Panevėžio gamtos mokykla

Istorija

Sodyba, kurioje dabar įsikūrusi Panevėžio gamtos mokykla, kadaise priklausė jos šeimininkui Česlovui Petraškevičiui. Česlovas Petraškevičius leidimą statyti pagrindinį sodybos pastatą gavo 1925 metais. Inventorizavimo byloje, sudarytoje 1957 m., nurodyta, kad pagrindinio sodybos pastato statybos metai yra 1934. Pagal šį dokumentą kiti sodybos statiniai pastatyti vėliau: 1935–1938 metais.
Įdomus, visų dėmesį traukiantis statinys yra maisto produktų saugykla-ledainė, kuri gerai išsilaikė iki šių dienų. Ledus iš Pieno kombinato gabendavo į saugyklą arklių traukiamais vežimais. Vežimais užvažiuodavę ant saugyklos pylimo ir per viršuje esančią angą ledus sumesdavę į statinio vidų. Pagal sodybos šeimininko dukros Onos Petraškevičiūtės-Gutauskas pasakojimą (1998 m.) nėra išlikusio tik vieno sodybos pastato-klojimo. Manoma, kad jis sunyko karo metu.
1912 m. Česlovas Petraškevičius vedė. Jo žmona buvo išsilavinusi moteris ir, vykstant gyvenamojo namo statybai, įtakojo pastato interjero ir eksterjero pokyčius pagal savo skonį ir įgeidžius. Visos pastato viduje esančios patalpos turėjo savo paskirtį. Pats didžiausias buvo šeimos galvai priklausantis darbo kabinetas antrame pastato aukšte. Motinos kambarys, svetainė, valgomasis buvo pirmame aukšte. Pastato mansardoje esančiose patalpose buvo vaikų miegamieji. Antrojo aukšto pietvakarinėje dalyje buvo didelis atviras balkonas, kuriame saulėtomis dienomis visi norintys galėjo degintis saulėje. Prie pagrindinio įėjimo buvo atvira veranda, kurioje sodybos šeimininkai ir jų svečiai mėgdavo gerti arbatą. Pasakojama, kad sodyboje lankydavosi daug įžymių svečių, vyko įdomūs kultūriniai renginiai, buvo įrengti teniso kortai bei kitos sportui skirtos aikštelės. Česlovas Petraškevičius labai rūpinosi jaunimo auklėjimu ir buvo įsitikinęs, kad tik prasminga veikla užimtas jaunimas gali harmoningai vystytis ir tobulėti, kad tik patrauklūs užsiėmimai ir prasmingas laisvo laiko leidimas padeda jauniems žmonėms pasukti teisingu gyvenimo keliu.
Karo metu pagrindinio pastato patalpose apsigyveno vokiečių kareiviai. Tuomet sodybos šeimininko šeima turėjo gyventi pagalbiniame pastate. Traukiantis vokiečių kariuomenei, Česlovo Petraškevičiaus žmona ir vaikai pasitraukė į Vokietiją, o vėliau – į Jungtines Amerikos Valstijas. Jauniausia dukra Ona Petraškevičiūtė-Gutauskas 1998 m. pirmą kartą aplankė buvusius namus ir papasakojo apie savo šeimos gyvenimą šioje sodyboje.
Yra žinoma, kad karo metu pagrindiniame pastate veikė Panevėžio mergaičių gimnazijos klasės, nes gimnazijos patalpos buvo tuomet pritaikytos karo ligoninės reikmėms. Vėliau, šią sodybą nacionalizavus, joje veikė įvairios institucijos: berniukų kolonija, vaikų namai, papildomo ugdymo įstaigos. 1966 m. šioje sodyboje buvo įsteigta Panevėžio jaunųjų gamtininkų stotis, kurios bazėje 1991 m. savo veiklą pradėjo Panevėžio jaunųjų gamtininkų centras, 2005 m. išaugęs į Panevėžio gamtos mokyklą. Pagrindinio pastato fasadas ir vidaus patalpos dėl remonto yra dalinai pakitusios, tačiau gerai išsilaikiusios pagrindinės statinio konstrukcijos padėjo išsaugoti pirminį pastato žavesį ir praeities dvasią.
Visi besilankantys šioje sodyboje reiškia susižavėjimą pagrindiniu pastatu – medine pilaite, kuri pasižymi savita architektūra ir pripildo visą sodybos erdvę ypatingo žavesio. 1997 m., atliekant pagrindinio pastato konstrukcijų tyrimus, AB „Vilniaus komprojektas“ specialistai teigė, kad tai vienintelis Lietuvoje aptiktas dviejų aukštų su mansarda ir bokštu medinis pastatas. Mokyklos bendruomenei inicijavus, šis pastatas 2008 m. įrašytas į Nekilnojamojo kultūros paveldo Kultūros vertybių registrą.

Vizija

Per vaikų neformalųjį švietimą – į žmogaus ir gamtos darną.

Misija

Įgyvendinti vaikų pasirinktas neformalias aplinkosauginių kompetencijų įgijimo programas ir organizuoti kitą ugdomąją veiklą saviraiškos reikmes tenkinančioje edukacinėje aplinkoje, būti atviru vietos bendruomenės aplinkosauginio švietimo židiniu, puoselėjant žmogaus ir gamtos darną.

Tikslai

Mokyklos veiklos tikslas – plėtoti dvasines, intelektines ir fizines asmens galias, ugdyti kūrybingą, atsakingą pilietį, įgijusį kompetencijų, būtinų sėkmingai socialinei integracijai ir darniai visuomenės plėtrai.

Ugdymo filosofija

”Natūralios gamtos artumas, patirtos emocijos ir aktyvi aplinkosauginė veikla ilgainiui virsta amžina atsakomybe už visa, kas gyva”. (Pagal Antuano de Sent-Egziuperi kūrinį ”Mažasis princas” – ”Pasidarai amžinai atsakingas už tą, su kuo susibičiuliauji…”).