google/wiki40b huggingface dataset:
Vytenis Tomkus

Biografija

1988–1998 m. mokėsi Kaišiadorių 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1988–1994 m. lankė vaikų muzikos mokyklą.
1998 m. įstojo į Vytauto Didžiojo universiteto Tarptautinės teisės ir politikos mokslų institutą (vėliau – Politikos mokslų ir diplomatijos institutas), jį baigė 2002 m. ir įgijo viešojo administravimo bakalauro kvalifikacinį laipsnį, o Ekonomikos ir vadybos fakultete įgijo verslo administravimo gretutinės specialybės pagrindus.
1999 m. Divizijos generolo Stasio Raštikio puskarininkių mokykloje pradėjo lankyti jaunesniųjų karininkų vadų kursus (vėliau – Studentų karinio rengimo batalionas) ir 2002 m. įgijo atsargos leitenanto karinį laipsnį bei pėstininkų būrio vado kvalifikaciją.
2002 m. įstojo į Vytauto Didžiojo universiteto Teisės institutą, jame 2005 m. baigė komercinės teisės magistrantūros studijų programą ir įgijo teisės magistro kvalifikacinį laipsnį, taip pat buvo suteiktas Mičigano universiteto (JAV) Transnacionalinės teisės sertifikatas.
2006–2007 m. Vytauto Didžiojo universitete išklausė papildomus teisės vientisųjų studijų programos dalykus ir įgijo teisės magistro kvalifikacinį laipsnį.
Nuo 2009 m. pradėjo dirbti Lietuvos centrinėje kredito unijoje Kaune teisininku, nuo 2010 m. dirbo Teisės ir kredito unijų finansinės veiklos vertinimo skyriaus vadovu.
2010 m. įstojo į Tėvynės Sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų partiją. 2012 m. pabaigoje buvo išrinktas TS-LKD Kaišiadorių skyriaus pirmininku, o 2014 m. pabaigoje skyriaus pirmininku buvo perrinktas antrai kadencijai. 2014 m. pradžioje tapo Jaunųjų konservatorių lygos Kaišiadorių skyriaus nariu.
2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimuose laimėjo mero rinkimus Kaišiadorių rajone.
Žmona Miglė - biochemijos mokslų daktarė, dirba Vilniaus universitete.
Balandžio 17

Vardadieniai

Aniceta, Anicetas, Dravenis, Heraklis, Robertas, Skaidrė, Skaidrys, Skaidra
Rutulio stūmimas

Rutulio stūmimas – lengvosios atletikos šaka, kurioje varžomasi kas toliau nustums (numes) sunkų metalinį rutulį. Šiais laikais vyrų varžybose yra naudojamas 7,25 kg svorio įrankis. Rutulys stumiamas iš 2,135 m skersmens apvalios aikštelės.
Adolfas Jonas Vilimavičius

Biografija

Socialinių mokslų (ekonomika) daktaras, docentas.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1995–1997 m. (LDDP sąraše) Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Tadeusz Jasudowicz

Biografija

Gimė 1944 m. rugpjūčio 2 d. Urnėžiuose. 1947 m. kartu su tėvais ištremtas į Krasnojarsko kraštą. 1955 m. gruodžio 29 d. atvyko į Lenkiją. 1961 m. baigė Lėciaus mokyklą. 1966 m. Mikalojaus Koperniko universitete baigė teisės studijas. 1972 m. tapo teisės mokslų daktaru. Nuo 1990 m. Torūnės universiteto žmogaus teisių katedros vedėjas. Nuo 1993 m. UNESCO žmogaus teisių tarybos narys. Nuo 1994 m. JTO žmogaus teisių komiteto narys. 1997 m. tapo profesoriumi.
Galis (miestas)

Istorija

Viduramžiais priklausė Samurzakano kunigaikštystei.
XVII amžiaus 4-as dešimtmetis

XVII amžiaus ketvirtasis dešimtmetis prasidėjo 1631 m. ir baigėsi 1640 m.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XVI amžius – XVII amžius – XVIII amžius
Dešimtmečiai:
9-as10-as1-as2-as3-as
- 4-as -
5-as6-as7-as8-as9-as
Metai:  1631 1632 1633 1634 1635 1636 1637 1638 1639 1640
Knygų lentyna (JAV)

Knygų lentyna – Lietuvių bibliografinės tarnybos biuletenis, ėjęs 1948–1949 m. Memingene (Vokietija), 1949–1966 m. Denvilyje (JAV).

Istorija

Pavadintas iki karo Kaune leisto biuletenio „Knygų lentyna“ vardu. Iš pradžių spausdintas dauginimo priemonėmis, vėliau rotatoriumi, o nuo 1951 m. – spaustuvėje. Nuo 1967 m. vietoj „Knygų lentynos“ pradėtas leisti „Lietuvių išeivių spaudos metraštis“.
Spausdino tremtyje išleistų Lietuvių periodinių ir neperiodinių leidinių aprašus, periodikoje paskelbtus žymesniuosius straipsnius.
Leido ir redagavo Aleksandras Ružancovas. Talkino Vaclovas Biržiška, Zenonas Ivinskis, Balys Jacikevičius, Bronius Kviklys, Vincas Maciūnas, Vladas Lišauskas, N. Ružancovienė, A. Simutis.
Erotinė simfonija

Turinys

Po gydymo iš psichiatrinės ligoninės grįžusi markizė Martina iš tarnaitės sužino, jog jos vyras dabar turi naują meilužį Florą. Namuose taip pat atsiranda Norma – mergina, kurią abu vyrai rado miške be sąmonės, taip pat tarnaitė ir Martiną prižiūrintis gydytojas. Martinos sveikatai itin kenkia stresas, tuo tarpu vyras mėgina įkalbėti tarnaitę įberti šiai į maistą nuodų. Pastaroji atsisako ir randama nužudyra, vėliau miršta ir Martina. Floras su Norma tampa meilužiais, o juos aptikęs markizas juodu nužudo...
Bulgarijos futbolo varžybos 2016–2017 m.

Kova dėl išlikimo

Aštuonios komandos buvo suskirstytos į dvi grupes po keturis klubus:
Paberžė (Kėdainiai)

Aplinkinės gyvenvietės

Devynduoniai – 5 km
ŽIBARTONIAI – 3 km
Ibutoniai – 0,5 km
Miegėnai – 3,5 km
Užupė – 3 km
∫

Simbolis ∫ naudojamas matematikoje integralui žymėti. Šią notaciją XVII a. pabaigoje sukūrė vokiečių matematikas Gotfridas Leibnicas.
Ženklas ∫ atsirado pakeitus ženklą ſ (Ilgoji s), kuris buvo pasirinktas todėl, kad integralas yra sumų riba.
Simbolis ∫ Unikode žymimas U+222B, Lateche - \int. HTML žymimas &#x222b; (šešioliktainis), &#8747; (dešimtainis) ir & int; (vardinis).
Simbolis ∫ yra labai panašus į simbolį ʃ (vadinamą eš).
ULIM Chișinău

Istorija

Klubas įkurtas 1992 m. Codru Călăraşi.
Iki 1998 m. žaidė Kelerašyje.
2002 m. komanda buvo išformuota.
Plungės Senamiesčio mokykla

Istorija

1974 m. spalio 18 d. padėtas Plungės 4-osios vidurinės mokyklos kertinis akmuo, o 1975 m. rugsėjo pirmąją įvyko mokyklos atidarymo šventė. Darbų vykdytojas K. Dobrovolskis įteikė simbolinį raktą mokyklos direktoriui Vladui Mikalauskui. Mokykloje dirbo 49 mokytojai, mokėsi 1226 mokiniai.
1996 m. mokykla pavadinta Senamiesčio vidurine mokykla. 2013 m. neteko vidurinės mokyklos statuso.

Mokiniai

Per 25-erius metus išleisti 1497 abiturientai

Mokyklos himnas

Mums kalba kiekvienas
Senamiesčio kiemas
Ten pasakas skaitėm, antai
Svajojom užaugti,
Su slibinu kautis,
Kad saule žėrėtų skliautai.
Pried. 
Ne trupinio aukso,
Gardaus valgio šaukšto
Mes esam ištroškę visi,
O rungtis, laimėti,
Save nugalėti,
Nelinkti, neklupti kely.
Į Šviesą, į Tiesą
Knyga kelią tiesia,
Neleis pasiklysti nakty.
Viliotų mus gelmės
Ar kviestų viršūnės,
Telydi šviesos spindulys.
Pried. 
Ne trupinio aukso,
Gardaus valgio šaukšto
Mes esam ištroškę visi,
O rungtis, laimėti,
Save nugalėti,
Nelinkti, neklupti kely.
Žodžiai mokytojos G. Matevčiūtės, muzika mokytojos R. Urniežienės
Sigitas Benjaminas Lasavickas

Sigitas Benjaminas Lasavickas (1926 m. liepos 19 d. Naujienėlės k., Marijampolės rajonas – 1998 m. kovo 25 d. Vilniuje) – dailininkas architektas, senovės tyrinėtojas

Publikacijos

Publikacijos architektūrinių paminklų tyrimo, konservavimo ir restauracijos klausimais.
Alsira

Istorija

Arabų valdymo laikais miestas vadintas Algezira.
Sarpos ežerai

Sarpos ežerai (rus. Сарпинские озёра) – nedidelių druskingų ežerų grupė Rusijoje, Volgogrado srityje ir Kalmukijoje. Ežerai išsibarstę Jergenių įduboje, į vakarus nuo Volgos deltos.
Didžiausi ežerai: Sarpa (Šiaurinis ežeras) – 42,6 km², Barmancakas – 25,8 km², Cagan Nuras – 23,5 km², Batyr Mala – 21,9 km².
Ežerų plotas priklausomai nuo metų laiko smarkiai kinta: pavasarį ežerai vandeningi, tarpusavyje susijungia protakomis, tačiau vasarą beveik visi išdžiūsta, kiti virsta druskingomis maršomis.
Zigmantas Citavičius

Biografija

Gimė 1833 m. rugpjūčio 11 d. Padubysyje, tėvas Stanislovas Citavičius, motina Vincenta Marchlevičiūtė. Baigė Sankt Peterburgo kadetų mokyklą ir įstojo į kavalerijos dalinius. 1853 m. suteiktas karininko laipsnis. 1856 m. mirus tėvui grįžo prižiūrėti šeimos žemių, apsigyveno Šaukoto dvare. Prasidėjus 1863 m. sukilimui paskirtas Raseinių apskrities kariniu viršininku. Būdamas viršininku rūpinosi gyventojų apginklavimu bei ginklų pirkimu iš Prūsijos karalystės. Tytuvėnų miške subūręs 300 vyrų būrį, už kelių kilometrų nuo miestelio, ant Tytuvos upelio kranto, vietovėje, vadinamoje Čigonpieve buvo įsitvirtinę ir ruošėsi švęsti Velykas, bet vietinio valstiečio išduoti, buvo rusų kuopos surasti ir apsupti. Rusijos kariuomenė sužinojusi apie stovyklos vietą balandžio 5 d. pradėjo stovyklos puolimą. Kitą dieną per kautynes žuvo pats Z. Citavičius ir 40 jo bendražygių. Taip pat žuvo jo adjutantas Stankevičius, 5 sukilėliai pateko į nelaisvę. Priešas paėmė 50 šautuvų, 35 dalgius, kardų ir kitų reikmenų. Likusius sukilėlius surinko Z. Citavičiaus būryje kavalerijai vadovavęs Mykolas Puidokas (buvęs Tytuvėnų dvaro ekonomas). Tytuvėnų regioniniame parke yra paminklinis akmuo, pastatytas 1968 metais. Jis žymi sukilėlių palaidojimo vietą. Kelias, vedantis prie kapo, pavadintas sukilėlių keliu. Viena ilgiausių Tytuvėnų gatvių 1992 m. savivaldybės sprendimu pavadinta Zigmanto Citavičiaus vardu.
Legenda

Legenda (lotynų, legenda, „tai, kas skaitytina“) – ir folkloro, ir literatūros (epikos) žanras.
Legendos turinys apibendrina esmingus, lemtingus reiškinius.
Viduramžiais legendomis buvo vadinami šventųjų gyvenimo aprašymai, vėliau – religinio pobūdžio pasakojimai.
Legendų vaizduojamąjam pasauliui būdingi fantastiniai, antgamtiniai elementai. Legendai būdingas poetiškas stilius, pakilios intonacijos, apibendrinimo mostas. Jai artimos sakmės ir padavimo žanrai.
Nemaža dalis legendų personažų yra tarptautiniai, tik traktuojami savitai, jų vardai pakoreguojami pagal vietos kalbą.
Literatūrinių legendų yra sukūrę: K. Brentanas, L. Tykas (Vokietija), A. Odinecas, S. Vitvickis (Lenkija), M. Gorkis, L. Tolstojus (Rusija).

Etimologija ir kilmė

Žodis „legenda“ atsirado anglų kalboje ties 1340, paimtas iš lotynų kalbos. Pirmoji reikšmė turėjo apibrėžti neistorinį pasakojimą arba mitą 1613. Akcentuojant nerealistišką „legendų“ šventųjų veikėją, angliškai kalbantys protestantai galėjo pristatyti „realius“ šventuosius ir Reformacijos kankinius.
Juba

Juba (nuo jap. ゆば = yuba) – kaitinamo sojų pieno paviršiuje susidaranti baltyminga balta plėvelė. Tai tradicinis sojų produktas Rytų Azijos šalyse.

Istorija

Manoma, kad juba pradėta gaminti Kinijoje, o iš ten kartu su budistų vienuoliais, praktikavusiais vegetarišką mitybą, išplatinta po aplinkines šalis. Pirmieji rašytiniai kinų ir japonų šaltiniai jubą mini XVI a. pabaigoje. XX a. antroje pusėje jubos gaminimas Kinijoje buvo mechanizuotas, pastatytos pirmos specializuotos gamyklos. Atpigus kainai, juba kinų emigrantų buvo išpopuliarinta ir daugelyje kitų šalių.
Japonijoje jubos gamybos centru ilgą laiką buvo Kiotas. Iš jubos pagaminti patiekalai Japonijoje lig šiol tampriai siejami su budistine vegetariška virtuve, ji nėra tapusi kasdieniu valgiu.

Gamyba ir naudojimas

Juba gaminama kaitiant sojų pieną atvirame inde maždaug 80–90 °C temperatūroje ir nugriebiant paviršiuje susidarančias baltymingas plėveles. Jos vartojamos iš karto šviežios, o siekiant išsaugoti ilgesniam laikui – sudžiovinamos.
Juba paprastai parduodama kaip sausi trapūs lakštai, kurie tampa lankstūs išbrinkinti vandenyje. Iš jubos daromi įvairūs valgiai, ji dedama į sriubas. Manoma, kad jau prieš kelis šimtus metų budistų vienuoliai Kinijoje iš susluoksniuotos jubos gabaliukų gamindavo mėsą primenančius patiekalus (jubos „vištieną“, „antieną“ ir pan.) Tokie valgiai lig šiol populiarūs Kinijoje, Taivane, kai kuriose Pietryčių Azijos šalyse.

Maistinė vertė

Džiovinta juba turi 53 % baltymų, 28 % riebalų, 9 % angliavandenių, yra geras kalcio, geležies, magnio, fosforo, cinko, B grupės vitaminų (išskyrus B12) šaltinis.
2015 m. A lyga

Dalyviai

Pirmenybėse dalyvavo 10 komandų, kurios tarpusavyje žaidė keturių ratų sistema. 
Iš Pirmos lygos pakilo FC Stumbras, FK Spyris Kaunas ir FK Utenis.
Argumentas iš senumo

Senumo argumentas (lot. argumentum ad antiquitatem), dar žinomas, kaip tradicijos argumentas, yra loginė argumentacijos klaida, kai kažkuris teiginys laikomas teisingu, nes jis tokiu buvo laikomas ilgą laiką. Taip pat dažnai pasitaiko variacija, kai sakoma, kad kažkas yra gerai, nes „visada (ilgą laiką) taip buvo“.
Senumo argumentas yra paplitęs turbūt visose gyvenimo srityse.

Logika

Tai yra klaida, kadangi idėjos senumas neturi jokio loginio ryšio su jos teisingumu ar klaidingumu. Tačiau kasdieniniame gyvenime senumo argumentu kartais galima pasiremti. Sena idėja, kurios teisingumas buvo daug kartų kvestionuotas, tikrintas ir nepaneigtas, turi daugiau šansų būti teisinga, nei nauja ir dar gerai nepatikrinta idėja. Reikia atkreipti dėmesį, kad idėjos gyvavimo laikotarpis čia turi tik tiek reikšmės, kiek labai per tą laiką ji buvo tikrinta.
Liepos 4

Vardadieniai

Skalvis – Gedgailė – Teodoras – Malvina
Janja Garnbret

Biografija

2016 m. pasaulio čempionate slovėnė pelnė auksą pirmavimo rungtyje. 2017 m. Europos daugiakovės čempionė. 2018 m. pasaulio čempionate pelnė sidabrą pirmavimo rungtyje, bei aukso medalius kopimo kybiais ir daugiakovės rungtyse. 2019 m. pasaulio čempionate pelnė tris aukso medalius ir iškovojo kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Rojūnų aerodromas

Incidentai

2008 m. sausio 14 d. Rojūnų aerodrome pilotuodamas autožyrą žuvo lakūnas Vytautas Lapėnas. Tais pačiais metais birželio 20 d. šalia aerodromo nukrito ir užsidegė Ispanijos aviacijos klubui priklausantis dvivietis akrobatinis lėktuvas Su-29, žuvo jo keleivis.
Grenadieriaus kepurė

Grenadieriaus kepurė, grenadierka (rus. гренадерка) – grenadierių uniforminė kepurė su kutais viršūnėje, Frydricho Didžiojo laikais pakeitusi trikampes skrybėles. Grenadierių kepures naudojo Prūsijos ir Rusijos kareiviai.

1802 m. pavyzdžio Rusijos kariuomenės grenadierka

Kepurės priekyje buvo didelis skardinis ženklas su dvigalviu ereliu ir devizu „Dievas su mumis“ viršutinėje dalyje.
Šias kepures gamindavo ne centralizuotai, ne valdiškuose fabrikuose ar manufaktūrose, o privačiose amatininkų dirbtuvėse įvairiuose miestuose, o kartais – tiesiog grenadierių pulkuose. Todėl grenadierių kepurių gamybos technologijos buvo įvairios.
Kutai, sudaryti iš 4 sektorių (kryžmai du balti, du iš oranžinės ir juodos vilnos), rodė, kad kepurė – puskarininkio. Balti kutai žymėjo eilinių kepures. Kutų centrai buvo pulkų spalvos – t. y., centrų spalva sutapo su antpečių ir kepurių graižų spalvomis.
Kepurės buvo siuvamos iš grubaus vilnonio audinio, užtempto ant kepurės karkaso. Kepurės graižo išorinė dalis būdavo skardinė. Kepurės viršaus karkasas būdavo daromas iš banginio ūso arba karklo vytelių, kurias kartais sutvirtindavo rago juostelėmis. Pamušalas drobinis, o apatinis kraštas turėdavo vidinę odinę juostelę.
Vakarai (laikraštis)

Vakarai – 2007–2009 m. Jungtinėse Valstijose leistas lietuviškas laikraštis. Jis išeidavo kartą per savaitę (ketvirtadieniais). Jis turėjo keturis priedus: Verslas.us, Laisvalaikis, TranSportas ir Sveika šeima.
Vakarai buvo spausdinami Čikagoje, o laikraščio redakcija įsikūrusi Downers Grove mieste.
Kontrolinį laikraščio akcijų paketą valdė privati kompanija News LT L.L. C. Ji 2007 metų kovą įsigijo dvejus metus iki tol ėjusį savaitraštį Verslas.us. Netrukus Verslas.us tapo vienu iš naujai įkurto laikraščio Vakarai priedų.
Nuo 2008 metų sausio mėnesio News LT L.L.C. įkūrė naujienų portalą „Vakarai.us“, kuris buvo skaitomas ne tik Jungtinių Valstijų, bet ir Europoje gyvenančių lietuvių.
Italijos futbolo varžybos 2016–2017 m.

Serie A čempionatas

2016-2017 m. Serie A čempionatas – 85-as aukščiausios Italijos futbolo lygos sezonas, kuris prasidėjo 2016 m. rugpjūčio 20 ir baigėsi 2017 m. gegužės 28 d. Tai buvo septintas kartas, kuomet Serie A rengiamas atskirai nuo Serie B lygos.
2016 m. balandžio 14 d. Tarptautinė futbolo asociacijų valdyba paskelbė, kad Serie A lygoje bus išbandoma vaizdo įrašų pakartojimo peržiūra rungtynių metu.
2016 m. balandžio 29 d. pirmą kartą istorijoje į Serie A pateko F.C. Crotone klubas. Po vienerių metų pertraukos į Serie A sugrįžo Cagliari Calcio, o Delfino Pescara 1936 po trejų metų pertraukos.
Čempionų titulą apgynė Juventus, kuris 33 kartą klubo istorijoje tapo čempionais.

Daugiausia įvarčių pelnė:

Edin Džeko pelnė net 29 įvarčius ir buvo geriausias sezono snaiperis.

Rezultatyvūs perdavimai:

José Callejón atliko daugiausiai rezultatyvių perdavimų.

Atkrintamosios varžybos

Šešios Serie B komandos susirungė dėl patekimo į Serie A. 
Pirmas etapas (ketvirtfinalais). Keturios komandos buvo suskirstytos į poras, o Frosinone ir  Perugia be kovos pateko į pusfinalį. 
Kas pateks į pusfinalį lėmė vienerios rungtynės.
A.S. Cittadella namuose žaidė su Carpi, o Benevento Calcio namuose su Spezia Calcio.

Finalo rungtynės

Birželio 4 d. pirmosios rungtynės, o birželio 8 d. antrosios. Laimėtojas Benevento Calcio iškovojo teisę dalyvauti Serie A pirmenybėse. 
---
Finalininkai Carpi ir Benevento Calcio. Pirmosiose rungtynėse įvarčių nebuvo pasiekta 0-0.  
---
Antrose rungtynėse birželio 8 d. namuose žaidę Benevento Calcio futbolininkai po George Pușcaș įvarčio laimėjo rungtynes ir iškovojo teisę žaisti Serie A pirmenybėse.
---
Achpučas

Achpučas (A Pučas) majų mitologijoje – vienas iš mirties dievų ir požemio pasaulio Šibalbos karalius.
Vaizduojamas kaip skeletas ar lavonas su kaukole vietoje galvos, papuoštas varpeliais. Galvos apdangalas – kaimano ar pelėdos galva.
Net ir dabartiniais laikais meksikiečiai ir Centrinės Amerikos gyventojai mano, kad pelėdos riksmas reiškia neišvengiamą mirtį.
Vietinis ispaniškas posakis: Cuando el tecolote canta… el indio muere (Indėnas miršta, kai didžioji pelėda dainuoja).
Louis de Bussy d'Amboise

Luisas de Biusi d’Ambuazas (pr. Louis de Bussy d’Amboise, 1549–1579) – Prancūzijos didikas iš Klermontų giminės, karališkojo dvaro džentelmenas, Anžu kunigaikščio Pranciškaus minjonas, Navaros ir Prancūzijos karalienės Margaritos meilužis.
Grafas Biusi d’Ambuazas priklausė princo Pranciškaus svitai ir jam tarnavo. Biusi tapo Anžu kunigaikščio favoritu, o vėliau princesės Margaritos meilužiu. Jis garsėjo kaip drąsus, elegantiškas, išdidus, provokuojantis ir žiaurus žmogus. Jis buvo kardinolo George II d’Amboise sūnėnas ir Jean IV d’Amboise anūkas.
Biusi dažnai šaipydavosi iš karaliaus Henriko III favoritų ir dažnai kaudavosi dvikovose su jais. Jis padėjo Anžu kunigaikščiui Pranciškui pabėgti iš karaliaus rūmų, kuriuose jis buvo laikomas kaip kalinys savo brolio karaliaus Henriko III.
Biusi d’Ambuazas labai pasižymėjo Šventojo Baltramiejaus naktį (1572), nes nužudė daug hugenotų, tarp, kurių buvo ir jo paties giminaitis Antoine de Clermont. Biusi mėgindamas suvedžioti grafienę Monsoro, buvo sučiuptas jos vyro ir nužudytas.

Populiarioji kultūra

De Biusi d’Ambuazas yra vienas pagrindinių veikėjų Aleksandro Diumos knygoje „Grafienė Monsoro“ (1846), pjesėje „Henrikas III ir jo dvaras“ (1829) ir pagrindinis veikėjas anglų dramaturgo George Chapman pjesėje „Bussy D'Ambois“ (1607). Pagal Aleksandro Diumos knygą „Grafienė Monsoro“ yra išleisti kino filmai ir serialai.
Aukštadvario dvaras

Istorija

LDK dvaras Aukštadvaryje minimas nuo XVI a., jis stovėjo ant piliakalnio.
1837 m. A. Malevskio pastatytas dabartinis dvaras su parku ir upėtakių tvenkiniais, išlikęs iki šių dienų. Malevskiai valdė dvarą iki Pirmojo pasaulinio karo. Sovietų valdžia 1940 m. Aukštadvario dvarą nusavino, tuo metu jis priklausė Tadui ir Vladui Mongirdams (375,99 ha). Po Antrojo pasaulinio karo dvare veikė tuberkuliozės ligoninė. Po Nepriklausomybės atgavimo dvaras grąžintas buvusių savininkų giminei, Mongirdams.
Vienas dvaro sodo ąžuolų žinomas kaip Adomo Mickevičiaus ąžuolas (gamtos paminklas; apie 20 m aukščio, 4,4 m apimties). Filomatas P. Malevskis buvo A. Mickevičiaus bičiulis, todėl poetas dažnai lankydavosi Aukštadvaryje, mėgdavo sėdėti po ąžuolu dvaro rūmų parke, netoli piliakalnio.
Šv. Jurgio sala

Šv. Jurgio sala (serb. острво Свети Ђорђе) – maža salelė Juodkalnijoje, Kotoro įlankoje, priešais Perasto miestelį. Greta yra Gospa od Škrpjelos salelė. Sala natūrali (priešingai ne gretima). Visą jos plotą užima XII a. benediktinų Šv. Jurgio vienuolynas ir Perasto didikų kapinės.
Vidurnaktis

Vidurnaktis – vienos paros virtimo kita para metas, laikrodyje žymimas „0 valandų 0 minučių“. Astronominiu vidurnakčiu laikomas nakties metas, kuomet Saulė yra priešingame zenito taške (nadyre), t. y. nakties vidurys tarp prieblandos ir aušros. Dėl nevienodo dienos ilgumo tokio vidurnakčio metas priklausomai nuo metų laiko skiriasi.
Civilinio vidurnakčio žymėjimas yra problematiškas – naudojant 12 valandų skalę vidurnaktis žymimas 12:00, tačiau paros laiką nusakančios santrumpos a.m. ar p.m. nėra korektiškos, kadangi jos žymi laiką prieš ir po vidurdienio, todėl vidurnakčiui, skiriančiam šiuos žymėjimus, netinkamos. 24 valandų skalėje vidurnaktis žymimas 00:00, nors variantas 24:00 irgi naudojamas. Dalyje senovinių kalendorių, pavyzdžiui, hebrajų ar arabų, paros pasikeitimo metas yra ne vidurnaktis, o prieblanda.
Folklore, mitologijoje, magijoje – vidurnaktis, tai metas kuomet įsiviešpatauja nežemiškos jėgos, tamsos dvasios, chaosas, mirtis. Vidurnaktis yra pats velnių, demonų, vaiduoklių ir įvairių kitų žmogui priešiškų, paslaptingų būtybių veiklos metas. Tikima, kad vidurnaktį labiausiai suartėja šis ir požeminis pasaulis, todėl tuo metu būdavo atliekami magiški ritualai, burtai, spiritizmo seansai ir kt.
Laisvės varpas (radijas)

Laisvės varpas – JAV lietuvių kultūrinė radijo valandėlė, įsteigta 1954 m. kovo 7 d.

Istorija

Iniciatorius ir vedėjas Petras Viščinis. Iš pradžių veikė po pusę valandos, nuo 1958 m. birželio – po vieną valandą sekmadieniais. 1957–1958 m. programa transliuota iš dviejų radijo stočių – Medforde ir Vusteryje. Nuo 1960 m. rugsėjo programa buvo perduodama ir FM bangomis. Laida išsilaikė iš visuomenės aukų ir renginių pelno. Vasario 16 d. ir birželio įvykių sukakčių dienomis rengtos specialios programos anglų kalba. Nuo 1995 m. balandžio programos vedėjas A. Kupčinskas.
Juozas Baldžius

Juozas Baldžius (iki 1939 m. Baldauskas, 1902 m. gruodžio 3 d. Sodybose, Kuršėnų valsčius – 1962 m. gegužės 2 d. Vilnius) – Lietuvos etnologas, tautosakininkas.

Biografija

1929 m. baigė Lietuvos universitetą. 1937 m. istorijos daktaras.
1935–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1940–1951 m. (su 1941–1944 m. pertrauka) Vilniaus universiteto dėstytojas, 1944–1946 m. ir universiteto bibliotekos direktorius, Etnografijos katedros vedėjas; nuo 1944 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Daugiausia tyrė šeimos, vedybų istoriją, lietuvių tautosaką.
Deividas Šemberas

Karjera

Karjerą pradėjo Vilniaus „Žalgirio“ dublerių komandoje, o 1997 m. debiutavo pagrindinėje komandoje. 1998 m. pasirašė kontraktą su Maskvos „Dinamo“ ir nuo to laiko žaidžia Rusijoje. 2012 m. liepos viduryje pasirašė dvejų metų sutartį su Vladikaukazo „Alania“ klubu. Futbolininkas yra Rusijos čempionatų rekordininkas, kaip daugiausiai rungtynių sužaidęs legionierius. 2004 m. buvo išrinktas į geriausių Rusijoje žaidžiančių žaidėjų pirmą vienuolikę, 2003 ir 2006 m. į antrą vienuolikę.
2014 m. vasario pabaigoje sugrįžo į Lietuvą ir pasirašė sutartį su Vilniaus "Žalgirio" klubu. Po 2015 m. A Lygos sezono nusprendė baigti profesionalo karjerą. Netrukus po paskelbimo apie karjeros pabaigą, 2015 m. gruodžio 3 d. buvo išrinktas A lygos klubų asociacijos prezidentu.
2005 m. Deividas Šemberas išrinktas geriausiu Lietuvos metų futbolininku.
Pagrindinis Kaukazo kalnagūbris

Pagrindinis Kaukazo kalnagūbris arba Vandenskyros kalnagūbris (rus. Главный Кавказский (Водораздельный) хребет, azer. Baş Qafqaz silsiləsi, gruz. კავკასიონის მთავარი წყალგამყოფი ქედი) – nepertraukiama kalnų grandinė Didžiojo Kaukazo kalnuose, masyvo ašinėje dalyje. Tęsiasi iš šiaurės vakarų pietryčiuosna–rytuosna. Skiria šiaurėn tekančių upių (Kubanės, Tereko, Sulako ir kt.) baseinus nuo tekančių į pietus (Kodorio, Rionio, Ingurio, Kuros ir kt.). Aukštis iki 5068 m (Šcharos kalnas). Šlaitus dengia ledynai (Bezengis, Dychsu, Caneris, Devdorakis, Karaugomas, Cėjus ir kt.).