google/wiki40b huggingface dataset:
Aristide Briand

Biografija

1882–1893 m. Prancūzijos anarchistų sindikalistų vadas, 1898–1903 m. Nepriklausomos socialistų partijos lyderis, 1899–1901 m. Jungtinės socialistų partijos Generalinis sekretorius.
Nuo 1902 m. iki mirties Prancūzijos parlamento narys. 1902 m. tapo Prancūzijos vyriausybės nariu, už tai buvo pašalintas iš Prancūzijos socialistų partijos. Įstojo į Respublikos socialistų partiją. 1904 m. vienas iš laikraščio „l'Humanité“ steigėjų.
1904 m. Amsterdamo kongrese socialistams sudarius vieną partiją, liko jos dešiniajame sparne. 1905 m. Bažnyčios atskyrimo nuo valstybės įstatymo projekto autorius. 1906–1908 m. kulto ir švietimo, 1908–1909 m. teisingumo ministras, 1909–1931 m. 11 kartų Prancūzijos Ministras pirmininkas, 17 kartų užsienio reikalų ministras. 
Pacifistas. 1920 m. iškėlė Paneuropos idėją, siūlė kurti Europos valstybių federaciją. Nusiginklavimo konferencijos iniciatorius. Kelis kartus pirmininkavo Tautų Sąjungos posėdžiams.
1926 m. kartu su vokiečiu Gustavu Strezemanu gavo Nobelio Taikos premiją.
Miramaras (Kosta Rika)

Istorija

Pradžioje gyvenvietė vadinta Los Kemadosu (Los Quemados), bet 1897 m. pervadinta Miramaru ir tapo kantono centru.
Sakalūnai

Paplitimas

Išplitę beveik visame pasaulyje – 3 endeminės rūšys Amerikos žemynuose, 2 Australijos žemyne, 1 rūšis Afrikoje, 1 Pietryčių Azijoje ir 1 rūšis – juodasparnis sakalūnas (Elanus caeruleus) paplitęs dalyje pietų Europos (ypač Iberijos pusiasalyje), Afrikoje ir Pietryčių Azijoje.

Apibūdinimas

Tai nedideli, ilgais sparnais, gerai skraidantys plėšrieji paukščiai. Pošeimyje stambiausias šelmeninis sakalūnas (Elanoides forficatus), o perlinis sakalūnas (Gampsonyx swainsonii) viena mažiausių rūšių ir visoje vanaginių (Accipitridae) šeimoje. Raidesparnis sakalūnas (Elanus scriptus) vienintelis aktyvus naktį ir prietemose.

Mityba

Priklausomai nuo rūšies, minta smulkiais graužikais (dažniausiai), smulkesniais driežais, smulkesnėmis gyvatėmis, varlėmis, smulkesniais paukščiais, didesniais vabzdžiais, triušiais, šikšnosparniais.
Imperatorius Karolis VI

Valdymas

Po Vienos taikos 1735 m. Karolis atidavė Ispanijos Burbonams Siciliją ir Neapolį, už tai gaudamas Parmą ir Pjančenzą. Jo žentas Pranas įsitvirtino Toskanoje, vietoj prancūzams grąžintos Lotaringijos. Neturėdamas sūnų ir norėdamas išsaugoti nesuskaidytą valstybę, Karolis paskelbė vadinamąją Pragmatinę sankciją, kuria sosto įpėdine ir vienintele Karolio žemių paveldėtoja buvo pripažinta Marija Terezė. 1720–1723 m. sankciją pripažino Austrijos valstybės luomai ir užsienio valstybės.
Aš esi tu

Siužetas

Šių laikų pasaka apie architektą – svajotoją, statantį futuristinį namelį medyje, gūdžiame miške. Jo pasiryžimas sukurti naują gyvenimo modelį patiria įvairių išbandymų. Drąsa, nuoširdumas ir paprastumas padeda jam kaip pasakoje pasiekti „pusę karalystės ir princesės širdį“, kitaip tariant, brandą ir meilę. Laimė tol neprarasta, kol svajonė apie ją dar gyva.
Koncentruotieji pašarai

Koncentruotieji pašarai – pašarai kuriuose yra nedidelis kiekis (iki 18 %) ląstelienos ir daug energijos. Tai varpinių ir ankštinių augalų (miežių, kviečių, kvietrugių, avižų, rugių ir pan.) grūdai, kukurūzų bei sorgo sėklos ir kt.

Šiluminis apdorojimas

Sausas šiluminis apdorojimas – tai grūdų apdorojimas karštu oru arba mikrobangomis. Drėgnas šiluminis apdorojimas- tai pašarų apdorojimas karštu vandeniu arba verdant ir karštais garais. Šiluminis apdorojimas dažniausiai derinamas su mechaniniu pašarų apdorojimu.

Presavimas

Presavimas – tai pašarų granuliavimas, mineralinių papildų briketavimas ir kt.

Fermentavimas

Fermentavimas – pašarų veikimas fermentais jų virškinamumui padidinti. Naudojamas retai.
Alfonsas Romas Maršalka

Biografija

1975 m. baigė Vilniaus politechnikumą, autotechnikas, 1985 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą.
Nuo 2011 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Iki 2017 m. Darbo partijos Širvintų rajono skyriaus narys, nuo 2017 m. visuomeninio judėjimo „Drauge kurkime Širvintų krašto ateitį“ narys.
Žmona Vacė-Genė, vaikai Daiva, Jūratė.
Balkos muchafaza

Geografija

Muchafazos teritorija yra Gileado aukštumose, o vakaruose leidžiasi į Jordano slėnį. Pietuose siekia Negyvosios jūros pakraštį.
Aliaskos pusiasalis

Aliaskos pusiasalis (angl. Alaska Peninsula) – pusiasalis Šiaurės Amerikos šiaurės vakaruose, tarp Beringo jūros Bristolio įlankos ir Ramiojo vandenyno. Sudaro JAV valstijos Aliaskos pietvakarinę dalį. Ilgis apie 700 km, plotis 10–170 km. Išilgai pusiasalio tęsiasi Aleutų kalnagūbris. Kalnuose vyrauja tundrų augalija, nedideli ledynai, pakrantės žemumoje subarktinės pievos. Šiaurės rytinėje Aliaskos pusiasalio dalyje yra Katmajaus nacionalinis parkas.
Bronius Martinkus (1955)

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius. UAB „Palangos vandenys“ abonentinės tarnybos viršininko pavaduotojas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Palangos savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas.
Lietuvos liberalų sąjungos, 2006 m. partijos Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis Palangos skyriaus narys, 2006–2010 m. skyriaus pirmininkas.
1990–1995 m. Palangos miesto tarybos deputatas, Palangos miesto tarybos pirmininkas, 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011 m. (atsistatydino) Palangos savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Roma, vaikai Vaida, Elvyra, Dana, Vytautas.
Tverečiaus Švč. Trejybės bažnyčia

Istorija

Tverečiuje 1501 m. buvo pastatyta medinė bažnyčia, įkurdinti reguliarieji atgailos kanauninkai. 1622 m. Petras Pacas bažnyčiai paskyrė Erzveto palivarką ir Kukučių kaimą. Jo žmona 1644 m. dovanojo Jauniškės kaimą. Trakų vaivada Mikalojus Pacas 1662 m. pastatė naują bažnyčią ir vienuolyną. XVIII a. pabaigoje veikė parapinė mokykla. 1812 m. bažnyčia apiplėšta, išvogti sidabriniai liturginiai reikmenys. Rusijos valdžia 1832 m. vienuolyną uždarė. Vietoj sudegusios 1862 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia.
1880–1885 m. Tverečiuje klebonavęs Jonas Burba pamokslus sakė ir pamaldas laikė lietuviškai. Jo rūpesčiu 1884 m. suprojektuota nauja mūrinė bažnyčia, tačiau jos valdžia statyti neleido. 1886–1892 m. klebonavęs Mykolas Masiulis (1857–1906) klebonijoje įsteigė slaptą lietuvišką mokyklą. Caro valdžia jį 1891 m. uždarė į Gardino vienuolyną. XIX a. antrojoje pusėje į Tverečių buvo skiriami lietuviškai nemokantys kunigai. Vikaras K. Majevskis pramoko lietuviškai ir apie 1875 m. pamokslus ėmė sakyti lietuvių kalba. Kai bažnyčioms statyti nereikėjo valdžios leidimo, inžinierius B. Kokijevskis-Kozėla 1898 m. suprojektavo kitą mūrinę bažnyčią. Klebono Antano Slapšio-Slapšinsko pastangomis ir parapijiečių lėšomis 1906 m. pastatyta dabartinė (1901 m. senoji bažnyčia nugriauta, pamaldos laikytos klebonijoje).
Per Pirmąjį pasaulinį karą buvo apgriauti bažnyčios bokštai. Iki 1925 m. suremontuoti. Arkivyskupo Romualdo Jalbžikovskio 1928 m. įsakymu Tverečiaus bažnyčioje pamaldos pradėtos laikyti tik lenkų kalba. Nuo 1932 m. vargonininkavęs Leonas Bielinis (1882–1941 m.) Tverečiaus apylinkėje užrašė liaudies dainų su melodijomis, rinko tautosaką. Klebonas Mykolas Prielgauskas 1936 m. teistas neva už pavardžių lietuvinimą. Nuo 1948 m. klebonavęs Juozapas Karaliukas (1908–1963) 1951 m. suimtas ir 5 m. kalintas.

Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, dvibokštė, su žemesne apside. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais, skliautuotas. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Koaguliacija

Koaguliacija (angl. coagulation; iš lot. coagulatio 'krešėjimas, sutirštėjimas') – koloidinio tirpalo (dispersinės sistemos) dalelių sukibimas į stambesnes, dėl ko susidaro stambesni telkiniai, paprastai iškrentantys į nuosėdas.
Panašus reiškinys, kai susilieja skysčio lašeliai (emulsijose) ar dujų burbuliukai vadinamas koalescencija.
Koaguliacija dažnai yra savaiminis koloidinio tirpalo (kietos dalelės, stambios molekulės skystyje) irimas, kai jis pasidalina į kietą ir skystą fazes. Toks savaiminis kitimas dažnai vadinamas kolodinės sistemos senėjimu. Koaguliacijos sparta priklauso nuo dalelių skersmens, difuzijos koeficiento, temperatūros, makrofazės tirpumo. Tirpale esantys elektrolitai spartina koaguliaciją.
Dėl šiluminio judėjimo įvykstantys kolodinių dalelių susidūrimai nevisada sukelia jų sukibimą. Sukibti neleidžia koloidines daleles supantys elektringi apvalkalėliai, kuriuos ardo tirpale esantys elektrolitai.
V.I.P.

Turinys

Romanas – kompozitorius, kuriantis muziką pagal užsakymus. Kartą, draugo paprašytas nuvairuoti mašiną į vasarnamį ir pakeliui pavežti vieną moterį, jis susipažįsta su Liza. Romanas susižavi naująja pažįstama, tačiau netrukus sužino, jog ši – žymaus nusikaltėlių šulo Ježio žmona. Nepaisant to, Romanas, progai pasitaikius, vis demonstruoja savo jausmus Lizai. Kartą, ją befilmuodamas, jis netyčia palieka įjungtą kamerą, kuri užfiksuoja kaip Lizos vyras nužudo savo buvusį verslo partnerį.
Turėdamas įrašą, Romanas nusprendžia pasiūlyti Ježiui sandėrį: atiduoti juostą mainais už Lizos laisvę...
Nepaklusnumas (filmas)

Turinys

Luka – keturiolikmetis paauglys, augantis nerūpestingoje aplinkoje, kurią garantuoja pasiturintis tėvas ir dvi moterys, kurios neabejingos jo bręstančiam grožiui: medicinos sesuo Andžela ir draugė žydaitė Edita. Nepaisant to, vaikinas jaučiasi nelaimingas ir stengiasi atsiriboti nuo jo tėvo sukurto pasaulio, pilno melo ir išdavysčių. Jis patenka pas partizanus, tačiau kariauti jam beveik netenka. Nors karui pasibaigus visi, kurie dalyvavo pasipriešinime, laikomi didvyriais, gyvenimas šeimoje pernelyg nesikeičia: tėvas toliau neištikimas motinai su Edita, kuri ir jam atskleidžia kūniškos meilės paslaptis. Po to, kai mergina miršta nuo širdies smūgio, Luka suserga ir nebenori pasveikti, tokiu būdu neigdamas jį supantį pasaulį...
Jeronimas Augustinas Liubomirskis

Biografija

Gimė 1647 m. sausio 20 d.; Karūnos lauko etmono, kunigaikščio Jurgio Sebastijono Liubomirskio ir Sandomiro kašteliono dukters Konstancijos Ligežankos sūnus. Buvo Stanoslovo Iraklijaus brolis. Jeronimas Augustinas buvo Žešuvo, Višnicos ir Jaroslavo valdytojas.
1663 metais mokėsi Padujos universitete, įstojo į Maltos ordiną. 1668 metais, vadovaudmas būriui samdomui už savo lėšas, dalyvavo mūšiuose prieš etmoną Petrą Dorošenką.
Nuo 1670 metais tarnauja Karūnos armijoje. Dalyvavo kampanijoje 1671 metais prieš Krymo ordą, kur jis išsiskyrė mūšiuose už Braclavą ir Kalniką, paėmė Vinicą.
Liubomirskis dalyvavo Chotyno mūšyje ir Mikalojaus Jerinimo Seniavskio žygyje į Moldaviją 1673–1674 metais.
Liubomirskis išsiskyrė Lvovo mūšyje 1675 metais ir 1676 metais Voinilovo ir Žuravno mūšiuose. Buvo Jono Sobieskio išrinkimo šalininkas. Per daugelį metų teisėsi su Dimitrijumi Jurgiu Višnioveckiu dėl Ostrogiškių ordinacijos. 1676 metais tapo Karūnos didžiuoju vėliavininku, 1677 metais jo kariai be ATR sutikimo palaikė antiaustrišką sukilimą Vengrijoje. 1679 metais jis tapo Liudviko XIV rūmininku ir gaudavo kasmetinę 15 0000 livrų pensiją.

Valstybės tarnyba

Nuo 1702 metų balandžio iki lapkričio Karūnos lauko etmonas.
Nuo 1702 iki 1706 metų buvo Karūnos didysis etmonas.
1705 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Užėmė pareigas: Karūnos lauko etmonas ir Karūnos didysis etmonas, Krokuvos kaštelionas nuo 1702 metų, Krokuvos vaivada, Karūnos didysis iždininkas nuo 1692 metų, Karūnos didysis vėliavininkas, Karūnos dvaro maršalka nuo 1683 metų.
Mirė giminės Žešuvo pilyje 1706 m. balandžio 20 d.
Sigita Gasparavičienė

Sigita Gasparavičienė (g. 1954 m. vasario 16 d. Tytuvėnuose) – Lietuvos architektūros istorikė.

Biografija

1976 m. baigė istoriją Vilniaus universitete. 1976–1989 m. dirbo Lietuvos valstybės istorijos archyve, 1989–2002 m. Paminklų konservavimo institute (nuo 1992 m. Paminklų restauravimo institutas). 2002 m. įsteigė genealoginiu tyrimu bendrove „Archeonas“, jos vadovė.

Mokslinė veikla

Tyrimo objektai: Linkuva, Rozalimas, Gėluvos dvaras, Skaraitiškės dvaras, Viduklės dvaras (visi trys Raseinių raj.), Kuršėnų dvaras, Paežerių dvaras (abu Šiaulių raj.), Abromiškių dvaras, Bistrampolio dvaras (Panevėžio raj.), Zalavo dvaras (Švenčionių raj.), Troškūnų bernardinų vienuolynas, Antalieptės karmelitų vienuolynas, Miroslavo marijonų vienuolynas, Laterano kanauninkų vienuolynas Vilniuje, Vilniaus evangelikų liuteronų bažnyčia, Vilniaus Šv. Jekaterinos cerkvė, Vilniaus Katedros aikštė ir Šventaragio skveras, Vingio parkas, senovės žydų kapines Olandų g., Vilniaus senamiesčių kvartalai, pastatai. Tiria ir bajorų palikuonių genealogiją.
Visuomenė

Visuomenė – tam tikroje teritorijoje gyvenančių asmenų visuma, socialinių santykių sankloda. Dar kitaip sociologijoje visuomenė yra vadinama sociumu.
Visuomenė kaip organizacijos forma yra būdinga žmonėms. Tai ypatinga žmonių grupė, kuri sieja tam tikrą asmenų ratą socialiniais ryšiais.
Visuomenė yra žmonių koncentracijos pasekmė, kurią formuoja tokie reiškiniai kaip religija, tradicijos, valstybė.
Ją taip pat formuoja ir tokie faktoriai kaip regiono ar bendruomenės geografinė padėtis, mokslo laimėjimai, kuriuos atspindėti gali architektūra, ekonominė situacija ir t. t.
Salpauselkė

Salpauselkė (suom. Salpausselkä) – galinių morenų (kalvagūbrių) sistema pietų ir pietryčių Suomijoje. Susiformavo ledynmečiu. Kalvagūbriai driekiasi lygiagrečiai, nuo šiaurinių Suomijos įlankos krantų iki Ladogos ežero. Tarp šių morenų susidaręs Suomijos ežerynas su didžiausiu šalyje Saimos ežeru. Gūbriai užtveria kelią vandenims į Suomijos įlanką, todėl ežerai priklauso Ladogos ežero baseinui (per Vuoksos upę).
Tiskūnai

Istorija

Tiskūnuose rastas senovinis akmeninis kirvis keturkampe pentimi. Tarybiniais metais buvo Tiskūnų apylinkės centru bei „Pakeltos velėnos“ kolūkio centrine gyvenviete.
Portidž la Preris

Istorija

1738 m. čia buvo įkurtas fortas (Fort La Reine). 1851 m. įsikūrė kaimas apgyvendintas europiečių, kurie vertėsi žemdirbyste.
Miestas teises gavo 1880 m. Tuo metu gyveno apie tris tūkstančius gyventojų.
Chromatinas

Chromatinas – medžiaga, esanti ląstelės branduolyje. Chromatino paskirtis – genetinės informacijos raiška ir genetinės medžiagos integracija. Jis sudarytas iš DNR, šiek tiek RNR ir baltymų. Įprastai chromatinas – dekondensuoto siūliško pavidalo, tačiau prieš ląstelės dalijimąsi kondensuojasi į chromosomas.
Teofilija Dragūnaitė-Vaičiūnienė

Biografija

1915 m. išvyko į Peterburgą. 1920 m. grįžo į Vilnių. Lenkams okupavus Vilniaus kraštą, persikėlė į Kauną.
Mokėsi Dusmenų pradžios mokykloje, 1915 m. – Peterburgo lietuvių pabėgėlių mokykloje. 1918–1920 m. lankė privačią P. Gaideburovo vaidybos studiją. 1918–1920 m. baigta imperatoriškoji Aleksandros teatro dramos mokykla (J. Karpovo kursas).
Afarų įduba

Afarų įduba (kitaip – Danakilių įduba) – įduba Etiopijoje, Eritrėjoje ir Džibutyje, viena iš neįveikiamiausių vietų mūsų planetoje.
Didelę metų dalį tai – išdžiūvusi, druska padengta lyguma. Čia saulėkaitoje temperatūra pakyla iki 75 °C. Diduma šios lygumos yra žemiau jūros lygio: faktiškai ji buvo Raudonosios jūros šaka, kol Žemės plutos judėjimas šiaurinėje pusėje iškėlė Danakilių kalnagūbrį ir atitvėrė jį nuo pagrindinio jūros masyvo. Vanduo išgaravo, palikęs buvusiame jūros dugne iki 3 km storio druskos sluoksnį.
Nepaisant siaubingų Afarų įdubos sąlygų, joje nuo seno gyvena klajoklių gentys, vadinamos afarais arba danakiliais, kaip juos vadina kiti to krašto žmonės. Baisiame karštyje ant išdegusios žemės jie išgyvena iš dvejopos veiklos – klajoklinės gyvulininkystės ir druskos rinkimo. Afarai daugiausia maitinasi pienu ir mėsa, todėl užsitęsusi sausra gyvuliams ir žmonėms gresia mirtimi.
Paprastoji ieva

Augimvietės

Auga miškuose, pamiškėse, paupiuose, pakelėse, sodinama prie sodybų.

Morfologija

Daugiametis medis ar krūmas. Užauga iki 3-10 m.
Žiedo vainiklapiai balti, atvirkščiai kiaušiniški. Taurelės vidinė pusė plaukuota. Žiedyno kekės dažniausiai nusvirusios. Žydi gegužės mėnesį.
Lapai pailgi, atvirkščiai kiaušiniški arba elipsiški, dantyti.
Vaisius – juodas kaulavaisis, valgomas. Kauliukas raukšlėtu paviršiumi.
Janis Jaunsudrabinis

Biografija

1886–1892 m. mokėsi Neretos mokykloje, 1892–1893 m. – Panemunio rusų mokykloje, 1893–1895 m. mokytojavo Neretoje, 1895–1897 m. mokėsi Vecsatės žemės ūkio mokykloje. 1896 m. laikraštyje „Latviešu Avīzēs“ išspausdino pirmąjį apsakymą „Žiemos naktis“. 1898 m. dirbo Remtėje žemės ūkio specialistu, bet pajutęs potraukį dailei, 1899–1903 m. studijavo Bliumo tapybos mokykloje Rygoje. 1905 m. tris mėnesius tobulinosi Miunchene. 1908–1909 m. su šeima gyveno ir studijavo dailę Berlyne, mokytojas Lovis Korintas. Grįžęs gyveno Milgravyje, 1913–1915 m. – Pliaviniose, 1915–1918 m. – Kaukaze. Grįžęs užsiėmė tapyba ir rašymu. 1924 m. su Kultūros fondo stipendija keliavo po Europą. 1937 m. išsiskyręs su žmona gyveno Sabilėje, Ilūkstėje. 1944 m. pasitraukė į Vakarus.

Kūryba

Tapė peizažus, portretus, iliustravo knygas (taip pat ir savo), parašė straipsnių apie dailę, tarp jų apie M. K. Čiurlionio kūrybą.
Apysakoje „Šalnos pakąsti žiedai“ atskleista dviejų jaunų žmonių meilės drama. Vaikystės patirtis atsispindi „Baltojoje knygoje“, „Žaliojoje knygoje“, kituose rinkiniuose. Prozoje ryškios psichologinio realizmo ir neoromantizmo tradicijos. Kūryboje subtiliai perteikti veikėjų dvasiniai išgyvenimai, plačiai pavaizduotas Latvijos kaimo įvairių sluoksnių gyvenimas, pabrėžiamas žmogaus ryšys su gamta, tautinių tradicijų tąsa; gausu lietuviškų motyvų. Parašė vaizdelių, apsakymų ir eilėraščių, pjesių, knygų apie latvių emigraciją, apybraižų apie lietuvius įvairiose šalyse. Į latvių kalbą išvertė K. Donelaičio, G. Landsbergio-Žemkalnio, P. Vaičiūno kūrinių.
Neil Armstrong

Biografija

1955 m. baigė Purdu universitetą, aeronautikos inžineriją. Korėjos karo metu atliko 78 kovinius skrydžius. Po universiteto baigimo dirbo Edwardso karinių oro pajėgų bazėje lakūnų bandytoju. 1962 m. buvo priimtas į NASA kosmonautų rengimo kursus. 1966 m. kovo 16 d. skriejo erdvėlaiviu „Gemini 8“, kuris pirmą kartą susijungė su kitu nepilotuojamu erdvėlaiviu. 1969 m. liepos 16–24 d. erdvėlaiviu „Apollo 11“ kartu su astronautais E. Oldrinu ir M. Colinsu pirmą kartą nuskrido į Mėnulį ir jame išsilaipino (liepos 21 d.). Kosmose išbuvo 21 val. 36 min. Dirbo NASA iki 1971 m. Po to dėstė aeronautikos inžineriją Sinsinačio universitete.
Superettan

Superettan - antrasis Švedijos futbolo sistemos lygmuo. Lyga buvo įkurta 2000 m., iki tol antruoju futbolo sistemos lygmeniu buvo pirmasis divizionas (Division 1). 2016 m. lygoje varžėsi 16 komandų. Dvi aukščiausias vietas užėmusios komandos gauna teisę žaisti Allsvenskan lygoje, o dvi žemiausias vietas užėmusios komandos nukrenta į Švedijos pirmąjį divizioną.

Komandos

2019 m. sezono komandos.
Karvių kautynės

Karvių kautynės – tradicinis Šveicarijos renginys, dažniausiai vykstantis Valė kantone. Karvių kautynėse, priešingai nei koridoje, karvės kaunasi tarpusavyje. Kiekvienais metais Valė kantone vyksta karvių kautynių serija, vadinama „karalienių kovomis“ (pranc. combats de reines). „Karalienių kovos“ prasidėjo XX a. trečiajame dešimtmetyje ir kasmet pritraukia virš 50 000 žiūrovų. Kovų nugalėtoja tituluojama Karalienių Karaliene (pranc. La Reine des Reines). Metų gale Aproze yra rengiamas kautynių superfinalas, kuriame šešiose svorio kategorijose kaunasi šešios geriausios kiekvieno regiono karvės.
Karvės natūraliai kaunasi dėl dominavimo bandoje, būtent ši savybė ir išnaudojama karvių kautynėse. Renginiuose Šveicarijoje naudojamos Hérens veislės karvės. Prieš kautynes karvėms nuzulinami ragai, tad susirėmimo metu gyvūnai daugiausiai stumdosi. Iš susirėmimų pasitraukusios karvės pašalinamos iš kovos tol, kol ringe lieka vienintelis gyvūnas. Kartais karvės kautynių metu išvis atsisako fiziškai kontaktuoti viena su kita. Kiekvienos kautynės gali tęstis iki 40 minučių.
Panašūs renginiai vyksta Aukštutinėje Savojoje, Prancūzijoje, Aostos slėnyje, Italijoje, ir Kafkasöro plynaukštėje Artvine, Turkijoje, kur yra vadinami bulių kautynėmis.
Agenoras

Finikijos valdovas

Turėjo žmoną Telefasa. Agenoro vaikai: Kadmas, Europa, Kiliksas (Kilikas), Feniksas (Fionikas) ir Tasas. Dzeusui pagrobus jo dukrą Europą, Agenoras pasiuntė sūnūs surastį seserį, tačiau šie supratę, kad ją rasti beviltiška, apsigyveno įvairiose pasaulio vieose vėliau pavadintose jų vardais (Finikija – Feniksas, Kilikija – Kilksas, Kadmis pastatė tvirtovę Kadmėją).

Karys

Ildiadoje minimas Agenoras, Antenoro sūnus, Trojos kovotojas. Jis buvo pirmasis iš Trojos nukovęs priešininką, kuris buvo Elfenoras, vienas iš euboėnų vadų. Vėliau Trojai puolus achajų laivus, padėjo pagydyti Heleno žaizdas.
Minima, kad kai Achilas privertė bėgti visi Trojos armiją, jis pirmasis sukaupė drąsa ir stojo į kovą su Achilu. Jis jautėsi pažemintas, kad turi bėgti nuo tokio pat, normalaus žmogaus, todėl apsigrežė ir puolė Achilą. Achilui prisiartinus Agenoras metė ietį, tačiau pataikė tik į Achilo šarvus. Achilui puolus Agenorą įsikišo dievas Apolonas, kuris nunešė trojėną nuo Achilo pridengęs miglos uždanga, kad pastarasis nesivytų. O pats įgavo Agenoro išvaizda ir nuviliojo Achilą nuo trojėnų, taip leisdamas visiems (išskyrus Achilą) pasislėpti už Trojos sienų.
Vėliau kai graikai šturmavo Troją pasinaudoję Trojos arkliu, Agenorą nukovė Achilo sūnus Neoptolemas.
Mykolas Pauga

Mykolas Pauga (1729 m. Buivydžiuose, Joniškio raj. – 1770 m. sausio 12 d. Joniškyje) – vienas 1769 m. Šiaulių ekonomijos valstiečių sukilimo vadų.

Biografija

Kilęs iš turtingų valstiečių. Prieš sukilimą buvo Joniškio vaitas. 1768 m. prasidėjo A. Tyzenhauzo reformos Šiaulių ekonomijoje, pradėti kurti palivarkai, kurių žemes turėjo įdirbti valstiečiai. Valstiečiai iš savo žemių buvo išvaromi, paliekant jiems palivarkų pakraščiuose tik po ketvirtį valako. Nuo vieno ketvirtadalio valako reikėjo eiti 2 dienas lažo. Buvo padidinti ir piniginiai mokesčiai, reikėjo duoti duokles. Tai sukėlė valstiečių nepasitenkinimą, buvo pradėtas organizuoti sukilimas. Pagrindiniai organizatoriai buvo M. Pauga, Jakiškių kaimo vaitas Martinjonas Radvila, mokytojas Simonas Aleksandravičius, bajoras I. Kudrevičius.
Nuo 1769 m. liepos 13 d. sukilėlių vadovybės komendantas. Parašė ir Joniškyje viešai perskaitė sukilėlių priesaikos tekstą. Važinėjo po ekonomiją, agituodamas sukilti, pats suiminėjo ekonomijos valdininkus.
Vadovavo sukilėlių delegacijai į Vilnių, derėjosi su vyskupu Ignotu Jokūbu Masalskiu dėl užtarimo. Sukilimui pralaimėjus suimtas. 1769 m. gruodžio 4 d. Kauno teismas nuteisė mirties bausme ketvirčiuojant ant rato. Joniškyje viešai nukirsdintas.
Tvirtoji Ranka

Turnys

Tvirtoji Ranka jau 10 metų  ieško savo šeimos žudiko, pravarde Generolas. Pastarasis, surinkęs didelę armiją vyrų, stengiasi išprovokuoti konfliktą tarp indėnų bei nedidelio miestelio gyventojų, kad galėtų netrukdomas šeimininkauti įsigytoje žemėje, kurioje tikisi rasti aukso. Po to, kai nužudomas komančių vado sūnus, Tvirtoji Ranka ir jo draugas Vinetu turi 3 dienas, kad rastų ir pristatytų indėnams žudiką, kitaip prasidės karas. Link miestelio pajuda kariuomenė, o indėnai ima telkti savo pajėgas.
Kol jiedu ieško kaltininko, Generolas parduoda komančiams ginklus su tuščiais šoviniais, tikėdamasis, kad susidūrime su kariuomene jie visi žus ir nebebus kliūčių ieškoti aukso.
Teorema

Teorema (lot. theorema = tezė, reikalaujanti įrodymo; gr. theorema = požiūris, tezė) – dedukcinės teorijos teiginys, kurio teisingumas patvirtinamas įrodymu, remiantis anksčiau įrodytomis teoremomis ir apsibrėžtomis aksiomomis.

Teorema matematikoje

Matematikoje teorema yra teiginys, kuris gali būti įrodytas tam tikros logikos būdu. Teoremų įrodinėjimas laikoma pagrindine matematikos sritimi. Pažymėtina, kad „teorema“ skiriasi nuo „teorijos“.
Paprastai teoremomis vadinami tik teiginiai su netrivialiomis išvadomis, kiti teiginiai vadinami lemomis, išvadomis, postulatais.
Saulė Olendrienė

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus universitetą, gydytoja. Šilalės raj. VĮ Pajūrio ambulatorijos vyr. gydytoja.
2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šilalės rajono skyriaus narys.
2007 m. (atsisakė mandato) Šilalės rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinis Algimantas Olendra, vaikai Aistis, Lukas.
Singapūro futbolo taurė

Singapūro futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Singapūre. Antrasis pagal svarbą turnyras šalyje po Singapore Premier League. Vyksta nuo 1998 metų.
Salako valsčius

Salako valsčius buvo šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Salakas.
RKL 2015-2016 m. sezonas

RKL 2015–2016 metų sezonas – 11-as lygos sezonas, kuriame dalyvauja 36 klubai. 16 varžosi A divizione, 20 - B divizione.