google/wiki40b huggingface dataset:
Kopijuojant Bethoveną (filmas)

Siužetas

Vienos konservatorijos studentė Ana, tapusi kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno asistente, padeda perrašyti jam „Devintosios simfonijos“ natas. Perrašydama į penklinę Bethoveno muziką Ana drįsta papildyti kai kurias vietas savo idėjomis ir ištaisyti didžiojo genijaus paliktas klaidas. Taip ji patenka į sudėtingą ir nuostabų kompozitoriaus pasaulį, kuriame įkvėpimą lydi kankinanti kančia.
Ana savo bendradarbiavimą su Bethovenu priima kaip Dievo duotą šansą įsitikinti, kad ji taip pat turi kompozitorės talentą. Kada ji parodo Bethovenui savo parašytą kūrinį, jis išjuokia jį ir Ana palieka genijų. Ana sutinka ištekėti už architekto Martino.
Bet Bethovenas nepalieka Anos ramybėje ir reikalauja pasirinkti: jis arba Martinas. Ana bando pabėgti iš Vienos, bet galu gale supranta, kad jos likimas amžiams surištas su Bethovenu…
Gardino kunigaikštystė

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kunigaikštystė paminėta 1127 metais. Nuo XIII a. vidurio priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei (veikiausiai pašalinus Gardino kunigaikščius). Manoma, žemes kurį laiką valdė Vaišvilkas. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Traidenio laikais priklausė jam; čia jis kurdino besigelbstančius nuo kryžiuočių pavergimo prūsus.
XIV a. antrojoje pusėje tapo Trakų kunigaikštystės daline kunigaikštyste, nuo 1376 m. valdoma kunigaikščio Vytauto, per kovas dėl didžiojo kunigaikščio sosto 1382 m. kunigaikštystę užėmė Lietuvos didysis kunigaikštis Jogaila. 1384 m. jo atkurta kaip savarankiška kunigaikštystė ir duota valdyti Vytautui. Vėl užimta 1390 m. jam pabėgus į Prusiją pas kryžiuočius. Vytautui 1392 m. tapus Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu Gardino kunigaikštystė nebeatkurta. Nuo XIV a. pradžios atgaivinta kaip dalinė Lietuvos Naugarduko kunigaikštystė. Nuo 1413 m. jos teritorija priklausė Trakų vaivadijai, kur buvo įkurta Gardino apskritis.
Šernas

Išvaizda

Šerno kūnas iš šonų plokščias, priekinė dalis masyvi. Kaklas trumpas, raumeningas. Galva didelė, priekyje baigiasi nusmailėjusia knysle. Akys mažos ir giliai įdubusios. Uodega vidutinio ilgumo. Sveria iki 350 kg.
Kūnas apaugęs juosvais šeriais, po jais yra vilnaplaukiai, kurie būna ypač tankūs žiemą. Jauniklių kailiukas išilgai dryžuotas, bet po to dryžiai išnyksta ir kailis tampa rausvai rudas. Suaugę šernai šeriasi nuo kovo pabaigos iki birželio vidurio.

Įpročiai, maitinimasis

Šernai mėgsta spygliuočių medynus, ypač eglynus. Čia dažniausiai įsitaiso ir savo guolius. Aktyvūs prietemoje ir naktį. Gyvena bandomis, tik vyresni patinai laikosi pavieniui ir prie bandos prisijungia poravimosi periodu.
Labai mėgsta maudytis, tiek vandenyje, tiek dumble. Po purvo vonių nuvalo savo kailį į šiurkštų medžio kamieną.
Į maisto racioną įeina žemės ūkio kultūros, todėl išknisa daug bulvių, grūdinių kultūrų. Rudenį po oda kaupia daug riebalų. Žemės ūkiui padaro nemažai žalos, bet miškuose jie supurena dirvą, suėda labai daug vabzdžių, tarp jų daug kenkėjų, ypač karkvabalių lervų.

Dauginimasis

Rujoja vėlyvą rudenį ir žiemos pradžioje. Pietų Europoje ruja trunka iki sausio pabaigos. Rujos periodu patinai kartais kovoja. Silpnesnius patinus nuveja stiprūs, kurie turi haremus po 2-4 pateles.
Artėjant paršiavimuisi patelė ima ruošti guolį. Jis būna maždaug 1 m skersmens, 30-40 cm aukščio, suknistas iš šakučių, sausų žolių, medžio žievės. Nėštumas trunka apie 4 mėn. Veda vidutiniškai 4-6 jauniklius. Tik gimę šerniukai turi 10 dantų, iš jų 4 iltinius, mato ir netrukus jau bėgioja, bet pirmomis dienomis guolio nepalieka, didesnę paros dalį miega. Šerniukai žinda apie 10 savaičių, bet maisto patys ieško jau dviejų savaičių. Dvejų metų amžiaus šerniukai palieka šeimynines bandas ir susijungia į bendraamžių būrius. Ketverių metų patinai jau vaikšto vieniši.
Kol jaunikliai maži, patelės būna labai agresyvios ir artyn prisileidžia tik tokias pat pateles su paršiukais. Paršavedės sudaro nemažus būrius, kuriems priklauso ir prieš tai buvusios vados šerniukai.

Amžius

Gyvena 10-12 metų.

Priešai, nykimo priežastys

Vilkai, ligos (ypač maras).

Pavojai

Vietovėse, kur šernų gausu, nuo jų dažnai nukenčia ant žemės perintys miško paukščiai, ypač tetervinai, jerubės, slankos. Pridaro žalos ir žemės ūkio kultūroms.

Gausa

Paplitęs visoje Lietuvoje, visur įprastas ar net gausus. 2006 m. gyveno daugiau kaip 32 tūkst. šernų. Per 2009 m. apskaitos duomenimis Lietuvoje gyveno 50 126 šernų (10 287 daugiau nei 2008 m.)

Apsauga

Nesaugomas. Lietuvoje dėl Afrikinio maro medžiotinas visus metus.

Medžioklė

Medžiojamasis gyvūnas. Lietuvoje medžiojamas. Dėl afrikinio maro, siekiant sumažinti populiaciją ir ligos plitimą, medžiojamas visus metus.
Trofėjus – šerno iltys.
Iš keteros šerių daromi skrybelių ar kepurių puošmenys.
Bagdoniškiai

Žymūs žmonės

Iš kaimo kilęs partizanų vadas Povilas Samuolis-Juodas Ponas (m. 1947 m. rugsėjo 25 d.), partizanai Povilas Šimkus, Kazys Padleckas.
Aldona Rakauskienė

Aldona Rakauskienė (g. 1954 m. kovo 12 d. Molėtuose) – teisininkė, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėja.

Biografija

1979 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininkės kvalifikaciją.
1983–1992 m. prokurorė, nuo 1993 m. Vilniaus miesto 3–iojo apylinkės teismo teisėja, nuo 1995 m. Vilniaus apygardos teismo, nuo 1999 m. liepos mėn. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėja.
Jonas Ragaišis (1932)

Biografija

1952 m. baigė Anykščių vidurinę mokyklą, 1965 m. – Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos-geografijos fakulteto biologijos-žemės ūkio pagrindų specialybės 3 kursus, 1973 m. – Televizijos ir radijo darbuotojų kvalifikacijos kėlimo institutą Maskvoje.
1952–1954 m. žinybinio laikraščio literatūrinis darbuotojas, atsakingasis sekretorius, redaktorius, 1954 m. – „Valstiečių laikraščio“ korespondentas, nuo 1954 m. – karinio laikraščio korespondentas, nuo 1957 m. vėl „Valstiečių laikraščio“ korespondentas, literatūrinis darbuotojas. Nuo 1961 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto radijo korespondentas, vyresnysis redaktorius, žemės ūkio skyriaus vedėjas, rengė radijo laidą „Gimtoji žemė“.
Albinas Druktenis

Albinas Druktenis (g. 1951 m. lapkričio 24 d. Ivoniškiai, Šilalės raj.) – Lietuvos kalbininkas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija

1969 m. baigė Laukuvos vidurinę mokyklą. 1975 m. baigė Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetus, 1986 m. filologijos mokslų kandidatas. Disertacija – „Objektiniai santykiai ir jų reiškimas dabartinėje lietuvių kalboje“.
1977–1980 m. ir nuo 1983 m. Klaipėdos fakultetų (nuo 1991 m. Klaipėdos universitetas) dėstytojas, nuo 1989 m. Lietuvių kalbos ir literatūros, nuo 1991 m. Lietuvių kalbos katedros vedėjas, nuo 1988 m. docentas.
1988 m. Lietuvių kalbos draugijos Klaipėdos skyriaus pirmininkas, 1993 m. Klaipėdos miesto lietuvių kalbos komisijos pirmininko pavaduotojas.
Den Store Danske Encyklopædi

Den Store Danske Encyklopædi (Danmarks Nationalleksikon, sntr. SDE) – visuotinė enciklopedija danų kalba.
Apimtis – 22 tomų (2 papildomi indeksų tomai), 115 000 straipsnių.
Pradėta kurti 1994, darbai tęsti iki pat 2006.
Darbavosi apie 3 000 specialistų, vadovavo profesorius Jørn Lund.
Enciklopedija pasirodė ir CD-ROM forma (Microsoft Windows 2004 m., Mac aplinkai – 2005 m.).
Internetinė versija prieinama nuo 2006.
Nandinas

Nandinas (skr. नन्दिन्, नन्दि = nandin, nandi – 'laimingasis') – mitologinis baltas jautis hinduistų mitologijoje. Laikomas Šivos draugu, patarnautoju, sąjungininku, laikomas Šivą nešančiu gyvūnu (vahana). Nandinas – svarbus šaivistinės ikonografijos elementas. Jo skulptūros būtinos Šivos šventyklose, skulptūrose ir paveiksluose Šiva vaizduojamas jojantis Nandinu.
Pirmaisiais m. e. amžiais pats Šiva monetose vaizduotas jaučio pavidalu, todėl manoma, kad Nandinas galimai atitinka paties Šivos zoomorfinį pavidalą.
Viešoji teisė

Viešoji teisė (lot. ius publicum) - teisės sistemos dalis; visuma teisės normų, reguliuojančių viešąjį administravimą, viešosios valdžios subjektų (ir jų institucijų) statusą, organizaciją, santvarką, subjektų tarpusavio santykius ir santykius su privatinės teisės (ius privatum) subjektais.
Viešoji ir privatinė teisė buvo skiriama jau romėnų teisėje. Šiuolaikinėje teisės teorijoje viešoji teisė atribojama pagal reguliavimo metodą, dalyką; germaniškosios teisės valstybėse paplitusi Modifikuotoji subjektų teorija (Modifizierte Subjektstheorie), be to yra žinoma Subordinacijos teorija (Subordinationstheorie).

Požymiai

Reguliavimo metodas - imperatyvinis, būdingos imperatyvinės teisės normos. Teisinių santykių požymiai - subordinacija, pavaldumas, reguliatyvumas. Imperatyvių normų, t. y. tokių, kurios santykių dalyviams yra adresuojamos įsakmia forma, yra visoje teisės sistemoje - tiek privatinės, tiek ir viešosios teisės šakose. Viešosios teisės subjektai - viešieji juridiniai asmenys, privatūs asmenys.
Viešieji teisiniai santykiai gali susiklostyti tarp įvairių asmenų, netgi tarp privačių. Pavyzdžiui, įgyvendinant viešojo administravimo (viešąsias) funkcijas, jas įgalioti vykdyti yra ne tik viešosios valdžios subjektai, bet ir privatūs asmenys (Lietuvoje tokie asmenys - notaras, teismo antstolis). Tokiu atveju tarp privačių asmenų susiklosto ne privatiniai, bet subordinaciniai teisiniai santykiai, jei yra pagal atitinkamą kompetenciją yra vykdomas viešasis administravimas, valstybės pavestos funkcijos.
Ašelio kultūra

Arealas

Datuojama Gunzo-Mindelio Riso laikotarpiu – prieš 700–200 tūkstančius metų. Vidurio Europos Ašelio kultūra kilo iš rytų Afrikos ir Pietų Europos Olduvėjaus tipo archeologijos kompleksų.

Radiniai

Ašelio kultūros dirbiniai panašūs į Šelio kultūros, tik smulkesni. Pagrindinis įrankis buvo migdolo formos kirtiklis, nušlifuotas plokščiu retušu. Ašelio kultūro laikotarpiu pradėta naudoti stambius plokščius kirvius, ietigalius, grandukus ir įrankius, skirtus pjauti, gręžti. Laikotarpio pabaigoje atsirado vadinamųjų mikoko ir Levalua tipo dirbinių – smulkių kirtiklių, pjovimo ir gręžimo įrankių – nuo skaldytinių atskeltų skelčių. Žmonės gyveno olose, medžiojo ir rinko maistą, mokėjo išgauti ugnį.
Baltramiejus Čepulis

Baltramiejus Čepulis (1861–1917) – Rusijos imperijos farmacininkas, Maskvos lietuvių bendruomenės veikėjas ir labdarys.

Biografija

Studijavo Maskvos universitete, įstojo į šios aukštosios mokyklos Lietuvių studentų draugiją (buvo išrinktas iždininku). Baigęs Universitetą, liko gyventi Maskvoje. Dirbo Pavlo Štrauso vaistinės vedėju, buvo kompanijos „Jurgenso boro timolio muilo“ (rus. Борно–тимоловое мыло провизора Г.Ф. Юргенса) bendrasavininkis. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą mieste įsteigė savo vaistinę.  Vienas iš Rusijos farmacininkų draugijos steigėjų, daug metų buvo renkamas į šios draugijos valdybą.
Provizorius B. Čepulis, vadintas „Maskvos lietuvių tėvu“, aktyviai dalyvavo didmiestyje gyvenusių tautiečių veikloje: buvo Lietuvių draugijos valdybos nariu ir Lietuvių draugijos aukštųjų Maskvos mokyklų moksleiviams šelpti pirmininku. Kartu su provizoriais K. Lapinu, J. Kašinsku ir kt. 1904 m. įkūrė Maskvos lietuvių šelpimo draugiją. Priklausė Vilniuje veikusiai Lietuvių mokslo draugijai.
Vieno minuso sistema

Vieno minuso sistema arba olimpinė sistema – sporto turnyrų organizavimo sistema, kai žaidėjas ar komanda iškrenta iš kovos dėl pergalės turnyre po pirmojo pralaimėjimo. Tačiau žaidėjai, patyrę vieną pralaimėjimą kartais toliau pagal analogišką sistemą kovoja dėl žemesnių vietų. Pagrindinis šios sistemos privalumas yra tas, kad turnyre gal dalyvauti palyginus daug žaidėjų.
Arūnas Šarkauskas

Biografija

1982 m. baigė Talšių taikomosios dailės technikumą, metalo dizaineris.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Telšių rajono skyriaus narys.
Nuo 2007 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Sidona, vaikai Darius, Antanas
Vasedos universitetas

Istorija

Tokyo Senmon Gakko koledžas buvo įkurtas 1882 metais Meidži laikotarpio politiko ir buvusio ministro pirmininko Shigenobu Ōkuma. 1902-taisiais jis įgavo universiteto statusą, buvo pervadintas į Vasedos universitetą. Antrojo Pasaulinio karo metais daug universiteto pastatų buvo sugriauti, tačiau vėliau atstatyti. 1951 metais buvo įsteigtos pirmosios magistro studijų programos, o po dvejų metų – ir doktorantūros.

Struktūra

Universitete yra 13 bakalauro studijų fakultetų; 22 magistrantūros ir doktorantūros studijų fakultetai; 21 tyrimų institutas.
Be pagrindinių pastatų Šindžiuku, universitetas turi savo padalinius Čiūo, Nišitokijo seniūnijose Tokijuje, Tokorozava, Hondžo, Kitakiūšiū miestuose.

Bibliotekos

Vasedos universitetas turi keturias pagrindines bibliotekas: Centrinę, Mokslo ir inžinerijos, Toyama ir Tokorozawa. Be jų yra dar 24 mažesnės fakultetų bibliotekos. Visose jose saugoma apie 5,1 mln. leidinių.

Reitingas

QS Pasaulio universitetų reitinge Vasedos universitetas 2010 metais užėmė 182 vietą, o Azijos universitetų reitinge - 39 vietą.
Petras Jokubauskas

Biografija

Baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. Tauragės rajono savivaldybės kultūros centro direktorius.
1989 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Tauragės skyriaus tarybos narys. Nuo 1990 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, 2001 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai narys, LKD Tauragės skyriaus pirmininkas, 2005 m. LKD valdybos pirmininko pavaduotojas.
1990–1995 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 ir 2003–2004 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys. 1997–2000 m. Tauragės rajono savivaldybės meras.
Dalia Dokšaitė

Biografija

D. Dokšaitė 1980 m. baigė Vilniaus dailės akademiją. Po studijų dirbo dailininke Šiaulių dramos teatre bei Lietuvos kino studijoje ir televizijoje. Vadovavo jaunimo dailės studijai. 1998 m. įkūrė ir iki šiol vadovauja sumi-e ir kaligrafijos studijai „Tušo kelias“. Nuo 1976 m. dalyvauja parodose. Pirmoji personalinė aliejinės tapybos ir scenografijos paroda surengta 1992 m. Nuo 1996 m. dirba išskirtinai sumi-e technika .
Nuo 1995 m. Lietuvos dailininkų sąjungos, nuo 1997 m. ji Japonijos sumi-e sąjungos Sumi- bi nare; 2006 m. atkūrus Japonijos-Lietuvos asociacijos veiklą, valdybos narė.  
Dailininkė organizuoja nacionalines ir tarptautines parodas bei renginius. Dalyvauja mokslinėse konferencijose, veda sumi-e ir kaligrafijos seminarus, skaito paskaitas, aktyviai dalyvauja radijo bei televizijos laidose, rašo straipsnius.
Vladimiras Lunia

Biografija

1927 m. baigė Tauragės mokytojų seminariją. Nuo 1930 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1932 m. baigė Kauno karo mokyklą.
Sovietams okupavus Lietuvą, 1940 m. lapkričio mėn. paskirtas 29-ojo teritorinio šaulių korpuso štabo viršininko adjutantu, vėliau – Vilniaus pėstininkų karo mokyklos mokymo dalies vedėju. 1941 m. birželio 22 d. prasidėjus SSRS-Vokietijos karui su mokykla atsitraukiant dalyvavo kautynėse prieš vokiečius, pasitraukė į Novokuznecką. Nuo 1942 m. pradžios 16-osios lietuviškosios divizijos diviziono vadas, vėliau – pulko vado pavaduotojas. 1943 m. baigęs Frunzės karo akademijos (Maskva) kursus, paskirtas tos divizijos štabo operatyvinio skyriaus viršininku, 1944 m. – 156-ojo šaulių pulko vadu. 1944 m. vasario mėn. su kitais 23 buvusios Lietuvos kariuomenės karininkais pasirašė kreipimąsi į Lietuvoje likusius karininkus, raginantį nesipriešinti artėjančiai SSRS kariuomenei. 1945 m. pulkininkas.
Po karo buvo SSRS kariuomenės pulko vadas, divizijos vado pavaduotojas. 1956–1961 m. Vilniaus universiteto Karinės katedros dėstytojas. 1961–1982 m. LSSR Ministrų tarybos referentas, vyr. referentas.
Tiaminas

Šaltiniai

Daugiausia vitamino B₁ yra varpinių grūdų sėlenose, taip pat miltuose (daugiau juodoje rupioje duonoje), alaus mielėse, mėsoje (kepenyse, inkstuose), piene, daržovėse (ypač ankštinėse), riešutuose.
Grūduose daugiausia vitamino yra grūdo daige ir apvalkale.

Savybės

Tiaminas tirpsta vandenyje, gerai išlieka šaldytuose produktuose, kaitinamas skyla.

Poveikis

Vitaminas B₁ dalyvauja angliavandenių apykaitoje, todėl vartojant pernelyg daug angliavandenių (taip pat alkoholio), vitamino B₁ rezervai greitai baigiasi. Tiaminas dalyvauja perduodant nervinį impulsą raumenims, atstatant nervų sistemą po didelio krūvio, taip pat skatina normalų augimą, vaisingumą, laktaciją.

Poreikis

Tiamino reikia vidutiniškai 1,2-1,6 μ g per dieną, nėščiosioms – 1,3 μ g, žindančioms moterims – 1,4 μ g. Prakaituojant jo reikia daugiau, nes vitaminas pašalinamas su prakaitu.

Trūkumas

Dėl vitamino B1 stokos atsiranda liga beriberi (tiesioginis vertimas – avies eisena). Dėl tiamino stokos sutrinka virškinimas, dingsta apetitas, silpnėja atmintis. Gali pasireikšti galvos skausmai, dirglumas, periferinių nervų uždegimas, rečiau – sutrikti širdies veikla, sulėtėti žarnyno peristaltika.
Vitamino dažnai trūksta dėl fizinio pervargimo, alkoholizmo, lėtinių žarnyno ir kepenų ligų.
Eduardas Gabnys

Biografija

Baigė Kauno Juozo Naujalio vidurinę muzikos mokyklą. 1976 m. baigė Lietuvos konservatorijos A. Baikos klasę. 1982–1986 m. studijavo Kijevo konservatorijos asistentūros stažuotėje.
1974–1979 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokyklos, nuo 1977 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, nuo 1994 m. prorektorius, nuo 2005 m. rektorius. Nuo 1998 m. profesorius.

Kūryba

Nuo 1978 m. koncertuoja su akordeonininku G. Savkovu. Vienas ir su G. Savkovu gastroliavo Europos šalyse, JAV, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, dalyvavo tarptautiniuose konkursuose (1989 m. Vokietijoje laimėjo II vietą). Su G. Savkovu sudarė (ir instrumentavo) kūrinių rinkinių akordeonų duetui, parengė kitų leidinių Lietuvos ir Italijos leidykloms. Tarptautinių seminarų Slovakijoje, Latvijoje, atvirų pamokų Didžiojoje Britanijoje, Rusijoje vadovas. Lietuvos ir Baltijos šalių akordeonininkų draugijų, tarptautinių akordeono muzikos festivalių Vilniuje meno vadovas, žiuri pirmininkas.
Kololaka

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1628 m. 1889 m. gavo savivaldybės statusą.
Vladimiras Jermošinas

Biografija

1964 m. baigė Novočerkasko politechnikos institutą, 1989 m. – Leningrado civilinės aviacijos akademiją.
1965–1990 m. dirbo Minsko aviacijos gamykloje Nr.407 : buvo inžinierius, vyr. mechanikas, direktoriaus pavaduotojas.
1990 m. tapo Minsko Spalio rajono liaudies deputatų tarybos vykdomojo komiteto pirmininku. 1990–1992 m. buvo Minsko miesto vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 1992–1995 m. – pirmasis pavaduotojas, 1995–2000 m. – pirmininkas. 1996–2000 m. – Baltarusijos Nacionalinio susirinkimo deputatas.
Nuo 2000 m. vasario 18 d. iki 2001 m. rugsėjo 21 d. buvo Baltarusijos ministras pirmininkas. Šių pareigų neteko po A.Lukašenkos perrinkimo prezidentu.
2002–2003 m. buvo bendrovės „Mobilios telesistemos“ atstovybės Baltarusijoje vadovas. 2004 m. išvyko gyventi į Maskvą.
Seasons in the Sun

Seasons in the Sun („Saulėti metų laikai“) - pasaulinio garso hitas, 1974 m. išpopuliarintas JAV atlikėjo Terry Jacks. Tais metais ji JAV topuose užėmė 1 vietą. Pirmieji dainą Seasons in the Sun 1963 m. išleido The Kingston Trio, remdamiesi Belgijos dainininko Jacques Brel 1961 m. daina Le Moribond.
Dainoje pasakojama, apie mirštantį žmogų, atsisveikinantį su jam brangiais žmonėmis. Terry Jacks singlas pasirodė Vietnamo karo metais, todėl buvo labai aktualus.
Seasons in the Sun yra perdainavę daug pasaulio atlikėjų ir grupių: Nirvana, Westlife, Bad Religion, Alcazar, Me First and the Gimme Gimmes, Gob, Blink-182.
Svuinojus

Svuinojus (dan. Svinø) yra Farerų sala į rytus nuo Borojaus ir Vijojaus. Plotas – 27,1 km². Pavadinimas reiškia kiaulių salelė. Svuinojus taip pat yra vieta, kur Šiaurės Atlantas susisiekia su Norvegijos jūra. Sala turi du nevienodo dydžio pusiasalius, salą supa aukšti skardžiai. Saloje yra tik viena gyvenvietė – Svuinojus (52 gyv., 2007 m. duomenys).
Ankštara

Ankštara (Ankštarėlė) (siliqua) – sausasis atsidarantis dvilizdis pailgas vaisius. Prinokus sėklos pasilieka prikibusios prie pertvaros.
Ankštaras išaugina bastutiniai (kopūstas, rapsas) ir kai kurie pupiniai (ceratonija) augalai.
Primera B Nacional

Primera B Nacional – antra pagal pajėgumą Argentinos futbolo lyga, organizuojama Argentinos futbolo federacijos. Kaip ir Primera dvizione, Primera B Nacional žaidžia visos šalies komandos. Čempionatas organizuojamas nuo 1899 m., o 1937 m. tapo profesionaliu. Nuo 2002 m. sezonas suskirstytas į 2 dalis: Clausura ir Apertura. Pirmą ir antrą vietą užėmusios komandos patenka į aukščiausią lygą, o 3-4 vietas užėmusios komandos įgija galimybę patekti per papildomas varžybas. Žemiausias vietas užėmusios komados iškrenta į Primera B Metropolitana (Buenos Airių priemesčių) ir Torneo Argentino A (provincijų) lygas, o jas pakeičia tų lygų laimėtojai.
Wojciech Jaruzelski

Biografija

Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui su šeima pasitraukė į Lietuvą ir įsikūrė pas pažįstamus Bartninkų valsčiuje, Vinkšnupių dvare. Okupavus Lietuvą, 1941 m. birželio 14 d. visa šeima iš Vilkaviškio buvo deportuota į Sibirą, Altajaus kraštą.
1943 m. įstojo į TSRS gilumoje suformuotą generolo Z.Berlingo armiją. 1-osios lenkų armijos sudėtyje dalyvavo užimant Varšuvą, vėliau – mūšiuose su Armija Krajova.
Po karo baigė Aukštąją pėstininkų mokyklą ir Lenkijos kariuomenės Generalinio štabo akademiją. Karjeros laiptais sparčiai pradėjo kilti po to, kai 1956 m. atgal į TSRS buvo atšauktas maršalas Konstantinas Rokosovskis, iki tol buvęs LLR gynybos ministru. Tarnybos metu V.Jaruzelskis užėmė aukščiausias pareigas Lenkijos kariuomenėje – 1960–1965 m. buvo Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas, Generalinio štabo viršininkas (1965–1968 m.), Nacionalinės gynybos ministro pavaduotojas (1962–1968 m.) , ministras (1968–1983 m.). 1968 m. dalyvavo įvedant Varšuvos sutarties kariuomenę ir malšinant Prahos pavasarį.
Nuo 1981 m. – LLR ministras pirmininkas, LJDP I-asis sekretorius, LLR Valstybės tarybos pirmininkas. 1981 m. gruodžio 13 d. įvedė Lenkijoje karinę padėtį. Jos metu virš 10 000 „Solidarumo“ aktyvistų buvo areštuota (tarp jų ir Lechas Valensa).
Buvo vienas „apvalaus stalo“ derybų su opozicija iniciatorių. Po šių derybų politinė sistema Lenkijoje pradėjo sparčiai keistis – legalizuotas „Solidarumas“, įkurtas dviejų rūmų parlamentas (Seimas ir Senatas), įsteigtas vykdomosios valdžios vadovo – prezidento – postas.
V.Jaruzelskis 1989 išrinktas šalies prezidentu, juo buvo iki 1990 m.
Postkomunistinėje Lenkijoje nekart bandyta patraukti V.Jaruzelskį atsakomybėn už veiksmus, būnant šalies vadovu.