google/wiki40b huggingface dataset:
Debalcevė

Gyventojai

Mieste gyveno 25,5 tūkst. gyventojų (2014). Ukrainiečių buvo 64,45 proc., rusų – 32,57 proc. (2001). Ukrainiečių kalbą vartojo 21,9 proc. žmonių.

Istorija

Miestas įsikūrė 1878 m., kai buvo nutiestas Donecko geležinkelis. Geležinkelio stotis – žymiausia Debalcevės vieta. Žmonių skaičius augo nuo 9,5 tūkst. 1923 m. iki 34.0 tūkst. apie 1939 m. Vėliau sumažėjo nuo 35,5 tūkst. 1989 m. iki 30,2 tūkst. 2001 m., dar vėliau iki 26,0 tūkst. 2013 m.
Pirmaisiais sovietmečio penkmečio metais geležinkelio transporto mazgas ir mašinų gamybos įmonė buvo rekonstruoti. Gamykloje pradėta gaminti metalų liejyklų, aukštakrosnių įranga.
1970 metais pastatyti pirmieji nauji gyvenamieji mikrorajonai.
2015 m. Debalcevė tapo svarbiausia Ukrainos-Rusijos karo fronto linijos dalimi ir karo eigą lemiančio susidūrimo vieta po to, kai 2015 metų sausio pabaigoje Rusijos pajėgos po ilgos ir intensyvios kovos išstūmė Ukrainos kariuomenę iš Donecko oro uosto.
Need for Speed: Undercover

Apžvalga

„Need for Speed: Undercover“ žaidimas prasideda žaidėjui būnant policininku, kuris slaptai keliauja kriminalų pogrindyje Tri-City išgalvotame mieste, kuriame vyksta visas žaidimo veiksmas. Žaidėjas turi imtis pavojingų darbų bei varžytis lenktynėse, šitaip infiltruodamas save tam, kad nuverstų negailestingą tarptautinę kontrabandos sindikatą, kurį sudaro nelegalių lenktynių dalyviai ir automobilių vagys.
Stanislovas Albertas Radvila

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos – Nesvyžiaus linijos, tėvas Jonušas Pranciškus Radvila, motina Ona iš Liubomirskių giminės. Brolis Edmundas Ferdinandas Radvila.

Šeima

Buvo vedęs ir išsiskyrė tris kartus. Pirmoji žmona Roza de Monleon. Su antrąja žmona Grace Kolin susilaukė sūnaus Jano (g. 1947 m.), kuris vedė Eugeniją Carras ir užaugino du sūnus, Janą Mykolą (g. 1979 m.) ir Filipą (g. 1960 m.)
1959 m. kovo 19 d. vedė dar kartą. Trečioji žmona – Caroline Lee Bouviér, JAV prezidento Džono Ficdžeraldo Kenedžio žmonos Žaklinos Kenedi sesuo. Jiems 1959 m. gimė sūnus Antonis, kuris vedė Carolin Ann de Falco. 1960 m. gimė duktė Anna Kristina (Tina Radzivil). Su žmona išsiskyrė 1974 m., pora metų iki mirties.

Veikla

Antrojo pasaulinio karo metais kaip Lenkijos delegacijos prie Tautų lygos atašė ir Lenkijos Raudonojo Kryžiaus pasiuntinys prie Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus, gyveno ir dirbo Šveicarijoje. Organizavo paramą lenkams, tremtiniams ir likusiems vokiečių okupuotoje šalyje.
Po karo išvyko į Londoną, kur užėmė įvairias pareigas, leidusias gauti pakankamas pajamas gerai gyventi ir užsiimti visuomenine veikla bei labdara. Dalyvavo steigiant Lenkijos institutą ir generolo Sikorskio Lenkijos karinių pajėgų Vakaruose muziejų. Pastatė lenkų katalikų Šv Onos bažnyčią Fawley Court.
Verslo žinios

Istorija

1994 m. spalio 29 d. išleistas bandomasis „Verslo žinių“ numeris (tiražas 75 000). 1995 m. sausio 4 d. išėjo pirmasis „Verslo žinių“ numeris. Buvo leidžiamas kartą per savaitę, 1996 m. – dukart, 1997 m. – triskart, vėliau ir penkiskart į savaitę.
2001 m. išėjo pirmasis žurnalo „Verslo klasė“ numeris. Tais pačiais metais pradėta internetinio portalo vz.lt veikla. 2003 m. pradėtos organizuoti konferencijos, inicijuotas Gazelės apdovanojimo projektas. 2007 m. prijungtas darbo pasiūlymų portalas cv.lt. Nuo 2007 m. pradėtas leisti „Iliustruotasis mokslas“, nuo 2012 m. – „Iliustruotoji istorija“.

Turinys

Kiekviename numeryje pateikiamos verslo aktualijos. Taip pat kasdien dienraštyje vis kitos rubrikos: pirmadienį – „Medijos“, antradienį – „Bendrovės finansai“, trečiadienį – „Bendrovės valdymas“, penktadienį – „Savaitgalis“. Pirmadieniais – ketvirtadieniais – rubrika „Mano verslas“, skirta šeimos verslui, smulkioms ir vidutinėms įmonėms.
Kas antrą ketvirtadienį daug dėmesio skiriama eksporto perspektyvoms, statybos ir NT bei prekybos sektoriams, technologijų naujienoms.
„Verslo žinios“ taip pat publikuoja „Financial Times“ bei straipsnius.

Gazelė

„Gazelė“ – apdovanojimas, kurį kasmet smulkiam ir vidutiniam verslui teikia dienraštis „Verslo žinios“. 
Apdovanojamos įmonės, kurių apyvarta per paskutinius 4 metus augo; pirmaisiais metais  apyvarta  0,29–40 mln. Eur., o paskutiniais lyginamaisiais metais – įmonė dirbo pelningai. Projektą „Gazelė“ Lietuvoje sudaro 10 renginių (konferencijų) ir speciali laikraščio rubrika, kurioje apžvelgiamos skirtingų Lietuvos regionų verslo sąlygos.
Panašūs „Gazelių“ projektai vykdomi daugelyje Europos valstybių, JAV.
Varpelinė sausabudė

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 188 psl.
Leidimas

Leidimas - dokumentas, suteikiantis teisę vykdyti tam tikrą (pvz., profesinę) veiklą, operacijas; licencija.

Administracinė teisė

Leidimas - administracinis aktas, kuriuo konkrečiu atskiru atveju yra panaikinamas draudimas. Pagal rūšis jis gali būti kontrolinis (pvz., statybos leidimas) arba išimtinis.

Užsieniečių teisė

Pvz., Leidimas nuolat gyventi, Leidimas dirbti.
Šunikiai

Aplinkinės gyvenvietės

UŽVENTIS
Shogun: Total War

Žaidimas

Žaidimas vyksta Japonijos žemėlapyje. Jame galima pasirinkti vieną iš 7 Japonijos šeimų. Žaidimas vyksta samurajų laikais apie XVI a. Šiame žaidime yra per 40 įvairių karių rūšių, pradedant lankininkais ir baigiant samurajais.
These Days

Apie albumą

Albumas didesnio pasisekimo sulaukė tik Europoje ir Japonijoje. Jungtinės Karalystės albumų tope „These Days“ iš pirmosios vietos išstūmė Michael Jackson „HIStory“ ir ten išsilaikė keturias savaites. Keturi albumo singlai („This Ain’t a Love Song“, „Something for the Pain“, „Lie to Me“, „These Days“) JK albumų tope pasiekė aukščiausiąjį dešimtuką. 1995 m. britų žurnalas „Q“ „These Days“ skyrė antrąją vietą metų albumų top 50 rinkimuose.
Jungtinėse Valstijose susidomėjimo nesulaukė. Vienintelis singlas „This Ain’t a Love Song“ pasiekė Billboard Hot 100 top 20-tuką. Pats albumas debiutavo #9-oje Billboard 200 vietoje, tačiau greitai iš topo iškrito, JAV parduota tik virš 1 mln. kopijų.

Apdovanojimai

1995 m. Bon Jovi MTV Europos muzikos apdovanojimuose atsiėmė apdovanojimą už geriausią roko, o 1996 m. BRIT Awards už geriausią tarptautinę grupę.

„These Days Special Edition“

1996 m. albumas Europoje perleistas iš naujo, papildomai pridėtas CD su retomis ir anksčiau neišleistomis dainomis.
Svidnica

Istorija

XIII a. gavo miesto teises. 1291–1392 m. buvo Žemutinės Silezijos Piastų kunigaikštystės sostinė. Glaubicas Kristupas Jonas gimė Svidnica, Silezijos, ir praleido pirmuosius 37 savo gyvenimo metus.
Sidabro standartas

Sidabro standartas – piniginės sistemos vienetas, kuris buvo susietas su konkrečiu sidabro svoriu. Šis standartas labai išpopuliarėjo po Bizantijos imperijos žlugimo ir tęsėsi iki XIX a. pabaigos. Nuo VIII a. iki XIV a. vyravo beveik visoje Europoje. XVI a., kai buvo atrastos didelės sidabro atsargos Sero Riko kasykloje Bolivijoje, sidabro standartas tapo plačiai naudojamas. Sidabrinės monetos daugumoje pasaulio vietų beveik 400 metų buvo naudojamos prekyboje. Nuo XIII a. iki XVIII a. naudotas ir Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje.
1704 m., įšventinus Anglijos karalienę Aną, Britų Vest Indija tapo viena pirmųjų pasaulyje, pradėjusių naudoti naują sistemą – aukso standartą. Po Napoleono karų Jungtinė Karalystė oficialiai priėmė aukso standartą ir jį įteisino 1821 m. Tuo pačiu metu kilo revoliucijos Pietų Amerikoje, sutrikdžiusios sidabro gavybą. To pasekoje aukso standartas populiarėjo daugelyje pasaulio šalių, pavyzdžiui, 1853 m. šį standartą priėmė Kanada (tuomet JK kolonija). 1873 aukso standartą ir aukso markes įteisino Vokietija. Per kitus 35 metus visos pasaulio šalys perėjo prie aukso standarto, išskyrus Kiniją, Honkongą ir Veichajaus miestą. 1935 m. oficialiai baigėsi sidabro standarto galiojimas, kai šios šalys irgi jo atsisakė.
Vilijus Vaišvila

Biografija, kūryba

Vilijus Vaišvila gimė 1955 metais. Baigė Šiaulių 5-ąją vidurinę mokyklą,dailės mokyklą. Studijavo Vilniaus Dailės institute. Tapo paveikslus, freskas,kuria medžio, akmens ir metalo skulpūras. Kelerius metus dirbo Danijoje. Kopenhagoje nutapė 300 kvadratinių metrų freską ,,Povandeninis pasaulis’’. Taip pat kūrė pastatų interjerus, portretus. 2002 metais buvo pakviestas į Ispaniją, kur Marbeloje nutapė 6 freskas. Vilijus Lietuvoje surengė aštuoniolika autorinių parodų. Dailininko darbai buvo eksponuoti Londone,Čikagoje,Osle. 2004 metais-parodoje ARTVILLE 04 Kopenhagoje. BALT ART Berne. ARTBASEL satellite Majamyje. CuetoJames galerijoje, Mixed Emotions Fine Art galerijoje,JoMar Visions galerijoje Hiustone. Nuo 2002 metų Vilijus Vaišvila yra Amerikos portretistų asociacijos (ASOPA) narys. Vilijaus Vaišvilos darbuose dominuoja asociatyvus meninis vaizdas, paradoksalūs sugretinimai, individuali mitologizuota figūrinė simbolika, ironija ir sarkazmas, komiškumas ir tragizmas...
Žmogaus teisių stebėjimo institutas

Žmogaus teisių stebėjimo institutas (ŽTSI) – nevyriausybinė organizacija, dirbanti žmogaus teisių srityje Lietuvoje. Institutas buvo įkurtas 2003 m., siekiant skatinti atviros, demokratinės visuomenės vystymą(si) Lietuvoje.

Funkcijos

Institutas vykdo kasdienę valstybės institucijų ir teismų darbo stebėseną, viešai reaguoja į padarytus ar potencialius žmogaus teisių pažeidimus, atlieka tyrimus, ruošia išvadas ir rekomendacijas, inicijuoja strategines bylas teismuose, organizuoja kampanijas ir renginius, kurių tikslas – didinti visuomenės narių sąmoningumą ir žinias žmogaus teisių srityje.
Prioritetinės veiklos sritys – kova su rasizmu, antisemitizmu, ksenofobija, homofobija, netolerancija bei diskriminacija, teisė į privataus gyvenimo gerbimą, apimant asmens duomenų apsaugą bei privatumo apsaugą elektroninėje erdvėje, teisė į teisingą teismą, įskaitant teisminės valdžios organizavimą bei funkcionavimą, asmenų, esančių uždarose institucijose, teisės, visų pirma, psichikos sveikatos institucijų pacientų bei vaikų namuose ar specializuotose ugdymo įstaigose gyvenančių asmenų.
2009 m. pradėta geros valios žmogaus teisių ambasadorių programa, į veiklą įtraukianti žinomus žmones iš meno, politikos, verslo bei pramogų pasaulio. Pirmąja geros valios žmogaus teisių ambasadore tapo laidų vedėja, keramikė, dailininkė Nomeda Marčėnaitė. 2010 m. gruodžio mėn. nauju ambasadoriumi paskelbtas Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro operos solistas, Lietuvos muzikos ir teatro akademijos profesorius Vytautas Juozapaitis.
Nuo 2012 metų vykdo tuometinės ŽTSI Programų direktorės Dovilės Šakalienės Norvegijos Užsienio reikalų ministerijos kvietimu parengtą pilietinės visuomenės paramos programą (NVO Programa), finansuojamą 2009–2014 m. finansinio laikotarpio Europos Ekonominės Erdvės finansinio mechanizmo.
Girnikai (Šiauliai)

Aplinkinės gyvenvietės

Šalpirčiai – 2,5 km
Šemetiškiai – 3 km
ŠIAULIAI – 18 km 
Bulėnai – 2,5 km
Bunokiškė – 1 km
BUBIAI – 6 km  
Pociškė – 1 km
Linartai – 1,5 km
Kurtuvėnai – 2 km
Rimučiai – 1 km
Kelis (Liuksemburgas)

Istorija

Minimas nuo 1235 m.
Algirdas Žalnierius

Biografija

1965 m. baigė Kauno Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą. 1971 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, įgydamas istoriko bei istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo specialybę.
Pagal paskyrimą nuo 1971 m. rugpjūčio iki 1972 m. gegužės mėn. dirbo Kauno Valstybiniame archyve grupės vadovu. Nuo 1972 m. Paminklų konservavimo instituto Kauno skyriaus archeologas, nuo 1978 m. archeologų grupės vadovas.
Lietuvos archeologijos draugijos narys.

Mokslinė veikla

Archeologinių tyrinėjimų interesai: Viduramžių archeologija, mūrinių pilių istorinė raida Lietuvoje. Tyrinėti objektai: Kauno pilis, Kauno rotušės aikštė, Kauno arkikatedra, Vytauto bažnyčia, Muziejaus, Vilniaus, Pilies, Santakos, Daugirdo gatvės; Kauno rajonas – Lentainių senovės gyvenvietė, Raudondvario senovės gyvenvietė; Kaišiadorių rajonas – Paparčių vienuolynas, Kruonio piliavietė; Kėdainių rajonas – Aristavėlės dvaras, Kėdainių Vokiečių gt.; Šakių rajonas – Žemosios Panemunės dvaras; Švenčionių rajonas – akmens amžiaus Balevičių gyvenvietė, Vaickūnų I kapinės ir kt. archeologinės vietos; Jurbarko rajonas – Panemunės pilis; Trakų rajonas – Trakų salos pilis, Senuosiuose Trakuose buvęs Bernardinų vienuolynas ir kiti archeologiniai objektai.
Imperatorius Henrikas III

Biografija

Kilęs iš Salijų dinastijos. Tėvas imperatorius Konradas II, motina Gizela Švabė.

Valdymas

Pasinaudodamas popiežiaus valdžios susilpnėjimu 1046 m. privertė Sutri sinodą išrinkti popiežiumi Bambergo vyskupą (popiežius Klemensas II). Paskutinis imperatorius, lėmęs popiežiaus išrinkimą. Rėmė vadinamąjį Vakarų judėjimą, siekiantį apvalyti nuo negerovių Vakarų Bažnyčią.
Teisėkūros žinios

Teisėkūros žinios – oficialaus leidinio „Valstybės žinios“ tęstinis leidinys, leidžiamas du kartus per savaitę (trečiadieniais ir šeštadieniais) elektroninis pdf, epub ir docx formatais teisės leidinys. Leidinį leidžia ir teisės portalą valdo UAB „Teisėkūros žinios“.

Istorija

Pagal priimtą Lietuvos Respublikos teisėkūros pagrindų įstatymą oficialaus leidinio „Valstybės žinios“ popierinio varianto spausdinimas buvo nutrauktas 2013 m. gruodžio 31 d. Nuo 2014 m. balandžio 1 d. Seimo leidykla toliau leido elektroninę „Valstybės žinios“ pdf versiją. 2016 m. gruodžio 31 d. nutraukus „Valstybės žinios“ leidybą buvę „Valstybės žinių“ darbuotojai įkūrė naują įmonę ir pratęsė „Valstybės žinių“ kilnų darbą – puoselėti švietėjiškas tradicijas teisėkūroje – pradėtas leisti elektroninis pdf leidinys „Teisėkūros žinios“. Nuo 2019 m. sausio 1 d. leidinys papildomai leidžiamas epub ir docx formatais.

Elektroninio leidinio struktūra

I skyrius. Lietuvos Respublikos įstatymai;
II skyrius. Lietuvos Respublikos tarptautinės sutartys;
III skyrius. Kiti Lietuvos Respublikos Seimo priimti teisės aktai;
IV skyrius. Respublikos Prezidento dekretai;
V skyrius. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimai;
VI skyrius. Konstitucinio Teismo sprendimai, nutarimai, išvados;
VII skyrius. Įsiteisėję teismų sprendimai ir nutartys;
VIII skyrius. Ministrų, Vyriausybės įstaigų, kitų valstybės valdymo institucijų vadovų norminiai teisės aktai;
IX skyrius. Kolegialių institucijų norminiai teisės aktai;
X skyrius. Informaciniai skelbimai.

Teisės portalas

Apie mus; Elektroninis leidinys; Informaciniai skelbimai; Naujienos; Teismų praktika; Nemokami teisės aktų ir jų suvestinių redakcijų leidiniai; Lietuvos valstybingumas; Dizaino, maketavimo pavyzdžiai ir leidyba.

Darbuotojai

UAB „Teisėkūros žinios“ direktorius Algirdas Sruoga
Eden's Crush

Istorija

Grupės narės turėjo dominikiečių, ruertorikiečių, rusų, filipinų, havajiečių, airių, vokiečių ir kolumbiečių kraujo. Grupė geriausiai žinoma dėl savo debiutinio singlo „Get Over Yourself (Goodbye)“, kuris gerai pasirodė Kanados tope Canadian Singles Chart ir pasiekė top 10-tuką Hot 100 tope. Pirmajam singlui buvo sukurtas vaizdo klipas. Antrasis grupės singlas „Love This Way“ buvo ne toks populiarus, tačiau gavo daug radijo stočių dėmesio.
Jų debiutinis studijinis albumas „Popstars“ buvo atestuotas auksiniu ir pasiekė #6 poziciją Billboard 200 tope, tačiau neprilygo kitų šalių „Popstars“ laidos nugalėtojų pardavimais. Tačiau per tris savaites buvo parduoda daugiau nei 150 tūkst. albumo kopijų. Fergie iš „Black Eyed Peas“ parašė dainai „What’s Good 4 The Goose“ žodžius su savo buvusios grupės „Wild Orchid“ narėmis. Tada Nicole susipažino su Fergie ir vėliau, 2003 m., supažindino su will.i.am. Papildoma daina „Promise Me“ pirmiau buvo pasiūlyta Jennifer Lopez, tačiau ji atsisakė.
2001 m. grupė pasirodė „*NSync“ koncertiniame ture „Pop Odyssey Tour“ bei atliko pasirodymus kartu su Jessica Simpson jos ture „DreamChaser Tour“.
Tais pačiais metais norėdama išreklamuoti savo albumą ir pirmąjį singlą „Eden’s Crush“ pasirodė seriale „Raganaitė Sabrina“ ir buvo tada žinomos kaip „Popstars“. Be to, jos pasirodė ant „FHM“ viršelio.
Grupė 2002 m. iširo dėl grupės įrašų kompanijos susijungimo su kita kompanija, taip pat dėl merginų solo projektų bei nesantaikos grupėje. Grupė prieš išyrimą norėjo perleisti savo debiutinį albumą ispanų kalba. 2003 m. knygoje „The History of Bubblegum Pop“, išleistoje Jungtinėje Karalystėje, parašyta, jog manoma, kad britų „Popstars“ grupė „Girls Aloud“ tik metus išsilaikys muzikos padangėje, o „Eden’s Crush“ turės ilgą karjerą. Tačiau „Girls Aloud“ vis dar kartu. „Girls Aloud“, „The Saturdays“ ir „Sugababes“ yra 3 pagrindinės merginų muzikos grupės, kurios varžosi su Nicole Scherzinger grupe „Pussycat Dolls“.
Dainų kūrėja Kara DioGuardi, kuri taip kūrė „Eden’s Crush“ grupei, padėjo kurti dainas su Scherzinger albumams „PCD“ bei „Her Name is Nicole“. Nicole teigia, jog grupėje buvo nesutarimų, bei ši patirtis ją užgrūdino.
Eugenijus Arvydas Janulaitis

Biografija

1960–1964 m. mokėsi Kauno medicinos institute, 1967 m. baigė Leningrado universitetą. 1985 m. biologijos mokslų daktaras, nuo 1987 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas. Nuo 1993 m. Europos akademijos narys, 1994 m. Švedijos karališkosios inžinerinių mokslų akademijos užsienio narys.
1975–2003 m. dirbo Taikomosios enzimologijos institute (nuo 1992 m. Biotechnologijos institutas „Fermentas“, nuo 1995 m. Biotechnologijos institutas), 1975–1988 m. skyriaus vedėjas, 1989–1992 m. direktorius, 1992–2003 m. vyr. moksl. bendradarbis. Nuo 2003 m. bendrovės „Fermentas“ mokslo direktorius. 1985–2002 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1986 m. profesorius. Kauno technologijos universiteto tarybos pirmininkas.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo pagrindinė kryptis – DNR restrikcijos ir modifikacijos fermentų bei medicininės paskirties rekombinantinių žmogaus baltymų fundamentiniai ir taikomieji tyrimai. Jie padėjo pagrindus pirmosioms Lietuvoje moderniosios biotechnologijos įmonėms, bendrovėms „Fermentas“ ir „Biofa“, įsteigti 1995 m. Tarptautinėje spaudoje paskelbė apie 60 mokslinių straipsnių.
Kvenų kalba

Paplitimas

Kalba labiausiai paplitusi Bugøynes, Neiden, Vestre Jakobselv, Vadsø ir Børselv, šiek tiek mažiau – Nordreisos ir Storfjordo apskrityse. Šiaurės rytų Norvegijoje, daugiausia aplink Varangerio fjordą, žmonės kalba labai panašia į bendrinę suomių kalbą tarme.
Vertinant skirtingais kriterijais, manoma, kad kvenų kalba dabar kalba nuo 2000 iki 8000 žmonių. Kadangi ja šneka vos keli jauni žmonės, ji laikoma nykstančia kalba.
Celešnica

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas XV amžiuje, tuo metu priklausė Andruškevičių šeimai. 1526 m. atiteko Celešnickiams, nuo kurių pavardės kildinamas kaimo pavadinimas. 1630 m. kaimą nusipirko Aleksandras Liudvikas Radvila. Iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1810 m. Dominykas Jeronimas Radvila kaimą pardavė Andžejui Servinskiui, kuris kaime pastatė malūną, bravorą ir plytinę, o 1832-1835 m. pasistatė klasicistinio architektūros stiliaus rūmus, kurių architektas buvo italas Antonijus Koracis. Šalia rūmų pastatyta oranžerija ir įkurtas parkas. 1921-1928 m. rūmai buvo rekonstruoti.
Los Močisas

Istorija

1893 m. Los Močisą kaip socialistinę utopiją įkūrė amerikiečiai, vedami Alberto Kimsio Oveno (Albert Kimsey Owen). XIX a. pab. įkurtas stambus cukranendrių ūkis ir cukraus fabrikas. 1903 m. miestas pripažintas oficialiai. 1925 m. tapo savivaldybės centru.
Motiejus Markevičius

Motiejus Markevičius (gyv. Čižiūnuose, Valkininkų valsčiuje) – valstietis, knygnešys.

Biografija

Bendradarbiavo su kunigu Silvestru Gimžausku, tuo metu klebonavusiu Valkininkuose, knygnešiu Jurgiu Uždaviniu (iš jo gaudavo lietuviškos spaudos), taip pat – Simonu Aukštuoliu.
1891 m. policija, gavusi skundą, kad Silvestras Gimžauskas turi lietuviškos spaudos ir ją parapijiečiams platina, pradėjo kratas. Buvo nustatyta, kad M. Markevičius platino ne tik maldaknyges, bet ir prieš carą nukreiptus leidinius. 1899 m. įsigyti lietuviškos spaudos buvo nuvykęs į Kauną. Iš čia per tarpininkus jos siuntė savo tėvui į Čižiūnus.
1892 m. sausio 31 d. nubaustas 10 rublių bauda. Po spaudos draudimo panaikinimo spaudą skleidė viešai, jos nuveždavo į kitas Trakų apskrities gyvenvietes, turėjo kilnojamąją galanterijos krautuvėlę. Spaudos gaudavo iš Vilniaus lietuviškų draugijų. Už tai jį lenkai kalino ir trėmė.
Nikolajus Gė

Nikolajus Gė (rus. Николай Николаевич Ге, 1831–1894 m.) – XIX a. Rusijos tapytojas.

Biografija

Nikolajus Gė buvo kilęs iš senos prancūzų aristokratų giminės (de Gay), kuri 1789 m. pasitraukė į Rusiją nuo Didžiosios Prancūzijos revoliucijos. Tėvas Nikolajus tarnavo Rusijos kariuomenėje jai besiveržiant paskui Napoleoną į Europą po 1812 m. Prancūzijos armijos invazijos į Rusiją. Motina Jelena Sadovski buvo į Voronežą ištremto lenko duktė. Nikolajus turėjo du vyresnius brolius: Osipą ir Grigorijų. Nikolajus Gė gimė 1831 m. vasario 27 d. (vasario 15 d. pagal tuo metu Rusijoje galiojusį Julijaus kalendorių) Voroneže. 1835 m. mirė jo motina, 1836 m. tėvas vedė antrą kartą ir persikėlė į Kijevą, tapo stambiu žemvaldžiu. Nikolajus Gė mokėsi Sankt Peterburgo imperatoriškojoje dailės akademijoje ir buvo reikšmingai paveiktas K. Briulovo ir A. Ivanovo dailės. 1857−1869 m. jis dirbo Florencijoje ir Romoje. Italijoje tapė peizažus, apsilankė A. Ivanovo studijoje Romoje. Buvo paveiktas religinės tapybos. Jo paveikslas „Paskutinė vakarienė“ 1863 m. buvo pademonstruotas Sankt Peterburge ir susilaukė didelio įvertinimo, jį įsigijo caras Aleksandras II akademijos galerijai, dailininkui suteiktas profesoriaus vardas. Grįžęs į Rusiją 1870 m. N. Gė buvo vienu Kilnojamosios dailės parodų draugijos steigėjų. 1875 m. jis paliko Sankt Peterburgą ir apsigyveno kaimo sodyboje Ukrainoje (Černigovo srityje). Jo religingumas ir kaimiškos gyvensenos propagavimas artino dailininką su L. Tolstojumi, su kuriuo jis buvo pažįstamas, nutapė rašytojo portretą. Nikolajus Gė mirė 1894 m. birželio 13 d. (birželio 1 d. pagal Julijaus kalendorių) savo sodyboje.
Administracinis vienetas

Administracinis teritorinis vienetas yra oficialiai apibrėžta valstybės teritorijos dalis, kuris turi tam tikras apibrėžtas administracines – politines funkcijas. Visos valstybės, išskyrus kai kurias mikrovalstybes, yra suskirstytos į tam tikrus administracinius teritorinius vienetus. Jų pavadinimai gali skirtis, kaip ir paskirtis.

Tvarka ir paskirtis

Administraciniai teritoriniai vienetai turi skirtingą savarankiškumo laipsnį. Vienų administracinių vienetų vadovybė skiriama didesnių administracinių vienetų (pvz., Lietuvoje apskritys ir seniūnijos), kitų administracinių vienetų valdžia formuojama nepriklausomai nuo kitų administracinių teritorinių vienetų (pvz., Lietuvoje – savivaldybės).
Administraciniai vienetai gali būti kelių lygmenų – žemesnių lygmenų administraciniai vienetai tokiu atveju sudaro aukštesnių lygmenų administracinius vienetus (pvz., Lietuvoje vienos savivaldybės teritorijoje – kelios seniūnijos). Federacijose, o ypač Konfederacijose kurio nors lygio administraciniams vienetams būna suteikta didelė galia, tuo tarpu unitarinėse valstybėse daugiau galių turi pati valstybė.
Taip pat vadinamas administracinis vienetas vienose šalyse gali būti pirmo lygmens, o kitose žemesnio lygmens, pavyzdžiui, kantonas.

Sudarymas

Administracinių vienetų sudarymo pagrindas skirtingose valstybėse labai skiriasi. Administraciniai vienetai gali būti sudaromi remiantis istorine tradicija (JAV, Jungtiniai Arabų Emyratai), etniniu/lingvistiniu pagrindu (Indija), dirbtinai, siekiant tiesiog padalinti šalį į apyvienodžio dydžio regionus (Prancūzijos departamentai). Dažnai pasitaiko ir mišrių administracinių vienetų sudarymo būdų (Vokietija, Rusija). Vienoje šalyje vieno lygmens administracinių vienetų dydžiai gali smarkiai skirtis, jei jie yra sudaryti etniniu ar istoriniu pagrindu. Gali egzistuoti vieno lygmens administracinių vienetų, kurių statusas yra skirtingas (pvz., gali būti suteikta daugiau teisių etniškai ar religiškai besiskiriantiems regionams (Gruzija), būti suteikta mažiau teisių retai apgyvendintoms ar mažoms ir nereikšmingoms sritims (Kanada). Federacijose dažnai yra išskiriamas federacinis administracinis vienetas, dažnai valdomas tiesiogiai valstybės valdžios, kur įkuriama sostinė – taip siekiama, kad atskirų federacinių vienetų valdžia neįtakotų sostinės, kur yra visos šalies valdžia (Brazilija, JAV, Australija, Argentina, Indija). Kai kur gali būti išskiriami keli svarbiausi miestai, kaip aukščiausio lygmens administraciniai vienetai.