google/wiki40b huggingface dataset:
Skansenas (Vilnius)

Istorija

1875 m. sudarytas Vilniaus miesto perspektyvinis planas, kuriame buvo numatyta Vilniaus miesto plėtra šiaurės kryptimi. Vadovaujantis šiuo planu buvo nutiesta Giedraičių gatvė. Šioje teritorijoje nuo 1890 m. iki XX a. pr. vyko intensyvios gyvenamųjų medinių namų statybos.  Pavadinimas kilo nuo etnografinio muziejaus po atviru dangumi Stokholme. Būdinga priemiesčio plano struktūra: stačiakampis pagrindinių gatvių tinklas su skersinėmis gatvelėmis, įvažiavimais į sklypus. Išlikusios S. Fino, Šilutės, Krokuvos gatvių akmenų grindinio dalys.
Vytautas Sakalauskas (1933)

Biografija

1957 m. ir 1964 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1959 m. Kauno „Priekalo“ gamyklos vyriausiasis inžinierius, 1959–1963 m. direktorius.
1963–1965 m. LTSR liaudies ūkio technikos mašinų gamybos valdybos viršininko pavaduotojas. 1965–1967 m. LKP CK pramonės ir transporto skyriaus vedėjo pavaduotojas, 1967–1969 m. skyriaus vedėjas. 1969–1974 m. Vilniaus miesto vykdomojo komiteto pirmininkas. 1974–1983 m. LKP Vilniaus miesto komiteto I-asis sekretorius. 1983–1984 m. LTSR Ministrų Tarybos pirmininko pirmasis pavaduotojas, 1985–1990 m. pirmininkas. 1984–1985 m. SSKP CK inspektorius. 
Nuo 1971 m. LKP CK narys, 1974–1976 m. kandidatas į LKP CK Biuro narius, 1976–1984 m. ir nuo 1985 m. Biuro narys. 1967–1975 m. LSSR Aukščiausios Tarybos deputatas, nuo 1974 m. SSRS Aukščiausios Tarybos deputatas. 1985–1990 m. LSSR Ministrų Tarybos pirmininkas. 1990 m. kovo 11-17 d. laikinasis Lietuvos ministras pirmininkas.
1990–1992 m. dirbo TSRS ambasadoje Mozambike. 1991 m. prosovietinėms jėgoms mėginant formuoti Maskvai ištikimą Lietuvos vyriausybę, jam buvo siūloma vadovauti kuriamai struktūrai, tačiau V. Sakalauskas atsisakė. Žlugus TSRS, grįžo į Lietuvą, dirbo „Baltijos biržoje“. 1993–1997 m. buvo šios įmonės prezidentas.
Sembos vyskupija

Sembos vyskupija (vok. Bistum Samland), Samlando vyskupija – vyskupija Semboje (vok. Samland), viduramžių Prūsijoje.

Istorija

Vyskupiją 1243 m. įkūrė popiežiaus legatas Vilhelmas Modenietis (Wilhelm von Modena). Vyskupijos centras buvo Karaliaučius. XVI a., per reformaciją, tapo liuteronų vyskupija, o po 1577 m. panaikinta ir sujungta su Pamedės vyskupija.
Benitoitas

Benitoitas – labai retas silikatų klasės mineralas, chemiškai – tai bario titano silikatas, BaTiSi₃O₉, randamas hidrotermiškai pakeistuose serpantinituose.
Mineralo kietumas pagal Moso skalę yra 6,0-6,5. Tankis – 3,6. Spalva mėlyna arba bespalvė. Benitoitas fluosecensuoja apšvitinus ultavioletinėje šviesoje.

Radimvietės

Benitoitas pirmą kartą buvo rastas 1906 metais San-Benito upės (Kalifornija, JAV) aukštupyje. Benitoitas yra oficialus Kalifornijos brangakmenis. Be Kalifornijos šio brangakmenio galima rasti Teksase ir Belgijoje, bet čia randamų mineralų kokybė nusileidžia Kaliforniškiems benitoitams.
Randami kristalai maži, jų masė retai siekia 1 karatą. Dėl šių savybių, o ypač retumo benitoito kristalai yra labai brangūs.
Kahulio rajonas

Geografija

Kahulio rajonas šiaurėje ribojasi su Kantemyru, šiaurės rytuose su Gagaūzija, rytuose su Taraklija, pietuose turi pasienio ruožą su Ukraina ir vakaruose su Rumunija. Šiaurinė rajono dalis kalvota. Virš jūros lygio pakilusi 230–240 m. Šalia Dunojaus reljefas iškilęs 5–10 m. Šiaurės pietų kryptimi teka Prutas, Dunojus.
Hararių regionas

Administracinis skirstymas

Hararių regionas administraciškai nedalinamas.
Little Boots

Istorija

Victoria Christina Hesketh gimė 1984 m. gegužės 4 d. Blekpule Anglijoje. 2005 m. rugpjūtį ji prisijungė prie indie merginų grupės Dead Disco Lydso mieste, kuriame studijavo. Grupė gana sėkmingai rengė pasirodymus po Anglijos klubus, tačiau persikėlus į Los Andželą debiutinio albumo įrašymui, 2007 m. gruodį Victoria Hesketh nusprendė palikti grupę ir pradėti solinę karjerą.
Atlikėja grįžo į Angliją ir 2008 m. pradžioje jau pasirodė Little Boots (liet. maži batai arba batukai) pseudonimu. Promo debiutinis singlas „Stuck on Repeat“ pasirodė 2008 m. vasario mėn. Debiutinis albumas „Hands“ (JK - 5 vieta) pasirodė 2009 m birželio 8 d. su singlais kaip „Remedy“ (JK - 6 vieta), „New in Town“ (JK - 13 vieta) ir „Earthquake“. Taip pat, Little Boots atidavė duoklę 80 -ųjų kumyrams kartu su The Human League vokalistu Philip Oakey sudainuotoje „Symmetry“.
Mykolas Mikalajūnas

Biografija

Tėvai, seneliai ir proseneliai buvo evangelikai reformatai.
Gyveno ir mokėsi Kėdainiuose. 1959 m. Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultete įgijo meteorologo specialybę. Dirbo sinoptiku laivuose, plaukiojo su žvejais, banginių medžiotojais, dalyvavo mokslinėse ekspedicijose Atlante ir Baltijos jūroje. Iki 1962 m. ir 1965–1970 m. dirbo Vilniaus orų biure, 1970–1974 m. Lietuvos hidrometeorologijos valdyboje. 1974–1976 m. Vyriausiosios enciklopedijų redakcijos Geografijos ir geologijos redakcijos vedėjas. 1976–1988 m. Lietuvos hidrometeorologijos ir gamtinės aplinkos kontrolės valdybos viršininkas. 1988–1990 m. Vyriausiosios enciklopedijų redakcijos vyriausiasis redaktorius. 1989 m. gamtos mokslų kandidatas.  1990–1992 m. Enciklopedijų leidyklos generalinis direktorius.
1992 m. vienas iš Lietuvos biblijos draugijos įkūrėjų, 1992–2010 m. draugijos vykdomasis direktorius, nuo 1993 m. dar ir krikščioniškos leidyklos „Apyaušris“ vadovas. 1995–2011 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytojas; nuo 2008 m. docentas. 2006 m. Lietuvos evangelikų reformatų Sinodo kuratorius, 2010 m. Lietuvos evangelikų reformatų Konsistorijos prezidentas. 
Paskelbė straipsnių iš taikomosios meteorologijos ir fenologijos, redagavo, leido knygas, recenzavo mokslo darbus. Parašė scenarijų mokslo populiarinimo filmui „Duokite mums gerą orą“ (su Algimantu Kundeliu, 1972 m.). Parengė „Rusų-lietuvių kalbų meteorologijos terminų žodyną“ (1975 m.). 
Palaidotas šeimos kape, Kėdainių kapinėse (Kauno g.).
FK Babrungas Plungė

Istorija

Plungės futbolo komanda žinoma nuo XX a. pirmosios pusės.

1935-1979

Logotipe puikuojasi 1935 metų data, kuri laikoma įkūrimo metais.
Po II pasaulinio karo ji atstovavo didžiausią Plungės miesto fabriką „Linų audiniai“.
Didžiausi klubo laimėjimai LTSR pirmenybėse ir taurėje buvo pasiekti 1955–1960 metais.
Aukščiausias pasiekimas Plungės futbolo istorijoje, tai 1956 metais Lietuvos futbolo varžybose iškovota pirmoji vieta. Plungės "Linų audiniai" tapo šalies čempionais.
Plungės komanda iki 1979 m. daugumą sezonų žaidė aukščiausiojoje lygoje. Vėliau ji iškrito į I lygą.

1980-2014

Žaisdavo dažniausiai antros pakopos pirmenybėse. Nuo 1996 iki 2006 m. žaidė Pirmojoje lygoje. 2007 m. nebesurinko komandos. Nuo 2008 m. žaidė antros pakopos pirmenybėse (LFF II lyga, Vakarų zona).

Nuo 2015 metų iki šiol

2015 metais dėl finansinių ir žmogiškųjų išteklių stokos žaidė III lygoje, Klaipėdos zonoje. 
2015 m. spalio mėnesį buvo įkurta VšĮ "Plungės futbolas". Ši organizacija suvienijo visas futbolo komandas į vieną klubą, kuris vadinamas FK "Babrungu".
2016 m. vasario mėnesį atnaujino savo logotipą. 2016 m. sezone žaidė II lygoje, Vakarų zonoje. Nuo 1994 metų klubo spalvos būdavo žalia ir balta, tačiau 2016 metais pasikeitus klubo logotipui bus geltona ir mėlyna.
2017 m. sezone dalyvao LFF II lyga, kurioje neiškovojo nei vieno taško ir pasiekė šios lygos antirekordą. Liko paskutinėje vietoje (devinti).
2018 m. Antroje lygoje (vakarų zonoje) pirmavo, bet pirmenybių pabaigoje išbarstė turėtą taškų persvarą. Reguliarusis čempionatas baigėsi, o su FK Minija (2017) Kretinga turėjo surinkę vienodai taškų. Vyko papildomos rungtynės, kad išsiaiškinti pirmenybių nugalėtoją. Plungiškiai pralaimėjo šias rungtynes rezultatu 0-5 ir liko antroje vietoje.
2019 m. Babrungas žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje. Sezonas buvo vidutiniškas ir komanda liko penktoje vietoje. Įspūdingiausia pergale tapo 2019 m. rugsėjo 20 d. rungtynės Plungėje, kai „Babrungas“ nugalėjo varžovus iš Joniškio rezultatu 18-0.
Hidrolizė

Hidrolizė – cheminė reakcija arba procesas, kurio metu cheminis junginys reaguoja su vandeniu. Reakcijos metu junginio molekulės skyla į dvi mažesnes, kurių viena prisijungia vandens vandenilio protoną, kita – OH⁻ grupę. Ši reakcija naudojama polimerų skaidymui. Organinėje chemijoje hidrolizė gali būti laikoma atvirkštine reakcija kondensacijai; kondensacija ir hidrolizė gali vykti vienu metu. Neorganinėje chemijoje naudojama apibūdinti druskų tirpalų reakcijoms, kuriomis druskos paverčiamos joniniais junginiais arba oksidais, hidroksidais ir pan.
Ne kiekviename vandens tirpale vyksta hidrolizė. Taip pat, hidrolizė skiriasi nuo hidratacijos, kurios metu molekulei susijungiant su vandeniu, ji neskyla.
Lankos apskritis

Geografija

Lankos apskritis buvo dabartinėje Lietuvos ir Kaliningrado srities teritorijoje, abipus Nemuno žemupio.

Lietuviai

Vokiečių oficialios statistikos duomenimis, 1825 m. Lankos apskrityje iš 37 338 gyventojų lietuviškai kalbėjo 49,1 %, 1852 m. apie 38,4 %, 1890 m. apie 25,2 % žmonių.
1892–1918 m. veikė Tilžės-Lankos apskrities lietuviška konservatyvų skyrimo draugystė.
Saugos

Vaikų globos namai

Pirmieji beglobiai vaikai atvežti 1947 m. balandžio 2 d., daugiausia rusų, baltarusių, ukrainiečių tautybių vaikai. Vaikų sąrašai pradėti vesti nuo 1949 m. sausio mėnesio. 1949 m. vaikų globos namuose (tada Saugų vaikų namuose) buvo 96 globotiniai. Lietuvių beglobiai vaikai pradėti apgyvendinti nuo 1951 m. balandžio 14 dienos, tais metais globos namuose buvo 134 beglobiai vaikai, iš jų 21 lietuvis, kiti – rusai, baltarusiai, ukrainiečiai, lenkai. Pradžioje globos namai buvo įsikūrę pastatuose, kurie statyti 1891, 1902, 1912 metais. 1964 m. pastatytas trijų aukštų miegamasis korpusas, 1986 m. miegamojo korpuso priestatas (poilsio ir darbo kambariai, administracija, virtuvė ir kt.). Šiuo metu naudojamos naujosios ir senosios patalpos.
Kredito rizika

Kredito rizika – rizika, kai viena iš sandorio šalių gali tapti nepajėgi vykdyti savo įsipareigojimų ir dėl to kita šalis gali patirti nuostolių ,

Saulius rupsys mentas sr suspardikit

Finansų rinkų sistemoje

Kredito rizika finansų rinkų sistemoje apibrėžiama kaip tikimybė, kad tam tikri finansų sistemos segmentai gali patirti reikšmingų nuostolių dėl skolininkų įsipareigojimų nevykdymo. Vienas iš rodiklių, atspindintis investuotojų kredito rizikos vertinimą, yra aukšto pajamingumo (angl. high yield) obligacijų ir JAV vyriausybės obligacijų pajamingumų skirtumas (angl. spread). Kuo mažesnis tas skirtumas, tuo mažiau, investuotojų vertinimu, kredito rizikos šiame įmonių obligacijų segmente.

Bankų sistemoje

Kredito rizika – tikimybė, kad sandorio šalis nesugebės atsiskaityti sutartyje nustatyta tvarka. Pagal Europos Centrinį Banką tai rizika, kad kita sandorio šalis neatsiskaitys už visą įsipareigojimo sumą suėjus atsiskaitymo terminui arba kada nors vėliau. Kredito riziką sudaro išlaidų kompensavimo rizika, pagrindinė rizika, taip pat rizika dėl to, kad bankas negali atsiskaityti.
Kačerginės Šv. Onos koplyčia

Istorija

Po Pirmojo pasaulinio karo, išaugus Kačerginės vasarvietei ir padaugėjus gyventojų, susirūpinta jų dvasiniu gyvenimu. Kačerginė tuomet priklausė Zapyškio parapijai. 1938 m. joje duris atvėrė koplytėlė, priskirta Zapyškio klebonijai. Mišios naujojoje koplyčioje vykdavo sekmadieniais ir svarbiausių valstybinių bei religinių švenčių dienomis. Tarpukariu Kačerginėje gyvenęs architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis parengė naujos koplyčios projektą, labiau pritaikytą augančio kurorto poreikiams. Prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas ir sovietinė okupacija sujaukė parapijos bendruomenės planus įgyvendinti projektą. Sovietmečiu religinis gyvenimas nutrūko, tikintieji buvo priversti važinėti į Zapyškį arba į Kauną.
Po 1994 m. susikūrusi religinė bendruomenė ėmėsi iniciatyvos atkurti Kačerginės koplyčią. Tuomet nedidelė koplytėlė buvo įrengta senos pradinės mokyklos patalpose. Ja gyventojai naudojosi 1995–1998 m. laikotarpyje.
Naujoji koplyčia pastatyta 1998 m. remiantis V. Landsbergio-Žemkalnio 1936 m. projektu, kurį koregavo architektai Feliksas Jackevičius ir Gediminas Jurevičius. Statyba užtruko 4 mėn. Koplyčią pašventino Vilkaviškio vyskupas Juozas Žemaitis 1998 m. gruodžio 26 d.

Architektūra

Statinio planas stačiakampis, su nedidele zakristijos iškyša vakariniame šone. Ilgosios pastato sienos medinės, priekinio ir galinio fasado plokštumos stiklinės. Koplyčią dengia aukštas, status stogas. Pagrindinio fasado skyde įkomponuotas medinis kryžius. Lauke stovi 12 m aukščio karkasinė varpinė su mažu varpeliu. Šventorių juosia eglaičių gyvatvorė. Šalia koplyčios pastatytas paminklas Lietuvos partizanams (1994 m., aut. Jonas Lukšė).
Koplyčioje yra retas bažnytiniam interjerui vitražinis altorius (dailininkas Artūras Rinkevičius).
Degučių Šv. Antano Paduviečio koplyčia

Istorija

1906 m. visuomenės susirinkime nutarta įkurti parapijinį centrą ir pastatyti Degučiuose bažnytėlę. Šiam sumanymui pritarė ir Zarasų dekanas kun. Juozapas Žilinskas bei Salako klebonas kun. Antanas Kryžanauskas. Tačiau degutiškiams įgyvendinti tokius planus nepavyko, nes netikėtai sudegė medinė Salako bažnyčia. Kadangi Degučiai tuo metu priklausė Salako parapijai, šios vietovės gyventojai turėjo prisidėti prie naujos - akmeninės Salako bažnyčios statybos. Tik vėliau Degučių gyventojai vėl galėjo rūpintis savo maldos namais.
1925 m. birželį Igno ir Jono Šeduikių namuose Salako parapijos kunigas Jurgis Martinaitis pašventino laikiną koplytėlę, pavadintą šv. Antano vardu. Kartą per mėnesį iš Salako atvažiuodavo kunigas aukoti šv. Mišių. Tokia padėtis netenkino vietinių žmonių, ir jie pradėjo rūpintis gauti bažnyčiai nebenaudojamus pašto namus. Tikintieji tuomet labai entuziastingai ėmėsi remonto darbų. Apleistas, aplūžęs pastatas buvo naujai apdengtas, įdėtos durys, virš stogo pastatytas nedidelis bokštelis su kryžiumi, jis virto gražia bažnytėle. Viduje buvo įrengti trys altoriai, padaryti iš medžio, originalios ornamentikos. Didysis altorius skirtas šv. Antanui, šoniniai - Švč. Mergelės Marijos ir Švč. Jėzaus Širdžiai. 1925 m. gruodžio 27 d. Zarasų dekanas Dusetų parapijos klebonas Petras Strelčiūnas pašventino Degučių bažnyčią Šv. Antano vardu. Iš pradžių Degučiuose nuolatinio kunigo nebuvo, ją aptarnavo dvasininkai iš Baltriškių, o kartais šv. Mišias aukodavo ir Antalieptės kunigas Stasys Stakelė. Jis 1926 m. buvo paskirtas Degučių bažnyčios administratoriumi.
Sovietmečiu bažnyčia Degučiuose buvo uždaryta, jai priklausę pastatai atimti. Klebonijoje įsikūrė paštas, o bažnyčioje – Ždanovo kolūkio kultūros namai. Čia veikė ir biblioteka, vyko koncertai, buvo rodomi kino filmai.
1989-aisiais, atgimimo laikais, kunigo Algirdo Dauknio iniciatyva, dar negrąžintose patalpose buvo pradėtos aukoti šv. Mišios. 1992 m. buvusių maldos namų pastatas oficialiai grąžintas Degučių katalikų bendruomenei. Padedant Zarasų dekanatui, Degučių seniūnijai, tikintiesiems, buvusi bažnyčia suremontuota, sutvarkyta, gauta bažnytinių rūbų, liturginių indų. Nuo to laiko apeigos atliekamos reguliariai. Nuo tų metų Degučių bažnyčia toliau tvarkoma. Vidinės sienos iškaltos lentelėmis, pakeistos grindys, sutvarkyta elektros instaliacija, pakeisti langai, durys. Bažnyčioje padarytas naujas altorius, sakykla, įsigytas tabernakulis, sutvarkyta presbiterija. Pastato išorės sienos taip pat apkaltos lentelėmis, nudažytos. Bažnyčios vidus papuoštas dailininko, Degučių mokyklos pedagogo Alfonso Šeduikio darbais. Tik pusė didžiulio pastato užima bažnyčia. Kitoje pusėje įrengtos paveikslų galerija, šarvojimo salė.

Architektūra

Koplyčia įsikūrusi Pašto stoties pastatų komplekso istoriniame pastate, kuris priklausė arklių keitimo stočiai (unik. kodas 23568). Ji pastatyta 1836 m. pagal Vaclovo Ričelio tipinį projektą. Turi klasicizmo bruožų. Koplyčia vienos navos, viduje dekoruota medinėmis dailylentėmis, be vargonų choro.
Reanimacija

Reanimacija – ligonio, patyrusio klinikinę mirtį, gaivinimas ir gydymas. Esant reikalui taikomi tokie sudėtingi gydymo metodai kaip kontrapulsacija, ekstrakorporinė membraninė oksigenacija, hemofiltracija. Tai svarbiausių gyvybinių organų – širdies, plaučių, inkstų – funkcijas pakeičiančios procedūros. Pagrįsta tuo, jog biologinė mirtis įvyksta (negrįžtamai pakinta smegenys) tik praėjus 4–6 min nuo klinikinės mirties (kai nutrūksta širdies veikla ir kvėpavimas). Po to, kai įvyko klinikinė mirtis, skubiai suteikus pagalbą, ligonį dažnai galima atgaivinti. Reanimuojama, gydant pavojingą kraujotakos, kvėpavimo, inkstų ir kitų organų nepakankamumą, kuris gali būti atsiradęs dėl įvairių ligų (pvz., miokardo infarkto), traumos, sunkios operacijos.
Reanimacijos rūšys: pirmoji reanimacijos pagalba, kurią teikia žmogus, esantis šalia staiga mirusio, ir medicininė reanimacija, kurią ligoninėje teikia medicinos darbuotojai.
Pirmoji reanimacijos pagalba teikiama, kai žmogus staiga praranda sąmonę, išsiplečia jo vyzdžiai, sustoja kvėpavimas, nustoja plakti širdis. Jos metu išlaisvinami ligonio kvėpavimo takai, daromas dirbtinis kvėpavimas ir netiesioginis širdies masažas tol, kol medicinos darbuotojai perima ligonio gelbėjimą.
Medicininė reanimacija specializuotuose ligoninių skyriuose ir centruose daroma sudėtinga medicinine aparatūra (dirbtiniu inkstu, dirbtine kraujo apytaka, defibriliatoriumi, elektrostimuliatoriumi), vaistais.
Mokslas, tiriantis ir kuriantis reanimacijos būdus, vadinamas reanimatologija.
Bufalo Bilas (filmas)

Turinys

Buvęs armijos skautas Bufalo Bilas, išgelbėjęs plėšikų užpultą furgoną, susipažįsta su senatoriumi Federičiu ir jo dukra. Gavęs jų kvietimą, Bilas apsilanko svečiuose, kur susiduria su keliais aukšto rango karininkais bei derybų atvykusiu šajenų vadu Geltonąja Ranka, kuris yra jo pažįstamas.
Karininkai nenori derėtis su indėnais, todėl netrukus kyla ginkluotas konfliktas. Bilui pavyksta tarpininkaujant pasiekti taiką, tačiau tai kainuoja jam draugystę su Geltonąja Ranka.
Vedęs senatoriaus dukterį Luizą, Bilas pasitraukia iš aktyvaus gyvenimo ir tampa bizonų medžiotoju, tačiau po keleto metų intensyvių medžioklių bizonų skaičius gerokai sumažėja ir indėnai, nebegalėdami išgyventi savo žemėse, pradeda kovą. Bilas vėl grįžta padėti kariuomenei ir veda ją trumpiausiu keliu į patogią kovai vietą, kurioje pats nužudo Geltonają Ranką, o indėnų būriai sutriuškinami.
Apdovanotas medaliu ir pakviestas į Prezidento rūmus, Bilas ima teisinti indėnus ir greitai užsitraukia kitų žmonių nemalonę, imama abejoti jo nuopelnais, nuo jo nusisuka buvę draugai. Nuskurdęs ir neturėdamas pinigų, jis imasi dalyvauti pramoginiuose šou, kurie pamažu vėl sugrąžina jam populiarumą ir garbę.
Solomonas Michoelsas

Biografija

1905 m. įstojo ir 1908 m. baigė Rygos realinę gimnaziją, 1911 m. įstojo į Kijevo prekybos institutą, bet buvo pašalintas už dalyvavimą studentų judėjime. 1915–1918 m. mokėsi Petrogrado universitete. 1918–1919 m. vaidino Žydų teatro studijoje Petrograde (vadovas Aleksejus Granovskis), nuo 1920 m. jos pagrindu įsteigto Maskvos žydų kamerinio teatro (nuo 1925 m. Žydų teatras; uždarytas 1949 m.) aktorius, režisierius, nuo 1929 m. ir meno vadovas. Ketvirtame dešimtmetyje prie šio teatro įsteigė vaidybos studiją, joje dėstė, nuo 1941 m. profesorius. 1942–1948 m. dalyvavo Žydų antifašistinio komiteto veikloje, pirmasis jo pirmininkas.
Vaidybai būdinga ekspresyvi plastika, liaudiško charakterio bruožai, derinamas lyrizmas, raiškus komiškumas ir subtili ironija. Režisuodamas siekė filosofijos apibendrinimų, daugiaprasmio metaforiškumo.
Nužudytas Minske J. Stalino nurodymu, buvo paskelbta, kad žuvo autoavarijoje. Po šio įvykio TSRS prasidėjo antisemitinė ideologinė kampanija ir represijos prieš žydų kilmės kultūros ir mokslo veikėjus.
Hangdžou įlanka

Hangdžou įlanka arba Hangdžouvanas (kin. 杭州湾, pinyin: Hángzhōu Wān) – estuarijos formos Rytų Kinijos jūros įlanka, įsiterpianti į Kinijos pakrantę Džedziango provincijoje. Ilgis iš rytų į vakarus 150 km, plotis ties išėjimu 110 km. Gylis siekia 13 m. Ties įlankos žiotimis yra Žoušano salynas. Vakaruose įteka Čiantango upė (Fužundziangas). Būdingos didelės (iki 9 m aukščio) potvynių bangos.
Hangdžou įlanką kerta vienas ilgiausių pasaulyje Hangdžou įlankos tiltas. Svarbiausi uostamiesčiai: Hangdžou, Žoušanas, Šanchajus.
Didžiojo žiedo jungtis (Italija)

Istorija

Žiedo statymo eiga
1948: Pradėti statybos darbai.
1951: Atidaryta Appia-Aurelia jungtis.
1952: Atidaryta Flaminia-Tiburtina jungtis.
1955: Atidaryta Tiburtina-Appia jungtis.
1962: Salaria-Tuscolana jungtyje padvigubintas eilių kiekis.
1970: Atidaryta Aurelia-Flaminia jungtis. Žiedas sujungtas.
1979: Žiedas oficialiai pripažintas greitkeliu.
1983: Pradėti 6 eismo eilių statybos darbai.
1997: Atlikta 50 % darbų.
2000: Atlikta 75 % darbų.
2007: Atlikta 97 % darbų,
2011: Baigti 6 eismo eilių statybos darbai.
Planai pastatyti aplinkinį Romos žiedą pradėti kurti pasibaigus II pasauliniam karui. Statybų tikslas buvo atitolinti pagrindinį transporto eismą nuo Romos centro Kapitolijaus – 11,4 km nuo greitkelio.
Statybos prasidėjo 1948 m., o maždaug po 30 metų – 1979 m. žiedas buvo sujungtas.
1983 m. pradėtos statybos, kurių tikslas praplėsti žiedą iki 6 eismo juostų. Šie darbai baigti 2009 m.

Žiedas šiandien

Šiuo metu didžiojo žiedo jungtis yra vienas svarbiausių kelių Romoje. Kasdien juo pravažiuoja apie 160 000 automobilių, o šio žiedo išlaikymas kasmet kainuoja 11 milijonų eurų. Žiedas turi 42 išvažiavimus link sostinės, iš kurių pirmuoju numeriu pažymėtas Via Aurelia. Kiekvienas išvažiavimas pavadintas gatvės, kurią jis kerta, vardu.

Naujasis žiedas

Siūloma statyti naująjį žiedą. Visų pirma dėl to, kad sumažinti apkrovimą senajam, antra – suteikti patogesnį privažiavimą prie naujai pastatytų rajonų. Manoma, kad naujasis žiedas galėtų būti 120 km ilgio. Jo statybos kainuotų apie 5 milijardus €.
Šiaulių neaustinių medžiagų fabrikas

Šiaulių neaustinių medžiagų fabrikas – savarankiška akcinio kapitalo įmonė įsikūrusi Šiaulių mieste.

Istorija

Gamybinę veiklą pradėjo 1940 m. pirminiu lino perdirbimu, vėliau buvo pradėtos gaminti neaustos, įdėklinės bei kamšytinės medžiagos, regeneruota vilna. Metams bėgant fabrikas sėkmingai tobulino savo gamybinę veiklą ir šiuo metu fabrikas yra viena didžiausių įmonių grupė Lietuvoje. Bendrovę vienija 16 įmonių: UAB „Neaustima“, UAB „Comco“, UAB „Sintuva“, UAB „Interscalit“, UAB „Gemega“, UAB „Trivilita„, UAB „Litsofa“, UAB „Artilux Baltija" ir kitos įmonės, kurios gamina neaustines medžiagas, čiužinius, matrasus, minkštus baldus, buitinius šviestuvus.
Iklingas

Iklingas (s. angl. Icel) – anglų karalius, kuris atvyko 490 metais į Britaniją. Iklingas buvo anglų karaliaus Eomero sūnus, angla iš Jutlandijos. Jis atvyko kartu su savo broliu Vinta į valstybės Kar-Lunui (dabartinis Linkolnšyras) teritoriją. Iklingas ir jo brolis pajudėjo salos gilyn ir išgrobstė Kar-Lunui (dabartinis Linkolnšyras) turtus. Galimai, Iklingas ir jo brolis buvo anglosaksų sutriuškinimo mūšyje prie Badono dalyviai.
Diana Hadžijeva

Biografija

Gimė 1989 metais Baku. 2010 m. įgijo chorvedės išsilavinimą Baku muzikos akademijoje, o po kelerių metų su pagyrimu baigė Šiuolaikinės muzikos institutą Londone.
2011 metais varžėsi Azerbaidžano atrankoje į „Euroviziją“, tačiau į finalinį etapą patekti jai nepavyko. 2016 m. Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame Stokholme, pasirodė kaip Samros pritariančioji vokalistė.
2016 m. gruodžio mėn. transliuotojo „Ictimai“ sprendimu išrinkta atstovauti Azerbaidžanui 2017 m. „Eurovizijoje“ Kijeve su daina „Skeletons“.

Asmeninis gyvenimas

2009 metais Hadžijeva ištekėjo už buvusio roko grupės „Radio & Video“ gitaristo Ali Nasirovo. 2014 m. susilaukė dukters.