Rokiškio geležinkelio stotis

Istorija

1873 m. lapkričio mėn. šalia Rokiškio baigta tiesti Liepojos-Romnų geležinkelio  atkarpa į Daugpilį. Nuo miesto ją skyrė tušti laukai ir 3 km atkarpa. Pagal pirminius geležinkelio statybos dokumentus, geležinkelis turėjo praeiti 18 km šiauriau nuo miesto. Bet Panevėžio valdininkai ir verslininkai per Lietuvos gubernatorių  Rusijos valdžią įkalbėjo tiesti šalia Rokiškio.
1878 m. pastatyta pirmoji medinė Rokiškio geležinkelio stotis. Aplink stotį kūrėsi infrastruktūra: gyvenamasis namas geležinkelininkams, patalpos žandarmerijai, sandėliai. Prasidėjo intensyvus Rokiškio krašto ekonominis augimas. Anksčiau Rokiškį būdavo galima pasiekti tik vieškeliais ir negrįstais keliais.
Per Pirmąjį pasaulinį karą geležinkeliu daugiausia buvo vežama karinė amunicija ir įranga. Rokiškis priklausė įvairioms valdžioms: trejus metus valdė vokiečiai, pusmetį (1918–1919) – bolševikai, 1919 m. birželio 2–3 d. juos išstūmė Joniškėlio partizanų kuopa. Besitraukiantys vokiečių kareiviai stotį sudegino.
1921 m. vieškelyje nuo miesto iki stoties paklotas grindinys. 1927 m. buvo pastatyta nauja mūrinė stotis pagal kauniečio inžinieriaus E. A. Fryko projektą. Moderni stotis buvo viena brangiausių geležinkelio stočių Lietuvoje, kainavusi daugiau nei  900 tūkst. litų. 1929 m. Obelių ruožu pravažiavo pirmasis tarptautinis ekspresas Berlynas–Kenigsbergas–Daugpilis–Maskva. 1940 m. šiame ruože kursavo trys keleiviniai traukiniai, vienas jų buvo greitasis. 
1940 m. bolševikams okupavus Lietuvą, iš Rokiškio stoties 1941 m. birželio 14 d. ir 1947–1949 m. į Sibirą gyvuliniais vagonais buvo tremiami Lietuvos žmonės. Trėmimus primena memorialinė lenta ant stoties sienos.
Karo metais apdegusi geležinkelio stotis buvo atstatyta 1959 m. Tais pačiais metais čia atkelta autobusų stotis iš Pievų gatvės. Sovietmečiu geležinkelio stoties paslaugomis naudojosi Juodupės audinių fabrikas „Nemunas“, Rokiškio mašinų gamykla, sūrių, kombinuotųjų pašarų, miškų ūkio ir kitos įmonės. 1967 m. buvo įdiegtas centralizuotas krovinių vežimas, todėl buvo vykdomi intensyvūs krovinių pervežimo darbai. Keleiviniai traukiniai per Rokiškį kasdien vyko maršrutais Maskva–Kaliningradas, Šiauliai–Daugpilis. 
Iki 1959 m. pabaigos geležinkelio stotį iš miesto centro buvo galima pasiekti arkliniais vežimais, o vėliau ėmė kursuoti miesto autobusas maršrutu Geležinkelio stotis-Ligoninė.
1982 m. pradėtas stoties kapitalinis remontas, iš Rokiškio į Obelius buvo nutiestas antrasis kelias (2001 m. išmontuotas). 1984 m. įrengtas centralizuotas geležinkelio iešmų valdymas. Sovietmečiu Rokiškio geležinkelio stoties kasa per metus parduodavo nuo 75 iki 80 tūkst. bilietų į keleivinius traukinius.
Atkūrus nepriklausomybę, sumažėjo keleivių, nebeliko Rusijos tranzitinių traukinių. 1996 m. maršrutas Šiauliai–Daugpilis sutrumpėjo iki Obelių, 2001 m. – iki Rokiškio. Vėliau traukinys į Rokiškį važiavo vos dukart per savaitę – penktadieniais ir sekmadieniais, taip pat per didžiąsias šventes. 
2014 m.  Rokiškio stotyje pakrauti 889 vagonai (daugiausia – grūdų, mažiau – medienos, metalo laužo), iškrautas 1051 vagonas (daugiausia atgabenta skaldos ir naftos produktų). Stoties statinių  per kelis dešimtmečius smarkiai sumažėjo, ypač sandėlių, nes nebebuvo poreikio krovinius sandėliuoti. Kadaise būdavusi pilna, traukinių laukiančių keleivių salė tapo tuščia. Buvo užkalta ir bilietų kasa, nes bilietai keleiviams pardavinėjami traukinyje. Savo architektūra rūmus primenantis stoties fasadas prižiūrėtas, vienos pastato dalies antrajame aukšte įrengti keli butai.
2018 m. duomenimis, Rokiškyje dirbo aštuoni „Lietuvos geležinkelių“ darbuotojai – septyni kelio darbininkai ir vienas kelio meistras.