google/wiki40b huggingface dataset:
Mickey Mouse (komiksų žurnalas)

„Mickey Mouse“ – lietuviškas komiksų žurnalas, leistas nuo 1993 m. sausio mėn. iki 1996 m. Vėliau pakeitė pavadinimą į „Donaldas ir kiti“ ir yra iki šiol seniausias Lietuvoje vis dar parduodamas komiksas. Greta pagrindinio komiksų žurnalo, 1995 – 2003 m. buvo leidžiamas dar ir atskiras, mažesnio formato, galvosūkių ir užduočių žurnalas – „Donaldo galvosūkiai“. Pačioje pradžioje jis vadinosi: „Donaldo pramogos“, o vėliau pakeitė savo pavadinimą.

„Auksinė Donaldo kolekcija“

Komiksai iš „Mickey Mouse“ žurnalo vis dar yra perspausdinami „Donaldas ir kiti“ numeriuose, tačiau yra išleidžiamos taip pat ir knygos. Pavyzdžiui, 2011 m. pradėta leisti knygų serija „Auksinė Donaldo kolekcija“, kur spausdinamos istorijos buvo išleistos žurnale „Mickey Mouse“. Dabar yra išleistos dvi knygos.
Dead Space

Apie žaidimą

„Dead Space“ yra vieno žaidėjo išlikimo siaubo, veiksmo žaidimas, kurį 2008 m. sukūrė JAV studija „Visceral Games“, platintojas − „Electronic Arts“. Žaidimo veiksmas vyksta 3D grafikos erdvėje. Žaidimo metu valdomas vienas herojus Aizekas Klarkas, kuris daugiausiai kovoja kosminėje uolienų ekstrakcijos stotyje su mutavusiais monstrais. Tarp Aizeko ginklų − keletas fantastinių ginklų rūšių, turinčių 2 šaudymo režimus. Užtaisai ginklams renkami nukovus monstrus arba jie randami kosminėje stotyje kartu su gydymo porcijomis, savotiškais „pinigais“ − kreditais, ar kitais objektais slėptuvėse, spintelėse ir pan. Aizekui kovojant viena ginklo rūšimi, dažniausiai randami užtaisai yra tinkami būtent šiam ginklui.
Herojus valdomas iš per petį matomos trečiojo asmens perspektyvos. Žaidimo metu galima pasitobulinti Aizeko kovinį kostiumą (RIG), ginklus. Herojus gali naudotis Stasis moduliu, kurio pagalba sulėtina atakuojančius monstrus, judančias duris ir pan. Specialiu Kinesis moduliu herojus gali pajudinti toliau esančius objektus ir su spec. porcijomis kurį laiką išgyventi vakume. Veiksmas dažniausiai vyksta ankštuose stoties koridoriuose ir patalpose kovojant su monstrais, kartais vyksta nesvarumo būsenoje. Žaidimo eigos metu randami kosminės stoties įgulos narių užrašai ir audio įrašai, iš kurių sužinomi žaidimo priešistorės įvykiai.

Siužetas

Veiksmas prasideda tolimoje ateityje. Kosminė planetų uolienų ekstrakcijos stotis „USG Ishimura“ pasiunčia pagalbos signalą ją valdančiai kompanijai, kuri nusiunčia 3 technikų grupę laivu „USG Kellion“. Jų laivas įsirėžia į „USG Ishimura“ parkavimo doką, bet įgula nenukenčia. Įžengusius į „USG Ishimura“ tris narius: vadą Zach Hammond, kompiuterijos, ryšių specialistę Kendra Daniels ir sistemų inžinierių Isaac Clark, užpuola nežinomos agresyvios būtybės. Laivo „USG Ishimura“ įgula neaptinkama. Isaac Clark turi padėti sau ir savo draugams išsigelbėti iš šio laivo, kartu jį persekioja vizijos, kuriose jam pasirodo draugė Nikolė, buvusi stotyje „USG Ishimura“ ...
Pingjao

Istorija

Pavasario ir rudens laikotarpiu vietovė priklausė Dzin karalystei. Kariaujančių valstybių laikotarpiu vietovė įėjo į Džao karalystės sudėtį. Valdant Čingų dinastijai kraštas vadintas Pingtao pavadinimu. Han dinastijos laikais vadintas Džongdu pavadinimu.
1986 m. Kinijos Liaudies Respublika paskelbė Pingjao vienu iš Kinijos istorinių ir kultūrinių miestų. 1997 m. miestas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kartu su Dženguo ir Šuanglin šventyklomis.
San Marino geografija

San Marinas – valstybė Pietų Europoje, Apeninų pusiasalio rytinėje dalyje. Neturi tiesioginio išėjimo prie jūros. Eksklavas; iš visų pusių supa Italijos regionai Emilija–Romanija ir Markė; visas sienų ilgis 39 km. Šalies ilgis iš šiaurės į pietus 9 km, plotis iš vakarų į rytus 7 km.
Atstumai nuo San Marino km: Riminis 27, Ravena 26, Bolonija 116, Florencija 178, Venecija 220, Roma 390.
Apeninų kalnų rytiniai šlaitai ir kalvos. Aukščiausias šalies taškas Titano kalnas (749 m virš jūros lygio); žemiausias taškas Auzos upelis (55 m virš jūros lygio). Trigalvė Titano viršūnė sudaryta iš klinčių ir smiltainių.
Klimatas Viduržemio jūros subtropikų; mažesni nei Italijos žemumų metinių oro temperatūrų svyravimai. Daugiausia kritulių žiemą. Vidutinė oro temperatūra °C: sausį +2, liepą +23; vidutinis daugiametis kritulių kiekis 690 mm.
Teka keletas upelių; didžiausias San Marinas; vasarą labai nusenka.
Ąžuolų ir kaštonų miškai iškirsti; likusios nedidelės giraitės. Paplitę miškų rudžemiai.
Didysis Vandenskyros kalnagūbris

Didysis Vandenskyros kalnagūbris (angl. Great Dividing Range), kitaip žinomas kaip Rytinės Aukštumos, yra Australijos didžiausias ir svarbiausias kalnynas, besitęsiantis daugiau nei 3500 km nuo Kvynslendo šiaurės rytuose ir visa rytine pakrante pro Naująjį Pietų Velsą, Viktoriją, tada pasuka į vakarus susiliedamas su Grampiano kalnais vakarinėje Viktorijos dalyje.

Istorija

Kalnagūbris buvo vietinų aborigenų (tokių kaip kulinų) namai. Vienas iš pirmųjų tyrinėtojų, kirtusių kalnus buvo Gregoris Blaxland'as, kiti buvo australų tyrinėtojai – Allanas Cunningham'as, Johnas Oxley, Hamilton'as Hume ir Charles Sturt'as
Nuo 1820 m. derlingiausi slėniai ištyrinėti, kai kurie apgyvendinti – Džipslando ir Riverinos regionai pietuose, Liverpulio lygumų ir Darlingo žemumų šiaurėje.

Požymiai

Visi aukščiausi Australijos (kaip žemyno – salose yra aukštesnių kalnų) kalnai (Kosciuškos kalnas 2228 m) yra šioje grandinėje. Aukščiausia vietovė dar žinoma kaip Australijos Alpės.
Kalnyno centras „nusėtas“ daugybe aukštų viršūnių, apsuptų mažesniais kalnais, atšakom, kanijonais, tarpekliais ir lygumomis. Didžiausios lygumos – Aukštoji lyguma pietrytinėje Australijos dalyje, Centrinė aukštuma ir Bogongo Aukštoji lyguma Viktorijoje. Plokščiakalniai – Athertono plokščiakalnis, Šiaurinis plokčiakalnis, Kanberos vyno regionas ir Pietinis plokščiakalnis.
Žydrieji kalnai, Bundža kalnai, Liverpulio grandinė, Makpersono grandinė ir Munbi grandinė yra mažesnės kalnagūbrio atšakos.
Dėl kalnagūbrio amžiaus ir erozijos veikimo jo šlaitai nėra statūs.
Udmurtijos herbas

Udmurtijos herbas – oficialus Udmurtijos respublikos simbolis, patvirtintas 1944 m. gegužės 19 d.

Skydo aprašas

Herbo skydas apvalus, perkirstas, viršutinis laukas raudonas, apatinis – juodas. Pagrindinė figūra – balta gulbė pakeltais išskleistais sparnais iš priekio. Virš gulbės – du balti kryžiai su trikampiu įkirptais galais (soliariniai ženklai). Skydą supa Udmurtijos vėliavos spalvų (juoda, balta, raudona) juosta.
Gulbės sparnų galai šiek tiek užsikloja ant skydą supančios juostos iki baltos juostelės vidurio. Sparnų galiniai taškai išsidėstę tiesėje, kuri eina per soliarinių ženklų viršutinius taškus. Uodegos apatinis kontūras lygiagretus skydo apačiai. Sparnų apatinis kontūras ir skydo viršaus linija sudaro beveik taisyklingą apskritimą. Sparnų viršutinės linijos sudaro statų kampą, kurio viršūnė yra gulbės galvos centre. Sparnuose yra po 26 plunksnas, uodegoje – 8 plunksnos. Uodegos šoninės linijos sudaro 36° kampą, kurio centras yra skydo centras.
Ant gulbės krūtinės – raudonas soliarinis ženklas (kryžius trikampiškai iškirptais galais, galai simetriški, iškarpos kampas 90°), per kurio smaigalius nubrėžto apskritimo skersmuo yra 4,8 karto mažesnis už skydo skersmenį. Kryžiaus skersinių plotis lygus 1/3 kryžiaus pločio. Soliarinio ženklo centras yra 1/10 skydo skersmens žemiau skydo centro. Kiti du soliariniai ženklai yra virš gulbės sparnų, jų plotis dukart mažesnis už didžiojo soliarinio ženklo. Trijų soliarinių ženklų centrai sudaro lygiašonį trikampį, kurio aukštis lygus pusei skydo skersmens, o pagrindo plotis – 2/5 skersmens.
Skydą supančios juostos plotis lygus 1/10 skydo skersmens. Juostos spalvotos juostelės vienodo pločio. Tarp juostos ir skydo siauras tarpas, lygus 1/12 trispalvės juostos pločio. Viršuje juosta nesujungta, abu galai turi trikampes išpjovas, kurių vidinis kampas status. Atstumas tarp išpjovų dugnų lygus skersmeniui apskritimo, apibrėžto apie didįjį soliarinį ženklą.

Apačioje juosta sudaro klostę. Raudonoje juostelėje užrašas juodomis raidėmis udm. Удмурт Республика, baltoje – juodomis raidėmis rus. Удмуртская Республика ('Udmurtijos Respublika').
Juozas Antanaitis

Biografija

1972 m. baigė Saratovo karo chemijos vadų aukštąją mokyklą.
1967–1991 m. SSRS kariuomenės karo vadybininkas. 1991–1995 m. Lietuvos kariuomenės karo vadybininkas. 1995–1998 m. Vidaus reikalų ministerijos Policijos departamento operatyvinis darbuotojas.
1998–2001 m. Lietuvos profesinių sąjungų susivienijimo Vidaus reikalų ministerijos sistemos darbuotojų profsąjungos pirmininkas. 2001–2006 m. daugiabučio namo savininkų bendrijos pirmininkas.
2002–2004 m. Vilniaus daugiabučių namų savininkų bendrijų asociacijos prezidentas.
2011–2015 m. su Artūro Zuoko ir Vilniaus koalicija – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Žmona Lidija, vaikai Eugenijus, Darius.
Šveicarijos konfederacijos kancleris

Kancleris (-ė) (vok.: Bundeskanzler(in); pranc: Chancelier(-ière) fédéral(e); it.: Cancelliere(-a) della Confederazione; ret.: Chancelier(a) federal(a)) – Šveicarijos Federalinės kanceliarijos galva, kuri veikia kaip pagrindinis septynių Federalinės tarybos narių pavaduotojas. Šveicarijos kancleris nėra vyriausybės narys, o jo ar jos pozicija nėra tokia aukšta kaip Vokietijos ar Austrijos kanclerių.
Dabartinė kanclerė, Corina Casanova, Krikščionių demokratų partijos narė iš Graubiundeno, buvo išrinkta 2007 m. gruodžio 12 d., bet savo darbą pradėjo 2008 m. sausio 1d.

Paskyrimo mechanizmas

Federalinis kancleris yra renkamas Federalinės Asamblėjos ketveriems metams, tuo pačiu metu kaip yra renkami Federalinės Tarybos nariai.
Vienas arba du vicekancleriai (iki 1852 m. ši vieta tarnyboje buvo vadinama konfederacijos apskrities sekretoriumi) taip pat yra paskiriami.
Salajiras

Istorija

Salajiro gyvenvietė įkurta 1626 m. prie upės Malaja Tolmovaja. XVIII a. šalia buvo atrasti sidabro telkiniai, kuriuos pradėta eksploatuoti 1780 m. Pramoniniu būdu pradėta perdirbti ir aukso, cinko ir kitų metalų rūdos.
Darbininkų gyvenvietės statusą įgijo 1932 m. miesto teises – 1941 m.
Belgorodas

Istorija

Tai vienas seniausių Rusijos miestų. Gyvenvietės būta dar X amžiuje. Dabartinis miestas įkurtas 1593 m., čia pradėjus statyti pilį ir pylimus. XVIII a. buvo gubernijos ir apskrities centras. II pasaulinio karo metu apie Belgorodą vyko įnirtingi mūšiai.
Gediminas Jokimaitis

Gediminas Jokimaitis (iki 1947 m. Jonas Jakimavičius 1920 m. birželio 27 d. Pernarava – 1986 m. balandžio 11 d. Vilnius) – Lietuvos poetas.

Biografija

Žmona Pranė Jokimaitienė. 1938–1940 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo psichologiją, pedagogiką, literatūrą. 1941 m. ištremtas į Altajaus kraštą, vėliau į Jakutiją. 1947 m. slapta grįžo į Vilnių. Vengdamas arešto 1952–1956 m. dirbo mechaniku Rygoje. 1956–1981 m. Lietuvos mokslų akademijos Fizikos – matematikos instituto frezuotojas.

Kūryba

Poezija meditacinė, eilėraštis neturi griežtos struktūros, jo centre dažniausiai yra gamtos vaizdas, kartais konkreti vietovė, nuotaika, ist. reminiscencijos. Išvertė M. Trato, L. Briedžio, G. Ungareti ir kitų poezijos.
Jonas Varnas (1936)

Biografija

1948 m. šeima buvo išvežta į Sibirą. 1948–1953 m. mokėsi Zulmajaus (Irkutsko sritis) septynmetėje mokykloje, 1953–1956 m. Centrinio Chazano vidurinėje mokykloje. 1961–1967 m. studijavo LSSR dailės institute.
1967–1980 m. „Lietkoopsąjungos“ dailininkas, nuo 1980 m. laisvas dailininkas.  Nuo 1992 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ karikatūristas.
Dalyvavo apie 280 karikatūrų, plakatų, firmos ženklų parodų Lietuvoje ir užsienyje. Surengė 5 autorines karikatūrų, plakatų ir firmų ženklų parodas. Daugelio respublikinių ir tarptautinių apdovanojimų, premijų bei diplomų laureatas. Darbus spausdino leidiniuose „Šluota“, „Respublika“, „Diena“ ir kituose. 
Nuo 1971 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Nuo 2009 m. Nacionalinės karikatūristų asociacijos „Humor Sapiens“ narys.
Nerono kolosas

Nerono kolosas (lot. Colossus Neronis) – ~35 m aukščio bronzinė statula, sukurta graikų skulptoriaus Dzenodoro Romos imperatoriaus Nerono užsakymu ir stovėjusi ties įėjimu į Aukso rūmus. Statula vaizdavo nuogą Neroną, kairėje rankoje laikantį Žemės rutulį, dešinę nuleidusį ant valstybės vairo, truputį sulenkusį kairę koją. Galva papuošta karūna su septyniais 6 m ilgio spinduliais.
Po Nerono mirties imperatorius Vespasianas pakeitė statulos veidą į Saulės dievo. Hadriano laikais statula perkelta prie Flavijų amfiteatro, kuris ilgainiui imtas vadinti Koliziejumi (lot. Colosseum < Colossus). Komodas buvo pakeitęs koloso veidą savuoju, bet po jo žūties vėl sugrąžintas Saulės dievo atvaizdas. Statula greičiausiai sunaikinta gotams įsiveržus į Romą 410 m. Jos pagrindas buvo išardytas 1933 m.
Željko Obradović

Željko Obradovičius (serb. Жељко Обрадовић. g. 1960 m. kovo 9 d. Čačake) – Serbijos krepšinio treneris, šiuo metu vadovaujantis Stambulo „Fenerbahce Ulker“ (Turkija) komandai. Vienas tituluočiausių Europos krepšinio trenerių.
Arnionių dvaras

Istorija

1495 metais ponui Narbutui dovanoti žmonės Arnionyse ir Kaltanėnuose. Vėliau kaimas priklausė Radviloms, Šveikovskiams, nuo 1765 m. kartu su Pabradės dvaru atiteko Vilniaus kaštelionui M. Masalskiui, po jo mirties (1768 m.) – Vilniaus vyskupui I. J. Masalskiui. 1792 m. dvarą įsigijo M. Kostrovickis, kuris ir pastatė pagrindinius mūrinius pastatus. 1859 m. dvaras atiteko J. Tiškevičiui.
Po II pasaulinio karo rūmai perstatyti, šiandien išlikę 5 pastatai, oranžerijos ir vartų likučiai, parkas.
Carl Friedrich Lessing

Biografija

Studijavo architektūrą Berlyno Karališkojoje dailės akademijoje pas K. F. Šinkelį, nuo 1825 m. Diuseldorfo dailės akademijoje. 1830– 1858 m. šios akademijos direktorius.

Kūryba

Nutapė romantizuotų peizažų („Pilis ant uolos“ 1828 m., „Apsnigtas vienuolyno kiemas“ 1830 m.), istorinių paveikslų („Gedinti karališkoji pora“ 1830 m., „Jano Huso teismas Konstancoje“ 1842 m.). Paveikslai ištobulintos kompozicijos, detalizuoti, dramatiškos nuotaikos, ryškus psichologizmas. Lesingo kūryba turėjo įtakos realizmo plėtotei vokiečių tapyboje.
Palūšė

Istorija

Minima nuo 1651 m. Tada čia buvo palivarkas, priklausęs Šumskams. XVIII a. buvo atidaryta mokykla, tačiau ji buvo prieinama tik kilmingųjų luomo vaikams. Sovietmečiu kaime įkurta Ignalinos turistų bazė.

Žymūs žmonės

Kaime gimė kompozitorius Mikas Petrauskas (1873–1937). Jam atminti 1973 m. pastatyta medinė kompozicija (skulptorius Juozas Kėdainis).

Turizmas

Palūšėje yra poilsiaviečių, kempingas, valtinė. Vasaros metu nuomojamos valtys, žiemą – slidės. Geros galimybės keliauti po apylinkes – su augalija galima susipažinti botaniniame take, yra 5 km sveikatingumo takas, įrengtas miškuose, kelias pėstiesiems į Ginučius, yra turistinis maršrutas link Tauragnų. Yra galimybės pasivažinėti arkliais kinkytais vežimais ar rogėmis. Vasaros sezonas kasmet atidaromas renginiu „Palūšės vasara“.
1923 m. Didysis Kanto žemės drebėjimas

1923 m. Didysis Kanto žemės drebėjimas (jap. 関東大震災 = Kantō daishinsai) – 7,9 balų stiprumo žemės drebėjimas, sukrėtęs Kanto lygumą, esančią Japonijos pagrindinėje Honšiū saloje, 1923 m. rugsėjo 1 d. (šeštadienį) 11 val. 58 min. vietos laiku. Remiantis įvairiais vertinimais, žemės drebėjimas truko nuo keturių iki dešimties minučių.
Drebėjimo hipocentras buvo giliai po Idzu Ošimos sala Sagamio įlankoje. Žemės drebėjimas įvyko dėl lūžio konvergentinėje riboje, kur, palei Sagamio sinklina, Filipinų jūros plokštė pasislenka po Ochotsko plokšte.

Žala ir mirties atvejai

Žemės drebėjimas nusiaubė Tokiją, Jokohamą ir gretimas Čibos, Kanagavos bei Šidzuokos prefektūras, taip pat pridarė didelio masto žalos visame Kanto regione. Kamakuroje (apie 60 km nuo epicentro) drebėjimas buvo toks stiprus, jog išjudino Didžiosios Budos statulą, sveriančią nepilnas 93 tonas (84 tūkst. kg), beveik 30,5 cm atstumu.
Numatomas aukų skaičius sudarė apie 142 800, tarp jų 40 000 dingusių ir (ar) laikomų mirusiais. Šios gamtinės katastrofos padariniai buvo didžiausi prieškario Japonijoje. Pasak Japonijos statybų bendrovės „Kajima“ tyrimų galutinių duomenų, paskelbtų 2004 m. rugsėjį, 1923 m. žemės drebėjimas nusinešė 105 385 žmonių gyvybes.
Žemės drebėjimas smogė per pietus, kai dauguma žmonių gaminosi maistą ant ugnies. Dėl šios priežasties dauguma aukų mirė nuo įsiplieskusių liepsnų. Keletas gaisrų peraugo į didelio masto gaisrus, praūžusius ištisuose miestuose. Daugelis žmonių žuvo jų kojoms įstrigus po besilydančia asfaltine danga. Daugiausia aukų pareikalavęs pavienis atvejis buvo, kuomet ugnies tornadas prarijo nebenaudojamą armijos rūbų siuvimo depą Tokijo centre, į kurį, besislėpdami nuo žemės drebėjimo, buvo sugužėję apie 38 000 žmonių. Visame mieste trūko vandentiekio tinklai, tad visiškai užgesinti gaisrą prireikė beveik pilnų dviejų dienų iki vėlyvo rugsėjo 3 d. ryto. Apskaičiuota, kad ugnis nusinešė 6400 žmonių gyvybes, 381 000 namų buvo sunaikinti.
Maždaug tuo pat metu, kada įvyko žemės drebėjimas, stiprus taifūnas praūžė Tokijo įlankoje. Taifūno sukelti vėjai nukreipė liepsnas Noto pusiasalio pakrantėje link Išikavos prefektūros.
Kalnuotose ir kalvotose Kanagavos prefektūros vietovėse dauguma namų buvo palaidoti po žeme arba nunešti nuošliaužų; to pasekoje žuvo apie 800 žmonių. Griūvanti pakalnė Nebukavos kaime, į vakarus nuo Odavaros, į jūrą nunešė visą kaimą, kartu su geležinkelio stotimi ir keleiviniu traukiniu, vežusiu daugiau kaip 100 keleivių.
Po keleto minučių Sagamio įlankoje iškilusios 10 m aukščio cunamio bangos smogė Boso pusiasaliui, Idzu saloms ir Idzu pusiasalio pakrantei. Cunamis pareikalavo daug aukų, tarp jų 100 žmonių, buvusių palei Jui-ga-hamos paplūdimį Kamakuroje, ir 50 žmonių, tuo metu buvusių ant kelio pylimu į Enošimą. Daugiau kaip 570 000 namų buvo sugriauta, dėl to 1,9 mln. žmonių liko be pastogės. Evakuojamieji buvo gabenami laivais iš Kanto net į Kobę Kansajaus regione. Viso žemės drebėjimas padarė 1 mlrd. JAV dol. (14 mlrd. JAV dol. šiandieniniu kursu) vertės žalos. Po pradinio žemės drebėjimo smūgio dar nuvilnijo 57 pakartotiniai smūgiai.
Kalmarsiundas

Kalmarsiundas (šved. Kalmarsund) – Baltijos jūros sąsiauris, esantis Švedijos vandenyse, skiriantis Elando salą nuo Skandinavijos pusiasalio. Sąsiaurio ilgis apie 130 km, o plotis nuo 5 iki 25 kilometrų.
1972 m. pastatytas Elando tiltas, jungiantis salą su žemynu.

Ekologija

2007 m. Kristinebergo mokslinių tyrimų jūrinės stoties mokslininkai pasiūlė projektą, kuris turėtų pagerinti sąsiaurio vandens ekologijos būklę. Dideles azoto ir fosforo koncentracijas, kurias įtakoja Švedijos žemės ūkis, siūloma sumažinti dirbtinai užveisus midijas. Panašaus pobūdžio projektas buvo sėkmingai įgyvendintas vakarinėje Skandinavijos pakrantėje, kurioje midijos (kartu su kitais organizmais) į biomasę pavertė apie 39 tonas azoto per metus. Kristinebergo stoties specialistai ir Kalmaro biotechnikai pasiūlė valdžiai finansuoti analogišką projektą rytinėje Skandinavijos pusiasalio pakrantėje.

Archeologija

Kalmarsiundo apylinkėse randama įrodymų apie senovines neolito stovyklavietes ir bronzos amžiaus gyvenvietes, be to žinoma, kad su mezolitu siejamos tautos ledu persikėlė per sąsiaurį ankstyvuoju holoceno periodu, kai ledynas pradėjo trauktis iš Elando salos. Žmonės migravę per Kalmarsiundą, 6-ajame tūkstantmetyje pr. m. e., įkūrė vieną iš pirmųjų mezolito kaimų Šiaurės Europoje.
Lietaus kanalizacija

Lietaus kanalizacija – aplinkos priežiūros metodas, kritulių (lietaus ir sniego tirpsmo) vanduo nuo stogų ir žemės paviršiaus nukreipimas į iš anksto parengtus kanalus ir vamzdynus, kuriais kritulių vanduo nuteka į valymo įrenginius ir/ar vandens telkinius. Taip pat lietaus kanalizacija vadina ir inžinerinę sistemą (vamzdynai, siurblinės ir pan.) kritulių vandeniui surinkti ir nutekinti.
Lietaus kanalizacijos nuotakynas yra paviršinių nuotekų tvarkymo sistemos dalis
Mormonai

Mormonai Lietuvoje

Rašytinė pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčios istorija Lietuvoje mini nedidelį skyrių, įkurtą 1907 metais Klaipėdoje. Skyriaus nariai reguliariai rinkdavosi iki maždaug 1934 metų, kol vokiškai kalbantys misionieriai tuometinės valdžios buvo paprašyti palikti šalį. Esama duomenų apie bažnyčios bendruomenę, gyvavusią ir tuometinėje Tilžėje .
Po nepriklausomybės atkūrimo Bažnyčios misionieriai dar kartą atvyko į Lietuvą 1992 m. spalį. Pirmasis Bažnyčios skyrius Vilniuje buvo įkurtas 1993 m., vėliau atsirado bendruomenės Kaune, Klaipėdoje ir Šiauliuose. Lietuvoje Bažnyčia oficialiai buvo įteisinta 1995 metais. Pirmuosius nuosavus susirinkimų namus Bažnyčia nusipirko ir suremontavo Klaipėdoje (Minijos g. 9). Vėliau, pagal analogišką projektą, buvo pastatyti šiuolaikiški susirinkimų namai Vilniuje (Ateities g. 83) ir Kaune (Draugystės g. 1). Bažnyčios nariai lietuviai taip pat dalyvauja misijose, jie vyko į Rusiją, Latviją, Ukrainą, Lenkiją, Vokietiją, Škotiją, Angliją, Airiją, Pietų Afrikos respubliką ir JAV.
Prūdelis (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 19 km
Miliškiai (Biržai) – 1,8 km
PAPILYS – 2,2 km
Kemėnai – 3,8 km
Gudeliai (Biržai) – 2,8 km
Mažuikiai – 3,6 km
Dukurniai – 1,8 km
Sviesteliškis (Biržai) – 1,9 km
Daumantas Pranas Giedraitis

Biografija

1886 m. baigęs Varšuvos universitetą jame dėstė. 1913 m. daktaras. Nuo 1920 m. profesorius. 1934 m. Lenkų mokslų akademijos narys.
Giulvis

Giulvis, Gilfis – pirmasis legendinis Skandinavų karalius.
Inglingų sagoje ir Ragnarsdrápa poemoje pasakojama, kad Giulvis buvo suviliotas devės Gevjunės duoti jai tiek žemės, kiek ši galėtų suarti per naktį. Deivė pavertė savo keturis sūnus jaučiais ir jie suarė plotą, kuris tapo Zelandijos sala. Gylfaginning eda byloja kaip, manoma, istorinis Odinas ir jo žmonės, Asai ir Vanai, kurie vėliau tapo švedais, gavo naujas žemes ir įkūrė Senosios Sigtunos gyvenvietę. Giulvis ir kiti senieji bronzos amžiaus gyventojai prisitaikė prie Asų atneštos religijos. Be to, minimas Giulvio ir Asų valdovų (tarp jų ir Odino) pokalbis.
Pasak Hervarų sagos Giulvio dukra ištekėjo už Gardarikio karaliaus Sigrlamio.
Vilniaus kolegijos Ekonomikos fakulteto Sociologijos ir teisės katedra

Vilniaus kolegijos Ekonomikos fakulteto Sociologijos ir teisės katedra (VK EKF TK) - Vilniaus kolegijos (VK) Ekonomikos fakulteto (EF) struktūrinis padalinys; socialinių mokslų krypties, Teisės katedra. įkurta 2005 m. rugpjūčio 31 d. (Vilniaus kolegijos direktoriaus įsakymu Nr. V-270), reorganizavus Humanitarinių ir socialinių mokslų katedrą. Katedros dėstytojai teisę dėsto ne tik Ekonomikos, bet ir kituose fakultetuose (tokiuose kaip VK Verslo vadybos fakultetas (VVF), Sveikatos priežiūros fakultetas (SPF), Elektronikos ir informatikos fakultetas (EIF), Dizaino ir technologijų fakultetas (DTF).
Adresas: Naugarduko g. 5, 37 kabinetas, LT- 01141, Vilnius.
Jazatai

Jazatai (av. yazata-) iranėniškoje mitologijoje – dievybių, Ahūra Mazdos pagalbininkų, eilė. Ši sąvoka dar ikizoroastrinės kilmės (plg. vid. osetinų izaed). Senovės persų panteone Jazatus atitinka baga-. „Jaunojoje Avestoje“ į Jazatų sąrašą įtraukiami Mitra, Ardvisura Anahita, Veretragna, Machas ir kiti dievai, savo rangu nusileidžiantys Ahūra Mazdai ir Ameša Spentai. Jazatai neminimi Zaratustros „Gathose“, todėl manoma, kad jų įtraukimas į panteoną buvo duoklė liaudies tikėjimams.
Savo platesne reikšme Jazatai (kaip „dievybės, dangaus gyventojai“) apima ir Ahūra Mazdą bei Ameša Spentą.
Žodis yazata- reiškia „garbintinas, šventas“ ir kilęs iš šaknies yaz- („melsti, garbinti“; plg. skr. यज् = yaj- „melsti, garbinti“, sen. gr. ἅγιος „šventas“).
Raseiniai

Pavadinimo kilmė

Pasak dalies kalbininkų, Raseinių vietovardis (Mindaugo 1253 m. akte Rasseyne) tikriausiai yra susijęs su šaknimi ras-, kuri kildinama iš liet. rasa, rasoti – „kristi, trauktis, dėtis rasai“, rasenti – „dulkti, dulksnoti, lynoti“. Žvelgiant į hipotetinę Kėdainių vietovardžio analogiją galima būtų manyti, kad miesto vardas kilęs nuo asmenvardžio Raseinis, tačiau tokia ar pan. lietuviška pavardė dabar nėra aptinkama.
Kita Raseinių vietovardžio kilmės versija šį miestavardį sieja su per Raseinių miestą tekančio Raseikos upelio vardu; vietos gyventojų vartojamas archajiškesnis šio hidronimo variantas yra Rasupis.

Jka karatė, Taekwondo

Rasenių karatė klubas BUSHI-DO, įkurtas 1997 m. Klubo įkūrėjai: Edgaras Gabševičius ir Gediminas Jakubauskas.
Lesbietė

Žodžio kilmė

Lesbietės terminas kilo iš Lesbo pavadinimo – Graikijos salos Egėjo jūroje. Tai sala, kurioje gyveno poetė Sapfo, aprašiusi meilę tarp moterų; ar pati Sapfo buvo lesbietė, tiksliai nežinoma. Pagal jos vardą moterų homoseksualumas dar vadinamas sapfizmu.