google/wiki40b huggingface dataset:
Juozas Liubinskas

Juozas Liubinskas (1902 m. gegužės 10 d. Pajevonyje, Vilkaviškio apskr. – ?), vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Muzikos mokėsi pas Vištyčio parapijos vargonininką A. Jakimavičių, vėliau pas Jaleniauską Virbalyje. 1921–1922 vargonininkavo Alvito parapijoje, 1922–1933 Vištyčio parapijoje. Su choru dalyvavo 1928 2-ojoje visos Lietuvos dainų šventėje Kaune, 1933 atvykęs į JAV, kurį laiką vargonų mokėsi pas J. Žilevičių. 1934–1941 vargonininkavo ir vadovavo chorui Aušros Vartų lietuvių parapijoje Niujorke, NY. 1941–1947 analogišką darbą dirbo Šv. Mykolo Arkangelo lietuvių parapijoje Bayonne, NJ. Organizavo koncertus, dalyvavo dainų šventėse ir kituose tautiniuose renginiuose.
Nuo 1935 ALRK Vargonininkų sąjungos narys, taip pat šios sąjungos New Yorko-New Jersio provincijos narys.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Levinas Benigsenas

Biografija

Baronas, kilęs iš Hanoverio didikų, Levino Fridricho Beningseno sūnus, nuo 1814 m. grafas. Nuo 1773 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, kariavo prieš turkus. 1787 m. paskirtas Iziumo husarų pulko vadu. 1792 m. dalyvavo Rusijos karinių junginių, kurie rėmė Targovicos konfederatus, kautynėse su Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystėskariuomene prie Myriaus ir Nesvyžiaus. Per 1794 m. sukilimą vieno iš rusų junginių, kurie Salų kautynėse atstūmė J. Jasinskio rinktinę, vėliau, plaukte persikėlę per Nemuną ties Alytumi ir sumušę tokio netiketumo nelaukusius lietuvius, užėmė Vilnių ir Kauną, vadų. 1794 m. generolas majoras.
1796 m. kartu su armija, kuriai vadovavo Valerijanas Zubovas, dalyvavo kare su Persija, pasižymėjo paimant Derbento tvirtovę. 1798 m. generolas leitenantas, bet 1798 m. rugpjūčio 30 d., patekęs į naujojo caro pavelo I nemalonę, išėjo į atsargą.
1801 m. kovo 23 d. rūmų perversmo, kuriame buvo nužudytas imperatorius Pavelas I, dalyvis, o kaip rašė atsiminimuose Platonas Zubovas, perversmo iniciatorius. Po perversmo vėl priimtas į tarnybą ir išsiųstas į garbingą tremtį. 1801 m. liepos mėn. – 1806 m. spalio mėn. Vilniaus generalgubernatorius. Pasižymėjo, kad apribojo vietos bajorų teises. 1802 m. kavalerijos generolas. Per 1806–1807 m. Rusijos ir Prūsijos karą su Prancūzija korpuso vadas, vėliau kariuomenės vyr. vadas. Prie Prūsų Yluvos sumušė Napoleono kariuomenę. 1812 m. rugpjūčio – lapkričio mėn. kariuomenės generalinio štabo viršininkas (dėl intrigų prieš M. Kutuzovą atleistas). Tačiau apdovanotas brilijantiniais ženklais prie Šv. Andrejaus ordino ir 100 tūkst. rublių. 1813 m. rezervinės armijos, suformuotos Lenkijoje, vadas. 1813 m. spalio 1 d. jo vadovaujama Lenkų armija prie Drezdeno sumušo prancūzų maršalo Sen-Siro korpusą ir dalyvavo Leipcigo mūšyje. Už tai apdovanotas grafo titulu ir dvarais Rusijoje. Po Paryžiaus taikos apdovanotas 1-ojo laipsnio Šv. Georgijaus ordinu ir paskirtas 2-osios armijos vadu. 1818 m. atleistas iš tarnybos grįžo į Hanoverį.
Lietuvos automobiliniai žurnalai

Lietuvos automobiliniai žurnalai – žurnalai automobilių tematika, leidžiami Lietuvoje. Pirmieji žurnalai išleisti po Lietuvos Respublikos valstybingumo atkūrimo. Nuo pirmųjų numerių pasirodymo juose yra spausdinamos automobilinės naujienos, straipsniai apie atliktus automobilių bandymus, automobilių istoriją, eksploatacijos problemas, publikacijos apie eismo problemas ir t. t.
Seniausias lietuviškas žurnalas – „Ratai“. Seniausias iki šiol gyvuojantis žurnalas – „Keturi ratai“, kurį 1992 m. įkūrė Virginijus Martišauskas ir jo leidėju bei vyriausiuoju redaktoriumi buvo iki 1996 m.
Iš dabar gyvuojančių automobilinių žurnalų mėnesiniai yra „Autocar“, „Keturi ratai“, „Mobilis“ bei TM. „Autobild“ – dvisavaitinis. Žurnalas „Keturi ratai“ 2008 m. pavasarį tapo pirmuoju savaitiniu žurnalu Lietuvoje (anksčiau buvo mėnesinis ir dvisavaitinis), tačiau vasarą vėl tapo mėnesiniu.
2008 m. pavasarį startavo pirmasis automobilinis internetinis žurnalas „Per4m mag“ apie perdarytus greitus automobilius.
Didžiausia automobilinių žurnalų koncentracija Lietuvoje – 2008 m., kuomet pasirodė britiško žurnalo „Autocar“ lietuviškas leidimas.
Palnosų apylinkė

Istorija

Apylinkė įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. 1945 m. sausio 26 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl sudarymo vietinių valstybės valdžios organų Lietuvos TSR apskrityse, miestuose, valsčiuose, miesteliuose ir apylinkėse“ apylinkės vykdomojo komiteto veikla atkurta. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
1954 m. prijungta Padvarėlių apylinkė ir dalis Pakalupės apylinkės, o dalis Palnosų apylinkės prijungta prie Viekšnių apylinkės. Nuo 1962 m. gruodžio 8 d. apylinkė priklausė Mažeikių rajonui. 1963 m. sausio 12 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl Lietuvos TSR apylinkių sustambinimo“ Palnosų apylinkė prijungta prie Akmenės apylinkės.
Nesugaunamasis liudininkas

Siužetas

Gyvena ramiai buhalteris Viljamas Arčeris ir nė neįtaria, kad jo bosas vakarus leidžia su jo žmona. Eilinį kartą pasilikęs darbe vyrukas sugalvojo užkąsti ir išgerti kavos. Nuvyko į naktį dirbančią užeigą ir joje norėjo šiek tiek atitrūkti nuo darbo. Grįždamas į kontorą pastebėjo nuo kelio nuvažiavusią mašiną ir sustojo pagelbėti nelaimėliui. Jis nė negalėjo įtarti, kad nutraukė žudikų užmačias. Jis nuvežė sužeistą žmogų į ligoninę, o jo paieškomis užsiėmė blogiukai, kurie nuvyko į jo namus ir nušovė lovoje buvusius meilužius (Viljamo žmoną ir bosą). Supratę, kad tai ne tasai vyrukas, žudikai pasidalina. Vienas vykta į jo kontorą, o kitas lieka laukti namuose. Tuo tarpu Viljamas vėl grįžta į užkandinę ir ten susibendrauja su padavėja Ele (aktorė Ruta Gedmintas).
Mike Pence

Biografija

Gimė ir augo Kolumbo mieste, katalikiškoje airių šeimoje. Vėliau perėjo į protestantizmą. Konservatyvių pažiūrų šalininkas, palaiko Arbatos partijos judėjimą.
Baigė teisės studijas Indianos universitete, užsiėmė privačia praktika. 1988 ir 1990 m. nepatekęs į Kongresą, 1994–1999 m. dirbo televizijos pokalbių šou vedėju. 2000 m. pirmą kartą išrinktas į Kongresą. 2001–2013 m. atstovavo Indianos 2-ąjį ir 6-ąjį regionus Atstovų rūmuose. 2012 m. tapo Indianos gubernatoriumi.
2016 m. liepos 14 d. kandidatas į JAV prezidentus Donaldas Trampas pranešė apie savo pasirinkimą M. Pensą iškelti kandidatu nuo Respublikonų partijos į JAV viceprezidentus. Nuo tada M. Pensas nutraukė savo įpusėjusią kampaniją dėl perrinkimo į Indianos gubernatorius ir ėmė balotiruotis į viceprezidento postą.
Respublikonų partijos suvažiavimas, vykęs 2016 m. liepos 18–21 d., patvirtino oficialią D. Trampo kandidatūrą į JAV prezidentus, o M. Penso – į viceprezidentus.
Bartninkų dvaras

Istorija

XVIII a. Bartninkai pri­klausė Alytaus ekonomijai. Ekono­mas Antanas Tyzenhauzas steigė manu­faktūras, dvarus – taip buvo įkurtas ir Bartninkų dvaras. Jame veikė audimo cechelis, geležies liejykla. Tačiau 1780 m. nušalinus A.Tyzenhauzą nuo vadovavimo ekonomijoms, jos sunyko, o 1795 m., po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, Užnemunė atiteko Prūsijai.
1923–1977 m. viename iš dvaro pastatų buvo įrengta mokykla. Ją iškėlus, 1977–1982 m. pastate buvo įrengti butai.
2006 m. buvusį mokyklos pastatą įsigijo Rolandas Bilotas.
Laiškas filipiečiams

Laiškas filipiečiams – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.
Šio laiško parašyno priežastys, manoma, buvo filipiečių apaštalui Pauliui atsiųsta dovana ir noras jiems pagirti Epafroditą. Tačiau, naudodamasis proga, Paulius reiškia savo meilę Filipų krikščionims ir džiaugsmą dėl jų dvasinės pažangos. Nors, kaip galima suprasti iš laiško, Paulius jautė pats galįs netrukus mirti, Laiške efeziečiams dažnai sutinkami žodžiai „džiaugsmas“ ir „džiaugiuosi“.

Turinys

Laiškas pradedamas pasveikinimu, padėka ir malda, toliau rašoma apie Pauliaus būklę ir viltis, gyvenimą sekant Jėzumi, du Pauliaus draugus, laimėjimą ir nuostolį. Taip pat pateikiami nurodymai ir padėka už paramą. Laiškas baigiamas pasveikinimais.

Parašymo laikas ir adresatas

Filipų bažnyčia, kuriai šis laiškas adresuotas, buvo pirmoji Pauliaus Europoje įsteigta bažnyčia. Paprastai manoma, jog šis laiškas yra vienas iš keturių laiškų, Pauliaus parašytų Romos kalėjime. Visgi yra manančių, kad laiškas parašytas 54 metais, kai Paulius, veikiausiai, kalėjo Efeze.
Leontjevo modelis

Leontjevo modelis, Leontievo sąnaudų ir produkcijos analizės metodas – tarpšakinio balanso matematinė išraiška, atspindinti šalies ekonomikos tarpšakinius tarpusavio gamybinius ryšius. 1936 m. modelį sukūrė ir pagrindė JAV ekonomistas ir matematikas Vasilijus Leontjevas.

Istorija

Teoriniai tarpšakinio balanso pagrindai išplėtoti 1923–1924 m. TSRS. V. Leontjevas tarpšakinių ryšių metodą, pasitelkdamas tiesinę algebrą, pritaikė tirdamas JAV ekonomiką. Metodas pavadintas sąnaudų–išeigos metodu arba pajamų–išlaidų matrica. Jis buvo pritaikytas Antrojo pasaulinio karo metu parenkant nacių Vokietijos ekonomikos taikinius JAV karinėms oro pajėgoms. Juo remiantis JAV skaičiavo ir karinę paramą TSRS pagal lendlizo sutartį.

Modelis

Pagal Leontjevo modelį šalies ūkis suskirstomas į n gamybos šakų, kiekviena iš jų gamina vieno tipo gaminius. Produkcijos vienetu dažniausiai laikoma jos vertinė išraiška. Jei per tam tikrą laikotarpį i gamybos šaka pagamina xᵢ produkcijos vienetų, iš kurių j šaka savo gaminių gamybai suvartoja xᵢⱼ vienetų, i šakos produktų, sunaudotų gaminant gaminius visose n gamybos šakose, kiekis lygus Σxᵢⱼ. Skirtumas xᵢ – Σxᵢⱼ = dᵢ yra gamybos perviršis.
Jei dᵢ daugiau kaip 0, ne visa i šakos produkcija sunaudojama gamyboje ir likutis kaip prekė naudojamas negamybinėje sferoje. Jei dᵢ < 0, ši šaka nepajėgi patenkinti net gamybos sferos poreikių. Vektorinė lygybė x – Ax = b išreiškia sąnaudų ir produkcijos modelį; čia x = (x₁ x₂., xₙ), b = (b₁ b₂,., bₙ, aᵢⱼ = xᵢⱼ/xⱼ; A = (aᵢⱼ). Matrica A vadinama technologine, arba Leontievo, matrica, jos elementai aᵢⱼ (sąnaudų arba technologiniai koeficientai) rodo, kiek reikia i šakos produkcijos vienetų, norint pagaminti j šakos produkcijos vienetą.
Jei vektoriaus b koordinatės yra negamybinės sferos papildomi užsakymai, Leontjevo modelis vadinamas atviruoju. Šiuo atveju gamintojai privalo pagaminti produkcijos ne tik gamybos sąnaudoms, bet ir pagal negamybinės sferos užsakymus. Remiantis matricų teorijos teiginiais galima visiškai išanalizuoti ekonomiką ir nustatyti, ar ji pajėgi įvykdyti užsakymus. Jei matricos A spektrinis spindulys mažiau už vienetą, lygčių sistema vienareikšmiškai išsprendžiama, gamyba pajėgi įvykdyti visus vidinius ir išorinius užsakymus. Lygčių sistemos sprendinys yra gamybos apimtis. Jei spektrinis spindulys daugiau kaip 1, gamyba visko nepagamina, tada reikia tirti ir nustatyti, kurioms šakoms ir kiek reikia investicijų.
Jei vektorius b yra nulinis b = 0 (nėra gamybos užsakymų), modelis vadinamas uždaruoju. Tokiame modelyje x – Ax = 0, arba Ax < x, ir laikoma, kad gamybos šaka gamina n – 1 skirtingą gaminį, o n nežinomuoju laikomas gamybos technologinis pajėgumas. Tada nagrinėjama gamybos lygio ir esamos technologijos be išorinių užsakymų pusiausvyra. Uždarasis modelis gali būti ir tarptautinės prekybos modeliu.
Tarptautinių kultūros programų centras

Kultūros sklaidos skyrius

Kultūros sklaidos skyrius rengia bei koordinuoja Lietuvos kultūros programas bendradarbiaudamas su Lietuvos kultūros atašė, Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis bei kitomis institucijomis; įgyvendina tarptautines dvišalio ir daugiašalio kultūrinio bendradarbiavimo sutartis bei programas Lietuvoje ir užsienio valstybėse.

Taip pat šis skyrius tęsia VšĮ „Lietuviškos knygos" veiklą ir vykdo lietuvių literatūros sklaidą užsienyje: informuoja ir konsultuoja užsienio leidėjus ir vertėjus lietuvių literatūros ir jos vertimų klausimais, organizuoja seminarus vertėjams ir leidėjams, rengia lietuvių rašytojų knygų pristatymus bei kūrybos vakarus užsienyje, vykdo lietuvių literatūros vertimų rėmimo programą, koordinuoja Tarptautinės Vilniaus knygų mugės kultūrinių renginių programą. 
Kultūros sklaidos skyrius siekia didinti Lietuvos kultūros, kūrybinių industrijų projektų tarptautinį konkurencingumą, užtikrinant projektų vykdymo ir informacijos sklaidą.

Kultūros kontaktų biuras

Kultūros kontaktų biuras Lietuvoje koordinuoja ES programą „Kultūra 2007“, kuri remia visų kultūros sričių, išskyrus audiovizualinę, projektus. Ši programa siekia skatinti kultūros srityje dirbančių žmonių mobilumą, meno kūrinių bei produktų judėjimą ir kultūrų dialogo formavimąsi.

MEDIA Desk Lietuva

MEDIA 2007 – ES audiovizualinio sektoriaus rėmimo programa, kuria siekiama stiprinti Europos ir audiovizualinės industrijos konkurencingumą ir užtikrinti audiovizualinių kūrinių kultūrinę įvairovę bei jų prieinamumą gyventojams. Programa iš dalies remia kino ir audiovizualinio sektoriaus profesionalų mokymus, projektų parengiamuosius darbus, kino filmų platinimą, sklaidą festivaliuose, mugėse ir forumuose.

„Europa piliečiams“ biuras

ES programos „Europa piliečiams“ tikslas - skatinti aktyvų pilietiškumą. Pagal šią programą, bendradarbiaujant su kitų Europos šalių organizacijomis, yra įgyvendinami Europos miestų piliečių susitikimai, ne pelno siekiančių organizacijų projektai, susiję su europietiškos tapatybės stiprinimu, bei projektai, skatinantys ES piliečių tarpusavio supratimą ir toleranciją.

Kontaktinė informacija

BĮ Lietuvos kultūros institutas

Adresas:

Z. Sierakausko g. 15

LT - 03105 Vilnius

Lietuva
Linkaičių pagrindinė mokykla

Istorija

Įsteigta 1953 m.
Aldi

Istorija

„Aldi“ įsteigta 1913 m. kaip dukterinė įmonė Esene. Parduotuvė buvo pavadinta Karlo Albrechto Lėbensmitelio vardu. Vėliau tinklo valdymą perėmė įkūrėjo vaikai – broliai Karlas Albrechtas ir Theo Albrechtas. 1960 m. „Aldi“ suskilo į „Nord“ (vok. šiaurė) ir „Süd“ (vok. pietūs). Abi holdinginės bendrovės sėkmingai plečiasi visoje Europoje ir toliau planuoja ekspansiją.

Vokietijoje

Vienintelė šalis, kur yra „Aldi Nord“ ir „Aldi SÜD“ kartu. Ši siena tarp „Aldi Nord“ ir „Aldi Süd“ Vokietijoje yra vadinama Aldi pusiauju. Ši riba eina ties Vestmiunsterlandu, Miulheimu prie Rūro, Vermelskirchenu, Gumersbachu (Gumersbache yra „ALDI Süd“ ir „ALDI Nord“ filialai), Zygenu (Zygene yra ir „ALDI Süd“ ir „ALDI Nord“ parduotuvės), Marburgu, į rytus iki „ALDI Süd“ Fuldoje. Buvusioje Rytų Vokietijoje yra „Aldi Nord“, išskyrus vieną „ALDI Süd“ Zoneberge, Tiuringijoje, kurios flialas yra Bavarijoje.
Zelmeniai

Geografija

Gyvenvietė išsidėsčiusi prie kelio  153  Joniškis–Žagarė–Naujoji Akmenė  – P95 Jelgava ir tarp Tervetės bei Svepainės upių. Yra Tervetės kultūros namai, biblioteka, paštas.
Albinas Jerašūnas

Biografija

1948 m. mirus motinai, gyveno su senele, o jai mirus 1952 m. persikėlė į Kauną. Mokėsi Kauno 2-ojoje septynmetėje mokykloje, 22-ojoje vidurinėje mokykloje. 1964 m. baigė 9-ąją darbo jaunimo vidurinę vakarinę mokyklą. 1971 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas.
1963–1964 m. Kauno 2-osios statybos valdybos dažytojas. Nuo 1971 m. Molėtų rajono centrinės ligoninės, VšĮ Molėtų PSPC, VšĮ Molėtų ligoninės gydytojas.
1993 m. Tėvynės sąjungos Molėtų rajono skyriaus narys.
1995–1997 m. 1997–2000 m. 2000–2003 m. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Molėtų rajono savivaldybės tarybos narys.  Sveikatos apsaugos ir socialinės rūpybos komiteto pirmininkas.
Sutuoktinė Filomena, sūnus Tomas.
Mažasis ledynmetis

Mažasis ledynmetis – klimato vystymosi laikotarpis; ledynmetis. XIII a. pradžioje dreifuojantys ledai išplito pietyn į Šiaurės Atlantą, taip pat padidėjo ir ledynai Grenlandijoje. Treji liūtinio lietaus metai nuo 1315 m. pradėjo neprognozuojamo oro erą Šiaurės Europoje, kuri tęsėsi iki pat XIX a. Šiuo laikotarpiu didėjančių ledo kiekių įrodymų rasta visame pasaulyje. Kiti šaltiniai teigia, kad tarp 1600 m. ir 1850 m. didelių svyravimų nebuvo.

Chronologija

Mažojo ledynmečio pradžia laikomos įvairios datos. Pradžia laikoma, pvz., 1250 m., kuomet pradėjo daugėti dreifuojančių ledų Šiaurės Atlante, taip pat 1300 m., nuo kada šiltos vasaros nebūtinai pasitaikydavo Šiaurės Europoje; 1315 m., dėl liūčių ir Didžiojo 1315-1317 m. bado; 1550 m., teorinė pasaulinio ledyno didėjimo pradžia; 1650 m., kai buvo pirmasis klimatinis minimumas.
Vienas seniausių šaltinių, kalbančių apie klimato kaitą yra 1046 m. Anglosaksų kronikos: „Ir tais pačiais metais po vasario antros atėjo žiema su šalnomis ir sniegu ir su visokiais blogais orais, nebuvo nei vieno gyvo žmogaus, kuris galėtų prisiminti tokią rūsčią žiemą kaip ši, tiek pagal mirštančių žmonių ir sergančių galvijų skaičių; tiek paukščiai, tiek ir žuvys smarkiai nukentėjo per didelį šaltį ir badą“.
Priešingai pradžios datai, beveik visi mokslininkai sutaria, kad Mažasis ledynmetis pasibaigė XIX a. viduryje.
Lietuvių fronto bičiulių sambūris

Lietuvių fronto bičiulių sambūris – visuomeninis judėjimas Lietuvoje ir už jos ribų. Lietuvių fronto bičiulių sąjūdis susibūrė iš į Ameriką, Australiją ir Kanadą karo nublokštųjų išeivių. Tarp žymesniųjų organizacijos steigėjų minėtini Antanas Maceina, Vytautas Vaitiekūnas, Zenonas Ivinskis, Juozas Girnius, Jonas Grinius, Adolfas Damušis, Juozas Brazaitis, Leonardas Valiukas, literatai Bernardas Brazdžionis ir Alė Rūta. Sąjūdžio kūrėjais buvo karo metų rezistencinio antinacinio lietuvių fronto nariai. Kartu su latviais ir estais sujungę jėgas Baltų lygoje, jie ragino pasaulio visuomenę netylėti – smerkti Baltijos šalių okupaciją, žmogaus teisių pažeidimus sovietų Lietuvoje.  2007 m. organizacijos pirmininku buvo teisininkas Kęstutis Milkeraitis.

Nuorodos, šaltiniai

Judėjimų epidemija
Vaistiniai augalai

Vaistiniai augalai – plati augalų, kurių dalys naudojamos kaip žaliava vaistiniams preparatams, grupė. Priskaičiuojama apie 12 000 augalų rūšių, laikomų vaistiniais.
Šie vaistiniai preparatai naudojami medicinoje ir veterinarijoje gydymui bei profilaktikai. Toks gydymas vadinamas fitoterapija. Kai kurie vaistiniai augalai buvo pirmieji vaistai žmonijos istorijoje.
Augalai savyje kaupia daug įvairiausių veikliųjų, gydomąją galią turinčių medžiagų: eterinių aliejų, karčiųjų, rauginių, mineralinių ir skaidulinių medžiagų, vitaminų, glikozidų bei kitų medžiagų. Vienos iš jų veikia ligų sukėlėjus (žudo bakterijas), kitos – veikia atskirus organus, jų funkcijas, trečios – papildo organizmo atsargas vitaminais, mikroelementais.
Vaistiniai augalai dažnai priešpastatomi pagamintiems cheminiams vaistams. Kartu paplitusi nuomonė, kad naturalūs augaliniai vaistai turi silpnesnį šalutinį poveikį ir beveik nesukelia organizmo alergijos. Tačiau to negalima apibendrinti: jeigu lyginama, reikia palyginti konkretų gydymą vaistiniu augalu su gydymu kitais vaistais.
Vaistiniai augalai labai reikšmingi farmacijoje. Iš augalinių žaliavų ar sintetintų veikliosios medžiagos atitikmenų pagaminama bene trečdalis visų vaistų.
Kadangi daugelis vaistinių augalų vartojami mitybai, riba tarp maistinių, vaistinių, prieskoninių, narkotinių ar nuodingųjų augalo savybių sunkiai apibrėžiama ir priklauso nuo situacijos.

Vaistinių augalų privalumai ir trūkumai

Yra samprotaujama, kad vaistažolių kenksmingas poveikis gali būti mažesnis, nes žmogaus organizmas per tūkstančius metų jau yra pripratęs prie vaistažolių organinių junginių ir jie tapo nebe svetimi, tuo tarpu sintetiniai preparatai išbandomi tik palyginus trumpą laiką. Tačiau lygiai taip pat galima įrodinėti ir tai, kad žmogaus organizmo tūkstantmetinis kontaktas su vaistažolėmis susilpnino jų gydomąjį poveikį.
Augalai visada veikia kompleksiškai. Tai reiškia, kad skirtingai nei daugumoje sintetinių preparatų vaistažolės sudėtyje gali būti keletas veikliųjų medžiagų ir kiekviena sudedamoji dalis gali stiprinti kitos aktyvumą. Tačiau gali egzistuoti ir atvirkštinė situacija, kai skirtingos augalo veikliosios medžiagos mažina viena kitos veikimą.
Veikliųjų medžiagų koncentracija augaluose skiriasi pagal rinkimo vietą, laiką, orą. Atitinkamai sudėtingas dozavimas.

Pritaikymas

Vaistai – tai įvairios gydomosios tinktūros, mikstūros, tepalai, balzamai, ekstraktai, nuovirai, trauktinės, ištraukos, užpilai, milteliai, tabletės kartais ir grynas neapdorotas augalas. Taikomos gydomosios vandens procedūros, inhaliacijos, daromi pavilgai, kokteiliai.
Tinkamai vartojamos vaistažolės gali ne tik padėti išgyti, bet ir aprūpinti organizmą labai reikalingomis natūraliomis medžiagomis, apsaugančiomis nuo daugelio ligų. Vaistiniai augalai labai praverčia pačioje kai kurių ligų pradžioje, nes neleidžia ligai paūmėti arba pereiti į lėtines formas. Vaistažolės pasitelkiamos ir tada, kai ligonio negalima gydyti cheminiais vaistais.
Gydytis galima tik gerai pažįstamais augalais, kurių poveikis ir dozavimas yra žinomi. Netinkamai panaudoti augalai ne tik negydo, bet gali ir pakenkti.
Karlailas

Istorija

Vietovė žinoma nuo romėnų laikų. Viduramžiais buvo svarbi karo tvirtovė. 1092 m. pastatyta pilis. XIX a. viduryje išplėtota tekstilės pramonė.
Skobiškės

Istorija

Nuo 1920 m. kaimas priklausė Kruopių valsčiui, nuo 1950 m. – Žarėnų apylinkės kaimas. 1950–1990 m. kaimas priklausė Žarėnų–Latvelių tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Tautgailiai II – 2,8 km
Tautgailiai II – 0,9 km
Šakyna – 7,6 km
Tulminai – 1,9 km
Piktaičiai (Šiauliai) – 3,9 km
Auksučiai – 1,6 km 
 KURŠĖNAI – 19 km
Egėliškės – 4 km
Šiupyliai – 7,2 km
 ŠIAULIAI – 30 km
Kegumo HE

Kegumo HE yra seniausia Dauguvos hidroelektrinė, ir trečia didžiausia hidroelektrinė Latvijoje ir Baltijos šalyse. Pastatyta prie Kegumo. Oficialiai statyba pradėta 1937 m. gegužės 22 d. 
Kegumo HE faktiškai yra hidroelektrinių kompleksas, kuris susideda iš dviejų skirtingais laikotarpiais pastatytų hidroelektrinių Dauguvos dešiniajame ir kairiajame krante. Elektrinė yra 70 km nuo Dauguvos žiočių ir atitinkamai formuoja Dauguvos HE kaskados antrą pakopą. Elektrinės savininkas ir operatorius yra nacionalinė energijos kompanija „Latvenergo“ .
Kegumo HE slėgimo aukštis yra 14 metrų, o HE tvenkinio talpa yra 168,3 mln. m³. Elektrinės elekros energijos gamybos galia yra 264 megavatai, o išdirbio dydis 2004 m. sudarė 571 gigavatvalandę. Tai yra maždaug 10 % valstybinės energijos kompanijos „Latvenergo“ 2005 m. realizuoto elektros energijos dydžio. Kegumo HE pagamintą elektros energiją perduoda 110 kilovoltų elektros perdavimo tinkle.
Kegumo HE komplekso senoji dalis, Kegumo HE-1 yra aprūpinta keturiais hidroagregatais, kurių galia šiuo metu yra 72 megavatai (MW), ji buvo statoma nuo 1936 m. iki 1939 m. 2001 m. baigta Kegumo HE-1 rekonstrukcija, per kurią buvo pakeisti visi hidroagregatai ir automatizuotos valdymo sistemos. Rekonstrukcijos metu nedaug padidinta elektrinės galia. Kegumo HES-2 buvo statoma nuo 1976 m. iki 1979 m., ir ji yra aprūpinta 3 hidroagregatais, kurių bendra galia yra 192 MW.
Buriatai

Kultūra

Buriatai nuo seno vertėsi gyvulininkyste (augino galvijus, arklius, avis, ožkas, kupranugarius), kaip ir mongolai vertėsi klajokline gyvulininkyste, dalis, augino soras, miežius, vertėsi medžiokle. Nuo XIX a. dauguma buriatų tapo sėslūs – verčiasi žemdirbyste, ganykline gyvulininkyste, žvejyba, dalis dirba pramonės įmonėse. Tradicinis buriatų pastatas – jurta, žiemą gyvendavo žeminėse. Tapę sėslūs pradėjo statyti gryčias (Изба). Būta patriarchato, patriarchalinės vergovės. Išlikęs gausus folkloras, mitai, legendos.

Religija

Tradicinė buriatų religija šamanistinė (tengrizmas), pačių vadinama хара шажан („juodasis tikėjimas“). XVI a. tarp buriatų paplito Tibeto budizmas (шара шажан – „geltonasis tikėjimas“). XVIII a. rusams kolonizuojant Sibirą dalis buriatų tapo stačiatikiais. Buriatijoje veikia visos Rusijos budizmo dvasinis centras – Ivolgos vienuolynas.

Istorija

Buriatai susidarė XVI-XVII a. iš šiaurinių mongolų genčių. XVII a. bulagatai, echiritai formavosi į buriatų tautą, tuo tarpu Užbaikalės buriatai buvo valdomi mongolų. Rusijai pradėjus Baikalo žemių kolonizaciją dalis buriatų persikėlė į Mongoliją. Kitos gentys pradėjo konsoliduotis, seslėjo. XIX a. galutinai susidarė buriatų tauta.