įvyko Akmenės sporto centro ir FK Akmenės Cementas skyrybos. Cementininkai atsisakė ryšių su SC ir išstatė atskirą komandą LFF II lyga pirmenybėse, o Akmenės SC dalyvauja LFF III lyga Šiaulių zonos pirmenybėse kartu su FK Akmenė kaip jungtinė komanda. Akmenės komanda užėmė antrą vietą ŠAFF III lygos pirmenybėse. Šarūnas Barakauskis tapo rezultatyviau žaidėju šiame sezone.
Prancūzų fregatų sekluma

Prancūzų fregatų sekluma (angl. French Frigate Shoals, hav. Mokupapapa) – didžiausias Havajų Šiaurės Vakarų salų atolas. Koordinatės – 23° 52′ 8.04″ N, 166° 17′ 9.6″ W (902 km į š.v. nuo Honolulu).

Pavadinimo kilmė

Atolui pavadinimą suteikė prancūzų keliautojas Žanas Fransua Laperūzas (Jean-François de Lapérouse), šioje vietoje vos nepraradęs savo ekspedicijos fregatų „Boussole“ ir „Astrolabe“, kai 1786 m. lapkričio 6 naktį jūreiviai pastebėjo bangų mūšą, ir abu laivai paskutiniu momentu pasuko šalin bei išvengė sudužimo.
Atolą sudaro 32 km ilgio pusmėnulio formos rifas, dvylika smėlio sėklių ir 36 m aukščio Laperūzo uola – vienintelis virš vandens iškilęs ugnikalnio likutis. Bendra koralinio rifo teritorija 939 km², visas sausumos plotas 24,891 ha, iš kurių 10,53 ha užima Terno sala – maždaug vieno kilometro ilgio sausumos plotelis, kuriame nuolatos gyvena keletas žmonių ir kuriame yra įrengtas nusileidimo – pakilimo takas. Čia įrengta Havajų salų nacionalinio draustinio stebėjimo stotis.

Prancūzų fregatų sekluma yra Havajų valstijos dalis ir priklauso Jungtinėms Amerikos Valstijoms.

Fauna ir flora

Atolas paskelbtas gamtos draustiniu. Jame auga 41 koralų rūšis, tarp kurios iš jų neaptinkamos kitose Havajų salyno vietose. Rifuose gyvena ~150 rūšių dumblių, virš 600 rūšių bestuburių, iš kurių dauguma yra endemikai, didelė žuvų įvairovė.
Prancūzų fregatų seklumoje neršia dauguma Havajų žaliųjų vėžlių (Chelonia Mydas), gyvena didžiausia Havajų ruonių vienuolių populiacija.
Atolo salelėse gausu paukščių kolonijų. Čia peri 18 paukščių rūšių (dauguma Terno saloje) – juodakojai albatrosai (Phoebastria nigripes), tamsianugariai albatrosai (Phoebastria immutabilis), audrapaukščiai (Pterodroma hypoleuca ir Bulweria bulwerii), audronašos (Puffinus pacificus ir Puffinus nativitatis), audrašaukliai (Oceanodroma tristrami), Phaethon rubricauda, kaukėtieji padūkėliai (Sula dactylatra), raudonkojai padūkėliai (Sula sula), rudieji smigikai (Sula leucogaster), didžiosios fregatos (Fregata minor), žuvėdros (Onychoprion lunatus, Onychoprion fuscatus, Procelsterna cerulea), rudieji nodžiai (Anous stolidus) ir juodieji nodžiai (Anous minutus), gygiai (Gygis alba), žiemoja kelios rūšys sėjikinių.
Mokslinė ekspedicija 2006 m. aptiko apie 100 anksčiau šiame regione neaptiktų rūšių, kai kurios iš jų apskritai mokslui dar nebuvo žinomos.
Generalinis krovinys

Krovimas

Generaliniai kroviniai gali būti tiesiai gabenami prie laivo sunkvežimiais ar vagonais, tačiau dažniausiai tokie kroviniai atgabenami anksčiau, laivui dar neatvykus, ir saugomi uosto sandėliuose. Laivui sustojus prie krantinės generalinius krovinius iš uosto sandėlių gabena prie laivo. Į laivą krovinius krauna laivo kranai arba uosto kranai. Iškrovimas vyksta atvirkščia tvarka.
Generalinių krovinių krovimas reikalauja daug darbo. Kiekviena didžioji talpyklė į laivą kraunama atskirai. Smulkesni vienetai (pvz., kartondėžės) gali būti iš anksto sukrauti ant padėklų. Maišai dažnai keliami į laivą ar iš jo naudojant krovinių tinklą (angl. cargo net). Tačiau laive ar krantinėje iš tinklų maišai kraunami individualiai.
Prieš pakraunant generalinį krovinį iš laivo turi būti iškrautas ankstesnis krovinys. Prieš pakraunant krovininių triumų skyriai turi būti iššluoti, išplauti, prireikus paremontuoti. Triumuose iš anksto klojamos paklojos (angl. dunnage), ant kurių po to kraunamas krovinys, arba pakraunami paklojos ryšuliai (pakloja po to naudojama, pvz., perkloti tarpams tarp krovinių sluoksnių).
Leopoldas II Belgas

Biografija

Tėvas Belgijos karalius Leopoldas I Belgas, motina Luiza Marija Orleanietė, sesuo Meksikos imperatorė Šarlotė. Pusseserė Anglijos karalienė Viktorija.

Šeima

Žmona Marija Henrieta Austrė. Vaikai: Luiza Marija (1858–1924 m.), Leopoldas (1859–1869 m.), Stefanija (1864–1945 m.) ir Klementina (1872–1955 m.)

Valdymas

Tarnavo Belgijos kariuomenėje. Pradėjęs valdyti daugiausia rūpinosi šalies gynyba. Manydamas, kad įsigijusi užjūrio kolonijų Belgija taps didžiąja valstybe, jis pradėjo asmeninę kolonijinę politiką: 1876 m. organizavo Vidurio Afrikos tyrinėjimo tarptautinę asociaciją ir finansavo 1879–1884 m. ekspediciją prie Kongo upės. 1884–1885 m. Berlyno konferencijoje 11 Europos valstybių ir JAV pripažino jį Laisvosios Kongo valstybės (76 kartus už Belgiją didesnės teritorijos) suverenu. Dėl nepaprasto vietos gyventojų išnaudojimo kilus tarptautiniams protestams, Belgijos parlamentas privertė jį perleisti Laisvąją Kongo valstybę Belgijai, pastaroji 1908 m. teritoriją aneksavo, vėliau ji pavadinta Belgijos (Belgų) Kongu, dab. Kongo Demokratinė Respublika.
Vaikystėje mirus vieninteliam sūnui Leopoldui, sostą paveldėjo brolio Pilypo sūnus Albertas.
Donald Watson

Biografija

Donald Watson gimė ir užaugo Mexborough mieste Anglijoje, liberalių pažiūrų šeimoje, kurioje buvo skatinamas vaikų mąstymas. Būdamas dėdės Džordžo fermoje, jis bendraudavo su gyvūnais bei matė, kaip jie auginami ir skerdžiami. Supratęs, kaip atsiranda mėsa, Donaldas būdamas keturiolikos tapo vegetaru. Bėgant metams ir plėtodamas savo požiūrį į gyvūnus jis atsisakė ne tik mėsos, bet ir visų kitų gyvūninių produktų. Matydamas aiškų skirtumą tarp vegetarizmo ir visiško gyvūnų naudojimo savo reikmėms atsisakymo, Donald Watson 1944 metais išleido pirmąjį žurnalo „Vegan News“ numerį, kuriame paskelbė apie žodžio "veganas" sukūrimą ir veganų asociacijos Vegan Society įsteigimą. Beveik dvejus metus jis buvo vienintelis, kuris ir toliau leido Vegan News bei dirbo visus su Vegan Society susijusius darbus. Praėjus daugiau nei šešiasdešimt metų asociacija yra išaugus į 4000 narių turinčią organizaciją, o žodis "veganas" plačiai žinomas visame pasaulyje.
Pagal profesiją Donald Watson buvo stalius. Sulaukęs dvidešimties metų tapo darbų mokytoju ir šį darbą dirbo iki pasitraukimo į pensiją. Ilgiausiai, 23 metus, mokytojavo Anglijos Keswick miestelio mokykloje.
Donald Watson pagrindiniai pomėgiai buvo ekologinė daržininkystė, grojimas smuiku, važinėjimas dviračiu ir keliavimas pėsčiomis po aplinkines kalnuotas šiaurės vakarų Anglijos apylinkes. Pastarąjį pomėgį jis buvo pavertęs ir į darbą, kai išėjęs į pensiją keletą metu dirbo turistinių grupių vadovu.
Donald Watson mirė Keswicke būdamas 95 metų.
Kornvalis (Kanada)

Istorija

Nuo XVII a. čia gyveno europiečiai. Absoliuti gyventojų dauguma yra europiečių kilmės.
Miestas sudarytas 1995 m., sujungus 3 gyvenvietes.
Mykolas Ginkevičius

Biografija

Nuo 1615 m. jėzuitas, 1626 m. įšventintas kunigu. 1615-1629 m. su pertraukomis mokėsi Vilniaus jėzuitų kolegijoje ir universitete, Braunsbergo (dab. Branevas) ir Nesvyžiaus kolegijose. 1636 m. daktaras.
1629-1646 m. su pertraukomis Kražių kolegijos, Vilniaus kolegijos ir universiteto, Pultusko kolegijos teologijos, filosofijos dėstytojas. 1641-1644 m. Nesvyžiaus kolegijos rektorius, 1646-1653 m. Vilniaus ir Varšuvos jėzuitų profesų namų viršininkas. 1653-1660 m. Šv. Petro bazilikos Romoje nuodėmklausys. 1661 m. paskirtas Vilniaus universiteto rektoriumi atstatinėjo dėl Rusijos okupacijos 5 metus neveikusio universiteto nusiaubtus pastatus, atkūrė, ar organizavo iš naujo mokymo sistemą.
Parašė teologijos traktatų „Žvaigždžių zodiakas…“ (lot. Zodiacus stellarum…, išl. 1707 m.; apie Švč. Mergelės Marijos kultą), 1646-1649 m. išspausdino 3 proginius pamokslus.
Rankraščiai: „Vilniaus vyskupų gyvenimai“ (Żywoty biskupów wileńskich), filosofijos paskaitų užrašai.
Gediminas Dubauskas

Biografija

1980 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą. 1987–1991 m. mokėsi TSRS mokslų akademijos Maskvos radioelektronikos ir inžinerijos instituto aspirantūroje, 1992 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas. 1993–1995 m. studijavo Vidurio Europos universiteto (Niujorkas) Ekonomikos fakultete (Praha).
Nuo 1981 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas), nuo 1983 m. – ir Vilniaus universiteto, nuo 1996 m. – ir Lietuvos karo akademijos dėstytojas, nuo 2006 m. profesorius. 2000–2006 m. Lietuvos karo akademijos Vadybos katedros vedėjas. 1995 m. stažavo Vienoje, 1997–1998 m. Klermonte (JAV), 2001 m. Kingstone (Kanada).

Mokslinė veikla

Mokslinės veiklos pagrindinės sritys: tarptautinė ekonomika, tarptautiniai ir viešieji finansai, bankininkystė, pinigų politika, organizacijų vadyba, retųjų žemių elementų lazerinė spektroskopija, kietojo kūno ir dažų lazeriai.
Mirties fantomas

Turinys

Pianistas Robertas Dominičis sužino sergantis genetine liga, kuri lemia greitą kūno senėjimą. Diagnozė sukelia Robertui pykčio priepuolius, kurių metu jis pradeda žudyti žmones. Bylą tiriantis inspektorius Datis greitai išsiaiškina tikrąjį žudiką, tačiau niekaip negali jo sugauti, nes jo persekiojamas asmuo greitai sensta ir tampa tiesiog neatpažįstamas.
Galiausiai, kai inspektorius jau praranda bet kokią viltį, Robertas, jausdamas artėjančią mirtį, pradeda medžioti inspektoriaus dukterį, tuo pačiu taikiniu pasirinkdamas moterį, kuri laukiasi jo kūdikio ir kuris, tikėtina, paveldės jo genetinę ligą...