google/wiki40b huggingface dataset:
Civilinės būklės aktas

Civilinės būklės aktas – oficialiai registruojamas veiksmas ar įvykis, dėl kurio keičiasi fizinio asmens teisinė padėtis; aktas apie fizinio asmens civilinę būklę. Pagal subjektą aktų registracija gali būti bažnytinė arba valstybinė. Valstybė Lietuvoje privalomai registruoja šiuos civilinės būklės aktus: asmens gimimą; asmens mirtį; santuokos sudarymą; santuokos nutraukimą; įvaikinimą; tėvystės (motinystės) pripažinimą ir nustatymą; vardo ir pavardės pakeitimą; asmens lyties pakeitimą; partnerystę (LR CK 2.18 straipsnis).
Civilinės būklės aktus, išskyrus partnerystę, registruoja civilinės metrikacijos įstaigos, padarydamos atitinkamą įrašą civilinės būklės aktų įrašų knygose ir asmeniui išduodamos atitinkamo akto įrašo liudijimą.
Civilinės būklės aktų registravimo, aktų įrašų keitimo, papildymo ir ištaisymo tvarką nustato LR CK kodekso trečioji knyga.

Kompetencija

Miestų ir rajonų civilinės metrikacijos įstaigos Lietuvoje registruoja gimimą, tėvystės pripažinimą, tėvystės nustatymą, santuokos sudarymą, santuokos nutraukimą, įvaikinimą, vardo, pavardės, tautybės pakeitimą ir mirtį.
Miestų, kuriuose nėra civilinės metrikacijos įstaigų, seniūnijų (išskyrus savivaldybių centrų seniūnijas) seniūnai turi teisę registruoti mirtį.
Lietuvos Respublikos konsulinės įstaigos turi teisę registruoti Lietuvos Respublikos piliečių gimimą, santuoką ir mirtį.
Civilinės būklės aktai Lietuvoje registruojami, atkuriami, keičiami, papildomi ir ištaisomi, laikantis Civilinės metrikacijos taisyklių, kurias tvirtina LR teisingumo ministras.
Civilinės būklės aktų įrašų įrašymo civilinės metrikacijos įstaigose ir seniūnijose teisėtumą prižiūri Teisingumo ministerija jos nuostatuose nustatyta tvarka.
Civilinės metrikacijos įstaigose registruojant civilinės būklės aktus, taip pat ištaisant ir keičiant aktų įrašus, valstybės rinkliava imama įstatymų nustatyta tvarka.

Įrašymas

Civilinės būklės aktų įrašai Lietuvos įstaigų įrašomi lietuvių kalba. Vardas, pavardė ir vietovardžiai rašomi pagal lietuvių kalbos taisykles.
Draudžiama įrašyti civilinės būklės aktų įrašus sau, savo sutuoktiniui, tėvams, vaikams, broliams ir seserims.
Įrašant civilinės būklės aktų įrašus, turi būti pateikiami dokumentai, patvirtinantys pareiškėjų asmens tapatybę ir aktus, registruotinus civilinės metrikacijos įstaigose.
Kiekvienas įrašomas civilinės būklės akto įrašas turi būti perskaitomas pareiškėjams, jų ir aktą surašančio pareigūno pasirašomas ir patvirtinamas civilinės būklės aktus registruojančios įstaigos antspaudu. Apie gimimo, santuokos sudarymo, santuokos nutraukimo, pavardės, vardo, tautybės pakeitimo ir mirties įrašų įrašymą pareiškėjams išduodami atitinkami liudijimai.

Įrašų nuginčijimo ir anuliavimo tvarka

Civilinės būklės aktų įrašai gali būti nuginčyti tik teismo tvarka. Atkurtieji civilinės būklės aktų įrašai, kai surandami pirminiai įrašai, anuliuojami civilinės metrikacijos įstaigos vadovo sprendimu.
Varbergas

Istorija

Miestas įkurtas 1100 metais. Tai senovinis prekybos miestas. Nuo XIV iki XVI amžiaus miestą dažnai užkariaudavo priešiškos armijos. Roskildės sutartimi (1658 m.) miestas iš Švedijos perėjo Danijai. Vėliau grįžo į Švedijos karalystės sudėtį.

Gyventojai

Mieste gyvena 25000 gyventojų, o Varbergo svavaldybėje iš viso gyvena 54860 gyventojų.
Aleksandras Stasys Lukšas

Biografija

1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966–1975 m. Miestų statybos projektavimo instituto architektas. 1975–1986 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto vyriausiasis projektų architektas, vyr. architektas.  1986–1993 m. Paminklų konservavimo instituto (nuo 1987 m. Paminklų restauravimo projektavimo institutas) direktorius.
1993–1997 m. LR Statybos ir urbanistikos ministerijos ministro pavaduotojas, sekretorius architektūros ir planavimo reikalams. 1997–2004 m. Vilniaus miesto savivaldybės Miesto plėtros departamento direktorius, miesto vyr. architektas. Nuo 2004 m. bendrovės „ASL“ direktorius. Dalyvavo rengiant Teritorijų planavimo įstatymą, Vilniaus miesto bendrąjį planą (patvirtintas 1997 m.). 
Architektų sąjungos Vilniaus miesto valdybos narys. Sutuoktinė Judita, vaikai Jurga, Aleksandras, Stanislovas.
Gerklės kataras

Gerklės kataras – (gr. katarrein, iš kata 'žemyn' + rhein 'tekėti') - ūminis gerklės gleivinės uždegimas, pasireiškiantis gerklės paraudimu, perštėjimu, skausmu, užkimimu, išskyromis, užgulimu, atsirandantis dėl gleivinės išburkimo.
Simptomai dažniausiai siejami su sloga, bet gali būti siejami ir su ūminiu vidurinės ausies uždegimu, tonzilitu, sinusitu. Gali pakisti į chronišką.
Kataras gali sukelti nepatogumų liftuose, lėktuvuose, keliaujant dideliame aukštyje, baseinuose (gali sukelti barotraumą) ir kitur, kur gali staiga pakisti oro slėgis.
Carl Knauf

Biografija

Gimė 1893 m. Bad Godesberge, studijavo Diuseldorfo dailės akademijoje. 1921 m. Karaliaučiuje pristatė pirmąją, o 1932 m. Klaipėdoje surengė di­džiau­sią sa­vo per­so­na­li­nę par­odą. Dailininko paveiksluose dominavo Kuršių nerijos kraštovaizdis, jį ypač ža­vė­jo ma­rio­se plau­kio­jan­tys ku­rė­nai. Itin populiarus yra Karlo Knaufo tapytas  vadinamasis „itališkas vaizdas“ – žvilgsnis nuo Uošvės kalno į Purvynės žvejų namelius ir įlanką su žvejų laivais. 
Nuo 1931 m. iki savo mirties gyveno Nidos priemiestyje Skruzdynėje, ant Uošvės kalno. Jo namą suprojektavo architektas Herbertas Reissmannas, o pats menininkas įdėjo daug pastangų dailindamas pastato išorę ir vidų. Buvo nudažytas tradicinėmis žvejo namo spalvomis – sienos rudos, langų apvadai, sandrikai, vėjalentės ir lėkiai – mėlyni ir balti. Stogas dengtas tamsiai raudonos spalvos čerpėmis.  
Priklausė Nidos dailininkų kolonijai, buvo vedęs Friedel Riefenstahl iš Dancigo. Dėl silpnos sveikatos Skruzdynėje gyvendavo tik vasaromis, o žiemomis keliaudavo po pietinę Europą. Po staigios mirties buvo palaidotas Nidos žvejų kapinaitėse, tiksli kapo vieta nėra žinoma. Šiandieną Karlą Knaufą primena kapinėse pastatytas kryžius.
Darbai saugomi Rytų Prūsijos muziejuje Liuneburge bei privačiose kolekcijose.
Magistralinis kelias A5 (Lietuva)

Istorija

Sovietmečiu kelias buvo žymimas A226 (kelio „Kaunas-Daugpilis“ tęsinys). Trasa baigdavosi ties Kalvarija. Susisiekimo su Lenkija tuo metu nebuvo.
XX amžiaus paskutiniajame dešimtmetyje, tranzitas į Lenkiją iš Kauno vykdavo per Veiverius, Skriaudžius, Marijampolę ir Kalvariją. 1996–2005 m. kelias buvo pertiesiamas, rekonstruojamas. Buvo nutiestos dvi naujos atkarpos, po kurių tranzitas nebekerta jokios didesnės gyvenvietės.
2018 m. lapkričio mėn. atidarytas rekonstruotas kelio ruožas Mauručiai-Marijampolė, kuriam suteiktas automagistralės statusas.
Fiat Punto

Pirmoji karta (1993–1999)

Tarptautiniu „Project 176“ kodu pažymėtas modelis buvo pristatytas 1993 m. rugsėjį kaip pasenusio Fiat Uno pakaitalas. 1995 m. šis modelis buvo išrinktas Europos metų automobiliu, aplenkęs pagrindinį konkurentą Volkswagen Polo vos 78 taškais.

Antroji karta (1999–2010)

1999 m. Frankfurto automobilių parodoje pristatytas atnaujintas Punto modelis. Šis modelis tapo pirmuoju pažymėtu naujuoju Fiat grupės logotipu skirtu kompanijos šimtmečiui pažymėti.
2003 m. Fiat pagamino 5-milijoninį Punto automobilį. 2005 m. birželio 1 d. kompanija pagamino 6-milijoninį modelį Melfio gamykloje.
2005 m. spalį Serbijos kompanija Zastava susitarė su FIAT dėl Punto modelio gamybos Kragujevace ir vietiniu pavadinimu Zastava 10. Šie modeliai buvo gaminami iki 2011 m.

Trečioji karta (2005–2018)

2005 m. Frankfurto automobilių parodoje buvo pristatytas naujasis Punto modelis Grande Punto.
2009 m. šis modelis buvo atnaujintas ir gavo naują pavadinimą Punto Evo, o 2012 m. dar kartą atnaujinus modelį vėl buvo grįžta prie pavadinimo Punto.
2014 m. spalį žurnalas Top Gear Punto Pop 1.2-L 8v 69 modelį įrašė į „blogiausių automobilių, kuriuos galima nusipirkti dabar“ sąrašą. Tai buvo padaryta dėl to, kad modelis buvo „ne savo klasės pasenęs supermini, sunaudojantis 126 g/km kuro, 62 mylių per valandą greitį pasiekiantis per 14,4 sekundės ir kainuojantis brangiau nei 10 000 svarų sterlingų“.
Asta Jasiūnienė

Biografija

1985 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo žemės ūkio buhalterinės apskaitos ekonomisto kvalifikaciją.
1986 m. „Jaunosios gvardijos“, vėliau Pamūšio kolūkio vyriausioji ekonomistė, Pašvitinio seniūnijos agrarinės tarnybos vadovė, Pakruojo rajono žemėtvarkos skyriaus vyriausioji inžinierė-žemėtvarkininkė. 2000–2007 m. Pakruojo rajono savivaldybės Pašvitinio seniūnijos seniūnė. Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. iki 2012 m. Pakruojo rajono savivaldybės administracijos direktorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pakruojo rajono skyriaus narė, 2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos Pakruojo rajono klubo narė.
1997–2000 m., 2000 m., 2003 m., 2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narė. Nuo 2012 m. balandžio 27 d.iki 2015 m. balandžio 14d.- Pakruojo rajono savivaldybės merė. 
2015 m. gruodžio 7d. paskirta LRV atstove Šiaulių apskrityje.
Pamūšio kaimo bendruomenės tarybos narė. Sutuoktinis Gintautas, vaikai Justas ir Eglė.
CONCACAF Čempionų lyga

Istorija

Nuo 1962 m. iki 2008 m. varžybos vadinosi Čempionų taurė (angl. Champions' Cup), kurioje žaidė aštuonios komandos: keturios iš Šiaurės Amerikos (dvi iš Meksikos ir dvi iš JAV/Kanados), trys iš Centrines Amerikos ir viena iš Karibų salų teritorijos. Nuo 2005 m. čempionato nugalėtojas turėdavo teisę žaisti FIFA Pasaulio futbolo klubų taurės čempionate. Antrą vietą užėmusi komanda yra viena iš tryjų CONCACAF, kuri žaidžia Copa Sudamericana. 
Po 2006 m. lapkričio CONCACAF komiteto posėdžio buvo nusprestą čempionatą pakeisti. CONCACAF Čempionato taure pervadinti, bei pakeisti formatą į Čempionų lygą. 
Iš pradžių kviečiamos 24 komandos į preliminarias varžybas, kuriose lieka tik 16. Vėliau atskiriamos klubai į keturias grupes po keturias komandas.
Tomas Naruševičius

Biografija

Baigė Maskvos universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą bei Maskvos aukštąją technikos mokyklą.
Dirbo Maskvos įmonių, centrinės elektrinės statyboje, Maskvos tramvajaus dirbtuvių vyr. inžinierius. Stažavo Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje, Japonijoje, JAV. Pirmojo pasaulinio karo metais vienas Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti vienas organizatorių ir vadovų. 1917 m. partijos „Santara“ vienas steigėjų Rusijoje. 1917–1919 m. gyveno JAV.
1919 m. JAV lietuvių atstovas Paryžiaus taikos konferencijoje, 1920 m. Lietuvos delegacijos Tautų Sąjungos posėdžiuose narys, taikos derybų su Tarybų Rusija delegacijos vadovas, 1921 m. Lietuvos derybų su Lenkija Briuselyje tarpininkaujant Tautų Sąjungai ir Antantės valstybėms delegacijos narys, 1922 m. – delegacijos Genujos konferencijoje narys. 1921–1923 m. Lietuvos pasiuntinys Londone. 1923–1924 m. Lietuvos susisiekimo ministras. 
T. Naruševičiaus vardu pavadinta Krokialaukio gimnazija.
Jemeno himnas

Arabų kalba

رددي أيتها الدنيا نشيدي *** ردديه وأعيدي وأعيدي واذكري في فرحتي كل شهيد*** وأمنحيه حللاً من ضوء عيدي رددي أيتها الدنيا نشيدي*** ردديه وأعيدي وأعيدي وحدتي..وحدتي..يانشيداً رائعاً يملاُ نفسي*** أنت عهد عالق في كل ذمة رايتي.. رايتي..يانسيجاً حكته من كل شمس*** أخلدي خافقة في كل قمة أمتي.. أمتي.. امنحيني البأس يامصدر بأسي*** وأذخريني لك يا أكرم أمة
عشت إيماني وحبي أمميا ومسيري فوق دربي عربيا وسيبقى نبض قلبي يمنيا لن ترى الدنيا على أرضي وصيا

Transliteracija

Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

Raddidihi Wa-a 'idi Wa-a idi

Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi

Wa'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi

Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

'Ishtu Imani Wa-hubbi Umamiyya

Wa-masiri Fawqa Darbi Arabiyya

Wa-sayabqa Nabdu Qalbi Yamaniyya

Lan Tara 'D-dunya Ala Ardi Wasiyya.

Pilno himno transliteracija

Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

Raddidihi Wa a'idi Wa aidi

Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi

Wa 'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi
Ya Biladi, Nahnu Abna'u Wa Ahfadu Rijalik

Sawfa Nahmi Kulla Ma Bayna Yadayna Min Jalalik

Wa Sayabqa Khalida 'D-daw'i 'Ala Kulli 'El-masalik

Kullu Sakhrin Fi Jibalik, Kullu Dharrati Rimalik
Kullu Anda'i Dilalik, Milkuna

Innaha Milku Amanina 'L-kabirah, Haqqana

Ja'a Min Amjadi Madiki 'L-muthirah
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi
Wahdati, Wahdati, Ya Nashidan Ra'i'an Yamla'u Nafsi

Anti Ahdun 'Aliqun Fi Kulli Dhimmah

Rayati, Rayati, Ya Nasijan Hiktahu Min Kulli Shamsi

Ukhludi Khafiqatan Fi Kulli Qimmah

Ummati, Ummati, Imnahini 'L-ba'sa Ya Masdari Ba'si

Wa 'Dhkhurini Laki Ya Akrama Ummah
'Ishtu Imani Wa Hubbi Sarmadiyya

Wa Masiri Fawqa Darbi 'Arabiyya

'Ishtu Imani Wa Hubbi Sarmadiyya

Wa Masiri Fawqa Darbi 'Arabiyya

Wa Sayabqa Nabdu Qalbi Yamaniyya

Lan Tara 'D-dunya Ala Ardi Wasiyya.
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

Raddidihi Wa a'idi Wa aidi

Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi

Wa 'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi

Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi
Spens Sports Center

Spens Sports Center („Spenso sporto centras“) – sporto arena Novi Sade, Serbijoje, Voivodinos provincijoje. Joje vyko septynios 2005 Europos vyrų krepšinio čempionato rungtynės. Čia namų rungtynes žaidžia Novi Sado „Vojvodina“ krepšinio klubas.
Rumualda Vaitkienė

Biografija

Romualda 1949 m. pabaigė Žagarės gimnaziją, įstojo į Vilniaus pedagoginį institutą, lietuvių kalbos ir literatūros fakultetą. Aukštuosius mokslus baigė 1955 m. (su pertraukomis dirbdama Žagarės I pr. mokykloje). Po mokslų baigimo gavo paskyrą į Žagarės r. liaudies švietimo skyrių, inspektorės pareigoms užimti. Šį darbą dirbo iki 1958 m., po to iki 1985 m. dirbo Žagarės vid. mokyklos mokytoja ir mokymo dalies vedėja.
Išėjusi į pensiją, vienerius metus dirbo Martyniškių aštuonmetėje mokykloje. Po to įkūrė vietinę atgimimo sąjūdžio iniciatyvinę grupę bei aktyviai dalyvavo jos veikloje. Rašė į rajono spaudą. 2007 m. tapo M. Slančiausko premijos laureate, 2009 m. Joniškio miesto garbės piliete. Konkurse "Lietuvos kaimo spindulys 2009", nominacijoje "Kaimo šviesuolių šeima", už gyvenimo vertybių puoselėjimą kaimo bendruomenėje, drauge su vyru Vytautu, buvo apdovanota tautodailininko Zenono Skinkio sukurtu prizu – "Pavasario angelu".

Kūrybinė veikla

1998 m. Žagarės 800 metų jubiliejui, Romualda kartu su vyru Vytautu, parengė ir išleido monografiją „Žagarė“. Knyga apie savitą ir turtingą istoriją turintį Šiaurės Lietuvos miestelį netoli Latvijos sienos. Abu Vaitkai ilgus metus rinko ir kaupė vertingą archyvinę medžiagą, į storus sąsiuvinius užrašė čia gyvenusių žmonių atsiminimus, aprašė jų darbus, gyvenimo būdą, apžvelgė krašto kultūros, istorijos, švietimo raidą.
2007 m. enciklopediniam žinynui "Joniškio kraštas" parengė iškilių žagariečių biografijas.
2015 m. liepos 8 d. „Versmės“ leidykloje buvo išleista Romualdos Vaitkienės knyga „Elegija senai mano gatvei“.
Honky Château

Turinys

Šiuo albumu Eltonas toliau siekė iš paprasto dainų kūrėjo pereiti į labiau rokenrolo stilių. Taip pat tai pirmasis albumas, kuriame dainas įrašinėjo jo koncertinių turų grupinė sudėtis – Dee Murray (bosinė gitara) ir Nigel Olsson (būgnai), įskaitant ir gitaristą Davey Johnstone (elektrinė ir akustinė gitara), nors prieš tai leidėjai primygtinai reikalavo Eltoną naudoti juos vos vienam įrašui. Praeituose albumuose Davey Johnstone teprisidėjo dalinai, tačiau nuo šio albumo jis prisijungė kaip nuolatinis grupės narys tiek koncertiniuose turuose, tiek įrašinėjimuose. 1995 m. prodiuseris Gus Dudgeon išleido pagerintos kokybės albumą, pridėdamas tik dainos „Slave“ greitesnio ritmo versiją.
Kritikų vertinimu, tai vienas puikiausių Eltono Džono įrašų. Vienas žurnalo „Rolling Stone“ kritikų Jon Landau sakė, kad tai „turiningas, šiltas, jaudinantis albumas, kuris visa galva stoja aukščiau už to meto skurdžius įrašus“. Kiti kritikai taipogi vertino albumą palankiai. „Honky Chateau“ yra pirmasis Eltono albumas, pasiekęs pirmąją vietą Billboard pardavimuose Amerikos Valstijose. Kanadoje jis užėmė 3-ią vietą RPM 100 top albumų pardavimų sąraše 1972 m. liepos 29 d.

Dainų sąrašas

Visos dainos buvo parašytos Elton John’o ir Bernie Taupin’o.
Teksto rastravimas

Teksto rastravimas − tai procesas, kurio metu iš vektorinių aprašų (taip yra aprašyti dauguma šriftų; ne išimtis ir populiarūs TrueType šriftai) tekstas yra konvertuojamas į taškinę informaciją arba bitų žemėlapio (bitmap) aprašą. Šiam procesui gana dažnai yra naudojami tam tikri kraštų išlyginimo algoritmai, kad gautas tekstas būtų daug lengviau skaitomas.

Rastravimo tipai

Modernioje operacinėje sistemoje, rastravimas yra dažniausiai pateiktas kaip bendra biblioteka, kurią gali naudoti bet kurios toje operacinėje sistemoje veikiančios programos. Tokia biblioteka gali būti įkraunama arba operacinės sistemos darbo pradžioje, arba kartu su darbastalio aplinka, arba bet kuriuo kitu vėlesniu laiku. Iš principo, kiekviena programa gali naudoti skirtingą šrifto pasterizavimo biblioteką, bet praktikoje dažniausiai sistemos bando standartizuoti tai, kad būtų naudojama tik viena biblioteka. Senesnėse sistemose ir specialiose sistemose (angl. embedded system), kur kompiuteris kontroliuoja tam tikrą elektros grandinę, šriftai yra pateikiami kaip bitų žemėlapiai (angl. bitmaps) nupiešti tam tikriems dydžiams. Kaip ten bebūtų, tačiau dauguma šiuolaikinių sistemų, naudoja šriftus, pateikiamus kaip matematiniai primityvai, todėl su pastaraisiais šriftais yra įmanoma atlikti ir įvairius dydžio keitimus.
Paprasčiausia pasterizacijos forma yra paprastas linijos brėžimas be jokių kraštų išlyginimų. Tai yra taip pat ir greičiausias metodas, nes sugaištama mažiausiai laiko atliekant įvairius matematinius skaičiavimus, norint išvesti simbolį į ekraną. Šio būdo trūkumai yra tai, kad piešiant tekstą mažais dydžiais, kai kurios simbolių vietos prarasti gali savo prasmę. Todėl, dauguma šriftų turi ir „užuominų sąrašėlį“, kuris leidžia sistemai geriau nuspręsti, kada taškas turi būti matomas, o kada ne.
Daug labiau komplikuotas būdas yra naudoti standartines kraštų išlyginimo technikas iš kompiuterio grafikos. Tai leidžia nuspręsti, kiek kiekvienas taškas yra svarbus konkrečiai raidei, ir pagal tai pikselį dėti tam tikro ryškumo. Kadangi vaizdas nebus „apkarpytas“, jis bus daug labiau malonesnis akiai nei piešiant pirmuoju būdu. Deja, šis būdas turi ir trūkumų. Vienas iš pagrindinių trūkumų yra tas, kad kai kada vaizdas gali pasirodyti kaip išplaukęs (labai sulietas). Tokiu atveju teksto matomumas labai pablogės. Kai, kurios sistemos naudoja „užuominų sąrašėlius“, kad būtų pagerinta teksto kokybė.
Dauguma kompiuterių monitorių naudoja pikselius padarytus iš daugelio subpikselių (dažniausiai vienas raudonai spalva, antras – žaliai, trečias – mėlynai; visos šios spalvos yra kombinuojamos, kad būtų galima gauti pilną spalvų gamą (RGB)). Kai kuriais atvejais, dalyvaujant plokščių panelių ekranams, yra įmanoma atvaizduoti tai pagal interpretavimą subpikselių rezoliucijose kaip ir su pilnais pikseliais, tačiau pastarieji gali sumažinti ekrano rezoliucijos efektyvumą. Tai yra žinoma kaip subpikselinis pateikimas. Kompanijos „Microsoft“ naudojamas variantas yra vadinamas ClearType.
Kengių liepa

Istorija

Spėjama, kad Kengių liepos amžius gali būti 150-200 metų. Liepa ir greta augantys želdynai mena čia buvusį Kengių dvarą, kuris istoriniuose šaltiniuose minimas 1775 m. Net ir dabar čia auga Žemaitijos dvareliams būdingi augalai: paprastosios alyvos, baltauogės meškytės, šermukšnialapės lanksvūnės. Liepos apsauga, istorinių žinių saugojimu ir perdavimu domisi dabartinis sklypo savininkas Viktoras Šarupičius.
Agėjo knyga

Agėjo knyga – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.
Agėjas ir kiti du paskutiniai Senojo Testamento pranašai veikė po Babilonijos tremties, kai dalis žydų grįžo į Judėją. Kaip ir Zacharijas, Agėjas ragino tautą pakilti ir atstatyti šventyklą. Ją, Zerubabelio vadovaujami, pradėjo atstatinėti sugrįžę tremtiniai, tačiau buvo atbaidyti ir liovėsi. Vietoje šventyklos jie pasistatė namus sau. Tokiam neteisingam pasirinkimui Agėjas metė iššūkį. Pranašo žodžiai buvę išgirsti, priesakai įvykdyti.
Agėjo knygoje rašoma apie tai, jog paklūstama raginimams atstatyti šventyklą, apie šventyklos grožį, Dievo palaimą paklusniesiems. Knygos pabaigoje užrašytas Dievo žodis Judėjos valdytojui Zerubabeliui.

Parašymo laikas

Agėjo knygoje pateikiamos tikslios datos. Agėjas pranašavo 520 m. pr. m. e. Jis bei Zacharijas minimi Ezros knygoje (Ezr 5,1–2; 6,14), raginantys tautą atstatyti šventyklą. Ji buvo baigta 516 m. pr. m. e.
Marijampolės spaustuvė

Marijampolės spaustuvė – spaustuvės, veikusios Marijampolėje.

Istorija

Pirmąją spaustuvę Marijampolėje įkūrė E. Novojevska 1882 m. Prie jos buvo knygynas. Spaustuvė spausdino kvietimus, sveikinimus, vizitines korteles; veikė apie metus. 1884–1987 m. dirbo K. Majevskos spaustuvė. 1884 m. spaustuvę įkūrė Z. Rozenfeldas. Jis turėjo knygyną, prekiavo rusiškais vadovėliais. Ši spaustuvė veikė iki Pirmojo pasaulinio karo.
1899–1940 m. dirbo Abramo Aguševičiaus, Raseinių spaustuvininko, spaustuvė. Po tėvo mirties spaustuvę paveldėjo sūnus Aronas Aguševičius. 1941 m. ji nacionalizuota. 1909–1914 m. veikė A. Stoklickio spaustuvė, perkelta iš Kalvarijos, kur veikė 1895–1909 m. „Dirvos“ bendrovės spaustuvė veikė 1919–1941 m. Didžiausia mieste buvo marijonų spaustuvė, kuri dirbo nuo 1921 m. iki 1940 m. 1921–1940 m. veikė ir katalikų spaustuvė „Šešupė“.
Per karą sudegus „Dirvos“ spaustuvei, „Šešupės“ ir marijonų spaustuvės perorganizuotos į poligrafijos įmonę „Šešupė“. Nuo 1941 m. balandžio mėn. čia buvo spausdinamas apskrities laikraštis „Naujasis kelias“.
1945 m. „Pergalės“ spaustuvėje, anksčiau vadintoje „Šešupė“, pradėtas spausdinti atgaivintas laikraštis „Naujasis kelias“, 1950 m. tapęs rajono laikraščiu. 1951–1953 m. Marijampolės spaustuvė spausdino ir MTS laikraščius: Marijampolės „Stalino vėliava“, Tarašiškių „Už aukštą derlių“. Čia buvo spausdinami ir Vilkaviškio, Simno rajono laikraščiai „Pergalė“ ir „Kelias į komunizmą“. 1960 m. prie Marijampolės spaustuvės prijungta Kalvarijos rajono laikraščio, vėliau ir Lazdijų spaustuvės. 1976 m. Marijampolės spaustuvė tapo Alytaus spaustuvės skyriumi. 1980 m. spaustuvė persikėlė į naujas patalpas, įsigijo 3 linotipus, 2 plokščios spaudos mašinas, ofsetinės spaudos mašiną.
1989 m. Marijampolės spaustuvė tapo savarankiška valstybine, o 1995 m. sausio 5 d. – UAB „Tele SAT pressa“ spaustuve. Iškiliosios spaudos mašinos buvo pakeistos ofsetinėmis. Poligrafinė technika nuolat papildoma ar atnaujinama. Marijampolės leidykla-spaustuvė spausdina Marijampolės apskrities laikraštį „Suvalkietis“, Prienų rajono laikraštį „Gyvenimas“, savaitraštį „Savaitė“, keletą kitų periodinių leidinių, knygas, blankus, smulkius spaudinius. 
Spaustuvės direktorius Juozas Bilinskas.
Algirdas Seniūnas

Biografija

1996 m. Prienų meno mokyklos mokytojas, Birštono kultūros centro folkloro ansamblio „Raskila“ vadovas.