google/wiki40b huggingface dataset:
Živilė Balčiūnaitė

Biografija

Stambiausio masto varžybose Balčiūnaitė debiutavo 1997 m. pasaulio kroso bėgimo čempionate. Jaunimo rungtyje sportininkė pelnė 74-ąją vietą. Po metų sportininkė dalyvavo pasaulio jaunimo čempionate, kur 3000 m bėgime užėmė aukštą 10 vietą. 2004 m. bėgikė pirmą kartą įveikė olimpinį normatyvą ir atstovavo šaliai 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Atėnuose vykusiose varžybose maratono rungtyje ji užėmė 14 vietą. 2006 m. Europos čempionate sportininkė maratono distancijos pabaigoje susistumdė su kitomis dalyvėmis ir liko ketvirtoje vietoje. Po metų Balčiūnaitė debiutavo 2007 m. pasaulio čempionate, kuriame užėmė tik 33 vietą. 2008 m. vasaros olimpinės žaidynės buvo daug sėkmingesnės ir lengvaatletė pelnė 11 vietą. Berlyne vykusiame 2009 m. pasaulio čempionate Balčiūnaitė pasirodė geriau nei pirmą kartą. galutinėje įskaitoje ji liko 19 vietoje. 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionato maratono bėgime tarp 28 – 29 kilometrų sportininkė atitrūko nuo grupės ir pelnė aukso medalį. Ji tapo pirmąja lietuve, Europos pirmenybių aukso laimėtoja, ir pirmąja prizininke bėgimo rungtyje, tačiau vėliau rezultatai buvo anuliuoti, bėgikė diskvalifikuota (žr. žemiau).
Pirmasis sportininkės treneris buvo Juozapas Garalevičius, šiuo metu ją treniruoja Romas Sausaitis.
2010 m. spalio 29 d. Balčiūnaitė buvo suspenduota, dėl įtartino mėginio su padidėjusiu testoteronu, pateiktu Europos čempionate. LLAF drausmės komisija vienbalsiai nusprendė, kad nepakanka argumentų, įrodančių Živilės Balčiūnaitės kaltę, už kurią ji turėtų būti diskvalifikuota.  Balčiūnaitės suspendavimas paliktas galioti iki IAAF anti-dopingo tarnybos rezultatų pateikimo. 2011 m. balandžio 5 d. LLAF drausmės komisijos nutarimu Živilė Balčiūnaitė buvo diskvalifikuota dvejiems metams, o 2010 m. Europos čempionate iškovotas aukso medalis atimtas.
2016 m. balandžio mėnesį paimtame mėginyje buvo aptikta meldoniumo, kuris nuo 2016 m. yra įtrauktas į draudžiamų preparatų sąrašą. Už tai Ž. Balčiūnaitė nubausta 8 metų diskvalifikacija.
Šiaulių universiteto gimnazija

Istorija

Šiaulių universiteto gimnazija trišalės sutarties pagrindu įsteigta 2003 m. Šiaulių miesto 18–osios vidurinės mokyklos bazėje. Steigėjai – Šiaulių universitetas, Šiaulių miesto savivaldybė, Šiaulių apskrities administracija.
Arsenal FC

Istorija

Klubas įkurtas 1886 metais Dial Square pavadinimu pietrytiniame Londono rajone Vulidže (Grinidžo priemiestis) karališkojo arsenalo darbininkų iniciatyva. 1891 m. tapo profesionaliu klubu ir 1893 m. pradėjo žaisti Antroje divizijoje, Anglijos futbolo lygoje, kurią laimėjo 1904 m. ir buvo perkeltas į Pirmą diviziją. Dėl lankomumo ir geografinės izoliacijos klubas turėjo finansinių problemų. 1910 m. klubui grėsė bankrotas, tačiau netikėtai klubą į savo rankas perėmė Henry Norris. 1913 m. persikėlė į Londono šiaurinę dalį, Islingtono priemiestyje, Highbury rajone pastatytą nauja Arsenalo stadioną, kuriame pradėjo savo naująjį sezoną antrame šalies divizione. 1919 m. „Arsenal“ iškopė į Anglijos pirmąjį divizioną.
1925 m. klubo treneriu tapo Herbert Chapman. Jo treniruočių ir naujų žaidėjų, tokių kaip Alex James ir Cliff Bastin, dėka klubas 1930 m. tapo dominuojančiu Anglijos futbole. Vadovaujant Chapmanui, klubas 1929-1930 sezone laimėjo FA Taurę ir du Lygos Čempionatus 1930-1931 ir 1932-1933 sezone. 1934 m. netikėtai mirus Chapmanui, jo sėkmingą darbą toliau tęsė Joe Shaw ir George Allison. Su naujais treneriais komanda laimėjo tris aukščiausias lygas ir FA Taurę. Dešimtmečio pabaigoje klubas susilpnėjo. Dėl Antrojo pasaulinio karo Anglijos profesionalus futbolas buvo sustabdytas. Po karo Arsenalas laimėjo dvi aukščiausias lygos varžybas, 1947-1948 ir 1952-1953 sezone, bei FA Taurę 1949-1950 metais. Vėliau klubas nepasiekė jokių svarbesnių pergalių, net ir vadovaujant buvusiam Anglijos rinktinės kapitonui Billy Wright. 
1966 m. klubui pradėjo vadovauti Bertis Mee, 1969-1970 m. buvo laimėta Inter-Cities Fairs taurė, pirmoji Europos taurė. 1970-1971 sezone laimėjo savo pirmą Lygą bei FA Taurę. Pastaroji buvo laimėta 1978-1979 sezone, 3-2 nugalėjus Manchester United. 1986-1987 sezone vadovaujant George Graham, Arsenalas laimėjo Lygos taurę. 1988-1989 sezone buvo laimėtas lygos Čempionatas, įmušus pergalingą įvartį paskutinę kėlinio minutę, prieš Liverpulį. Arsenalas laimėjo ir 1990-1991 metų Čempionatą, bet treneriui reikalai klostėsi ne kaip ir 1995 metais Georgas Grahamas buvo atleistas. Jį pakeitė Bruce Rioch, kuris komandai vadovavo tik vieną sezoną. Reikalai pagerėjo 1996 m. atėjus Arsène Wenger, kuris papildė komandą užsienio žaidėjais. Su nauju treneriu Arsenalas yra laimėjęs tris Premier lygas, bei keturias FA Taures. 1999-2000 metais klubas žaidė UEFA taurėje, bet finale pralaimėjo baudinių seriją Turkijos klubui Galatasaray SK. 
Arsenalas yra vienas iš keturių klubų (kartu su Manchester United, Blackburn Rovers ir Chelsea) laimėjusių Premier lygą, nuo 1993 m.; kai ji buvo suformuota. Iki 2005-2006 metų Arsenalas niekada nepakildavo aukščiau ketvirtfinalio, Čempionų lygoje. Tais metais žaidė Čempionų lygos finale, bet pralaimėjo Barselonai 2-1. 2006 m. liepos mėnesį persikelė į dabartinį Emirates stadioną, prieš tai 93 metus žaidė Highbury.
Marius Berenis

Marius Berenis (tikrasis vardas Marijus) (g. 1973 m. kovo 4 d. Vilnius), kitaip Tru – Lietuvos pramogų verslo veikėjas, TV ir radijo laidų vedėjas, skandalingai pagarsėjusios grupės ŽAS narys ir įkūrėjas.

Biografija

Marius Berenis gimė 1973 m. kovo 4 d. Vilniuje. 1991 m. baigė Vilniaus 27-ąją vidurinę mokyklą.
Pradžioje norėjęs Vilniaus konservatorijoje studijuoti aktorystę, persigalvojo ir įkūrė sunkiojo metalo (death metal) grupę „Regredior“, kuri gyvavo 3 metus, per kuriuos išleido vinilinę 12 colių plokštelę Vokietijoje bei kompaktinę plokštelę Belgijoje, koncertavo Lietuvos, Lenkijos, Vokietijos ir Anglijos klubuose ir festivaliuose.
Dirbo sanitaru Universitetinėje Raudonojo Kryžiaus ligoninėje, vėliau garso režisieriumi Vilniaus Mažajame Teatre.
1994 m. kartu su Linu Karaliumi pradėjo dirbti radijo stoties M-1 lietuviškos muzikos laidos „Lietuviški decibelai“ vedėju. Susipažinę su lietuviška popmuzika juoko dėlei įrašė dainas „Debilas ir bažnyčioje debilas“ ir „Ne pieną gėręs ne nuo pieno ir mirsi“ – taip atsirado grupė „Žas“ (Žertva Ant Smūgio). Su grupe įrašė ir išleido dešimt studijinių albumų, koncertavo Lietuvoje, Airijoje, Didžiojoje Britanijoje, Ispanijoje.  Sukūrė titulines dainas serialams Svetimi (TV serialas), Nemylimi, Pasmerkti. 
Vaidino lietuviškuose serialuose Kartu, Nekviesta meilė, Prokurorai (TV serialas). 
Ilgametis radijo stoties M-1 laidų vedėjas (eterio pseudonimas - Marazas), LNK televizijos muzikinio realybės šou „Kelias į žvaigždes“ vadybininkas. Su grupės draugais rengė laidą "Be Proto" (Tango TV). 
2016 m. Balandžio mėnesį Marius Berenis paskelbė apie pasitraukimą iš grupės Žas.
Šiuo metu, radijo stoties „Lietus“ darbuotojas, laidų autorius ir vedėjas, dalyvavo organizuojant muzikinį projektą "Gyvas Lietus".
Būdamas 24 metų pirmą kartą vedė. Santuoka iširo po penkių metų.
Antrą kartą susituokė būdamas 44 metų, 2017 m. gegužę. Žmona - Sigita.
Linda Martin

Linda Martin (g. 1952 m. kovo 27 d.) – airių dainininkė. 1992 m. ji su Johnny Logan sukurta daina Why Me laimėjo Eurovizijos dainų konkursą, vykusį Švedijoje.
Rimolių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Varduvos dešiniajame krante, siauriausioje didelės kilpos vietoje. Aikštelė netaisyklingo ovalo formos, orientuota šiaurės – pietų kryptimi, 55 m ilgio, 65 m pločio, iš visų pusių apjuosta pylimo, kuris išliko tik pietinėje dalyje (2 m aukščio, 16 m pločio) ir 1 m aukščio, 11 m pločio fragmentas šiauriniame krašte. Jo 3,5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 5 pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,3 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Už šiaurinio pylimo, dabar likusiame siaurame ožnugaryje buvęs priešpilis. Šlaitai statūs, 13-14 m aukščio. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.
1996 m. sutvirtintas erodavęs vakarinis šlaitas.
Priešpilis buvęs apie 50 m pločio pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, nuo aukštumos apsaugotas pylimu, kurio išlikęs 1 m aukščio, 11 m pločio fragmentas.
Piliakalnis labai apardytas arimų, šiaurės vakarų šlaitas - erozijos, link į pietus nuo jo stovėjusios sodybos ėjusių kelių.

Aplinkiniai piliakalniai

Kivylių piliakalnis 24 km
Veitelių piliakalnis 22 kmDapšių piliakalnis 17 km
Renavo piliakalnis 4,5 kmDaubarių piliakalnis 16 kmErslos piliakalnis 25 km
Mosėdžio piliakalnis 36 kmGyvolių piliakalnis 36 kmAlsėdžių piliakalnis 14 kmSedos piliakalnis 2 km
Žemaičių Kalvarijos piliakalnis 6 kmBuožėnų piliakalnis 16 km
Džiuginėnų piliakalnis 20 km
Pranciškus Jokimaitis

Biografija

1995 m. Tarpučių sodininkų bendrijos pirmininkas, Marijampolės bendrovės „Sodai“ pirmininkas, individualios įmonės direktorius. 2000–2010 m. Seimo nario Algio Rimo padėjėjas sekretorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, Marijampolės tarybos pirmininkas, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Marijampolės skyriaus narys, skyriaus atsakingasis sekretorius.
1997–2000 m. Marijampolės miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Dvylika Apaštalų

Dvylika Apaštalų (angl. Twelve Apostles) yra keletas natūraliai iš klinčių susiformavusių pakrantės uolų, stovinčių netoli Port Campbell nacionalinio parko Australijoje. Uolų artumas jas padarė gan populiaria turistų lankymo vieta. Iš pradžių vieta vadinta Kiaulė ir paršeliai. Pavadinimas apie 1950 metus pakeistas į dabartinį „Dvylika Apaštalų“, nors tada jų jau buvo telikę tik 9.
Dvylika Apaštalų yra tarp Port Kembelo ir Princestauno miestų.

Apaštalų erozija

Šios uolos buvo suformuotos erozijos, deja, dabar, šios jėgos ir griaunamos. 2005 metais liepos 3 d., 50 metrų aukščio „Apaštalas“ sutrupėjo į vandenį palikdamas stovėti aštuonetą.
Puodas

Puodas – indas, skirtas valgiui virti. Tradiciškai puodai būdavo moliniai, neglazūruoti, dabar – daugiausia metaliniai.
Lietuvoje puodai randami tarp seniausių archeologinių radinių. IV tūkstm. pr. m. e. puodai gaminti tiek plokščiu, tiek smailu dugnu, o nuo II tūkst. pr. m. e. pradėjo vyrauti plokščiadugniai puodai. I tūkstm. m. e. pr. puodai įgavo panašų pavidalą į dabartinių – paryškinti pečiai ir kaklelis (arba visai be kaklelio), pilvelis viršutiniame trečdalyje, popilvis nuolaidus. Nuo X a. puodai pradėti žiesti žiedžiamuoju ratu. Lietuvoje gamintų puodų talpa paprastai būdavo nuo 1 iki 10 litrų, o kai kurioms progoms (vestuvėms, krikštynoms) gaminti iki 25 l puodai. Naudoti ir nedideli puodai su dangteliu, rankenėlėmis. Kartais viršutinė puodo pusė (petukai, kaklelis) puošti juostomis (tiesiomis, laužtomis, banguotomis).
XVIII a. pab. – XIX a. pr. naudoti ir žalvariniai puodai, o XIX a. antroje pusėje – XX a. pr. ketaus puodai. Nuo XX a. vid. naudojami pramoninės gamybos metaliniai puodai.
Jonas Januška (1906)

Jonas Januška (1906 m. gegužės 8 d. Kaniūkuose, Raudonės valsčius – 1947 m. vasario 26 d. Šiaurės geležinkelio lageris, Komijos ATSR) – Lietuvos teisininkas, pasipriešinimo nacių ir sovietiniam okupaciniams režimams veikėjas.

Biografija

1932 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1934–1941 dirbo taikos teisėju Semeliškėse, Trakuose. Naciams okupavus Lietuvą, 1941–1944 m. liepos mėn. buvo Kauno apygardos prokuroro pavaduotojas. Įsitraukė į Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto veiklą, nuo 1944 m. vasario mėn. – VLIK prezidiumo atsakomasis sekretorius. Su kitais bandė atkurti VLIK vadovybę, kai jos dalį naciai suėmė, kiti nuo Raudonosios armijos pasitraukė į Vakarus. Raudonajai armijai užėmus Lietuvą kurį laiką gyveno tėviškėje. 1944 pab.-1945 pr. dirbo Klaipėdos mėsos kombinato kanceliarijos viršininku. 1945 m. sausio mėn. NKVD suimtas. 1946 m. vasario mėn. LTSR NKVD karo tribunolo nuteistas. Kalintas viename Šiaurės geležinkelio lagerių Komijoje, liudytojų duomenimis, žuvo per nelaimingą atsitikimą.
Antigvos ir Barbudos himnas

Eilės anglų kalba

Fair Antigua and Barbuda!

We thy sons and daughters stand

Strong and firm in peace or danger

To safeguard our Native Land

We commit ourselves to building

A true nation brave and free;

Ever striving, ever seeking,

Dwell in love and unity.
Klaipėdos evangelikų baptistų bažnyčia

Istorija

Klaipėdos evangelikų baptistų bendruomenė įkurta 1841 m. Klaipėdoje gimęs Eduardas Grimas buvo pirmasis bendruomenės vadovas. Klaipėdos baptistų bendruomenę iš pradžių sudarė daugiausiai vokiečiai, nors jau po 10 metų į ją įsijungė ir vietos lietuviai. 1851 m., turėdama 234 narius, bendruomenė pasistatė pastatą pamaldoms, pastatą, kuris ir dabar priklauso baptistų bažnyčiai. Lietuviai pagyvėjo 1854 m., kai Dievo Žodį lietuvių kalba pradėjo skelbti Karlas Albrechtas. Be to, tais metais po miestą sunaikinusio gaisro daug kas pakeitė savo nuomonę apie baptistus. Buvo sudegę visi didesnieji pastatai, bažnyčios ir mokyklos. Išlikusi baptistų bažnyčia tarnavo mokyklai, o sekmadieniais joje vyko evangelikų liuteronų pamaldos lietuviams ir anglikonų pamaldos.
1860 m. bažnyčioje buvo pakrikštyta grupė tikinčiųjų, atkeliavusių iš Latvijos. Dėl to meto politinių sąlygų Rusijos valdomoje Latvijoje ten gyvenantys bendruomenių nariai net 20 metų buvo Klaipėdos bendruomenės sąrašuose.
Baptistų bendruomenę iš pradžių sudarė daugiausiai vokiečiai, vėliau, ypač tarpukaryje, lietuvių kilmės baptistų joje buvo jau daugiau. Visame mieste bendruomenė turėjo sekmadienio mokyklų tinklą vaikams. Pati Klaipėdos bendruomenė priklausė Karaliaučiaus krašto baptistų sąjungai.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, 1944 metais, frontui artėjant prie miesto, bendruomenės veikla nutrūko. Sovietmečiu maldos namų pastatas buvo atimtas. Čia buvo įsikūręs jūrininkų klubas, po to stovėjo visai apleistas, užkaltais langais ir kiauru stogu, pagaliau jame įsikūrė Mokytojų namai. Bendruomenės nariai rinkdavosi privačiuose butuose, o vėliau daugiau kaip 30 metų pamaldos vykdavo mažame, sename žvejo namelyje miesto pakraštyje, Jurbarko g. 43 (tuomet tai buvo „Baltijos“ žvejų kolūkio teritorija). Tik 1977 m. bendruomenė buvo oficialiai įregistruota.
1991 m. vasarą Klaipėdos evangelikai baptistai atgavo savo maldos namus. Atlikus būtiniausią pertvarkymą ir remontą, 1991 m. spalio 5 d. per pirmąsias pamaldas bažnyčia buvo iš naujo pašventinta, kartu švenčiant ir bendruomenės 150 metų sukaktį. Apie penkerius metus kartu veikė ir evangelikų reformatų parapija, kol veiklą perkėlė į 2001 m. atidrytą Klaipėdos evangelijos koplyčią.
Swissporarena

Istorija

2011 m. liepos 31 d. stadione buvo sužaistos pirmosios futbolo varžybos. Tarp FC Luzern ir FC Thun. Rungtynės baigėsi rezultatu 0–0.
Čarujai

Čarujai (isp. Charrúa) – faktiškai išnykusi Pietų Amerikos indėnų gentis. Gyveno Urugvajuje, šiaurės rytų Argentinoje ir pietinėje Brazilijoje. Čarujų kalba su aplinkinėmis kalbomis sudarė čarujų kalbų šeimą.
Vertėsi daugiausia žvejyba ir gėrybių rankiojimu, dažniausiai gyveno laikinose pastogėse.
Manoma, kad čarujų genties žmonės 1515 m. nužudė La Platos pakrantėje išsilaipinusį keliautoją Chuaną Diasą de Solį. Tačiau netrukus kolonizaciją pradėję europiečiai daugelį čarujų išžudė. Ypač daug indėnų nužudyta 1831 m. Salsipuedeso žudynėse, vadovaujamose pirmojo Urugvajaus prezidento Fruktuoso Riveros. Žudynių metu keletas indėnų išsigelbėjo, o indėnas Takuabė netgi pabėgo į Prancūziją.
Dėl žudymų ir engimo praktiškai neišliko grynakraujų čarujų. Dabartiniai čarujai daugiausia yra metisai. 2001 m. Argentinos surašymo duomenimis, šalies teritorijoje (Entre Riose) yra 676 čarujais save laikantys žmonės.
Dvinaris

Algebroje dvinaris yra polinomas, kurį sudaro sudaro du vienanariai. Pavyzdžiui, x + 3 yra dvinaris, kurio pirmasis narys yra x o antrasis narys yra 3. Atliekant veiksmus su dvinariais, jie dažnai yra apskliaudžiami.
Vilija Venckutė

Biografija

1999 m. baigė Klaipėdos universiteto Socialinių mokslų fakultetą. 2001 m. Klaipėdos universiteto vadybos katedros destytoja, 2004 m. Seimo nario Raimundo Palaičio padėjėja, 2006-2008 m. Vidaus reikalų ministro patarėja valstybinės regioninės politikos, viešojo administravimo politikos klausimais. 2008-2009 m. dirbo Seime, A. Zuoko komandoje. Nuo 2010 m. Vilniaus mero patarėja. Nuo 2011 LR Seimo pirmininko pavaduotojo patarėja.
2000 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Klaipėdos miesto skyriaus narė.
2003–2007 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narė.
Nuo 2013 m. Klaipėdos m. savivaldybės vieno langelio ir e. paslaugų skyriaus vedėja.
Petras Mačiulis

Biografija

1919 m. baigė gimnaziją Kaune. 1923 m. Romos universitete baigė teisės mokslus, įgydamas teisių daktaro laipsnį. Visą nepriklausomos Lietuvos laikotarpį nuo 1919 m. tarnavo Lietuvos Užsienio reikalų ministerijos žinyboje: 1919 m. – centro diplomatinis kurjeris, vėliau tais pačiais metais – Romoje, Lietuvos ambasados Italijoje sekretorius, 1923–1924 m. Užsienio reikalų ministerijos sekretorius, nuo 1925 m. Lietuvos ambasados Prahoje sekretorius.
1926–1929 m. mokytojavo suaugusiųjų gimnazijoje, o 1935–1942 m. – konservatorijoje, Kaune.
1929–1935 m. ėjo konsulo pareigas San Paule, Brazilijoje. Gyvendamas San Paule, įsteigė ir pastatė 4 lietuviškas mokyklas bei butus jų mokytojams.
1938–1940 m. Lietuvos diplomatas Maskvoje – Užsienio reikalų ministerijoje Pabaltijo, Sovietų Sąjungos ir Lenkijos skyriaus vedėjas. 1940–1942 Kauno X gimnazijos mokytojas, 1942–1944 Teologijos fakulteto vyr. asistentas.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV. Aktyviai dalyvavo JAV Lietuvių bendrijos veikloje. 1930 m. Išvertė iš italų kalbos G. Papini „Kristaus istorija“, 1953 m. išvertė „Popiežijaus Celestino VI laiškus žmonėms“ (1953). 1962 m. išleido atsiminimų knygą „Trys ultimatumai“.
1936 m. apdovanotas Brazilijos Pietų Kryžiaus ordinu.
Algirdas Vileikis

Biografija

1950–1951 m. treniravo Biržų gimnazijos merginų krepšinio komandą. 1957 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1957–1959 m. Ukmergės kelių statybos organizacijos darbuotojas. 1959–1965 m. LSSR automobilių transporto ir plentų ministerijos skyriaus vyr. inžinierius, viršininkas, valdybos viršininkas. 1965–1971 m. Vilniaus miesto Spalio rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1968 m. treniravo Vilniaus „Žalgirio“ (Vilniaus statybos tresto) merginų krepšinio komandą. 1971–1974 m. Vilniaus miesto Vykdomomo komiteto pirmininko pavaduotojas, I-asis pavaduotojas, 1974–1990 m. pirmininkas. 1981 m. baigė Visuomeninių mokslų akademiją prie SSKP CK. 1990–2002 m. LR Susisiekimo ministerijos skyriaus vedėjas ir Tarptautinių santykių departamento direktorius. 
Nuo 1976 m. LKP CK narys. Nuo 1974 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1975 m. LSSR AT Prezidiumo narys.
Senoji sakmė: kai Saulė buvo dievas

Siužetas

Filme vaizduojamos IX a. slavų pagonių gentys, gyvenusios ten, kur dabar yra Lenkija. Žiaurus kunigaikštis Popielas turi perleisti valdžią savo mirusio brolio sūnums, tačiau žmonos paragintas ryžtasi juos nužudyti, o sosto paveldėtoju paskelbti savo sūnų. Kariuomenės generolas Piastas pastebi klastą ir pasipriešina Popielui. Piastą nuo Popielo karių išgelbsti jaunas karys Zemovitas, grįžęs į gimtinę iš vikingų šalies. Jis įsimyli vietinio pirklio Višo dukterį Dzivą, tačiau ji tėvo nurodymu paskirta būti šventosios ugnies sergėtoja. Popielo bendražygis Smerda už Piasto priglaudimą nužudo Višą. Apylinkių valstiečiai, vadovaujami Piasto ir Zemovito sukyla prieš Popielą, tačiau šis pagalbon pasikviečia vikingus. Sukilėliai nugali vikingus ir gudrybe sunaikina Popielo pilį. Kunigaikštis pasislepia bokšte, tačiau jo sūnus netyčia nusinuodija, o visas maisto atsargas sunaikina pelės. Popielas žūva nutrenktas žaibo, o Piestas tampa naujuoju kunigaikščiu.
Gremiačinskas

Istorija

Gremiačinskas įkurtas 1941 m., pradedant akmens anglių gavybą apylinkėse. Miestas nuo 1949 m. Veikė trikotažo, mašinų gamybos įmonės. Nuo XX a. 8-ojo dešimtmečio, užsidarant šachtoms, gyventojų skaičius ėmė sparčiai mąžti.
Marta Burbianka

Biografija

Gimė 1898 m. kovo 18 d. Ringuvėnuose. Studijavo istoriją ir polonistiką Vilniaus universitete, 1933 m. tapo mokslų daktare. 1931-1933 m. dirbo bibliotekininke Vilniuje. Nuo 1933 m. dirbo mokytoja Kauno lenkų mokyklose. 1940-1944 m. dalyvavo pogrindinėje Armijos krajovos veikloje. Po karo trumpai dirbo Vilniaus bibliotekose, bet 1946 m. emigravo į Vroclavą. Dirbo Vroclavo universiteto bibliotekoje. Vedė bibliotekininkystės kursus, priklausė įvairioms Lenkijos bibliotekininkų ir istorikų draugijoms. Parašė įvairių mokslinių publikacijų istorijos ir bibliotekininkystės tematika. Mirė 1973 m. spalio 29 d. Vroclave.
Vytautas Antanas Gudaitis

Vytautas Antanas Gudaitis (g. 1947 m. birželio 1 d. Igliškėliuose) – Lietuvos bibliotekininkas.

Biografija

Brolis Romas Gudaitis. 1970 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1970–1972 m. Vilniaus universiteto bibliotekos Metodikos sektoriaus vedėjas, 1971–1986 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto dėstytojas, 1976–1986 m. dirbo Vilniaus universiteto Informacijos problemų mokslinių tyrimų laboratorijoje, 1980–1986 m. vedėjas. 1986 m. Vilniaus miesto centrinės bibliotekos direktorius. 1990–1999 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos bibliotekų skyriaus vadovas, 1999–2004 m. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos direktoriaus pavaduotojas, nuo 2004 m. direktorius. Nuo 1998 m. mokslinių darbų metraščio „Bibliotekininkystė“ vyr. redaktorius. Paskelbė daugiau kaip 20 straipsnių informacinio darbo, bibliotekų teisėkūros ir darbo organizavimo klausimais.
Dviuodegiai

Anatomija

Dauguma dviuodegių smulkūs, 2-5 mm ilgio, nors kai kurios Japyx genties rūšys gali pasiekti 5 cm ilgį. Jie neturi akių ir, išskyrus kai kurioms rūšims būdingus tamsius cerkus, yra nepigmentuoti. Turi ilgas antenas iš dešimties ar daugiau karioliukus primenančių segmentų ir porą cerkų ant pilvelio galo. Cerkai gali būti ilgi ir siūliški arba trumpi ir žnypliški, primenantys auslindos cerkus. Kai kurios rūšys geba nusimesti cerkus, jei reikia (autotomija). Per gyvenimą, kuris trunka iki metų, išsineria iki 13 kartų.

Ekologija

Dviuodegiai dažni dirvoje, lapų nuokritose, humuse, bet retai matomi dėl smulkumo ir požeminio gyvenimo būdo. Minta gyvais organizmais ir negyva organika. Japygidae šeimos dviuodegiai naudoja žnypliškus cerkus smulkiam grobiui medžioti. Rūšys su ilgais cerkais neplėšrios.
Būdingas išorinis apvaisinimas. Patinai per savaitę padeda apie 200 spermatoforų, patelės juos susirenka. Metamorfozė dviuodegiams nebūdinga, jaunikliai nuo suaugusiųjų skiriasi dydžiu ir dauginimosi organų neišsivystymu.
Čingischanas

Valdymas

Čingischanas suvienijo mongolų gentis ir užkariavo Kiniją, Vidurio Aziją, Persiją, Mongoliją.
Jo anūkas Chubilajus (Chu Bi Laj) įkūrė Kinijos Juanų dinastiją. Tamerlanas laikė save Čingischano palikuoniu, tačiau nepagrįstai.
Čingischanas bei jo paveldėtojai Mongolijos imperiją išplėtė nuo Kinijos iki Vengrijos, imperijos teritorija buvo keturis kartus didesnė nei Aleksandro Makedoniečio užkariautos teritorijos.
Žemės vystymo fondo įmonių grupė

Žemės vystymo fondo įmonių grupė – lietuviško kapitalo įmonių grupė, valdanti 7 000 ha žemės (didžiausia žemvaldė Lietuvoje).
Koncerno akcininkai – „ŽIA valda“ (vienas pagrindinių akcininkų – Gediminas Žiemelis), UAB „Hermis Capital“, AB „Invalda“).
Koncernas puoselėja planus per 5 m. įsigyti apie 20 000 ha žemės. Į ją ketinama investuoti apie 60 mln. lt.
Asopas

Asopų sūnus

Statijus „Thebaid“ pasakoja apie karį Hipsėją, mirtingą Asopo sūnų, kuris vadovauja Alalkomenės vyrams: Itonui, Midėjui, Arnui, Aulidui, Grajui, Platajui, Pleteonui ir Antedonui. Hipsėjas miršta nuo Kapanėjo rankos.
Tiek Apolodoras, tiek Diodoras mini du Asopo sūnūs. Pirmasis buvo Ismenas, antrasis – Pelagonas (pagal Apolodorą) arba Pelasgas (pagal Diodorą). Apie Ismeną užsimenama, kad jis emigravo į Bojotiją ir įsikūrė netoli Boeotijos upės, kuri vėliau buvo pavadinta jo vardu.