google/wiki40b huggingface dataset:
Aldona Lučinskienė

Biografija

1954 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. biologijos mokslų kandidatė.
1954–1975 m. Vilniaus universiteto botanikos sodo vedėja, 1967–1992 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1991 m. docentė.

Mokslinė veikla

Jos rūpesčiu Vilniaus universiteto botanikos sode sukauptos gausios vaistinių augalų, sistematikos, dendrologijos, gėlininkystės, daržininkystės, pomologijos, grūdinių ir techninių augalų kolekcijos. Svarbiausia mokslinio darbo kryptis – P-indolilacto rūgšties poveikis dekoratyvinių krūmų auginių šaknijimuisi. Introdukavo apie 40 rūšių dekoratyvinių augalų.
Markizas ir piemenaitė

Markizas ir piemenaitė – 1978 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Melodrama. Filmo trukmė – 70 min.

Siužetas

Karo pabaigoje Lietuvos padangėje kariavusios esadrilės Normandija-Nemunas lėktuvas numušamas, o lakūnas parašiutu nusileidžia į lietuvių kaimą. Sužeistą lakūną slepia malūnininkas Domas, o slaugo – Saulė, Domo galima nuotaka. Tarp Andre ir Saulės įsižiebia meilė. Sustiprėjusio lakūno pasiimti atvyksta jo eskadrilės draugai. Praėjo penkeri metai, o mergina tebelaukia savo prancūzo, kuris, kalbama, žuvo prie Nemuno…
A Ka Guelen

Istorija

2006 metų rugsėjo 1 dieną ribotu – tik 500 kompaktinių diskų – tiražu išleistas Skamp singlas „A ka guelen“, buvo puiki galimybė didžiausiems šios grupės gerbėjams susipažinti su naujomis dainų „A ka guelen“ ir „Thinking about you“ versijomis. Tuo metu grupė įrašinėjo Skamp remiksų albumą Le Boom Chick Vol. 2, kuris prekyboje pasirodė 2007 metais. Šį singlą išleido Melodija Records įrašų kompanija. Mintis išleisti šį singlą, pasak grupės, kilo dėl jų gerbėjų atakų su klausimu, kada pagaliau pasirodys naujas albumas. Kadangi iki albumo išleidimo buvo dar daug darbų, buvo nuspręsta nekantriausiems klausytojams padovanoti singlą, išleidžiamą ribotu tiražu. Taip pat, ši „A ka guelen“ versija pasiekė ir Vokietijos radijo stotis. O originaliąją versiją galima išgirsti grupės 2005 m. studijiniame albume Deadly.
"A Ka Guelen“ pavadinimas išvertus į lietuvių kalbą reiškia – „gyvenimas yra sunkus“.
Koscežyna

Istorija

Koscežyna rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1284 m., buvo pamarėnų žemėse. 1309 m. užimta kryžiuočių. Miesto teisės suteiktos 1389 m. Pagal Torūnės taiką 1466 m. Koscežyna iš Karališkosios Prūsijos grąžinta Lenkijai. Nuo 1772 m. vėl priklausė vokiečiams, vadinta Berentu (vok. Berent). 1939 m. vokiečiai iš Koscežynos ir jos apylinkių iškėlė apie 13 000 kašubų, daug jų nužudė. 1818–1975 m. ir nuo 1999 m. yra apskrities centras.
Amarenos vyšnia

Amarenos vyšnia (angl. Amarena cherry) – itališka vyšnių veislė ir konservuoti jų vaisiai. Amarenos veislės vyšnios auginamos Italijos Bolonijos ir Modenos provincijose. Jų kaulavaisiai nedideli, rūgštūs, tamsios spalvos. Paprastai konservuojami sirupe ir naudojami puošti šokoladiniams desertams.
Amarenos vyšnių veislę išvedė Gennaro Fabbri, gimęs 1869 m. Bolonijoje (Italija). 1905 m. jis ėmė iš vyšnių gaminti komercinę produkciją, pardavinėta su prekės ženklu Fabri. Fabri kompanija iki šiol tebėra šios šeimos nuosavybė ir gamina įvairius gaminius iš natūralių vyšnių – sirupus, gėrimus, kepinius.
Laisvė (Kaunas)

Laisvė – visuomenės, politikos ir literatūros dienraštis, ėjęs nuo 1919 m. kovo mėn. iki 1923 m. rugsėjo mėn. Kaune.

Istorija

Krikščionių demokratų leidinys. Leido Vytautas Pranas Bičiūnas, Eliziejus Draugelis, Vincas Žemaitis, nuo 1923 m. – akcinė bendrovė „Laisvė“. Dalis teksto spausdinta prancūzų kalba. Spausdino „Šviesos“ spaustuvė Kaune. Nuo 1923 m. gruodžio mėn. vietoje „Laisvės“ pradėjo eiti „Rytas“.
Bendradarbiavo K. Barkauskas, Adomas Jakštas, Antanas Maliauskis, Antanas Vaičiūnas, Antanas Vienuolis ir kt.
Bataleris

Bataleris (rus. баталёр, ботелер) – ūkinės pareigos Rusijos kariniuose laivuose XVIII a. pradžioje – 1917 m.
Pirmą kartą paminėtos 1720 m. Jūrų statute. Laive būdavo vienas bataleris.
Bataleris yra laivo komisaro padėjėjas, kuris tvarko algų mokėjimą, aprūpinimą maistu ir mundiruote. Batalerio pavaduotojas vadinosi unterbataleris.

Vėliau bataleriai buvo revizoriaus pavaduotojai komisariato reikalams – aprūpinimui maistu ir mundiruote.
Pagal 1885 m. Jūrų statutą kautynių metu bataleris buvo pavaldus laivo gydytojui.
Batalerio pareigos buvo panaikintos 1918 m.
Paškučiai

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 17 km
Gajūnai – 3,2 km
Skrebiškis – 3,7 km
Garšviai – 2,8 km
Griauzdė – 1 km
Glūdiškis – 1,2 km
PAPILYS – 4,3 km
Skrebiškiai – 2,4 km
FK Budućnost Podgorica

Istorija

Klubo ištakos siekia 1925 m.
Vikinaujienos

Vikinaujienos (angl. Wikinews) – Vikimedijos projektas. Jo tikslas – kurti laisvai prieinamas bei neutraliai pateikiamas žinias bei naujienas. Projekte naudojama viki programinė įranga bei MediaWiki. Šiuo projektu siekiam įgyvendinti pilietinio žurnalizmo idėją, suteikiant galimybę teikti informaciją nebūtinai profesionaliems žurnalistams.
Manoma, kad Vikinaujienų projektas šiuo metu itin aktualus autoritarinėse valstybėse, taip pat ten, kur ribojama spaudos laisvė (Kinija, Iranas, Tunisas) arba egzistuoja valstybinės žiniasklaidos monopolis, bet yra pasiekiama interneto prieiga.
Projektas iš pat pradžių sulaukė didelio tarptautinės žiniasklaidos dėmesio. Pasaulio mastu apie Vikinaujienas informavo  „New York Times“ ir kt. Šiuo metu Vikinaujienos nėra lygiaverti kitoms žiniasklaidos priemonėms bei agentūroms, kadangi naudojamasi viešai prieinama medžiaga ir ji nurodoma kaip naujienų šaltinis.

Istorija

Vikimedijos valdyba 2004 m. lapkričio 15 d. nusprendė įkurti demonstracinę – bandomąją versiją. Po dviejų savaičių angliškos versijos sėkmės gruodžio 2 d. buvo sukurta beta versija. Gruodžio 3 d. pasirodė beta versija vokiečių kalba. 2005 m. sausį – kovą pradėtos kurti Vikinaujienos nyderlandų, prancūzų, ispanų, švedų, bulgarų, lenkų, portugalų, rumunų ir ukrainiečių kalbomis (išvardinta chronologine tvarka). Vikinaujienų projektas lietuvių kalba pradėtas 2007 m.
Mandulis

Egiptiečių mitologijoje Mandulis – nubiečių kilmės dievas. Jam skirtas kultas gyvavo Filajėje Egipte. Romėnų laikais garbintas kaip saulės ir dangaus dievas.
Stebuklų laukas

Filmo turinys

„Stebuklų laukas – dokumentinė juosta apie žmones, daug metų gyvenančius savo statytuose nameliuose prie buvusio sąvartyno. Filmas tarsi iš paties sąvartyno gyventojo perspektyvos pasakoja apie nykstančią unikalią bendruomenę, jos dienos ritmą, unikalų gyvenimo būdą, kasdienius džiaugsmus ir rūpesčius. Stengiamasi pavaizduoti žmogaus veidą, besislepiantį už šiukšlių ar sąvartyno dvoko, stengiantis atskleisti unikalią asmenybę. Tam nepakako vos kelių vizitų į sąvartyną. Tai didžiulis filme nematomas darbas. Ilgametė filmo režisieriaus, profesionalaus gamtininko, patirtis padėjo sukurti originalų dokumentikos kūrinį.
Kibernetika

Kibernetika (gr. κυβερνητική τέχνη – valdymo menas, κυβερνήτης – vairininkas, valdytojas, pilotas) – mokslas, tiriantis įvairių sistemų bendruosius valdymo procesus, kurie vyksta renkant, perduodant, laikant ir perdirbant informaciją.
Dumuzidas Piemuo

Dumuzidas Piemuo, arba Dumuzis (angl. Dumuzid the Shepherd, Dumuzid, Dumuzi, iki ~ 2900 m. pr. m. e.) – senovės Šumero 5-asis ikidinastinis valdovas iš Bad-tibiros, valdęs legendiniu laiku iki Tvano. Šumero karalių sąraše nurodoma, jog Dumuzidas buvo valdžioje neįtikėtinai ilgai – 36 000 metų.
Ramūnas Vilpišauskas

Ramūnas Vilpišauskas (g. 1972 m. kovo 26 d.) – Lietuvos politologas, Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto direktorius (nuo 2009 m.), profesorius, socialinių mokslų daktaras.

Biografija

Baigęs Vilniaus universitetą ir Lancaster‘io universitetą (Jungtinė Karalystė). VU TSPMI dirba nuo 1996-tųjų metų. Atliko mokslinius tyrimus su Fulbright stipendija Columbia Universitete (JAV), Europos Universiteto Institute (Italija), Syracuse Universitete (JAV), Carleton Universitete (Kanada). Taip pat dėstė JAV bei Kanados universitetuose. 2004–2009 m. dirbo Lietuvos Respublikos Prezidento patarėju, Ekonominės ir socialinės politikos grupės vadovu.
R. Vilpišauskas nuo 1997 m. iki 2004 m. lapkričio mėn. dirbo Lietuvos laisvosios rinkos instituto vyr. ekspertu. Jo inicijuojami buvo pradėti integracijos į Europos Sąjungą sąlygų ir pasekmių tyrimai, jis formavo LLRI poziciją dėl integracijos į ES. 2003–2004 m. Lietuvos politologų asociacijos prezidentas. Lietuvos Pažangos tarybos, Saulėlydžio komisijos, Aukštojo mokslo tarybos narys.

Mokslinė veikla

Paskelbęs keletą dešimčių mokslinių darbų Europos integracijos tematika Lietuvos ir užsienio leidiniuose. Pagrindinės mokslinių tyrimų sritys – Europos ekonominė ir politinė integracija, tarptautinė politinė ekonomija, politikos analizė.
Jungtinių Tautų konferencija prekybos ir vystymo klausimais

Jungtinių Tautų konferencija prekybos ir vystymo klausimais (angl. United Nations Conference on Trade and Development; sutrumpintai: UNCTAD) – 1964 m. įkurta tarptautinė organizacija, priklausanti Jungtinių Tautų sistemai. Pagrindinis UNCTAD deklaruojamas tikslas yra skatinti tarptautinį bendradarbiavimąjų, kuris padėtų siekti darnaus besivystančių valstybių vystymosi ir gilintų jų integraciją į pasaulinę ekonomiką. Organizacija veikia kaip tarpvalstybinių diskusijų ir ekspertų forumas, vykdo tyrimus, renka informaciją ir teikia techninę pagalbą besivystančioms šalis. 2012 m. duomenimis, UNCTAD priklauso 194 šalys (visos 193 JTO narės ir Vatikanas). Organizacijos būstinė įsikūrusi Ženevoje.
UNCTAD konsultuoja valstybes, valstybines institucijas ir nevyriausybines organizacijas tiesioginių užsienio investicijų, tarptautinės prekybos, vystymosi, ekonominės globalizacijos klausimais. Taip pat renka ir viešina finansinę informaciją, kuri padėtų besivystančioms šalims efektyviau išnaudoti investicijas. Pagrindinis UNCTAD valdymo organas yra kas ketverius metus vykstanti konferencija, kurioje diskutuojama dėl Pasaulinės Prekybos Organizacijos (buvusios GATT) taisyklių išimčių besivystančioms valstybėms, technologinės pagalbos teikimo, prekybos žaliavomis, įsiskolinimo ir kitokiais klausimais.
Pirmasis UNCTAD susitikimas vyko 1964 m. nuo kovo 23 iki birželio 16 dienos Ženevoje, inicijuotas besivystančių Lotynų Amerikos, Afrikos ir Azijos valstybių ir organizuotas Jungtinių Tautų Ekonominės ir socialinės tarybos. Buvo tikėtasi, kad susitikimas iš pradžių bus tik konferencija, tačiau delegatai pasisakė už nuolatinės institucijos įsteigimą.
Katarína Hasprová

Biografija

Katarína yra garsaus režisieriaus Pavol Haspra ir aktorės Soňa Valentová dukra. Baigusi mokyklą Bratislavoje, studijavo muziką Janáček muzikos akademijoje Čekijos mieste Brno. Vėlesniais metais vaidino įvairiuose miuzikluose, tiek savo gimtojoje šalyje, tiek užsienyje.
1998 m. Katarína atstovavo Slovakijai „Eurovizijos“ konkurse, vykusiame Birmingeme. Ji atliko kompozitorių Gabriel Dušík ir Anna Wepperyová dainą „Modlitba“ (liet. Malda). Surinkusi tik 8 taškus, Slovakija tais metais tarp 25 dalyvių užėmė 21 vietą.
Kitais metais atlikėja išleido debiutinį albumą „Katarína Hasprová“.
Geležinkelis Radviliškis–Daugpilis

Istorija

Linija nuo Radviliškio iki Daugpilio nutiesta 1873 m. kaip geležinkelio Liepoja-Romnai atšaka.
2001 m. keleivinių traukinių eismas iš Šiaulių dėl mažo keleivių srauto sutrumpintas iki Rokiškio. 2010 m. Vyriausybė nutarė uždaryti Obelių geležinkelio stotį motyvuodama galimu AB „Lietuvos geležinkeliai“ lėšų sutaupymu bei krovininių traukinių pagreitėjimu.

Struktūra

Nuo Linkaičių visas ruožas vienkelis (tarp Rokiškio ir Obelių buvęs antrasis kelias išardytas ~2002 m.), naudojama pusiau automatinė blokuotė.
Bukiškių žemės ūkio mokykla

Istorija

1944 m. lapkričio 24 d. Lietuvos TSR Liaudies Komisarų taryba ir Lietuvos KP(b) CK biuras priėmė nutarimą Nr. 44, kuriuo nuspręsta organizuoti penkias žemės ūkio mokyklas Lietuvoje: Bukiškių, Veprių, Raguvėlės, Plungės ir Karmėlavos. Pirmoji šiame sąraše – Bukiškių mokykla, turėjusi parengti 150 traktorininkų. Šio nutarimo pagrindu pradėjo veikti ir ruošti žemės ūkio specialistus Bukiškių žemės ūkio mechanizacijos mokykla Nr.1. Ji buvo įkurta buvusiame Radvilų, o vėliau generolo Božerano dvaro pagrindiniame pastate. Čia buvo įrengtos mokymo klasės, administracijos kabinetai, biblioteka, bendrabutis.
1944 m. pabaigoje – 1945 m. pradžioje į mokyklą susirinko pirmieji moksleiviai, panorę tapti traktorininkais. Jie atvyko iš visos Lietuvos, buvo įvairaus amžiaus, išsilavinimo, skirtingų tautybių. Buvo mokoma lietuvių ir rusų kalbomis, įvesta griežta dienotvarkė, vienodos uniformos, rikiuotė. Mokymosi trukmė buvo 3, 5, 6 mėnesiai, 1 – 1,5 metų. Pirmaisiais gyvavimo metais mokykla turėjo tik senus vikšrinius bei ratinius traktorius, kuriuos atiduodavo Mašinų ir traktorių stotys (MTS). Traktoriai dažnai gesdavo, juos tekdavo remontuoti. Pirmąjį naują traktorių „DT–54“ mokykla gavo 1949 m.
5 – 6 dešimtmetyje mokykloje buvo rengiami įvairių specialybių žemės ūkio darbininkai: traktorininkai, traktorininkų brigadų brigadininkai, MTS mechanikai, linų kombainininkai, naftos bazės vedėjai, tepalų regeneravimo meistrai, kombainininkai – mechanikai, žuvininkystės meistrai, gyvulininkystės fermų mechanizatoriai.
7-o dešimtmečio pradžioje mokykla pradėjo ruošti melioratorius darbui su melioracijos mašinomis. 1960 m. pradžioje buvo sukomplektuotos penkios pirmosios melioratorių grupės. Tuo metu melioratorių specialybės darbuotojų kitos mokyklos neruošė.
1962 m. pastatytos naujos mokomosios dirbtuvės. 1964 m. mokykla tapo kaimo profesine technikos mokykla Nr.1. Tais pačiais metais pastatytas naujas mokyklos korpusas ir sporto salė. Tuo metu kasmet priimdavo apie 200 moksleivių mokytis traktorininkais, melioracijos darbų mechanizatoriais.
1977 m. mokykla reorganizuota į vidurinę kaimo profesinę mokyklą Nr.1, įvestas vidurinis mokymas, mokslo metų trukmė pailgėjo iki 3 metų. Kasmet buvo priimama apie 300 moksleivių. Mokykloje vienu metu mokėsi apie 1000 moksleivių. Be traktorininkų, melioratorių, vairuotojų, įvesta nauja sodininko – daržininko specialybė. Nuo 1981 m. pradėtos formuoti atskiros merginų grupės.
1984 m. mokykla pavadinta vidurine kaimo profesine technikos mokykla Nr.61, 1989 m. – žemės ūkio mokykla. Buvo panaikintas vidurinis mokymas, moksleivių skaičius žymiai sumažėjo. Įvestos naujos specialybės: namų ūkio meistro ir namų ūkio ekonomės. Mokytis šių specialybių buvo priimami mokiniai, baigę devynias klases. Mokslas truko dvejus metus ir 8 mėnesius. 1992 m. buvo atkurtas mokomasis ūkis, kuriame augintos grūdinės kultūros, įvairios daržovės, vyko praktiniai užsiėmimai. Moksleiviai iš pačių užaugintų daržovių gamino įvairų maistą. 1994 m. atkurta ferma. 1997 m. vėl įvestas vidurinis mokymas.
2015 m. mokykla buvo reorganizuota ir prijungta prie Vilniaus automechanikos ir verslo mokyklos (VAVM).
Bernard Revel

Biografija

Gimė 1885 m. rugsėjo 17 d. Prienuose. Vaikystėje mokėsi Telšių ješivoje, vėliau Kauno kolelyje. 1905 m. dalyvavo Rusijos revoliucijoje, buvo suimtas, paleistas tais pačiais metais emigravo į JAV. 1909 m. baigė dailės studijas Niujorko universitete. 1911 m. Filadelfijos žydų koledže tapo filosofijos mokslų daktaru, kur apsigynė disertaciją apie karaimus. 1915 m. tapo Rabino Izako Elchanano teologijos seminarijos vadovu ir iš buvo juo iki mirties. Nuo 1924 m. priklausė ortodoksų rabinų sąjungai. Mirė 1940 m. gruodžio 2 d. Niujorke. 1986 m. jo atvaizdas buvo išspausdintas ant 1$ dolerio pašto štampo.
Elingas

Elingas (ol. helling) – laivų statyklos statinys su įrenginiais laivams surinkti ir remontuoti, jis su krante įrengta nuožulnia platforma sujungtas su vandeniu.  Tai vieno aukšto uždaras statinys, be pastogės patalpų, stovintis vidaus vandenų uosto, prieplaukos teritorijoje ar akvatorijoje. Ant nuožulnios tvirtos aikštelės nutiestais bėgiais užtempiami ir nuleidžiami vežimėliai su užkrautais laivais. 
Elinge įrengti laivų statybos bei remonto postai, kėlimo įranga (kranai, suktuvai) vežimėliams pakelti ir nuleisti. Išilginiame elinge laivas nuo kranto aikštelės į vandenį nuleidžiamas priekiu, skersiniame elinge – šonu. Nuo šios aikštelės į darbo arba remonto postą laivas perkeliamas užstumiamuoju arba pasukamuoju įrenginiu.
Elingai taip pat statomi sportinių valčių irklavimo stotyse, įvairių laivų prieplaukose, kur šie statiniai kaip garažai naudojami laikyti įvairioms vandens transporto priemonėms. Elingai turi įrangą laivų, jachtų, valčių iškėlimui iš vandens, inventoriaus laikymui ir remontui, aptarnaujančiam personalui skirtas buitines patalpas.
Oreivystėje elingas – statinys su įrenginiais aerostatams statyti, laikyti, remontuoti.

Lietuvoje

Klaipėdoje stovi buvusios tarpukario Pauliaus Lindenau laivų statyklos statinių komplekso elingas su slipo mechanizmais ir vežimėliais.
Jurgis Lapinas

Biografija

Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. Baigęs pradžios mokyklą ir pasimokęs pas Kaukėnų parapijos kunigą privačiai, tėvams pageidaujant, dvejus metus mokėsi Berlyno misionierių mokykloje (pasiuntinių seminarijoje), bet iš jos išstojo. 1878–1879 m. tarnavo Vokietijos kariuomenėje Karaliaučiuje. Grįžęs dirbo tėvų ūkyje Aleknaičiuose.
Nuo 1895 m. dirbo J. Šionkės ir Oto fon Mauderodės spaustuvėse, Tilžėje leistų laikraščių korektorius. Susipažino su Tilžės lietuvių visuomenės veikėjais, įsitraukė į tautinį darbą. Nuo 1895 m. pasirašinėjo Tilžėje leidžiamų lietuvių laikraščių ir žurnalų 1895–1902 m. „Varpo“ ir „Ūkininko“, 1899–1903 m. „Tėvynės sargo“, 1900–1902 m. „Žinyčios“, 1902 m. „Varpo“ priedo „Naujienos“ atsakinguoju redaktoriumi. Buvo oficialus „Varpo“ leidėjas. Jo straipsnius spausdino „Lietuviškas laiškas“ (nuo 1897 m. „Aušra“), 1897–1898 m. „Nauja lietuviška ceitunga“ ir kiti lietuvių periodiniai leidiniai.  1896 m. įsteigė knygyną ir iki 1905 m. intensyviai prekiavo Didžiajai Lietuvai skirta literatūra. Jį gerai pažinojo knygnešiai.
1892 m. su kitais įkūrė Tilžės – Lankos apskrities politinę organizaciją „Lietuviška konservatyvų skyrimo draugystė“, buvo jos veikėjas, sekretorius. Nuo 1900 m. blaivybės draugijos „Lietuvos žvaigždė“ bibliotekininkas. 1893–1898 m. Birutės draugijos pirmininkas. 1901 m. su kitais įsteigė kultūros švietimo draugiją „Lietuvininkų susivienijimas Prūsuose“. XX a. pr. jaunimo draugijose skaitė paskaitas apie lietuvių kultūros istoriją.
1902 m. išleido „Kataliogą lietuviškų knygų gaunamų per J. Lapyną Tilžėje“. Jame užregistravo 364 knygas, 2 albumus, 8 natų sąsiuvinius, 4 periodinius leidinius ir paveikslėlių. Jo bendradarbiai buvo Morta Zauniūtė, Ansas Bruožis, Mikas Banaitis.
Deividas Džervus

Biografija

2010 m. baigė Kolpingo kolegija, teise.
Jaunųjų konservatorių lygos Alytaus skyriaus prezidentas. Nuo 2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Živilė. Duktė Danielė.
Aleksandras Sluška

Biografija

Lietuvos bajorų Sluškų giminės atstovas, herbo „Ostoja“ savininkas. Kričevo seniūno Mykolo Sluškos ir Elžbietos Kmitičos, bajorų maršalkos Jono Kmitičiaus dukters, sūnus. Jaunesnysis brolis – Vendeno vaivada Kristupas Sluška (m. 1620).
1618 metų lapkritį, po Petro Tiškevičiaus mirties Aleksandras Sluška gavo Minsko kašteliono pareigybę. 1628 m. kovo 11 d. po Adomo Talvošo mirties buvo paskirtas Žemaičių kaštelionu. 1633 m. kovo 2 d. Aleksandras Sluška gavo Minsko vaivados pareigybę po Baltazaro Stravinskio mirties. 1638 metais buvo paskirtas Naugarduko vaivada. 1642 metų liepą po Petro Paco mirties tapo Trakų vaivada. 1628 metų seime Aleksandras Sluška buvo išrinktas LDK tribunolo maršalka 1631 metams. Buvo komisaru išmokant pinigus armijai, fiskalinio tribunolo deputatu 1633 metais.
Kūryba ir kritika

Kūryba ir kritika – iliustruotas laikraščio „Vilniaus žodis“ priedas, leistas 1937 m. kovo mėn. – 1939 m. gegužės mėn. Vilniuje.

Istorija

Ėjo kartą per mėnesį. Leido Jonas Latvys, vėliau Vincas Žilėnas. Spausdino spaustuvė „Zorza“ Vilniuje. Išėjo 19 numerių.
Nagrinėjo lietuvių bei lenkų ir gudų literatūros, meno raidos savitumus, jų sąsajas.
Bendradarbiavo Petras Babickas, Teodoras Buinickis, Vaclovas Biržiška, Kazys Boruta, Petras Cvirka, Jokūbas Dagys, Vladas Drėma, Kazys Inčiūra, Kazys Jakubėnas, Juozas Kėkštas, Vincas Kemežys, Kostas Korsakas, Ona Miciūtė, Fabijonas Neveravičius, Vladimiras Sakavičius, Jonas Šimkus, Ksaveras Sakalauskas-Vanagėlis , Albinas Žukauskas ir kt.
Redagavo Jonas Latvys, A. Krinickas, Jeronimas Cicėnas.
Bogdanas Stetkevičius

Biografija

Kilo iš Stetkevičių bajorų giminės, herbo „Kosceša“ savininkas. Mstislavlio pakamaris 1630–1644 metais, Mstislavlio kaštelionas 1644–1646 metais, Naugarduko kaštelionas 1646–1651 metais.
Buvo aktyvus stačiatikių šalininkas Lietuvos didžiojoje kunigaikštystėje. Kartu su žmona Elena Bogdanovska (Solomereceka) įkūrė Voznesencko, Buinicko, Bogojavlenskio, Uspenskio vienuolynus. Finansavo Kuteinsko tipografijos veiklą
Įšalas

Įšalas (arba pašalas) – žiemą įšalusio žemės paviršiaus sluoksnio būsena. Plotai, kur įšalas laikosi visus metus, vadinami amžinuoju įšalu.
Lietuvoje įšalas anksčiausiai susidaro šalies rytuose (vidutiniškai gruodžio 5–10 d.) ir palaipsniui plinta į vakarus, kur susidaro apie gruodžio 15–20 d. Pavasarį įšalas anksčiausiai pradeda tirpti pietvakariuose (apie kovo 3–6 d.), o vėliausiai atitirpsta šiaurės rytuose (apie kovo 13–16 d.). Vidutinis pašalo gylis Lietuvoje siekia 40–70 cm, kartais pasiekia nuo 80–90 cm sunkiuose dirvožemiuose iki 110–130 cm lengvuose.
XXI a. pr. stojus šiltoms žiemoms būna metų, kad Lietuvoje pašalas susidaro tik sporadiškai arba nesusidaro visai.
Atomo spindulys

Atomo spindulys – atstumas nuo atomo branduolio iki tolimiausio stabilaus elektrono orbitos, pusiausvyroje (nejonizuotame) esančiame atome. Šis atstumas matuojamas pikometrais arba angstremais.
Sudervės Švč. Trejybės bažnyčia

Istorija

Sudervė 1594 m. paskirta Vilniaus stačiatikių Švč. Trejybės brolijai, kuri ją 1669 m. pardavė Vilniaus jėzuitų naujokynui. Vyskupas Ignotas Jokūbas Masalskis ir Teodora Sapiegienė 1782 m. pastatė bažnyčią. Jai paskirtas Saugūniškės kaimas ir palivarkas (prie Maišiagalos). 1783 m. įsteigta parapija. Prie bažnyčios veikė prieglauda, 1820 m. sudegė. Nuo 1797 m. iki 1820 m. bažnyčios vargonininku dirbo bajoras Simonas Baginavičius. Jam buvo išnuomotas ir Saugūniškės kaimas.
Sudervės dvaro savininkas (nuo 1774 m. vyskupas) Valentinas Volčackis pagal Laurynas Gucevičius projektą 1803–1822 m. pradėjo statyti dabartinę mūrinę bažnyčią. Statybą prižiūrėjo L. Gucevičiaus mokinys, architektas Laurynas Bortkevičius. Keturias evangelistų skulptūras ir didįjį altorių sukūrė skulptorius Ignotas Gulmanas. Vidų dekoravo dailininkas Napoleonas Ylakavičius. Bažnyčią 1834 m. konsekravo vyskupas Andrius Benediktas Klongevičius. Ji remontuota 1851–1852 m. (architektas Tomas Tišeckis), 1876 m., 1883 m., 1903 m. ir 1927 m.
Nuo 2005 m. įvestos pamaldos ir lietuvių kalba.
2015 m. bažnyčia buvo suremontuota.

Architektūra

Bažnyčia – klasicistinių formų kupolinė rotonda, su giliomis išėmomis ties šoniniais altoriais, 6 dorėninių kolonų portiku. Už kolonų yra nišos, kuriose stovi 6 apaštalų skulptūros (skulptorius Pulmanas). Virš kupolo yra žibintas su kryžiumi. Šventoriuje stovi klasicistinė mūrinė varpinė. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Radlinas

Istorija

Minimas nuo 1305 m., 1742 m. atiteko Prūsijai, 1922 m. Lenkijai, 1939–1945 m. buvo okupavusi Vokietija.
Lietuvos Respublikos teisėjų asociacija

Lietuvos Respublikos teisėjų asociacija (LRTA) – Lietuvos teisėjų profesinės savivaldos susivienijimas, įkurtas 1993 m. Būstinė Vilniuje, Gedimino 40/1.

Veikla

Lietuvos Respublikos teisėjų asociacijos nariai yra LR bendrosios kompetencijos, administracinių teismų (pvz., LVAT) ir LR Konstitucinio Teismo teisėjai. 633 nariai (2007 m.; 2001 m. - 568 nariai).
Lietuvos Respublikos teisėjų asociacijos pagrindinės institucijos – Visuotinis narių suvažiavimas, valdyba, pirmininkas, revizijos komisija. Nuo 1997 m. Lietuvos Respublikos teisėjų asociacija yra Tarptautinės teisėjų asociacijos (angl. International Association of Judges) ir Europos teisėjų asociacijos (angl. European Association of Judges) narė.
LRTA puoselėja ir plėtoja teismo ir teisėjų nepriklausomumą, savivaldą, gina teisėjų teises, bendradarbiauja su teisininkų organizacijomis Lietuvoje ir kitose šalyse, dalyvauja rengiant bei tobulinant teisės aktus, susijusius su teismo ir teisėjų veikla, puoselėja savo korporacijos tradicijas, dalyvauja teisėjų profesinio tobulinimo veikloje – rengia konferencijas, seminarus teisėjams.