google/wiki40b huggingface dataset:
Raminta Šerkšnytė

Išsilavinimas

1982-1994 m. mokėsi Kauno J. Naujalio muzikos gimnazijoje fortepijono (mokytoja Rymantė Šerkšnytė – krikštamotė ir tėčio sesė), kompozicijos bei muzikos teorijos specialybių. 1994-2000 m. studijavo kompoziciją Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje, prof. Osvaldo Balakausko klasėje. Savo mokytojais ji laiko ir LMTA dėstytoją Rimantą Janeliauską bei režisierių Valentiną Masalskį, kurio spektakliams yra rašiusi muziką.
1997-2007 m. stažavosi kompozitorių kursuose Vokietijoje, Olandijoje, Švedijoje, Norvegijoje, Prancūzijoje, Latvijoje, Didžiojoje Britanijoje, kur lankė Louiso Andriesseno, György Kurtago, Helmuto Lachenmanno, Magnuso Lindbergo, Ole Lützow-Holmo, Pascalio Dusapino, Briano Ferneyhough ir kt. kompozicijos seminarus.

Veikla

Kaip kompozitorė ir pianistė Raminta Šerkšnytė nuolat dalyvauja šiuolaikinės muzikos renginiuose, jos muzika skambėjo daugiau nei 30 pasaulio šalių, buvo atliekama tokiose salėse kaip Berlyno filharmonija, Linkolno centras (Niujorkas), Glenno Gouldo studija (Torontas), Maskvos konservatorijos Didžioji salė ir kt. Kompozitorės kūryba buvo pristatyta daugelyje festivalių, tarp kurių – ISCM Pasaulio naujosios muzikos dienos (Zagrebas, Honkongas ir Vilnius), „Gaudeamus Music Week“ (Amsterdamas), „New Paths in Music“ (Niujorkas), „Klangspuren“ (Tirolis), Vilniaus festivalis, „Gaida“ (1997, 2000, 2002, 2003, 2004), „Jauna muzik“a (2001), „Kopa“ (1997), Jaunimo kamerinės muzikos dienos Druskininkuose (1995, 1997, 1998, 2002), „Iš arti“ (1998, 2003) bei kiti. Kompozitorės kūrinius groja smuikininkas Irvine Arditti ir Arditti kvartetas (Didžioji Britanija), „Strasbūro mušamieji“ (Prancūzija), „Kroumata“ (Švedija), „Asko“ ansamblis (Olandija), Stavangerio simfoninis orkestras (Norvegija), „Kremerata Baltica“, Lietuvos nacionalinis simfoninis orkestras ir daugelis kitų.

Kūrybа

Ramintos Šerkšnytės kūryboje savitai susipina neoromantinės muzikos kalba su minimalizmo, sonorizmo, džiazo, folkloro, avangardo stilistikos bruožais; vakarietiškas konstruktyvumas dera su rytietišku kontempliatyvumu ir subtilumu. Ji daugiausia rašo orkestrams, kameriniams ansambliams, teatro spektakliams, muziką vaikams. Kompozitorė daug dėmesio skiria muzikos dramaturgijai, formos dinamikai ir instrumentuotei. Jos muzikai būdinga didelė ekspresija, vaizdingumas, spalvingumas, komunikatyvumas. Plati psichologinių būsenų – savotiškų muzikinių archetipų – skalė: nuo ramių, meditacinių („Aurei Regina Caeli“), paslaptingų, mistinių („Rytų elegija“), nostalgiškų, melancholiškų („Adieu“) iki dramatinės ekspresijos („De profundis“), vitališkos energijos proveržių („Sūkurys“). Antra vertus, daugelis jos kompozicijų primena spalvingus muzikinius peizažus, inspiruotus sudvasintos gamtos refleksijos („Kalnai migloje“, „Migdolų žydėjimas“). Pasak kompozitorės, kūrinys – tai pakylėta būsena, materializuota garsiniu pavidalu, kurios įtaigą lemia autoriaus kompozicinės technikos meistriškumas.
Gytis Juška

Biografija

1959–1964 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultete. Po baigimo paskirtas dirbti vyr. laborantu Puslaidininkių fizikos katedroje. 1965 m. įstojo į aspirantūrą, nuo 1967 m. buvo Puslaidininkių fizikos katedros mokslo darbuotojas. 1971 m. apsigynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – mokslų daktaro) disertaciją tema „Išilginės fotosrovės kinetika amorfiniame selene“ (vadovai Jurgis Viščakas ir Arvydas Matulionis). Nuo 1981 m. buvo Fizikos fakulteto Kietojo kūno elektronikos katedros docentas. 1990 m. apsigynė fizikos ir matematikos mokslų daktaro (dabar – habilituoto mokslų daktaro) disertaciją „Krūvininkų dreifas ir difuzija amorfiniame puslaidininkyje“. Nuo 1991 m. yra minėtos katedros profesorius, o 1999 m. tapo jos vedėju.

Sportas

Mėgsta sportą ir turizmą, 1963 m. tapo pirmojo TSRS orientavimosi sporto čempionato čempionu. 1966–1967 m. tarnaujant TSRS ginkluotose pajėgose atstovavo Centrinio armijos sporto klubo (CASK) orientacininkų komandai. Tapęs daugkartiniu Lietuvos orientavimosi sporto čempionu. Gytis Juška su E. Jankūnaite tapo pirmaisiais sportininkais, kuriems buvo suteiktas orientavimosi sporto meistro vardas (1969 m.). Varžybose dalyvauja iki šiol.

Mokslinė veikla

Mokslinė veikla iš krūvininkų pernašos, generacijos, rekombinacijos ir prilipimo nekristalinės sandaros puslaidininkiuose, kituose netvarkiuose dariniuose (polimeruose, amorfiniuose ir skystuosiuose kūnuose). Atrado tarpjuostinę krūvininkų smūginę jonizaciją amorfiniame selene, sukūrė naują metodą tirti mažo judrio krūvininkų savybėms. Yra daugiau, kaip 320 mokslinių publikacijų autorius ir bendraautoris.
Los Moncheso salynas

Los Moncheso salynas (isp. Archipiélago de Los Monjes) – salų grupė Karibų jūroje, Pietų Antilų salose, Venesuelos įlankoje, 35 km į rytus nuo La Gvachiros pusiasalio. Priklauso Venesuelai (Venesuelos federalinės valdos). Plotas – 0,2 km².
Salyną sudaro 8 uolingos, negyvenamos salelės, suskirstytos į 3 grupes: Pietų Monchesas, Šiaurės Monchesas ir Rytų Monchė. Vienoje iš pietų salų yra švyturys, veikia karinio jūrų laivyno stotis. Aplinkiniuose vandenyse vyksta intensyvus naftą gabenančių laivų eismas.
Manoma, kad salas 1499 m. atrado Alonsas de Ocheda. XIX–XX a. pr. dėl Los Moncheso salų buvo iškilęs ginčas tarp Venesuelos ir Kolumbijos. 1938 m. oficialiai tapo Venesuelos dalimi.
Regina Steponavičiūtė

Biografija

Baigė Šiaulių Juliaus Janonio vidurinę mokyklą. 1968-1973 m. studijavo Maskvos Lunačiarskio teatro meno institute. Nuo 1973 m. dirba Šiaulių dramos teatre. Režisavo spektaklius Kauno, Klaipėdos dramos teatruose.  Šiaulių universiteto dėstytoja. 2009 m. – klasikinės lietuvių poezijos vakarų „Gyvasis žodis“ sumanytoja ir režisierė.
Aliejinis bailonas

Paplitimas

Aliejiniai bailonai paplitę Afrikos žemyne - natūraliai auga pietinėje Nigerijoje, Kamerūne, Pusiaujo Gvinėjoje, Gabone, Kongo Respublikoje, Kongo D.R. pietvakariuose, šiaurinėje Angoloje.

Augavietės

Aliejiniai bailonai yra vienintelė sapotinių (Sapotaceae) šeimos rūšis, kuri auga Kongo upės baseino drėgnuosiuose miškuose. Jų augavietės - subtropinio ir tropikų klimato regionų drėgnųjų žemumų miškų 0–500 m aukščio altitudėse. Šiuose savaiminio augimo regionuose klimatas drėgnas ir šiltas. Jų savaiminio paplitimo regionuose metinė temperatūra +23 °C +26 °C, metinis kritulių kiekis apie 1500–3000 mm. Paprastai medžiai aptinkami išsidėstę pavieniui, maždaug vienas subrendęs medis 20 hektarų teritorijoje, nors retkarčiais pasitaiko augantys 5–50 medžių grupėmis.

Matmenys

Tai aukščiausi Kongo upės baseino drėgnųjų atogrąžų miškų medžiai ir viena aukščiausiai užaugančių vietinių Afrikos medžių rūšių. Paprastai pasitaiko apie 48 m aukščio medžiai, rečiau iki 60 m, o Gabone užauga iki 70 m aukščio. Kamieno skersmuo iki 300 cm, pačių stambiausių iki 500 cm. Laja didelė, skėčio formos iki 50 m skersmens.

Augimas

Aliejiniai baionai iš sėklų sudygsta per 1–4 savaites. Miškuose po kitų medžių laja į metus paauga apie 4–5 cm, bet prasivėrus kitų medžių lajai ir gaudami tiesioginę saulės šviesą ima augti kur kas greičiau - maždaug 40 cm į metus. Natūraliam miške ir sąlygomis, medeliai su 10 cm skersmens kamienais vidutiniškai į metus pastorėja 1 mm. 
Aliejiniai bailonai žydėti pradeda nuo 50–70 metų amžiaus, tai yra kada pasiekia miško ardo viršutinę dalį, bet vaisius ima megzti vėliau, kada kamienas būna sustorėjęs iki 70 cm skersmens. Visius duoda kas metai, bet masinis vaisių derlius pasitaiko kartą per 3 metus.

Amžius

Pagal medžio kamieno rievių ir radioaktyvaus anglies izotopo analizes buvo nustatyta, kad aliejinis bailonas turėjęs 1 m skersmens kamieną buvo 260 metų amžiaus, o su 2,8 m skersmens kamienu, 600–700 metų amžiaus.

Apibūdinimas

Lapuočiai medžiai. Lapus meta prieš drėgnąjį sezoną kada medis sužydi. Kamienas tiesus, cilindrinis ir prie pagrindo kiek pastorėjęs, šakos maždaug nuo 30 m aukščio. Žievė raudonai ruda ar tamsiai pilka 4–5 cm storio, vertikaliomis atplaišomis giliai suskylinėjusi. Vaisius apvalus 5–8 cm skersmens. Atraminių, paviršinių šaknų neturi.

Panaudojimas

Dėl vaisių, aliejinius bailonus vertina pigmėjai. Iš jų išgaunamas riešutų aliejus yra vienas svarbiausių baka ir kitų šio regiono genčių prasimaitinimo ir pragyvenimo šaltinių.

Apsauga

JAV esantis didžiausias pasaulyje statybinių medžagų ir remonto prekybos tinklas The Home Depot, vardan šios rūšies išsaugojimo, nusprendė nepardavinėti jokių produktų pagamintų iš aliejinių bailonų medienos.

Aliejinio bailono pavadinimai

Savaiminio išplitimo regionuose aliejinis bailonas vietinėmis kalbomis dar vadinamas „Moabi“ (Angoloje ir Konge), „Adjap“ ar „Ayap“ (Kamerune ir Pusiaujo Gvinėjoje), „Adza“ ar „Mfoi“ (Gabone), „geltonąja muamba“ (Kongo D.R.), „Dimpampi“ (Konge)
Pulkininkas leitenantas

Pulkininkas leitenantas – armijos, aviacijos ir jūrų pėstininkų karininkų karinis laipsnis, aukštesnis už majorą ir žemesnis už pulkininką. Laipsnio pavadinimas kažkada reiškė 'pulkininko pavaduotojas', nes žodis leitenantas reiškia 'pavaduotojas'.
Angliškąjį variantą Lieutenant Colonel 'pulkininkas leitenantas' dažnai šnekamoje kalboje sutrumpina iki Colonel 'pulkininkas'

JAV

JAV pulkininkai leitenantai vadovauja batalionų dydžio daliniams (nuo 300 iki 1000 kareivių). Taip pat pulkininkas leitenantas gali būti brigados ar vykdymo pajėgų (task force) štabo viršininku (executive officer).
Oro pajėgose pulkininkai leitenantai būna operacijų vadas operacijų grupėje, eskadrilės vadas. Pulkininkai leitenantai tarnauja štabuose.
Šiuo metu pulkininko leitenanto laipsnį kariškiai paprastai gauna maždaug 18-tais karininko tarnybos metais. Kadangi karininkai paprastai į atsargą išeina po 20 metų aktyvios tarnybos, daugelis karininkų į atsargą išeina su šiuo laipsniu.

Kitur

Izraelyje Sgan Aluf (Hebr. סגן-אלוף‎) 'pulkininkas leitenantas' paprastai vadovauja batalionui.
Molfeta

Istorija

Seniausiai nuolat gyvenama vieta apylinkėse yra neolitinė Pulo gyvenvietė, viena iš svarbiausių Pietų Italijoje. Miestas kilo iš mažo žvejų kaimo, rasta žvejų kapų, datuojamų IV a. pr. m. e. Kaip uostą šią gyvenvietę naudojo Apulijos Ruvas. Pirmąkart uostas tarp Turenum (Tranis) ir Natiolum (Džiovinacas) minimas Itinerarium Provinciarum Antonini Augusti III a. vidury kaip Respa, bet tikriausiai tai iškraipyta Melpha.
Pirmas oficialus dokumentas mini miestą 925 m. lapkritį kaip Melfi Sant'Andrea pusiasalyje. Miestas išsiplėtė valdant Bizantijai, vėliau buvo užimtas lombardų ir prijungtas prie Benevento kunigaikštystės. Molfeta atrėmė pasikartojančius saracėnų išpuolius. Kaip nepriklausomas uostas ji prekiavo su Venecija, Aleksandrija, Konstantinopoliu, Sirija, Amalfiu ir Dubrovniku.
XI a. atvyko normanai ir dėl išsaugotos autonomijos miestas klestėjo dėl prekybos su rytais ir piligrimų, keliaujančių į Šventąją žemę. Kryžiuočiai leido klestėti miestui, o piligrimas Konradas Bavarietis taip sužavėjo miestą, kad tapo Molfetą globojančiu šventuoju (it. San Corrado). Anžu valdymo metu padėtis nesikeitė, bet atvykus Aragonui prasidėjo karai tarp prancūzų, ispanų ir italų. 1529 m. liepos 18-19 d. prancūzai nusiaubė miestą.
Stasys Sabaliauskas

Biografija

1927 m. baigė Kauno aukštesniąją komercijos mokyklą. 1922–1926 m. žaidė Kauno Kovo (Lietuvos fizinio lavinimosi sąjungos (LFLS) Šančių sk.) vyrų futbolo komandoje.
1927 m. tragiškai žuvo.

Sporto pasiekimai

Buvo 3 kartus Lietuvos čempionas (1924–1926, su Kauno Kovu), vicečempionas (1922, su LFLS Šančių sk.) ir čempionato bronzos medalininkas (1923, su Kovu). 1924–1926 m. Lietuvos futbolo rinktinės sudėtyje sužaidė 6 rungtynes, kuriose pelnė 3 įvarčius. Dalyvaudamas 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Paryžiuje, su Lietuvos rinktine užėmė 17-22 vietas.
Buvo Lietuvos krepšinio čempionas (1925, su Kauno Kovu). 1925 ir 1926 m. buvo pirmųjų oficialių tarpvalstybinių krepšinio rungtynių Lietuva-Latvija dalyvis: Lietuvos rinktinėje žaidė 2 rungtynes, pelnė 12 taškų.
Lietuvos lengvosios atletikos čempionatuose laimėjo prizines vietas 3 rungtyse: 1 vieta rutulio stūmime (1926), trišuolyje ir ieties metime pelnė sidabro medalius (1923).
Pura

Pura – Balio salos hinduistų šventykla ir Balio hinduistų dievų garbinimo vieta.
Daugelis purų stovi Balio saloje, kurioje hinduizmas yra vyraujanti religija. Daug purų yra ir kitose Indonezijos salose, kur gyvena daug baliečių. Pura Besakih yra svarbiausia, didžiausia šventykla Balio saloje. Dėl purų gausos Balio sala dar vadinama „Tūkstančio purų sala“.
Gueuze

Gueuze (kitaip Geuze) – Belgijoje gaminama lambic tipo (savaiminės fermentacijos) alaus rūšis. Giuzas gaminamas maišant jauną (išlaikytą 1 metus) ir seną (išlaikytą 2-3 metus) lambic alų, o šitaip sumaišytam naujam alui leidžiant antrą kartą fermentuotis butelyje. Antrinė fermentacija butelyje vyksta todėl, kad jauname aluje dar būna nenuskaidyto cukraus.
Gueuze gaminamas maišant įvairų lambic alų, todėl jo skonis smarkiai skiriasi nuo įprastinių alaus rūšių (tokių kaip pilsner ar ale). Kadangi į šį alų dedami džiovinti apyniai, apynių kartumas jame visiškai nejaučiamas. Be to, laukinės mielės (kuriomis fermentuojamas lambic alus) suteikia gueuze alui neįprastą rūgštų, sausą, panašų į sidro skonį, kai kada su acto rūgšties ar pieno rūgšties prieskoniu. Kai kurie gamintojai pagamintą alų papildomai pasaldo (kad skonis taptų priimtinesnis plačiajai visuomenei).
Antrinės fermentacijos butelyje metu alyje susidaro angliarūgštės burbuliukai. Dėl šių burbuliukų gueuze alus kartais vadinamas „Briuselio šampanu“.
Giuzas įprastai parduodamas 0,37 arba 0,7 litro talpos šampano buteliuose.
Petanžas

Istorija

Minimas nuo 938 m.
Stasė Nedzinskienė

Biografija

Mokėsi Trakų rajono Gudakiemio aštuonmetėje mokykloje, Trakų internatinėjeo mokykloje. 1974 m. baigė Vilniaus universitetą, fizikos mokytoja, mokytoja ekspertė, švietimo administratorė.
Nuo 1989 m. Alytaus Panemunės vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja. 
Vaikai Laimis, Linas, Antanas.

Įvertinimas

2008 m. Lietuvos metų mokytojo premija.
Kumbija

Kumbija (isp. cumbia) – tai tradicinis muzikos žanras, kurio kilmės šalis yra Kolumbija. Kumbija nuo seno buvo viliojimo ritualo dalimi ir savo esme nelabai pasikeitė iki šių dienų. Kumbijos viliojančio ritmo ir judesio harmonija skirta šokiui poromis.

Kilmė

Tai trijų kultūrų - Afrikos juodaodžių, indėnų ir europiečių - mišinio rezultatas. Iš juodaodžių muzikos tradicijų kumbija perėmė būgnus, iš indėnų – fleitą, kuri yra pagrindinis muzikos elementas, iš europiečių – kai kurias melodijų variacijas, choreografiją ir šokėjų kostiumus.
Žodis kumbija yra kilęs iš afrikietiško žodžio „Cumbé”, kuris reiškia linksmybes ar šventę. Kumbija susikūrė apie XVIII a., po ilgo trijų kultūrų vienijimosi. Kumbija kaip muzikos žanras kurtis pradėjo dar Afrikoje (African Guinean cumbe).
Kumbija savyje suderina afrikietiškus būgnelius, perkusiją, akordeoną, gitarą, fleitą ir didelę įvairovę kitų instrumentų. Šioje muzikoje dominuoja ritmai, tad tekstams neteikiama didelė reikšmė.

Tipai

Kumbija yra populiari ne tik Kolumbijoje. Šis ritmas netruko išplisti į kitas Lotynų Amerikos šalis, tarp lurių yra: Salvadoras Meksika, Čilė, Venesuela, Argentina, Peru. Priklausomai nuo šalių, kurios ryžtasi adaptuoti kumbijos stilių, ji įgauna vis kitokį skambesį.
Kumbija yra įvairių tipų. Išskiriama klasikinė kumbija, modernioji kumbija ir kumbiamba. Kumbiada nuo kumbijos skiriasi tuo, kad pastarąją atlieka muzikantų grupė, o šokėjai šoka su žvakėmis arba deglais rankose. Kumbiada yra atliekama akordeono ir fleitos pagalba ir be žvakių.
Kiti kumbijos tipai - kumbion (Cumbión), kumbija valjenata (Cumbia Vallenata), kumbija –lambada (Cumbia Lambada), kumbija-son (Cumbia-Son).

Istorija

Afrikietiškai ritmai į Kolumbiją pateko kartu su Afrikos vergais, atvežtais į Lotynų Ameriką Kolumbijos Karibų pakrantės ir Panamos nukariavimo ir kolonizacijos epochos metu. Dar XX a. pradžioje elito ir valdžios nepripažinta kumbija tebuvo žemosios klasės atstovų muzika – vulgarūs šokio judesiai ir laukiniai ritmai. Vis tik kumbijos nenustojo šokti, nors ir slapta. Kumbija išliko ir tapo Kolumbijos nacionaline muzika tik Kolumbijos žemesniosios klasės atstovų dėka. 1950 m. pasirodė pirmoji kumbija, įrašyta pardavimui. Vėliau pasirodė kumbijos, sukurtos pagal Soledeño Efraín Mejia, Juan Corralito, Antonio Lucia Pacheco. Kumbija labiausiai ėmė plisti apie 1960 metus.
Dėl vietos, kurioje gimė kumbija yra vis dar ginčijamasi. Pasak José Barros, kumbijos gimtinė yra indėnų šalis Los Pokabujis (El Banko regionas, Magdalena). Kiti teigia, kad yra kilusi iš Sjenagos (Magdalena), arba iš Soledado (Atlantiko).

Šiandiena

Dabar Lotynų Amerikoje kumbija reiškiasi per pop-šokių muziką diskotekose, radijuose ir pan. Modernioji kumbija susimaišiusi su hip-hop, elektronika, rap, rokas, reggae ar dub ir kitais muzikos ritmais yra itin populiari XXI a. Šiuo metu, vienas populiariausių kumbijos stiliaus kūrinių yra Samim - Heater.
Pabalių apylinkė

Istorija

Įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
1954 m. prijungta dalis Petraičių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Pabalių apylinkė prijungta prie Žagarės apylinkės.
Andarokas

Andarõkas (anderokas, andarėkas) (lenk. andarak, brus. андарак, андэрак) – naminis juostuotas ar languotas, dažniausiai vilnonis sijonas, be to, tai gali būti apatinis sijonas. Tai moteriškas drabužis, einantis nuo juosmens žemyn, viršutinis ir apatinis, kasdieninis ir išeiginis. Dėvimas baltarusių, ukrainiečių, kitų slavų tautų.
Paplitusi vartosena lietuvių tarmėse, pavadinant andaroku storą sijoną, seniau buvus ilgu, plačiu, ties juosmeniu rauktu. Sijonu gali būti laikomas gražesnis (išeiginis), o andaroku – prastesnis, labiau prie darbo tinkantis rūbas.

Etimologija

Į slavų kalbas, manoma, pateko iš vokiečių kalbos, kur Unterrock ‘apatinis sijonas’ (Unter ‘po’ + rock ‘sijonas’ ). Šį pavadinimą yra pasiskolinę ir estai (undruk, undrok, undrek ‘sijonas’).
Lietuvių raštuose šis žodis pradėtas minėti XIX a. Į lietuvių kalbą jis turėjo patekti gerokai anksčiau, kadangi tai buvo vienas labiausiai Lietuvoje paplitusių sijono pavadinimų šalia Žemaičiuose ir Užnemunėje vartoto sijonas. Dabar andaroką iš vartosenos išstumia bendrinės kalbos žodis sijonas. Su „andaroku“ sietini keli vietovardžiai: Andarokinė, Andarokinės tiltas. Atsiradę ir šio pavadinimo vedinių, turinčių stilistinę konotaciją: andarėkšlis, andarokšlis (reiškia seną, prastą sijoną).
Alašo plynaukštė

Alašo plynaukštė (rus. Алашское плато) – plynaukštė Rusijoje, Tuvoje, Vakarų Sajane. Aukštis iki 3129 m (Baj Taigos k.). Sudaryta daugiausia iš metamorfizuotų aleuritų, skalūnų, smiltainio ir konglomerato. Šlaituose driekiasi akmeningos stepės ir parkiniai maumedžių miškai.
Santa Fė (Panama)

Istorija

Santa Fė įkurta 1558 m. konkistadoro Fransisko Vaskeso. Tai viena seniausių Veragvaso gyvenviečių. Ispanai aplinkinėse upėse plovė auksą. Vėliau, XVII a. Santa Fė nustelbė iškilęs Santjago miestas.
Garnys (Brazilija)

Garnys – Brazilijos lietuvių satyros ir humoro laikraštis, pradėtas leisti 1950 m. San Paule.
Redagavo J. Vingelis.
Sent Vinsentas ir Grenadinai

Gamta

Salose aptinkama virš 1300 augalų, 111 paukščių, 16 roplių, 15 žinduolių ir 4 varliagyvių rūšys. Aplinkiniuose vandenyse gyvena virš 500 rūšių žuvys. 2010 m. duomenimis miškai salose dengia apie 68 % viso ploto. Didesnė jų dalis – tropinės džiunglės, bet taip pat yra ir nedideli mangrovių bei kitų tipų miškų plotai.
Ramiras I (Astūrija)

Biografija

Ramiras buvo karaliaus Bermudo I sūnus.
Per visą savo trumpą valdymo laikotarpį Ramirui teko raminti neramius magnatus, sukilusius prieš karalių ir užvaldžiusius sostinę Ovjedą. Žiauriai persekiojo banditus, degino ant laužo žmones, apkaltintus raganavimu.
843 metais Ramiras taip pat sėkmingai atlaikė normanų, kurie bandė išsilaipinti prie La Korunjos, puolimą.

Šeima

Karalius Ramiras I buvo vedęs dukart. Vaikai nuo pirmos santuokos buvo Astūrijos karalius Ordonas I ir pirmasis El-Bjerso ir Astorgo grafas Gatonas, nuo antros santuokos – pirmasis Kastilijos grafas Rodrigo.
Piotras Jakuševas

Piotras Jakuševas (rus. Петр Герасимович Якушев, 1919 m. Jaroslavkos kaime dabartiniame Jefremovo rajone, Tulos sritis – 1973 m.) – tarybinis ginklų konstruktorius, sukonstravęs 23 mm zenitines automatines patrankas 2A-7 ir 2A-14, 73 mm tanko patranką 2A-25 Molnija, aviacinį 12,7 mm kulkosvaidį JakB-12,7.
Beniliuksas

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas (Benelux) pasirinktas pagal sąjungą pasirašiusių šalių pavadinimus: België (Belgija) + Nederland (Nyderlandai) + Luxemburg (Liuksemburgas).

Istorija

Beniliukso ekonominė sąjungos (ol. Benelux Economische Unie, pranc. Union Economique Benelux) sutarties (pasirašyta 1944 m. , įsigaliojo 1958 m.) tikslas – laisvas darbo jėgos, kapitalo, prekių ir paslaugų judėjimas šiame regione. Beniliukso įkūrimas prisidėjo prie Europos Sajungos atsiradimo, nors tiesioginiai ES pirmtakai buvo sukurti anksčiau: Europos Anglių ir Plieno Sąjunga – 1951 m., Europos Ekonominė Bendrija – 1957 m. Visos trys Beniliukso šalys buvo tarp ES steigėjų, kartu su VFR, Prancūzija ir Italija.
Beniliukso sutartis buvo pasirašyta penkiasdešimčiai metų, tačiau 2008 m. birželio 17 d. pasirašytas jos atnaujinimas, šįkart neribotam terminui. Sąjungos pavadinimas pakeistas iš Beniliukso Ekonominė Sąjunga į Beniliukso Sąjunga. Pagrindinis organizacijos tikslas – trijų narių kooperacija platesniame europiniame kontekste. Naujoji sutartis numato galimybę Beniliuksui bendradarbiauti su kitomis ES valstybėmis bei regioninėmis bendradarbiavimo struktūromis. Nuo šiol Beniliuksas skiria didžiausią dėmesį trim temoms: vidaus rinkai ir ekonominei sąjungai, tvarumui, teisingumui ir vidaus reikalams. Sumažintas organizacijos struktūrų skaičius. Lieka penkios institucijos: Beniliukso Ministrų Komitetas, Beniliukso Taryba, Beniliukso Parlamentas, Beniliukso Teisingumo Teismas bei Beniliukso Generalinis Sekretariatas. Sutartyje taip pat įvardyta Beniliukso Intelektinės Nuosavybės Organizacija.

Demografija

Beniliukse gyvena apie 27 562 217 gyventojų ir užima apie 74 640 km² ploto. Tokiu būdu Beniliukso gyventojų tankumas yra 369 žm./km².
Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water

Albumo informacija

Pirmieji singlai "My Generation" ir "Rollin' (Air Raid Vehicle)" buvo išleisti tuo pačiu metu, kad pareklamuotų albumą. "Rollin" 2001 m. Jungtinės Karalystės topo viršūnėje išsilaikė net dvi savaites. "Take a Look Around" buvo pridėta prie dainų sąrašo, kadangi šis kūrinys yra garso takelis filmo „Misija Neįmanoma 2“ su Tom Cruise. Remiksas "Rollin' (Urban Assault Vehicle)" įrašytas kartu su Method Man, Redman ir DMX buvo taip pat hitas ir daina buvo panaudota filme „Greiti ir įsiutę“. Ketvirtasis singlas "My Way" buvo panaudotas kaip World Wrestling Entertainment laidos WrestleMania X-Seven atidarymo daina.
Albume galima išgirsti daug garsių reperių: Xzibit, Redman, DMX ir Method Man, bei grupės Stone Temple Pilots narį Scott Weiland. Aktorių Ben Stiller galima išgirsti per dainą "Outro".
Daina "Hot Dog" yra žinoma dėl to, jog joje 48 kartus apskomas angliškas keiksmažodis. O dainos priedainis parodijuoja Nine Inch Nails dainas "Closer", "The Perfect Drug" ir "Burn".
"Livin' It Up" galima išgirsti JAV roko grupės samples Eagles dainos "Life in the Fast Lane" pavyzdį.
Dainos "Rollin' (Air Raid Vehicle)" vaizdo klipo režisierius buvo Fred Durst, ir šis klipas nufilmuotas Pasaulio prekybos centre, laimėjo geriausio roko vaizdo klipo kategorijoje 2001 m. MTV Video Music Apdovanojimuose.

Albumo priėmimas

Nors albumas susilaukė tarptautinės ir komercinės sėkmės, dauguma kritikų albumą vertino vidutiniškai.