1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas

1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas tai 1934 m. balandžio 1 – birželio 14 d. vykęs 30 partijų šachmatų mačas tarp Aleksandro Aliechino ir Jefimo Bogoliubovo. Mačas vyko 12-koje Vokietijos miestų: Baden Badene, Vilingenee, Freiberge, Pforcheime, Štutgarte, Miunchene, Bairoite, Bad Kisingene, Niurnberge, Karlsruhėjė, Manheime ir baigėsi Berlyne  Nugalėtojas turėjo surinkti daugumą taškų iš 30 partijų ir pasiekti ne mažiau 6-ių pergalių. Esant rezultatui 15 : 15 Aleksandras Aliechinas išsaugotų titulą. Mačas pasibaigė po 26 partijų. Aleksandras Aliechinas nugalėjo 15½ : 10½ (+8,-3,=15) ir išlaikė pasaulio čempiono titulą.

Priešistorė

Pasibaigus 1929 m. mačui, epopėja dėl mačo revanšo Aliechinas- Kapablanka vėl atgijo. Nekantrusis kubietis iškvietimą atsiuntė dar prieš mačo 9-ąją partiją, kai jau niekam nebekilo abejonių, kad mačą laimės čempionas. Bet A. Aliechinas į tai atsakė tik po dviejų mėnesių, pasibaigus 25-ajai mačo partijai. Jame jis rašė: „Aš priimu Jūsų iškvietimą ir skiriu mačo pradžią tarp 1930 m. spalio 15 d. ir gruodžio 15 d.“ R. Kapablanka iš karto pradėjo rūpintis maču, o A. Aliechinas dar pareiškė, kad iki 1930 m. galo jis laiko savo moraline pareiga sužaisti mačą su R. Kapablanka, bet jei šis nesuras reikalingų lėšų, tai priims ir kitų pretendentų į titulą iškvietimus.
Deja, R. Kapablankos viltims gauti iš turtingų draugų paramos nebuvo lemta išsipildyti – Niujorko biržos krachas ir sekusi po to “Didžioji depresija“ sugriovė viltis surinkti mačo priziniam fondui reikalingus 10 000 JAV dolerių ir jis liko už savo paties Londono susitarime pasiūlyto „ auksinio barjero“.
1930 m. A. Aliechinas gavo iš eksčempiono laišką su prašymu atkelti mačo pradžią iki 1931 m. vasario 15 d. Netrukus gavo dar vieną, kuriame R. Kapablanka rašė, kad praėjusiame laiške suklydo, ir kad mačo pradžią prašo atidėti iki 1931/1932 m. žiemos. Kartu R. Kapablanka kaltino varžovą dėl mačo revanšo klausimo per ilgo užtęsimo. Sekė abipusiai kaltinimai ir derybos dėl mačo nutrūko.
Po viso to A. Aliechinas ir R. Kapablanka daugiau nebesikalbėjo ir net nepaduodavo rankos prieš ir taip retai tarp jų žaidžiamas partijas.

Čempionas

Atsikratęs mačo revanšo su R. Kapablanka, A. Aliechinas grįžo į aktyvų šachmatų gyvenimą, kur žengė nuo pergalės prie pergalės. 1930 m. San Remo turnyre jis surinko 14 taškų iš 15 galimų privertęs 3½ taško atsilkusį ir 2-ą vietą užėmusį A. Nimcovičių pasakyti: „ Jis tvarkosi su mumis, kaip su geltonsnapiais viščiukais!” Po to sekė 1931 m. Bledas (22½ iš 26), 1932 m. Londonas (9 iš 11), Bernas (12½ iš 15) ir 1933 m. Paryžius (8 iš 9). Ir tik 1934 m. Heistingse A. Aliechinas užleidžia 1-ąją vietą S. Florui.

Pretendentas

Jei A. Aliechinas 4-ojo dešimtmečio pradžioje buvo be abejonių stipriausias, tai J. Bogoliubovas, apklausus rašančius apie šachmatus Europos žurnalistus, pagal populiarumą atsiliko ir nuo R. Kapablankos, E. Laskerio ir A. Nimcovičiaus. Iš šios ketveriukės geriausias finansines galimybes ir ambicijas turėjo tik J. Bogoliubovas. R. Kapablankos, ar A. Nimcovičiaus bandymai surinkti į prizinį fondą pagal Londono susitarimą reikalingus 10 000 JAV dolerių baigėsi nesėkmingai, o E. Laskeris praktiškai jau buvo baigęs žaisti.
J. Bogoliubovo žaidimo rezultatai, lyginant su 3-iojo dešimtmečio, buvo šiek tiek suprastėję. 1932 m. jis pralaimėjo mačą 4½ : 5½ R. Špilmanui, bet vis vien troško revanšo prieš A. Aliechiną. 1934 m. jam pavyko surinkti būtiną minimumą lėšų mačo dėl „karūnos“ priziniam fondui.

Keliaujantis mačas

Mačas buvo idomus tuo, kad tai buvo beveik visą Vokietiją apkeliavęs mačas. Prasideda jis 1934 m. balandžio 1 d. Baden Badene, kur iki balandžio 6 d. įvyksta 1-3 partijos, po to mačas keliasi į Vilingeną, kur nuo balandžio 11-os d. iki 13-os d. sužaidžiamos 4-oji ir 5-oji partijos. Po to keliaujama į Freibergą kur tarp 18 ir 22 d. žaidžiamos 6-oji, 7-oji ir 8-oji partijos. Toliau kelionės į Pforcheimą (25-27 d., 9-a – 10-a p.), į Štutgartą (bal. 29- geg. 2 d., 11-a – 12-a p.), į Miuncheną (geg. 6-11 d., 13-a – 15-a p.), į Bairoitą (geg. 13 d., 16-a p.), į Bad Kisingeną (geg. 20- d., 17-a – 18-a p.), į Niurnbergą (geg. 26-27 d., 19-a – 20-a p.), į Karlsrūhę (geg. 30 d., 21-a p.), į Manheimą (bir. 1-6 d., 22-a – 24-a p.) ir į Berlyną (bir. 11-14 d., 25-a – 26-a p.)

Po mačo

Nors mačas baigėsi mažesniu skirtumu nei jų mačas 1929 m., didelių sunkumų čempionas nepatyrė. Žiniasklaida gėrejosi pritrenkiančiu A. Aliechino žaidimu laikydama, kad kaltas čia – J. Bogoliubovas. Pastarasis skėsčiojo rankomis: „Kovoti su juo neįmanoma!” – ir prognozavo, kad jo varžovas liks „soste“ iki amžiaus pabaigos. Ir A. Aliochinas patikėjo savo pranašumu bei nebaudžiamumu. Netrukus dėl to jam teko gailėtis.