google/wiki40b huggingface dataset:
Šautbenachtas

Šautbenachtas (rus. шаутбенахт, iš oland. schout – bij – nacht 'žiūrėk naktį') – vienas iš aukštųjų karinio laivyno laipsnių Nyderlanduose, ketvirtas iš viršaus (žemesnis už admirolą, leitenant – admirolą ir viceadmirolą), atitinkantis armijos generolą majorą. Kituose laivynuose šautbenachtą atitinka kontradmirolas.
Iki XVII a. šautbenachtas būdavo karininkas, atsakingas už laivą naktį, kai kapitonas miega. Vėliau – karininkas, vadovavęs eskadrai, kai nebūdavo vyresnių admirolų. XVII a. šautbenachtas buvo vadas, laivynų mūšyje vadovavęs eskadros užpakalinei daliai.
Vienas žymiausių Nyderlandų admirolų Kornelis Trompas (1629–1691) daugelyje jį išgarsinusių mūšių dalyvavo turėdamas šautbenachto laipsnį, nors neretai vadovaudavo jungtiniam Nyderlandų ir Danijos laivynui.
XVII a. šautbenachto (schoutbynacht) laipsnį įsivedė Švedijos ir Danijos-Norvegijos laivynai. 1724 m. Rusija, o 1771 m. – Švedijos ir Danijos-Norvegijos laivynai šautbenachto laipsnį pervadino į kontradmirolo laipsnį.
FK Slonim-2017

Istorija

Klubas įkurtas 2013 m., kai susijungė du klubai FK Komunal'nik Slonim ir Beltransgaz Slonim. 
2015/2016 m. Baltarusijos futbolo taurės turnyre bendru rezultatu 2:18 nusileido elito diviziono Šahcer Salihorsk ekipai (1:10 ir 1:8).
Nuo 2017 m. vadinasi Slonim-2017.

Pasiekimai

Žaidė Pirmoje lygoje. 2015 m. užimta 9 vieta yra aukščiausias šio klubo pasiekimas.
Nijolė Sabaitė

Profesinė veikla

Nijolė Sabaitė yra gydytoja bei psichologė. Buvo išrinkta į Lietuvos moterų sporto federacijos prezidentės pareigas.
Vasario 8

Vardadieniai

Aldona – Daugvilas – Daugvilė – Daugvina – Daugvinas – Daugvinė – Dromantas – Honorata – Honoratas – Jeronimas – Saliamonas – Salys
Bielsko Dievo Gailestingumo bažnyčia

Istorija

1989 m. lapkričio 24 d. buvo nupirktas naujas sklypas bažnyčios statyboms. Statybos prasidėjo 1992 m. rugpjūčio 29 dieną. Bažnyčia buvo pašventinta 2001 m. balandžio 21 dieną.
Dėmėtasis baravykas

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 54 psl.
Edwin Hubble

Edvinas Pauelas Hablas (1889 m. lapkričio 20 d. – 1953 m. rugsėjo 28 d.) buvo žymus amerikiečių astronomas, atradęs kitas galaktikas už Paukščių tako galaktikos ribų ir galaktikų raudonąjį poslinkį (t. y. įrodęs, kad galaktikos tolsta viena nuo kitos – žr. Didysis Sprogimas).
JAV nacionalinės MA akademikas (1927) m. Nuo 1919 m. vadovavo Maunt Vilsono observatorijai. Svarbiausi darbai iš ūkų ir galaktikų fotografavimo ir tyrimo. 1922 m. suskirstė ūkus į užgalaktinius (dabar vadinami galaktikomis) ir galaktinius (dulkių ir dujų debesys Galaktikoje). Nagrinėdamas Andromedos, Trikampio ir NGC6822 galaktikų fotografijas, 1924 m. pastebėjo, kad šių galaktikų kraštinės sritys sudarytos iš žvaigždžių, ir taip įrodė, jog užgalaktiniai ūkai yra atskirų žvaigždžių sistemos. Fotografijų tyrimas parodė, kad tarp žvaigždžių yra daug cefeidžių; iš jų stebėjimų Hablas nustatė nuotolius iki Andromedos, Trikampio galaktikų (1925) m. Tirdamas užgalaktinius ūkus, nustatė, kad galaktikos yra spiralinės, elipsinės ar netaisyklingos formos, ir pagal tai jas suklasifikavo (1926) m. Įrodė, kad šviesūs ūkai apšviečiami arti esančių žvaigždžių.
1929 m. atrado, kad galaktikų tolimo greitis (raudonasis poslinkis) yra tiesiogiai jų nuotoliui nuo stebėtojo (Hablo dėsnis), tuo stebėjimais įrodydamas Visatos plėtimosi faktą. Po II pasaulinio karo atnaujino tyrimus Maunt Vilsone ir padėjo projektuoti Maunt Palomaro observatoriją . 1953 m. atrado naują kintamųjų žvaigždžių tipą. Edvino Hablo vardu pavadintas didžiausias kosminis teleskopas.
Daiva Rinkevičiūtė

Biografija

1988 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
1987-1989 m. dirbo laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijoje: rengė puslapį „Jaunimo muzikos klubas“, rašė jaunimo muzikos, kultūros bei socialinėmis temomis. Nuo 1990 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ redakcijos darbuotoja, nuo 1997 m. – žurnalo „TV antena“ apžvalgininkė, reporterė,  savaitraščio „Lietuvos sveikata“ žurnalistė.
Peruvinė dumplūnė

Kultivacija

Tropikų ir subtropikų klimato sąlygomis šis žolinis ar sumedėjęs, daugiametis augalas užauga iki 0,9–1,6 m, kartais net iki 1,8 m aukščio. Šakos briaunotos, rausvos, išsišakojusios. Lapai beveik priešiniai, aksominiai, širdies pavidalo, atsitiktinai dantyti, 6–15 cm ilgio ir 4–10 cm pločio. Žiedai išsidėstę lapų pažastyse, varpelio formos, 2 cm pločio, geltoni, apgaubti rausvai žalios, plaukuotos, 5 dalių taurelės. Žiedui nukritus, taurelė plečiasi, formuodama šiaudo spalvos apvalkalėlį, daug didesnį negu vaisius, kurį ji apsupa. Sunokusi uoga būna apvali, 1,25–2 cm skersmens, lygiu, blizgiu paviršiumi, geltona su oranžiniu atspalviu, sultingu minkštimu, kuriame yra daug mažų gelsvų sėklų. Prinokęs vaisius yra saldus, malonaus, panašaus į vynuogę aštraus kvapo. Apvalkalėlis yra kartus ir nevalgomas.
Vaisiai tinka vartojimui, kai pasiekia rūšiai būdingą dydį ir dalis jų pradeda kristi. Renkami kas 2–3 savaites su apvalkalėliais, vienodai sunokę. Vienas augalas gali užauginti apie 300 vaisių. Sodinama 228–900 augalų į hektarą, derlius – vidutiniškai 3 t ha–1. Dumplūnių vaisiai laikomi neišlukštenti, sudėti konteineriuose, sausoje patalpoje. Taip jie išsilaiko keletą mėnesių (Morton, 1987). Vaisiuose apie 79 % sudaro vanduo, maistinės skaidulos – 4,9 %, riebalai – 0,16 %, baltymai – 0,05 %, pelenai – 1,01 %. Dumplūnių vaisiai turtingi pektino. Taip pat randama vitaminų: askorbo rūgšties (vitamino C) – 430,0 mg kg–1, niacino (vitaminas B3) – 17,3 mg kg–1, riboflavino (vitamino B2) – 0,3 mg kg–1, tiamino (vitamino B1) – 1,0 mg kg–1, karoteno – 16,1 mg kg–1. Sunokę dumplūnių vaisiai yra geras vitamino P šaltinis. Iš mineralinių medžiagų randama nemažai fosforo – 553,0 mg kg–1, kalcio – 80,0 mg kg–1 ir geležies – 12,3 mg kg–1 (Morton, 1987). Vidutinio klimato zonose šis augalas yra vienametis.

Vaistinės savybės

Šio augalo ekstraktai plačiai vartojami liaudies medicinoje gydyti maliariją, astmą, hepatitą, dermatitą ir reumatizmą (Arun, Asha, 2007; Adams et al., 2008). Iš augalo šaknų išskirti alkaloidai domina ir farmakologijos specialistus, nes manoma, kad šie junginiai žmogaus organizme slopina cukraus metabolizmą (Griffin, Lin, 2000). Dėl maistinių ir vaistinių savybių dumplūnių vaisiai patrauklūs tarptautinėje prekyboje.
Orkestruotė

Orkestruotė – muzikos kūrinio rašymas orkestrui (plačiąja prasme – bet kokiam ansambliui), partitūroje atskirai nurodant kiekvieno instrumento partijas. Taip pat orkestruote vadinama veikla, kai jau esamas kūrinys užrašomas taip, kad jį galėtų atlikti orkestras.
Orkestruotė pradėta praktikuoti Europoje XVII a. pradžioje. Taip kompozitoriai galėdavo tiksliau nurodyti, kokiais instrumentais jų kūrinys turi būti atliekamas ir koks turi būti kiekvieno iš jų vaidmuo. Lig tol buvo paplitusi praktika instrumentų derinį pasirinkti patiems atlikėjams pagal turimas galimybes. Orkestruotė ypač vystėsi XIX a., tobulėjant muzikos instrumentų technologijoms ir augant pačio simfoninio orkestro sudėčiai. XX ir XXI a. orkestruotė naudojama kuriant filmų garso takelius. Dėl laiko trūkumo tai neretai atlieka ne pats kompozitorius, o atskirai šioje srityje dirbantis specialistas, pritaikantis kūrinį orkestro atlikimui.
Niecieča

Istorija

Viduramžiais priklausė Lenkijos karalystei.
Po pirmojo Žečpospolitos padalinimo (1772 m.) atsidūrė Austrijos sudėtyje. Po pirmo pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Vos 750 gyventojų turinti gyvenvietė garsi futbolo klubu.
Verslo nutrūkimo draudimas

Verslo nutrūkimo draudimas - ne gyvybės draudimo rūšis, suteikianti apsaugą dėl galimų finansinių nuostolių, susidariusių įmonėje dėl draudžiamojo įvykio (gaisro, sprogimo ir kitų turto draudimo sutartyse išvardintų draudžiamųjų įvykių). Šiuo draudimu gali apsidrausti pelno siekiančios įmonės.
Bokmål

Istorija

Kai Norvegija 1814 m. (po daugiau negu 400 metų trukusios sąjungos su Danija) tapo savarankiška, danų kalba buvo oficiali šalies rašytinė kalba. Jaunoji norvegijos tauta norėjo savo, norvegų, kalbos. Vieni norėjo po truputį performuoti danų kalbą ir ją pritaikyti norvegiškam tarimui. Iš to atsirado tai, kas dabar vadinama Bokmål. Kiti norėjo norvegų tarmių pagrindu sukurti visiškai naują rašytinę kalbą. Tai pavyko padarytii Ivar Aasen XIX a. viduryje po daugelio metų trukusių darbų. Jo kalba yra žinoma kaip Nynorsk. Abi šios kalbos nuo 1985 m. turi oficialų statusą.
Lietuvos vyrų akmenslydžio rinktinė

Lietuvos vyrų akmenslydžio rinktinė – nacionalinė šalies rinktinė, kuri atstovauja Lietuvą akmenslydžio tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos kerlingo asociacija.
Rolandas Paulauskas

Biografija

1958–1962 m. gyveno Intoje (Komija). 1962–1964 m. mokėsi Kretingos pradinėje mokykloje, 1964–1972 m. Kauno 5-ojoje vidurinėje mokykloje. 1972–1974 m. studijavo Kauno politechnikos institute, 1988–1990 m. Vilniaus universiteto Kauno vakariniame fakultete, 1990–1996 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete.
1972–1988 m. dalyvavo koncertinėje veikloje, buvo įvairių muzikinių kolektyvų vadovas. 1988–1990 m. Sąjūdžio Kauno miesto iniciatyvinės grupės, Sąjūdžio Kauno tarybos, Sąjūdžio Seimo narys. 1989–1990 m. rengė pirmąsias Sąjūdžio televizijos laidas iš Kauno. 1989–1990 m. laikraščio „Kauno aidas“ redaktorius.
1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos deputatas, signataras.  LR AT grupės, parengusios dabartinę LR Konstituciją, narys. 1993–1996 m. Lietuvos televizijos Visuomeninių programų direkcijos direktorius. 1993–1996 m. rengė LTV laidas „Kas geresnio, premjere?“, 1994 m. „Geltona, žalia, raudona“. 1997–2000 m. reklamos agentūros „Geltona“ projektų vadovas. 2000–2014 m. įvairių įmonių valdybos narys. 2009–2014 m. radijo stoties „Laisvoji banga“ politinių diskusijų laidos „Naktigonė“ rengėjas ir vedėjas.
Buvo Tautos pažangos partijos valdybos narys.
Paskelbė straipsnių kultūros ir politikos klausimais, kelių dešimčių dainų („Pabudome ir kelkimės" ir kt.) muzikos autorius. 1993 m. sukūrė televizijos filmus laidų ciklui „Kelionė į Ramuvą“. 
Vienas iš Tautos pažangos partijos atkūrėjų, partijos valdybos narys. 1996 m. kartu su kitais nesėkmingai inicijavo referendumą prieš žemės pardavimą užsieniečiams (surinko 280 tūkst. parašų). 2014 m. ketino kandidatuoti LR Prezidento rinkimuose, tačiau nesurinko reikiamo kiekio piliečių parašų. 
2016-2017 m. buvo Lietuvos Liaudies partijos pirmininku. 
Išsiskyręs. Dukra Urtė.
Bolivaras (valstija)

Geografija

Didžioji valstijos dalis yra Gvianos plokščiakalnyje, vadinamajame Gran Sabanos regione. Čia iškilę daug stalkalnių (tepui), išraižytų upių kanjonų. Aukščiausia vieta – Roraimos tepui Brazilijos pasienyje (2810 m). Kiti aukšti tepui: Kamakaibaraitepui (2590 m), Aujantepui (2460 m), Čimantatepui ir Akopantepui (abu virš 2600 m). Šiaurės rytuose iškilęs Imatakos kalnagūbris (aukštis iki 750 m), o rytuose – Pakaraimos kalnai.
Šiauriniu Bolivaro valstijos pakraščiu teka Orinoko upė, o per pačią valstiją jos intakai: Kaura, Karoni, Kučiveras, Suapurė. Rytiniu pakraščiu teka Kujunio upė, įtekanti į Atlanto vandenyną. Karoni upės slėnyje yra didelis Guri tvenkinys. Čuruno upės baseine yra aukščiausias pasaulyje Anchelio krioklys.
Vyrauja savanų augalija, besikaitaliojanti su drėgnaisiais tropiniais miškais. Valstijoje yra įkurtas Kanaimos nacionalinis parkas, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Valstijos simbolis – pupinių šeimos augalas Diphysa punctata.
Vodinių valsčius

Administracinis suskirstymas

Borkai, Brodkai, Budai, Čajkuvas, Helenuvas, Jedlina, Kačorai, Kamenecas, Kochanai, Kolodzionžas, Lomnica, Mlinkai, Olešnica, Ruda Volinska, Rudnik Dužai, Rudnik Malai, Seročinas, Sočki, Šostekas, Tokai, Vodiniai, Vola Serocka, Vola Vodinska, Žebračka.
Gytis Padegimas

Biografija

1975 m. baigė teatro režisūros studijas Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje.
1975–1980 m. Lietuvos jaunimo teatro (LJT), 1980–1986 m. Kauno valstybinio dramos teatro (KVADT) režisierius, 1988–1993 m. Šiaulių dramos teatro (ŠDT) vyriausiasis režisierius. 1993–1999 m. vadovavo Kauno valstybiniam akademiniam dramos teatrui. Be to statė spektaklius Lietuvos valstybiniame akademiniame dramos teatre (dab. Lietuvos nacionalinis dramos teatras, LNDT), Panevėžio Juozo Miltinio dramos teatre (PJMDT), Kauno valstybiniame muzikiniame teatre, Klaipėdos muzikiniame teatre (KMT).
Dėstė Lietuvos muzikos akademijoje, Kauno Vytauto Didžiojo universitete, dėsto Klaipėdos universitete, akademijoje „GITIS Scandinavia“ Danijoje, docentas.
Vytautas Jonas Bagdanavičius

Biografija

Baigęs Kudirkos Naumiesčio vidurinę mokyklą, 1926 m. mokėsi Kudirkos Naumiesčio mokytojų kursuose. 1926–1930 m. mokytojavo, paskui įstojo į Vilkaviškio kunigų seminariją. 1936 m. įšventintas kunigu, Vytauto Didžiojo universitete studijavo teologiją, 1939 m. įsigijo teologijos licenciato laipsnį, o vėliau ligi 1943 m. studijavo humanitarinius mokslus. 1938 m. Grenoblio universitete studijavo prancūzų kalbą, 1944 m. Miuncheno universitete – filosofiją ir psichologiją.
Nuo 1936 m. dirbo vikaru įvairiose Lietuvos parapijose, nuo 1942 m. – pranciškonų kapelionas. 1945 m. Vokietijoje įsteigė laikraštį „Naujasis gyvenimas“ ir iki 1948 m. jį redagavo. 
1949 m. atvyko į JAV, įstojo į marijonus ir įsijungė į jų darbus. 1950–1951 m. savaitraščio „Laivas“ redaktorius, nuo 1952 m. dienraščio „Draugas“ moderatorius, rašė vedamuosius, vadovavo Lietuviškos knygos klubui. Nuo 1960 m. Čikagos marijonų vienuolyno vyresnysis. 1964–1967 m. Lietuvių žurnalistų sąjungos centro valdybos pirmininkas. Nuo 1963 m. Pedagoginio lituanistikos instituto rektorius, institute skaitė kursus apie tautos sampratą ir tautinę individualybę. 
Suredagavo prelato M. Krupavičiaus atsiminimus (1972 m.), paskelbė religinių veikalų ir straipsnių.
Tapačula

Istorija

Tapačula įkurta dar ikikolumbiniais laikais. 1794 m. ji tapo Sokonusko krašto – neaiškios priklausomybės srities tarp Meksikos ir Gvatemalos – sostine. XIX a. pab. kraštas perėjo Meksikos žinon, o Tapčula paskelbta miestu.
Juozas Matulaitis (1864)

Juozas Matulaitis (1864 m. spalio 28 d. Netičkampyje, Marijampolės valsčius – 1946 m. spalio 10 d. Baraginėje, Liudvinavo valsčius, palaidotas Liudvinave) – Lietuvos knygnešys.

Biografija

XIX a. devintame dešimtmetyje Gustaičiuose rengė jaunimo gegužines, jose susipažino su Marijampolės lietuvių inteligentais. 1887 m. išvyko gyventi į Baraginę.
Nuo 1890 m. Liudvinavo apylinkėse pradėjo platinti draudžiamąją lietuvių spaudą. Bendradarbiavo su kitais knygnešiais, talkino Juozui Kancleriui. Matulaičio ūkyje buvo viena J. Kanclerio lietuviškų leidinių slėptuvių. Vėliau pats poriniu vežimu veždavo draudžiamąją lietuvių literatūrą iš Bartninkų ir Keturvalakių apylinkių. Ją saugojo skardinėse dėžėse kluone po pelais, šieno šalinėje arba užkasdavo į žemę malkinėje ir po akmenų krūvomis.
1893 m. jo namuose Baraginėje įvyko slaptas varpininkų suvažiavimas. XX a. pr. priklausė slaptai knygnešių Artojų draugijai – ši jo namuose surengė 4 slaptus lietuviškus vakarus su spektakliais. Už tai 1902 m. jam iškelta baudžiamoji byla, 1903 m. paskirtas kardomasis areštas, paleistas už brolio užstatą. Dėl 1904 m. rugpjūčio caro Nikolajaus II manifesto nuo bausmės atleistas. Rinko tautosaką.
Ladoga

Geografija

Ežero plotas 17 891 km² (su salomis). Turi 660 salų, kurių bendras plotas 435 km². Daugiausiai salų yra šiaurinėje dalyje, didžiausios salos - Riskalansaris, Mantsinsaris, Valaamo salos, Konevecas. Ežero ilgis 219 km, vidutinis plotis 83 km. Gylis siekia 230 m. Ladogos ežero dubuo tektoninės-ledyninės kilmės. Šiauriniai krantai daugiausia statūs uolingi, pakrantėse įsigraužę fiordai, o ežere yra šcherų; pietiniai krantai žemi, mažai raižyti.  
Ežero baseinui priklauso ~3500 upių, ilgesnių nei 10 km. Įteka Volchovas, Siasė, Paša, Svirė, Vuoksa, išteka Nevos upė, tekanti per Sankt Peterburgą ir jungianti ežerą su Baltijos jūra. 85 % vandens ežeras gauna iš intakų, 13 % iš kritulių, 2 % iš požeminių vandenų. 
Ladogoje būdingi stiprūs vietiniai vėjai, štormai. Užšąla gruodžio-vasario mėnesiais, atitirpsta kovą-balandį. 
Ežeras laivuojamas, įeina į Volgos-Baltijos ir Baltijos-Baltosios jūros vandens sistemas. Palei pietinį krantą įrengtas aptekamasis kanalas. Aplink ežerą įsikūrę šie miestai: Šliselburgas, Naujoji Ladoga, Pitkjaranta, Sortavala, Lachdepochja, Priozerskas.

Istorija

Senovėje ežeras buvo žinomas Nevo pavadinimu. IX-XII a. Ladogos ežeru ėjo vandens kelias „Iš variagų pas graikus“, jungęs šiaurinę Rusią su Skandinavija, Baltijos kraštais, Bizantija. II pasaulinio karo metais užšalusiu ežeru ėjo vadinamasis „Gyvybės kelias“, kuriuo buvo tiekiami produktai patiriančiam blokadą Leningradui.
Kžečkovo Šepielakai

Istorija

Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochi Glinkų valsčiui, Rosochate Košcelnės parapijai. 1921 m. kaime buvo 10 namų ir 57 gyventojai, iš kurių 25 vyrai ir 32 moterys.
Jaunas darbininkas (laikraštis)

Jaunas darbininkas – LKJS Kauno rajono komiteto laikraštis, nelegaliai ėjęs 1932–1934 m. Kaune. 1934 m. redagavo Benjaminas Fogelevičius.
Švico kantonas

Geografija

Švico kantonas įsikūręs centrinėje Šveicarijoje. Zihlo bei mažesnė Muotos upė kerta kantoną skersai. Apie trys ketvirtadalius teritorijos yra derlinga bei naudojama. Dauguma žemės yra labiau kalvota negu kalnuota. Švyco miškų užimamas plotas yra apie 240 km². Ežerai sudaro užima 65 km² plotą. Į plotą įeina ir Ciuricho ežero bei Keturių Kantonų ežero dalys. Mažesni Zihlo ežeras bei Lauerzo ežerai pilnai yra kantono teritorijoje.
Aukščiausias Švico kantono taškas - Bös Fulen viršūnė, esanti 2802 metrų aukštyje, žemiausia vieta - 406 metrų aukštis prie Ciuricho ežero.
Prinsipė

Prinsipė (portug. Ilha do Príncipe) yra viena iš dviejų pagrindinių San Tomės ir Prinsipės šalies salų. Ši sala yra mažesnė už kitą valstybės salą - San Tomę - sala užima 136 km² plotą, joje gyvena 5 000 gyventojų. Šiaurinėje salos dalyje yra didžiausias miestas Santo Antonijas, šalia jo - oro uostas. Aukščiausias salos taškas yra Prinsipės viršukalnė (948 m).
Prinsipės saloje Anglijos astrofizikas Arthur Stanley Eddington eksperimentais įrodė Alberto Einšteino reliatyvumo teoriją per 1919 m. gegužės 19 d. visišką Saulės užtemimą.
Česlovas Juršėnas

Biografija

1955 m. aukso medaliu baigė Ignalinos vidurinę mokyklą. 1955–1960 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką. 1958–1960 m. žinybinio savaitraščio „Statyba“ korespondentas. 1960–1964 m. laikraščio „Tiesa“ darbuotojas. 1964–1971 m. LSSR MT Televizijos ir radijo komiteto darbuotojas, tarptautinis apžvalgininkas, nuo 1968 m. televizijos informacijos redakcijos vyr. redaktorius.
1973 m. baigė Leningrado aukštąją partinę mokyklą. 1973–1975 m. LKP CK instruktorius. 1975–1978 m. LSSR MT Kultūros skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1978–1983 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ vyriausiasis redaktorius. 1983–1988 m. LKP CK Propagandos ir agitacijos skyriaus spaudos, televizijos ir radijo sektoriaus vedėjas, nuo 1982 m. dar ir LSSR žurnalistų sąjungos valdybos sekretorius.  1988 m. Televizijos ir radijo komiteto kolegijos narys, politikos apžvalgininkas. 1988–1989 m. TV laidos „Atgimimo banga“ vedėjas. 1989–1990 m. sovietinės Vyriausybės informacijos atstovas, pirmasis persitvarkančios Lietuvos valdžios spaudos atstovas. 
1990–1995 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos (LDDP) pirmininko pavaduotojas, 1995–2001 m. LDDP pirmininkas, nuo 2001 m. sausio mėn. – Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys, LSDP tarybos narys, LSDP pirmininko pirmasis pavaduotojas, nuo 2004 m. pirmininko pavaduotojas.
1990–1992 m. Vyriausybės patarėjas informacijai.  1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos deputatas (iškėlė LKP), signataras. 1992–1996 m., 1996–2000 m., 2000–2004 m., 2004–2008 m. ir 2008–2012 m. LR Seimo narys. 1996–2000 m. LDDP frakcijos seniūnas. 
1993–1996 m. Seimo pirmininkas , vėliau – Seimo pirmininko pavaduotojas. 2004 m. balandžio-liepos mėn. laikinasis Seimo pirmininkas. 2004 m. birželio mėn. nesėkmingai kandidatavo LR Prezidento rinkimuose (pirmajame rate surinko 11,49% balsų).  2004–2008 m. Seimo pirmininko pavaduotojas. 2008 m. balandžio 1 d., atsistatydinus Viktorui Muntianui, išrinktas Seimo pirmininku, kurio pareigas ėjo iki Seimo kadencijos pabaigos – lapkričio 14 d.  2009–2012 m. vėl Seimo pirmininko pavaduotojas.  2012–2017 m. LRT tarybos narys.
1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys, Visuotinės lietuvių enciklopedijos mokslinės redakcijos tarybos bei Teismų tarybos narys. 1999–2002 m. Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas.  Nuo 2004 m. Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisijos pirmininkas.  2005 m. Ignalinos krašto vilniečių klubo steigėjas.
Parengė ir išleido pirmuosius Lietuvoje žinynus tarptautine tematika: „Pasaulio šalys“ (1978 m., 1991 m.), „1000 pasaulio veikėjų“ (1982 m.), „Tarptautininko žinynas“ (1983 m.). Kolekcionuoja žymiausių dabarties politikų raštus ir karikatūras, taip pat ir apie save. Moka rusų, lenkų, vokiečių kalbas. Žmona Jadvyga – žurnalistė, sūnus Saulius – fizikas, VU profesorius.
Keira

Keira – sueitis per burną, vienas iš oralinio sekso būdų, aprašytas arabų erotiniuose vadovėliuose.
Rešiotai

Lietuviai

Pirmieji Rešotų koncentracijos stovyklose buvo įkalinti 1941 m. birželio 13-14 d. išvežti Lietuvos Respublikos politiniai veikėjai ir jų šeimos.
Rešiotuose mirė, žuvo ar nužudyti: Kazimieras Ambrozaitis, Antanas Pranas Daniliauskas, Pijus Kriščiūnas, Petras Lukoševičius, Vytautas Mongirdas, Mikas Rožanskas, Juozas Šiaučiūnas, Izidorius Tamošaitis, Marija Tiškevičiūtė ir kiti tremtiniai.
Britney Spears videografija

Tai yra Jungtinių Amerikos Valstijų pop dainininkės Britney Spears oficialūs vaizdo klipai, VHS/DVD albumai.
Fuji Television

Istorija

Fuji Television tinklas buvo įkurtas 1948 m. lapkričio 18 d., o pirmosios transliacijos buvo pradėtos 1959 m. kovo 1 d. Tų pačių metų liepą Fuji TV kartu su Tokai TV, Kansai TV ir KBC Television susijungė į tinklą. 1966 m. buvo įsteigtas žinių tinklas informacijos keitimuisi tarp vietinių stočių, pavadinimu FNN (Fuji News Network).
2008 m. spalio 1 d. Fuji TV tapo holdingo bendrove.
Fuji TV, kuri nuo 1987 m. šalyje transliuoja Formulės 1 lenktynes, yra vienintelė pasaulyje žiniasklaidos bendrovė, remianti Formulės 1 Grand Prix lenktynes.
Prisma

Istorija

Pirmasis prekybos centras „Prisma“ atidarytas 1972 m. Juveskiulėje, Suomijoje. Universalinei parduotuvei paženklinti suprojektuotas prizmės formos ženklas buvo iškeltas ant 30 m aukščio betoninio bokšto. Kooperatyvo generaliniu direktoriumi dirbusiam Pekka Prättälä šis architekto sumanymas įkvėpė mintį pavadinti parduotuvę PRISMA (liet. „prizmė“).
Šiuo metu Europoje veikia beveik šimtas prekybos centrų „Prisma“: 64 Suomijoje, 8 Estijoje ir 17 Rusijoje.

„Prisma“ Lietuvoje

Pirmasis prekybos centras „Prisma“ Lietuvoje buvo atidarytas 2009 m. rugpjūčio 20 d. Vilniuje, prekybos ir pramogų centre „Ozas“.
2017 m. birželio mėn. „Prisma“ pasitraukė iš Latvijos ir Lietuvos, ir uždarė po 4 parduotuves Lietuvoje ir Latvijoje.