google/wiki40b huggingface dataset:
Red Auerbach

Arnold Jacob „Red“ Auerbach (Redas Auerbachas, g. 1917 m. rugsėjo 20 d. – 2006 m. spalio 28 d.) – NBA klubo Bostono „Celtics“ prezidentas ir vyr. treneris nuo 1950 iki 1966 m., su komanda nuo 1959 iki 1966 laimėjęs aštuonis čempionatus iš eilės.
1996 m. renkant NBA 50-mečio Visų laikų komandą Auerbachas buvo atrinktas tarp 10 geriausių NBA trenerių. Jis mėgdavo užsidegti pergalės cigarą, nors rungtynių laikas dar nebūdavo pasibaigęs.

Treneris

Prieš pradedant darbą NBA, Auerbachas dirbo trenerio asistentu Duke universiteto krepšinio komandoje. Jį priėmė į darbą, kad pakeistų senstantį Gerry Gerard, kuriam tuo metu buvo diagnozuotas vėžiu. Tačiau Auerbachas universitete neužsibuvo ir po trijų mėnesių paliko komandą, nes nenorėjo eiti pareigų, kurių jo geras draugas Gerard jau negalėjo atlikti.
Tarp 1947 ir 1949 metų jis treniravo Washington Capitols, su kuriais du kartus laimėjo pogrupį. 1947 m. komandos pasiektas laimėjimų procentas (81,7 %) nebuvo aplenktas net 20 metų. Ta pati komanda laimėjo 17 iš eilės sezono rungtynių ir iki pat 1969 m. nei viena komandai nepasisekė pagerinti šio rezultato. 1949–1950 m. jis treniravo Tri-Cities Blackhawks, kurie laimėjo 28 ir pralaimėjo 29 rungtynes, ir tai buvo vienintelis negatyvus sezono rezultatas per visą jo karjerą.
Kitais metais Auerbachas ėmėsi treniruoti Bostono „Celtics“, kur jis pasiekė nepakartojamų rezultatų kaip profesionalus krepšinio treneris. Per 20 metų treneris Auerbachas laimėjo 938 reguliaraus sezono rungtynes, vieninteliam Lenny Wilkens pavyko jį pralenkti 1994–1995 m. sezono metu. Auerbachas kaip ir Phil Jackson yra laimėjęs NBA čempionatą daugiau negu bet kuris kitas treneris – 9 kartus.
Auerbachas kaip treneris buvo pirmasis rasių santykiuose. 1950 m. NBA naujokų biržos metu jis pakvietė pirmajį juodaodį Chuck Cooper iš Duquesne universiteto atstovauti Celtics klubą. 1963–1964 m. sezone Auerbacho startiniame penkete buvo vien juodaodžiai žaidėjai su Bill Russell priešakyje. Kai Auerbachas pasirinko Russell savo įpėdiniu trenerio pareigose, tai buvo pirmas kartas, kad juodaodis taptų JAV profesionalios komandos treneriu. Jis taip pat pašaukė Larry Bird į savo klubą metais anksčiau ir turėjo lukterėti kol pastarasis baigs savo studijas Indianos universitete.

Vadovas

1980 m. Auerbachas, kaip „Celtics“ vadovas, buvo apdovanotas NBA metų vadovo prizu. Taip pačiais metais sporto žurnalistai jį išrinko visų laikų geriausiu NBA treneriu.

Asmeninis gyvenimas

Gimęs Brukline Auerbach gavo pravardę „raudonas“ (Red) dėl to, kad nešiojo raudoną megztinį. Jis lankė Seth Low kolegiją vienerius metus, persivedė į Džordžo Vašingtono universitetą, kurį vėliau baigė.
Prieš mirtį Redas Auerbachas vis dar treniravo jaunimą savo vardo krepšinio mokykloje. Jis taip pat vadovavo savo vardo Jaunimo fondui.
Auerbachas mirė nuo širdies smūgio šalia savo namų Vašingtone 2006 m. spalio 28 d.
Palėvenėlė

Istorija

1769 m. pastatyta koplyčia, 1803 m. bažnyčia. XIX–XX a. pr. egzistavo Palėvenėlės dvaras. 1873 m. kaimas nukentėjo per gaisrą. 1954–1984 m. kaimas buvo Palėvenėlės apylinkės centras.
Algimantas Mikėnas

Biografija

Gimė Lietuvos karo lakūno Jono Mikėno šeimoje. 1946 m. baigė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą. 1946–1952 m. studijavo Kauno politechnikos institute, įgijo architekto specialybę.
Nuo 1952 m. Respublikinių architektūrinių dirbtuvių architektas. Nuo 1953 m. Valstybinio projektavimo instituto vyresn. architektas, nuo 1959 m. Miestų ir kaimų statybos projektavimo instituto grupės vadovas. 1961 m. ir 1975–1981 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo architektas, 1975–1981 m. grupės vadovas. 1961–1979 m. Panevėžio dramos teatro dailininkas. 1964 m. Valstybinio dailės instituto Kauno filialo dėstytojas. 1964–1975 m. Kauno kombinato „Dailė“ architektas. 1981–1986 m. Žemės ūkio statybos projektavimo instituto grupės vadovas. 1986–1994 m. Pramoninės statybos projektavimo instituto vyr. specialistas, architektas. 1995–1998 m. AB „Lietuvos telekomas“ architektas. 1998–1999 m. AB „Pramprojektas“ architektas. 1999–2006 m. architektų bendrovės UAB „Aisetas“ architektas.

Kūryba

Parengė kavinių Kaune („Tulpė“ 1962 m., „Orbita“ 1967 m., abiejų architektas Vytautas Jurgis Dičius) interjerų restauravimo projektų.
Buvo žinomas ne vien kaip architektas, bet ir kaip puikus dailininkas-akvarelės specialistas. Dalį jo darbų turi įsigyję Lietuvos dailės muziejai ir privatūs asmenys Lietuvoje ir užsienyje.
Daugiau nei 30 metų bendradarbiavo su režisieriumi Juozu Miltiniu, sukūrė dekoracijų ir kostiumų eskizų spektakliams. Kartu su skulptoriumi Juozu Šlivinsku suprojektuotavo antkapinius paminklus žymiems Lietuvos žmonėms: Juozui Miltiniui, Vaclovui Blėdžiui, Stasiui Lozoraičiui, Antanui Vaičiulaičiui ir kt.
Petrašiūnai

Geografija

Pietinė gyvenvietės dalis anksčiau buvo vadinama Žemieji Petrašiūnai, šiaurinė – Aukštieji Petrašiūnai.
Bazorų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis yra atskiroje kalvoje, Punelės kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 56 m ilgio ir 15 m pločio, 3 m aukštesne pietrytine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, 6 m aukščio pietryčiuose ir 11 m šiaurės rytuose į Punelę. Aikštelė sunkiai išsiskiria, nes piliakalnis buvo ilgai ariamas, iš jo pietinio šlaito kastas žvyras. Aikštelė dirvonuoja, rytinis šlaitas apaugęs medžiais.
Į pietvakarius buvo 0,2 ha ploto papėdės gyvenvietė, į rytus – Bazorų kapinynas.

Aplinkiniai piliakalniai

Rumbonių piliakalnis 7 kmKružiūnų piliakalnis 3,5 kmGerulių piliakalnis 13 kmKieliško piliakalnis 17 kmPivašiūnų piliakalnis 15 km
Einoronių piliakalnis 15 kmAlytaus piliakalnis 7 kmPoteronių piliakalnis 9 kmDaugų piliakalnis 12 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Žilvinas Andrius Kancleris

Biografija

1969 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą. Čia 1976 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją tema „Tarpelektroninės sklaidos įtaka krūvininkų kaitimui kovalentiniuose puslaidininkiuose“, 1990 m. mokslų daktaro (dabar – habilituoto daktaro) disertaciją tema „Kinetinė šiltųjų elektronų puslaidininkiuose teorija įskaitanti tarpelektroninę sklaidą“.
Nuo 1969 m. dirba Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1991 m. yra šio instituto Mikrobangų laboratorijos vedėjas. Instituto tarybos pirmininkas. 1996–1997 m. dėstė Vilniaus Gedimino technikos universitete, nuo 1998 m. dėsto Vilniaus universitete.

Mokslinė veikla

Pagrindinės mokslinių tyrimų kryptys – šaltieji krūvininkai puslaidininkiuose (pasiūlė specialų Monte Karlo metodą jų charakteristikoms skaičiuoti), puslaidininkių ir elektromagnetinių bangų sąveika. Sukūrė didelės galios mikrobangų impulsų jutiklių.
Nemuno sritis

Nemuno sritis (dar vadinta Pietų Lietuvos sritimi) – Lietuvos partizanų sritis.

Istorija

Sritį 1946 m. balandžio mėnesį įkūrė Dainavos ir Tauro apygardų vadai (atitinkamai – Juozas Vitkus-Kazimieraitis ir Zigmas Drunga-Mykolas Jonas), apjungdami savo vadovaujamas apygardas į vieningą sritį.
Mahinda Rajapaksa

Biografija

Mahinda Rajapaksa gimė Viraketijoje, Pietinėje provincijoje teisininko šeimoje. Jo tėvas 1947−1960 m. buvo parlamento narys.
1970 m. Mahinda tapo jauniausiu šalies istorijoje parlamento nariu. 1994−2001 m. dirbo Šri Lankos vyriausybėje. 2001−2004 m. buvo opozicijos lyderiu. 2004 m. rinkimuose nugalėjus Liaudies aljanso partijai, tapo premjeru. 2005 m. išrinktas Šri Lankos prezidentu.
2010 m. sausio 27 d. suskaičiavus beveik visus balsus paaiškėjo, kad M. Radžapakša surinko 57,9 % balsų ir sutriuškino savo pagrindinį varžovą − atsargos generolą Sarathą Fonseką, kurį palaikė 40,1 % rinkėjų; Mahinda Radžapakša perrinktas Šri Lankos prezidentu.
Trys M. Rajapakšos broliai ir kiti šeimos nariai užima svarbius postus vyriausybėje, tarp jų Gynybos ir Uostų ministerijose.
Modelis (objektinis programavimas)

Modelis (objektinis programavimas) – vartotojui specifinis objektas, kaip viena iš savybių priskiriamas objektui – šeimininkui. Modelis išpildo šeimininko atpažįstamą sutartą interfeisą ir pateikia objekto – šeimininko algoritmui veiksmus, kuriuos galima laikyti šio algoritmo pradiniais duomenimis. Pavyzdžiui, lentelės modelis turi metodus lentelės nurodytai langelio reikšmei gauti ir lentelės matmenims sužinoti. Toks vartotojui specifinis modelis sujungiamas su daug sudėtingesniu universaliu objektu, įvairiai atvaizduojančiu lentelę grafinėje sąsajoje. Tas pats modelis tinka ir kitam objektui, kuris, tarkim, apskaičiuoja ir grafiškai pateikia kokią nors statistiką.
Modeliai dažnai naudojami įvairių vartotojo sąsajos elementų (sąrašų, lentelių, medžių) pradiniams duomenims pateikti. Tai lankstesnis metodas, nei statiškas duomenų nurodymas.
Kartais sudėtingesni grafiniai objektai turi kelis modelius. Pavyzdžiui, lenetelė gali turėti atskirą išrinkimo modelį, atsakingą už jos eilučių, stulpelių ar pavienių langelių išrinkimą. Skirtingose lentelėse šio išrinkimo galimybės gali būti skirtingos bei specifinės (ar galimas eilučių išrinkimas, ar galimas stulpelių išrinkimas, ar galima išrinkti pavienius langelius, ar šiuo atveju yra kokių nors apribojimų išrinktų langelių tarpusavio išdėstymui ir pan).
Vasulu

Vasulu (pranc. Wassoulou) – istorinis regionas Vakarų Afrikoje. Apima pietų Malį, šiaurės vakarinę Dramblio Kaulo Kranto ir rytinę Gvinėjos dalis, teritoriją į rytus nuo Sankaranio, į pietus nuo Nigerio upių. Svarbiausi regiono miestai yra Janfolila ir Bugunis (Malyje).
Krašte gyvena mandinkai, fulbiai ir bambarai. Senieji šio krašto gyventojai yra mandinkai, bet XVIII a. čia atsikėlė daug fulbių, atsinešusių islamą. Vasulu žymus savo muzikinėmis tradicijomis.
XIX a. pab. čia trumpai gyvavo Vasulu imperija, vadovaujama prancūzų kolonistams besipriešinusio mandinkų vado Samori Ture.
1942 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

1942 m. Lietuvos šachmatų čempionatas – tai 11-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas.
Skuodiškiai

Pavadinimo kilmė

Kaimo pavadinimas kilęs nuo pavardės Skuodis (arba Skuodys, Skuodžius).
Kirani James

Jaunių varžybos

2007 m. sportininkas laimėjo aukso medalį 200 m bėgime CARIFTA žaidynėse. Tais pačiais metais jis sudalyvavo pasaulio jaunių čempionate. Ostravoje vykusiose varžybose jis 400 m distanciją įveikė per 46,96 s ir pelnė sidabro medalį. 2008 m. grenadietis pelnė aukso medalį Sandraugos jaunių žaidynėse. 2009 m. pasaulio jaunių čempionatas vyko Italijoje. Šįkart sportininkas varžėsi dvejuose nuotoliuose: 200 m ir 400 m bėgimuose. 200 m distanciją sprinteris įveikė per 21,05 s, o 400 m distanciją per 45,89 s. Abiejuose rungtyse James iškovojo aukso medalius.

Jaunimo varžybos

2008 m. Lenkijoje vykusiame pasaulio jaunimo čempionate James 400 m distanciją įveikė per 45,70 s ir iškovojo sidabro medalį. 2009 m. Pan Amerikos jaunimo čempionate sprinteris laimėjo aukso medalį 400 m bėgime. 2010 m. pasaulio jaunimo čempionate James dalyvavo antrą kartą. Šįkart sportininkas 400 m bėgime buvo lėtesnis ir distanciją įveikė per 45,89 s, bet vis tiek iškovojo aukso medalį. 2011 m. lengvaatletis sudalyvavo Pan Amerikos jaunimo čempionate, kur pelnė aukso medalį 200 m bėgime.

Suaugusiųjų varžybos

2011 m. žiemos sezono metu Kirani James 400 m distanciją įveikė per 44,80 s ir tapo trečiu greičiausiu šią distanciją įveikusių žmogumi uždarose patalpose. Vasaros sezono metu bėgikas būdamas vos aštuoniolikos metų pasiekė pasaulio čempionato ir olimpinį 400 m bėgimo kvalifikacinį normatyvą. 2011 m. pasaulio čempionate Kirani James finaliniame 400 m bėgime aplenkė olimpinį čempioną LaShawn Merritt ir tapo pasaulio čempionu, bei pirmuoju savo šalies medalininku čempionato istorijoje.
Jungtinių Tautų Konvencija dėl kovos su dykumėjimu

Jungtinių Tautų Konvencija dėl kovos su dykumėjimu (pilnas oficialus pavadinimas: Jungtinių Tautų konvencija dėl kovos su dykumėjimu šalyse, kurios patiria dideles sausras ir (ar) dykumėjimą, ypač esančiose Afrikoje) yra tarptautinė sutartis, kuria siekiama kovoti su dykumėjimu ir mažinti jo padarinius, ypač Afrikoje. Sutartis buvo pasirašyta 1994 m. spalio 14 dieną Paryžiuje ir įsigaliojo 1996 m. gruodžio 26 d. 2012 metų pradžioje konvenciją buvo pasirašiusios 194 valstybės.

Istorija

Tarptautiniu mastu dykumėjimo klausimas buvo pirmą kartą paminėtas 1970-tųjų pradžioje, paskatintas tuo laiku vykusios didelės sausros ir bado Sahelio regione. 1977 metais Jungtinės Tautos Nairobyje surengė dykumėjimo aptarimui skirtą konferenciją. Buvo priimtas išsamus Veiksmų planas kovoje su dykumėjimu, tačiau jis buvo teisiškai neįpareigojantis, todėl jį pasirašiusios šalys praktikoje nesiėmė beveik jokių veiksmų, o esami buvo prastai koordinuoti, neįtraukiantys vietinių gyventojų ir neefektyvūs.
1990-tųjų pradžioje, išaugus kritikai dėl neefektyvios kovos su dykumėjimu, buvo pradėta kalbėti apie naujos tarptautinės sutarties būtinumą. Raginama Afrikos valstybių, Jungtinės Tautos tam tikslui įsteigė specialų komitetą, kurio pagalba 1994 metais buvo paruošta Konvencija dėl kovos su dykumėjimu.

Struktūra

Visos konvenciją pasirašiusios šalys įsipareigoja rinkti, analizuoti ir keistis su dykumėjimu susijusia informacija, dalintis patirtimi, technologinėmis žiniomis. Be to, šalys, tiesiogiai paveiktos dykumėjimo, privalo paruošti valstybines strategijas ir jų įgyvendinimo planus, kurių įgyvendinimą finansuoja išsivysčiusios šalys.
Pagrindinis konvencijos valdomasis organas yra šalių narių konferencijos, iš pradžių vykusios kasmet, o nuo 2001-ųjų - kas dvejus metus. Paskutinė konferencija vyko 2011 m. spalį Pietų Korėjoje. Sutartis taip pat turi savo Nuolatinį sekretorijatą bei Mokslo ir technologijų komitetą.
Mucijai

Mucijai – garsi senovės Romos plebėjų giminė.
Jadvyga Mozūraitė-Klemkienė

Biografija

Sutuoktinis Vytautas Klemka. 1950 m. baigė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą, mokytojai Jonas Mikėnas, Vytautas Kairiūkštis.
1949–1951 m. dėstė Kauno dailės mokykloje, 1950–1961 m. – Kauno Stepo Žuko taikomosios dailės technikume, 1961–1980 m. – Lietuvos dailės institute, nuo 1973 m. docentė. 1993–2000 m. Nacionalinio Čiurlionio dailės muziejaus restauratorė.

Kūryba

Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų („Motina ir vaikas“ 1973 m., „Kūrėja“, 1989 m., abi Kaune, „Jaunystė“ Druskininkuose, 1979 m.), smulkiosios plastikos kūrinių („Baltija“ 1983 m.), teminių, figūrinių (dažniausiai keraminių) kompozicijų, reljefų („Pajūrio moterys“ 1961 m., „Dvi kartos“ 1964 m., „Motinystė“, „Šeima“, abi 1972 m., „Kardiologija“ 1981 m., „Svajonė“ 1990 m., „Skausmas“ 1992 m.), kultūros, meno ir mokslo veikėjų realistinių skulptūrinių portretų (akademikas Vladas Lašas, 1957 m., Lazdynų Pelėda, 1959 m., aktorius Algimantas Masiulis, 1983 m., režisierius Gytis Padegimas, 1998 m.). Kuria grafikos (monotipija, linoraižinys, medžio raižinys, kartono raižinys) technika įvairios tematikos kūrinius („Žvejo sapnas“ 1965 m., „Darbas“ 1966 m., „Kaimas ir miestas“ 1973 m.), tapybos kompozicijas („Poilsis“, „Motina“, „Mėnesiena“, visi 1967 m.). Kūrybai įtakos turėjo J. Mikėno kūrybos principai, tautodailė, antika, Egipto, Rytų šalių menas. Skulptūroms būdingos apibendrintos stilizuotos formos, kompaktiškas monolitiškas siluetas ir kompozicija, lakoniškumas, harmoninga visuma, grafikos kūriniams – konstruktyvumas, dekoratyvumas.
Nuo 1953 m. dalyvauja parodose; individualios parodos – Vilnius 1983 m., Kaunas 1973 m., 1983 m., 1993 m., 2003 m. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.
Antofagastos provincija

Geografija

Provincija ribojasi su El Loa ir Tokopilijos provincijomis šiaurėje, Čanjaralio provincija (Atakamos regionas) pietuose ir Argentina rytuose. Iš vakarų skalauja Ramusis vandenynas. Beveik visą teritoriją užima Atakamos dykuma, rytuose iškilę Andai. Gausu svarbių rūdynų – vario, sidabro, mangano, geležies, taip pat yra druskų, salietros telkinių.
Lygūs ir drauge

Lygūs ir drauge – Lietuvos darbininkų socialistinės federacijos leidinys (laikraštis), ėjęs 1989–1990 m. Vilniuje.

Istorija

Leido komunistinė organizacija „Jedinstvo“. Leistas lietuvių ir rusų kalba. Tiražas 20 100 egz. lietuvių kalba ir 15 400 egz. rusų kalba. Išėjo 30 numerių.
Vyr. redaktorė Stanislava Juonienė.
Marius Norvaiša

Biografija

1995 m. baigė Lietuvos muzikos akademiją, klarnetininkas.
Kauno rajono savivaldybės administracijos Vandžiogalos seniūnijos seniūnas. LATGA-A narys.
Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno rajono skyriaus narys. 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys, išrinktas, bet atsisakė mandato. 
Žmona Neringa, duktė Gabija.
FC Arouca

Istorija

Klubas įkurtas 1951 m. Ilgus metus klubas žaidė žemesniuose divizionuose.
2013 m. debiutavo elito divizione. Užėmė 12 vietą 2013/2014 m. sezone, kuri garantavo išlikimą tarp stipriausių ekipų.
2015/2016 m. klubas užėmė penktą vietą ir dalyvavo Europos turnyre.  2017/2018 m. sezonas Primeira Liga pirmenybėse nesusiklostė. Klubas užėmė 17 vietą ir iškrito iš elito diviziono..
Raguvėlės dvaras

Istorija

XVIII a. pabaigoje pastatyti klasicistiniai reprezentaciniai rūmai. Prie jų 1796 m. pastatyta Raguvėlės bažnyčia ir mūrinė varpinė.
Antrojo pasaulinio karo metu Raguvėlės pradžios mokyklos trečioji patalpa (plotas 48,5 m²) vaikų mokymui buvo nuomojama Komaro dvare (kumetyno pastate). Mokyklai priklausė 3 ha žemės sklypas.
Sovietmečiu dvaras nusavintas, XX a. pabaigoje grąžintas paveldėtojams.
Edmundas Čečėta

Biografija

1996 m. baigė Plungės 4-ąją vidurinę mokyklą, 2000 m. Šiaulių universitete baigė edukologiją.
2000–2006 m. Alytaus Panemunės vidurinės mokyklos mokytojas, 2006–2007 m. UAB „Fortakas“ vadybininkas, 2007–2008 UAB „myPC“ vadybininkas, nuo 2010 m. VšĮ Alytaus Šv. Benedikto gimnazijos mokytojas. Lietuvos Respublikos Seimo nario J. Sabatausko padėjėjas-sekretorius.
Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus miesto skyriaus narys.
Nuo 2011 - 2015 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys, dirbo Kultūros, švietimo ir sporto bei Kontrolės komitetuose 
Lietuvos šaulių sąjungos Centro valdybos narys. Žmona Jurgita, sūnus Simonas, dukra Gabrielė.
Radijo mėgėjas, šaukinys LY3EC.
Spirit They're Gone, Spirit They've Vanished

Kilmė

Visos albumo dainos buvo parašytos Avey Tare (David Portner) laikotarpiu nuo 1997 iki 1999, išskyrus kūrinį "Penny Dreadfuls", kurį jis parašė, kai jam buvo 16 metų. Avey Tare ir Panda Bear (Noah Lennox) akustinės gitaros ir būgnų garso takelius įrašė Avey Tare miegamajame, Merilende 1999 metais, tuo tarpu pianino garsai buvo įrašyti Avey Tare namų svetainėje.
Pêro da Covilhã

Peras da Koviljanas (Pêro da Covilhã; gimė ~1460 m. – mirė po 1526 m.) – portugalų keliautojas, diplomatas.
Gimė Koviljano miestelyje. Jaunystėje išvyko į Kastiliją, tarnavo pas Sevilijos kunigaikštį Alfonsą. Prasidėjus Ispanijos-Portugalijos karui grįžo į tėvynę, tapo Portugalijos karaliaus Alfonso V-ojo, vėliau Žuano II-ojo ginklanešiu.
Peras da Koviljanas dalyvavo įvairiose diplomatinėse misijose, o 1487 m. drauge su Afonsu de Paiva išsiųstas į Rytus atrasti cinamono tėvynę bei mitinę Vyskupo Jono žemę. Tais pačiais metais Bartolomėjus Diasas išsiųstas tuo pačiu tikslu, bet jūros keliu. 1487 m. gegužės 7 d. keliautojai išvyko iš Santareno. Jie keliavo pro Barseloną, Neapolį, Rodą, Aleksandriją. Iš El Toro laivu išvyko į Adeną, pakeliui aplankė Suakiną. Adene keliautojai išsiskyrė – Paivą išvyko į Etiopiją, o Koviljanas į Indiją. Keliautojas pasiekė Kalikutą bei Kananorą, aplankė Goą.
Vėliau keliautojas pasuko atgal į Kairą, kur buvo susitaręs susitikti su Paiva. Tačiau 1490 m. ten atvykęs sužinojo, kad jo bendražygis žuvo. Koviljanas Kaire parašė laišką Portugalijos karaliui, kur rašė, jog keliauti į Indiją geriausia jūra (į pietus nuo Gvinėjos link Mėnulio salos), o ne sausuma. Dėl to vėliau buvo išsiųsta Vasko da Gamos ekspedicija. Peras da Koviljanas iš Kairo išvyko į Etiopiją. Ten imperatorius Eskanderas keliautojui suteikė žemės, rūmus, bet uždraudė išvykti iš šalies. Peras da Koviljanas Etiopijoje gyveno iki pat savo mirties (tarp 1526–1530 m.).
Švenčiausiosios Mergelės Marijos paveikslas

Švenčiausiosios Mergelės Marijos paveikslas – Vilniaus Aušros Vartų koplyčioje esantis Mergelės Marijos paveikslas. Kaip stebuklingas garbinamas jau keletą šimtų metų. Tai vienas iš nedaugelio Mergelės Marijos paveikslų be kūdikio. Paveikslas (165 x 200 cm) nutapytas ant 2 cm storio ąžuolinių lentų. Marijos galvą puošia dvi viena ant kitos uždėtos paauksuotos sidabrinės karūnos. Viena jų yra barokinio, kita Rokoko stiliaus.
Apie paveikslo atsiradimą ir autorių nėra jokių žinių nei archyvuose, nei kronikose. Būta įvairių paveikslo atsiradimo Vilniuje versijų, įskaitant istoriją, kad ją čia esą parvežęs kunigaikštis Algirdas iš žygio į Krymą. Paveikslo istorijai nuo XVII a. vienintelis patikimas šaltinis yra karmelito Hilariono Relacya, t. y. pranešimas „apie stebuklingą Šv. Mergelės Marijos paveikslą Vilniuje Aušros Vartuose“, išspausdintas 1761 m. Vilniuje lenkų kalba. Autorius rėmėsi karmelitų, gyvenusių greta Aušros Vartų nuo 1626 m., žiniomis bei neišlikusiais aprašymais. Hilarionas aiškiai teigia, kad šio paveikslo kilmė karmelitams nebuvo žinoma. Karmelitai po savo įsikūrimo šalia Aušros Vartų ėmė rūpintis to šv. paveikslo, kuris buvo gana apleistas, garso didinimu. Paveikslas, kaip ir patys vartai buvo miesto magistrato nuosavybė. Tuo metu dar nebuvo jam skirtos koplyčios, nei ypatingų papuošimų. Karmelitams perimant paveikslą jis buvo toje pačioje vietoje kaip ir dabar, šiek tiek įleistas į mūrą. Nuo sniego ir lietaus jį saugojo langinės. Prie paveikslo buvo mažas balkonėlis, į kurį vedė statūs ir siauri laiptai.
1671 m. karmelitų rūpesčiu šv. paveikslui toje pat vietoje pastatyta medinė koplyčia. Gaisro metu 1715 m. koplyčia sudegė. Karmelitai tuomet spėjo paveikslą iš koplyčios išnešti ir perkėlė į savo bažnyčią. Tuo tarpu Aušros Vartuose buvo pastatyta mūrinė koplyčia, kur XVIII a. trečiajame dešimtmetyje dalyvaujant 4 vyskupams, LDK senatorių būriui ir kt. buvo perneštas paveikslas.
Pirmieji moksliniai paveikslo tyrimai atlikti 1927 m. ir nustatyta, kad jis tapytas XVI a. II-oje pusėje, greičiausiai italų meistro.
Stebuklingu paveikslas ėmė garsėti ne anksčiau kaip XVII a. 1671 m. paveikslą įnešant į pirmąją (medinę) koplyčią, karmelitų pamokslininkas tėvas Karolis jau pasakojo apie stebuklus, įvykusius prie šio paveikslo, tačiau XVII a. bažnyčia šio paveikslo dar nepripažino kaip stebuklingo. Pvz., kunigas Albertas Vijūkas-Kojelavičius (Miscellania, 1650 m.), minėdamas stebuklingus Lietuvos paveikslus apie Aušros Vartų paveikslą neužsimena. Bažnytinė hierarchija šiuo klausimu gana ilgai laikėsi santūriai, tačiau ilgainiui paveikslo šventumas imamas pripažinti. 1773 m. birželio 5 d. dvi popiežiaus Klemenso XVI-ojo bulės suteikia ad perpetuam rei memoriam daug atlaidų besimeldžiantiems į Aušros Vartų šv. Mergelę.
Pasaulinė skraidančiojo disko federacija

Narystė

WFDF yra SportAccord (anksčiau buvo žinoma GAISF vardu), tarptautinių pasaulio žaidynių asociacijos (IWGA) ir tarptautinės sporto mokslo ir fizinio lavinimo tarybos (ICSSPE) narė. 2013 metų gegužę federacijai vadovavus WFDF prezidentui Robertui L. „Nob“ Rauch, WFDF buvo pripažinta Tarptautinio olimpinio komiteto.
2015 rugpjūčio 2 dieną tarptautinis olimpinis komitetas (TOK), vykusioje 128-ojoje TOK sesijoje Kvala Lampūre, pripažino pasaulinę skraidančiojo disko federaciją (WFDF) ir jos kuruojamas skraidančiojo disko disciplinas kaip atskiras sporto šakas.