google/wiki40b huggingface dataset:
Bertha Schrader

Biografija

Kurį laiką gyveno Rusijos Sankt Peterburge. Vėliau studijavo dailę Berlyne ir Drezdene. 1882–1916 m. priklausė Berlyno moterų menininkių asociacijai „Verein der Berliner Künstlerinnen“, dalyvavo organizacijos rengiamose parodose. Drezdene įstojo į šio miesto „Moterų dailininkių sąjungą“.
Tai viena iš pirmųjų tapytojų, bandžiusių puantilistiniais metodais išreikšti impresionistinę dvasią. Darbai buvo itin palankiai vertinami ir 1893 m. eksponuojami  Pasaulinėje parodoje Čikagoje. Daug paveikslų žuvo per Drezdeno bombardavimą 1945 m.
Obtest

Istorija

Grupė susikūrė 1992 m. pabaigoje ir grojo senojo black metal stiliumi. 1994 m. vasarą įrašė repeticinę demonstracinę 4 dainų kasetę. Tų pačių metų rugsėjo mėn. pirmą kartą pasirodė scenoje sudalyvavę Klaipėdos festivalyje „Sunkiosios muzkos koncertas“.
1995 m. balandį įrašė ir savo jėgom išleido 3 kūrinių demonstracinį įrašą „Oldness Coming“, o rudenį – 5 kūrinių demonstracinę kasetę „Prieš audrą“, kurią išleido Vilniaus leidybinė firma „V.M.V.“. Ta pati firma 1997 m. kasetėje išleido pirmąjį grupės pilną albumą „Tūkstantmetis“. 1999 m. jį CD formatu perleido „Miriquidi Productions“ kartu su „Wolf Music“, o 2007 m. – „Ledo Takas Records“. „Ledo Takas“ su Obtest bendradarbiaut pradėjo dar 2001 m., kuomet išleido antrą pilną albumą „Auka seniems dievams“.
2005 m. grupė išleido trečia albumą „Iš kartos į kartą“, kuriame išryškėjo heavy metal skambesys su black metalo motyvais. 2008 m. kolektyvas pasirašė sutartį su „Osmose Productions“, kuri išleido naujausią darbą „Gyvybės medis“.
2006 m. A.Lt apdovanuojimuose paskelbta geriausia Lietuvos metalo grupė.

Muzika

Grupę įkvėpė black metalo proveržis, daugiausia Skandinavijos šalyse. Jų muzika, prasidėjusi nuo black metal, ilgainiui keitėsi: savo antrąjį albumą „Auka seniems dievams“ grupė priskyrė Heathen War Metal. Paskutiniu metu grupės muzika vis artėja prie klasikinio Heavy Metal.
Nepaisant muzikos pokyčių, grupės tekstai visada dainuojami lietuviškai ir išlieka perpinti baltų pagonybe, karu ir istorija.
Vincentas Bradūnas

Vincentas Bradūnas (1867 m. sausio 15 d. – 1892 m. gruodžio 23 d. Liubave) – Romos katalikų kunigas, draudžiamos lietuviškos spaudos platintojas.

Biografija

Kilęs iš valstiečių. Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, kur baigė keturias klases. 1884 m. pradėjo mokytis Seinų kunigų seminarijoje. 1890 m. spalio 5 d. įšventintas kunigu. 1890–1892 m. tarnavo vikaru Liubavo Švč. Trejybės bažnyčioje.
Platino lietuvišką draudžiamą spaudą. Iš jo sandėlio knygas lotyniškomis rašmenimis ėmė knygnešys Karolis Petruškevičius iš netolimo Žagarių kaimo.
Ledo milžinė

Ledo milžinė – planeta milžinė, daugiausiai sudaryta iš už vandenilį ir helį sunkesnių elementų, tokių kaip deguonis, anglis, azotas ir siera. Saulės sistemoje yra žinomos dvi ledo milžinės Uranas ir Neptūnas.
Astrofizikos ir planetologijos moksluose terminas „ledas“ nurodo lakiuosius cheminius junginius, kurie užšąla maždaug 100 kelvino laipsnių temperatūroje. Tokie junginiai yra vanduo, amoniakas arba metanas, atitinkamai užšąlantys 273, 195 ir 91 kelvino laipsnių temperatūrose. XX a. 10-ajame dešimtmetyje planetos milžinės Uranas ir Neptūnas buvo išskirtos į atskirą klasę, atskirai nuo kitų planetos milžinių Jupiterio ir Saturno. Būtent jos tada atitinkamai ir gavo pavadinimą ledo milžinės. Urano ir Neptūno planetose yra labai mažai ledo būsenos vandens. Vanduo egzistuoja kaip superkritinis skystis.
Ledo milžines sudaro tik 20 % vandenilio ir helio, tuo tarpu kitose planetose milžinėse, Jupiteryje ir Saturne, yra 90 % vandenilio ir helio.
Paviršinis efektas

Paviršinis efektas arba skinefektas – kintamos elektros srovės susitelkimas ties laidininko paviršiumi.

Įvadas

Laidininkui tekant kintamajai srovei, jo viduje kinta magnetinis laukas, kuris kuria (indukuoja) sūkurinį elektrinį lauką. Prie laidininko paviršiaus indukcinis elektrinis laukas nukreiptas srovės tekėjimo kryptimi ir ją sustiprina, o laidininko viduje – atvirkščiai ir srovę silpnina. Kuo aukštesnio dažnio kintama srovė, tuo plonesniu laidininko paviršiaus sluoksniu ji teka.

Pritaikymas

Paviršinis efektas panaudojamas metalinių laidininkų paviršiams grūdinti. Didelio dažnio srovė, tekėdama pilnavidurio laidininko paviršiumi, pastarąjį labai įkaitina. Nelaukiant, kol įkais visa detalė, įkaitinta ji greit atšaldoma.
Real Oviedo CF

Istorija

Klubas įkurtas 1926 m. Klubas 38 sezonus žaidė La Liga pirmenybėse, bet po 2000/2001 m. sezono iškrito į žemesnį divizioną. Būta kritimų net į trečią lygą. Dabar žaidžia LaLiga2 divizione.
Institute Cargo Clauses

London Institute Cargo Clauses (A) yra tarptautiniame versle pripažintos Londono draudikų instituto visų rizikų Krovinių draudimo draudimo apsaugos sąlygos.
Sutrumpintai šios sąlygos yra vadinamos ICC(A). Šių sąlygų populiariausia versija buvo sudaryta 1982 metais.

Kitos Krovinių draudimo sąlygos

ICC(A) sąlygos yra populiariausios Krovinių draudimo sąlygos tarp Londono draudikų instituto naudojamų draudimo apsaugos variantų. ICC(B) ir ICC(C) sąlygos apibrėžia siauresnę draudiko atsakomybę.
Virgilijus Poderys

Biografija

1979 m. baigė Kauno 21-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, 2000 m. – Kauno Vytauto Didžiojo universitetą, verslo administravimo magistras.
1984–1992 m. Chemijos instituto mokslinis darbuotojas. 1992–1993 m. Lietuvos Respublikos finansų ministerijos specialistas. 1992–1993 m. Vertybinių popierių komisijos Registravimo skyriaus specialistas, 1993–1994 m. skyriaus viršininkas. 1994–1997 m. komisijos pirmininko pavaduotojas, 1997–2006 m. – pirmininkas.
2006–2007 m. Ministro Pirmininko patarėjas finansų klausimais. 2007 m. „Finasta“ investicijų portfelių departamento direktorius. 2007–2009 m. Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos pirmininkas. 2009–2010 m. Visagino atominės elektrinės Ekonomikos direktorius. 2010–2013 m. „Litgrid“ valdybos narys ir generalinis direktorius. 2013–2015 m. „EPSO-G” generalinis direktorius, 2015 m. – Ekonomikos direktorius. 2015–2016 m. nepriklausomas finansų ir energetikos ekspertas. 2016 m. Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos vyriausiasis patarėjas.
Nuo 2016 m. Seimo narys.
Vedęs, turi sūnų ir dukrą.
Moka rusų, anglų kalbas.
Ročių dvaras

Istorija

XIX a. dvaras priklausė trims bajorų Kryževičių kartoms. XIX a. pabaigoje Kryževičiai dvarą užstatė Vilniaus žemės banke, paimdami paskolą ūkio sustiprinimui. Dėl finansinių sunkumų 1907 m. dvaras su jam priklausiusiais Lepšiškės vienkiemiu, Zaciškės palivarku ir nemažu miško plotu parduotas Antanui Narbutui. Valdant Eduardui ir Sofijai Narbutams (jie Ročiuose negyveno), 1931 m. dvaras išparceliuotas. Dvarą savininkai buvo išnuomoję valstiečiui Mižutavičiui. Dvarvietėje buvo grupelėmis išsidėsčiusios 2 sodybos: vakarinę dalį nuomojo V. Mižutavičius, rytinę – J. Žemaitis.
Pokaryje palivarko pastatai priklausė kolūkiui, gyvenamajame name veikė mokykla. 1993 m. sodyboje užfiksuoti 9 palivarko pastatai ar jų liekanos, šiuo metu belikę du.
Ilja Prigožinas

Tyrimai

Prigožinas labiausiai žinomas dėl disipatyviųjų struktūrų apibrėžimo sukūrimo ir jų vaidmens termodinaminėse sistemose, kurios yra toli nuo termodinaminės pusiausvyros. Šis atradimas jam pelnė Nobelio prizą chemijos srityje 1977 m. Apibendrinant Ilja Prigožinas atrado, kad energijos importas ir sklaida (disipacija) cheminėse sistemose gali apversti maksimalios entropijos taisyklę, kurią aiškiai apibrėžia antrasis termodinamikos dėsnis.
Malūnėlis (Molėtai)

Istorija

Galbūt tapatintinas su Alantos santuokų metrikų knygoje 1663 m. įrašytu de uilla Mulary (iš Malūnų kaimo), kuris buvęs anuomet Inturkės parapijoje. 1852 m. Joniškio bažnyčios knygoje minimas Zastenok Mlynok (Malūnėlio vienkiemis).
Angolos himnas

Žodžiai

Ó Pátria, nunca mais esqueceremos 

Os heróis do quatro de Fevereiro.

Ó Pátria, nós saudamos os teus filhos

Tombados pela nossa Independência.

Honramos o passado e a nossa História,

Construindo no Trabalho o Homem novo,
CHORU

Angola, avante!

Revolução, pelo Poder Popular!

Pátria Unida, Liberdade,

Um só povo, uma só Nação!
Levantemos nossas vozes libertadas

Para glória dos povos africanos.

Marchemos, combatantes angolanos,

Solidários com os povos oprimidos.

Orgulhosos lutaremos Pela Paz

Com as forças progressistas do mundo.
CHORU
Kings Lino elektrinė

Istorija

1994 m. pradėti elektrinės statybos darbai, kurie buvo užbaigti 1997 m. Nuo 2001 m. elektrinę valdo Centrica Energy koncernas. 2012 m. balandžio 1 d. dėl didelių gamtinių dujų kainų elektrinės veikla pristabdyta.
Berčiūnų Lietuvos Kankinių bažnyčia

Istorija

Berčiūnai tarpukaryje tapo Panevėžio priemiesčio kurortu. Kadangi jame daugelis miestiečių čia praleisdavo sekmadienius ir šventadienius, nuo 1930 m. Panevėžio katedros kunigai pradėjo aukoti šventadieniais šv. Mišias kurorto parke po atviru dangumi arba, esant blogam orui, Panevėžio paštininkų viloje ar seserų vienuolių namų verandoje. Pagaliau buvo įrengta koplyčia Panevėžio vyskupo viloje.
1937 m. susikūrė komitetas Berčiūnų bažnyčios statybai. Tam tikslui iš valdžios gautas žemės sklypas prie geležinkelio stoties. 1938 m. vasarą audra išvartė daug storų medžių. Susidarė galimybė pigiai nupirkti miško medžiagos bažnyčios statybai, o vyskupijos kurija paaukojo daug pušų, kurios buvo išvirtusios jos sklype.
Pirmoji mūrinė bažnyčia Berčiūnuose pagal arch. Jono Muloko paruoštą projektą pradėta statyti 1939–1940 m. Bažnyčios statybą pristabdė sovietinė okupacija ir prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas. Tačiau turėta pakankamai statybinės medžiagos, todėl statybos tęsėsi, baiminantis ją prarasti. 1941 m. rudenį pašventinti bažnyčios pamatai. 1944 m. bažnyčia jau stovėjo. Tai buvo gotikinė, su vienu bokštu kairiajame šone, 17x12 m išmatavimų bažnyčia. Statinys buvo baltas, mūrinis, raudonu čerpių stogu, su Stasio Ušinsko sukurtais vitražais (languose ir centrinis bažnyčioje).
Bažnyčia buvo pašventinta, tačiau jos statyba nebaigta. Be to, buvo apgadinta, kai atsitraukdami vokiečiai 1944 m. susprogdino šalia buvusius karinių sviedinių sandėlius. Pokario metais bažnyčią uždarė. Vitražai ir kitas inventorius išdalinti kitoms bažnyčioms (didysis vitražas išvežtas į Krekenavos bažnyčią). Berčiūnų kurorte buvo įkurta pionierių-komjaunimo stovykla. 1957 m. rudenį bažnyčios pastatas stovyklos viršininko Trofimovo įsakymu susprogdintas.
1989 m., prasidėjus Lietuvoje atgimimui, stovykla gražinta Bažnyčiai, joje įsikūrė ateitininkų stovykla. Ateitininkų iniciatyva 1990 m. pradėta rūpintis naujos bažnyčios Berčiūnuose statyba.

Naujoji bažnyčia

Naujoji Berčiūnų Tautos kankinių bažnyčia tuometinio Naujamiesčio klebono ir Ateitininkų Federacijos vicepirmininko Rimanto Gudelio rūpesčiu buvo pradėta statyti 1994 m. Jai projektą paruošė arch. Algis Šironas. Bažnyčia iškilo kitoje vietoje, prie įvažiavimo į stovyklą, netoli tilto per Sanžilės kanalą. Baigta statyti ir pašventinta 1997 m. birželio 14 d., gedulo ir vilties dieną. Į naująją bažnyčią sugražintas St. Ušinsko vitražas „Jėzaus Širdis“, pokario metais buvęs Krekenavos bažnyčioje.
Nuo naujosios bažnyčios iki senosios bažnyčios pamatų nusidriekė keturiolikos Kryžiaus kelio stočių, pažymėtų koplytstulpiai. Koplytstulpių ansamblį kūrė meistrai Adolfas Teresius, A. Varžinskas, M. Būga. Išliko sena panevėžiečių tradicija per Didįjį penktadienį susitikti ir dalyvauti Kryžiaus kelio eisenoje Berčiūnuose. Ant senosios bažnyčios griuvėsių iškilęs skulp. Antano Kmieliausko sukurtas paminklas „Kristaus prisikėlimas“.
Viduramžių islamo šalių mokslas

Viduramžių islamo šalių mokslu, islamo mokslu arba arabų mokslu vadinamas mokslas praktikuotas islamo pasaulyje islamo aukso amžiuje (apie 750-1258 m.). Šiuo metu į arabų kalba buvo verčiami Indijos, Irano ir ypač graikų mokslo darbai. Šie vertimai islamo civilizacijos viduramžių mokslininkams tapo savų mokslinių pasiekimų katalizatoriumi.
Islamo civilizacijos mokslininkai buvo skirtingos etninės kilmės. Daugelis buvo persai, nemažai arabų, asirų ir egiptiečių. Daugelis jų buvo musulmonai,  tačiau tarp islamo pasaulio mokslininkų buvo ir krikščionių žydų ir nereligingų.
Augustalis

Augustalis (lot. augustalis ar augustale) – aukso moneta, kaldinta Sicilijos karalystėje po 1231 m. Tai buvo pirmoji auksinė Sicilijos karaliaus ir Šventosios Romos imperijos imepratoriaus Frydricho II auksinė moneta, kaldinta iki jo mirties 1250 m.
Moneta turėjo lotyniškus užrašus ir plačiai cirkuliavo visoje Italijoje. Ji buvo sukurta remiantis Romos aurėju. Augustalius kaldino Brindizio ir Mesinos kalyklose kartu su bilonėmis denjėmis. Monetų stilius laikomas prabangiu ir beveik renesansiniu, monetos būdavo nukaltos labai kokybiškai. Monetos masė buvo 5,24 g (1/4 Sicilijos uncijos).
Averse klasikinis (ne viduramžiškas) imperatoriaus su laurų vainiku biustas, aplink užrašas CESAR AVG IMP ROM ('cezaris Augustas, Romėnų imperatorius'). Reverse pavaizduotas erelis (imperijos simbolis) ir vardas FRIDE RICVS 'Fridericus; Frydrichas).

Monetos pavadinimas augustalis 'didingasis' rodo, kad monetos leidžiamos imperatoriaus valia ir kad jos siejasi su Romos imperatoriaus, kuriuos tituluodavo žodžiu Augustus.
Estádio Municipal de Braga

UEFA Euro 2004 m. čempionatas

Stadione vyko du UEFA Euro 2004 m. čempionato atrankos etapai. Tarp Bulgarijos ir Danijos bei tarp Nyderlandų ir Latvijos rinktinių.
Aleksandras Livontas

Aleksandras Livontas (1920 m. lapkričio 20 d. Charkovas, Ukraina – 1974 m. lapkričio 12 d. Vilnius) – Lietuvos smuikininkas, pedagogas, kultūros veikėjas, publicistas.

Biografija

Gimė Ukrainos mieste Charkove. 1930 m. kartu su tėvais persikėlė į Odesą. 1930–1937 m. mokėsi Piotro Stoliarskio muzikos mokykloje. 1937 m. įstojo į Odesos konservatoriją, pas tą patį legendinį profesorių Stoliarskį, užauginusį tokias pasaulines smuiko žvaigždes kaip Davidą Oistrachą ir Nathaną Milsteiną. 1941 m. studijas teko nutraukti dėl kilusio Antrojo Pasaulinio karo. 1941 m. tarnavo kariuomenėje, o 1942–1945 m. grojo Maskvos sąjunginio radijo A. Aleksandrovo ansamblyje.
1944 m. baigė Maskvos konservatoriją, Davido Oistracho klasę. 1945 m. atvyko į Lietuvą. 1945–1948 m. buvo Lietuvos operos ir baleto teatro orkestro koncertmeisteris ir filharmonijos solistas. 1945 ir 1947 m. dėstė Kauno konservatorijoje, o 1946 m. dėstė tuometinėje Vilniaus konservatorijoje. 1948 m. galutinai įsikūrė Vilniuje ir atsidavė pedagoginiam darbui, bei koncertinei veiklai. 1948–1974 m. dirbo Lietuvos konservatorijoje (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytoju ir Vilniaus dešimtmetėje muzikos mokykloje vyr. mokytoju (dab. Nacionalinė M. K. Čiurlionio menų mokykla). 1954 m. Aleksandrui Livontui suteiktas docento vardas.
Aleksandras Livontas mirė 1974 m. lapkričio 12 d. Vilniuje, eidamas savo 54-sius metus. Po koncerto Filharmonijoje, pagriežęs E. Balsio II koncertą smuikui su Ulijanovsko simfoniniu orkestru, artistas sukniubo persirengimo kambaryje sustojus širdžiai. Profesorius palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse.

Profesinė veikla

Aleksandras Livontas buvo vienas įstabiausių ir garsiausių smuikininkų gyvenusių Lietuvoje. Aukštas meistriškumas išugdytas P. Stoliarskio ir D. Oistracho smuiko klasėse ryškiai nušvietė Lietuvos muzikinio pasaulio padangę. Jo griežimo stiliui buvo būdinga virtuoziškumas, emocingumas, dramatiška įtampa ir maksimali artistinė raiška. Savo koncertuose meistriškai atlikdavo įvairių epochų kūrinius. Svarbią vietą Livonto meninėje veikloje užėmė Lietuviška muzika. Jis aktyviai prisidėjo prie lietuvių muzikinės kultūros puoselėjimo. Atlikdavo lietuvių kompozitorių kūrinius, konsultuodavo, bendradarbiavo su rašančiais muziką smuikui Baliu Dvarionu, Stasiu Vainiūnu, Eduardu Balsiu ir kitais. Iš viso A. Livonto repertuare buvę daugiau nei 80 lietuvių kompozitorių kūrinių.
Kartu su savo žmona Olga Šteinbergaite surengė daug solinių rečitalių Lietuvoje ir kitose buvusios Sovietų Sąjungos šalyse. Grojo solo su įvairių šalių orkestrais Lietuvoje, Latvijoje, Ukrainoje, Baltarusijoje, Rusijoje. A. Livontas griežė žymaus XVIII a. smuikų meistro Guadagnini pagamintu instrumentu. Po jo mirties šiuo smuiku griežė R. Katilius.
A. Livonto klasėje mokėsi visas būrys garsių smuikininkų: Jonas Urba, Kęstutis Alfonsas Ivaškevičius, Saulius Sondeckis, Feliksas Bajoras, Algis Gricius, Dalia Pomerancaitė, Raimundas Katilius, Beata Vasiliauskaitė, Edita Vasiliauskaitė. Daugelis iš jų tapo pedagogais išauginę visą kartą jaunųjų smuikininkų.
Aldona Taurienė

Biografija

1956–1967 m. mokėsi Žiežmarių vidurinėje mokykloje, 1968–1974 m. studijavo Vilniaus universitete, bibliotekininkė-bibliografė.
1967–1972 m. Kaišiadorių vaikų bibliotekos bibliotekininkė, skaityklos vedėja, 1972–1975 m. Kaišiadorių rajono Kultūros skyriaus inspektorė, 1975–1976 m. Kultūros namų vyr. metodininkė, 1976–1978 m. Vykdomojo komiteto instruktorė, nuo 1978 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės administracijos Civilinės metrikacijos skyriaus vedėja.
Nuo 1991 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kaišiadorių rajono skyriaus narė.
2003 m. iki balandžio mėn. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Algirdas Jonas, duktė Jolita.
Gedgaudai

Istorija

Manoma, kad buvo kilusi iš Lietuvos kunigaikščio Skirmanto sūnaus Gailigino (kiti vardo variantai Giliginas, Gilginas). Kiti netiesioginiai duomenys leistų spėti, jog giminės pradininkas galėjo būti Gedimino sūnus Manvydas. Pirmasis žinomas giminės atstovas Jurgis Gedgaudas, dalyvaudamas derybose su Žemaitijos vaitu, vėliau Vokiečių ordino didžiuoju magistru Mykolu Kiuchmeisteriu yra įvardijęs save kaip Gediminaitį, Vaitiekaus Manvydo brolį. Jurgis Gedgaudas žinomas kaip Lietuvos didžiojo kunigaikščio dvaro maršalka, vėliau Vilniaus vaivada, pastatęs mūrines Trakų ir Vilniaus pilis, Skirsnemunės pilies ir Gelgaudiškio dvaro įkūrėjas. Jo sūnus Petras Simonas Gedgaudaitis buvo Vilniaus kaštelionas.
Kažkuris Gedgaudas buvo vieno žymiausių Jogailos ir Vytauto laikų didikų Mingailos tėvas. Mingaila buvo Ašmenos, nuo 1412 m. Veliuonos seniūnas, pirmasis Vilniaus kaštelionas, kai kurių rusų metraščių net vadinamas Algirdaičiu. 1413 m. Horodlėje jis gavo Sirokomlės herbą. Šis herbas – tai Abdanko herbo, kurį tais pačiais metais Petras iš Vidavos ir Jokūbas iš Rogožnos suteikė Goštautams, atmaina. Reiškia, kad abi šeimos galėjo turėti giminystės ryšių, tuo labiau, kad jas siejo ir bendros valdos – Dieveniškės, Veliuona, Skirsnemunė, Gelgaudiškis. Šiuo herbu vėliau žymėjosi Bulhakai, Gucevičiai, Sirokomlės, netgi Bogdanas Chmelnickis. Ordino magistro iždo knygose 1407 m. Mingaila vadintas „žemaičių vyresniuoju“ (Migal, der aldste Samaythen) 
Žemaičių didikas Petras Gedgaudas 1441 m., po žemaičių sukilimo prieš Lietuvos didijį kunigaikštį, abiejų pusių sutarimu trumpai buvo Žemaitijos, 1446–1453 – Skirsnemunės seniūnas. Vėliau Gedgaudai didesnio vaidmens Lietuvos valstybėje nebevaidino. Žymiausias iš vėlesnių giminės atstovų – Mamertas Gedgaudas, 1863 m. sukilimo dalyvis.
I Don't Need a Man

Istorija

Daina parašė grupės lyderė Nicole Scherzinger, o prodiuseris šio singlo yra Rich Harrison, taip pat su Nicole šią dainą parašė profesionali dainų autorė Kara DioGuardi. „I Don’t Need a Man“ taip pat prodiusavo Ron Fair. Oficiali instrumentinė versija šios dainos turi skirtingus elementus.

B pusė

Singlo antrojoje (B) pusėje yra dainos „We Went as Far as We Felt Like Going“ koveris, šią dainą parašė Bob Crewe ir Kenny Nolan. Daina yra 1975 m. „Labelle“ singlas. The „Pussycat Dolls“ versija yra panaudota 2004 m. animaciniame filme „Visa tiesa apie ryklį“.

Vaizdo klipas

Vaizdo klipo dainai „I Don’t Need a Man“ režisierius yra Chris Applebaum. Apie klipą pranešė narė Ashley Roberts oficialioje „The Dolls“ svetainėjė.
2006 m. rugpjūčio 25 d. vaizdo klipas debiutavo Jungtinės Karalystės televizijos kanale „The Box“, rugsėjo 14 d. Kanadoje kanale „MuchOnDemand“. Klipas pasiekė keletą kartų aukščiausiąją vietą MMMTop10.com. Taip pat singlo klipas pasiekė devintąją vietą „MTV“ laidoje „Total Request Live“ ir pirmąją „MTV Asia“ tope.
Pirmiausiai pasirodo Roberts, kuri apsivilkusi baltai lankuojasi nagus, o Scherzinger tik dainuoja. Carmit Bachar tvarkosi savo plaukus, o Jessica Sutta maudosi. Per pirmąjį priedainį klipo scena imituoja plaukų saloną. Per antrąjį Kimberly Wyatt rodoma vonioje, Melody Thornton darosi makiažą. Nors prieš paskutinį priedainį besigirdyntys žodžių „Let it Go“ vokalai rodo tik Scherzinger ir Thornton, bet iš tikrųjų ten dainuoja Carmit Bachar. Klipas baigiasi merginoms šokant juodoje scenoje krintant konfeti.
Yra dvi klipo versijos, skiriasi tik keli vaizdai šokant.
Dueatas „Trik FX“ nukopijavo klipą savo dainai „Zgodna Mlada“.

Pasirodymas topuose

„I Don’t Need A Man“ netapo toks populiarus, kaip ankstesnieji singlai. „I Don’t Need a Man“ pasiekė šeštąją vietą Australijoje, ir kai buvo parduoda 35 000 singlo kopijų, ARIA atestavo singlą auksiniu. Taip pat singlas metų pabaigos tope pasiekė #55 vietą Australijoje. „I Don’t Need A Man“ gerai pasirodė ir kitoje Okeanijos valstybėje Naujoje Zelandijoje. Daina pasiekė septintąją vietą oficialiame NZ tope RIANZ, tačiau šis singlas užbaigė „The Dolls“ keturių pirmos vietos singlų seką.
„I Don’t Need A Man“ geriau pasirodė Europoje. Singlas pasiekė top 5-tuką Nyderlanduose, Rumunijoje, o top 10-tuką Belgijoje ir Airijoje.
„I Don’t Need A Man“ debiutavo JAV Billboard Hot 100 tope tik #93 vietoje ir kitą savaitę iškrito iš topo.
Semitų kalbos

Etimologija

„Semitų kalbomis“ šią kalbų grupę 1781 m. pavadino filologas August Ludwig von Schlözer pagal biblinį personažą Semą, kuris Senajame Testamente vadinamas aramėjų, asirų, elamitų, chaldėjų ir lidų protėviu.

Kilmė

Semitų kalbos yra semitų-chamitų kalbų šeimos atšaka, kuri, skirtingai nei dauguma kitų šios šeimos atstovių, susiformavo ir vystėsi ne Afrikoje, o Azijoje. Nėra aišku, kada protosemitai atsiskyrė nuo bendro semitų – chamitų kamieno, bet manoma, kad IV tūkst. pr. m. e. jie jau buvo Arabijos pusiasalyje, iš kur ir plito Artimuosiuose Rytuose.
Stumbrai ir bizonai

Ypatumai

Evoliucijos eigoje stepių stumbrą Europoje pakeitė šiuolaikinis stumbras, Šiaurės Amerikoje (įskaitant ir kitas išnykusias rūšis) – amerikinis bizonas, kurie turi kelias bendras morfologines charakteristikas ir gali daugintis sulaukdami vaisingų palikuonių. Genetiniai tyrimai rodo šių dviejų rūšių bendrumą, tačiau dėl skirtingos morfotipologijos ir skirtingų paplitimo vietų stumbrai ir bizonai laikomi atskiromis rūšimis.
Boguslavas Kazimieras Oginskis

Giminė ir dvarai

Kilęs iš bajorų, būsimųjų Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės. Tėvas Simonas Karolis Oginskis (1625–1699 m.), motina Teodora Korsakaitė. Brolis Marcijonas Mykolas Oginskis (1672–1750 m.)

Veikla

Kauno maršalka, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės stalininkas.