google/wiki40b huggingface dataset:
Deribos kaldera

Deribos kaldera – vulkaninė kaldera Sudane, Darfūro regione stūksančiame Maros masyve. Kaldera yra 5-8 km pločio, jos centre yra krateris, kuriame telkšo kraterio ežeras. Kalderą supa atbraila, iškylanti iki 3042 m. Tai yra aukščiausia Sudano vieta (po Pietų Sudano atsiskyrimo). Paskutinis išsiveržimas įvyko prieš 3500 m. Nuo to laiko kaldera yra snaudžianti, tačiau veikia karštosios versmės ir fumarolės.
LuAZ

Istorija

Įkurta 1955 metais. Po Sovietų Sąjungos griūvimo gamyklą ištiko krizė, gaminamų automobilių kiekis smarkiai sumažėjo. Šiuo metu pagal užsakymus gamina lengvuosius visuriegius LuAZ-1301, autobusus „Bohdan“, surinkinėja vakarietiškus automobilius.
Otto Dix

Biografija

Otas Diksas gimė 1891 m. gruodžio 2 d. Untermhause prie Geros miesto Tiuringijoje. 1905−1909 m. dirbo ir mokėsi pas vietos tapytoją dekoratorių. 1910−1914 m. mokėsi Dresdeno amatų ir meno mokykloje. Otas Diksas buvo paveiktas V. van Gogo parodos 1911 m. Dresdene, ekspresionistinės „Tilto“ tapytojų grupės kūrybos ir futuristų idėjų. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniui karui O. Diksas tarnavo artilerijos dalinyje, 1915 m. rezidavo Baucene, kur sukūrė savo draugų kareivių portretų. O. Diksas pats pasisiūlė į kulkosvaidininkų dalinį, kad pakliūtų į frontą. Senatvėje rašė: „aš norėjau tai padaryti, aš buvau toli gražu ne pacifistas“. Karo įspūdžiai įkvėpė O. Diksą serijai paveikslų. Po karo O. Diksas išvystė savo dailės koncepciją, kurią vadino „antitapyba“ − kažkuo „neutraliu, objektyviu, beemocišku“. Jis rėmėsi vokiečių renesanso tapytojų kūriniais, ypač Hans Baldung Grien.
1922−1925 m. O. Diksas studijavo Diuseldorfo dailės akademijoje. 1922 m. pradėjo dirbti ties garsiausiu savo paveikslu „Apkasai“. Paveikslą kitais metais įsigijo Kelno Wallraf-Richartz muziejus už didelę 10 000 markių sumą. 1925 m. „Apkasai“ buvo eksponuoti Berlyne ir sukėlė pasipiktinimo reakciją, buvo traktuoti kaip dailininko puolimas prieš Vokietijos militarizmą. Kelno muziejus paveikslą pardavė ir jis buvo 1930 m. įsigytas Dresdeno muziejų. Nacionalsocialistai konfiskavo paveikslą ir jis buvo vienas „degeneracinio meno parodos“ 1937 m. svarbiausių eksponatų. Po to paveikslas dingo ir jo likimas nežinomas iki šiol. Šis kūrinys išgarsino O. Diksą. 1924 m. jis paruošė 50 ofortų seriją „Karas“. Nuo 1927 iki 1933 m. jis profesoriavo Dresdeno dailės akademijoje, kai atėjus į valdžią nacionalsocialistams buvo iš jos pašalintas. O. Diksas vaizdavo morališkai smukusią, dekadentišką Veimaro respublikos visuomenės gyvenimą, naktinio Berlyno scenas, prostitutes. 1931 m. buvo išrinktas Prūsijos akademijos nariu Berlyne, iš kurios nacių irgi pašalintas.
Po 1933 m. O. Diksui buvo uždrausta eksponuoti Vokietijoje, 1935 m. įvyko jo darbų parodos Niujorko šiuolaikinio meno muziejuje ir Karnegio institute Pitsburge JAV. 1938 m. 260 O. Dikso kūrinių buvo pašalinti iš Vokietijos muziejų, įvyko jo paroda Ciuriche. Dailininkas gyveno kaimo vietovėse prie Konstanco ežero, buvo pradėjęs tapyti peizažus, bet gestapas jį įtarinėjo ir 1939 m. O. Diksas buvo trumpam suimtas. 1945 m. dailininkas, kuriam buvo virš 50 metų, buvo mobilizuotas į pralaiminčią Vokietijos armiją Antrojo pasaulinio karo pabaigoje ir pateko į karo belaisvių stovyklą Kolmare (Elzasas), iš kurios 1946 m. paleistas. Tuo metu jo stilius pasikeitė į ekspresionistinį. Vėlyvoje kūryboje atsirado religinių motyvų. Po karo dailininkas gyveno Hemenhofeno kaime (Gajenhofenas), lankėsi Dresdene. 1967 m. viešėdamas Graikijoje O. Diksas patyrė dalinį paralyžių, nebevaldė kairės rankos. Otas Diksas mirė 1969 m. liepos 25 d. Zingeno miesto ligoninėje Vokietijoje. Palaidotas Hemenhofeno kaimo kapinėse prie Konstanco ežero.
Aranas (sala)

Aranas (angl. Isle of Arran, škot. gėl. Eilean Arainn) – sala Škotijoje, Klaido užutėkyje, tarp Kinteiro pusiasalio vakaruose, Bjuto salos šiaurėje ir Britanijos krantų rytuose. Administraciškai priklauso Šiaurės Eršyrui. Plotas – 432 km² (7-a pagal dydį Škotijoje).
Salos paviršius kalnuotas, aukštis siekia 874 m (Got Felo k.). Pietinė dalis lygesnė. Aranas vulkaninės kilmės, sudarytas iš granito, smiltainio. Vyrauja pievos, durpynai, yra nedidelių giraičių.
2011 m. Arane gyveno 4629 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė – Brodikas. Arane dar XX a. pr. plačiai vartota gėlų kalba, bet dabar praktiškai išnykusi. Verčiamasi daugiausia turizmu. Taip pat vykdoma žvejyba, miškininkystė, alaus gamyba. Sala pasiekiama keltais iš Klonego (Kinteiras) ir Ardrosano. Salą supa kelias, kitas kelias kerta Araną iš rytų į vakarus.
Yra išlikusi XVI a. Brodiko pilis, XIII a. Lochranzo pilies griuvėsiai, bronzos amžiaus Machri Muro akmenų ratai.
Sala gyvenama nuo senovės, čia gausi neolitinių kernų santalka. Nuo VI a. pradėjo steigtis krikščionių misijos. Nuo XI a. priklausė Meno ir salų karalystei. 1266 m. prijungta prie Škotijos.
Ghost in the Shell: S.A.C. 2nd GIG

Siužetas

Trečiojo ir Ketvirtojo pasaulinių karų metu apie trys milijonai azijiečių tapo pabėgėliais. Kaip pigi darbo jėga jie buvo priimti į Japoniją. Todėl jie buvo vadinami „pakviestais pabėgėliais“. Kai pokarinė Japonija ėmė atsigauti, „pakviestų pabėgėlių“ nedarbo lygis išaugo. Taip susiklostė aplinkybės, galinčios potencialiai sukelti konfliktą.
„S.A.C. 2nd GIG“ veiksmas vyksta praėjus dvejiems metams po įvykių pirmajame sezone. Seriale gana nuodugniai nagrinėjami politiniai ir socialiniai dviejų pasaulinių karų, kurie įvyko dar prieš seriale pasakojamus įvykius, padariniai. Taip pat pasakojama pagrindinė 9 skyriaus tiriamoji veikla, susijusi su teroristų grupuote, žinoma kaip Individual Eleven (Individualusis vienuoliktukas), kiti įvykiai, susiję su Vyriausybės žvalgybos agentūros Manipuliacijų padalinio viršininku Goda, ir kitos su pagrindine istorija mažai ar visai nesusijusios 9 skyriaus bylos.
Ganalio kalnagūbris

Ganalio kalnagūbris (rus. Ганальский хребет, Ганальские Востряки) – kalnagūbris Rusijoje, pietų Kamčiatkoje, Rytinio kalnagūbrio sistemoje. Sudarytas iš gneiso, granito, kristalinių skalūnų. Aukštis iki 2277 m (Bakenango k.). Būdinga alpinio pobūdžio augmenija.
Désirée Nosbusch

Biografija

Désirée gimė 1965 m. sausio 14 d. Eše prie Alzeto, Liuksemburge, italės ir liuksemburgiečio šeimoje.
Savo karjerą pradėjo 12-os metų, kaip Liuksemburgo radijo, kuriame netrukus išgarsėjo, vedėja. Penkiolikos debiutavo kaip TV laidų vedėja, kur ji pristatė laidas „Hits von der Schulbank“, „Hits mit Désirée“ ir „Musicbox“. 1984-aisiais Désirée vedė Liuksemburge vykusį 1984 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą.
1984 metais kartu su Austrijos dainininku Falco įrašė dainą „Kann es Liebe sein?“. Devintame dešimtmetyje laidų vedėja gyveno Manhetene, Niujorke, o 1990–2008 metų laikotarpyje – Los Andžele, Kalifornijoje.
1991–2002 m. Désirée buvo ištekėjusi už kompozitoriaus Harald Kloser (g. 1956 m.). Turi du vaikus – sūnų Noah-Lennon ir dukrą Luka-Teresa.
Lietuvių Fondas

Lietuvių Fondas (angl. Lithuanian Foundation, Inc.) – 1962 m. įsteigta ir Ilinojaus valstijoje įregistruota savarankiška pelno nesiekianti korporacija. Korporacijos tikslas – remti lituanistinį švietimą, kultūrą, jaunimą, lietuviškos veiklos centrus, vadovėlių ir knygų leidimą.
Lietuvių Fondo Tarybos direktorių pirmasis (arba „Milijoninio fondo“ organizatorių septynioliktasis) posėdis įvyko 1962 m. kovo 7 d. Jaunimo centre Čikagoje. Šio posėdžio metu buvo išrinkta pirmoji penkių asmenų Lietuvių Fondo valdyba. Pirmieji 28 fondo nariai suaukojo 19 714 dolerių.
1962 m. kovo 14 d. Lietuvių Fondas buvo oficialiai pripažintas „Lithuanian Foundation“ vardu Ilinojaus valstijoje kaip savarankiška pelno nesiekianti narių korporacija, kurios pagrindinis tikslas – lietuvybės išlaikymas.
1974 metais, turėdamas 3 964 narius, Lietuvių Fondas buvo sukaupęs vieną milijoną dolerių. 2003 metais Lietuvių Fondo kapitalas pasiekė 15 milijonų dolerių sumą, kurią suaukojo 7 226 nariai.
Pirmaisiais savo veiklos metais (1962) Lietuvių Fondas lietuviškai veiklai paremti paskyrė 1200 dolerių sumą, 1982 metais jau buvo išmokėta milijono dolerių vertės parama. Nuo 2001 m. Lietuvių Fondas lietuvybės išlaikymui kasmet skiria po vieną milijoną dolerių.
Per JAV Lietuvių Bendruomenę Lietuvių Fondas skiria lėšas kultūrinei, meninei, mokslo ir visuomeninei veiklai, jaunimo reikalams ir studentų stipendijoms.
Lietuvių Fondo pagalba suteikta lituanistinėms mokykloms, fondo lėšomis leidžiamos knygos ir vadovėliai, rengiami renginiai išeivijoje. Nuo 1990 m. Lietuvių Fondas yra nepriklausomos Lietuvos Respublikos švietimo, mokslo, kultūros rėmėjas. Vien tik 1991 m. Lietuvos Respublikos kultūros ir švietimo projektams paremti Lietuvių Fondas paskyrė vieną milijoną dolerių.
Tomas Vyšniauskas (1988)

Karjera

Profesionalo karjerą pradėjo Kauno „Atlete“. Žaidė FK Šilutė ekipoje.
Savo laiku Tomas žaidė FBK Kaunas ir tapo Lietuvos čempionu.
Po to sekė grįžimas į FK Šilutė. Teko žaisti FK Tauras Tauragė ekipoje ir FK Atlantas Klaipėda. Buvo grįžęs į Tauragę, o vėliau persikėlė į Klaipėdos Granitą.
Karjerą baigė atstovaudamas gimtojo miesto FC Džiugas Telšiai.
2018 m. žaidė už Džiugas B ekipą LFF II lyga, Vakarų zonos pirmenybėse. Džiugo B garbę gynė 13 rungtynių.
Nociagala

Aplinkinės gyvenvietės

NAUJAMIESTIS – 3 km
Čimaltenangas

Istorija

Ikikolumbiniais laikais miestas vadintas B’oko'. Ispanams užkariavus regioną, miestui suteiktas nahuatliškas pavadinimas, reiškiantis „skydo miestas“. Miesto statusą įgijo 1926 m.
Jurbarkas

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas nelietuviškas, sudarytas iš vokiško vardo Georg (graikiškos kilmės) ir bendrinio žodžio Burg („pilis, tvirtovė“) – Georgenburg. Vokiečių žemaičių tarmėje ši forma pavirto Jurgenborg, o lietuviai ilgainiui šį pavadinimą prisitaikę pagal savo kalbą ir nusistovėjo Jurbarkas.

Kultūra

Yra nemažai užsiėmimų: aktyvi skautų veikla, Jurbarko kultūros centras 2009 m. pripažintas geriausiu Lietuvoje aukščiausiosios kategorijos kultūros centru, jame veikia keli chorai, šokių kolektyvai, teatrai, įvairūs ansambliai. Yra Savivaldybės viešoji biblioteka, sporto centras ir mokykla, Jurbarko rankininkai ir ypač orientacininkai yra pelnę daug apdovanojimų Lietuvoje ir užsienyje.

Lengvoji atletika

Jurbarke kasmet vyksta miesto vardo lengvosios atletikos tarptautinis čempionatas, kuriame sportininkai dažniausiai varžosi įvairių sprintų ir disko metimo rungtyse. 2003 m. čempionate užfiksuotas Lietuvos 300 m bėgimo nacionalinis rekordas.

Ultimeitas

Jurbarke yra įsikūręs Jurbarko „Velnių“ sporto klubas propaguojantis Ultimeito žaidimą. Tai komandinio sporto žaidimas žaidžmas su skraidančiu disku. Sporto klubas taip pat rengia kasmetinį ultimeito turnyrą Jurbarke – „Ledinis diskas“, į kurį kasmet sukviečia stipriausas Lietuvos komandas. Turnyras vyksta, paskutinį sausio šeštadienį.

Geografija

Jurbarkas įsikūręs prie Mituvos žiočių (mieste į ją įteka Imsrė). Pietvakarinės miesto dalys – Barkūnai ir Kalnėnai, vakarinė – Smukučiai, šiaurinė – Naujamiestis. Už 3 km į vakarus nuo miesto stūkso Bišpilio piliakalnis, vakariniame miesto pakraštyje – Smukučių šilelis ir Jurbarko tvenkinys. Piečiau Jurbarko, per Nemuną nutiestas Jurbarko tiltas (ilgiausias Lietuvoje automobilinis tiltas, pastatytas 1978 m.). Jurbarko dvaro parkas – architektūros paminklas. Į vakarus nuo miesto plyti Smalininkų-Viešvilės miškai.
Domino's Pizza

Istorija

Kompanijos įkūrimo pradžia laikomi 1960 m., kai Tom Monagham, kartu su savo broliu James, už 500 JAV dol. nusipirko piceriją „DomiNick’s“ Mičigane, Jungtinėse Valstijose. 1965 m. Tom Monaghan, jau vienintelis kompanijos savininkas, pervadiną verslo į „Domino’s Pizza, Inc“. " 1978 m. atidaroma 200-oji picerija. 1983 m. po 1000-ojo „Domino’s Pizza“ restorano įkūrimo kompanija žengė į tarptautinę rinką, atidarydama pirmus naujus prekybos taškus Vinipege, Kanadoje bei Kvinslande, Australijoje; 1985 m. sekė ir Jungtinė Karalystė bei Japonija. 1989 m. kompanija valdė jau 5000 restoranų tinklą, o 1990 m. pasirašoma tūkstantoji franšizės sutartis.
Tinklas pradėjo plėstis vis sparčiau, 1995 m. atidaroma tūkstantoji parduotuvė užsienyje. 1996 m. įkuriamas kompanijos tinklalapis „www.dominos.com“. 1997 m. kompanija užsienyje turėjo 1,5 tūkst. restoranų tinklą, atidarydama 7 prekybos taškus per 1 dieną 5-iuose žemynuose. 2000 m. švenčiamas 40-asis „Domino’s Pizza“ jubiliejus. 2006 m. kompanija turėjo iš viso 8 tūkst. užkandinių, iš jų 5 tūkst. buvo Jungtinėse Valstijose. 3000-asis užsienio restoranas atidarytas Panamoje. 2010 m. atšvęstas 50-asis jubiliejus. 2012 m. atidaromas pirmasis restoranas Lagose, Nigerijoje.

Restoranų tinklas ir pardavimai

2013 m. pab. duomenimis, pasaulyje buvo 10,9 tūkst. „Domino’s Pizza“ restoranų, iš kurių 4596 picerijos yra įsikūrusios Jungtinėse Valstijose. Užsienio šalys, kuriose yra daugiausiai picerijų: Jungtinė Karalystė (771), Indija (677), Meksika (590), Australija (505), Pietų Korėja (390), Kanada (380), Turkija (360), Japonija (287), Prancūzija (227) bei Nyderlandai (144). Pastarųjų šalių pardavimai sudaro 73 % visų kompanijos užsienio pajamų.
Picerijų tinklas 2014 m. uždirbo 42,3 mln. JAV dol. pelno, 50 % daugiau nei prieš tai buvusiais metais. Kompanija planuoja atidaryti 185-is naujus „Domino’s Pizza“ restoranus, tikisi per metus pajamas padidinti ketvirtadaliu.
Jūratė Jankevičiūtė

Biografija

Gimė pasiturinčių ūkininkų šeimoje. Baigė Marijampolės gimnaziją. 1944–1949 m. studijavo Kauno universiteto Medicinos fakultete. 1950–1976 m. dėstė Kauno medicinos institute, 1965–1976 m. Patologinės anatomijos katedros vedėja; nuo 1969 m. profesorė. 1968 m. medicinos mokslų daktarė. Mokslinių tyrimų sritis – išeminių ligų ir aterosklerozės morfologija ir epidemiologija.
Biškekas

Istorija

Miestas įkurtas 1864 m. kaip rusų karinis kaimelis, nuo 1878 m. miestas. Iki 1926 m. vadinosi Pišpeku. Nuo 1924 m. buvo Kara-Kirgizijos autonominės srities administracinis centras, nuo 1925 m. Kirgizijos autonominės srities, nuo 1926 m. Kirgizijos autonominės SSR, pervadintas bolševikų revoliucionieriaus Michailo Frunzės (1885–1925) garbei Frunze. 1936 m. tapo Kirgizijos SSR sostine, 1991 m. nepriklausomo Kirgizstano sostine, taip pat buvo sugrąžintas istorinis miesto vardas, tik tiksliau atkuriant kirgizų kalbos tartį.
Feurėjus

Gyventojai

2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 4 097 gyventojų, iš kurių 3 967 buvo rumunai ir 125 romai.
Slovakijos Rūdiniai kalnai

Slovakijos Rūdiniai kalnai (svk. Slovenské rudohorie) – Karpatų kalnų dalis pietrytinėje Slovakijos dalyje. Driekiasi iš vakarų į rytus 140 km. Aukštis – iki 1477 m (Stolicos k.). Sudaryti iš klinties ir kristalinių uolienų. Būdingas vidutinkalnių reljefas su pavieniais atlikuonimis. Yra geležies, vario rūdos, magnezito, stibio, aukso telkinių.
Kalnai apaugę plačialapių (ąžuolų, bukų), aukščiau – spygliuočių miškais. Slovakijos Rūdinių kalnų gamta saugoma Muranska Planinos, Slovakijos Karsto ir Slovakijos Rojaus nacionaliniuose parkuose.
Sharlto Copley

Biografija

Gimė Pretorijoje, mokėsi St. Andrew’s Preparatory School mokykloje Grejamstaune ir Redhill School mokykloje Johanesburge. Jo tėvas dr. Briusas Koplis, buvęs universiteto profesorius, yra holizmo ugdytojas ir multiinstrumentalistas. Motina, Linda Stoks-Kopli (Linda Stocks-Copley), Christian Science sektos gydytoja.
Prabėgus metams po mokyklos baigimo, Koplis susipažino su režisieriumi Neill Blomkamp ir dirbo su juo prie daugelio 3D animacijos projektų. Kiek vėliau Koplis atliko pagrindinį vaidmenį Peter Jackson ir Neill Blomkamp filme „9-asis rajonas“. Filmavimo metu Koplis improvizavo visuose savo dialoguose. 2010 m. kartu su Liam Neeson, Bradley Cooper ir Quinton Jackson vaidino filme „A komanda“. 2013 m. Koplis atliko fiktyvaus kosmonauto Džeimso Korigano, kuris, kartu su likusiais įgulos nariais, skrenda į Jupiterio mėnulį Europą, vaidmenį filme „Europa Report“. Tais pačiais metais, kartu su Matt Damon ir Jodie Foster, nusifilmavo dar viename mokslinės fantastikos filme „Eliziejus“.
Klemiškės valsčius

Klemiškės valsčius buvo Mažojoje Lietuvoje, į rytus nuo Klaipėdos. Centras – Klemiškė.
Žiliškiai

Žymūs žmonės

Kaime vaikystėje gyveno kalbininkas Aleksandras Vanagas. Kaimo kapinėse palaidotas poetas Juozas Mėdžius.
Daktarai (Kretinga)

Aplinkinės gyvenvietės

Traidžiai – 2 kmVoveraičiaiKlibiaiKRETINGA – 5 kmGrykšiai
Slučkai – 2 km

Etimologija

Manoma, kad kaimo pavadinimas kilo iš asmenvardžio Daktaras daugiskaitinės formos. Retu, gydytojo amatą menančiu, vardu gyventojai didžiavosi ir mėgo pasipuikuoti prieš kaimynystėje esančių Klibių ir Traidžių valstiečius, iš kurių pasišaipydavo sakydami: „Jei Traidžiai suviduriuos, o Klibiai sušlubuos, tai Daktarai visada juos pagydys“.
Rašytiniuose šaltiniuose jis rašomas lenk. Doktory, rus. Докторы, liet. Daktarai.
Salonas (laikraštis)

Salonas – laikraštis moterims, ėjęs 1991–1996 m. Kaune, Ringuvos g. 17-1.

Istorija

Iki penktojo numerio buvo leidžiamas kaip laikraščio „Europos centras“ priedas. Steigėja ir leidėja Jolita Rimavičienė-Linkevičiūtė. Tiražas 1991 m. – 22 100 egz., 1997 m. – 5000 egz.
Propagavo madas, tautodailę, liaudies tradicijas.
Vyr. redaktorės J. Linkevičiūtė, Danguolė Skarbalienė.
Aleksandra Zdanavičiūtė-Gustaitienė

Aleksandra Zdanavičiūtė-Gustaitienė (1905 m. sausio 9 d. Jurbarke) – aktorė.
Adža Ekapadas

Adža Ekapadas (skr. अज एकपद् = aja ekapad 'ožys vienakojis') – vedinės mitologijos dievybė, priskiriama prie orinių dievų. Tik vienoje Rigvedos vietoje Adža Ekapadas minimas paskirai (RV 10.65.13) visur kitur jis eina drauge su Ahi Budhnja. Namų apeigose šiedviem dievybėms skiriama auka. Pasakojama, kad Adža Ekapadas palaiko dangų, srautus, vandenyną, Sarasvatę, Visus dievus. Jis davė tvirtovę abiem pasauliams. Vėlesniuose šaltiniuose minima, kad jis radęsis rytuose, jis minimas tarp padangės dievybių ar tapatinamas su saule.
Manoma, kad Pūšano (saulės) rato kelio kraštutiniai taškai būdavo jungiami vertikale, kurią simbolizuoja vardas Adža Ekapadas. Ožiška dievybės kilmė ją sieja ne tik su Pūšanu, bet ir su Indra (griaustinio dievas indoeuropietiškoje mitologijoje dažnai vežamas ožių). Gali būti, kad Adža Ekapadas simbolizuoja žaibą (vienos kojos, trenkiančios žemėn įvaizdis; uolų skaldymas). Pats Adža Ekapado vardas yra epitetas, po kuriuo slypi nežinomo dievo vardas.
Vėlyvesnėje tradicijoje Adža Ekapadas siejamas su vienu iš 11 rudrų, bei naudojamas kaip Šivos epitetas.
Petras Petraitis (1907)

Biografija

Studijuodamas Pitsburgo Carnegie Technologijos institute, kartu mokėsi dainuoti pas prof. G. Henvigą.
Nuo 1927 m. studijavo Filadelfijos Curtis muzikos institute, kur pas prof. R. Hgemaną mokėsi operinio meno. Dar nebaigęs studijų, 1928–1929 m. dainavo Schuberto teatre Niujorke, dalyvavo „Musik in May“ veikale. 1930 m. grįžęs tęsti studijų į Filadelfiją, dainavo ir Civic operoje. 1931 m. vadovavo ir redagavo dvisavaitinį žurnalą „Nauja mintis“. Suorganizavo mišrųjį chorą „Nauja mintis“ ir vadovavo „Dainos“ chorui. Statė muzikinius veikalus: Č. Sasnausko kantantą „Broliai“, J. Žilevičiaus operetę „Lietuvaitė“, S. Šimkaus operetes „Išeivis“ ir „Čigonai". Organizavo koncertus, dalyvavo tarptautiniuose renginiuose, vadovavo radijo valandėlėms. Su chorais ir kaip solistas koncertavo daugelyje lietuvių kolonijų, įdainavo keletą plokštelių. Kurį laiką vargonininkavo Šv. Kazimiero Patersone, Naujajame Džersyje, Šv. Pranciškaus Lawrence, ir Šv. Roko Brocktone, Masačiusetse, lietuvių parapijose. Chorus išmokė nemaža giesmių ir dainų, keletą mišių ir mišparų. Pas J. Žilevičių mokėsi kompozicijos ir bandė kurti, spaudoje rašė įvairiais muzikinio gyvenimo klausimais.
Nuo 1932 m. – ALRK Vargonininkų sąjungos narys ir šios sąjungos Niujorko – Niudžersio provincijos narys, 1932 m. jis buvo rinktas Centro valdybos vicepirmininku.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Mike Spiteri

Mike Spiteri (g. 1955 m. Zabare) yra Maltos poproko dainininkas.
Atlikėjas yra Maltos atrankos konkurso Maltasong 1995 nugalėtojas. Dėl pergalės jis buvo išrinktas atstovauti Maltai 1995 m. Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame Dubline. Su poproko stiliaus daina „Keep me in Mind“ jis užėmė dešimtąją vietą.
Dabar Mike yra Maltos eurovizinės delegacijos narys, parėmęs Chiaros ir Fabrizio Faniello reklaminius turus.
Lucas Villela

Karjera

Žaidėjas kilęs iš Brazilijos. Futbolą žaidė gimtinėje „Red Bull Brasil“, „Inter de Limeira“, „Figueirense“, „Uberaba“, „Valerio“ ir „Social“ klubuose.
Į Lietuvą atvyko 2017 m. vasarą ir tapo Kauno „Stumbro“ nariu. A lygos pirmenybėse sužaidė 11 rungtynių ir pelnė du įvarčius. 2017 m. Lietuvos futbolo taurės finale sužaidė visas 90 minučių (pakeistas 90+3`) ir kartu su komandos draugais iškovojo Lietuvos futbolo taurę. A lygoje FC Stumbras užėmė septintąją vietą.
2018 m. A lyga pirmenybėse sužaidė 32 rungtynėse. Pasižymėjo vienu įvarčiu.
2019 m. pranešta, kad žaidėjas parduotas FK Ventspils.
Žvaguičiai

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 22 kmPAPILYS – 6,3 km
Dukurniai – 2,8 kmPlepikiai – 2,5 kmŠakiškis – 2,1 kmMiegonys (Biržai) – 3,3 kmKupreliškis – 2,6 kmApaščia (Biržai) – 0,6 km
Peikšteniai

Aplinkinės gyvenvietės

Juostaviečiai – 4 km
Legailiai – 3 km
Lukiškis (Biržai) – 3 km
Jukniškiai (Pačeriaukštė) – 3 km
Totoriai (Biržai) – 2,6 km
PAČERIAUKŠTĖ – 3,7 km
Padegesiai – 1,3 km
BIRŽAI – 10 km
Jonava (Biržai) – 2,9 km
Guy Ecker

Guy Ecker (g. 1959 m. vasario 9 d. San Paule, Brazilija) – meksikiečių aktorius.
Yra vedęs Estele Sainz ir turi du sūnus. Jo sūnus John Michael Ecker yra susižadėjęs su aktore Ingrid Martz, kuri kartu su Guy Ecker vaidino telenovelėje „Meilės žaizdos“.
Adrian Năstase

Biografija

1973 Bukarešto universitete baigė teisę, 1978 m. filosofiją ir sociologiją, 1987 m. tarptautinės teisės daktaras.
1973 – 1990 m. Bukarešto teisės tyrimų instituto darbuotojas, 1977 – 1979 m. ir 1984 – 1985 m. Bukarešto ekonominių studijų akademijos profesorius. 1977 – 1984 m. Tarptautinių teisių ir tarptautinių santykių asociacijos pirmininko pavaduotojas, 1984 – 1990 m. Prancūzijos tarptautinių teisių bendrijos narys, Tarptautinio žmogaus teisių instituto Strasbūre studijų direktorius. 1991 – 1996 m. Niujorko Rytų ir Vakarų saugumo studijų instituto direkcijos narys, 1990 – 1992 m. Nikolajės Titulesku fondo pirmininkas.
Buvo Rumunijos komunistų partijos narys, todėl savo dažnai publikuojamuose straipsniuose spaudoje atspindėjo komunistų ideologiją. Vienas iš jo straipsnių vadinosi „Žmogaus teisės – atgyvenusi koncepcija“ („Drepturile Omului, un concept retrograd“). Dar 1989 m. pradžioje pasisakė prieš M. Gorbačiovo „Perestroiką“.
1990 m. Rumunijos Nacionalinio gelbėjimo fronto narys, užsienio reikalų ministras. 1992 – 1996 m. ir nuo 2004 m. parlamento Deputatų rūmų pirmininkas. 2000 – 2004 m. Rumunijos ministras pirmininkas.
1993 – 1997 m. Rumunijos socialinės demokratijos partijosPDSR pirmininkas, PDSR atstovas parlamente, 1996 -2000 m. parlamentinės grupės lyderis, parlamento pirmininko pavaduotojas. 1997 m. ir 2000 m. PDSR pirmininko pirmasis pavaduotojas, nuo 2001 m. sausio 19 d. pirmininkas, nuo 2001 m. birželio 16 d. partijai pakeitus pavadinimą – Socialdemokratų partijos (PSD) pirmininkas. 2005 m. jį pakeitė Mirča Geoana.
Nuo 2003 m. Socialistų Internacionalo Pietryčių Europos komiteto pirmininkas.
Daugiau, kaip 150 mokslinių darbų autorius.
Buvo vedęs komunistų veikėjo Grigoro Preotaso dukrą Iličą, išsikyręs, vedė Daną Mikulesku, turi du vaikus.
Semitai

Semitai (gr. Sēm < hebr. Šem – Semas (vienas iš Nojaus sūnų)) – semitų kalbomis kalbančios tautos ir kultūros.

Sąvokos kilmė

„Semitų“ tautų sąvoka yra kilusi iš Biblijos pasakojimų apie senovės žydams žinomų kultūrų kilmę. Artimiausios žydams kultūros ir kalbos buvo siejamos su bendra kilme iš jų visų protėvio Semo. Priešai paprastai buvo kildinami iš jo prakeikto sūnėno Kanaano.
Antisemitizmas paprastai asocijuojamas tik su žydais. Šį terminą 1879 m. pirmąkart panaudojo vokiečių žurnalistas Wilhelm Marr savo pamflete „Vokiškumo pergalė prieš žydiškumą“. 1879 m. Marr sukūrė „Antisemitizmo lygą“.