google/wiki40b huggingface dataset:
Jonas Balčiūnas (1921)

Biografija

1929–1935 m. mokėsi Pabiržės pradžios mokykloje, Biržų gimnazijoje, 1935–1939 m. Panevėžio vidurinėje amatų mokykloje, kurioje įgijo mechaniko specialybę. Savanoriu stojo į Lietuvos kariuomenę, buvo paskirtas į karo aviacijos pulką Šiauliuose ir įrašytas kandidatu į karo aviacijos mokyklą. 1940 m. sovietams likvidavus mokyklą, mokėsi Vilniaus technikos mokykloje, 1941–1944 m. Kauno suaugusiųjų instituto technikos skyriuje, lankė sklandymo būrelį. Sovietams antrą kartą okupavus Lietuvą, slapstėsi vengdamas karinės tarnybos. 1945 m. pradžioje suimtas ir nuteistas 5 metus kalėti. Visgi iš Lukiškių kalėjimo mobilizuotas į okupacinę kariuomenę, o prabėgus metams – demobilizuotas.
Nuo 1946 m. Kauno valstybinio Vytauto Didžiojo universiteto Fizikos katedros vyr. laborantas. Vėliau Kauno politechnikos instituto (KPI) mokymo meistras, laboratorijos vedėjas. Greta tiesioginio darbo universitete (institute) 1946–1969 m. Kauno vakarinėje-pamaininėje mokykloje dėstė fiziką. 1957–2000 m. (iki išėjimo į pensiją) vadovavo Fizikos demonstraciniam kabinetui.

Veikla

1948–1969 m. KPI studentų sklandymo klubo vadovas. 1950 m. įsteigė parašiutininkų sekciją. 1961 m. su garsiu sklandytuvų konstruktoriumi Broniu Oškiniu ir sklandytoju Vytautu Dovydaičiu išleido pirmąjį sklandymo vadovėlį. Paruošė rankraštį „Antrojo pasaulinio karo asai“. 1967 m. pasitraukė iš aktyvaus sklandymo. Nuo 1968 m. Lietuvos kultūros fondo narys. 1973–1983 m. vienas iš Lietuvos sportinės aviacijos muziejaus įkūrėjų, iš kurio išaugo valstybinis Lietuvos aviacijos muziejus. Nuo 1975 m. Aviacijos sporto federacijos (nuo 1989 m. Lietuvos aeroklubas) Aviacijos istorijos komiteto pirmininkas. Lietuvos aviacijos veteranų sąjungos Kauno skyriaus garbės pirmininkas.
Aviacijos ir kosmonautikos klausimais laikraščiuose bei žurnaluose paskelbė per 300 straipsnių, o „ Žinijos“ draugijoje perskaitė daugiau kaip 500 paskaitų apie atominę energiją, reaktyvinę aviaciją, kosmosą, Lietuvos aviaciją. Bendradarbiavo su enciklopedijų, žinynų ir žodynų leidėjais. 1993 m. vienas paminklo Steponui Dariui ir Stasiui Girėnui pastatymo iniciatorių, dalyvavo atstatant Stepono Dariaus gimtinę. Biržų krašto muziejui „Sėla“ dovanojo nuotraukų, daiktų, knygų. 
2011 m. sukurtas Jono Čepo ir Stasio Dargio dokumentinis filmas „Sparnais ir širdimi apglėbęs Lietuvą“, pasakojantis apie J. Balčiūno nueitą gyvenimo kelią.
Örebro SK

Istorija

Klubas įkurtas 1908 m. Sėkmingas buvo 1994 m. sezonas, kai tapo vicečempionais.
Prožvaigždė

Fragmentacija

Žvaigždės dažniausiai formuojasi ne po vieną, o grupėmis - spiečiais. Taip yra dėl to, kad debesis traukiasi netolygiai. Molekuliniai debesys, kuriuose formuojasi žvaigždės, yra nehomogeniški, juose dalelės juda skirtingais greičiais. Turbulentiniai judėjimai debesyje sukelia smūgines bangas, dėl kurių susidaro didesnio tankio gumulai. Šis procesas vadinamas turbulentine fragmentacija arba tiesiog fragmentacija. Kai kurių gumulų masės viršija Džinso masę ir jie ima trauktis arba toliau fragmentuotis, suformuodami daugianares žvaigždes.
Pradėjęs fragmentuotis, debesis skyla į vis daugiau gumulų, taip ir susiformuoja spiečiai su šimtais tūkstančių arba milijonais žvaigždžių.

Traukimosi sukeltas temperatūros augimas

Kai debesis traukiasi, jo temperatūra auga. 
Taip yra ne dėl branduolinių reakcijų, nes jos dar nevyksta. Temperatūros augimą sukelia gravitacinės sąveikos energijos virsmas šilumine kinetine energija. Kuo labiau debesis traukiasi, tuo labiau išauga jo temperatūra.
Po susidūrimo viena su kita dalelės dažnai lieka sužadintose būsenose, dėl ko jos spinduliuoja mikro ir infraraudonųjų bangų spinduliuotę (10 - 20 K temperatūroje). Didžioji dalis spinduliuotės palieka debesį, išsinešdama šiluminę energiją ir neleisdama temperatūrai pakilti per greitai.
Gumului traukiantis, jame didėja dalelių koncentracija ir spinduliuotei tampa vis sunkiau palikti debesį. Galiausiai jis tampa pernelyg tankus ir spinduliuotė nebegali ištrūkti. Tada temperatūra kyla daug greičiau.
Kai gumulas tampa toks tankus, kad infraraudonoji spinduliuotė nebegali iš jo ištrūkti, labai apsunkėja jo stebėjimas. Tada galima atlikti stebėjimus tik radijo bangų diapazone. Todėl šioje stadijoje žvaigždžių formavimose tyrimams reikalingi teoriniai ir kompiuteriniai modeliai.
Prožvaigždė tampa žvaigžde, kai baigiasi akrecijos procesas ir išsisklaido ją supantis medžiagos apvalkalas. Tada ji vadinama iki pagrindinės sekos žvaigžde ir jau turi savo vietą HR diagramoje ant žvaigždžių "gimimo" linijos. Galiausiai žvaigždėje ima vykti termobranduolinės reakcijos ir ji pasiekia pagrindinę seką.
Spikulė

Spikulė – į adatą panašus pinčių smaigalys, sudarytas iš silicio dioksido arba kalcio karbonato. Spikulė sudaro dalį pinčių vidinio skeleto. Gali būti įvairių formų.

Formavimasis

Spikulės suformuojamos iš specializuotų ląstelių – sklerocitų, kurie atsiranda iš archaeocitų. Sklerocitas prasideda su organiniu filamentu ir jame yra pridedamas silicio dioksidas. Spikulės paprastai auga 1-10 μm per valandą greičiu. Kai tik spikulė pasiekia tam tikrą ilgį ji išsikiša iš sklerocito ląstelės kūno, bet lieka ląstelės membranoje.
Jonas Bučas

Biografija

1919–1921 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1925 m. baigė Linkuvos gimnaziją, 1929 m. Lietuvos universitetą. 1929–1931 m. studijavo Frankfurto prie Maino ir Londono universitetuose. 1931–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakulteto Politinės ekonomijos ir statistikos katedros dėstytojas. 1933 m. ekonomikos daktaras. 1934 m. docentas.
Nuo 1940 m. dėstė Vilniaus universitete (VU). 1941 m. profesorius. 1944 m. VU Ekonomikos fakulteto dekanas, 1945–1947 m. prorektorius. 1946 m. LSSR mokslų akademijos narys korespondentas. 1948–1956 m. VU rektorius. 1951–1958 m. LSSR AT deputatas. 
Rašė ūkio planavimo, mokesčių, pensijų ir pašalpų fondų klausimais. Svarb. veikalas: Ekonominio pajėgumo principas mokesčių paskirstymo teorijoje (1935 m.).  2008 m. rugpjūčio 29 d. VU atidaryta profesoriaus ekonomisto Jono Bučo vardo auditorija.
Arūnas Štaras

Biografija

1969 m. baigė Panevėžio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1969–1974 m. su pagyrimu baigė Vilniaus universiteto (VU) Matematikos ir mechanikos fakultetą, įgijo matematiko specialybę, diplomuotas matematikas. 1974–1977 m. studijavo Maskvos M. Lomonosovo universiteto (Maskva) Taikomosios matematikos fakulteto aspirantūroje. 1978 m. šiame universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato disertaciją (daktaras), nuo 1984 m. docentas.
1991–1993 m. Vilniaus miesto meras, VU docentas, 1998 m. AB Šiaulių bankas Vilniaus filialo direktorius, 2002 m. UAB „Eika“ direktoriaus pavaduotojas, UAB „Jūros vartai“ direktorius, UAB „Trakų sodybos“ direktorius, 2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės mero pavaduotojas.
1990–1991 m. Vilniaus miesto tarybos deputatas, 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. LR susisiekimo viceministras.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjudžio Vilniaus miesto skyriaus narys, Liberalų sąjūdžio pirmininko pavaduotojas.
Fondo „Savivalda ir demokratija“ steigėjas, Vilniaus Rotary Perkūno klubo narys.
Vedęs. Žmona Nijolė, matematikė, dirba VĮ „Registrų centras“ Vilniaus filiale. Duktė Gabrielė dirba AB bankas „Hansabankas“. Sūnus Augustas – UAB „Bilietų bankas“.
Moka anglų, rusų, lenkų ir čekų kalbas.
Liam Heath

Biografija

Aktyviai irkluoti pradėjo būdamas 10 metų, pasiekė reikšmingų rezultatų tarp jaunių, tačiau į suaugusiųjų rinktinę patekti nesisekė. Nusprendęs palikti sportą, įstojo į Lafboro universitetą (Loughborough University), kuriame 2003–2006 m. baigė pramonės dizaino ir technologijų studijas.

Karjera

Asmeniniai duomenys: ūgis 183 cm, svoris 87 kg.
2009 m. L. Hytas grįžo į baidarių irklavimą, dalyvavo ikisezoninėse nacionalinės rinktinės stovyklose. Čia netrukus tapo rinktinės nariu ir gavo galimybę startuoti svarbiausiose tarptautinėse varžybose.
2010 m. Europos čempionate Ispanijos Trazonoje (Trasona) laimėjo auksą su dviviete baidare 200 m rungtyje, tuo tarpu pasaulio čempionate Poznanėje (Lenkija) iškovojo du medalius: bronzą klasikinėse 200 m lenktynėse ir sidabrą vienviečių baidarių estafetėje 4 x 200 m. Tuo pačiu metu laimėtos ir pirmosios pergalės pasaulio taurės etapuose, kur savo debiutiniame sezone tris kartus stojo ant garbės pakylos, tame tarpe dukart ant aukščiausio laiptelio. Sekančiais metais jis apgynė Europos čempiono titulą Belgrade (Serbija) bei laimėjo sidabro medalį pasaulio čempionate Segede (Vengrija). 2012 m. sezonas buvo ne mažiau sėkmingas - trečią kartą iš eilės laimėjo Europos auksą, iškovojo keturis sidabro medalius pasaulio taurėje.
Dėka sėkmingų pasirodymų vandens trasose L. Hytas iškovojo teisę 2012 m. ginti šalies garbę olimpinėse žaidynėse Londone, kur poroje su Džonatanu Skofildu laimėjo bronzos medalį savo mėgstamoje 200 m rungtyje.
2016 m. olimpinėse žaidynėse Rio de Žaneire dviviečių baidarių finale su D. Skofildu iškovojo bronzą. Po to jis su vienviete laimėjo auksą 200 m finale ir tuo metu tapo pačiu sėkmingiausiu britų baidarininku olimpinėse žaidynėse, aplenkdamas Timą Brabantą, turėjusį vieną aukso ir du bronzos medalius.
Dėl K-2 200 m rungties išėmimo iš 2020 m. olimpinių žaidynių Tokijuje programos L. Hytas sekantiems sezonams savo dėmesį koncentravo į vienviečių baidarių rungtis.
2017 m. Europos čempionate Plovdive (Bulgarija) tapo pasaulio baidarių sprinto rekordininku K-1 200 m distancijoje su 33,38 sek. rezultatu.
Siponys

Istorija

1946 m. buvo apylinkės centras.

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŠTONAS – 10 km 
 BIRŠTONO VIENKIEMIS – 8 km
Jundeliškės – 11 km 
 Nemajūnai – 8 km
Valveikas

Istorija

1303 m. suteiktos miesto teisės.
Simas Gliožeris

Simas Gliožeris (g. 1953 m. gegužės 9 d. Gargžduose) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1983 m. žemės ūkio mokslų kandidatas
Nuo 1977 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) dėstytojas; nuo 1990 m. docentas, nuo 2013 - profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų sritys: dekoratyvinių ir pupinių augalų introdukavimas, dauginimas ir selekcija. Surinko atviro ir uždaro grunto dekoratyvinių augalų kolekciją, sukūrė begonijų, kalijų, margenio ir vėdryno hibridų.
Abstrakčioji algebra

Abstrakčioji algebra – matematikos šaka, algebros dalis, kuri nagrinėja algebrines struktūras. Skirtingai nuo elementariosios algebros, kur pasirenkama probleminė sritis ir dirbama su tapatybėmis, kurios joje galioja, abstrakčiojoje algebroje tiriami variantai, kuriais pasirinktos lygybės virsta tapatybėmis.
Laterano V susirinkimas

Laterano V susirinkimas – aštuonioliktasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, įvykęs nuo 1512 m. iki 1517 m. Romoje.
1503 m. išrinktas popiežius Julijus II pažadėjo sušaukti naują Visuotinį Bažnyčios susirinkimą, tačiau to ilgai nedarė. Dalis nepatenkintų ir Prancūzijos karaliaus Liudviko XII remtų kardinolų 1511 m. atvyko į atskirą susirinkimą Pizoje.
Julijus II 1511 m. liepos 18 d. bule sušaukė naują Bažnyčios susirinkimą, kaip atsaką į kardinolų 1511 m. susitikimą Pizoje.
Susirinkime dalyvavo nuo šimto penkiasdešimties iki keturių šimtų penkiasdešimties atstovų, tarp jų 15 kardinolų, Aleksandrijos ir Antiochijos patriarchai ir 10 arkivyskupų. Į susirinkimą pirmą kartą buvo pakviesti katedrų ir vienuolynų kapitulų nariai bei pasaulietiniai valdovai. Pasiuntinius taip pat atsiuntė Lenkija ir Lietuvos didžioji kunigaikštystė. Popiežiui Julijui XII mirus, naujasis popiežius Leonas X tęsė Susirinkimą.
Susirinkimas pasmerkė Pizos susirinkimo, sušaukto be popiežiaus žinios, nutarimus. Susirinkimas taip pat atšaukė Prancūzijos karaliaus Karolio VII pragmatinę sankciją, kuria buvo apribota popiežiaus teisės reguliuoti Bažnyčios reikalus Prancūzijoje ir patvirtino tarp Vatikano bei Prancūzijos 1516 m. sudarytą konkordatą.
Susirinkimas patvirtino griežtus kriterijus privalomiems apreiškimams, suformulavo sielos nemirtingumo aktą, pasmerkė mokymą apie proto ir tikėjimo tiesų nesutapimą, pareiškė, kad trejus metus bus renkamos aukos karui su Osmanų imperija finansuoti, siekiant iš musulmonų atkovoti Jeruzalę. Susirinkimo priimti nutarimai nesugebėjo sustabdyti netrukus prasidėjusio Reformacijos judėjimo.
Taylor Hawkins

Oliver Taylor Hawkins (g. 1972 m. vasario 16 d. Fort Worth’e, Teksasas) – JAV roko muzikantas, labiau žinomas kaip grupės Foo Fighters būgnininkas.

Biografija

Hawkins padėjo įrašyti būgnų partijas grupės Coheed and Cambria ketvirtajame albume Good Apollo, I'm Burning Star IV, Volume Two: No World for Tomorrow.
Grojo būgnais Alanis Morissette koncertiniame ture. Įkūrė grupę Taylor Hawkins and the Coattail Riders, kurioje muša būgnus bei dainuoja. 1997 m. prisijungė prie grupės Foo Fighters.
Taylor Hawkins yra pasakęs, jog jį įkvepia tokie būgnininkai, kaip Roger Taylor iš Queen ir Stewart Copeland iš The Police.
Skomorochas

Skomorochas – viduramžių Rusijos aktorius, dažnai kartu dainininkas, šokėjas, dresiruotojas, muzikantas. Skomorochai dažnai patys kurdavo savo vaidinamus dramatinius ir žodinius – muzikinius kūrinius.
Manoma, kad skomorochai atsirado XI a. pradžioje ar anksčiau. Jie jau pavaizduoti Kijevo Sofijos soboro freskose (1037 m.). Skomorochų veikla klestėjo XV–XVII a., o XVIII a. jie ėmė nykti. Liko tik kai kurios skomorochų meno tradicijos.
Skomorochų repertuarą sudarydavo humoristinės dainos, mažos pjesės, socialinė satyra (vadinami glumai, глум 'tyčiojimasis'). Juos atlikdavo užsidėję kaukes ir apsivilkę specialius skomorochiškus kostiumus, grodavo rageliais, guslėmis, dūdelėmis žaleikomis, domromis, dūdmaišiais, būgnais. Skomorochai vaidindavo gatvėse ir aikštėse, nuolat bendraudavo su žiūrovais, įtraukdavo juos į savo vaidinimus.
Kiekvienas skomorochas paprastai daug metų vaidindavo tuos pačius personažus su nesikeičiančiais charakteriais ir kaukėmis.
XVI–XVII a. skomorochai ėmė jungtis į dideles grupes (vatagas, ватага) po 70–100 žmonių, nes juos ėmė persekioti pravoslavų cerkvė ir caro valdžia. Skomorochų grupės neretai ėmė verstis ne tik vaidinimais, bet ir plėšikavimu. 1648 ir 1657 m. cerkvės prašymais buvo išleisti caro Aleksejaus Michailovičiaus įsakai, uždraudę skomorochystę.

Etimologija

Į rusišką скоморох panašių žodžių yra ir kaimyninėse slavų kalbose: sen.lenk. skomroszny 'begėdis, nekuklus', baltarus. скомороха 'klaidžiojantis muzikantas'.

Viena iš hipotezių teigia, kad žodis скоморох yra giminingas it. scaramuccia 'juokdarys', iš kurio atsiradęs ir pranc. scaramouche, angl. scaramouch 'pagyrūnas, nenaudėlis'. Kita hipotezė teigia, kad žodis kilęs iš hipotetinio graikiško žodžio *σκωμμαρχος, kuris, atseit, kilęs iš gr. σκωμμα 'pokštas, išdaiga'. Tačiau tas hipotetinis žodis iki šiol šaltiniuose neaptiktas. Kitos hipotezės dar silpnesnės.
Gedgaudiškė (Raseiniai)

Aplinkinės gyvenvietės

Žaiginys – 2 km
Aukštelkė

Istorija

Dvaras minimas nuo 1795 m. Aukštelkės vardas kildinamas iš žodžių „aukštas“ ir „elka“ arba „alka“ – susirinkimas, šventa vieta, žinyčia. Pakalnėje tekantis upeliukas vadinamas Šventupiu. Ten, kur dabar išsidriekusi Aukštelkė, buvo dirbamos žemės laukai. Tik 1962 m. tuometinio mokyklos direktoriaus Prano Dargužo ir „Auksinės varpos“ kolūkio pirmininko Juozo Norkevičiaus rūpesčiu Aukštelkėje buvo skirti pirmieji sklypai individualių namų statyboms.
1944 m. įsteigta pradinė mokykla, nuo 1953 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1992 m. pagrindinė mokykla. Dabar Aukštelkėje yra 26 gatvės, ypač gyvenvietė išaugo pastaraisiais metais, kai išsiplėtė individualių namų statyba.
1681 Žemininkų Mykolo Kšištofovičiaus Januškevičiaus ir jo žmonos Elenos Januškevičienės (Martyno Gruzdžio dukters) raštas, pagal kurį jie Jonui Valentinavičiui ir Jurgiui Janovičiui Goštautui Pozutavičiui parduoda Aukštelkės dvarą Kražių paviete su Baniškių, Čatkiškių, Vilkūnų, Berštų lankomis, Gražaičių, Dropiškių, Kuišlių kaimais, su pavaldiniais Kšištofu Andriumi ir Baltromiejumi Tvarionaičiais, Dovydu, Jurgiu ir Stanislovu Juozefaičiais Balcuvaičiais.
Margarita Dvarionaitė

Margarita Dvarionaitė (1928 m. gegužės 31 d. Liepojoje – 2008 m. kovo 14 d. Vilniuje, palaidota Antakalnio kapinėse) – Lietuvos muzikė, pirmoji simfoninio orkestro dirigentė.

Biografija

Kilusi iš muzikų šeimos, pianisto Kazimiero Dvariono duktė, kompozitoriaus Balio Dvariono dukterėčia. 1947 m. baigė Kauno gimnaziją, 1949 m. Kauno konservatorijos Jurgio Karnavičiaus fortepijono klasę, 1957 m. baigė Leningrado konservatoriją, Iljos Musino simfoninio dirigavimo klasę.
1957–1961 m. Lietuvos Operos ir baleto teatro, 1961–1993 m. Lietuvos nacionalinės filharmonijos simfoninio orkestro dirigentė. 1969–2000 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija) dėstytoja, nuo 1990 m. Kauno fakulteto dėstytoja.
Pirmoji dirigavo daugelį lietuvių kompozitorių kūrinių. Dirigavo operas: B. Dvariono „Dalia“, D. Aubero „Fra Djavolas“, Š. Guno „Faustas“, V. Klovos „Vaiva“, D. Verdi „Rigoletas“, P. Čaikovskio „Eugenijus Oneginas“.
Paskelbė per 160 publikacijų įvairiomis temomis.
Angolos transportas

Šis straipsnis skirtas Angolos transportui aprašyti.

Geležinkeliai

Iš viso: 2761 km Bėgių plotis: Daugumos geležinkelių vėžių plotis – 1067 mm. Yra 123 km siaurukas, kurio vežė – 600 mm

Keliai

Iš viso: 52 429 km Grįsti: 5349 km Negrįsti: 46 080 km
Kelių infrastruktūra yra neišvystyta. Keliavimas Angolos keliais kol kas yra sunkus, nes dauguma kelių yra negrįsti arba turi labai blogą asfaltą. Prie kelių infrastruktūros nevystimo prisidėjo ir pilietinis karas.

Oro uostai

Šalyje yra 211 oro uostų, iš kurių 30 yra grįsti. (2008)
Rasa Ragulskytė-Markovienė

Biografija

1999 m. baigė teisės studijas Vilniaus universitete. Po studijų dirbo AB „Turto bankas“. 2001-2007 m. dirbo Lietuvos Respublikos Konstituciniame Teisme. 2003 m. stažavosi Vokietijos federaliniame aplinkos fonde ir Bundestage. Nuo 2007 m. dirba Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėja. Nuo 2012 m. profesorė, dėsto teisę Mykolo Romerio universitete.
Abordažas

Abordažas (pranc. abordage < aborder 'priplaukti, prisišlieti') – taktinis jūros kautynių būdas irklinių ir burinių laivų epochoje: laivai susikabindavo bortais, o įgulų kariai kaudavosi stengdamiesi užimti priešininko laivą. Laivų susikabinimui puolantieji naudojo abordažinius kablius. Mėgstamas piratų kovos būdas. Ištobulėjus šaunamajam ginklui ir atsiradus motoriniam laivynui, kaip jūrų kautynių būdas išnyko. Naudoja šiuolaikiniai piratai, apiplėšdami ir užgrobdami prekybinius bei kruizinius laivus Somalio pakrantėse, Indokinijos jūrose.
Kęstutis Jarašiūnas

Biografija

1961 m. baigė Šiaulių 7-ąją vidurinę mokyklą, 1969 m. – Vilniaus valstybinį universitetą. Čia 1976 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją tema „Nepusiausvyriųjų procesų puslaidininkiuose tyrimas šviesa indukuotų dinaminių gardelių metodu“ (vadovas Juozas Vidmantis Vaitkus), o 1990 m. – mokslų daktaro (dabar – habilituoto daktaro) disertaciją „Dinaminių gardelių metodika šviesa indukuotiems optiniams ir elektriniams reiškiniams puslaidininkiuose tirti“.
Nuo 1972 m. – Vilniaus universiteto mokslo darbuotojas, nuo 1995 m. – profesorius. Nuo 1995 m. yra Medžiagotyros ir taikomųjų mokslų instituto Puslaidinkių optelektronikos skyriaus vedėjas. Nuo 2015.09- Vilniaus universiteto profesorius- emeritas.
1977–1978 ir 1989 m. dirbo mokslinį darbą Brauno (JAV), 1989 m. – Odensės, 1998 m. – Tokijo universitetuose, 1992 ir 1995 m. – Orsėjaus Mokslinių tyrimų centre, 1999–2000 m. – Ajovos universiteto Pažangiųjų technologijų centre, kaip Fulbraito stipendijatas. 2011–2012 m stažavosi Virginijos universitete (Virginia Commonwealth University) JAV pagal BAFF programą.

Mokslinė veikla

Svarbiausios mokslinių tyrimų sritys: netiesiniai optiniai reiškiniai ir fotoelektriniai vyksmai puslaidininkiuose, šviesos bangų sukelti difrakcijos mechanizmai, holografinių metodų taikymas puslaidininkiams tirti, neardomosios diagnostikos prietaisų kūrimas. Paskelbė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių. Sukūrė naujų holografinių metodų fotoelektriniams procesams labai sužadintuose puslaidininkiuose tirti. Už darbų ciklą „ Dinaminės holografijos metodų sparčių vyksmų stebėsenai puslaidininkiuose sukūrimas ir plėtra“ suteiktas 2014 m. Povilo Brazdžiūno premijos (eksperimentinė fizika) laureato vardas
John Deacon

Džonas Dykonas (John Deacon; g. 1951 m. rugpjūčio 19 d.) – roko grupės „Queen“ narys, groja bosine gitara.
Kai Džonui buvo septyneri metai, tėvai nupirko jam pirmą gitarą, iš raudono plastiko. Augdamas D. Dykonas domėjosi muzika, 14 metų subūrė savo pirmąją grupę „The Opposition“, gyvavusią keletą metų. 1966 metais grupę paliko Clive Castledine, o kartu su juo ir D. Dykonas. Grupė pakeitė pavadinimą į „The New Opposition“.
1971 metais muzikantu susidomėjo Brianas Mėjus ir Rodžeris Teiloras iš grupės Queen, kadangi neseniai buvo praradę bosistą. Praėjus keletui dienų, jis tapo ketvirtuoju Queen grupės nariu.
Rapolas Kalinauskas

Biografija

Rapolas Kalinauskas gimė matematikos profesoriaus Andriaus Kalinausko ir Juzefos Polonskos šeimoje. 9 metų pradėjo mokytis Vilniaus aukštuomenės institute, nuo 1851 m. studijavo Žemės ūkio akademijoje Gori-Gorkuose, vėliau Peterburgo karo ir inžinerijos akademijoje, kurią baigė 1859 m., leitenantas. Trumpai tarnavo carinėje Rusijos kariuomenėje, iš kurios pasitraukė, dalyvavo 1863 m. Lietuvos ir Lenkijos sukilime. Vilniaus srities karo ministras.
1877 m. liepos 15 d. Rapolas Kalinauskas įstojo į Basųjų karmelitų vienuoliją. Novicijus Grace (Austrija), nuo lapkričio 26 d. vienuolis karmelitas (brolis šv. Juozapo Rapolas).
Lietuvoje veikia Nemėžio Šv. Rapolo Kalinausko bažnyčia, Nemėžio Šv. Rapolo Kalinausko gimnazija.
John Heartfield

John Heartfield (g. 1891 m. birželio 19 d. – 1968 m. balandžio 26 d. mirė Berlyne; tikrasis vardas Helmut Herzfeld) – vokiečių menininkas, žymiausias to meto fotomontažo meistras. Nuo 1916 m. save vadino Heartfield taip kritikuodamas nacionalizmą ir Vokietijoje vyravusias antiangliškas nuotaikas Pirmojo pasaulinio karo metu.
Agnė Stankūnaitė

Biografija

Gimė 1984 m. kovo 29 d. Kaune. Nuo jaunystės reklamuoja įvairiausius produktus – nuo šampūnų iki „Chloe“ mados namų. Dalyvavo fotosesijose įvairiems žurnalams Danijoje, Austrijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Turkijoje, Kenijoje, Tailande, Madagaskare ir JAV. Fotografavosi „Elle“, „FHM“ žurnalų viršeliams. 2007 m. dalyvavo populiarioje italų televizijos laidoje „Ciao Darwin“, kur atliko pagrindinį vaidmenį "Madre Natura".
OFC moterų tautų taurė

OFC moterų tautų taurė (angl. OFC Women's Nations Cup) – Okeanijos futbolo konfederacijos organizuojamos nacionalinių moterų komandų varžybos, kurios buvo rengiamos kas ketveri metai. OFC moterų tautų taurė taip pat tarnauja kaip atrankos varžybos į FIFA moterų pasaulio taurę ir Olimpinės žaidynes.
Angelė Kavaliauskienė

Biografija

1986 m. baigė LTSR valstybinę Tautų draugystės ordino konservatoriją, muzikos mokytoja choreografė, 2005 m. baigė Šiaulių universitetą, edukologė.
Šiaulių universiteto asistentė, dėstytoja, Šiaulių Juventos pagrindinės mokyklos muzikos mokytoja.
Darbo partijos Šiaulių miesto skyriaus narė. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.  2008–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės Antikorupcinės komisijos pirmininkė.
Šiaulių miesto muzikos mokytojų tarybos narė, Šiaulių universiteto Menų fakulteto tarybos narė. Sutuoktinis Vilius Kavaliauskas – techninės pagalbos neįgaliesiams prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos Šiaulių skyriaus specialistas. Vaikai Kristina, Dovydas, Tomas.