google/wiki40b huggingface dataset:
Žiedadulkė

Žiedadulkė – smulkus, 0,008-0,2 mikrometro skersmens augalo dulkinės darinys.
Jaunos žiedadulkės yra vienaląstės. Jų protoplaste yra stambus branduolys, tiršta protoplazma su daugeliu atsarginių maisto medžiagų ir vakuolė. Iš atsarginių medžiagų vyrauja krakmolas ir cukrus, mažiau yra baltymų ir riebalų.
Suaugusios žiedadulkės protopastas dalijasi į dvi nelygias ląsteles, tačiau jos nepersiskiria ir skersinė sienelė nesusidaro. Didesnioji ląstelė vadinama vegetatyvine, ir iš jos išauga dulkiadaigis. Mažesnioji ląstelė vadinama generatyvine ir jos branduolys dar kartą dalijasi: taip susidaro dvi lytinės ląstelės, kurios vadinamos spermiais. Kai žiedadulkė patenka ant piestelės, ji sudygsta. Tai miniatiūrinis vyriškasis gametofitas.
Daugumos augalų žiedadulkės yra su dvigubu apvalkalėliu, iš kurių vidinis yra plonas, celiuliozinis ir vadinamas intina, o išorinis storas, išmargintas, ir vadinamas egzina. Egzinoje lieka keletas nesustorėjusių vietų, kurios vadinamos diegavietėmis.
Žiedadulkėms kenkia drėgmė, todėl žieduose yra nemažai prisitaikymų, apsaugančių žiedadulkes nuo lietaus lašų. Kai žiedadulkių mažiau patenka ant žiedų purkos, gaunamas mažesnis sėklų derlius.
Žiedadulkės būna labai įvairios formos (pav.). Kiekvienai augalo rūšiai būdinga pastovi žiedadulkių forma. Joms spalvą suteikia karotinoidai.
Iš žiedadulkių galima apibūdinti augalų liekanas, išgulėjusias žemės kloduose kelis milijonus metų.
Žiedadulkių daug prirenka bitės. Jos naudojamos farmacijoje, kosmetikoje, kt.
Pascal Mendy

Biografija

2003 m. atvyko į Europą, 2007–2010 m. žaidė FBK Kaunas komandoje. Po to išvyko į Baltarusiją. 2006 m. debiutavo Senegalo rinktinėje.
KS Dinamo Tirana

Istorija

Klubo ištakos siekia 1950 m.
Kolobžegas

Istorija

Įkurtas VII–VIII a. Nuo IX a. tvirtovė, XII a. pabaigoje užimta vokiečių (iki 1945 m. vadintas Kolbergu).
Sadao Araki

Biografija

Arakis gimė Komajėje, Tokijuje. Tėvas – Tokugavų giminės Hitocubašio atšakos ekssamurajus vasalas. 1897 m. lapkritį baigė Imperatoriškosios Japonijos armijos akademiją, o jau kitų metų birželį buvo paskirtas antruoju leitenantu.
Po paaukštinimo į leitenantą 1900 m. lapkritį, o 1904 m. birželį – į kapitoną, Arakis buvo kuopos vadas 1-ajame imperatoriškajame pulke Rusijos-Japonijos karo metu.
Po karo Arakis grįžo baigti Armijos štabo koledžą. 1908 m. balandį tarnavo imperatoriškosios Japonijos armijos generaliniame štabe.
Buvo IJA 6-oji divizijos ir Karinių pratybų generalinio inspektoriato viršininkas.
Dalyvavo Rusijos-Japonijos kare, įsiveržime į Sibirą, Antrajame Kinijos-Japonijos kare bei Antrajame pasauliniame kare.

Politinė karjera

1924 m. Arakis įkūrė Kokuhonsha (Bendrija valstybės fundacijai), slaptą bendriją, kurios sudėty buvo keletas galingiausių genrolų, admirolų ir civilių, stipriai rėmusių jo tolimos dešinės filosofiją, apėmusią fašistinį totalitarizmą, militarizmą, ekspancionizmą ir ištikimybę imperatoriui. Arakis taip pat buvo dar radikalesnės Sakurakai (Sakuros bendrijos), siekusios kariniu perversmu įvesti Šiovos reformaciją.

Teismas

Po II Pasaulinio karo Araki buvo Okupavusių amerikiečių valdžios suimtas ir nuvežtas į Tarptautinį Karinį Tolimųjų Rytų Tribunolą, kur jis buvo apkaltintas karo nusikaltimais. Jis buvo nuteistas kalėti iki gyvos galvos, tačiau 1955 m. iš Sugamo kalėjimo dėl sveikatos nusiskundimų paleistas. Mirė po 11 metų, palaidotas Tama kapinėse Fučiū, Tokijuje.
Olympique Lyonnais

Istorija

1910 m. futbolo komanda laimėjo Prancūzijos čempionatą. 1950 metais dėl nesutarimų tarp regbio ir futbolo sekcijų, futbolo dalis atskirta ir pavadinta Olympique Lyonnais.
XXI a. pradžioje „Olympique“ tapo stipriausia Prancūzijos futbolo komanda, laimėjusi 7 šalies čempionatus iš eilės (2002–2008).
Naujapilio koplyčia

Istorija

Mečislovo Kolbos koplyčia-mauzoliejus pastatyta 1942 m. Ūkininkas M. Kolba buvo 1941 m. bolševikų įkalintas Ukmergėje ir sušaudytas Zarasuose. Koplyčią fundavo ir suprojektavo M. Kolbos brolis dailininkas Zenonas Kolba (1909–1972). Šeimos koplyčią puošė Z. Kolbos tarpukaryje sukurtas vitražas „Šv. Kazimieras“.
1957 m. Sovietų valdžia koplyčią uždarė, o ten buvusius palaikus perlaidojo kapinėse.
Šymkent BIIK-Kazygurt

Istorija

Įkurtas 2009 m. Moterų komanda kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Kazachstane.
2016 m. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2016–17 m. UEFA moterų Čempionų lygos atrankos rungtynės.
2018 m. klubas žaidė draugiškas rungtynes su FC Gintra. 
2018 m. rugpjūčio d. d. įvykusiose rungtynėse užfiksuotos lygiosios 1:1.
Nabluso muchafaza

Administracinis suskirstymas

Muchafazos sudėtyje yra 1 miestas, 8 savivaldybės, 43 kaimai ir 3 pabėgėlių stovyklos.
Organizacinė kultūra

Organizacinė kultūra (angl. Corporate culture) įvardija organizacijos vertybes, įsitikinimus ir papročius. Organizacijų struktūrą atvaizduoti ir paaiškinti yra santykinai paprasta, tačiau paaiškinti organizacinę kultūrą yra kiek kebliau.
Šioje srityje yra padaryta daugybė tyrimų.

Stipri ir silpna kultūra

Sakome, kad yra stipri kultūra tuomet, kai organizacijos nariai veikia dėl to, kad jų vertybės linkusios atitikti organizacijos vertybes.
Ir priešingai, yra silpna kultūra, – kuomet šios vertybės yra linkusios skirtis nuo organizacijos vertybių. Tuomet kontrolė gali būti pasiekiama daugybės biurokratinių procedūrų dėka.
Kur kultūra stipri – žmonės veikia todėl, kad jie tiki, kad tai, ką jie daro, yra tai, ką reikėtų daryti. Tačiau šiuo atveju egzistuoja kito reiškinio rizika: pernelyg grupinio mąstymo (angl. Groupthink). Tai yra būsena kai žmonės mąsto taip panašiai, kad jie negali atsispirti grupiniam mąstymui, ir taip sumažėja inovacinių minčių. Tai gali atsitikti, pavyzdžiui, kur yra didelis pasitikėjimas centriniu charizmatiniu organizacijos vadovu, ar kur yra perdėtas tikėjimas organizacijos vertybėmis.
Palyginimui, biurokratinės organizacijos gali nesugebėti mąstyti inovaciškai dėl per didelės priklausomybės nuo įsigalėjusių procedūrų.
Inovacinėms organacijoms reikia žmonių, kurie yra pasiruošę kritiškai mąstyti apie dabartinę padėtį – nesvarbu, ar tai yra grupinio mąstymo tipo struktūrą, ar biurokratinio tipo struktūra. Tačiau tam taip pat būtinos procedūros naujoms idėjoms efektyviai įgyvendinti.
Likasis

Istorija

1943 m. Likasio gyvenvietei suteiktas miesto statusas, ji pervadinta į Žadovilį (Jadotville). 1966 m. grąžintas senasis pavadinimas.
Kruopių valsčius

Kruopių valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Kruopiai.
Ona Atlavinytė

Ona Atlavinytė (1916 m. liepos 18 d. Klyvlendas, JAV – 1991 m. vasario 24 d. Vilnius, palaidota Biržuose) – Lietuvos zoologė, ekologė, biologijos mokslų daktarė (1979 m.).

Biografija

1950 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1950–1954 m. dėstė Telšių pedagoginėje mokykloje, 1954–1956 m. dirbo Vilniaus pedagoginiame institute, 1959–1991 m. Ekologijos institute.
Jonavos žiemos kalnų sporto kompleksas

Jonavos žiemos kalnų sporto kompleksas – kalnų slidinėjimo kompleksas Jonavoje. Įsikūręs šalia Joninių slėnio ir Jonavos stadiono.

Istorija

2012 m. paskelbtas konkursas kalnų slidinėjimo trasas įrengti Jonavoje šalia Joninių slėnio ir Jonavos arenos. Projekto vertė – 5,571 mln. Lt. 2013 m. pradėti komplekso statybos darbai. 2015 m. sausį trasa oficialiai atidaryta.
Slidinėjimo centras yra įrengtas ant vieno šlaito. Suformuotos keturios nusileidimo konfigūracijos: ilgoji trasa, kuri yra apie 200 metrų ilgio, snieglenčių trasa su akrobatinio slidinėjimo kliūtimis, greitojo nusileidimo trasa ir varlinukas. Planuojamas antrojo varlinuko įrengimas priešingame šlaite, pačiame Joninių slėnyje. Įrengtos sniego gaminimo patrankos.
Debesnų pelkė

Debesnų pelkė telkšo Telšių rajone, į vakarus nuo Varnių, priklauso Varnių regioniniam parko Debesnų telmologinam draustiniui, kurio tikslas – išsaugoti paežerinę pelkę su saugomomis augalų rūšimis ir gyvūnų buveinėmis bei kultūros vertybėmis (Varnių senovės gyvenviete).
Tai viena iš nedaugelio Žemaitijoje išlikusių didesnių pelkių su kalkingoms žemapelkėms ir tarpinėms pelkėms būdinga augalija ir gyvūnija. Nuo 2000 m. lankytojai gali aplankyti Debesnų botaninį taką, kuris iš dalies atnaujintas 2015 m.
Pelkėje išskirtos 5 Europos Bendrijos svarbos buveinės: rūšių turtingos ganyklos ir ganomos pievos, išsidėsčiusios šiaurrytiniame pelkės pakraštyje; melvenynų buveinės nedideli plotai, išskirti šiauriniame pakraštyje; šienaujamos mezofitų pievos, išsidėsčiusios šiauriniame ir pietiniame pakraščiuose, sudarančios mozaiką su įsėtomis šienaujamomis pievomis; tarpinių pelkių ir liūnų buveinės, kurios užima didžiausius plotus; šarmingų žemapelkių buveinės.
Debesnų pelkėje rasta į Lietuvos Raudonąją knygą įrašytų augalų: itin gausi liekninio beržo populiacija, aptinkamas sibirinis vilkdalgis, paprastoji tuklė, raktažolė pelenėlė, žalioji plateivė, žalsvažiedė blandis, vyriškoji gegužraibė ir įvairios gegūnių rūšys.
Debesnose aptinkamos ir saugomų gyvūnų rūšys: ūdra, didysis baublys, tetervinas, putpelė, pilkoji gervė, drugiai pievinis satyriukas ir auksuotoji šaškytė.
Pagal 2014–2016 m. projektą „Biologinės įvairovės ir ekosistemų funkcijų atkūrimo Biržulio, Stervo ir Debesnų šlapynėse planavimas ir praktinių atkūrimo priemonių taikymas“, kuris finansuotas Europos ekonominės erdvės finansinio mechanizmo ir Lietuvos biudžeto lėšomis, pelkės teritorija aptvarkyta: apie 100 ha plote iškirsti krūmai, medžiai, susmulkinta daug metų nešienauta žolė. Be to, pradėta bendradarbiauti su ūkininkais, palaikant atviras pelkių bei šlapių pievų buveines: įsigijus bandą galvijų, kurie ganytųsi šlapiose pievose ir nuėstų krūmokšnius, ir pelkės šienavimui tinkamą minitechniką.
Marija Matušakaitė

Marija Matušakaitė (1924 m. kovo 9 d. Vareikoniuose, Babtų valsč. – 2016 m. birželio 24 d.) – Lietuvos dailėtyrininkė, architektė, drabužių dizainerė, humanitarinių mokslų daktarė.

Biografija

1948 m. baigė architektūrą Kauno universitete, 1965 m. meno istoriją – Lietuvos dailės institute. 1970 m. humanitarinių mokslų daktarė.
1948–1949 m. Vilniaus miesto vykdomojo komiteto architektūrinių dirbtuvių, 1949–1953 m. Architektūros reikalų valdybos Respublikinio planavimo ir projektavimo tresto Kaune architektė, 1953–1959 m. Projektavimo instituto prie Lietuvos Ministrų Tarybos vyr. architektė, 1959–1961 m. Miestų ir kaimo statybos projektavimo instituto architektė. 1961–1963 m. Vilniaus modelių namų meno vadovė, 1963–1965 m. Kauno Mados fabriko vyr. dailininkė; sukūrė drabužių modelių. 1963–1983 m. Kauno politechnikos instituto dėstytoja, nuo 1974 m. docentė. Nuo 1983 m. dailėtyrininkė, tyrinėjimų sritis – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės XVI–XVIII a. dailė: senoji medžio skulptūra, drožyba, antkapiai, portretai, istorinis kostiumas. Lietuvos dailės istorikų draugijos narė.

Projektai

Sukūrė vaikų kambario (1947 m.) ir šiuolaikinio buto baldų projektų (1959 m., pelnė respublikinių konkursų premijas), kaimo tarybos (1950 m.), kolūkiečio gyvenamojo namo (su V. Antanaitiene, 1954 m.), Panevėžio dramos teatro (su archit. A. Kačerauskaite, 1960 m.; neįgyvendintas) projektą.
Sankūrai

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Sankūrai pirmąkart minimi 1745 m. Spaudos draudimo metais veikė slapta lietuviška mokyklėlė. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 75 gyventojai, iš kurių visi buvo lietuviai. Antrojo pasaulinio karo metais okupantai visus kaimo gyventojus buvo išvarę į Lietuvą, 54 % jų grįžo atgal. 1958 m. kovo 1 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Į Sankūrus įjungtas buvęs Gvazdikėlių (lenk. Gvuzdično) kaimelis.  1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai. Vidugirių bibliotekos filialas su lietuviškomis ir lenkiškomis knygomis.  Sutinkamai su Europos Sąjungos finansuojamu projektu 2005/201  Sankūrai sujungti asfaltuotu keliu per Burbiškes su Galinių kaimu (Lazdijų rajonas).

Žymūs žmonės

Bronius Makauskas (g. 1950 m.) – Lietuvos istorikas, Lenkijos lietuvių bendruomenės veikėjas, Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys.

Literatūra

Tarybų Lietuvos enciklopedija, 3t, Vyriausioji Enciklopedijų Redakcija, Vilnius, 1987, 623 psl.
Audra Lukauskytė

Biografija

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė.
1995–1997 m. Palangos savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše).
Mecenatas

Mecenatas (iš asmenvardžio Gaius Cilnius Maecenas – garsus Romos kultūros rėmėjas, miręs 8 m. pr. m. e.) – asmuo, materialiai remiantis kokią nors kultūrinę, meninę veiklą ar sritį.
Nuo rėmėjo ar labdaros teikėjo mecenatas paprastai skiriasi tuo, kad finansuoja ne socialines ar biologines reikmes, bet meną, kultūrą.
Junkeris (kandidatas)

Junkeris (rus. юнкер) – kandidatas į karininkus (karinis laipsnis). Tarpinis tarp puskarininkio ir jaunesniojo karininko.
Tarptautinė moters diena

Tarptautinė moters diena, Kovo 8-oji, kai kuriose šalyse (NVS ir kitose) tai valstybinė šventė. Lietuvoje kovo 8-oji – atmintina diena, švenčiama kaip Tarptautinė moterų solidarumo diena. Nuo 1975 m. Tarptautinė moters diena švenčiama Jungtinių Tautų Organizacijos.

Istorija

Idėja švęsti tarptautinę moters dieną kilo XIX–XX amžių sandūroje, kai sparti industrializacija ir ekonominė plėtra kėlė masinius protestus prieš sunkias darbo sąlygas. Vienas tokių protestų vyko 1857 m. kovo 8 d. Niujorko tekstilės fabrike, kur moterys protestavo prieš ypač prastas darbo sąlygas ir mažus atlyginimus. Protestuotojas išvaikė policija.
Vėlesniais metais kovo 8 d. vykdavo protestai, vienas didesnių – 1908 metais, kai 15 000 moterų žygiavo Niujorko gatvėmis, reikalaudamos sutrumpintos darbo dienos, didesnio darbo užmokesčio ir rinkimų teisės. Kitų metų vasario 28 d. JAV buvo švenčiama pirmoji Tarptautinė moters diena.
Kitais metais minėdami Tarptautinę moters dieną daugiau nei milijonas žmonių Austrijoje, Danijoje, Vokietijoje ir Šveicarijoje dalyvavo mitinguose už moterų teisę dirbti, balsuoti, mokytis. Tais metais Tarptautinė moters diena minėta kovo 19 d.
Tarp įvairių istorinių minėjimų, primenančių kovo 8-ąją, reikia būtinai paminėti, kad ši diena susijusi ir su tragišku įvykiu. Nepraėjus nė savaitei po moters dienos minėjimo 1911 m. kovo 19-ąją, kovo 25 d. tragiškas gaisras Niujorko Triangle fabrike pasiglemžė daugiau nei 140 čia dirbusių moterų, daugiausia italių ir žydžių emigrančių, gyvybes. Kilus gaisrui, moterys negalėjo evakuotis iš devinto daugiaaukščio pastato aukšto – durys buvo užrakintos, kad jos negalėtų išeiti ir pasidaryti pertrauką. Šis baisus įvykis atkreipė dėmesį į moterų teises, darbo sąlygas ir įstatymus JAV.
Dabartinė moters diena pradėta švęsti po to, kai 1910 m. kovo 8 d. Kopenhagoje vykusioje tarptautinėje moterų konferencijoje aktyvi moterų teisių gynėja Klara Cetkin pasiūlė kasmet vieną dieną skirti dėmesio moters kovai už laisvę ir lygias teises. 1911 m. kovo 8 d. pirmą kartą Tarptautinė moters diena buvo minima Vokietijoje, Austrijoje, Danijoje, Šveicarijoje.
Ypač daug dėmesio šiai šventei buvo skiriama Sovietų Sąjungoje, kur po bolševikų revoliucijos feministinių pažiūrų Aleksandra Kolontai įkalbėjo Leniną, kad ši diena būtų paskelbta valstybine švente. Visą Sovietų Sąjungos gyvavimo laikotarpį ši šventė pabrėžė dirbančios moters heroiškumą. Tą dieną buvo įprasta, kad vyrai teikia gėles moterims, tokia tradicija iki šiol liko Rusijoje ir kitose šalyse (taip pat ir Lietuvoje). Tik 1965 m. SSRS kovo 8 d. paskelbiama nedarbo diena.
Babadaýhan FK

Istorija

Klubas įkurtas 1993 m. Babadajchane.
1994 m. debiutavo elito divizione. Išformuotas 1995 m.
Tifonas

Kitose religijose

Vėlesniuose laikuose helenistiniai rašytojai Tifoną identifikuoja su egiptiečių Setu, krikščionybės mokslininkai – su archangelu Sandalfonu.
Juozas Bacevičius

Biografija

1930–1934 m. Italijoje mokėsi amatų. Po Antrojo pasaulinio karo vertėsi atsitiktiniais darbais, 1975–1978 m. dirbo Kauno miškų ūkyje.
1954–1988 m. Paluobių (Šakių raj.) parapijos komiteto pirmininkas. Su kunigais J. Račiūnu, S. Tamkevičiumi, J. Zdebskiu rengė ir platino antisovietinę savilaidos spaudą. 1980–1990 m. su V. Andziuliu dirbo slaptoje ab spaustuvėje-leidykloje Saliuose. Daugino ir platino „Lietuvos Katalikų Bažnyčios kroniką“.
V. Šauklio slapyvardžiu sudarė ir 1986 m. išleido „Trumpą Lietuvos istoriją“. Parašė knygą „Lietuvių vargai dėl savo kalbos Vilniaus krašte“.
Mirabelis (Kupiškis)

Istorija

XIX a. Mirabelis priklausė prancūzų grafų Šuazelių (de Choiseul) giminei, stovėjo Mirabelio dvaras.

Lauko įtvirtinimai

Dešiniajame Kupos upės šlaite ir apie 400 m į šiaurę nuo geležinkelio Rokiškis–Kupiškis yra išlikę senoviniai lauko įtvirtinimai. Po kelių žvalgomųjų ekspedicijų nustatyta, jog įtvirtinimai supilti XVI–XVII amžiuje, tačiau jų paskirtis tebėra neaiški. Manoma, jog tai galėjo būti įtvirtinta dvaravietė.
Senovinius įtvirtinimus sudaro 170 m ilgio ir nuo 100 m iki 85 m pločio lygi aikštė. Jos šlaitai statūs, o aukštis svyruoja nuo 1 iki 3–4 metrų. Įtvirtinimai priskirti archeologiniams paminklams .
FK Klevas Lentvaris

Istorija

„Klevo“ komanda Lentvaryje žinoma dar XX a. pabaigoje. Dabartinis klubas įkurtas 2004 m., žaidžia III lygoje, nuo 2007 m. žaidžia ir SFL lygoje.
Zohar

Zohar, Zoharas, Zoar, (hebr. זהר Zohar ‘spindesys, spinduliavimas, švytėjimas’) - plačiai pripažintas svarbiausias žydų misticizmo – kabalos tekstas. Šiame tekste yra visų pirma Toros komentarai, parašyti aramėjų ir hebrajų kalbomis, susidedantys iš pasakojimų ir dialogų.

Aprašymas

Zoharas – tai knygų grupė. Jose yra ne tik rašto aiškinimai, bet ir mistinė teologija, mitinė kosmogonija ir kosmologija, mistinė fiziologija ir tai, ką mes galėtumėm vadinti antropologija.
Ji parašyta dialogų tarp legendinio Rabino Šimono bar Johajaus, jo sūnaus, mokinių ir kitų herojų forma. Herojai aptarinėja mistines Dievo ir dieviškojo pasaulio paslaptis, Visatos kilmę ir struktūrą, sielų prigimtį ir išgelbėjimą, nuodėmę, gėrį ir blogį bei kitas panašias temas.
Rabinas Šimonas bar Johajus „Rašbi“ (II amžius). Rabi Šimonas buvo vienas pagrindinių Rabi Akivos mokinių. Jis laikomas Zoharo autoriumi, palaidotas Merone, Izraelyje, į vakarus nuo Cfato.

Komentarai, vertimai ir leidimai

Garsusis XX a. rabinas kabalistas Yehuda Ašlagas (dar vadinamas Baal ha Sulam) 1885-1955 m. yra išleidęs vienintelį pilną visos knygos „Zohar“ komentarą, vadinamąjį „Sulam“ (Laiptinė).
Ukmergės rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Vytautas Grušauskas, jo pavaduotoju Antanas Dambrauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Pranciškus Tamoševičius. 1997 m. rugsėjo mėn. meru išrinktas Antanas Dambrauskas, mero pavaduotoja Audra Uselienė.
Konrad Zweigert

Konrad Zweigert (liet. Konradas Cveigertas; 1911 m. sausio 22 d. Poznanė, dab. Lenkija – 1996 m. gruodžio 12 d. Vokietija) – vokiečių teisininkas, Vokietijos Konstitucinio Teismo teisėjas.

Biografija

Vokietijos Bundestagas išrinko 1951 m. rugsėjo 7 d. (perrinko 1955 m. gruodžio 9 d.) Vokietijos Konstitucinio Teismo Pirmojo senato teisėju 1956 m. rugpjūčio 31 d..
Kartu su civilistu komparatyvistu Hein Kötz parašė vadovėlį Įvadas į lyginamąją teisę, laikomą lyginamosios teisės standartiniu veikalu.
Tarptautinė savanorių diena

Tarptautinė savanorių diena (pilnas pavadinimas - Tarptautinė savanorių diena už ekonominę ir socialinę plėtrą, kartais dar vadinama Tarptautine savanorystės diena) - kasmet gruodžio 5 d. minima diena, skirta supažindinti visuomenę su savanorių veikla (savanoryste), jų tarnybomis ir skatinti žmonių norą įvairiose srityse pasiūlyti savo paslaugas – ne tik savo šalyje, bet ir užsienyje. Iniciatyvą 1985 m. iškėlė Jungtinių tautų organizacija. Tarptautinė savanorių diena minima nuo 1985 m.
Livornas

Istorija

Viduramžiais Livornas buvo tvirtovė. XV a. išaugo miestas, XVI a. jis tapo svarbiu tarptautiniu uostu.
Masina

Istorija

Vietiniai fulbiai ilgai buvo didesnių valstybių vasalai: Malio imperijos (XIII–XIV a.), Songajaus (XV a.), Maroko pašų iš Timbuktu (XVI a.), Bamana imperijos iš Segu (XVII a.).
Įkvėptas Usman dan Fodio musulmonų sukilimo hausų žemėse pamokslininkas ir reformatorius Seku Amadu vedė fulbių armiją kovoje prieš Bamana imperiją 1818 m. Nauja valstybė greitai plėtėsi ir 1819 m. užėmė Dženę, o 1820 m. įkūrė Hamdulahį.
Imperijos galios viršūnėje mieste buvo 10 tūkst. karių armija, o Seku Amadu įsakė pastatyti 600 medresių islamui platinti. Alkoholis, tabakas, muzika ir šokiai buvo uždrausti remiantis Islamo teise, o socialinė rūpyba rėmė našles ir našlaičius. Dėl griežtai vykdomų islamiškų įstatymų prieš prabangą Amadu įsakė apleisti Didžiąją Dženės mečetę, o visos būsimos mečetės turėjo būti žemomis lubomis, be dekoracijų ir minaretų.
Vienas svarbiausių valstybės palikimų buvo įstatymai, reguliavę žemės naudojimą Vidinėje Nigerio deltoje, kuriais rėmėsi gyvulių augintojai ir įvairios žemdirbių bendruomenės.
1825 m. Seku Amadu užėmė Timbuktu. Jam mirus 1845 m., įpėdiniu tapo sūnus Amadu II, o vėliau anūkas Amadu III.
1862 m. El Hadj Umar Talas, Tukulero valdovas, užpuolė Masiną iš neseniai užimto Segu. Po kelių kruvinų mūšių jis įžengė į Hamdulahį kovo 16 d. ir sugriovė iki pamatų. Amadu III buvo pagautas ir nužudytas. Nors pasipriešinimas dar trumpai tęsėsi vadovaujant Amadu III broliui Ba Lobo, valstybė nebuvo atkurta.
Dovilų seniūnija

Ūkis

Dovilų seniūnijoje veikia plastmasės gamykla „Klai-PET“, Dovilų, Šiūparių ir Ketvergių pagrindinės mokyklos, visuomeninė jaunimo organizacija „Dovilanas“ (įkurtas 2001 m.), klubas „Sidabrinė gija“ (įkurtas 2003 m.) . 2019 m. yra užregistruota 19 sodų bendrijų. 
Dovilų seniūnijoje yra apie 400 ūkininkų. Dauguma ūkių – smulkūs. Plėtojamas kaimo turizmas. Kasmet Dovilų seniūnijoje renkama gražiausia seniūnijos sodyba.

Paveldas

Seniūnijoje yra 45 kultūros paveldo objektai: 7 archeologinės vietos, 4 istorinių įvykių vietos, 4 statiniai ir jų kompleksai, 2 dailės monumentai, 28 neveikiančios kapinaitės. 
Dovilų seniūnijos iniciatyva išleista knyga „Mūsų Dovilai“ (2004 m.), lankstinukas „Gražiausios Dovilų seniūnijos sodybos“ (2006 m.). 
2018 metais Klaipėdos rajono savivaldybės lėšomis išleista knyga ,,Vytautas Majoras". Knyga skirta Lietuvos šimtmečiui. 
.
PSA Peugeot Citroën

Istorija

1974 m. gruodį kompanija Peugeot SA įsigijo 38,2 % kompanijos Citroën akcijų, o 1976 m. akcijų kiekis siekė 89,95 % (tuo metu Citroën buvo netoli bankroto ribos). Po to buvo įsteigta kompanija PSA Group (kur trumpinys PSA reiškė Peugeot Société Anonyme), kuri vėliau pervadinta į PSA Peugeot Citroën.
2017 m. PSA Group iš General Motors už 2,2 mlrd. eurų nusipirko Opel ir Vauxhall.

Savininkai ir valdyba

Stambiausi akcininkai 2009 m.: Peugeot šeima – 30,3 %, sąjungininkai – 2,76 %, iždinės akcijos – 3,07 %, likusios akcijos apyvartinės.
PSA Peugeot Citroën grupės prezidentas – Philippe Varin.

Veikla

PSA Peugeot Citroën gamina Peugeot ir Citroën markių automobilius. Abu prekiniai ženklai, priklausantys kompanijai, turi nepriklausomą struktūrą ir pardavimus, tačiau projektavimas ir gamyba vyksta tuose pačiuose padaliniuose.
Visas įmonės personalas sudaro 211,7 tūkst. žmonių.
2007 m. bendras kompanijos parduotų automobilių skaičius siekė 3,23 mln. (2006 m. – 3,36 mln.), pajamos siekė 60,6 mlrd. eurų (56,5 mlrd. eurų), grynasis pelnas – 885 mln. eurų (176 mln. eurų).
Lazdijų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Veikla

Rajono meru išrinktas Romas Leščinskas, jo pavaduotoju Stasys Klimavičius. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Albinas Jurčiukonis.