google/wiki40b huggingface dataset:
Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga

Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga, ALFAS – Australijos lietuvių visuomeninė sporto organizacija, veikianti nuo 1953 m. Australijoje.

Istorija

Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga įkurta 1953 m. per IV Australijos lietuvių sporto šventę Džilonge L. Baltrūno iniciatyva. Lietuvių sporto klubai Australijoje ėmė kurtis 1949 m. 1950 m. Melburne surengta I Australijos lietuvių sporto šventė. 1988 m. gruodžio 26–31 d. Adelaidėje sąjunga surengė IV pasaulio lietuvių sporto šventę. Nuo 1990 m. Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga įsitraukė ir į Lietuvos sportinį gyvenimą. Australijos lietuvių delegacija 2005 m. vykusiose VII pasaulio lietuvių sporto žaidynėse Vilniuje buvo viena didžiausių – 60 dalyvių. 2009 m. VIII pasaulio lietuvių sporto žaidynėse Australijai atstovavo 70 žmonių.

Struktūra

Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga vienija devynis Australijos lietuvių sporto klubus (2001 m.). Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjungos valdyba renkama 2 metams.

Valdybos pirmininkai

Vladas Daudaras, Leonas Baltrūnas, M. Katilius, S. Urnevičius, Jurgis Vytenis Jonavičius, A. Bladzevičius, Vincas Binkis, Petras Pilka, J. Tamošiūnas, V. Marcinkevičius, Antanas Laukaitis, R. Ragauskas, Stasys Šutas, R. Mickus, Jeronimas Belkus.
Mufu kalnai

Mufu kalnai (kin. 幕阜山, pinyin: Mùfù Shān) yra kalnų grandinė Kinijoje, tarp Dziangsi ir Hubėjaus provincijų. Kalnai driekiasi 200 km šiaurės rytų kryptimi nuo Pingdziango Hunane iki Jangdzės slėnio į vakarus nuo Dziudziango. Vidutinis kalnų aukštis yra 1000 m virš jūros lygio. Mufu kalno aukštis yra 1596 m, o toliau į rytus esančio Jiugono kalno – 1543 m. Mufu kalnai skiria Jangdzės slėnį nuo Ksiu upės slėnio. Į šiaurę nuo kalnų plyti žemos kalvos, kurios pereina į Jangdzės lygumą. Mufu kalnai raižyti ir miškingi. Iš jų gaunama mediena, medžių aliejus, šlaituose auginama arbata.
Santaikos Kristaus Karaliaus bažnyčia

Istorija

Vietos gyventojai nutarė statyti bažnyčią. 1928 m. įkurta parapija pavadinta Santaika. Santaikos parapijiečiai stokojo lėšų numatytai mūrinei bažnyčiai, todėl statėsi laikiną medinę. Varanausko kaimo lauke 1929 m. kunigas Antanas Žygas su parapijiečiais pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Vietinių meistrų statyta kaip kaimo gyvenamieji namai, naudojant liaudiškos statybos metodus, atsisakius profesionalaus architekto paslaugų. Iki 1938 m. pastatyti parapijos namai.
1937 m. kunigo Vinco Birbilo rūpesčiu pradėta statyti mūrinė bažnyčia. Bažnyčios projektą parengė inžinierius architektas Vytautas Trečiokas. Ji nedidelė, su vienu bokštu fasade, zakristija ir apšildoma koplyčia. 1940––1941 m. Santaikos parapijiečiai toliau statė bažnyčios sienas, rūpinosi gauti plytų, cemento, kitų statybinių medžiagų. Tačiau šiuos darbus sutrukdė Antrojo pasaulinio karo įvykiai. 1944 m. sudegė klebonija. Nebaigtą mūrinę bažnyčią atėmė sovietų valdžia ir pavertė sandėliu.
Parapija po karo suremontavo medinę laikinąją bažnytėlę, šiek tiek pagražino jos priekinę dalį, pristatė porą mažų bokštelių ant šelmens, frontone įstatė pusapskritį langą. Tokia bažnyčia matoma ir šiandien. Laikinajai bažnyčiai tapus nuolatine, buvo pertvarkytas jos vidus – stačiakampė vidaus erdvė suskaidyta į tris navas (šoninės mažesnės už viduriniąją). Taip pat sukurti mediniai drožinėti altoriai su skulptūromis. Tačiau bažnyčioje taip ir nebuvo įrengti klauptai, iki šiol čia stovi kėdės.
Lietuvai atgavus nepriklausomybę, parapija galėjo vėl atsiimti nuniokotą mūrinį pastatą, bet pastaruoju metu sumažėjus žmonių nedidelėje parapijoje, pasilikta prie senosios medinės bažnyčios.

Architektūra

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, su 2 bokšteliais. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame stovi nedidelė, unikalių formų medinė varpinė.
Totally Boyband

Totally Boyband – MTV televizijos realybės šou, apie naujai sukurtos grupės Upper Street planus pasiekti populiarumą. Programa debiutavo 2006 m. rugsėjo 18 d.

Pasiekimai

Upper Street 2006 m. spalio 29 d., su Concept įrašų kompanija, išleido singlą „The One“, kuris užėmė 35 vietą Jungtinės Karalystės dainų sąrašo vietoje. Grupė planavo kad nauja jų daina taps populiari, tačiau užimta pozicija – prasčiausias pasiekimas iš visų vaikinų pop grupių. Nepaisant nesekmės grupė 2007 metais išleidžia albumą „Soundwave“
Taip pat paskelbta, kad muzikinis kanalas VH1 produsiuos naują televizijos versiją pavadinima „Man Band“, su naujais nariais.
Vakarų šelfinis ledynas

Vakarų šelfinis ledynas – šelfinis ledynas Rytų Antarktidoje, iš šiaurės ir rytų skalaujamas Deiviso jūros, iš vakarų – Sandraugos jūros. Plotas – 26 010 km². Iškilęs 70–100 m virš jūros lygio. Suaižytas daugelio plyšių. Vidurinėje dalyje yra 200 m aukštį siekiančių ledo kupolų.
Vakarų šelfinį ledyną 1901–1903 m. atrado E. Drigalskio vadovaujama vokiečių ekspedicija. 1957–1960 m. tirtas tarybinės ekspedicijos.
Asan Mugunghwa FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1994 m., kai buvo įkurtas Police FC.
2014 m. pervadintas į Ansan Police FC ir įsikūrė Ansane. 
2016 m. komanda pavadinta Ansan Mugunghwa FC, tačiau po sezono turėjo problemų. Komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.
Dabartinis klubas perkurtas 2017 m. pradžioje ir tapo Asan Mugunghwa FC. Žaidžia „K League 2“ pirmenybėse.
Jonavos r. Batėgalos universalus daugiafunkcis centras

Istorija

1992 m. rugsėjo 1 d. įsteigta Batėgalos devynmetė mokykla. Nuo 1993 m. rugsėjo 1 d. Jonavos r. Batėgalos pagrindinė mokykla. Ji turėjo ir 10-ą klasę.  
2012 m. rugsėjo 3 d. pakeistas įstaigos pavadinimas. Mokykla tapo Jonavos r. Batėgalos mokykla-daugiafunkciu centru, pirmąja tokio pobūdžio įstaiga Jonavos rajone.
2014-08-04 vėl buvo pakeistas įstaigos pavadinimas. Nuo tol veikia Jonavos r. Batėgalos universalus daugiafunkcis centras.
Braunau prie Ino

Istorija

Pirmą kartą paminėtas 810 m., miesto teises gavo 1260 m.

Žymūs žmonės

Mieste gimė Adolfas Hitleris. Jo šeima persikėlė gyventi į Pasau 1892 m.
Gaznevidai

Istorija

Dinastijos pradininkas – buvęs tiurkų belaisvis, Samanidų karvedys Sebuktiginas. Vedęs Gaznio valdytojo Alptigino dukterį, Sebuktiginas pasiskelbė nepriklausomu nuo Samanidų Gaznio valdovu ir Gaznevidų valstybės įkūrėju.
Sebuktigino sūnus ir žymiausias dinastijos valdovas Machmudas kariaudamas išplėtė valstybės teritoriją, iki 1030 m. ji apėmė dab. Afganistaną, dalį dab. Irano, Vidurinės Azijos, dalį šiaurinių ir vakarinių Indijos žemių. Kariniai žygiai Gaznevidus susilpnino. Valdant Masudui I, Seldžiukidai užkariavo Chorasaną ir Chorezmą, 1040 m. sumušė Gaznevidus Dandankano mūšyje ir užėmė jų valdas Irane bei Vidurinėje Azijoje. Gaznevidai žlugo 1186 m. Lahorą, kuris buvo jų sostinė nuo XII a. aštuntojo dešimtmečio užėmus Guridams.
Auksiniai Galehuso ragai

Auksiniai Galehuso ragai – du auksiniai ragai (vienas už kitą didesnis), rasti Galehuse, į šiaurę nuo Tionderio (dan. Tønder) Pietų Jutlandijoje, Danijoje. Ilgesnysis iš jų rastas 1639 m., o kitas – 1734 m., tik už 15-20 metrų nuo pirmojo rago radavietės. Ragai priskiriami V a., juose pavaizduotos nesuprantamos mitologinės figūros. Mažesniajame rage yra įrašas senosiomis runomis.
Ragų originalai XIX a. pradžioje buvo pavogti ir išlydyti. Pagal išlikusius ragų piešinius buvo padarytos kopijos, saugomos Nacionaliniame Danijos muziejuje Kopenhagoje ir Miosgardo muziejuje netoli Orhuso. Ragų kopijos taip pat buvo du kartus pavogtos (ir grąžintos).
Rugsėjo 23

Vardadieniai

Lina – Linas – Teklė – Galintas
Vytautas Pajarskis

Biografija

1983 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – mechanikas.
UAB „Alytaus šilumos tinklai“, direktorius.
Naujosios sąjungos narys. 2011 m. (atsisakė mandato) Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Irmina, sūnus Mantas.
Dispuras

Istorija

Dispuras Asamo sostine tapo 1973 m., kai ligtolinė sostinė Šilongas tapo naujai sudarytos Meghalajos valstijos dalimi.
Taivano jena

Taivano jena (圓) – buvusi Taivano valiuta, naudota nuo 1895 iki 1946 m. Ji prilygo Japonijos jenai, su kuria kartu buvo apyvartoje. 1 jena buvo dalinama į 100 senų (錢). Taivano jena buvo pakeista 1946 m. įvestu Senuoju Taivano doleriu, apyvartoje išbuvusiu iki 1949 m.

Istorija

1895 m., po Pirmojo Kinijos–Japonijos karo, Čingų Kinija perleido Taivaną Japonijai pagal Šimonoseki sutarties sąlygas. Tuomet Japonijos jena tapo nacionaline Taivano valiuta. Ją apyvarton leido Taivano bankas. Buvo spausdinami tik banknotai ir pašto ženklai.
1945 m., po Japonijos kapituliacijos Antrajame pasauliniame kare, Kinijos Respublika perėmė valdžią Taivane ir nacionalizavusi Taivano banką į apyvartą išleido Senąjį Taivano dolerį, kuris pakeitė jeną santykiu 1:1.

Banknotai

1899 m. Taivano bankas išleido 1 ir 5 jenų banknotus, 1900 m. išėjo – 50 jenų, o 1901 m. – 10 jenų banknotai. 100 jenų banknotas apyvarton išleistas 1937 m., o 1000 – 1945 m. Paskutiniai banknotai išleisti 1945 m.

Pašto ženklai

Pastebėjusi nedidelės vertės monetų trūkumą, Taivano vyriausybė 1917 m. apyvarton išleido 5, 10, 20 ir 50 senų nominalo pašto ženklus, o jau 1918 m. pasirodė ir 1, 3 bei 5 senų nominalai.
Kaasapa

Istorija

Gyvenvietę 1607 m. įkūrė pranciškonų misionierius Luisas de Bolanjosas ir pavadino San José de Tebicuary. Vėliau jis įsteigė pranciškonų misiją, kuri rūpinosi vietinių indėnų evangelizacija. Vietovei prigijo Kaasapos pavadinimas, kuris kilo iš gvaranių kalbos ir reiškia „už miško“. 1884 m. Kaasapai suteiktas miesto statusas.
Kruopos

Kruopos – maisto produktas, išlukštenti sveiki, kartais poliruoti, ar smulkinti grūdai ar kitokios panašios sėklos. Kruopos gaminamos iš vadinamų kruopinių kultūrų (soros, grikiai, ryžiai, kukurūzai, miežiai, avižos, kviečiai, žirniai, lęšiai).
Kruopų gamybą sudaro šie etapai – grūdų priemaišų pašalinimas, nevalgomų luobelių pašalinimas, jie gali būti poliruojami (švelniai aptrinami velenais arba diskais), šlifuojami (nutrinant viršutinius grūdo sluoksnius, gemalus). Gaminant kai kurias kruopas grūdai smulkinami iki tam tikro dydžio.

Naudojimas

Kruopos ilgai išlaikomos, tad tinka ilgam saugojimui. Iš jų daugiausia verda košes, sriubas, kartais įmaišo į kepinius. Prieš naudojant kruopas paprastai išmirko, kadangi jos sausos ir kietos.
Kusara

Kusara (Kussara, Kushshar) – buvęs miestas, miestas valstybė Mažojoje Azijoje. 
Anksčiau tapatintas su Ališar Hiujuku, bet vėliau imta manyti, kad Kusara buvo labiau pietuose, galbūt Antitauro regione, ir per jį ėjo prekybinis maršrutas iš Asirijos (jame buvo asirų prekybinė faktorija). Galbūt jis buvo netoli vėlesnės romėnų gyvenvietės Commana Cappadociae.
Kusara labiausiai klestėjo apie 1900–1750 m. pr. m. e., kuomet joje buvo Pithanos ir jo sūnaus Anitos dinastijos sostinė. O vėliau jų valstybės centras persikėlė į Kanešą.
Hetitų valstybė kaip karinė ir politinė galia pirmiausia buvo sukurta Kusaroje, nors Anitos su Hatušiliu I bei pastarojo palikuonimis nesiejo kraujo giminystė. 
Užimdamas sostą (~1650 m. pr. m. e.) Hatušilis I buvo įsikūręs Kusaroje, bet netrukus savo sostinę perkėlė į Hatušą, tuomet dar griuvėsius. 
Tačiau jis Kusaroje tebeturėjo rūmus Kusaroje, nes čia prieš savo mirtį buvo surengęs didžiąją sueigą. 
Atrodytų nepaaiškinama, kodėl jis sostinę perkėlė šiaurėn, tolyn nuo vietovių, iš kur lengva būdavo susiekti su Sirija ir Mesopotamija. Juk tuo metu valdė tas karalius, kuris įtraukė hetitų valstybę į Artimųjų Rytų civilizacijų centro politinius ir karinius reikalus. Manoma, kad priežastis buvo nuolatinė kaškų genčių antpuolių grėsmė šiaurėje.
Vidmantas Jažauskas

Biografija

1979–1981 m. studijavo Šiaulių pedagoginiame institute, 1991 m. baigė Vilniaus dailės institutą. Biržų muzikos mokyklos Dailės skyriaus mokytojas, Biržų „Saulės“ gimnazijos mokytojas, Biržų Vlado Jakubėno muzikos mokyklos mokytojas, direktorės pavaduotojas Dailės skyriui.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2002 m. Tėvynės sąjungos narys. 2003–2007 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1982 m. dalyvauja parodose. Personalines parodas surengė Vilnius, Kaunas, Panevėžys, Šiauliai. Nuo 2000 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Biržų krašto dailininkų grupės „8+“ narys. Sutuoktinė Eglė, vaikai Justinas, Paulius, Ieva, Danielius, Augustinas.
Bemitas

Atradimas ir pavadinimas

Mineralą 1927 m. pirmą kartą aprašė J. de Lapparent pagal pavyzdžius, aptiktus Mas Rouge (Les Baux-de-Provence, Prancūzija) boksituose. Pavadino Bohemijos vokiečių chemiko Johann Böhm (1895–1952), kuris 1925 m. rentgeno spinduliuote tyrė aliuminio oxihidroksidus. Kartais neteisingai teigiama, kad mineralas pavadintas vokiečių geologo Johannes Böhm (1857–1938) garbei.
2004 m. Rusijos prezidento rinkimai

2004 m. Rusijos prezidento rinkimai vyko 2004 m. kovo 14 d. Tai buvo ketvirti Rusijos prezidento rinkimai šalies istorijoje. Antrai kadencijai iš eilės buvo išrinktas Vladimiras Putinas, gavęs 71,31 % balsų.

Kandidatai

Rinkimuose dalyvavo 6 kandidatai – nepriklausomas (tačiau remiamas valdančiosios Vieningosios Rusijos partijos) V. Putinas, Rusijos Federacijos Komunistų partijos atstovas Nikolajus Charitonovas, nepriklausomas Sergėjus Glazijevas, nepriklausoma Irina Chakamada, Rusijos liberalų demokratų partijos narys Olegas Malyškinas ir Rusijos gyvenimo partijos narys Sergėjus Mironovas.

Rezultatai

Rinkimuose dalyvavo 68 925 785 Rusijos gyventojai. 71,31 % rinkėjų balsų gavo V. Putinas, 13,69 % – N. Charitonovas. Visi kiti kandidatai nesurinko daugiau nei 4,5 % balsų.

Rinkimų kritika

Pagal Europos Parlamento stebėtojus „rinkimai bendrai buvo surengti gerai, tačiau juose trūko pagrindinių demokratijos elementų“.
Nepriklausomų valstybių sandraugos atstovai pavadino rinkimus „laisvais, demokratiškais ir teisingais“.
Lauris Reiniks

Lauris Reinikas (latv. Lauris Reiniks, g. 1979 m. liepos 11 d., Duobelėje) – latvių pop muzikantas.
Iki šiol išleido 4 solo albumus, iš kurių albumas Lidot savādāk tapo Auksiniu. Žinomiausios Laurio Reiniko dainos yra Es neesmu neprātīgs, Tev šodien vienalga, Tik balti, Es tev apmulsis, taip pat Sirds sadeg neparasti, kuri 2002 m. gavo metų vertingiausios dainos titulą Latvijas Radio 2 Muzikiniame Banke ir nugalėjo nominacijoje Radio hitas 2002 Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimuose, taip pat nugalėjo kaip geriausias solo atlikėjo video LNT muzikos video apdovanojimų ceremonijoje. Daina Tell Me, kurią Lauris atliko kartu su Marija Naumova 2003 m. gavo autorinių teisių agentūros AKKA/LAA apdovanojimą kaip daugiausiai grota daina radijuje ir televizijoje. 2003 m. kartu su Martinu Freimaniu ir Yana Key buvo suformuotas Eurovizijos trio F.L.Y. ir grupės atlikta daina Hello From Mars įtikinamai nugalėjo Latvijos nacionalinėje atrankoje.
Lauris Reinikas kaip aktorius dalyvavo ir dvejuose miuzikluose: 2004/2005 m. miuzikle Mūzikas skaņas ir 2005 m. miuzikle Autoplanēta. Jis yra buvęs ir reklaminiu veidu kelioms kompanijoms, taip pat reklamos balsas kompanijos Coca-Cola dainai Mazajiem, lielajiem.
2005 m. Lauris Reinikas atstovavo Latviją Europos Sąjungos koncertiniame ture po Slovakijos didžiuosius miestus. O duetas And You Came iš jo naujausiojo albumo Debesskrāpju spīts, kurį muzikantas atliko kartu su estų dainininke Maarja, tapo populiaria daina abiejų atlikėjų gimtinėse ir pradėjo skambėti taip pat kitų šalių radijo stotyse.
Jau nuo 1998 m. Lauris Reinikas yra buvęs TV laidų vedėju Latvijos Televizijoje.
Dzianano lyguma

Dzianano lyguma (kin. 嘉南平原, pinyin: Jiānán Píngyuán) – samplovinė lyguma vakarų Taivane. Tai didžiausia lyguma saloje. Plyti Tainano miesto ir Dziaji apskrities teritorijoje; pavadinimas sudarytas, sujungus abu vietovardžius. Taip pat dalis lygumos patenka į Junlino ir Džanghua apskričių bei Gaosiongo teritorijas.
Dzianano lyguma vakaruose ribojasi su Taivano sąsiauriu, šiaurėje su Taidžongo baseinu, pietryčiuose su Pingdongo lyguma, vakaruose driekiasi Ališano kalnų prieškalnės. Lygumos plotas ~2500 km². Vidutinis metinis kritulių kiekis siekia 1600 mm, o tai yra mažiausia visoje Taivano saloje. Lietingasis sezonas trunka vasarą, taigi žiemą lygumoje stinga lietaus.
Lyguma teka šios upės: Beigangas, Pudzi, Badžangas, Dzišujus, Janšujus, Erenas. Nuo japonų valdymo laikų Dzianano lyguma yra pagrindinis Taivano salos maisto šaltinis. Auginami ryžiai, cukranendrės, žemės riešutai, kukurūzai, batatai, kitos daržovės ir gėlininkystės kultūros. Seniau lygumoje taip pat išgaudavo druską.
Paberžiai (Tauragė)

Istorija

Kaimas seniau buvo į pietryčius nuo Tauragės miesto. Pavadinimas kilęs nuo šalia pratekančio Beržės upelio.
Pirmą kartą rašytinuose šaltiniuose kaimas minimas 1653 m., taip pat pažymėtas ir 1692 m. vokiečių sudarytame žemėlapyje. Tuomet kaimui priklausė 2 valakai žemės, jis priklausė Tauragės valsčiui, Šemetos vaitijai.
Paberžiuose dviejose vietose buvo užtvenktas Beržės upelis, o prie Dacijonų kaimo ribos buvo vandens malūnas, kuris 1765 m. perstatytas Kristijono Prano.
Kai Tauragės miestas pradėjo sparčiai plėstis į pietus bei pietryčius, Paberžiai tarsi išnyko, jų vietoje iškilo pramonės rajonas, palikdamas tik kelias trobas kaimo pakraščiuose.

Žymūs žmonės

Paberžiuose gimė evangelikų liuteronų kunigas Mikas Preikšaitis (1897–1972 m.), palaidotas Mažintų kaimo kapinėse.
Jadagonių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis dar vadinamas Raguvos kalnu. Jį iš vakarų ir šiaurės juosia Upio, iš rytų Nemuno slėniai, pietų pusėje tęsiasi kyšulys. Nuo slėnių pusės šlaitai statūs, kai kur apgriuvę, 15–30 m aukščio. Piliakalnio viršuje yra ovali 40x15 m dydžio, manoma, pagrindinė aikštelė. Joje yra kultūrinio sluoksnio liekanų.
Žemiau aikštelės, jos pietiniame pakraštyje buvo įrengti du priešpiliai. Išliko 3 m aukščio pylimas ir 1,5 gylio gynybinis griovys, už kurio yra 60 m ilgio ir 2–3 m pločio aikštelė. Jos rytinis pakraštys nuvirtęs į Nemuno slėnį, pietiniame pakraštyje – žemas pylimėlis, o už jo antrojo priešpilio 10x10 m dydžio aikštelė, kurios pietiniame gale supiltas pylimas (sulėkštėjęs). Priešpiliai piliakalnį skyrė nuo kitos kyšulio dalies. Visas piliakalnis apaugęs mišku.
Apie 1,5 km į pietryčius nuo Jadagonių piliakalnio yra Jadagonių alkakalnis.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1960 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1972 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai.

Aplinkiniai piliakalniai

Mikytų Smailakalnis 4 km 
 Šėtijų piliakalnis 1 km
Jaučakių piliakalnis 4 km
Piepalių piliakalnis 16 km
Žuklijų piliakalnis 15 km 
 Dulinčiškių piliakalnis 16 km
Karmėlavos piliakalnis 30 km 
 Lepšiškių piliakalnis 29 km
Kudirkos Naumiesčio piliakalnis 50 km
Altoniškių piliakalnis 3 km 
 Padovinio piliakalnis 51 km
Virbališkių piliakalnis 13 km 
 Kauno pilis 31 km
Sebakas

Sebakas (isp. Cébaco) – sala pietų Panamoje, Ramiajame vandenyne, ties Monticho įlankos išėjimu. Yra 15 km į vakarus nuo Asuero pusiasalio, priklauso Veragvaso provincijai. Salos plotas – 80 km² (trečia pagal dydį šalyje, po Koibos ir Rėjaus salos). Išsidriekusi rytų–vakarų kryptimi 25 km, plotis 2–5 km.
Sebako paviršius kalnuotas, aukščiausia vieta Sero Čičika siekia 349 m. Kranto linija vingiuota. 3 km į šiaurės vakarus nuo Sebako yra Gobernadoros sala, o toliau vakaruose – Koiba.
Salos šiaurės rytuose yra maža gyvenvietė. Verčiamasi žvejyba, turizmu.
Miki Roque

Mirtis

2012 m. birželio 24 d., būdamas 23 metų, futbolininkas mirė nuo vėžio, kuris jam buvo diagnozuotas 2011 m.
Butaforija

Butaforija (it. buttafuoria) – netikri, bet tikroviškai atrodantys daiktai (skulptūros, baldai, indai, papuošalai, ginklai, įrankiai ir kt.), naudojami teatro spektakliuose ir kinematografijoje vietoje tikrų daiktų. Butaforija yra dalis rekvizito.
Taip pat butaforiniai objektai naudojami ir reklamoje (pavyzdžiui, parduotuvių vitrinose rodomi vaisiai, daržovės, mėsos gaminiai).
Butaforiniai daiktai atsirado kartu su teatru. Jie būna pigūs, tvirti. Neretai jie daromi pabrėžtinai išraiškingi, paprastai jie neturi tų detalių, kurių nemato žiūrovai. Butaforiniai ginklai būna buki ir lengvi.
Butaforijos kūrėjai ir gamintojai vadinami butaforais.
Vytenis Sinkevičius

Vytenis Sinkevičius (g. 1974 m. sausio 21 d. Kaune) – muzikinių radijo laidų, TV laidų vedėjas. TV projektų bei renginių prodiuseris. Video reklamos ir filmų prodiuseris.
Baigė dr. G. Stulpinienės kalbų ir vadybos kolegiją bei Lietuvos muzikos akademijos Teatro ir kino fakultetą.
Dirbo Radiocentro radijo stotyje, kur vedė ryto laidą „Atsibusk su Vyteniu“. Lietuvos ryto TV kanale vedė televiktoriną „Kas tu toks?“ ir „Šeimų dvikovos. Akropolio turnyras“.
Nuo 2014 m. iki 2016 m. vedė „Teleloto“.
Žydrūnas Grencevičius

Biografija

2009 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, inžinierius.
UAB „Vižerana“ direktorius.
Liberalų ir centro sąjungos Kelmės rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Kelmės uzbekų sąjungos pirmininkas. Žmona Edita, duktė Raminta.
Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla

Istorija

1922 m. vasario 16 d. atidaryta Varlaukio pradžios mokykla. Nuo 1944 m. progimnazija (5 klasės), nuo 1949 m. septynmetė mokykla, nuo 1962 m. aštuonmetė. 1965 m. pastatytas dviaukštis mūrinis mokyklos pastatas. 1999 m. mokyklai suteiktas kompozitoriaus Juozapo Gudavičiaus (1873–1939) vardas. 2000 m. mokyklą baigė pirmoji dešimtokų laida. 2012 m. rugsėjo 1 d. Varlaukio Juozapo Gudavičiaus pagrindinė mokykla prijungta prie Eržvilko gimnazijos.
Aleksandras Bosas

Biografija

Mokėsi Šakių vidurinėje mokykloje, 1972 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, rusų kalbos ir literatūros mokytojas.
Nuo 1972 m. dirbo mokytoju Garliavos vidurinėje mokykloje, DOSAAF organizacijoje, ėjo Vandžiogalos kolūkio partijos sekretoriaus pareigas, dirbo Kauno rajono Vykdomajame komitete. Baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. Dalyvavo įvairiuose karinio pasirengimo kursuose, 1989 m. jam suteiktas majoro laipsnis. 1991–1999 m. dirbo Lietuvos konsulate Kaliningrade. 2000–2014 m. Garliavos vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas ūkio reikalams. 
1999 m. Naujosios sąjungos narys, Kauno skyriaus pirmininko pavaduotojas. 2005 m. Darbo partijos narys. 2007–2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys.
Profesinės sąjungos „Sandrauga“ komiteto narys, Lietuvos senovinės automototechnikos mėgėjų klubo narys, asociacijos „Lietuva be nacizmo“ narys, mokyklos tarybos narys. Sutuoktinė Natalija, vaikai Nerijus, Mindaugas, Vladislovas, Evelina.  Palaidotas Sudargo (Šakių r.) kapinėse.
Mijadzakio prefektūra

Istorija

Seniau, iki Meidži restauracijos, prefektūra buvo žinoma kaip Hiūgos žemė.

Geografija

Mijadzakio prefektūra įsikūrusi rytiniame Kiūšiū salos krante, pietuose ir rytuose apsupta Ramiojo vandenyno. Prefektūra šiaurėje ribojasi su Oitos prefektūra ir Kumamoto bei Kagošimos prefektūromis vakaruose.

Turizmas

Bene žymiausia prefektūros vieta – Ama-no-Iwato šventykla.

Sportas

Mijadzakio prefektūroje esti viena futbolo komanda, pavadinimu „Honda Lock S.C.“, įsikūrusi Mijadzakio mieste.