google/wiki40b huggingface dataset:
Rytų Karelija

Rytų Karelija (dar vadinama Rusijos Karelija) - istorinės Karelijos rytinė dalis, susiformavusi XVII a. padalijus Kareliją.
Rytinės ir Vakarinės Karelijos atsirado po to, kai 1617 m. Stolbovo taika iki tol Rusijai (Maskvos Didžiajai Kunigaikštystei) priklausiusios Karelų žemės buvo padalintos: Vakarinę Kareliją užvaldė Švedijos karalystė, o rytinė liko Rusijai. Šiuo padalinimu buvo nustatytos apytikrės sienos tarp Rusijos ir vėliau atsiradusios Suomijos.
Rytinę Kareliją sudaro trys istoriniai subregionai: Baltoji Karelija, Onegos Karelija ir Oloneco Karelija.
Rytinė Karelija buvo administruojama kaip Archangelsko gubernija ir Oloneco gubernija. 1917-20 m. dėl jos vyko karas tarp TSRS ir Suomijos, kuri laikė Rytų Kareliją sudėtine savo valstybės dalimi. Tačiau Rusija regioną išlaikė ir ėmė administruoti kaip Karelijos ATSR. 1939-40 m. vėl vyko Žiemos karas dėl Rytų Karelijos, tačiau ji vis tiek liko Rusijos dalimi.
1940 m. teritorijoje suformuota Suomijos-Karelijos TSRS, kuri 1956 m. perorganizuota į Karelijos ATSR. 1991 m. pervardinta Karelijos Respublika.
Pano fleita

Pano fleita – pučiamasis muzikos instrumentas. Pano fleita yra surišta iš nevienodo ilgumo tuščiavidurių vamzdelių, kurių yra 10 ar daugiau. Kuo mažesnis vamzdelis tuo aukštesnis garsas. Pano fleitai giminingas lietuvių liaudies instrumentas skudučiai (nesurištų individualių vamzdelių rinkinys).
2009 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix

Penktadienio treniruotės

Pirmosiose treniruotėse greičiausi buvo Red Bull Racing ekipos lenktynininkai – Sebastianas Vettelis pirmas (1:19.400 min.), Markas Webberis antras (1:19.682). Trečias liko Brawn GP ekipos narys britas Jensonas Buttonas (1:20.227).
Antrosiose penktadienio treniruotėse, kaip ir ryte, dominavo Red Bull ekipa. Greičiausias buvo S. Vettelis (1:19.456), antras M. Webberis (1:19.597). Šį kartą visus nustebino Force India ekipa, kurios narys Adrian Sutilas buvo trečias (1:20.141).

Šeštadienio treniruotės

Šeštadienio ryte greičiausi buvo Williams ekipos nariai – Nico Rosbergas (1:18.899) ir Kazuki Nakajima (1:19.102). Trečias liko Toyota pilotas italas Jarno Trullis (1:19.125).
Bear Grylls

Edvardas Maiklas Grylzas (angl. Edward Michael Grylls, g. 1974 m. birželio 7 d.) yra britų avantiūristas, rašytojas ir televizijos žvaigždė. Geriausiai žinomas dėl savo dokumentinių laidų Born Survivor ir Man vs. Wild (Europoje žinoma kaip Ultimate Survival). Jis taip pat yra vienas iš jauniausių britų, kurie įkopė į Everesto kalną. Bear Grylls tai padarė būdamas 23 metų.

Asmeninis gyvenimas

Iki ketverių metų Grylls augo Donaghadee mieste šiaurinėje Airijoje, kai jis ir jo šeima išsikraustė į Bembridžą Vaito Saloje. Jis yra politiko Sero Michael Grylls ir Sarah Ford sūnus. Jo šeimoje buvo gausu politikų, dėstytojų, karių ir dvasininkų.
Grylls mokėsi Etono koledže ir Londono universitete. Jis išmoko kopinėti ir buriuoti iš savo tėvo, kai dar buvo visiškai jaunas. Bear turi antro dan lygio juodą diržą Kyokushin karate. Šiuo metu jis praktikuoja jogą ir ninjutsu. Nuo aštuonerių metų Bear Grylls aktyviai dalyvauja skautų veikloje. Kalba anglų, ispanų ir prancūzų kalbomis. Grylls yra krikščionis ir apibūdina savo tikėjimą, kaip savo gyvenimo "stuburą".
Bear susituokė su Cannings Knight 2000 metais. Jie turi tris sūnūs: Jesse, Marmaduke ir Huckleberry.

Televizija

Bear Grylls yra išgyvenimo ekspertas, tai jis parodo savo paties kurtose dokumentinėse laidose. Discovery kanalo rodomoje laidoje Ultimate Survival jis demonstruoja savo gebėjimus išgyventi įvairiose pasaulio vietose – nuo dykumų iki Sibiro gūdumos.
Artos kalnai

Artos kalnai – kalnagūbris Džibutyje, šalia pietinės Tadžuros įlankos pakrantės, Artos regione, 35 km į vakarus nuo Džibučio miesto. Vidutinis aukštis – 700 m, didžiausias – 755 m. Apaugę skurdžia pusdykumių augmenija, apgyvendinti somalių (isų). Kalnuose įsikūręs Artos miestas.
Artos kalnai pasižymi vėsesniu nei likusi šalies dalis klimatu. Viršūnėse temperatūra žiemos naktimis nukrenta iki 10 °C, nors vidutinė temperatūra yra 20–25 °C.
Kurionas

Teatras

Kuriono teatrą II amžiuje pr. m e. pastatė graikai. Pradžioje tai buvo nedidelis statinys, orientuotas į jūros pusę (kaip ir daugumoje pakrančių miestų). Visa konstrukcija buvo sudaryta iš masyvių kalkakmenio blokų. Scenoje buvo atliekamos klasikinės pjesės, kurių autoriai – Aischilas, Sofoklis ir Euripidas, Aristofanas ir kt.
77 m. miestas buvo sugriautas žemės drebėjimo, kurio metu nukentėjo ir teatras. Netrukus jis buvo atstatytas, papuoštas (tarp jų ir kolonos) ir išplėstas. Po šių darbų jame tilpo 3500 žiūrovų. Teatras tapo ne tik vaidinimų, bet ir susirinkimų vieta. III a. pradžioje teatras virto gladiatorių kovų arena, o amžiaus pabaigoje atgavo pirminę funkciją. 365 m. teatrą visiškai sugriovė žemės drebėjimas, po kurio jis buvo apleistas ir išvogtas. V a. akmeninis statinys buvo paverstas į akmens skaldyklą. Didžioji dalis žiūrovų vietų, praėjimų papuošimų, unikali scenos konstrukcija ir nuostabi kolonada buvo sunaikinta.
1949–1950 m. rasti teatro griuvėsiai, buvo atstatyti 1961 m. Nors dabar jis nebėra toks didingas, bet pilnai funkcionuojantis. Vasaros laikotarpiu čia atliekamos graikiškos tragedijos.
Gruodžio 1

Vardadieniai

Melita - Aleksandras – Algmina – Baltenė – Baltenis – Balys – Butigeidas – Eligas – Eligijus – Nata – Natalė – Natalija – Natalis – Natas – Natė
Minanešė

Minanešė (rus. миноноска) – mažas Rusijos imperijos karo laivas (vandentalpa 20-100 t), ginkluotas jūrų minomis ar torpedomis (torpedas Rusijoje pradžioje vadino 'savijudėmis minomis'). Dalyje valstybių (Rusijos imperija, Vokietijos imperija, Austrija-Vengrija, Švedija) oficialiai nebuvo skiriamos dvi mininių laivų klasės – minanešės ir mininiai kateriai. Mininiai kateriai buvo dar mažesni minomis ginkluoti laivai (valtys), kurių vandentalpa buvo 5–16 t.
Rusijoje mažus laivus, ginkluotus kártinėmis ir velkamosiomis minomis, vadino įvairiai – mininiais barkasais (rus. минный баркас), mininiais kateriais (минный катер), mininėmis valtimis (минная лодка; минная шлюпка). Vėliau stambesniuosius tokius laivus Rusijos imperijos Jūrų ministerijos dokumentuose imta vadinti terminu миноноска ('minanešė'). Šį terminą 1878 m. balandžio 15 d. patvirtino generaladmirolo didžiojo kunigaikščio Konstantino Nikolajevičiaus įsakymas.
Stageliai

Istorija

Stageliai (Staghelisken) minimi 1377 m. Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje.
XIX a. pab. buvo Stagelių (Stogelių) kaimas ir Stagių (Stogių) palivarkas.
Markizas

Markizai Didžiojoje Britanijoje

Didžiojoje Britanijoje tik jos monarchas gali suteikti paveldimus bajorų titulus. Šiuo metu D. Britanijoje yra 34 markizatai.
Pirmasis Anglijos markizas buvo Robert de Vere, 9-asis Oksfordo erlas (9th Earl of Oxford), kuriam markizo titulą 1385 m. gruodžio 1 d. suteikė karalius Ričardas II. Po nepilnų metų (1386 m. spalio 13 d.) markizo titulas buvo atšauktas, nes jis gavo Airijos hercogo titulą.
Antruoju Anglijos markizu tapo John Beaufort, 1-asis Somerseto erlas (1st Earl of Somerset). Jis 1397 m. tapo Dorseto markizu. 1399 m. šis jo titulas buvo atšauktas. Buvo prašyta jam titulą grąžinti, bet karalius pareiškė, kad „markizo titulas šioje karalystėje keistai atrodo“.
Trečias markizo titulas buvo suteiktas 1442 m.
Vienintelė moteris, kuri tapo markize (ne markiziene), buvo ledi Ana Bolein, kuriai buvo suteiktas Pembroke markizės titulas. Titulas buvo dovana prieš tuokiantis su karaliumi Henriku VIII.
D. Britanijoje hercogų įpėdiniai paprastai gauna markizo titulą. Yra tokia taisyklė, kad įpėdinis gali turėti vienu lygiu žemesnį titulą, negu didikas, kurio įpėdinis jis yra. Markizo įpėdinis paprastai būna grafas ar vikontas.

Markizai Prancūzijoje

Prancūzijoje markizais galėjo vadintis aukštos kilmės didikai, valdę keletą grafysčių, net jeigu ir neturėjo formalaus markizo titulo.
Isfara

Istorija

Isfara – vienas seniausių Vidurinės Azijos miestų. Senovėje minimas kaip Asbara. Pirmą kartą minimas X a. Valdovas Babūras XV a. miestą ir regioną pavadino Isfara. XVI a. pastatytos mečetės, medresos. XVII a. Isfara tapo pavaldi Kokando chanatui.
Karalių kova

Siužetas

Knygoje „Karalių kova“ aprašomas Vesteroso Septyniose karalystėse vykstantis pilietinis karas, tuo tarpu Nakties sargyba surengia žvalgomąjį žygį, siekdami išsiaiškinti paslapties kupinas aplinkybes, galimai susijusias su už sienos gyvenančiais vaildlingais, save besivadinančiais laisvais žmonėmis. Tuo pat metu Daneiris Targeirin tęsia savo planus atsikovoti jos giminei kadaise priklausiusias Septynias karalystes.

Septynios karalystės

Mirus karaliui Robertui Barateonui, jo posūnis Džofris Barateonas bei broliai Renlis ir Stanis paskelbia pretenzijas į Vesteroso sostą. Robas Starkas paskelbiamas karaliumi Šiaurėje, tuo tarpu Beilonas Greidžojus apsiskelbia Geležinių salų karaliumi ir užpuola vakarinę Šiaurės regiono pakrantę.
Prasideda vadinamasis Penkių karalių karas. Stanio Barateono ir jo brolio Renlio mūšio išvakarėse Renlis nužudomas jo brolio dvasininkės Melisandros, kilusios iš Ašai, kerų. Šiaurėje susikauna karaliaus Robo ir Taivino Lanisterio kariaunos, tuo tarpu Teonas Greidžojus, pasinaudojęs mūšių įkarščiu, surengia Vinterfelo apgultį. Robui Starkui skinant laurus viename po kito mūšyje prieš Lanisterius, pats Taivinas pradeda puolimą, bet yra priverstas pasitraukti, pasklidus žiniai, jog Stanis Barateonas pasuko link Karaliaus Uosto, kurį apginti ruošiasi Tyrionas Lanisteris, ketindamas priešo laivus sulaikyti graikiškąja ugnimi ir masyvia miesto kalvių nukaldinta grandine.

Siena

Nakties sargybos žvalgai išsiaiškina, jog vaildlingus po viena vėliava vienija Mansas Reideris, apsiskelbęs „karaliumi anapus Sienos“. Ties Skirlingo perėja Korinas Halfhandas ir Džonas Snou įspraudžiami į kampą, tad Korinas paliepia Snou pasiduoti į nelaisvę ir išsiaiškinti Manso kėslus. Kaip paaiškėja, Mansas žygiuoja sienos link su trisdešimties tūkstančių vaildlingų kariauna, kurios gretose yra vargų, milžinų ir mamutų.

Rytai

Daneiris Targeirin, lydima riterio Džoros Mormonto ir jos likusių pasekėjų bei trijų neseniai išsiritusių drakonų, pasiekia Karto miestą, kur jai į draugus ima pirštis grupelė iškilių miesto pirklių bei raganių gildija, besikėsinantys į jos drakonus.
Vitinių evangelikų liuteronų kapinės

Kapinės

Įrengtos nukasto aukštumos kyšulio terasoje, kurią iš šiaurės rytų ir šiaurės pusių juosia Bonės slėnio griova. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 87 m ilgio ir 27 m pločio, apjuostos iš lauko akmenų sukrauto aptvaro, kurio plotis apie 1 m, aukštis – 0,3 m. Palei aptvarą auga aukšti lapuočiai medžiai. Paviršius nelygus, žemėja iš pietų į šiaurės pusę. Vizualiai pastebima per 15 kapviečių, kurias ženklina 2 sulankstyti ažūriniai ornamentuoti kaltiniai bei 4 mediniai kryžiai, vieno antkapinio paminklo postamentas, keli betoniniai antkapiai ir metalinė tvorelė. Kapinių šiaurės vakarinėje papėdėje auga senas, aukštas medis, šalia kurio stovi baigiantis sunykti kryžiaus su stogeliu pavidalo anotacinis ženklas su įrašu: „VITINIŲ / KAIMO / KAPINĖS“. Kapinės neprižiūrimos, apleistos, apaugusios mišku.
Teritorijos plotas – 0,17 ha.

Istorija

Veikė XVIII a. – 1944 m. Laidoti Vitinių evangelikai liuteronai.
Barboros akmuo

Barboros akmuo – republikinės reikšmės geologijos paminklas, stūksantis Anykščių rajone, Troškūnų seniūnijoje, Anykščių miškų urėdijos Kavarsko girininkijos (98 kv., 17 skl.) teritorijoje, Butleriškių miške. Paskelbtas saugomu 1964 m., įtrauktas į Kultūros paveldo registrą 2000 m. (unik. kodas 1870).
Vienas iš maršrutų, kuriuo riedulys nesunkiai pasiekiamas – žvyruotu miško keliu iš Dabužių (apie 7,5 km). Netoli tikslo pastatytos kelio nuorodos. Paskutinius 0,5 km, kur prie žvyrkelio plyti nedidelė laukymė – skynimas, patogiau praeiti pėsčiomis. Kitas būdas pasiekti dideliame miško masyve gulintį akmenį – iš  1214  Troškūnai–Laukagaliai–Traupis  kelio.
Riedulio aplinka – palyginti drėgna miško vieta, kuri, esant kritulių pertekliui, pažliunga. Šalia gausu lazdynų, alksnių bei kitokių krūmų, auga didelės eglės ir ąžuolai. Greta jo įkastas archeologijos paminklą žymintis masyvus betoninis stulpas su užrašu: „Mitologinis Barboros akmuo“. Pastatyti keli suoliukai atokvėpiui. Paminklo apsaugos zona pažymėta keliais apie 0,9 m aukščio mediniais stulpeliais, kurie rausvai dažyti ir išdėstyti aplinkui 3–4 m atstumu nuo riedulio. Prie pat šio riedulio stiebiasi paūgėjęs ąžuoliukas.

Legenda

Legenda byloja apie telkšojusį ežerą toje vietoje, kur šiuo metu yra akmuo. Vietiniai gyventojai pasakoja, neva akmenį nešęs velnias Troškūnų bažnyčios daužyti, sukaitęs, naštą pasidėjęs, bet tas taip į raistą smuktelėjo, kad nelabasis nebeišlupo. Nuo akmens į čia telkšojusį ežerą nušoko ir nusiskandino bajoraitė Barbora. Teigiama, jog šis riedulys – tai suakmenėjusi vietinio dvarininko duktė Barbora, kuri nebuvo išleista už beturčio jaunikio.

Geologija

Antžeminė riedulio dalis tamsiai ruda, primenanti dvišlaitę palapinę su gana lygiais ir statokais abiem šlaitais. Riedulio matmenys (virš žemės paviršiaus esančios jos dalies): aukštis – 2,67 m; ilgis – 4,2 m; plotis – 4 m; didžiausia horizontali apimtis – 13,51 m. Riedulį sudaranti uoliena – amfibolinis biotitinis granitas, vadinamas dar rapakiviu, rudas, vietomis juosvai rudas, įvairaus grūdėtumo. Tyrėjų nustatyti šie sudėtiniai mineralai: mikroklinas, kvarcas, plagioklazas, biotitas ir raginukė, magnetitas, apatitas.
Siberutas

Siberutas (indonez. Pulau Siberut) – didžiausia ir labiausiai į šiaurę nutolusi Mentavajaus salyno, priklausančio Indonezijai, sala. Ji išsidėsčiusi Indijos vandenyne, 150 km į vakarus nuo Sumatros, įeina į Mentavajaus regenciją. Plotas 4030 km². Gyvena ~35 tūkst. gyventojų (2001 m.), iš kurių dauguma – mentavajai.
Klimatas ekvatorinis, karštas ir drėgnas. Per metus iškrenta ~4000 mm kritulių. Vyrauja 22-31 °C temperatūros, o oro drėgnumas siekia 81-85 %. Šalia rytinio kranto gausu salelių, įlankų, koralų rifų. Krantuose auga mangrovių sąžalynai, o centrinėje dalyje veši tankios džiunglės, kuruiose gausu endeminių augalų ir gyvūnų. Dalis jų saugoma Siberuto nacionaliniame parke. Aukščiausia Siberuto vieta – 384 m.
Kryžiaus kelias

Kryžiaus kelias – procesija, atsiradusi prisimenant Via Dolorosa („Skausmingąją gatvę“) Jeruzalėje.
Kryžiaus kelią sudaro 14 stacijų. Jos simbolizuoja Jėzaus Kristaus kančios kelią nuo patekimo pas Poncijų Pilotą iki pat nukryžiavimo bei palaidojimo.
Penkiolikta stotis anksčiau kartais buvo kaip Jeruzalės simbolis, atvaizdas.
Pumpučiai (Šiauliai)

Geografija

Šiaurėje ribojasi su Lukšiais, rytuose su Toliočiais, pietryčiuose su Voveriškiais, pietuose su Kupriais. Gyvenvietės šiaurės rytų pakraščiu praeina geležinkelis Šiauliai-Klaipėda ir automobilių magistralė  A11  Šiauliai–Palanga , rytuose –  A18  Šiaulių aplinkkelis .

Žymūs žmonės

1948 m. Pumpučiuose gimė rašytoja, Kovo 11-osios akto signatarė Vidmantė Jasukaitytė.

Aplinkinės gyvenvietės

KUŽIAI – 4 km
Lukšiai – 0,7 km
Toliočiai – 0,9 km
Gilaičiai – 3 km
Vijoliai – 1,9 km 
 ŠIAULIAI – 4 km
Sauginiai – 3,7 km
Kupriai – 0,8 km
Voveriškiai – 1,5 km 
 Dainai – 4 km
Grand Kru apskritis

Geografija

Būdingos lygumos, apaugusios miškais. Pakrantės išraižytos lagūnų, pelkėtos, apžėlusios mangrovėmis. Svarbiausia upė – Nu.
Gyvena daugiausia kru tautybės žmonės.
Didesnės gyvenvietės: Barkleivilis, Grand Sesas, Sastaunas, Garavė, Blebas.
Dulkės

Dulkės – smulkios, lengvos, organinės arba mineralinės kilmės dalelės, tvyrojančios ore arba nusėdančios ant įvairių paviršių. Dulkių dalelių skersmuo būna vidutiniškai 0,005 mm, maksimaliai – 0,1 mm. Paveiktos drėgmės dažnai virsta purvu.
Atvirose erdvėse pagrindinis dulkių šaltinis yra smulkios uolienų dalelės, nugludintos vėjo erozijos. Dulkės kyla sausose, minkšta uoliena (pvz., smėliu) padegtose vietose: dykumose ir pusdykumėse, kopose, arimuose, žvyrkeliuose, kasyklose ir kt. Daug dulkių išmetama ir ugnikalnių išsiveržimų metu (vulkaniniai pelenai). Vėjas lengvai pakelia tokias dulkes ir gali nunešti didelius atstumus – pvz., pučiant stipriems vėjams nuo Sacharos dulkės atnešamos iki Europos krantų. Ypač dideli dulkių kiekiai nešami smėlio audrų metu. Didelis dulkių kiekis atmosferoje blogina matomumą, didina aplinkos įkaitrinimą, prastina oro kokybę, kelia nešvarą. Ypač kenksmingos dulkės kyla nuo anglies kasyklų ir sąšlavynų, druskos lygumų. Atmosferinių dulkių kiekis mažinamas drėkinant statybų vietas, plaunant gatves, asfaltuojant kelius, sodinant medžius, gyvatvores prie kelių, laukų, gyvenamųjų namų.
Gyvenamose patalpose be mineralinės kilmės dulkių yra ir nemažai organinių dulkių – žiedadulkių, žmonių ir gyvūnų plaukelių, audinių ir popieriaus pluošto, negyvų odos ląstelių ir kt. Namuose dulkės linkusios kauptis minkštuose, puriuose paviršiuose – kilimuose, balduose, užuolaidose, drabužiuose ir patalynėje, knygose ir kt. Tokiose dulkėse veisiasi namų dulkių erkės. Didelis dulkių kiekis gyvenamoje patalpoje gali sukelti alerginius susirgimus, kvėpavimo sistemos sutrikimus. Dulkės naikinamos drėgnu audiniu valant paviršius, dulkių siurbliu siurbiant dulkes iš kilimų, prisilaikant bendros švaros.
Tyrimo Arizonoje metu nustatyta, kad į gyvenamąsias patalpas didžioji dalis dulkių patenka tiesiai iš lauko, o ne nuo prinešamo purvo su batais ar drabužių. Nustatyta, kad aklinai uždarytame bute per dvi savaites nusėda 12 tūkst. dulkių dalelių į 1 grindų ir baldų kvadratinį metrą; tas dulkes sudaro: mineralinės dalelės – 35 %, tekstilės ir popieriaus pluoštas – 12 %, odos ląstelės – 19 %, žiedadulkės – 7 %, suodžių ir dūmų dalelės – 3 %, kitos, neaiškios kilmės dalelės bei kosminės dulkės – 24 %.
Buick Regal

Prekyba Kinijoje

2002 m. gruodžio 26 diena automobilis buvo pradėtas gaminti Kinijoje, vietinei rinkai. Automobilis buvo parduodamas su 2.0 l I4, bei 2.5 L V6 varikliais, bei buvo eksportuojamas Į Filipinus Chevrolet Lumina pavadinimu.
Automobilio gamyba Kinijoje baigėsi 2008 m.
Hitman: Codename 47

Siužetas

Agentas 47 pabunda ligoninės palatoje su ligoninės apdaru, neturėdamas nė cento kišenėse. Neaiškus žmogus, kalbantis per garsiakalbį, išleidžia jį iš palatos ir liepia jam pereiti kliūčių ruožą, kuriame jis išmoksta įvairių žudiko gudrybių. Galiausiai 47 nusigauna į jį ten uždariusių sargybinių dalį. Tada istorija persikelia kelerius metus į priekį, kur 47 jau profesionalus žudikas, samdomas Tarptautinės Kontraktų Agentūros (International Contract Agency, ICA). Agentas siunčiamas į įvairius pasaulio kampelius, kad pašalintų keturias galingiausias nusikalstamo pasaulio galvas.

Apžvalga

Skirtingai nuo daugelio šaudyklių, kur žaidėjas yra stumiamas į aplinką, pilną priešų, ir turi žudyti tam, kad išgyventų, šiame žaidime veiksmas vyksta neutraliose ir pilnose pašalinių žmonių aplinkose, kaip pavyzdžiui: gatvėse, viešbučiuose ar restoranuose. Bet, skirtingai nei vėlesnėse žaidimo dalyse, žaidėjas retkarčiais yra priverstas eiti į stambias ir labai žiaurias masinio susišaudymo vietas. Tai labiausiai jaučiama lygyje, kur žaidėjas turi kovoti Kolumbijos džiunglėse prieš Pietų Amerikos karius.
Lyginant su kitais serijos žaidimais, „Hitman: Codename 47“ yra gerokai paprastesnis. Jame nėra „įtarinėjimo“ matuoklio, tad priešai palieka 47, vos tik jis pakeičia savo aprangą ir paslepia ginklus. Technologiniu požiūriu „Hitman: Codename 47“ yra vienas pirmųjų kompiuterinių žaidimų su labai realia fizika.
Ivolginskas

Istorija

Nuo seno Ivolgos slėnyje apsistodavo buriatų klajokliai. XX a. pr. jie čia įkūrė Mangazajaus ir Boro Gubės ulusus. 1940 m. Mangazajaus ulusas pervadintas Ivolginsku ir paskirtas rajono centru.
Didžiokų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis (Švedų Kalnas) įrengtas ilgo ožnugario pietrytiniame krašte. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 65x18 m dydžio. Jos pietrytiniame krašte supiltas 0,8 m aukščio, 8 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 5,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 1 m aukščio, 10 m pločio pylimas. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 22 m ilgio, 17 m pločio, 2,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,7 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Už jo iškastas 18 m ilgio, 5,5 m pločio, 0,3 m gylio antras griovys skiria piliakalnį nuo toliau į šiaurės vakarus besitęsiančio 100 m ilgio ožnugario. Šlaitai statūs, 11-13 m aukščio.
Piliakalnis apaugęs pušimis ir lapuočiais.

Gyvenvietė

Rytinėje ir pietrytinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir žiestos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Kamastos piliakalnis 3 kmPazadvorijos piliakalnis 3 kmKertuojos piliakalnis 18 kmJasiuliškių piliakalnis 4 kmPaduobės piliakalnis 37 kmPiliakiemių piliakalnis 7 kmGaukeliškių piliakalnis 12 kmJonėnų piliakalnis 12 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
SV Mattersburg

Istorija

Ištakos siekia 1922 m., kai buvo įkurtas SV Mattersburg klubas. Nuo 2003/04 m. sezono žaidė Bundeslygoje. Trumpam buvo iškritęs į Erste lygą.
Dlugobužo valsčius

Istorija

1939 m. balandžio 1 d. valsčius perkeltas į Varšuvos vaivadiją. 1945 m. rugpjūčio 18 d. valsčius perkeltas į Balstogės vaivadiją. 1952 m. liepos 1 dieną valsčių sudarė 46 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 dieną. Nuo 1973 m. sausio 1 d. valsčius tapo Zambruvo valsčiaus dalimi.
Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas

Pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas – tarptautinės gimnastikos federacijos organizuojamas kasmetinis geriausių pasaulio sportinės gimnastikos sportininkų čempionatas.
Tango klasės povandeninis laivas

Tango klasės povandeninis laivas (rus. Подводные лодки проекта 641Б «Сом») – Sovietų Sąjungoje gamintas elektro - dyzelinis povandeninis laivas. Laivas – dviejų korpusų, turėjo septynis skyrius. Pirmas ir septintas – torpediniai, antras ir ketvirtas – akumuliatoriniai, trečias – centrinis postas, penktas – dyzelinio variklio, šeštas – elektromotorinis.
Povandeninis Tango klasės laivas buvo sukonstruotas konstruktorių biure „Rubin“. Pirmasis klasės laivas nuleistas 1972 m. Gorkio laivų statykloje. Iš viso nuo 1972 m. iki 1982 m. buvo pastatyta 18 šios klasės laivų.
Tango klasė suprojektuota tam, kad vykdytų misijas vandenyne, toli nuo aprūpinimo bazių. Taip pat kovai su priešo laivais, konvojų apsaugai, minavimo darbų vykdymui.