ISO 9000

1994 versija

ISO 9000:1994 Pabrėžė kokybės užtikrinimą per prevencinius veiksmus, vietoj to, kad tikrintų galutinį produktą bei ir toliau reikalavo atitikimo dokumentinėms procedūroms įrodymų. Pirmojo leidimo trūkumas buvo tas, kad kompanijos vykdė reikalavimus, sukurdamos krūvas procedūrinių žinynų, taip tapdamos ISO biurokratijos įkaitėmis. Kai kuriose kompanijose, adaptavimosi ir tobulinimo procesą galėjo stabdyti kokybės sistema.

2000 versija

ISO 9001:2000 sujungia tris standartus 9001, 9002, ir 9003 į vieną, vadinamą 9001. Dizaino ir tobulinimo procedūros reikalingos tik tuomet, jei kompaniją iš tikrųjų įsitraukia į naujo produkto kūrimą. 2000 versija siekė radikaliai pakeisti mąstymą, sukurdama priekinę ir centrinę proceso vadybos koncepciją („Proceso vadyba “apėmė kompanijos užduočių ir veiklos stebėjimą ir optimizavimą, o ne galutinio produkto tikrinimą). Versija 2000 taip pat reikalavo vyresniųjų vykdančiųjų vadovų įsikišimo, tam, kad galima būtų integruoti kokybę į verslo sistemą bei išvengti kokybės funkcijų perleidimo jaunesniems administratoriams. Kitas tikslas yra pagerinti efektyvumą per proceso atlikimo metrikus – skaitmeninį užduočių ir veiklos efektyvumo matavimą. Tikimasi tikslesnio tobulinimo proceso ir kliento pasitenkinimo įvertinimo.
ISO 9000 standartus pastoviai peržiūri techniniai komitetai ir konsultacinės grupės, bendradarbiaudamos su šiuos standartus diegiančiais profesionalais.

2008 versija

ISO 9001:2008 pristato tik jau egzistuojančių ISO 9001:2000 reikalavimų paaiškinimus ir kai kuriuos pokyčius, skirtus patobulinti suderinamumą su ISO14001:2004. Nėra jokių naujų reikalavimų. Tiesiog reikia patikrinti ar patobulinta kokybės valdymo sistema atitinka paaiškinimus pataisytoje versijoje.

Atestacija

ISO pats organizacijų neatestuoja. Daugelyje šalių susikūrė akreditavimo institucijos, skiriančios atestavimo organizacijas, audituojančias organizacijas, kurios pateikia prašymus būti atestuotos pagal ISO 9001. Nors dažniausiai minima atestacija yra ISO 9000:2000, tikrasis standartas, pagal kurį organizacijos kokybės valdymo sistema gali būti atestuojama, yra ISO 9001:2000. Tiek akreditavimo institucijos, tiek ir atestuojančios organizacijos už savo paslaugas ima mokesčius. Įvairios akreditavimo institucijos turi abipuses sutartis, užtikrinančias, kad Akredituotos atestavimo institucijos (CB) yra pripažįstamos visame pasaulyje.
Besikreipianti organizacija yra vertinama pagal vietą, funkciją, produktus, paslaugas ir procesus; problemų sąrašas („reikalavimai veikti“ arba „neatitikimai“) pateikiamas vadovybei. Jei šiame sąraše nėra esminių problemų, atestavimo institucija išduos ISO 9001 sertifikatą kiekvienai aplankytai geografinei vietovei, iškart, kai tik gaus patenkinamą pagerinimo planą, kuriame nurodoma, kaip bus sprendžiamos išvardintos problemos.
ISO sertifikatas nėra išduodamas visam laikui, jis turi būti atnaujinamas atestavimo institucijos rekomenduojamais intervalais, paprastai kas trejus metus. Lyginant su Galimybių brandos modeliu ISO 9001 neturi kompetencijų gradavimo.

Problemos

Paprastai ISO 9001 kritikuojamas dėl to, kad registracija reikalauja nemažų piniginių išlaidų, laiko ir „popierinio darbo“. [„Tiek daug standartų, bet toks mažas rezultatas". Stephanie Clifford. Inc Magazine, gegužės mėn., 2005.] Anot Barnes, „Oponentai teigia, kad visa tai tik dėl dokumentacijos. Šalininkai tiki, kad, jei kompanija išdėstė dokumentuose savo kokybės sistemą, tai didžioji dalis „popierinio darbo“ jau yra atlikta“ ["geras verslo jausmas-kelias į konfrontaciją ISO 9000" Frank Barnes verslo apžvalga, Pavasaris 2000.]
Anot Seddon, ISO 9001 skatina detalizacijas, kontrolę bei procedūras, o ne supratimą ir tobulėjimą. [John Seddon, The Observer, Sunday November 19, 2000] ["A Brief History of ISO 9000: Kur mes suklydome?". John Seddon. Chapter one of "Byla prieš ISO 9000", 2nd ed., Oak Tree Press. Lapkritis 2000. ISBN 1-86076-173-9]. Wade teigia, kad ISO 9000 kaip direktyva yra efektyvi, bet teigimas, kad tai yra standartas „klaidina kompanijas, versdamas manyti, kad šis sertifikatas reiškia geresnę kokybę, …atima iš organizacijos poreikį susikarti savo pačios kokybės standartus“. ." [Jim Wade, ISO Valdymo sistemos – Gegužė-Birželis 2002]. Perfrazavus, Wade teigia, kad aklas pasitikėjimas ISO 9001 specifikacijomis negarantuoja sėkmingos kokybės sistemos.
Šis standartas sėkmės neatneš tada, kai kompanija labiau suinteresuota atestacija, o ne kokybe .["Kokybė, kurią galite pajausti", John Seddon, The Observer, Sunday Lapkritis 19, 2000] Atestacijos dažniausiai grindžiamos kontraktiniais klientų reikalavimais, o ne noru iš tikrųjų pagerinti kokybę ["geras verslo jausmas-kelias į konfrontaciją ISO 9000" Frank Barnes verslo apžvalga, Pavasaris 2000.] [Mark Henricks. Entrepreneur Magazine Dec 2001.]. „Jei jūs norite ant sienos pasikabinti sertifikatą, jūs turite tokią galimybę, jūs sukursite popierinę sistemą, kuris nedaug turi bendro su tuo, kaip iš tikrųjų turėtų būti valdomas verslas,“, sakė Roger Frost.[Mark Henricks. Entrepreneur Magazine Dec 2001.] Nepriklausomas auditorius atestavimą visada mato kaip problemą, ir anot Barnes „tai tapo postūmiu plėsti konsultavimo paslaugas“. ["geras verslo jausmas-kelias į konfrontaciją ISO 9000" Frank Barnes verslo apžvalga, Pavasaris 2000.] Iš tikrųjų, pats ISO informuoja, kad ISO 9001 gali būti diegiamas be atestavimo, paprasčiausiai atsižvelgiant į kokybę, kuri gali būti pasiekta. [The ISO apžvalga – 2005].
Dar viena problema yra konkurencija tarp daugybės atestuojančių institucijų. Tai veda prie švelnesnio požiūrio į defektus, pastebėtus įmonėse, tiriant kokybės sistemas.