google/wiki40b huggingface dataset:
Antanas Jaroševičius

Antanas Jaroševičius (slapyvardžiai A. Rūta, A. Garbstas, 1870 m. liepos 22 d. Skrebotiškis, Panevėžio apskr. – 1956 m. birželio 17 d. Karklynė, Molėtų raj.) – Lietuvos dailininkas, kultūros ir visuomenės veikėjas, pedagogas.

Biografija

1899 m. baigė A. Štiglico techninio piešinio mokyklą Sankt Peterburge. Sankt Peterburgo teatruose dirbo dailininku dekoratoriumi. 1900–1921 m. mokytojavo Orlove (Viatkos gubernija, Kazanės sritis). 1901 m. dalyvavo tarptautinėje parodoje Paryžiuje, kur jo sukurti baldai įvertinti didžiuoju sidabro medaliu. Tai pirmasis lietuvis su taikomosios dailės darbais pasirodęs Vakarų Europoje ir ten susilaukęs gero įvertinimo.
1901–1920 m. gyvendamas Rusijoje dalyvavo pirmosiose lietuvių dailės parodose, rašė straipsnius lietuvių laikraščiams „Varpas“, „Lietuvos ūkininkas“. Platino lietuvišką spaudą, skleidė tautines idėjas. 1904–1911 m. labai kruopščiai piešė lietuviškus kryžius. 1910 m. IV-ojoje lietuvių dailės parodoje Vilniuje Tyrosios dailės skyriuje eksponavo 30 kryžių piešinių iš Kauno „rėdybos“. Tuos pačius kryžius ir du kryžių projektus rodė Rygoje. Ten pat liaudies skyriuje buvo eksponuotas ir kryžius iš Seinų pavieto. 1911 m. Penktojoje lietuvių dailės parodoje Vilniuje buvo eksponuoti 48 Jaroševičiaus piešti kryžiai. 1912 m. Kazanėje išleistas jo pieštų kryžių albumas „Lietuvos kryžiai“. Tai pirmasis didelis leidinys apie liaudies meno paminklus.
1921 m. Jaroševičių šeima atvyko į Lietuvą, apsigyveno Karklynėje prie Giedraičių. 1921–1935 m. dailininkas dirbo Giedraičių vidurinėje mokykloje. Dėstė piešimą, organizavo piešinių parodas, margučių konkursus, skatino mokinius komponuoti liaudiškus ornamentus. Įkūrė dailiųjų medžio darbų klasę – vienintelę Lietuvoje. 1930 m. pramonės parodoje Kaune klasė apdovanota bronzos medaliu.
Vienas pirmųjų pradėjo rinkti tautodailės kūrinius. Remdamasis tautodailės tradicija ir pavyzdžiais sukūrė kryžių projektų, taikomosios dailės dirbinių, baldų. Nupiešė architektūrinių piešinių, atvirukų, sukūrė knygų grafikos, nuliejo akvarelių gamtos motyvais. Jo akvarelės – realistiniai peizažai, vaizduojantys lietuviškos gamtos grožį ir jos nuotaikas. Parengė savo pieštų kryžių albumą. Parašė knygą „Dailiojo medžio darbeliai“, parengė spaudai albumą „Lietuvos ornamentai“. Daug rašė į tuometinę spaudą liaudies meno klausimais, apie ūkininkavimo, ypač bitininkystės, problemas. Giedraičiuose pagal jo projektą 1928 m. pastatytas paminklas „Karžygiams, žuvusiems už Lietuvos laisvę ties Giedraičiais 1920 metais“. TSRS okupacijos metais nenugriautas, apie 1970 m. restauruotas. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus. Jo vardu pavadinta Giedraičių Antano Jaroševičiaus vidurinė mokykla.
Algina

Algina – lietuviškas moteriškas vardas. Vyriškas vardo variantas: Alginas, kiti vardo variantai: Alginė, Algė. Vardas sudarytas iš alei vienas ir ginti, ir reiškia „visus ginantis“. Vardadienis: gruodžio 16 d.
Bykovo kyšulys

Bykovo kyšulys (rus. Быковский наслег) – kyšulys Jakutijos šiaurėje, Lenos deltoje, apie 45 km į šiaurę nuo Tiksio, Buluno ulusas, Rusija.

Lietuviai

1942 m. rudenį į Bykovo kyšulį iš Altajaus krašto atgabenta apie 750 tremtinių lietuvių ir žydų, daugiausia inteligentų šeimos. Tarp tremtinių – P. Aravičiaus, V. Čarneckio, A. Endziulaičio, J. Papečkio, H. Perelšteino šeimos. Apie 200 žm. palikti Muostache, kiti išlaipinti toliau į šiaurę, ant Lenos kranto, būsimosios Bykovo gyvenvietės vietoje. Tremtiniai iš pradžių gyveno barakuose, baržoje, žiemai pasistatė jurtas, pastatė žvejybos įmonę. Nuo šalčio, bado, ligų daugelis jų, ypač pirmąją žiemą, mirė. 1943 m. Bykovo gyvenvietėje buvo sukurtas žvejų ūkis, statomi barakai, namai, pastatyta ligoninė, klubas, septynmetė mokykla. Tremtiniai daugiausia žvejojo ir dorojo žuvį. 1957 m. pradėjo grįžti į Lietuvą. 1987–1989 m. į Bykovą iš Vilniaus ir Kauno buvo nuvykusios 4 ekspedicijos. Jų dalyviai sutvarkė kapines, pirmosios jurtos vietoje pastatė koplytstulpį (aut. V. Gibavičius), gyvenvietėje – metalinį kryžių, antrosiose kapinėse – medinį paminklą Bykove mirusiems Lietuvos žydams; dalį tremtinių palaikų parvežė į Lietuvą.
Bridget Fonda

Šeima

Bridžita gimė Los Andžele, Kalifornija. Jos tėvas – žinomas aktorius Henry Fonda, motina – taip pat aktorė Susan Jame Brewer. Bridžita buvo pavadinta pirmos Henry Fondos žmonos Margaret Sullivan dukters Bridget Hayward, kuri nusižudė būdama 21 metų amžiaus, garbei.
Tėvams išsiskyrus, Henry netrukus vedė Portia Rebecca Crockett, buvusią rašytojo Thomaso McGuane žmoną. Šeimoje, be Bridžitos ir jos brolio Justino, dar buvo jų netikras brolis Thomas McGuane.

Karjera

Bridžita lankė Westlake merginų mokyklą, kurioje pirmą kartą mėgino vaidinti mėgėjiškuose spektakliuose. Vėliau ji išvyko į Niujorką, kur studijavo „Tisch School of the Arts“ ir Lee Strasbergo teatro institute, kurį baigė 1986 m.
Kine Bridžita debiutavo būdama vaikas, 1969 m. filme „Nerūpestingas keliautojas“, kuriame vaidino jos tėvas. Vaidmuo buvo epizodinis ir Bridžita nebuvo paminėta titruose.
Antras vaidmuo, taip pat be teksto, buvo 1982 m. komedijoje „Partneriai“. Didesnį vaidmenį ji gavo 1988 m. juostoje „Skandalas“ bei dar keliuose tais metais pasirodžiusiuose filmuose. Karjeros proveržio vaidmeniu tapo jos pasirodymas 1990 m. filme „Krikštatėvis III“. 1992 m. Bridžita sulaukė dėmesio vaidmenimis filmuose „Vieniša baltoji moteris“ ir „Vienišiai“. Pastarojo režisierius Cameronas Crowe filmo scenarijų kūrė būtent jai. 1997 m. režisierius Kventinas Tarantino pakvietė ją į savo filmą „Džekė Braun“.
Be kino, Bridžita taip pat vaidino ir teatre. Norėdama susikoncentruoti kaip kino aktorė, ji atmetė pagrindinio vaidmens atlikėjos pasiūlymą serialui „Elė Makbyl“. Ji net neskaitė scenarijaus, bijodama, kad šis gali jai pernelyg patikti.
Vėliau Bridžita kine atlikdavo ne pagrindinius vaidmeni, o nuo 2002 m. visiškai atsisakė aktorystės.

Asmeninis gyvenimas

1986 m. ji susipažino su aktoriumi ir režisieriumi Ericu Stoltzu. Jiedu tapo pora 1990 m. ir kartu išbuvo 8 metus.
2003 m. vasarį Bridžita pateko į automobilio avariją Los Andžele ir atsidūrė ligoninėje. Netrukus po to ji ėmė susitikinėti su kompozitoriumi Danny Elfman, su kuriuo lapkričio mėnesį susituokė. 2005 m. jiedu susilaukė sūnaus Oliverio.
Bridžita yra aktorės Dženos Elfman teta ir didelė režisieriaus Dario Argento gerbėja.
Moldavijos tarptautiniai santykiai

Moldavijos tarptautiniai santykiai pradėjo plėstis po šalies nepriklausomybės paskelbimo nuo Tarybų Sąjungos. Oficialiai šalis stengiasi būti neutrali ir siekia tapti ES nare.
1995 m. Moldavija tapo pirmąja NVS valstybe, kurią pripažino Europos Taryba. Nuo 1992 m. šalis dalyvauja įvairiose NATO taikos palaikymo misijose, priklauso Jungtinėms Tautoms ir kitoms svarbioms pasaulio organizacijoms.
2005 m. Moldavija ir ES pradėjo veiksmų planą siekiant glaudesnio bendradarbiavimo.
Ypač sudėtingi santykiai Moldaviją sieja su vakarine jos kaimyne Rumunija. Tarp 1918-1940 m. didelė Moldavijos dalis priklausė Rumunijai, o kalbininkai sutaria, kad šių abiejų šalių kalbos yra identiškos. Rumunija nuolat kelia klausimus dėl Moldavijos Padniestrės dalies, kurios didelė gyventojų dauguma norėtų prisijungti prie kaimynės. Nuo 1994 m. abejose šalyse veikė bevizis režimas, tačiau jis pasibaigė 2007 m. sausio 1 d., kai Rumunija tapo ES nare. Šis faktas pastūmėjo kai kuriuose Moldavijos žmones pasirinkti Rumunijos pilietybę.
Didelių sukilimų kyla Moldavijos dalyje Padniestrėje. Joje gyvena daugiau nei 60 proc. ne Moldavijos piliečių. Ši dalis atsiskyrė Moldavijai paskelbus nepriklausomybę nuo Tarybų Sąjungos. Šis regionas turi savo de facto vyriausybę.
Jaunutis Makariūnas

Jaunutis Makariūnas (g. 1934 m. rugpjūčio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas.

Biografija

Brolis Kęstutis Makariūnas. 1958 m. baigė Lietuvos dalės institutą. 1958–1961 m. dirbo Vilniaus vyr. architekto projektavimo grupėje, 1961–1963 m. Miestų statybos, 1963–1993 m. Komunalinio ūkio projektavimo institute Vilniuje. Nuo 1993 m. bendrovės „Vilprojektas“ direktorius.
Nuga

Nuga (pranc. nougat) – konditerijos gaminys, tradiciškai gaminamas iš cukraus arba medaus, kiaušinių baltymų ir kepintų riešutų (migdolų, graikiškų ar lazdyno, bet ne arachiso). Nugos konsistencija, priklausomai nuo sudėties, gali būti nuo minkštos iki kietos. Skirtingam skoniui ir aromatui suteikti naudojamos citrinų žievelės, cinamonas, vanilė, džiovinti vaisiai, cukatai, šokoladas.

Rūšys

Išskiriamos dvi pagrindinės nugos rūšys – baltoji ir rudoji. Baltoji nuga gaminama iš kiaušinių baltymų ir yra minkšta. Rudoji nuga gaminama karamelizuoto cukraus pagrindu ir yra kietesnė, kartas net traški.
Tardytojas

Tardytojas - pareigūnas, atliekantis parengtinį tardymą; teisinė pareigybė.

Lietuva

Lietuvoje tardytojo pareigybė panaikinta, kai įsigaliojo naujasis LR baudžiamojo proceso kodeksas. Ikiteisminį tyrimą dabar atlieka ikiteisminio tyrimo pareigūnas. Parengtinį tardymą reglamentavo Lietuvos TSR baudžiamojo proceso kodeksas.

Rusija

Rusijoje tardytojas (rus. Следователь) atlieka parengtinį tardymą (rus. предварительное следствие). Tą reglamentuoja Rusijos Federacijos baudžiamojo proceso kodeksas (38 str.).
Dauno sindromas

Dauno sindromas (Dauno liga) kitaip dar žinoma kaip Trisomija 21 – genetinis sutrikimas, kurio priežastis yra 21 chromosomos trisomija, tai reiškia, kad 21 chromosoma yra patrigubėjusi. Paprastai chromosomos turi dvi chromatides, tai yra dvi dalis, iš kurių susidaro X formos chromosoma, trisomijos atveju X formos nebelieka ir atsiranda pavienės trys chromosomos – chromatidės. Taip suardoma natūrali genetinės informacijos tvarka. Trisomija yra bene dažniausias apsigimimas tarp žmonių.
Ši liga pasireiškia vėluojančių pažinimo gebėjimų vystymusi – protiniu atsilikimu (Mental retardation or MR) bei sutrikusiu arba vėluojančiu fiziniu augimu. Labai aiškiai ši liga yra skiriama pagal pakitusius veido bruožus.
Suaugusių žmonių su Dauno sindromu vidutinis IQ koeficientas lygus apie 50, kai vidutinio suaugusio be sutrikimų jis lygus apie 100. Protinis atsilikimas istoriškai apibrėžiamas kai IQ koeficientas siekia 70 ir žemiau. Didelė dalis žmonių sergantys Dauno sindromu turi sunkaus laipsnio protinę negalią.

Istorija

Ši liga Dauno sindromu pavadinta britų gydytojo John Langdon Down, kuris ligą aprašė 1866 m., garbei. Tačiau šio sindromo klinikinė išraiška buvo aprašyta kiek anksčiau Jean Etienne Dominique Esquirol 1838 m. ir Edouard Seguin 1844 m. Dauno sindromas kaip 21 chromosomos trisomija buvo įvardintas Dr. Jérôme Lejeune 1959 m.
Spalio 20 d. minima Nacionalinė Dauno sindromo diena. Lietuvoje Higienos instituto Sveikatos informacijos centras, remdamasis naujausiais „Sveidros“ duomenimis, pažymi, kad chromosomų anomalijomis (Dauno sindromas į šią klasifikaciją įtrauktas) sergančiųjų 2010 m. užregistruota 737 (0–17 m. – 456 asmenys; 18 m. ir daugiau – 281). Iš jų 79 (0–17 m. amžiaus – 78) gydyti stacionare ir 9 jų mirę.

Faktai

Tai kad vaikas serga Dauno sindromu galima sužinoti dar prieš jam gimstant apžiūrint nėščiąją, taip pat ir po gimimo. Vienu ar kitu atveju reikalingi citogeniniai tyrimai. Nėštumai, kuriems diagnozuotas Dauno sindromas neretai yra nutraukiami. Nustatyta, jog rizika pagimdyti Dauno liga sergantį vaiką didėja moterims nuo 35–40 m.

Integravimasis

Dauguma vaikų, sergančių Dauno sindromu, ugdomi paprastose mokyklose, o kiti reikalauja specialių ugdymo įstaigų. Dauguma vaikų su Dauno sindromu, baigę mokyklą, norėtų studijuoti, tačiau Lietuvoje nėra pakankamai sąlygų, kad aukštasis išsilavinimas būtų pritaikytas protinę negalią turintiems žmonėms.
Pasaulyje žmonės sergantys Dauno sindromu gali įsidarbinti, turėti gerai apmokamą darbą, tačiau yra ir didelė dalis tokių, kurie reikalauja kur kas labiau pritaikytų sąlygų, kad jie galėtų dirbti.

Abortas

Išsityrus, jog vaikas gims su Dauno sindromu, dažniausiai tokie nėštumai nutraukiami. Apie 98 % JK nėštumų, kuriems buvo diagnozuotas Dauno sindromas buvo nutraukti.

Gydymas

Tokiems žmonėms galima padėti tik bandant sumažinti simptomų keliamus nepatogumus. Tam pasitelkiami plastikos specialistai, taip pat bandoma kiek įmanoma daugiau lavinti protinius sugebėjimus.
Rembranto apdovanojimas

Rembranto apdovanojimas – Nyderlandų kino apdovanojimas, įsteigtas 1993 m. Pradžioje buvo skelbiami vos 6 kategorijų nugalėtojai, vėliau sąrašas išplėstas iki 15.
1999–2006 m. apdovanojimas nebuvo teikiamas, 2007 m. ceremonija atnaujinta, tačiau 2015 m. vėl nutraukta.
Šiuo laikotarpiu geriausia Nyderlandų aktore net 6 kartus buvo paskelbta Carice van Houten.
Dimitras Samuelis Palubinskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Palubinskių giminės. Tėvas Mykolas Palubinskis, motina Elžbieta Korsakaitė.

Šeima

Pirmoji žmona Konstancija Stadnicka, Pšemyslio kašteliono Viktorino Stadnickio duktė. Vaikai: Mykolas Palubinskis, Dimitras Palubinskis, Remigijus Palubinskis, Hilaris Palubinskis, Antanas Palubinskis, Leonas Kazimieras Palubinskis, Piotras Palubinskis, Sofija Palubinskaitė, Ona Palubinskaitė, Kotryna Palubinskaitė, Klara Palubinskaitė, Joana Palubinskaitė, Konstancija Palubinskaitė, Eufrozina Palubinskaitė, Elžbieta Palubinskaitė, Floriana Palubinskaitė
Antroji žmona Petronėlė Tiškevičiūtė, Piotro Tiškevičiaus ir Anos Kiendzeržavskos duktė. Su ja vaikų neturėjo.

Valstybės tarnyba

1671-1679 m. Naugarduko vaivada.
Žydrūnas Karčemarskas

Biografija

Brolis Rolandas Karčemarskas. Karjerą pradėjo gimtojo miesto klube „Dainava“. Vėliau persikėlė į Vilnių, kur buvo atsarginiu „Žalgirio“ vartininku. 2002 m. persikėlė į Maskvos „Dinamo“, bet ten žaidė labai epizodiškai, dažniausiai atstovavo dublerių komandą. 2010 m. tuometinio Lietuvos rinktinės trenerio José Couceiro pakviestas į Gaziantepspor komandą. Joje Karčemarskas pradžioje buvo atsarginiu vartininku, bet nuo 2010–2011 m. sezono pradžios tapo pagrindiniu vartininku.
Karčemarskas pasižymi puikiu žaidimu nacionalinėje rinktinėje. Ženkliai prisidėjo prie istorinės Lietuvos rinktinės pergalės prieš Čekiją 2010 m., ne tik atrėmęs Milano Barošo 11 m baudinį, bet ir keletą labai pavojingų čekų smūgių į vartus. Rungtyniaudamas už rinktinę Karčemarskas dar yra atrėmęs du 11 m baudinius varžybose prieš Serbiją, bei vieną baudinį varžybose prieš Škotiją. Išsaugojo „sausus“ vartus varžybose su Ispanija, Ukraina, Rumunija ir kt.
2019 m. rugpjūčio pabaigoje paskelbė nutraukiantis profesionalo karjerą.
Argentinos politinė sistema

Vykdomoji valdžia

Vykdomąją valdžią atstovauja prezidentas ir jo kabinetas. Prezidentas ir viceprezidentas renkami tiesiogiai kas 4 metus ir gali eiti pareigas 2 kadencijas. Ministrų kabinetą formuoja prezidentas.

Įstatymų leidžiamoji valdžia

Įstatymų leidžiamąją valdžią sudaro vyriausybė ir parlamentas: dviejų rūmų Nacionalinis Kongresas (Congreso de la Nación), sudarytas iš 72 Senato (Senado) narių, ir Deputatų Rūmų (Cámara de Diputados), sudarytų iš 257 deputatų. Senatorių kadencija – 6 metai. Deputatų Rūmų nariai renkami tiesiogiai 4 metų kadencijai proporcine sistema, pusė jų – Žemutinių Rūmų nariai – renkami kas 2 metus. Trečdalis partijų siūlomų kandidatų turi būti moterys.

Teisinė valdžia

Teisinė valdžia nepriklausoma nuo įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios. Argentinos Aukščiausiąjį Tesimą sudaro 9 nariai, siūlomi Senato ir tvirtinami prezidento. Kiti teisėjai tvirtinami Valstybės Magistrų Tarybos.
Herbas arba skaičius

Turinys

Buvę lošėjas Čarlis tapo sunkvežimio vairuotoju ir visai nenori prisiminti savo ankstesnio amato. Gabendamas krovinį į Majamį, jis susipažįsta su vienuole seserimi Siuzana, kurios vadovaują prieglaudą ketina uždaryti, jei nebus surinkta reikiama pinigų suma.
Netrukus jo kelyje vis ima painiotis įkyrus jaunuolis Džonis, norintis įvelti jį į savo aferas. Netrukus paaiškėja, kad Čarlis ir Džonis – netikri broliai, o jų tėvui reikalinga operacija regėjimui atgauti.
Apgyvendinęs tėvą sesers Siuzanos prieglaudoje, Čarlis nusprendžia padėti Džoniui laimėti reikiamą sumą, tačiau netrukus jį pradeda kankinti įtarimai, kad jo tėvas visai ne aklas, o Džonis turi ir kitų klanų: sužlugdyti lažybų verslui vadovaujantį Graiką, su kuriuo Čarlis ir anksčiau yra turėjęs reikalų...
Skuodo rajono Daukšių pagrindinė mokykla

Istorija

Daukšių biblioteka įsteigta 1953 m., buvo įsikūrusi kolūkio kontoros patalpose. 1993 m. sujungta su Daukšių pagrindinės mokyklos biblioteka ir dabar įsikūrusi mokyklos patalpose.
Abramas Kikoinas

Biografija

Gimė 1914 m. vasario 23 d. Žagarėje, Isako Kikoino ir Bunės Majofis šeimoje, brolis taip pat mokslininkas Isakas Kikoinas. 1930 m. rugsėjį baigė Pskovo mokyklą ir įstojo mokytis į Leningrado fizikos-matematikos institutą. 1931 m. perėjo mokytis į Leningrado politechnikos universitetą. 1936 m. baigęs mokslus išsiųstas į Charkovą, kur dirbo fizikos instituto laboratorijoje. 1941 m. prieš naciams užimant Charkovą išsiųstas į Almatą, kur prisidėjo prie karinių gamyklų statybų bei dirbo karininkų instruktoriumi. 1943–1945 m. dirbo viename iš TSRS atominio ginklo kūrimo programos filialų Sverdlovske, tuo pačiu metu dėstė Uralo industrijos institute. 1946–1952 m. buvo fizikos katedros vadovu, universitete dėstė iki 1986 metų. 1946–1970 m. dirbo metalų fizikos institute, kur nuo 1957 m. gegužės iki 1970 m. buvo radiacijos laboratorijos vadovu. Parašė ir išleido molekulinės fizikos vadovėlius skirtus universiteto studentams bei parengė fizikos vadovėlius 8, 9, 10 klasių moksleiviams, kurie buvo leidžiami nuo 1965 m. iki 2007 metų. Parašė apie 70 mokslinių straipsnių į Uralo universiteto žurnalą Kvant. Išėjęs į pensiją 1989 m. įsitraukė į Jekaterinburgo žydų bendruomenės Atikva veiklą. Už nuopelnus mokslui apdovanotas įvairiais valstybiniais apdovanojimais. Mirė 1999 m. rugsėjo 22 d. Jekaterinburge. Sūnus Konstantinas taip pat fizikas.
Steponas Vytautas Jurna

Steponas Vytautas Jurna (g. 1934 m. rugsėjo 26 d.) – Lietuvos finansininkas.

Biografija

1962 m. baigė Vilniaus universitetą.
1956 m. Biržų rajono finansų skyriaus inspektorius. 1957–1990 m. dirbo Lietuvos SSR finansų ministerijos revizoriumi, skyriaus vedėju, Valstybės pajamų valdybos viršininku, finansų ministro pavaduotoju. 1990–1991 m. Lietuvos Respublikos finansų ministro pavaduotojas – Valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas, 1991–1992 m. Lietuvos Respublikos finansų ministro pavaduotojas. 1992 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės vadovybės patarėjas mokesčių ir apskaitos klausimais.
1992–1999 m. banko „Hermis“ vyriausiasis finansininkas. 1999–2005 m. Turto banko valdybos pirmininkas. 2007–2014 m. Mokestinių ginčų komisijos pirmininkas.
Iki 1989 m. SSKP narys.
2016 m. jaunimo žiemos olimpinės žaidynės

Miesto atranka

Olimpinių žaidynių šeimininkės atranka įvyko 2011 m. gruodžio 7 d. Lilehameris buvo vienintelis miestas, pareiškęs norą rengti šias žaidynes, tad jis neturėjo jokių konkurentų.
Dinornitai

Moa (Dinornis maximus)

Moa (Dinornis maximus) buvo stambiausias šeimos paukštis. Jo aukštis siekė 3 m, masė iki 400 kg. Kaukolė plati, snapas trumpas. Krūtinkaulis buvo be keteros, mentė susiliejusi su korakoidu, tačiau šis susiliejęs kaulas buvo labai mažas, be peties sąnario duobutės, todėl sparnai buvo visai išnykę. Kojos trumpos su gerai išsivysčiusiais II–IV pirštais, buvo ir I (užpakalinio) piršto liekanos. Plunksnos su dvigubu stiebu kaip ir kazuarų. Stambiausi rasti kiaušiniai svėrė 2,5-3 kg. Moa giminingi kiviams. Buvo išnaikinti vietinių gyventojų maorių, atsikrausčiusių į Naująją Zelandiją IX–X a. Paskutiniai individai dar buvo aptinkami XVIII a. pab. – XIX a. pr.
PFK Slaviâ Sofiâ

Istorija

1949–1954 m. nuo komandos atskirtas Stroitel Sofia klubas.
Barclay klanas

Istorija

Klanas kildinamas iš Rodžerio de Berchelai atvykusio iš prancūzijos valdant Viljamui I Užkariautojui Anglijoje ir vėliau atsikėlusiam gyventi į Škotiją. XII a.-XIII a. klano (Barclay Towie) šaka pradėjo valdyti žemes Kinkardinšire ir rytų Škotijoje, kurias XVI a. Deividas Barclay pardavė. Kitoje Barclay klano šakoje (Barclay iš Erio) užaugo daug karininkų, tarnavusių ir kitų šalių karaliams. Vienas iš šios šakos – Michailas Barklajus de Tolis (1761-1818 m.), dalyvavęs rusų Napoleono kare su Rusija. Rusijos caras suteikė generolo feldmaršalo laipsnį, bei dovanojo princo titulą.
Algimantas Gedminas

Algimantas Justinas Gedminas (1932 m. birželio 7 d. Leipalingis – 2011 m. gegužės 27 d.) – Lietuvos krepšinio treneris.

Biografija

1954 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. 1954–1956 m. Moldavijos Tiraspolio vaikų sporto mokyklos krepšinio ir lengvosios atletikos treneris, 1956–1960 m. Kišiniovo pedagoginio instituto ir Kišiniovo universiteto dėstytojas, Moldavijos moterų krepšinio rinktinės vyr. treneris.
1962–1981 m. Vilniaus „Kibirkšties“ moterų krepšinio komandos vyr. treneris. Komanda 1968–1969, 1971–1972 ir 1979 m. TSRS moterų krepšinio čempionatuose tapo prizininke. 1962–1970 Vilniaus „Žalgirio“ vaikų ir jaunimo sporto mokyklos, 1970–1977 Aukštojo sportinio meistriškumo mokyklos, 1977–1981 TSRS moterų krepšinio rinktinės vienas trenerių.
1982 m. įkūrė Vieciūnų „Drobės“ vyrų krepšinio komandą ir iki 1994 m. buvo jos vyr. treneris, nuo 1994 Druskininkų vaikų ir jaunimo krepšinio klubo „Ateitis“ prezidentas ir vyr. treneris.
Dramblio Kaulo Kranto istorija

Ikikolonijinis laikotarpis

Kada Dramblio Kaulo Krante atsirado pirmieji žmonės nustatyti yra sunku, nes drėgname šalies klimate neišliko pirmųjų žmonių palaikų. Apie gausesnį žmonių apgyvendinimą galime spręsti iš išlikusių ginklų ir įrankių likučių, kurie datuojami kaip priklausantys ankstyvajam paleolitui (15000-10000 m. pr. m. e.) ar vėliausiai - neolitui.

Įtakos iš šiaurės

Labiausiai kultūriškai pažengusi ikikolonijiniais laikais buvo dabartinė šiaurinė Dramblio Kaulo Kranto teritorija, įtakota Sahelio civilizacijos. Dar iki europiečių pasirodymo dabartinio Dramblio Kaulo Kranto teritorijoje gyvenusios senufų, bambarų, kulangų, lobių ir kt. tautelės vertėsi medžiokle, žvejyba, žemdirbyste, amatais.
Šiaurės vakarinė Dramblio Kaulo Kranto teritorija buvo šalia istorinio Manden regiono, mandingų tautos lopšio. XIII a. šiaurėje suklestėjus Malio imperijai, mandingų (maninkių ir djulų) pirkliai kolonizavo vietos tautas, įjungdami jas į prekybą. Nuo XV a. Dramblio Kaulo Kranto teritorijos šiaurinėje, o nuo XVIII a. – ir vidurinėje dalyje susiformavo savarankiškos kunigaikštystės. Tarp jų svarbiausia buvo musulmoniška Kabadugu su sostine Odienėje (pranc. Odienné), ir Senufų karalystė, išlaikiusi vietinę afrikietišką religiją. Viena svarbiausių šiaurinės teritorijos valstybių buvo Vatara imperija, susiformavusi senufų gentinėse teritorijose, tačiau valdoma musulmonų djulų. Nuo XVIII a. pradžios ši imperija iš Kongo miesto užvaldė milžiniškas teritorijas, įskaitant didžiąją dalį dabartinio Burkina Faso.
Tuo pat metu šiaurės rytinė Dramblio Kaulo Kranto teritorija patyrė įtaką iš mosių karalysčių (dab. Burkina Fasas). Lobiai ir kulangai buvo labiausiai paveikti šios kultūrinės įtakos. Jie sukūrė Bunos karalystę.

Kolonizacija

Europos kolonizatoriams regionas nebuvo parankus, kadangi neturėjo daug patogių vietų uostams. Todėl prekyba vystėsi labai vangiai. Tai lėmė, kad Dramblio Kaulo Kranto teritorija labai menkai nukentėjo nuo vergų prekybos. Kurį laiką (XVII a.) paklausi vietos prekė, kuria prekiavo pakrantės džiunglių tautos, buvo dramblio kaulas, dėl ko vėlesnė valstybė ir gavo pavadinimą, tačiau išnaikinus dramblius, XVIII a. ji irgi nunyko.
Prancūzai pirmą kartą pabandė įsitvirtinti pakrantėje XIX a. viduryje, tačiau kolonizacija nesiplėtė: teritorija buvo greičiau kolonizuojama iš šiaurės, t. y. iš Manden regiono, nei iš pakrantės. Todėl būtent ten vyko prancūzų tyrinėjimai. Pačioje XIX a. pabaigoje šias šiaurines teritorijas užvaldė Vasulu imperija. 1898 m. ją nugalėję, prancūzai galutinai įsitvirtino teritorijoje.