google/wiki40b huggingface dataset:
Kaišiadorių Algirdo Brazausko gimnazija

Istorija

Įkurta 1924 m. Mokykloje buvo dvi klasės, kuriose mokėsi apie 50 mokinių, dirbo 9 mokytojai. 1933 m. įkurta Trakų (Kaišiadorių) apskrities švietimo draugija, inicijavusi Kaišiadorių gimnazijos kūrimą. 1936 m. baigta statyti mūrinė pradžios mokykla šalia dabartinės Miesto salės. 1937 m. Kaišiadorių progimnazija tapo gimnazija. 1939 m. išleista pirmoji Kaišiadorių gimnazijos 14 abiturientų laida. Iš viso gimnazijoje mokėsi 301 mokinys.
1948 m. Kaišiadorių gimnazijoje buvo 12 klasių, mokėsi 322 mokiniai, dirbo 22 mokytojai. 1953 m. Kaišiadorių 1-joje vidurinėje mokykloje mokėsi 700 moksleivių. 1964 m. prie Kaišiadorių 1-osios vidurinės mokyklos prijungta 2-oji vidurinė (rusų) mokykla. 1969 m. prasidėjo mokyklos bendrabučio statyba. 1972 m. mokykla pradėjo dirbti kabinetine sistema. 1974 m. gegužės 19 d. Kaišiadorių 1-oji vidurinė mokykla paminėjo 50-metį. 1978 m. dalis moksleivių ir mokytojų persikėlė į naują Kaišiadorių 2-ąją vidurinę mokyklą (dab. Kaišiadorių Vaclovo Giržado progimnazija).
1994 m. 1-ojoje vidurinėje mokykloje mokėsi 1098 mokiniai, dirbo 73 mokytojai. 1997 m. atnaujinta mokyklos biblioteka-informacijos centras. Bibliotekos fonduose sukaupta 29417 knygų. 2000 m. Kaišiadorių 1-oji vidurinė mokykla pavadinta Algirdo Brazausko vidurine mokykla. 2001 m. įvyko mokyklos vėliavos, herbo, ženklo ir himno rinkimo konkursai. 2002 m. mokykloje įsteigta moksleivių prezidentūra. 2010 m. rugsėjo 1 d. Kaišiadorių Algirdo Brazausko vidurinė mokykla tapo gimnazija.

Sportas

2014 metų rudenį Kaišiadorių Algirdo Brazausko gimnazijoje mokinių tarpe pradėjo populiarėti naujas žaidimas su skraidančiu disku - ultimeitas. Mokiniai susibūrė ir įkūrė pirmąją Kaišiadoryse ultimeito komandą pavadinimu „Žalieji velniai“.
Senica Lipusai

Istorija

Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Senicos bajorkaimiui, Dmochi Glinkų valsčiui, Čiževo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. 1827 m. kaime buvo 3 namai ir 19 gyventojų. 1921 m. kaime buvo 4 namai ir 26 gyventojai, iš kurių 14 vyrai ir 12 moterys.
Michalovo žydų kapinės

Michalovo žydų kapinės (lenk. Cmentarz żydowski w Michałowie) – žydų kapinės, įkurtos XIX a. Michalovo mieste. Kapinių teritorija 0,1 ha, kurioje išlikę 25 betoniniai antkapiai. Kapinės yra apie 1 km nuo miesto, šalia Krinicos kaimo.
Kašanas

Paveldas

Mieste yra XI–XVII a. architektūros paminklų: XI a. Aga Bozorgo mečetė, XIII a. Persijos šacho Abaso I Didžiojo mauzoliejus, XIX a. Borudžerdo rūmai, Fino sodas (XVII a.), įvairūs kiti rūmai, sodai, skverai. Kašano apylinkėse yra VIII a. pr. m. e. Tepe Sialko zikurato liekanos.

Istorija

Kašano apylinkės gyvenamos nuo priešistorinių laikų, o gyvenvietės kūrėsi seniau, nei prieš 7000 metų. XI a., valdant seldžiukams, Kašane pastatyta tvirtovė (jos sienos išlikusios iki šių dienų). Sefevidų laikais miestas buvo valdovų poilsio vieta. Valdant Abasui Didžiajam Kašane įveistas labai vertingas Fino sodas. 1778 m. miestą nuniokojo žemės drebėjimas, tačiau Kadžarų laikais daugelis sefevidų namų perstatyta, įkurta naujų rūmų.
Miankalė

Miankalė (pers. شبه جزیره میان‌کاله) - siauras ilgas pusiasalis Kaspijos jūroje Mazadarano provincijoje (šiaurės Iranas).
Pusiasalis atskiria Gorgano įlanką nuo likusios Kaspijos jūros. Pusiasalio aukštis virš jūros lygio yra 23 m, pusiasalyje yra keturi kaimai - Ashuradeh, Qezel-e shomali, Qezel-Mehdi ir Qavasatl. Sąsiaurio tarp rytinio pusiasalio galo ir žemyno žemyniniame krante yra Bender Torkemano uostas.

Ekologija

Miankalės pusiasalis yra viena ekologiškai turtingiausių vietovių Vakarų Azijoje. Jame peri daug unikalių Kaspijos paukščių ir roplių rūšių, būdingų tam rajonui. Miankalės pusiasalis ir jo atkirsta įlanka yra tarptautinės reikšmės prieglobstis traukiantiems paukščiams.
Šiai aplinkos apsaugos požiūriu svarbiai vietovei gresia joje vystomi pramonė ir turizmas. Vyriausybė planuoja viešbučių komplekso statybas pusiasalyje, jame numatoma statyti gyvenamus namus.

Paskutiniais metais per pusiasalį migruojančių paukščių ryškiai sumažėjo. Intensyvi medžioklė ir žvejyba pažeidė pusiausvyrą bendrijose, tad daugelis vietinių rūšių atsidūrė ties išnykimo riba.
Borobuduras

Pavadinimo kilmė

Pavadinimo kilmė nėra aiški. Pirmoji dalis Bara tikriausiai kilusi iš žodžio Vihara (reiškiančio šventyklą, vienuolyną), o Budur kildinamas iš Balio salos žodžio Beduhur – „apie“, „aplink“.

Naujieji laikai

Šventykla labai gerai išsilaikiusi, tai paaiškinama tuo, kad dienos šviesą šiais laikais ji išvydo tik 1835 m. (iki tol buvo užnešta vulkaniniais pelenais). Nuo 1973 iki 1984 vyko restauravimo darbai. 1991 objektas įtrauktas į UNESCO pasaulinio paveldo sąrašą.
Julie Zahra

Julie Ann Zahra (g. 1982 m. Maltoje) yra Maltos dainininkė. 2004 metais su atlikėju Ludwig Galea atstovavo Maltai 2004 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Stambule, Turkijoje. Tais metais duetas atliko dainą „On Again… Off Again“, kuri finale užėmė 12-ą vietą. 2015 m. „Eurovizijos“ finale paskelbė Maltos balsavimo rezultatus.
Julie aktyviai muzikuoja nuo mažens. Ji dalyvavo daugybėje vietinių ir tarptautinių festivalių, taip pat vaidino ir teatre. Vėliau persikėlė į Jungtinę Karalystę, kur tęsė klasikinės muzikos studijas. Baigusi Karališkąją muzikos akademiją Londone.
2009 metais atlikėja išleido singlą „No one in Heaven“.
Ukrainos futbolo taurė

Ukrainos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Ukrainoje. Varžybos vyksta nuo 1992 m. pavasario.
Jungtinių Amerikos Valstijų Konstitucija

Istorija

Filadelfijos konstitucinis suvažiavimas priėmė JAV konstituciją 1787 metų rugsėjo 17 dieną Filadelfijoje, o vėliau ši konstitucija visų žmonių vardu buvo ratifikuota atskirose valstijose vykusiuose suvažiavimuose. Konstitucija nuo jos priėmimo buvo pataisyta 27 kartus. Pirmosios dešimt JAV konstitucijos pataisų yra vadinamos Teisių biliu. „Konfederacijos ir amžinos sąjungos straipsniai” buvo pirmasis dokumentas, laikytas pirmąja JAV konstitucija.Tačiau JAV konstitucija, kaip pagrindinis JAV dokumentas, pakeitė Konfederacijos straipsnius. Konstitucija užima pagrindinę vietą JAV teisėje ir politinėje kultūroje. Šis rašytinio dokumento originalas yra demonstruojamas Nacionalinių archyvų ir dokumentų valdyboje Vašingtone.
Algimantas Cibulskis

Biografija

1961 m. pradėjo lankyti Šniukštų aštuonmetę mokyklą. 1968 m. tėvai išvyko gyventi į Smėlynės kaimą Zarasų rajone, 1972 m. baigė Zarasų M. Melnikaitės vidurinę mokyklą, 1977 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
Pusantrų metų tarnavo sovietinėje armijoje. 1979 m. Zarasų rajono „Lenino keliu“ kolūkio vyriausias zootechnikas, 1983 m. išrinktas kolūkio valdybos pirmininku. 1990 m. balandžio 13 d. išrinktas Zarasų rajono valdytoju. 1995–1997 m. Lietuvos akcinio inovacinio banko Zarasų filialo direktorius. 1997–1998 m. UAB „Valgina“ komercijos direktorius, 1998 m. AB „Lietuvos žemės ūkio bankas“ Zarasų rajono skyriaus valdytojas, 2003–2007 m. Zarasų žemės ūkio mokyklos direktorius, 2007–2011 m. Zarasų rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas.
1999 m. Naujosios sąjungos, 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Zarasų rajono skyriaus narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m.2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys.  2000–2003 m. rajono valdybos narys.
Žmona Milda. Dukra Jovita. Sūnus Daivaras.
Juodauodegis elnias

Aprašymas

Juodauodegis elnias yra didesnis ir tvirtesnis už baltauodegį. Patinai vidutiniškai sveria 79-91 kg, nors kartais gali sverti ir iki 204 kg. Patelės sveria maždaug trečdaliu mažiau. Uodegoje mažai plaukų. Ausys labai didelės, nuo 28 cm ilgio ir 15 cm pločio. Suaugę patinai turi tamsią arba beveik juodą uodegą. Vasarinis kailis yra rausvai rudas, žieminis – pilkai rudas.
Sidabravo valsčius

Sidabravo valsčius (arba Sidabravos valsčius) buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Sidabravas.
Kitakamis

Istorija

Miestas įkurtas 1954 m. balandžio 1 d.

Miesto simboliai

Oficiali miesto gėlė – auksuotoji lelija, medis – sakura, paukštis – kalninė kielė
Linkmenų seniūnija

Gamta

Linkmenų seniūnija įsikūrusi Aukštaičių aukštumoje ir pasižymi itin gražia ir įvairia gamta. Seniūnijos teritorijoje telkšo daug ežerų: Ūkojas, Alksnas, Alksnaitis, Pakasas, Almajas, Baluošas, Linkmenas, Asėkas, Asalnai, Žiezdras, Ūsiai, Kiaunas, Žeimenio, Lūšių, Šakarvų ežerų dalys, bei dar daug kitų. Daug trumpų, vandeningų upelių, jungiančių ežerus. Paviršių dengia miškai (Ažvinčių-Minčios, Labanoro-Pabradės girių dalys).
Ažuprūdžiai

Istorija

Kaimas minimas 1798 m. Alantos mirusiųjų metrikų knygose.
Vladislovas Janiūnas

Biografija

1964 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. 1964–1965 m. Garliavos vidurinės mokyklos mokytojas. 1965–1978 m. Kauno krepšinio mokyklos vyr. treneris. 1978–1993 m. LRT sporto komentatorius. 1994–1999 m. Kauno FBK „Kaunas“ direktoriaus pavaduotojas. 1999–2000 m. laikraščių „Lietuvos žinios“ ir „Sportas“ sporto redaktorius. Nuo 2001 m. Kauno Salomėjos Nėries vidurinės mokyklos direktorius.
INSEAD

Reputacija

Vertinant pasauliniu mastu, ši verslo mokykla yra viena iš pagrindinių žaidėjų verslo išsilavinimo rinkoje. Tarptautine mokyklą vadinti leidžia faktas, kad tik 10% joje studijuojančių bei dirbančių žmonių sudaro prancūzai. Siūloma rinktis įvairios trukmės ir profilio studijų. Pagal 2017 m. „Financial Times“ sudarytą verslo mokyklų reitingą, INSEAD užima pirmą vietą pasaulyje. Šioje mokykloje konkursas yra itin didelis, bet ją baigusieji pagal gaunamo atlyginimo dydį lenkia daugumos Europos verslo mokyklų absolventus.
Martha Stewart

Biografija

Kostyra gimė neturtingoje lenkų imigrantų šeimoje, ji turėjo 5 brolius ir seseris. Motina ją mokė kepimo ir siuvimo, o jos tėvas - sodininkystės. Gerai baigusi mokyklą, įstojo į Barnardo koledžą Manhetene studijuoti meno istorijos. 20-metė ji ištekėjo už advokato Andrew Stewart. Po savo dukters Alexis gimimo Martha nusprendė išbandyti save kaip vertybinių popierių biržos prekybos agentę. 1973 m. šeima persikėlė į Vestportą (Konektikutas), kur žmona save paaukojo namų ūkiui. Sulaukusi didelės sėkmės namų dekoravime, Marta sukūrė savo miestelyje renginių organizavimo bendrovę, o paskui atidarė parduotuvę.
1980–ųjų pradžioje ji išleido keletą knygų apie maisto gaminimą, tapusių bestseleriais. Ji dalyvavo televizijos šou, pvz., pas Oprah Winfrey ir Larry King. 1989 m. ji išsiskyrė su vyru Andrew. 1990 m. tapo kulinarinio žurnalo „Martha Stewart Living“ vyriausiąja redaktore. 2002 m. žurnalo tiražas siekė 2 mln. egzempliorių. 1993 m. televizija pradėjo rodyti žurnalo vaizdo versiją su Martha vedančiosios vaidmenyje. Televizijos šou turėjo aukštus populiarumo reitingus, todėl pradėtas rodyti geriausiu laiku. 1997 m. Martha sukūrė media holdingą „Martha Stewart Living Omnimedia“, kontroliavusį spaudą, televizijos programas, radijo stotis ir internetines svetaines. Holdingas buvo kotiruojamas Niujorko fondų biržoje.
2000-ųjų pradžioje kilo garsus skandalas, kuris jai baigėsi 5 mėn. laisvės atėmimu. Buvo pripažinta kalta dėl sąmokslo, neteisingų parodymų davimo ir trukdymo teisingumo institucijoms. Nuosprendis buvo susijęs su abejotinu sandoriu dėl akcijų pardavimo, apsaugojęs ją vos nuo 50 tūkst. dolerių nuostolio, nelegaliai veikiant su biržos makleriu. Į procesą paskutinėmis 2001 m. dienomis buvo įvelta biotechnologijų kompanija „ImClone Systems“, kuriai buvo atsisakyta įregistruoti priešvėžinį vaistą, todėl suinteresuoti asmenys, iš anksto gavę šią informaciją, ėmė skubiai kratytis savo akcijų. Nuosprendis sudavė skaudų smūgį jos verslo imperijai, kurios sėkmingas egzistavimas rėmėsi praktiškai tik geru įkūrėjos įvaizdžiu. Pasibaigus bausmės laikui, 2005 m. pradžioje ji grįžo į verslą.
Monte Roza

Monte Roza (it. Monte Rosa) – kalnų masyvas Peninų Alpėse, Italijos (Pjemontas ir Aostos Slėnis) ir Šveicarijos (Valė kantonas) pasienyje. Sudarytas iš gneiso ir granito. Aukštis iki 4634 m (Diufūro k.). Dengia ledynai (jų tarpe – Gornerio ledynas). Auga spygliuočių miškai, alpinės ir subalpinės pievos.
Jolanta Kazlauskaitė

Biografija

1995–1999 m. Kuršėnų 1 – os vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja, nuo 1999 m. Stasio Anglickio pagrindinės mokyklos mokytoja.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narė, Kuršėnų grupės pirmininkė, 1997–1999 m. Šiaulių rajono skyriaus pirmininkė.
1997–2000 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narė.
Gižigos įlanka

Gižigos įlanka (rus. Гижигинская губа) – Ochotsko jūros šiaurinė dalis, vidinė Šelichovo įlankos dalis, Taigonoso pusiasalio atskirta nuo Penžinos įlankos. Ilgis 148 km, plotis ties išėjimu 260 km (šiaurėje 30–40 km), gylis iki 88 m. Įlanką didžiąją metų dalį dengia ledas. Potvynis kyla kartą per parą, aukštis iki 9,6 m. Į Gižigos įlanką įteka Gižiga.
Prie Gižigos įlankos yra Gižigos kaimas (Magadano sritis), seniau netoliese būta Gižiginsko miesto.
Kaskara

Kaskara – tiesus dviašmenis kalavijas, būdingas Čadui ir Sudanui. Kaskaros geležtė paprastai būna apie 90 cm ilgio, su mentišku smaigaliu. Daugelis išlikusių egzempliorių yra gaminti XIX a., bet manoma, kad šis kalavijų tipas atsirado XVI a. ir galbūt yra vietinis tiesaus dviašmenio viduramžių arabų kalavijų variantas.
Makštys gale dažnai turi gluosnio lapo formos (kartais - rombiškus) praplatėjimus.
Kaskara nešiojama horizontaliai skersai nugaros arba tarp žasto ir krūtinės. Pagal Britų Muziejaus kuratorių Christopher Spring: „centriniame ir rytų Sudane, nuo Čado per Darfurą Raudonosios jūros provincijoje tiesūs dviašmeniai kalavijai, vadinami kaskaromis, buvo esminis daugelio vietos vyriškių turtas“.
Vezaučius

Istorija

Vezaučius minimas nuo XV a. antros pusės. Nuo XVI a. jį valdė kunugaikštis Fiodoras Zaslavskis, nuo 1566 m. – Jeronimas Seniavskis. 1613 m. žemėlapyje Vezaučius žymimas kaip miestelis. Nuo 1624 m. minimas kaip Sapiegų valda. Čia stovėjo katalikų bažnyčia, garsėjusi stebuklingu Šv. Marijos paveikslu. 1775 m. miestelyje buvo 53 ūkiai, 2 malūnai, karčema. 1795 m. atiteko Rusijai. 1885 m. buvo 90 ūkių, cerkvė, mokykla, vyko mugės.
Vezaučius pateko į Zietelos lietuvių „salą“. 1931 m. ekspedicijos metu lietuviškai kalbančių čia neberasta.
Venseno miškas

Venseno miškas (pranc. Bois de Vincennes) parkas esantis Paryžiaus rytuose, Prancūzijoje. Parkas yra pavadintas Venseno miesto garbei. Manoma, kad Venseno miškas, nėra derama Paryžiaus dalis, kaip Bolonės miškas, kadangi miškas nėra apgyvendintas. Tačiau, administraciniu požiūriu, tai yra 12-sios Paryžiaus apskrities dalis.
Jo plotas 9,947 km² (2 458 akrai), kuris yra beveik tris kartus didesnis negu Centrinis parkas Niujorke, ir keturis kartus didesnis negu Haid parkas Londone.

Istorija

Venseno miškas 1929 metais buvo prijungtas prie Paryžiaus ir buvo įtrauktas į 12-ąją Paryžiaus apskritį.
Funkcionierius

Funkcionierius – asmuo, einantis aukštas pareigas organizacijoje.
Bendrinėje kalboje terminas vartojamas niekinamąja prasme, su ironija, pabrėžiant administracinių pareigų, formalumų, nelankstumo buvimą.

Atranka

Kooptacija yra vienas dažnesnių funkcionieriais tapimo būdų; tai gali būti papildoma rinkimais arba kitais viešumo, konkurencijos elementais, suteikiant tam legitimumo.
Funkcionieriai kooptacijos būdu itin paplitę politinėse organizacijoje bei partijose.
Valstybės tarnyboje funkcionieriai renkami organizuojant viešą konkursą. Sporto, profsąjungų funkcionieriai renkami pagal vidaus nuostatus, organizuojant narių arba jų atstovų balsavimą.
FK Mornar Bar

Istorija

Klubo ištakos siekia 1923 m.
Young Lions FC

Istorija

Klubas įkurtas 2002 m. Jame žaidžia vaikinai iki 23 metų.

Sudėtis (2018)

Atnaujinta: 2018 m. lapkričio 27 d.
WiiConnect24

WiiConnect24 – Nintendo sukurtas Wi-Fi ryšys Wii žaidimų konsolei. WiiConnect24 leis kai kurioms sistemos savybėms veikti laukimo būsenoje, pavyzdžiui, jūsų draugas gali palikti jums žinutes, tuo metu, kai konsolė nėra naudojama.
Stasys Kružinauskas

Biografija

Nuo 1964 iki 1965 m. mokėsi Pobedinsko pradžios, nuo 1966 iki 1972 m. – Kybartų Kristijono Donelaičio vidurinėje mokykloje, nuo 1973 iki 1976 m. Kauno Žemės ūkio technikume, įgijo topografo specialybę.
Nuo 1976 iki 1978 m. Vilniaus inžinerinių tyrinėjimų instituto topografas. 1978–1984 m. Vilkaviškio vyriausiojo architekto gamybinės grupės geodezininkas, 1985–1990 m. Vilkaviškio raj. civilinės gynybos štabo viršininkas, 1991–2000 m. – UAB „STOP“ prezidentas, 1996–2000 m. Seimo nario Algirdo Butkevičiaus padėjėjas. 2000–2004 m. Seimo narys, nuo 2005 m. verslininkas, UAB „Stenvila“ ir UAB „Stop“ akcininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio skyriaus narys, 1999–2001 m. – LSDP etikos ir procedūrų komisijos narys, nuo 2001 m. sausio mėn. LSDP tarybos narys, Marijampolės apskr. tarybos koordinatorius, Vilkaviškio skyriaus pirmininko pavaduotojas. Nuo 2005 m. Liberalų ir centro sąjungos Vilkaviškio skyriaus tarybos narys.
1997–2003 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys, 2000–2004 m. Seimo LSDP frakcijos narys; 2004 m. perėjo į Liberalų centro frakciją.
Lietuvos esperantininkų sąjungos narys, vienas iš 25 – ojo Vilniaus esperantininkų kongreso organizatorių.
Hvalvikas

Hvalviko bažnyčia

Tradicinė medinė bažnyčia statyta 1829 m. Senoji bažnyčia, statyta apie 1700 m., sugriuvo per audrą. Tai trečia seniausia bažnyčia Farerų salose. Seniausia iš tradicinių medinių juodųjų bažnyčių, kuri neturi mūrinio pagrindo. Sakykla, datuojama 1609 m., buvo perkelta iš Torshauno bažnyčios.
Ugandos demografija

Ugandos gyventojai – asmenys, kurių gyvenamoji vieta yra Ugandos valstybės teritorijoje.
Mizerikordija

Mizerikordija (angl. misericorde) – ilgas siauras viduramžių durklas, naudotas pribaigti sunkiai sužeistiems riteriams, kariams. Pagal tokio gailestingumo dūrio (Coup de grâce) pavadinimą pavadintas ir pats durklas (lot. misericordia 'gailestingumas'). Durklo geležtė pakankamai plona ir tvirta, kad pramuštų tarpą tarp šarvų plokščių.
Mizerikordijomis nukaudavo mirtinai sužeistus riterius, jei nuo sužeidimo riteris turėdavo mirti ne išsyk. Taip pat mizerikordijas naudojo kaip paprastus durklus artimoje kovoje, jei su priešininku susikibdavo ir pasinaudoti kalaviju ar kitokiu didesnio nuotolio ginklu būdavo neįmanoma ar nepatogu. Mizerikordijos geležtė paprastai pratilpdavo pro šalmo antveidžio ar didšalmio akių plyšį, kad pasiektų smegenis arba pradurdavo plokštinių šarvų sandūras ar silpnas vietas, kad pasiektų širdį.
Mizerikordijos žinomos nuo XII a., jos buvo Vokietijos, Anglijos karių ginkluotėje.
Raymond Davis Jr.

Biografija

1940 m. baigė Merilendo universitetą. 1942–1946 m. tarnavo JAV karinėse oro pajėgose. 1946–1948 m. dirbo Monsanto chemijos bendrovėje, 1948–1984 m. Brukhaveno nacionalinės laboratorijos Chemijos skyriuje. Nuo 1985 m. Pensilvanijos universiteto profesorius.
JAV nacionalinės mokslų akademijos, JAV menų ir mokslų akademijos narys.

Veikla

1961 m. sukūrė pirmąjį Saulės neutrinų detektorių, kuris buvo įrengtas 700 m gylio šachtoje. Nuo 1967 m. Saulės neutrinus registravo argono radioaktyviojo izotopo detektoriumi. 400 m talpykla, pripildyta tetrachloretileno, buvo įrengta 1500 m gylyje). Eksperimentais patvirtino, kad Saulės energijos šaltinis yra branduolių sintezės reakcijos. 1971–1973 m. NASA Mėnulio grunto tyrimo komisijos narys. Tyrė „Apollo 11“ atgabentų Mėnulio dulkių ir uolienų ėminius.
Elena Gaigalaitė

Biografija

1953 m. baigė Kaišiadorių vidurinę mokyklą. 1953–1957 m. studijavo LSSR konservatorijoje. 1956–1962 m. Kapsuko, 1963–2015 m. Klaipėdos dramos teatro aktorė. Scenoje suvaidino per 120 vaidmenų. Lietuvos teatro sąjungos narė. 
Kūryboje išryškino psichologines detales, meistriškai perteikė charakterį, ypač raiškūs komiški vaidmenys. 
Palaidota Lėbartų kapinėse.
Karolis Prozoras

Biografija

Lietuvos bajorų Prozorų giminės atstovas, herbo „Prozor“ savininkas. Vitebsko vaivados Juozapo Prozoro (1723–1789) sūnus.
Gavo gerą išsilavinimą, aktyviai dalyvavo respublikos politiniame gyvenime. Užėmė Lietuvos Tribunolo maršalkos (1787) ir Lietuvos didžiojo stovyklininko (1787–1794) pareigybes. Patvirtino naują ART konstituciją, priimtą 1791 m. gegužės 3 d.
1794 m. sukilimo rengimo metu Karolis Prozoras surinko jo palaikymui apie milijoną auksinų, pardavęs dalį savo dvarų. Gavo iš Tadeušo Kosciuškos generolo-majoro titulą, ginkluotųjų pajėgų vado Ukrainoje, Polesijoje, Podolėje ir dalyje Lietuvos, įtrauktas į Rusijos imperijos sudėtį po dviejų ATR padalijimų. Tačiau dėl karo reikalų nežinojimo nesugebėjo išplėsti sukilimo ir išvažiavo į Varšuvą.
1794 m. liepos 18 d. Karolis Prozoras gavo iš Tado Kosciuškos paskyrimą į Aukščiausios nacionalinės tarybos patarėjo pavaduotojo įgalioto atstovo visose LDK kariuomenės padaliniuose pareigas. Išvažiavo į Vilnių, bet po rusų sukilimo numalšinimo Lietuvoje buvo priverstas emigruoti. Po amnestijos nuo Rusijos vadovybės Karolis Prozoras grįžo į Choinikus (1802 metais). 1812 metais palaikė Napoleoną ir įėjo į LDK laikinosios vadovybės sudėtį, tapęs Iždo komiteto pirmininku. Nuo 1814 m. vėl gyveno emigracijoje.
Nuo 1821 m. įėjo į Tėvynės draugiją ir buvo Lietuvos provincijos komiteto narys. 1826 metais rusų valdžia areštavo Karolį Prozorą dėl dekabristų sukilimo ir įkalino jį Petropavlosko tvirtovėje, bet 1829 metais jis buvo išlaisvintas.
Kalėjimo metu mirė Karolio Prozoro žmona Liudvika (1828), kuri ieškodama vyro atvyko į Brestą. Velionę pervežė į tėvynę ir palaidojo unitų cerkvėje Velikij Bor kaime (Choinikų apylinkėje).
Švento Stanislovo (1785), Baltojo erelio ir Garbingo legiono (1812) ordinų kavalierius.
Berlyno blokada

Berlyno blokada vadinama Tarybų Sąjungos okupacinės zonos viduryje buvusio Vakarų Berlyno blokada, kurią nuo 1948 m. birželio 24 iki 1949 m. gegužės 12 d. vykdė TSRS. Ji tęsėsi 11 mėnesių. Blokada buvo reakcija į valiutos reformą Vakarų okupacinėse zonose ir vakariniame Berlyno sektoriuje. Vakarų valstybių atsakas buvo Vakarų Berlyno aprūpinimas oro transportu.

Blokados eiga

Po Antrojo pasaulinio karo sąjungininkai Vokietiją padalino į keturias okupacines zonas. Berlynas, kuris buvo sovietų okupacinėje zonoje, taip pat buvo padalintas į keturis sektorius ir turėjo ypatingą statusą; jis buvo valdomas bendrai sukurtos sąjungininkų komendantūros. Tarybų valdžios supratimu Berlynas buvo sudėtinė jų okupacinės zonos dalis.
Sudarant sektorius nebuvo sutarta dėl susisiekimo kelių, o 1945 m. lapkritį susitarta dėl trijų oro koridorių į Berlyną: po vieną iš Hamburgo, Frankfurto prie Maino ir Hanoverio.
Galiausiai santykiai tarp Tarybų Sąjungos ir Vakarų aljanso valstybių pradėjo blogėti – tai ryškiai atsispindėjo diskusijose dėl Vokietijos ateities. Viską pagreitino įvesta pinigų reforma Vakarų aljanso sąjungininkių okupacinėse zonose 1948 m. birželio 20 d. be TSRS pritarimo – reichsmarkė buvo pakeista į Vokietijos markę.
TSRS pabijojo, kad praras ūkinę savo Vokietijos dalies kontrolę ir 1948 m. birželio 23 d. naktį į birželio 24 d. okupacinė valdžia pradėjo Vakarų Berlyno blokadą, išjungė net elektrą. Komunikaciniai keliai, vedantys iš Vakarų Vokietijos per TSRS okupacinę zoną į Vakarų Berlyną, taip pat buvo užblokuoti (JAV, Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos Berlyno sektoriai sudarė eksklavą kontroliuojamoje TSRS teritorijoje), dėl to Vakarų valstybės (JAV ir Jungtinė Karalystė) sukūrė oro kelio tiltą.
Vakarų valstybės, o daugiausiai JAV aviacija sugebėjo tiekti Vakarų Berlyno gyventojams reikalingus daiktus reikiamais kiekiais (anglį, maistą ir kt.). Tarybinė valdžia 1949 m. gegužės pradžioje nusprendė nutraukti blokadą (tam turėjo įtakos ir NATO sukūrimas, kas buvo Vakarų valstybių jėgos demonstravimas). Blokada baigėsi gegužės 12 d., nors buvo skraidoma dar keletą mėnesių.
Per blokadą buvo įvykdyta apie 278 228 skrydžiai, kuriuo metu pervežta 2 326 406 tonų prekių (tarp jų – 1,5 milijono tonų anglies), o aviakatastrofose žuvo apie 70 amerikiečių ir anglų pilotų.
Berlyno blokada, dar vadinama pirma Berlyno krize, pagreitino Vokietijos padalinimą į dvi dalis. Taip pat įvyko ir Berlyno valdžios pasidalinimas. 1948 m. birželyje įvyko pasitarimas, kurio metu Vakarų valstybės atmetė TSRS siūlymus sukurti vieną Vokietijos valdžią. Buvo aišku, kad Vokietija bus padalinta į dvi dalis, kurios liks dvejose įtakos sferose. Buvo sukurtos dvi vokiečių valstybės: 1949 m. gegužės 23 d. priimta nauja Vokietijos Demokratinės Respublikos konstitucija ir 1949 m. spalio 7 d. Vokietijos Federacinės Respublikos ir Vakarų Berlyno eksklavo.
Lapkričio 22

Vardadieniai

Cecilija – Cilė – Dargintė – Steigintas – Suvainė