google/wiki40b huggingface dataset:
Vidmantas Žiemelis

Biografija

Gimė ir užaugo mokytojų šeimoje. 1952–1964 m. gyveno Dauguose. Nuo 1957 m. mokėsi Daugų vidurinėje mokykloje, 1968 m. baigė Vilniaus 1-ąją mokyklą-internatą. 1969–1971 m. dirbo darbininku statybos organizacijose. 1971–1973 m. tarnavo sovietinėje armijoje Kalugoje. 1973–1981 m. dirbo gamybiniame susivienijime „Lietuvos buitinė chemija“: aparatininku, laboratorijos inžinieriumi, juriskonsutlu, kadrų rengimo sektoriaus viršininku. 1977 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakulteto vakarinį skyrių, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1981–1985 m. Vilniaus transporto prokuratūros prokuroro padėjėjas. 1985–1990 m. Lietuvos SSR prokuratūros Bendrosios priežiūros skyriaus prokuroras. 1989 m. kartu su kitais bendradarbiais LSSR prokuratūroje įsteigė Sąjūdžio grupę. 1989–1990 m. Vilniaus miesto Sąjūdžio tarybos narys.
1990 m. vasario mėn. (remiamas Sąjūdžio) išrinktas LR Aukščiausiosios Tarybos deputatu.  1992–2012 m. LR Seimo narys, 1996–1998 m. Gedimino Vagnoriaus Vyriausybėje – LR vidaus reikalų ministras.
2001–2004 m. advokatų kontoros „V. Žiemelis, A. Valys ir partneriai“ advokatas. 2011 m. socialinių mokslų (teisės) daktaras, disertaciją apgynė Mykolo Romerio universitete. Nuo 2012 m. advokatų kontoros „Žiemelis, Valys, Rugys ir partneriai“ advokatas. 2012 m. buvo aktyvus Visagino AE priešininkas, vienas referendumo dėl naujos atominės elektrinės statybos organizatorių. 
1976–1989 m. SSKP narys, prasidėjus Atgimimui iš partijos išstojo ir įsijungė į Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdį. Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys, šios sąjungos steigėjas, 1999 m. iš partijos pašalintas. 1999 m. gruodžio mėn. drauge su tuometine sutuoktine Laima Andrikiene įsteigė Tėvynės liaudies partiją.  2002 m. išrinktas Lietuvos dešiniųjų sąjungos, suvienytos iš keturių politinių partijų, pirmininku. 2003 m. Lietuvos dešiniųjų sąjungai prisijungus prie Tėvynės sąjungos, išrinktas Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) pirmininko pavaduotoju. Nuo 2010 m. Krikščionių partijos narys.  2013 m. Krikščionių partijai susijungus su Darbo (leiboristų) partija, tapo jungtinės Darbo partijos nariu, išrinktas šios partijos prezidiumo nariu. 
Vienas iš Lietuvos teisininkų draugijos atkūrimo iniciatorių, visuomeninės organizacijos „Teisininkų klubas“ pirmininkas. Yra paskelbęs straipsnių teisės ir politikos klausimais.
Buvo tris kartus vedęs. Sūnus Gediminas Žiemelis (g. 1977), verslininkas, dukra Jurgita Žiemelytė-Lukauskienė.
Gijenė

Geografija

Gijenė yra geografiniame Oksitanijos centre. Tai – aukštumų regionas, per kurį teka didžiausios upės Dordona ir Lo. Į vakarus nuo jo yra Gaskonė, o į pietus – Langedokas. Rytuose yra Dofinė ir Provansas, o šiaurėje – Limuzenas ir Overnė.
Pilkoji varna

Paplitimas

Savaime išplitę dideliame areale: tai Vidurio, šiaurės, rytų Europoje, Škotijoje, Airijoje, Apeninų ir Balkanų pusiasaliuose, Kaukaze, Mažojoje Azijoje, Artimųjų Rytų šiaurinėje dalyje, Vidurinės Azijos vakarinėje dalyje, Vakarų Sibire, Egipte apie Nilo deltą.

Paplitimas Lietuvoje

Lietuvoje tai gana dažnas, įprastas paukštis.

Gyvenamoji aplinka

Pilkoji varna - paukštis, savo gyvenimą glaudžiai siejantis su žmonių aplinka.

Išvaizda

Kūnas juodai pilkos spalvos, patino ir patelės galva, gerklė, pagurklis, uodega ir sparnai juodi. Kita kūno dalis pilka. Snapas ir kojos juosvi. Jauniklių apdaras blankesnis. Kūno ilgis 47-54 cm, išskleistų abiejų sparnų tarpugalių atstumas 90–100 cm, kūno masė 396–690 gramų.

Elgesys

Pilkoji varna gana apdairus, atsargus, protingas paukštis. Ištikus pavojui, pakelia didžiulį triukšmą. Kranksi „kaar“. Kovo mėn. pradeda krauti lizdą. Dažnai jį suka aukštai medyje, 2-20 m aukštyje. Lizdą stato abu porelės nariai iš įvairių medžių šakų, žolių stiebų, vidų iškloja minkštesne medžiaga – vilna, plunksnomis, sausa žole, popieriaus skiautėmis ir kt. Deda vidutiniškai 5 kiaušinius, kurie žalsvai melsvi, išmarginti juosvais ar rusvais taškeliais, dėmelėmis, brūkšneliais. Peri 18-20 dienų. Jaunikliai lizdą palieka po mėnesio, dažnai dar silpnai skraidydami.

Mityba

Minta gyvūniniu maistu – įvairiais vabzdžiais, peliniais graužikais, paukščių kiaušiniais, paukščių jaunikliais. Žiemą lesa įvairias maisto atliekas, dvėselieną. Jų padarytuose lizduose apsigyvena sakalai, mažieji apuokai bei kiti paukščiai.

Medžioklė

Lietuvoje pilkosios varnos medžiojamos nuo liepos 1 d. iki kovo 1 d., bet jų medžioklė nepopuliari.
Los Polvorinesas

Istorija

Gyvenvietė ėmė kurtis XX a. pr. aplink geležinkelio stotį. Pavadinimas kilo nuo čia buvusios parakinės (isp. polvorín).

Sportas

Los Polvorinese esančiame Argentinos Malvinų stadione rungtyniauja futbolo klubas „Club Atlético San Miguel“.
Laurencijus Bojeris

Laurencijus Bojeris (šved. Boyer, lot. Boierus Laurentius, g. apie 1561 m. Stokholme, Švedija – 1619 m. vasario 3 d. Braneve (Lenkija)) – poetas, teologas.
Vilniuje studijavo teologiją, čia 1594 m. gavo kunigo šventimus. Tais pačiais metais išvyko dėstyti retorikos jėzuitams Jaroslavo (Jarosław) pedagoginėje seminarijoje. Įkūrus tokią pat seminariją Dorpate, paskirtas prefektu ir buvo juo 1598–1602 m. Tuo metu galėjo susipažinti su čia studijavusiu K. Sirvydu.
Nuo 1604 m. Vilniaus akademijoje dėstė poetiką, retoriką, teologiją, matematiką, vadovavo popiežiaus seminarijai. Apie 1610 m. išvyko į Branevą, kur dirbo iki mirties.
Svarbiausias kūrinys – lotyniška poema Carolomachia („Karolių mūšis“), išleista Vilniuje 1606, 1610 m. išversta į lenkų kalbą. Poema skirta įamžinti Kircholmo (Salaspilio) mūšiui, įvykusiam 1605 m. rugsėjo 27 d., kuriame Žemaitijos seniūnas, Livonijos gubernatorius J. K. Chodkevičius įveikė Švedijos karaliaus Karolio IX kariuomenę. Poemos autoriumi nurodytas tuometinis Vilniaus universiteto studentas K. Zaviša, nes jėzuitų nuostatai draudė profesoriams spausdinti poetinius kūrinius savo vardu.
Tai vienas ankstyviausių barokinių kūrinių lotyniškoje Lietuvos literatūroje. Sekama antikinių epų tradicija (ypač Vergilijaus Eneida). Lotyniškame poemos tekste yra vienas ankstesniųjų lietuviškų žodžių paminėjimų, būtent, lietuviai puldami šaukę „muški!“. Poemos autorius pastebi, kad iš šio žodžio galėjęs kilti ginklo pavadinimas „muškieta“.
Bojeris dalyvavo poleminėje kovoje su reformacijos atstovais. Yra išlikusios dvi epigramos: viena išjuokianti reformacijos veikėją Andrių Volaną, kita aukštinanti Vilniaus kanauninką, katalikybės gynėją, A. Jurgevičių.

Literatūra

Bojeris L. Karolomachija. Vertė B. Kazlauskas. – V., 1992
Kęstutis Milkeraitis

Biografija

Gimė agronomo, visuomenės veikėjo, Klaipėdos krašto sukilėlio Richardo Milkeraičio šeimoje, buvo vyriausias iš keturių vaikų. 1963 m. baigė Klaipėdos 4-ąją vidurinę mokyklą. 1968–1974 m. Vilniaus universitete studijavo teisę.
Dirbo tardytoju Vilniaus miesto prokuratūroje. 1977–1990 m. vadovavo Vilniaus medžioklės ir žūklės ūkiui. 1990–1991 m. teisininkas-referentas Valstybinėje komisijoje Rytų Lietuvos problemoms sureguliuoti. 1991–1994 m. LR Generalinės prokuratūros Tardymo departamento ypatingai svarbių bylų tardytojas. Vėliau dirbo teisininku LR statybos ir urbanistikos ministerijoje. Nuo 1997 m. LR Seimo nacionalinio saugumo komiteto patarėjas.  1999–2003 m. LR Seimo kontrolierius. 
1989–1992 m. Mažosios Lietuvos reikalų tarybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 1989 m. Lietuvininkų bendrijos „Mažoji Lietuva“ narys, 1996–1999 m. seimelio narys, K. Donelaičio draugijos narys. 1990–2002 m. Nepriklausomybės partijos narys. Lietuvos piliečių chartijos narys, Lietuvių fronto bičiulių sambūrio pirmininkas (nuo 2007 m.), Piliečių Santalkos inicijuotos pilietinės akcijos „Neišduok“ signataras (2007 m.). Vienas iš Mažosios Lietuvos enciklopedijos II tomo rengėjų
Palaidotas Kėdainiuose.

Liudijimai dėl Lietuvos valstybingumo žlugdymo

2007 m. gruodį internetiniuose portaluose „XXI amžius“, bei „Bernardinai“ atspausdintas K. Milkeraičio straipsnis, kuriame autorius nurodė tuometinės Lietuvos įtakos struktūrų saitus su buvusia sovietinės Lietuvos nomenklatūra. Straipsnyje korupcija ir valstybingumo žlugdymu kaltinti svarbūs lietuvos politikos, verslo, bei žiniasklaidos veikėjai.
Ašvalajana

Ašvalajana (skr. आश्वलायन = Āśvalāyana) – senovės Indijos scholastas, egzegetas ir liturgininkas, gyvenęs apie V–IV a. pr. m. e..
Ašvalajana garsus tuo, jog sukūrė aukojimo (jadžnos) atlikėjams hotarams skirtą apeigyną – Ašvalajana šrauta sūtrą (Āśvalāyana Śrautasūtra), priklausančią Rigvedai. Ašvalajanai priskiriama viena grihjasūtra („namų apeigynas“) ir 4 aranjakos.
Ašvalajana laikomas Šaunakos sūnumi, vedinės mokyklos steigėju.
Vandžou

Istorija

Seniau miestas buvo žinomas kaip Vansianas (kin. 万县, pinyin: Wànxiàn) ir įėjo į Sičuano provinciją, bet 1997 m. priskirtas Čongčingui, pakeistas pavadinimas. Dėl plečiamos Trijų tarpeklių užtvankos dalis miesto užlieta.
Serge & Christine Ghisoland

Serge & Christine Ghisoland (abu g. 1946 m.) – popmuzikos duetas iš Mukrono, Belgijos.
1970 m., kaip dar iki šiol nežinomas duetas, dalyvavo Belgijos „Eurovizijos“ atrankoje, kurį organizavo Valonijos televizijos kanalas RTBF. Duetas su dvejomis dainomis „Lai lai lai“ ir „Nous serons toi et moi“ pateko į finalą, tačiau atlikėjai nusprendė su antrąja daina nedalyvauti. „Lai lai lai“ nacionaliniame finale užėmė ketvirtą vietą.
1972 m. transliuotojo pasirinkti Belgijos atstovais „Eurovizijos“ dainų konkurse. Atrankos finale atlikėjai atliko dešimt dainų, už kurias balsavo telefoniniu balsavimo būdu. Nugalėtoja tapo daina „À la folie ou pas du tout“. „Eurovizijos“ konkurse Edinburge duetas užėmė 17 vietą iš 18 dalyvių, aplenkdami tik Maltos atstovus. Daina buvo išleista su antrąją vieta nacionaliniame finale užėmusiu kūriniu „Femme“, tačiau komercinės sėkmės nesulaukė.
Puerto Aisenas

Istorija

XIX a. Aiseno fjordo pakrantėse įsikūrė žvejai. 1913 m. įrengta prieplauka. 1928 m. Puerto Aisenui suteiktas miesto statusas. Tapo svarbiu miškų kirtimo, avininkystės centru. 1966 m. įrengtas tiltas per Aiseno upę. Dėl atsiradusių seklumų Puerto Aiseno prieplauka tapo nebepasiekiama ir uostas perkeltas į Puerto Čakabuką.
Sirvas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Darvydas Šernas

Karjera

Savo futbolininko karjerą Darvydas Šernas pradėjo Alytuje. Pirmasis profesionalus jo klubas buvo Alytaus „Dainava“, kuriame futbolininkas debiutavo 2001 m. Po dvejų metų gimtajame Alytuje kairiakojį futbolininką pasikvietė Vilniaus „Vėtra“. Šioje ekipoje Šernas subrendo ir gavo kvietimą į rinktinę. 2008 m. rudenį „Vėtros“ klubą ištikus finansinei krizei Šernas buvo išnuomotas Rusijos „Premier“ lygoje rungtyniaujančiai Nalčiko „Spartak“ ekipai. 2009 m. pradžioje Šernas pasirašė ilgalaikį trejų metų kontraktą su tuo metu I Lenkijos lygoje pirmavusiu Lodzės „Widzew“ klubu. Šiame klube lietuvis greitai apsiprato ir tapo pagrindiniu startinės sudėties žaidėju.
2011 m. liepos 14 d. pasirašė trejų metų sutartį su Liublino „Zagłębie“ klubu. 2013 m. sausio 7 d. iki sezono pabaigos išnuomotas Turkijos „Gaziantepspor“ klubui.
2017 m. atstovavo Vilniaus „Žalgirio“ ekipai.
2018 m. sausio mėn. išvyko į Izraelį ir ten atstovaus Kfar Sabos „Hapoel“ klubui, kuris žaidė antros pakopos pirmenybėse. Atvykimo metu užėmė antrą vietą ir pretendavo kilti į elito divizioną.
Ylakaičių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos kaimo šiaurės rytinėje dalyje, pakelės pakilumoje. Netaisyklingos trapecijos plano, apjuostos statinių tvora. Viduryje stovi medinė koplyčia, o už jo – monumentalus kryžius. Priešais koplyčią pastatytas stogastulpio tipo anotacininis ženklas su įrašu: „YLAKAIČIŲ K. KAPELIAI“.
Teritorijos plotas – 0,01 ha.

Istorija

Veikė XVI a. – XVIII a. pab., laidoti Ylakaičių gyventojai, daugiausia maro aukos. Pradėjus mirusiuosius laidoti Ylakių kapinėse, kapeliuose XIX a. – XX a. pr. retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos.
Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė ir keletas monumentalių kryžių. Prie koplytėlės per gegužines pamaldas kaimo gyventojai rinkdavosi pagerbti mirusiųjų, giedodavo giesmes. XX a. pab. pastatyta koplyčia ir atnaujintas kryžius.
Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Jėga (Žvaigždžių karai)

„Žvaigždžių karų“ pasaulyje Jėga (The Force) – tai visur esanti, visa jungianti galia. Jėga apibūdinama kaip energijos laukas, atsirandantis iš visų gyvų dalykų (Jėga – tai gyvybė, o gyvybė – tai Jėga).
Į Jėgą galima žiūrėti kaip į mąstančią būtybę, tačiau kiti ją laiko paprasčiausiu įnagiu, kuriuo galima pasinaudoti savo tikslams.
Jėga turi du aspektus: Šviesiąją ir Tamsiąją puses. Šviesioji Jėgos pusė susijusi su gėriu, palankumu, gydymu. Tamsioji – su baime, neapykanta, agresija. Tamsioji pusė atrodo stipresnė, nors ji tiesiog yra patauklesnė tiems, kurie geidžia valdžios ir įtakos.
Jėgą įvaldyti gali tik tie, kurie yra jai jautrūs. Šios asmenybės apibūdinamos arba kaip turinčios didelį kiekį mikroorganizmų midichlorų, arba kaip pasižyminčios stipria Jėgos „aura“. Galbūt šios savybės yra susijusios tarpusavyje. Įvaldžiusieji Jėgą yra vikrūs, moka daryti kitiems neįmanomus dalykus.
Jėgos idėja turi sąsajų su įvairiomis filosofinėmis bei religinėmis analogijomis. Daug kas Jėgą sieja su koncepcijomis, žinomomis Kinijoje (Qi), Japonijoje, Korėjoje, Indijoje (Prana), Polinezijoje (Mana). Šviesioji ir Tamsioji pusės sietos su Yin ir Yang daoizme, tačiau šios koncepcijos nėra tapačios.
Zutermeras

Istorija

Miestas išsivystė XX a. 2-ojoje pusėje.

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas reiškia „gulbių ežeras“ – tai buvęs ežeras, nusausintas 1614 m.
Bugailiškiai

Istorija

Spėjama, jog kaimas susiformavo Valakų reformos metu, XVII–XVIII a. priklausė Pienionių seniūnijai, Šernupių vaivadijai. Vėliau priskirtas Šimonių valstybiniam dvarui, 1861–1915 m. priklausė Ukmergės apskrities Puponių valsčiui, 1919–1946 – Panevėžio apskrities Šimonių valsčiui.
1950 m. sausio 19 d. kaime įkurtas „Šešiakalnio“ kolūkiui, vėliau sujungtas su „Ąžuolu“ ir „Auksine varpa“ į Bugailiškių kolūkį. Galiausiai 8-ame dešimtmetyje prijungtas prie Adomynės kolūkio.
1920 m. Bugailiškiuose atidaryta pradinė mokykla, 1938 m. pastatytas atskiras mokyklos pastatas.

Pavadinimo kilmė

Spėjama, jog kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio Bugailiškis.

Žymūs žmonės

Bugailiškiuose gimė dailininkas Ignas Šlapelis.
Oginskio kanalas

Oginskio kanalas – Lietuvos didžiosios kunigaikštystės (LDK) kanalas, 1783 m. sujungęs Baltijos ir Juodosios jūrų baseinus.
Pastatytas LDK kunigaikščio Mykolo Kazimiero Oginskio (1728–1800) rūpesčiu ir asmeninėmis lėšomis Polesėje, Lietuvos Brastos vaivadijoje (dabar Baltarusija) 1765–1783 m. tarp dviejų Nemuno ir Dniepro intakų – Jaseldos ir Ščiaros. Ilgis – 54 km. Apie 15 metrų pločio ir 1,5 metrų gylio Oginskio kanalas turėjo 10 medinių užtvankų (šliuzų), 2 pakeliamus tiltus ir kirto 2 natūralius ežerus – Vulko ir Vyganų. Pastarasis, esantis kanalo aukštupyje, sumanytas kaip natūralus vandens lygį reguliuojantis rezervuaras. Pagrindinė kanalo prieplauka ir jo valdyba įkurta Celiachanuose.
Kunigaikštis kanalo statybai paaukojo 12 milijonų zlotų asmeninių lėšų. Išlaidoms (12 milijonų zlotų) padengti, Abiejų Tautų Respublikos Seimo nutarimu M. K. Oginskiui atiduotas valdyti Lahišino miestelis, jo naudai nustatytas 8 zlotų mokestis nuo kiekvieno kanalu praplaukiančios valties irklo. Valstybė, parodydama ypatingą pagarbą kanalo statytojui M. K. Oginskiui, jam priklausančių Sluškų rūmų kieme, kunigaikščiui gyvam esant pastatė paminklą.
Laivai iš Baltijos jūros kanalu galėjo pasiekti Juodąją jūrą, neplaukdami aplink Europą. Sutrumpėjus keliui, labai pagyvėjo laivyba, sparčiau ėmė augti vienas didžiausių šio vandens kelio miestų – Kaunas.
Oginskio kanalas ir mediniai jo įrenginiai smarkiai apgriauti Pirmojo, bet galutinai sugadinti Antrojo pasaulinių karų metu. 1942 m. jo konstrukcijas sugriovė sovietiniai partizanai. Po karo galutinai apleistas ir nenaudojamas. Šiuo metu atskiromis Oginskio kanalo atkarpomis naudojasi vandens turistai. Tiesa, pastarąjį dešimtmetį Baltarusija ieško būdų atstatyti ir turizmui pritaikyti bent jau šio kanalo aukštupį.
Ribandaras

Istorija

Miestas su ilga istorija. Iš pradžių teritorija priklausė įvairioms vietinėms dinastijoms. O vėliau šiuos kraštus užėmė portugalai ir įkūrė Goa provinciją.
Nuo XVI amžiaus buvo Portugalijos kolonija.
Indijai kartu su kitomis Goa valdomis atiteko 1961 metais.
Lėtinė limfoleukemija

Epidemiologija

LLL yra pati dažniausia leukemija tarp suaugusiųjų, sudaranti 30% leukemijos atvejų. 65 metų amžiuje sergamumas sudaro 12,8/100000 per metus. Vyrai serga dažniau nei moterys. LLL yra vyresnio amžiaus žmonių liga, sergamumo pikas pasiekiamas 70 metų amžiuje.

Citogenetika

Nustatomas imunoglobulinų lengvųjų ir sunkiųjų grandžių genų persitvarkymas. Daugiau kaip 80 % LLL atvejų randamas nenormalus kariotipas. Apie 50 % pacientų nustatoma 13 chromosomos delecija.

Stadijos

LLL skirstymas į stadijas skiriasi nuo ne Hodžkino limfomų, kadangi diagnostiniai kriterijai yra limfocitozė periferiniame kraujyje ir kaulų čiulpų pažeidimas. Šiuo metu praktikoje tebenaudojamos senesnė RAI klasifikacija ir nauja BINET klasifikacijos schema.

Antros eilės gydymas

Gydymo pasirinkimas vėl priklauso nuo paciento būklės, pirmos eilės gydymo ir remisijos trukmės. Esant ankstyvam recidyvui ir gerai paciento būklei vėl reikėtų apsvarstyti kaulų čiulpų transplantacijos galimybę. Gydymo pagrindas lieka chemo- ir imunoterapija tais pačiais preparatais, esant ankstyvam recidyvui prasminga skirti kitokią gydymo schemą nei pirmos eilės gydymas, esant vėlyvam recidyvui (mažiausiai vieneri metai nuo pirmos eilės gydymo) galima pakartotinai skirti pirmai eilei skirtą protokolą. Kaip alternatyva gali būti skiriamas ofatumumabas, tačiau su šiuo preparatu dar vykdomos klinikinės studijos. Efektyvi ir chemoterapija R-CHOP protokolu, tai gali būti alternatyva fludarabinui atspariems ligoniams arba esant išreikštai autoimuninei hemolizei, kai fludarabinas kontraindikuotinas.

Trečios eilės gydymas

Kiekvienam ligoniui individualus, esant fludarabinui atspariai ligai skiriamas alemtuzumabas, R-CHOP protokolas, išreikšta hemolizė gydoma kortikosteroidais. Nebesant galimybių skirti intensyvią chemoterapiją galimas palaikomasis gydymas chlorambucilu ir kortikosteroidais. Efektyvūs nauji, dar pakankamai gerai neištirti preparatai yra ibrutinibas ir idelalisibas.

Prognozė

Klasikinės stadizacijos sistemos pagal RAI ir BINET tiesiogiai neatspindi ligos prognozės, kadangi neįtraukia sudėtingais tyrimais nustatomų ligos parametrų.
Atominės jėgos mikroskopas

Atominės jėgos mikroskopas (AJM – angl. AFM) – labai aukštos rezoliucijos skenuojančio zondo mikroskopas. AJM yra vienas iš svarbiausių įrenginių vaizduojant, matuojant arba manipuliuojant nano matmenų medžiagas. Informacija yra surenkama jaučiant paviršių su mechaniniu zondu.
Investicinės paslaugos

Investicinės paslaugos – finansinio tarpininkavimo srityje teikiamos paslaugos, siekiant investuoti turimas vertybes.
2014 m. Čiboko pagrobimai

2014 m. Čiboko pagrobimai vyko 2014 m. balandžio 14-15 d. Čiboko mieste Nigerijoje. Jų metu iš vyriausybinės mokyklos buvo pagrobtos 276 moksleivės. Atsakomybę už pagrobimus prisiėmė Boko Haram teroristų organizacija iš šiaurės rytų Nigerijos.
Boko Haram grupė yra aktyvi šalies vesternizacijos priešininkė. Dėl jų kaltės žuvo tūkstančiai žmonių, o 2013 m. gegužės mėnesį šalies vyriausybė Borno regione paskelbė nepaprastąją padėtį, kad galėtų kovoti su teroristais. Nuo 2010 m. Boko Haram grupė dažnai užpuldavo šalies mokyklas ir universitetus, žudydavo moksleivius bei studentus.
2014 m. šios grupės atakos vėl padažnėjo. Vasario mėnesį ši grupė nužudė daugiau nei 100 vyrų Doron Baga ir Izge kaimuose. Dar 59 studentai buvo nužudyti šiaurės rytuose. Ši organizacija kaltinama apie 4 000 žmonių nužudymu.
Balandžio 14-15 d. atakos metu grobikai užpuolė mokyklą, nušovė saugumo darbuotojus ir vieną karį. Pagrobtos mergaitės buvo nuvežtos sunkvežimiais į Sambisos mišką, kuriame, kaip įtariama, organizacija turi savo karinę stovyklą.
Vėliau buvo pranešta, kad grupės nariai stengėsi pagrobti kuo daugiau moksleivių, bet 53 iš jų sugebėjo pabėgti, tad galutiniais skaičiavimais pagrobtos 276 mergaitės.
Amnesty International duomenimis, Nigerijos karinės pajėgos apie išpuolį buvo perspėtos prieš keturias valandas, bet nesugebėjo tinkamai sureaguoti ir apginti mokyklos.
Egidijus Vareikis

Biografija

1976 m. aukso medaliu baigė Kauno 7-ą vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Chemijos fakultetą, įgijo chemijos dėstytojo specialybę. 1989 m. apgynė gamtos mokslų daktaro disertaciją. 1990 m. stažavo Sen Polio universitete (Kanada), Milvokio Marquette universitete (JAV), 1992–1993 m. Universitetiniame aukštųjų tarptautinių studijų institute Ženevoje (Šveicarija), 1996 m. Budapešto Vidurio Europos universitete (Vengrija), 1997 m. Pirsono taikos palaikymo centre (Kanada), pagal TEMPUS programą Didžiojoje Britanijoje.
1981–1990 m. TSRS Mokslų akademijos Eksperimentinės endokrinologijos ir hormonų chemijos instituto Kauno filialo jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1990–1991 m. leidyklos „Katalikų pasaulis“ Apžvalgų skyriaus redaktorius, žurnalo „Naujasis židinys“ Apžvalgų skyriaus vedėjas. 1991–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo Valstybės atkūrimo komisijos patarėjas, 1992–1993 m. užsienio reikalų ministro patarėjas. 1993–1994 m. nepriklausomas politikos apžvalgininkas ir komentatorius, leidyklos „Tėvynės sargas“ redaktorius. 1997–2000 m. užsienio reikalų ministro patarėjas. 1995–2004 m. Vytauto Didžiojo universitete ir Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute skaitė paskaitas tarptautinio saugumo, gynybos, Europos integracijos temomis. 1997–2000 m. Politikos mokslų ir diplomatijos instituto Politologijos katedros vedėjas.
Buvo Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos narys, Liberalų ir centro sąjungos narys, nuo 2004 m. Tėvynės sąjungos narys.
2000–2004 m. Seimo narys, išrinktas pagal Naujosios sąjungos (socialliberalų) sąrašą. Valstybės valdymo ir savivaldybių, Užsienio reikalų komitetų narys, Europos reikalų komiteto pirmininko pavaduotojas. 2003–2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo stebėtojas Europos Parlamente. Seimo narys, išrinktas pagal Tėvynės sąjungos (konservatoriai, politiniai kaliniai ir tremtiniai, krikščioniškieji demokratai) sąrašą. Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose.
Tarptautinės katalikų spaudos sąjungos (UCIP) narys. Buvo Atlanto sutarties Lietuvos bendrijos prezidentas, asociacijos „Lietuva - Ičkerija“ pirmininkas, Lietuvos ateitininkų federacijos narys. Publikavo keliasdešimt mokslinių straipsnių bei šimtus straipsnių periodinėje spaudoje.
1992 m. Tarptautinės katalikų spaudos sąjungos apdovanotas už vertybių propagavimą, 1993 m. Kroatijos katalikų spaudos sąjungos apdovanotas už rašinius karo temomis. 2002 m. apdovanotas NATO atminimo medaliu, 2004 m. įteiktas Lietuvos valstybės ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius. Moka anglų, rusų, vokiečių, prancūzų, lenkų kalbas. Žmona Rozvita, vaikai Martynas (1982–1996 m.), Aistė.
Džida

Istorija

Įkurta XVII amžiuje, iki 1947 m. visą miestą supo siena. Apie 1970 m. pradėta smarkiai išplėsti uostą.
Geomantija

Geomantija (gr. γεω-, 'žemė' + μαντεία 'pranašavimas') yra ateities pranašavimas pagal ženklus žemės paviršiuje arba dirvožemio purumą. Įvairiose šalyse geomantijos tradicijos skiriasi.
Pagal arabišką tradiciją smėlyje iš taškų padaroma šešiolika atsitiktinių linijų. Vienas iš afrikietiškų metodų yra sviesti saujas žemių į orą ir stebėti, kaip jos leidžiasi. Vakarų Afrikoje dažnai naudojama ir pelė, kaip įkūnijanti žemės dvasią. Kinijoje pranašautojas braižo ant žemės ženklus, kuriuos interpretuoja jo padėjėjas.
Čekijos futbolo supertaurė

Čekijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 2010 m. kaunasi Čekijos čempionai ir taurės laimėtojai.