google/wiki40b huggingface dataset:
Danny Elfman

Biografija

Išgarsėjo kurdamas muziką režisieriaus Timo Burtono filmams bei sukūręs žymiojo animacinio filmo „Simpsonai“ melodiją. Turėjo grupę „Oingo Boingo“, kuri gyvavo nuo 1976 iki 1995 m. Buvo nominuotas trims JAV Kino meno ir mokslo akademijos apdovanojimams, laimėjo Grammy apdovanojimą už filmo „Betmenas“ garso takelį ir Emmy apdovanojimą už „Nusivylusių namų šeimininkių“ melodiją. D. Elfmanas taip pat rašo muziką kompiuteriniams žaidimams.

Oingo Boingo

1972 m. D. Elfmano brolis Ričardas Elfmanas (Richard Elfman) įkūrė grupę „The Mystic Knights of the Oingo Boingo“. Grupė atliko muziką Ričardo debiutiniame pilnametražiame filme „Forbidden Zone“. Denis Elfman šiam filmui sukūrė savo pirmąjį garso takelį ir atliko Šėtono vaidmenį. Po filmo sukūrimo, grupės pavadinimas buvo pakeistas į „Oingo Boingo“. Jie pradėjo įrašinėti muzikos albumus ir gastroliuoti kaip roko grupė. Nuo 1976 m. D. Elfmanas tapo pagrindiniu vokalistu ir juo buvo iki grupės gyvavimo pabaigos – 1995 m.

Elfmanas ir Timas Burtonas

1985 m. Timas Burtonas ir Polas Reubensas pakvietė D. Elfmaną įrašyti garso takelį savo pirmajam vaidybiniam filmui „Didysis Mažylio nuotykis“ (Pee-wee Big Adventure). Elfmanas iš pradžių būgštavo dėl savo trūkstamo muzikinio išsilavinimo, bet su instrumentine „Oingo Boingo“ gitaristo ir aranžuotojo Steve Bartek pagalba, jis pasiekė savo tikslą mėgdžiodamas tokių kompozitorių kaip Nino Rota ir Bernard Herrmann nuotaiką. Elfmanas sukūrė garso takelius visiems Timo Burtono režisuotiems filmams išskyrus „Edas Vudas“ (Ed Wood) ir „Svynis Todas“ (Sweeney Todd). Elfmanas taip pat sukūrė muziką Timo Burtono stop motion filme „Košmaras prieš Kalėdas“ ir įgarsino veikėją Jack Skellington (tik dainas). Vėliau jis įgarsino Bonejangles iš Timo Burtono „Mirusi nuotaka“.

Muzikos įtaka

Duodamas interviu, D. Elfmanas paminėjo, kad kino muziką pirmą kartą pastebėjo būdamas vienuolikos metų, išgirdęs Bernardo Hermano garso takelį filmui „Diena, kai sustojo Žemė“ ir nuo tada tapo kino muzikos gerbėjas. Nino Rota taip pat padarė didelę įtaką ir buvo pagrindinis įkvėpėjas Elfmano garso takelio kūrime filmui „Didysis Mažylio nuotykis“.

Klausos sutrikimai

2007 m. paklaustas, ar jis kada nors turėjo kokių nors ketinimų atkurti grupę „Oingo Boingo“, Elfmanas iškarto atmetė mintį, ir pareiškė, kad per pastaruosius kelerius metus su grupe jam pasireiškė žymūs ir negrįžtami klausos sutrikimai dėl nuolat veikiančio roko grupės triukšmo. Jis pridūrė, kad jo klausos sutrikimai yra iš dalies dėl genetinio polinkio į klausos praradimą, ir kad jis niekada negrįš į sceną, nes bijo ne tik dėl savo būklės pablogėjimo, bet taip pat dėl jo grupės draugų.
Gryblaukis

Istorija

Gryblaukio kaimo miške yra 1941 m. žydų genocido aukų kapinės. 1941 m. rugsėjo 6 d. Tauragės apskrities viršininkas išleido nurodymus, kad visi apskrities žydai turi būti izoliuoti vienoje vietoje. Dar prieš šį nurodymą, liepos mėn. pradžioje Pužuose buvo sušaudyti Skaudvilės, Batakių ir aplinkinių vietovių vyrai. Po to moterys ir vaikai buvo suvežti į Batakių geležinkelio stoties sandėlius. Iš pradžių buvo sumanyta juos susprogdinti, bet to atsisakyta. Rugsėjo mėn. pradžioje Pužų (Mažintų) kaimo miške buvo iškastos 3 duobės. Į šią vietą iš stovyklos suvežti vaikai ir moterys. Kruviną egzekuciją atliko vietiniai ir iš gretimų miestelių atvykę baltaraiščiai, vokiečiai tik stebėjo. Budeliai buvo girti. Nužudyta apie 1800 žydų iš Batakių stovyklos ir keliasdešimt Eržvilko žydų. Apie 1965 m. genocido aukų vietoje buvo supilti du antkapiai ir aptverti betoniniu borteliu. 1988 m. Tauragės miškininkai pastatė informacinę lentą, 1991 m. Batakių seniūnija – paminklinį akmenį su jame iškalta informacija.
Ramono krateris

Ramono krateris arba Makhtesh Ramon (hebr. מכתש רמון) yra įspūdingas geologinis darinys Negevo dykumoje, pietų Izraelyje. Ramono krateris unikalus tuo, jog yra ne meteoroido suformuotas smūginis krateris, o didžiausia pasaulyje erozinė kara. Krateris yra ~40 km ilgio ir ~2-10 km pločio, forma primenantis ištemptą širdį.
Ant šiaurinio kraterio krašto išsidėstęs mažas Mitzpe Ramon miestelis. Ramono krateris įėina į didžiausio Izraelio nacionalinio parko - Ramono gamtos rezervato sudėtį.
Homo naledi

Atradimo istorija

Pietų Afrikos Respublikoje, apie 50 km į šiaurės vakarus nuo Johanesburgo esančiame <Rising Star> urvo Denaledi salėje, buvo rasta apie 1550 fosilijų, priklausančių 15 abiejų lyčių Homo naledi individams, įskaitant ir vaikų, kurių amžius datuojamas tarp 20 tūkstančių ir 2 milijonų metų. Pirmoji ekspedicija, susidėjusi iš 60 patyrusių speleologų ir mokslininkų, į šį urvą buvo surengta 2013 metais ir truko 21 dieną, kada tų pačių metų rugsėjo 13 d. nakties metu ir buvo aptiktos Homo naledi' fosilijos. Anot Johanesburge esančio Vitvatersrando universiteto profesoriaus Lee Berger’io, Homo naledi galimai yra grandis tarp dvikojų primatų ir ankstyvų žmonių rūšių.

Apibūdinimas

Homo naledi buvo smulkaus, liekno kūno sudėjimo. Suaugusių vyrų ūgis buvo apie 1,5 m ir apie 45 kg svorio, bet moterys šiek tiek smulkesnės. Pagal kūno fizines charakteristikas, įskaitant dubenį, pečius ir kaklą, Homo naledi buvo primityvūs, tai yra panašūs į australopitekus. Jų pirštai turėjo daugiau primityvių bruožų, buvo storesni, artimesni beždžionėms, krūtinė panaši į šimpanzių. Bet jie turėjo ir žmonių genties ir jos nežinomų kitų žmonių rūšių kitus požymius, įskaitant kaukolės formą. Jų dantų forma buvo panaši į šiuolaikinių žmonių dantų formą, nedideli. Pėdos panašios kaip ir daugeliui kitų išnykusių žmonių genties rūšių. Kojos buvo panašios į šiuolaikinių žmonių, ilgos, matyt prisitaikiusios vaikščioti didelius atstumus. Pagal griaučių analizę manoma, kad jie turėjo tiesią laikyseną ir vaikštinėjo ant dviejų kojų. Anot Viskonsino universiteto Madisone tyrėjo John’o Hawks’o, jų smegenų tūris buvo mažesnis už šiuolaikinių žmonių, apie 450–550 cm³, tai yra kaip vidutinio dydžio apelsino vaisiaus.

Dinaledi salė

Giliai <Rising Star> urve esančioje Dinaledi salėje rasti fosilizuoti kaulai mokslininkams suteikia daug spėliojimų – kaip Homo naledi ten galėjo patekti, kadangi į šią salę reikia šliaužti labai siauromis, tamsiomis ertmėmis. Pati Dinaledi salė 12 m ilgio, 10–15 m aukščio ir 0,5–2,5 m pločio. Jie sutaria, kad urve šie žmonės negyveno. Viena iš versijų, kad į urvą pateko slėpdamiesi nuo pavojaus, o vėliau negalėję išeiti – žuvo. Anot kitos versijos, kurią pateikia Beerger’is, jie urve laidodavo mirusius ir atlikdavo ritualus. Be šiuolaikinių žmonių (Homo sapiens), laidojimo ritualus dar galėję turėti tik neandertaliečiai (Homo neanderthalensis).

Pavadinimo kilmė

Homo naledi pavadinimas buvo suteiktas pagal Rising star urve esančioje Dinaledi salėje rastas fosilijas. Homo lotyniškai reiškia 'žmogus', naledi sesoto kalba reiškia 'žvaigždė'.
Vilhelmas IV (Bavarija)

Politinė veikla

1521 metais Vilhelmas IV ir Liudvigas X paskelbė imperatoriaus Vormos ediktą, draudžiantį Martino Liuterio darbų leidybą ir platinimą. Iki to laiko M. Liuterio pasekėjų persekiojimas Bavarijoje buvo uždraustas. 1546 metais palaikė imperatorių Karolį V jo kovoje prieš Šmalkaldeno sąjungą.
Žodžių balionas

Žodžių balionas (taip pat šnekos balionas, dialogo balionas arba šnekos burbulas) yra grafinis susitarimas, kuris naudojamas komiksų knygose, piešinių serijose ir karikatūrose veikėjų šnekai ar jų mintims parodyti.

Šnekos balionai

Pats dažniausias yra šnekos balionas. Pagrindinės dalys: pats balionas, kuriame vaizduojamas kalbėtojo tekstas ir smailus baliono išsikišimas, vadinamas uodega, kuris nurodo kalbėtoją. Labai dažnai į kalbėtoją rodo keli šnekos balionai.

Minčių balionai

Minčių balionai būna dviejų formų: grandininis minčių balionas ir „miglotas“ balionas.
Rietavo savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Rietavo savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Rietavo savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 7 d. Rietavo savivaldybės meru 16 balsų išrinktas Antanas Černeckis.
Vanda Vanagienė

Biografija

1995 m. Kupiškio rajono savivaldybės Šepetos Almos Adamkienės pagrindinės mokyklos direktorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kupiškio rajono skyriaus narė, skyriaus pirmininko pavaduotoja.
1995–1997 m., 1997–2000 m. (LDDP sąraše) ir 2004 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narė.
Vytautas Šerėnas

Biografija

1975 m. baigė Ignalinos vidurinę mokyklą, įstojo į Vilniaus politechnikumą ir įgijo ryšininko specialybę. 1979 m. dirbo Ignalinos tarpmiestinėje telefonų stotyje. Vėliau tarnavo sovietinės armijos statybos daliniuose suvirintoju Maskvos srityje.
1982 m. įstojo į Vilniaus universitetą ir studijavo Parengiamajame skyriuje, vėliau – Pramonės ekonomikos fakultete, kuriame įgijo darbo ekonomikos specialybę. Būdamas studentas du kartus vadovavo studentų statybų būriams (Jakutijoje 1986 m. ir Vokietijoje 1989 m.
1988–1993 m. studijavo aspirantūroje, apgynė mokslų daktaro disertaciją (tema „Žmogiškasis kapitalas: formavimasis ir ekonominė reikšmė“).
1993–1995 m. dirbo Valstybinėje kainų ir konkurencijos tarnyboje prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės vyriausiuoju specialistu.
1995 m. gavo koncerno „Volkswagen“ stipendiją tęsti ekonomikos mokslus Vokietijoje, tačiau pasirinko darbą televizijoje.
2002 metais dalyvavo prezidento rinkimuose kaip nepriklausomas kandidatas, juose užėmė 4 vietą.
1993–2019 m. vedė „Dviračio šou“, laidoje yra sukūręs daug humoristinių personažų (žymiausi – „Bratkos: Ūsas ir Barzdonas“).
Palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse.

Šeima

Vytauto Šerėno žmona Dalia, ekonomistė. Jų vaikai – Gintė ir Rytė.
Yngwie Malmsteen

Laras Johanas Yngvei Lannerbekas (g. 1963 m. birželio 30 d. Stokholme, Švedijoje), labiau žinomas kaip Yngvei Johanas Malmstynas (angl. Yngwie Johann Malmsteen) – švedų gitaristas ir dainų kompozitorius. Išgarsėjo savo techniniu ir greitu grojimo stiliumi, kuris jungia ir klasikinius ir sunkiojo roko muzikos stilius.
Kai Y. Malmstynui buvo septyneri metai, jis matė per televiziją Džimio Hendrikso koncertą. Koncertas jį įkvėpė groti gitarą. Tačiau grupių „Rainbow“ ir „Deep Purple“ gitaristas Ritčie Blekmoras buvo jo didžiausias įkvėpėjas. Jauną Y. Malmstyną įtakojo klasikinė muzika, ir jam ypač patiko Nikolo Paganinio kūriniai.
Aštuoniolikmetis Y. Malmstynas persikėlė į Jungtinės Valstijas groti su grupėmis Steeler ir Alcatrazz. 1984 m. išleido savo pirmąjį solo albumą „Rising Force“. Albumas sulaukė Grammy nominaciją.
Y. Malmstynas yra ilgalaikis gitaros „Fender Stratocaster“ naudotojas. Vedęs Aprilę Malmstynę ir turi vieną sūnų. Gyvena Majamyje, Floridoje.
Nea Smirnė

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1922 m., vykstant gyventojų perkėlimui tarp Graikijos ir Turkijos. Čia buvo atkelti gyventojai iš Izmiro ir todėl vietovė pavadinta Nea Smyrni – „naujasis Izmiras“.

Sportas

Mieste žaidžia Paniṓnios GSS futbolo klubas, taip pat persikėlęs iš Izmiro 1922 m.
Pavelas Gračiovas

Biografija

Nuo 1965 m. tarnavo TSRS ginkluotosiose pajėgose. 1969 m. su pagyrimu baigė Riazanės aukštąją oro desanto vadų mokyklą. 1969–1971 m. Kaune dislokuotos 7-osios oro desanto divizijos žvalgybos kuopos skyriaus vadas. 1971–1975 m. Riazanės aukštosios oro desanto vadų mokyklos skyriaus, kuopos vadas. 1978 m. mokomojo parašiutų desantinio bataliono vadas.
1978–1981 m. su pagyrimu baigė Frunzės karo akademiją. Nuo 1981 m. Afganistano karo dalyvis, 1982 m. atskirojo 345-ojo parašiutų desantinio pulko vado pavaduotojas, 1982–1983 m. pulko vadas. 1983 m. 7-osios oro desanto divizijos štabo viršininkas – divizijos vado pavaduotojas Kaune. 1985–1988 m. 103-osios Vitebsko oro desanto divizijos vadas Afganistane. Jo kariai pasižymėjo ypatingu žiaurumu, susidorojant su kalnų kaimų gyventojais. Buvo ir pats sužeistas, 8 kartus kontūzytas. 1988 m. Tarybų Sąjungos didvyris (medalio Nr. 11573).
1988–1990 m. baigė TSRS ginkluotųjų pajėgų Generalinio štabo akademiją. Nuo 1990 m. birželio mėn. TSRS oro desanto pajėgų vado pirmasis pavaduotojas, nuo 1990 gruodžio mėn. oro desanto pajėgų vadas. 1991 m. rugpjūčio 18 d. rugpjūčio pučo metu, paklusdamas pučistų reikalavimams, įvedė į Maskvą 106-ąją Tulos desanto diviziją, bet, gavęs įsakymą šturmuoti Rusijos Aukščiausiąją Tarybą, perėjo į Rusijos vadovybės pusę ir ginti Rusijos parlamento pasiuntė tankus.
Rusijos prezidentas Borisas Jelcinas 1991 m. rugpjūčio 23 d. jį paskyrė RTFSR valstybinio gynybos komiteto pirmininku. TSRS prezidentas Michailas Gorbačiovas suteikė generolo pulkininko laipsnį ir paskyrė TSRS gynybos ministro pirmuoju pavaduotoju. 1992 m. armijos generolas. 1992–1996 m. Rusijos Federacijos gynybos ministras. Dėl aistros „Mercedes-Benz” markės automobiliams Maskvos žiniasklaidos pramintas „Paša mersedesu“.
1992 m. rugsėjo 8 d. Maskvoje pasirašė Rusijos kariuomenės išvedimo iš Lietuvos Respublikos teritorijos grafiką, kuriame buvo numatyta, kad Rusijos Federacijos kariuomenė iš Lietuvos turi būti išvesta iki 1993 m. rugpjūčio 31 d. 1993 m. spalio mėn. per Rusijos AT ir prezidento B. Jelcino konfliktą, paremdamas pastarąjį, išvedė kariuomenę į Maskvos gatves.
1994 m. įtartas, kad organizavo sprogimą laikraščio „Moskovskij komsomolec“ redakcijoje, dėl kurio žuvo žurnalistas Dmitrijus Cholodovas, rinkęs medžiagą apie neteisėtą Rusijos prekybą ginklais. 1994 m. gruodžio mėn. – 1995 m. sausio mėn. asmeniškai vadovavo Rusijos kariuomenės įsiveržimui į Čečėniją. 1996 m. birželio 17 d. pagal B. Jelcino ir Aleksandro Lebedžio rinkiminį susitarimą išleistas į atsargą.
Nuo 1997 m. gruodžio 18 d. valstybinės kompanijos „Rosvooruženije“ generalinio direktoriaus patarėjas, 2007 m. vasario 26 d. atleistas iš karo tarnybos. Išvyko į Omską, nuo 2007 m. A. Popovo radijo gamyklos generalinio direktoriaus patarėjų grupės vadovas. 1999 m. Jerevano garbės pilietis.
Mirė 2012 m. rugsėjo 23 d. nuo meningokokinės infekcijos.
Starkonių vėjo malūnas

Istorija

Malūną apie 1890 m. pasistatė ūkininkas Mažeika, vėliau jį valdė ūkininko sūnus Jonas Mažeika. Ant malūne stovėjusio pikliaus šono buvo įrėžtas įrašas: 1890 Roku Oktobria 14 D. Ambrosiei Koneiszewski. 1913 m. malūną iš Mažeikos nupirko Baltramiejus Petrulevičius. Vėliau jis malūną perleido dukrai Rozalijai Petrulevičiūtei-Pėželienei ir jos vyrui Antanui Pėželiui.
Starkonių vėjo malūnas 1996 m. įtrauktas į kultūros paveldo registrą.
Ginas Dabašinskas

Biografija

1981 m. baigė Vilniaus 23-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.
1986–1988 m. Karjeros ir profesinio ugdymo centro psichologas. 1988–1990 m. Vilniaus universiteto Filosofijos ir logikos fakulteto dėstytojas. 1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos Informacijos analitikos skyriaus specialistas.
1992–1994 m. žurnalo „Veidas“ politikos skyriaus redaktorius. 1994–1995 m. laikraščio „Lithuania in the World“ kultūros skyriaus redaktorius. 1995–1996 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ politikos skyriaus redaktorius.
1996–1997 m. UAB „Lokada“ konsultantas. 1997–1999 m. kultūros ministro Sauliaus Šaltenio patarėjas viešiesiems ryšiams, LR kultūros ministerijos Kultūros politikos departamento direktorius. 1999–2000 m. UAB „Suomijos energija“ viešųjų ryšių specialistas. 2001 m. UAB „Penki kontinentai“ informacijos analitikas. 2001–2002 m. „rentAIRA“, Lietuvos ir Vokietijos UAB viešųjų ryšių specialistas. 2003–2012 m. ir 2018 m. Žinių radijo laidų „Prie pietų stalo“, „Kitas Klausimas“ vedėjas. 2006–2008 m. Baltijos televizijos laidos „Su Palmira“ vedėjas. 2012–2015 m. radijo stoties „Laisvoji banga“ vedėjas, vyriausiasis redaktorius.
Nuo 2015 m. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos Strateginės plėtros departamento Informacijos analitikos skyriaus vadovas.  Nuo 2018 m. bendradarbiauja naujienų portale 15min.
Šinano žemė

Šinano žemė (信濃国; -kuni) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra Nagano prefektūra. Taip pat vadinama Šinšiū (信州).
Šinanas ribojosi su Ečigo, Ečiū, Hidos, Kajaus, Kodzukės, Mikavos, Mino, Musašio, Surugos ir Totomio žemėmis.
Senovės sostinė buvo miestas, įsikūręs netoli Macumoto.

Istorija

Meidži periodo laikotarpiu, 1871 m., Šinano provincija buvo padalinta į Nagano ir Čikumos prefektūras, kurios 1876 m. buvo sujungtos į vieną – Nagano prefektūrą.
Alfredas Balsys

Biografija

1977 m. baigė Rietavo tarybinį ūkį-technikumą, technikas mechanikas.
UAB „Mabanoris“ direktorius, nuo 2001 m. ūkininkas.
1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Telšių rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos pensininkų sąjungos „Bočiai“ Telšių skyriaus pirmininkas. Išsiskyręs, vaikai Eglė, Laimonas.
Posavina

Posavina (serb. Посавина) – Savos upės baseino regionas Slovėnijoje, Kroatijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje ir Serbijoje.
Sekmininkai

Sekmininkai Lietuvoje

Sekmininkų bendruomenės Lietuvoje nenutrūkstamai gyvavo per visą XX amžių. Pirmine šios religinės bendrijos registracijos data įvardinami 1923 metai (neformaliu veiklos pradžios tašku dabartinėje Lietuvos teritorijoje laikytini 1912 m. Biržuose)
Iki Lietuvos valstybingumo praradimo 1940 metais Lietuvos sekmininkai buvo aktyviai auganti religinė kryptis. Radikalūs politiniai pokyčiai skaudžiai palietė sekmininkų bendruomenes. Dauguma jų buvo uždarytos, kitos buvo priverstos stoti į 1944 metais dirbtinai įkurtą TSRS Evangelikų krikščionių baptistų sąjungą. Tos sekmininkų bendruomenės, kurios nepakluso tarybų valdžios spaudimui ir į minėtą sąjungą nestojo, buvo priverstos veikti pogrindžio sąlygomis.
1989 m. sekmininkų bendruomenė paliko TSRS Evangelikų krikščionių ir baptistų sąjungą, o dar po dvejų metų dauguma Lietuvos sekmininkų bendruomenių sudarė atskirą religinę bendriją – Lietuvos evangelinio tikėjimo krikščionių sąjungą (LETKS). Pastarąjį dešimtmetį LETKS nuosekliai augo. 
Lietuvos sekmininkai aktyviai dalyvavo ir dalyvauja ekumeniniuose renginiuose, LETKS yra viena iš didžiausios Lietuvoje ekumeninės organizacijos – Biblijos draugijos – steigėjų. Lietuvos sekmininkai aktyviai dalyvauja karitatyviniuose ir socialinės pagalbos projektuose, nuo 1989 metų reguliariai teikia pagalbą nuteistiesiems, 1999 -2000 m. įvairiose Lietuvos vietovėse organizavo labdaros klinikas, kuriose dalyvavo patyrę medikai iš JAV. LRETKS taip pat yra solidžių pasaulinių krikščioniškų organizacijų – Europos sekmininkų bendrijos, Pasaulinės Dievo asamblėjų draugijos, Tarptautinės evangelijos tikėjimo krikščionių asamblėjos – narė.

LETKS bendruomenė

LETKS priklauso 21 bendruomenė, iš jų 13 turi juridinio asmens statusą. LETKS bendruomenės yra savarankiškos, tačiau glaudžiai tarpusavyje bendradarbiaujančios sąjungos narės, pripažįstančios tuos pačius tikėjimo principus ir atskaitingos sąjungos vadovybei. Aukščiausiasis Sąjungos valdymo organas yra kas ketveri metai rengiamas suvažiavimas, sprendžiantis pagrindinius tikėjimo ir veiklos klausimus. Tarp suvažiavimų LETKS vadovauja pastorių taryba, įgyvendinanti suvažiavimo nutarimus, bei pastorių tarybai pavaldi administracinė taryba, sprendžianti praktinius sąjungos veiklos klausimus. Sąjungą santykiuose su valstybe, taip pat ir su nevyriausybinėmis organizacijomis atstovauja vyskupas, renkamas sąjungos suvažiavime iš pastorių tarybos narių. LETKS vyskupas turi teorine teisę įsikišti į atskirų LETKS bendruomenių veiklą, jei pastarųjų vadovai nukrypsta nuo sąjungos tikėjimo pagrindų ar etikos normų.
Klemensas Vencelis Lotaras fon Meternichas

Biografija

Kilęs iš kilmingos šeimos, 1788 m. studijavo teisę Strasbūro universitete. 1795 m. Vienoje vedė buvusio kanclerio Wenzel Anton von Kaunitz anūkę.
1803 m. paskirtas ambasadoriumi Berlyne. 1806 m. buvo prie Sankt Peterburgo dvaro, kai Napoleonas pareikalavo, kad Kaunitz šeimos narys būtų jo dvare. Puikiai kalbėjo prancūziškai. Buvo Laure Junot ir Caroline Bonaparte meilužis. Palaikė gerus santykius su Taleiranu.
1808 m. Austrija paskelbė karą Prancūzijai ir 1809 m. buvo sutriuškinta. Po to paskirtas užsienio reikalų ministru. Nusprendė laikinai palaikyti su Prancūzija draugiškus santykius ir 1810 m. net suorganizavo Napoleono ir Austrijos imperatoriaus Franco dukters Marijos-Luizos vestuves.
Po Napoleono pralaimėjimo Rusijoje 1813 m. susitiko su Napoleonu Drezdene, tačiau šis atsisakė priimti sąlygas ir padaryti teritorinių nuolaidų. Austrija įstojo į Šeštąją koaliciją prieš Napoleoną. Karui einant į pabaigą 1814 m. palaikė britų užsienio reikalų ministro idėją, kad turi būti atkurta Burbonų monarchija, o valdžia nebūtų perduota Marijai-Luizai kaip regentei.
Vienos kongrese buvo vienas pagrindinių veikėjų. Čia pašlijo jo santykiai su Rusijos imperatoriumi dėl nesutarimų apie Lenkijos ateitį ir asmeninio varžymosi dėl gražuolės Vilhelminos fon Zagan dėmesio.
Vykstant 1848 m. revoliucijai, atsistatydino ir pasitraukė į Didžiąją Britaniją. 1851 m. grįžo iš emigracijos.
Dalmatovas

Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis kai 1644 m. Šv. Dalmatas Isetietis Isetės krante įkūrė vienuolyną. 1691 m. tai gyvenvietė pavadinta Nikolajevskoje. XVII a. vienuolyną ir gyvenvietę puldinėjo totoriai, o 1774 m. – kazokai (Pugačiovo sukilimas). 1781 m. gyvenvietei suteiktas miesto statusas ir Dalmatovo vardas. Užėjus tarybų valdžiai, vienuolynas buvo uždarytas ir palaipsniui suniokotas. 1924 m. Dalmatovas tapo kaimu, bet 1947 m. grąžintos miesto teisės.
Birutė Stanislava Konovienė

Biografija

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė.
1996–1997 m. (LDDP sąraše) Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė.
Tarptautinė biologijos olimpiada

Tarptautinė biologijos olimpiada (IBO) - mokslo olimpiada 9-12 kl. moksleiviams. Pirmąkart olimpiada įvyko 1990 m., Olomouce, Čekijoje (buvusi Čekoslovakija). Šiuo metu projekte dalyvauja daugiau kaip 70 šalių (nuo 2007 m. - ir Lietuva).
Norint patekti į Tarptautinę biologijos olimpiadą, pirma reikia nugalėti LitBo.
Jaunimas (Marijampolė)

Jaunimas – socialistinės jaunuomenės laikraštis, leistas 1919–1920 m. Marijampolėje.

Istorija

Leido socialistinės jaunuomenės sąjunga „Draugas“. Spausdino „Dirvos“ spaustuvė Marijampolėje. Išėjo 2 numeriai.
Redagavo Juozas Tysliava.
FK Âssy Sajram

Istorija

Iki 2004 m. klubas žaidė Turkestane.
Aleksandras Šumskis

Biografija

Baigė Linkuvos valdinę mokyklą, Panevėžio mokytojų seminariją. 1914 m. mobilizuotas, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje.
1918 m. vienas Joniškėlio lietuvių partizanų bataliono organizatorių, dalyvavo kovose su bolševikais. 1920 m. majoras, spalio mėn. – generolo M. Katchės pavaduotojas derybose su Lenkija, pasirašė Suvalkų sutartį. 1924–1926 m. Aštuntojo pėstininkų Kauno Kunigaikščio Vaidoto pulko vadas.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, po karo gyveno Austrijoje.
Jānis Gilis

Jānis Gilis (Janis Gilis, 1943 m. balandžio 27 d. – 2000 m. lapkričio 13 d.) buvo pirmasis atkurtos Latvijos vyrų futbolo rinktinės vyriausiasis treneris nuo 1992 iki 1997 m.
Junano-Guidžou kalnynas

Junano-Guidžou kalnynas arba Junano-Guidžou plynaukštė (kin. 雲貴高原, pinyin: Yúnguì Gāoyuán) – kalnų sistema Junano ir Guidžou provincijose, pietvakarinėje Kinijoje. Kalnyno ilgis siekia 1000 km, plotis iki 400 km, apima apie 500 000 km² plotą. Skiriamos dvi skirtingos kalnyno sritys: aukštikalnių regionas šiaurinėje Junano provincijos dalyje, vidutiniškai iškylantis iki 2000 m, kai kuriose vietose viršukalnės siekia ir apie 4000 m ir siaurų upių tarpeklių bei sprūdžių išraižytas 1200 m aukštį siekiančių banguojančių kalvų regionas vakarinėje Guidžou provincijos dalyje. Kalnynas sudarytas iš lengvai yrančių klintinių uolienų, todėl čia susidaro įspūdingi karstiniai dariniai.