google/wiki40b huggingface dataset:
Ludeka

Ludeka (angl. Ludeca, m. 827 m.) – Mersijos karalius (825/826–827 m.).

Biografija

Prie karaliaus Beornvulfo Ludeka nešiojo grafo titulą, o po jo žūties užgrobė Mersijos sostą. Jis pamėgino numalšinti sukilimą Rytų Anglijos karalystėje, tačiau, kaip ir jo pirmtakai, žuvo viename iš mūšių. Po jo mirties Rytų Anglija gavo formalią nepriklausomybę, nors faktiškai buvo pavaldi Veseksui.
Šateikių dvaras

Istorija

Šateikių dvaras pradėtas minėti XVII a. Pagrindinis ponų namas pastatytas XVIII a. antrojoje pusėje. Dvaras kurį laiką priklausė Erazmui Skolvydui, jis dvarą pardavė Barborai Konarskytei-Šverienei. 1661 m. Šverinai Šateikius užstatė Broel-Pliateriams, o po to dvaras atiteko Sapiegoms, iš kurių Šateikių dvarą išsipirko Pliateriai 1717 m. Pliateriai dvare negyveno, daugiausiai vasarodavo. Jie dvarą valdė iki Pirmojo pasaulinio karo ir paliko čia ryškiausius pėdsakus. Po Antrojo pasaulinio karo dvare įsikūrė tarybinis ūkis. Po 1990 m. dauguma dvaro pastatų išdalinta buvusio ūkio darbuotojams už pajus.

Architektūra

Dvaras medinis, vieno aukšto su pastoge ir rūsiu, stovi ant aukštos pamūrės. Liaudiško stiliaus. Išorinės konstrukcijos iš lauko akmenų, vidinis pamatas iš degtų plytų mūro. Interjero dekoras – mediniai reljefiniai supraportai virš vidaus durų. Rekonstruotas 1804 m., restauruotas 1973–1976 m. Oranžerija (sodininko namas) statyta XIX a. pab., istorizmo stiliaus. Pamatas plytų mūro, su pavieniais lauko akmenimis. Sienos plytų mūro, tinkuotos, durų ir langų angos daugiausia stačiakampės. Išlikusios dvi betoninės liūtų skulptūros. Svirnas liaudiško stiliaus, iš medinių rąstų, gegniniu stogu. Ledainė iš akmenų ir degto molio, išlikusios tik liekanos. Kluonas neišliko, sudegė 2005 m. Arklidė pastatyta 1902 m., plytinio stiliaus, puoštas prakištų plytų karnizu, fasado gale ant cokolio akmenyje išraižytas herbas – karūna. Į dvaro kompleksą įeinanti alaus darykla pastatyta XIX a. I pusėje. Pagrindinis daryklos pastatas liaudiško stiliaus, šalia jo – 15 metrų aukščio raudonų (degto molio) plytų bokštas. Vandens malūnas plytinio/liaudiško stiliaus, išlikę keli technologinės įrangos elementai: reduktoriaus rėmas, girnų pakėlimo įrenginys.
Vjekesas

Vjekesas (isp. Vieques) – tai sala ir savivaldybė priklausanti Puerto Rikui. Vjekeso salos plotas – 348,15 km², gyvena 9351 gyventojai.
Socioekonominė padėtis

Socioekonominė padėtis – asmens ar šeimos užimama padėtis visuomenėje, pagrindžiama atsižvelgiant į asmens ar namų ūkio pajamas, asmens ar šeimos išlaikytinių išsilavinimą bei jų profesiją.
Žema socioekonominė padėtis neigiamai paveikia tiek psichologinę, tiek fiziologinę asmenų sveikatą. Pastariesiems asmenims būdingesnė depresija, nerimas, agresija, taip pat nesveika gyvensena – rūkymas, alkoholizmas, fizinio aktyvumo stoka, prasta mityba ir su tuo susijęs antsvoris, nutukimas.
Greta Prozor

Biografija

1911 m. Théâtre de L'Œuvre spektaklyje pagal Henriko Ibseno pjesę Hedda Gabler Greta Prozor atliko Hedda vaidmenį (režisierius Lugné-Poe). Išgarsėjo šiuo ir kitais savo vaidmenimis Paryžiaus ir Ženevos teatruose. Nuo 1939 iki 1965 dėstė Ženevos konservatorijoje . 
Artimai bendravo su tapytojais, skulptoriais Henri Matissu, Georgesu Braque'u, André Derainu, poetais Guillaume Apollinaire'u, Pierre Reverdy, Blaise Cendrarsu, Jeanu Cocteau, Maxu Jacobu, Oskaru Milašiumi ir kt.  
Kartu su vyru dailės kritiku, kuratoriumi Waltheriu Halvorsenu studijavo tapybą pas Henri Matissą . Pompidou centre saugojamas Henri Matisso 1916 m. tapytas Gretos Prozor portretas.
Pranciškus Salezijus Potockis

Biografija

Kilo iš magnatų Potockių giminės, Karūnos didžiojo sargybinio Juozapo Felicijono Potockio (m. 1723) ir Teofilės Terezės Cetnerytės sūnus.
Karūnos didysis raikytojas nuo 1736 metų, Voluinės vaivada nuo 1755 metų, Kijevo vaivada nuo 1756 metų. Vienas iš savo laiko turtingiausių magnatų, savininkas didžiulių turtų, Ukrainoje, pramintas „Rusios karalaičiu“.
Kartu su savo šeima palaikė karalių Stanislovą Leščinskį, dalyvavo Dzikovo konfederacijoje, kurios vardu buvo pasiuntiniu į Turkiją. OPo konfederacijos pralaimėjimo kurį tai laiką praleido tremtyje, 1736 metais grįžo į tėvynę ir susitaikė su karaliumi Augustu III. Be to jis buvo Saksonijos priešininku ir vienas iš lyderių respublikonų partijos, ir po savo tėvo  Juozapo Felicijono Potockio ir Mykolo Potockio mirties tapo Potockių klano galva.
Butent Kolijivščinos metu buvo Umanės miestelio savininkas ir Ivano Gontos senjoru, kuris, aukodamas savo visuomenine padėtimi ir savo šeimos saugumu, galimai, periešindamasis Potockio Baro konfederacijai, perėjo į kariavusių prieš konfederatus pusę, gaidamakus, kas tapo Umanės skerdynių priežastimi.
Tiris Zemuro vilaja

Geografija

Visas regionas yra Sacharos dykumoje, žmonės gyvena tik oazėse. Pietuose siekia Adraro plynaukštės pakraštį. Tiris Zemure slūgso svarbūs geležies rūdos telkiniai, vienas jų – Kedjet Idžilo kalnas.
Pagrindiniai miestai: Zueratas, Fderikas, Bir Mogreinas.
Legitimumas

Legitimumas (lot. legitimus – įstatymiškas, iš lex, kilm. legis) – asmens, organizacijos galių (pagrįstai veikti) pripažintinumas, pasitikėjimo klausimas.
Legitimuojami gali būti viešosios organizacijos subjektai, grupės arba organizacijos veikėjai, pripažįstant tai, kad jie turi teisę vykdyti tam tikras funkcijas, valdžios įgaliojimus, taikyti prievartą. Legitimacija arba visuomeninis įteisinimas (socialinė akceptancija) reikalinga ypač kuriantis, atsirandant arba pradedant veikti naujai struktūrai, institucijai. Legitimumo klausimas aktualus politikoje, kai naujoms valdžios struktūromis būtina užsitikrinti valdomųjų paramą. Institucija gali būti legali, o poste esantis asmuo į jį patekęs legaliai, tačiau gali neturėti visuomenės pasitikėjimo. Jei visuomenės sluoksniai nepripažįsta valdžios autoriteto arba jo nelegitimuoja, jam nepaklus, priešinsis jo sprendimams arba net bandys nuversti.
Libijos vėliava

Libijos vėliava – Libijos valstybės simbolis.
Pirmoji Libijos vėliava buvo sukurta 1951 metais, atgavus nepriklausomybę iš Italijos. Šios vėliavos koloritą sudarė trispalvė – raudona, juoda, žalia. Juodame fone, kuris buvo du kartus platesnis nei kraštinės spalvos buvo atvaizduotas mėnulis ir žvaigždė. Spalvos simbolizavo tris istorines Libijos provincijas: raudona – Fesaną, juoda – Kirenaiką, žalia – Tripolitaniją. Mėnulis bei žvaigždė – islamą. Ši vėliava galiojo iki Džamahirijos paskelbimo ir grąžinta 2011 m., po Libijos revoliucijos.

Istorija

Džamahirijos vėliava buvo įteisinta 1977 metų lapkričio 19 dieną. Libijos vėliava buvo žalios spalvos, be jokių kitų spalvų, raštų ar simbolių. Tai buvo vienintelė pasaulyje tokio tipo vėliava. Libijoje, kaip ir visose islamo šalyse, žalia spalva yra siejama su religija – islamu, todėl atsižvelgiant į tai ir buvo pasirinktas toks vėliavos koloritas; žalia taip pat simbolizuoja Muamaro Kadafio vykdytą „Žaliąją revoliuciją“.
Po 1969 metais įvykdyto perversmo kurį laiką buvo įteisinta panarabiška – raudona, balta, juoda – trispalvė, kuri buvo panaši į dabartinę Egipto vėliavą, tačiau be herbo, naudojamo Egipto vėliavoje. Ji naudota 1969–1972 metų laikotarpyje. Po Jungtinės Arabų Respublikos – Libija, Egiptas, Sirija – suirimo, buvo įteisinta žalios spalvos Libijos vėliava.
Paslaugos lygio valdymas

Paslaugos lygio valdymas (angl. Service level management, SLM) – vienas iš svarbiausių ITIL procesų. Valdnat paslaugas, užtikrintina, kad paslaugos būtų pateiktos laiku ir tinkamai (t. y. tinkamu būdu, į teisingą vietą, pakankamu kiekiu). Paslaugos lygio valdymas neatsiejamai susijęs su visais paslaugų teikimo (angl. Service delivery, SD) procesais bei su dauguma kitų ITIL procesų. Viena iš svarbiausių paslaugų lygio valdymo sąvokų – paslaugos pateikiamumo įsipareigojimas (SLA).
Pranas Viktoras Raulinaitis

Biografija

Mokėsi Marijampolės, Vilniaus ir Martyno Yčo gimnazijose Voroneže. Studijavo Maskvos universitete, 1919–1929 m. – Fribūro universitete (Šveicarija), apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras.
1918 m. dirbo laikraščio „Nepriklausoma Lietuva“ redakcijoje. 1919 m. išėjo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, dirbo propagandos skyriuje. 1919 m. įsteigė Darbo federaciją, jos pirmasis pirmininkas. 1922 m. Pirmojo Seimo, 1923 m. Antrojo Seimo, 1926 m. Trečiojo Seimo atstovas, Lietuvai atstovavo įvairiuose tarptautiniuose forumuose.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. emigravo į Australiją. 1950–1952 m. Australijos lietuvių kultūros fondo pirmininkas, 1950–1954 m. – jo paties Melburne įsteigto Karaliaus Mindaugo aukštųjų mokslų instituto pirmininkas. 1954 m. persikėlė i JAV, Los Andželą.
Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuva“, „Laisvė“, „Rytas“, „XX amžius“, „Lietuvos aidas“, „Naujoji Romuva“, „Lietuvos ūkis“, Australijoje – „Tėviškės aidai“, „Mūsų pastogė“, „Švyturys“.
Vadovaujantysis notaro bendradarbis

Vadovaujantysis notaro bendradarbis (vok. Leitender Notarmitarbeiter) - profesinis vardas ir teisinė kvalifikacija Vokietijos notariate. Suteikiama baigus specialus stažavimosi kursus. Lankyti gali notarų padėjėjai (Notargehilfe) ir notariato tarnautojai (Notarfachangestellte), kiti notaro biuro darbuotojai, jau įgiję nemažai patirties. Tobulinamasi visose notarinės praktikos srityse. Mokymo kursai taip pat apima organizacinę veiklą, savarankišką notaro dokumentų rengimą. Sudaryti iš korespondencinių užduočių, 4 savaitinių kursų su egzaminais ir baigiamuoju egzaminu. Mokymus rengia notarai.
Sezimovo Ūstis

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1250 m. 1420 m. visiškai sudegintas, po 400 metų pilnai atstatytas.
Sąjūdis Druskininkuose

Veikla

Mėnesio pabaigoje į „Girios aido“ teritorijoje vykusį mitingą susirinko tūkstančiai druskininkiečių. Mitingo vadovas – Algirdas Valavičius. Po mitingo iniciatyvinės grupės nariai pasklido po įmones, organizacijas, kuriose buvo kuriamos grupelės, stendai, buvo platinama spauda.
Meno gaminių įmonės „Ūla“ salėje kiekvieną trečiadienį vyko druskininkiečių susirinkimai.
Spalio mėnesio viduryje surengta miesto sąjūdininkų konferencija. Slaptu balsavimu druskininkiečiai išrinko LPS Druskininkų miesto tarybą. Po konferencijos pasodintas Sąjūdžio ąžuolynas. Spalio pabaigoje Druskininkų bažnyčioje pašventinta Lietuvos vėliava. Tada, spalio 30 d., pirmą kartą Druskininkų istorijoje suplevėsavo Lietuvos trispalvė.
1989 m. vasario 15 d. pirmą kartą Druskininkuose buvo švenčiama Lietuvos Nepriklausomybės paskelbimo diena. Per Nepriklausomybės dienos minėjimą buvo surinkta 620 rublių aukų. Ta proga pasirodė „Druskonio“ laikraščio pirmasis numeris. Iš viso buvo išleista 12 laikraščio numerių.
Gruodžio mėnesio pradžioje įkuriama Politinių kalinių ir tremtinių organizacija. Jai vadovavo Gražina Baliutavičienė. Kaip rašo Vytautas Valentukevičius knygoje „Sąjūdžio žingsniai Druskininkuose“: „akcija „Baltijos kelias“ – vienas įspūdingiausių Sąjūdžio renginių, kuriai buvo ruošiamasi kelias savaites. Per akciją buvo renkami parašai, pasmerkti Molotovo-Ribentropo paktą, taip pat buvo organizuojamas piketas prie Ratnyčios kryžkelės ir daug kitų renginių.
1990 m. rugpjūčio 23 d. pirmojo šaukimo Tarybos deputatai-sąjūdininkai su gausia druskininkiečių delegacija aktyviai dalyvavo akcijoje „Europos kelias“. Lazdijų pasienio postas buvo užtvindytas žmonių jūra. Anot V. Valentukevičiaus, 1991 m. sausio mėnesio įvykiai buvo paskutinė sunkių darbų našta. Šimtai Druskininkų sąjudininkų budėjo prie Parlamento ir televizijos bokšto.
Daugiau apie pirmuosius Sąjūdžio žingsnius Druskininkuose Vytauto Valentukevičiaus knygelėje „Sąjūdžio žingsniai Druskininkuose“, kuri išleista 1998 m.
Martynas Nicius

Biografija

2009 m. Vilniaus universitete baigė istoriją.
UAB „BIGSO“ vadybininkas.
Liberalų ir centro sąjungos narys. Nuo 2011 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.
Mastrichto sutartis

Mastrichto sutartis – Europos Sąjungos sutartis, pasirašyta 1992 m. vasario 7 d. Mastrichte (Nyderlandai).
Ši sutartis įsigaliojo 1993 m. lapkričio 1 d. Jos pagrindinės užduotys: sukurti Europos Bendrijos, apimančios bendrosios rinkos ir pinigų sąjungos, bendros žemės ūkio politikos ir kitus ekonominės integracijos reikalus, sąjungą; rūpintis bendra užsienio ir saugumo politika (Common Foreign and Security Policy: CFSP), taip pat bendradarbiauti teisingumo ir vidaus reikalų srityse. Europos Parlamentas turėjo realią įstatymų leidybos ir kontrolės teisę. Taip Europos Ekonominė Bendrija tapo Europos Sąjunga. Tačiau nebuvo išvengta problemų. Danija per referendumą iš pradžių atmetė Mastrichto sutartį (tik per antrą balsavimą jai buvo pritarta), taip pat Vokietijoje ji sukėlė protesto bangą.
Europos Vadovų Taryba buvo įkurta 1974 m., tačiau oficialiai jos buvimą patvirtino tik Mastrichto sutartis.
Jarmuko kultūra

Arealas

Jarmuko kultūra 5600–5000 m. pr. m. e. buvo paplitusi dabartinėse Izraelio ir Jordanijos teritorijose.

Kultūra

Jarmuko kultūrai būdinga keramika, puošta įspaustu eglutės ornamentu, pjautuvai dantytais ašmenimis ir schematiškos akmeninės antropomorfinės figūrėlės. Žmonės gyveno pusiau žeminių tipo pastatuose. Vertėsi gyvulininkyste ir žemdirbyste, taip pat žvejyba ir medžiokle. Naudojo titnaginius kaplius, įtveriamus dalgius, strėlių antgalius, gremžtukus, akmenines girnas, akmeninius kirvius su nugludintais ašmenimis. Keramika grubi – molis su susmulkintų šiaudų ir smėlio priemaišomis, paviršius gludintas, puoštas eglutės ornamentu; būdingi plokščiadugniai puodai. Kultūra priskiriama ankstyviesiems žemdirbiams ir gyvulių augintojams.
Omramas Mikaelis Aivanovas

Omramas Mikaelis Aivanovas (bulg. Omraam Mikhaël Aïvanhov; 1900 m. sausio 31 d. Srpci kaime, Makedonija – 1986 m. gruodžio 25 d. Frėjaus mieste, Prancūzija) buvo žymus bulgarų dvasinis mokytojas.

Biografija

1900 m. sausio 31 d. Serpci kaime, Makedonijoje, apie 0 val. 25 min. gimė Omramas Mikaelis Aivanovas;

1907 m. jo kaimas sudegintas graikų nacionalistų; Omramas su mama pasitraukia į Varną, kur jo tėvas ieškosi darbo;

1908 m. miršta jo tėvas;

1917 m. įvyksta pirmasis Omramo Mikaelio Aivanovo ir bulgarų dvasinio mokytojo Peterio Konstantinovo Denovo (Peter Konstantinov Deunov (1864–1944)) susitikimas;

1923–1931 m. studijuoja ir įgyja universitetinį išsilavinimą;

1932 m. mokytojo darbas aukštesniojoje mokykloje;

1935 m. Sofijoje dirba vadovu vienoje aukštesniojoje mokykloje;

1937 m. liepos 22 d. Omramas Mikaelis Aivanovas atvyksta į Paryžių skleisti savo mokytojo Peterio Denovo mokymą; 1938 m. sausio 29 d. pirmoji vieša paskaita Paryžiuje;

1948 m. sausio 16 d. oficialiai įregistruoja Sevres mieste (Prancūzija) „Visuotinę baltąją broliją“;

1948 m. sausio 21 d. Omramas Mikaelis Aivanovas sulaikomas ir suimamas, kaltinamas davus klaidingus parodymus liudijant šnipinėjimo byloje; 1950 m. kovo mėn., po 26 mėnesių trukusio įkalinimo, paleidžiamas, nes įrodoma, jog kaltinimai nepagrįsti;

1953 m. suorganizuoja pirmąjį kongresą Bonfine (Pietų Prancūzija), Visuotinės baltosios brolijos susitikimų ir veiklos centre;

1959 m. išvyksta į Indiją metams, ten susitinka su įvairiais dvasiniais mokytojais (Neem Karoli Baba, Anandamayi Ma, Swami Shivananda von Rishikesh, Swami Nityananda, Lama Anagarika Govinda, Hanuman Baba ir kt.), Indijoje jam suteikiamas Omramo vardas (vardas Omraam simbolizuoja procesų įtvirtinimą, tai simbolis nematomos ir neapčiuopiamos idėjos, kuri turi įsikūnyti žemėje, kad visas pasaulis ją pamatytų ir galėtų su ja susilieti);

1961 m. įkuria Šveicarijos draugiją „Visuotinė baltoji brolija“; toliau tęsia keliones po visą pasaulį ir sleidžia mokymą iki pat savo mirties;

1986 m. gruodžio 25 d. Omramas Mikaelis Aivanovas mirė.

Literatūra lietuvių kalba

Svarbu pastebėti, kad mokytojo Omramo Mikaelio Aivanovo mokymas – buvęs išimtinai tik žodinis, todėl daugelis knygų sudarytos remiantis improvizuotomis viešomis paskaitomis.
Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Kas yra dvasinis mokytojas? ISBN 978-609-8050-07-3

Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Laimės sėklos. ISBN 978-609-8050-15-8

Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Tylos kelias. ISBN 978-609-8050-05-9

Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Psichinis gyvenimas: elementai ir struktūros. ISBN 2-85566-368-7
Giovanni Franceschi

Biografija

Specializavosi 100 m ir 200 m plaukime braso stiliumi. Aktyvaus sportavimo metu buvo 1,92 m ūgio, svėrė 78 kg.
1981 metais buvo išrinktas populiariausiu Italijas sportininku.

Karjera

Jo didžiausia sėkmė jam pavyko Europos plaukimo čempionatas 1983 m. Romos su dviem aukso medaliais virš 200 ir 400 m laisvu stiliumi, tiek naujose, . Europos rekordiškai trumpą laiką Iš Pasaulis plaukimo čempionatas 1982 m. Guayaquil, jis laimėjo bronzos medalį daugiau kaip 200 metrų ir baigė ketvirtas per 400 metrų individualių šiupinys. Jis taip pat plaukė 22 Italijos įrašų, laimėjo 41 Italijos čempionų titulą per 50, 100, 200 ir 400 m laisvu stiliumi, 100 ir 200 nugara, 100 m drugelis ir 200 ir 400 m laisvu stiliumi.
Giovanni Franceschi vadovauja Nuoto + SwimCamp' (plaukimo technikos mokymai).
FK Bodø/Glimt

Istorija

Klubas įkurtas 1916 m.
Mūsų draugija

Mūsų draugija – Čikagos lietuvių draugijų sąjungos mėnesinis laikraštis, leistas 1915–1916 m. Čikagoje.
Redaktorius P. Butkus.
2017 m. protestai Baltarusijoje

Kontekstas

Kurį laiką Baltarusija buvo vadinama paskutine Europos diktatūrine valstybe, neturinčia pakankamai stiprios opozicijos A. Lukašenkai. 2011 ir 2015 m. šalyje vykę protestai baigėsi masiniais areštais. Nuo 2015 m. šalis pateko į ekonominį nuosmukį dėl nukritusių benzino kainų. Tais pačiais metais išleistas įstatymas bedarbių apmokestinimui. Apie 470000 Baltarusijos gyventojų yra įpareigoti mokėti šį mokestį, tačiau jį nuo įstatymo išleidimo sumokėję yra vos 10 %.

Protestai

Vasario 17 d. apie 2500 protestuotojų susibūrė Minske protestuoti prieš reikalavimą visiems, dirbantiems mažiau nei 183 dienas per metus, mokėti 250 JAV dolerių (apie 5 mln. Baltarusijos rublių, kas atitinka pusės mėnesio uždarbį) „prarastų mokesčių“. Naujasis įstatymas tapo nepopuliarus ir buvo pajuokiamas kaip „įstatymas prieš socialinius parazitus“. Vasario 19 m. 2000 protestuotojų susirinko Gomelyje. Šie susibūrimai Minske ir Gomelyje įvyko taikiai ir nebuvo išsklaidyti policijos. Mažesnės demonstracijos įvyko ir kituose miestuose.
Kovo 25 d. opozicijos lyderis Uladzimiras Niakliajevas, tądien ruošęsis sakyti kalbą protesto mitinge, buvo sustabdytas pakeliui į Minską. Masinius protestuotojų areštus šalies vyriausybė pateisino tuo, jog netoliese protestų vietų Minske Baltarusijos policija aptiko „benzino bombas ir ginklų prikrautus automobilius“.
Observatorija

Observatorija – specialiai įrengta įstaiga, skirta stebėti ir tirti dangaus kūnus bei įvairius kosminius, atmosferos ir žemės reiškinius.
Observatorijos yra svarbios įvairioms mokslo sritims – astronomijai, klimatologijai, geologijai, meteorologijai bei vulkanologijai.
Senesniais laikais observatorijose tebūdavo paprasta įranga (pavyzdžiui, sekstantas atstumų tarp žvaigždžių skaičiavimui) arba observatorija būdavo įrengta tam tikru būdu, leidžiančiu atlikti stebėjimus (pavyzdžiui, Stounhendžas). Šiuolaikinėse observatorijose paprastai yra vienas ar daugiau nekilnojamas teleskopas, bei tam tikra įranga teleskopo valdymui. Nuo XX amžiaus vidurio statomi radioteleskopai, gaudantys radijo bangas, sklindančias iš įvairių Visatos vietų. Tokie instrumentai su valdymui skirtais pastatais vadinami radijo observatorijomis.
Seniausia observatorija yra Čomsung Dae observatorija (Kiongi provincija, Pietų Korėja), ji buvo pastatyta 632 m.
Latvygala

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 19 km
Skrebiškis (Parovėja) – 1,9 km
Rimšiai (Biržai) – 3,1 km
Sauginai – 3,5 km
Bruzguliai – 4,9 km
PAPILYS – 6 km
Kerpiškiai – 1,5 km
Mikaliai – 2,5 km
Yitzhak Olshan

Biografija

Gimė 1895 m. vasario 19 d. Kaune. 1912 m. emigravo į Palestiną. Vėliau studijavo teisę Londono universitete. Buvo vienas iš žydų atstovų Jungtinės Karalystės valdomoje Palestinoje. 1948 m. tapo Izraelio aukščiausiojo teismo teisėju. Taip pat buvo įvairių parlamentinių komisijų pirmininkas. 1954-1965 m. buvo Izraelio aukščiausiojo teismo prezidentu. Mirė 1983 m. vasario 5 d. Jeruzalėje.
Alkasimas Kanumas

Alkasimas Kanumas (Abû al-`Aych Ahmad ben al-Qâsim Kannûn, arab.: بو العيش أحمد بن كنون) buvo vienuoliktasis Idrisidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 937 m. iki 948 m. Alkasimas Kanumas buvo Hasano I Alhadžamo brolis. Jis žuvo 954 m. Andalūzijoje.

Istorija

Šalį valdant Fatimidams, 931 m. Omejadai užėmė Seutą ir Idrisidams liko tik Tanžeras. 935 m. Omejadams pavyko nugalėti Fatimidų generolą Musą ibn Abulafiją (Musa ibn Abi'l-Afiya) ir atsiimti Fesą. 937 m. Maroko sultonu paskirtas Alkasimas Kanumas. 948 m. jis šalies valdymą atidavė savo sūnui Abul Ališahmadui, o pats išvyko į Kordobą pas Omejadų kalifą Abdal Rahmaną III (Abd ar-Rahman an-Nasir), dalyvavo mūšiuose Andalūzijoje ir viename iš jų 954 m. žuvo.
Nykøbing FC

Istorija

Klubas buvo įkurtas 1994 m., sujungus BK 1901 ir BK 1921 klubus. 
Klubo komanda 2008-2009 m. sezone žaidė Danijos pirmajame divizione. Užėmė 12 vietą.
Irena Žviliuvienė

Irena Žviliuvienė (mergaut. pav. Kaziūnaitė; g. 1944 m. sausio 24 d. Tuituose, Kupiškio rajonas) – dailininkė, grafikė, knygų iliustratorė.

Biografija

Mokėsi Salamiesčio septynmetėje mokykloje. 1971 m. baigė studijas Vilniaus dailės institute.
Dauguma jos iliustruotų knygų yra apdovanotos. Daugiausia apdovanojimų pelnė Martyno Vainilaičio knygų iliustracijos. Kultūros ministerijos ir Tarptautinės vaikų ir jaunimo literatūros asociacijos diplomais buvo apdovanotos net trys šio autoriaus knygos: „Pelėdos giesmė“ (2001, 2004), „Sidabrinė kultuvė“ (2002, 2004), „Karaliaus žentas“ (2003). Keletas iš paminėtųjų knygų buvo pakartotinai išleistos Lietuvos leidyklose – iš viso du kartus. Šios knygos pasižymi įstabiu dviejų meno srovių – žodžio meno bei piešinio – koreliacijos rezultatu.
M. Vainilaičio knyga „Pelėdos giesmė“ (dailininkės Irena Žviliuvienė ir Živilė Žviliūtė) įtraukta į 2004 metų Tarptautinės vaikų ir jaunimo literatūros asociacijos (IBBY) Garbės knygą (už iliustracijas) ir apdovanota IBBY diplomu.
Irena Žviliuvienė yra respublikinių bei tarptautinių parodų dalyvė.
Lietuvos dailininkų sąjungos narė.
Socialinė nelygybė

Skirtumai ir nelygybė

Visi visuomenės nariai ir jų grupės vienu ar kitu būdu yra skirtingi. Šiuos skirtumus Jean Jacque Rousseau (Žanas Žakas Ruso) vadino „natūraliais skirtumais“. Tačiau šie skirtumai didele dalimi yra lemiami visuomenės. Tai lemia, kad socialinė nelygybė yra priklausoma ne nuo atskirų individų, bet nuo visuomenės.
Atitrauktai vertinant socialiniai skirtumai nėra vien negatyvus reiškinys. Problemos atsiranda tuomet, kai įvedama jų kategorizacija ir klasifikacija (moralinė, ekonominė ir pan.), t. y. kai skirtumai išdėstomi tam tikroje „vertybių skalėje“. Taip pat problematiška situacija gali susidaryti socialinio teisumo požiūriu, kai socialinė nelygybė pasireiškia tokiose srityse kaip mažamečių vaikų švietimas.

Poveikis ekonomikai

Požiūriai į nelygybės poveikį ekonomikai yra labai skirtingi. Dažnai nurodomos teigiamos socialinės nelygybės funkcijos kaip skatinančios asmenis tobulėti ir siekti didesnės asmeninės gerovės, taip darant teigiamą poveikį ekonomikos augimui. Kitos teorijos nurodo, kad didelė socialinė nelygybė mažina vidaus paklausą taip stabdydama ekonomikos raidą.

Lyginamieji tyrimai

Socialinės nelygybės palyginimas tarp skirtingų valstybių paprastai daromas naudojantis indeksu gaunamu lyginant 10 % didžiausias pajamas gaunančių šeimų su 10 % mažiausias pajamas gaunančių šeimų (gali būti taikomos ir kitokios imtys – 5 %, 2 % ir pan.). Gaunamas pajamų skirtumas (paprastai kartais) rodo socialinės nelygybės mastą šalyje.