google/wiki40b huggingface dataset:
Švitrigaila

Lietuvos didysis kunigaikštis

Iškart po Vytauto mirties pareiškė pretenzijas į Lietuvos didžiojo kunigaikščio sostą. Po išrinkimo didžiuoju kunigaikščiu paskelbė apie visišką savo savarankiškumą ir ryšių su Lenkija nutraukimą. Šis žingsnis sukėlė Lenkijos pasipiktinimą ir 1430 m. pabaigoje (spalio – lapkričio mėn.) lenkai užėmė Podolę. 1430 m. lapkričio 7 d. tarp Lietuvos ir Lenkijos buvo sudarytos paliaubos iki kitų metų rugpjūčio 15 d. Pagal paliaubų sąlygas Lietuvai turėjo būti grąžintas Kamenecas, Smotričas, Červonogrodas. Lenkai šių sąlygų nesilaikė ir pilių Lietuvai atiduoti neskubėjo, dėl to Švitrigaila pradėjo puolimą, užėmė Zbražą, Kremenecą, Oleską, tačiau Smotričo paimti nepavyko. Liepos 3 d. Švitrigaila paprašė pagalbos iš Ordino, su kuriuo birželio 19 d. buvo sudaręs savitarpio pagalbos sutartį. Tuo tarpu spaudžiami lenkų lietuviai paliko Vladimirą ir Zbražą, lenkų bajorijos kariuomenė artėjo prie Lucko. Prie Stirės lietuvių kariuomenė pralaimėjo mūšį su lenkais. Po to lenkai apgulė Lucką. Rugpjūčio 13 d. lenkų puolimas prieš Lucką buvo atmuštas, buvo sudarytos trumpos paliaubos, kurių pabaigoje sudaryta Čartorisko sutartis. Švitrigaila nieko nežinojo apie pasunkėjusią Lenkijos padėtį. Kryžiuočiai rugpjūčio 17 d. paskelbė Lenkijai karą, rugpjūčio 23 d. įsiveržė į Lenkiją ir ėmė naikinti Niešavo, Inovroclavo, Vroclaveko apylinkes. Tuo pačiu metu moldavai užpuolė Lenkiją iš pietų ir siaubė Sniatino, Haličo ir Kameneco sritis.
Karas baigėsi sudarius Čartorisko sutartį, pagal kurią Podolė buvo padalinta tarp Lietuvos ir Lenkijos. Lenkijai atiteko Kamenecas, Smotiričas, Skala, Červonogrodas, Lietuvai – Braclavas, Sokolecas, Žvingorodas, Latičovas. Paliaubos buvo sudarytos iki 1433 m. birželio 24 d.
Švitrigaila pratęsė Vytauto Didžiojo siekius vainikuotis Lietuvos karaliumi, bet Lenkijos politikų pastangomis buvo nušalintas nuo valdžios. Rėmėsi daugiausia stačiatikiška LDK bajorija.
Albirex Niigata

Istorija

Klubo ištakos siekia 1955 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. 2003 m. tapo J2 lygos nugalėtojais.
Intriga

Intriga (lot. intricare, pastatyti į keblią padėtį) – sąmokslas, užkulisiniai veiksmai ar veikla, kuria slapta (arba bent jau nevisiškai atvirai) siekiama ką nors sužlugdyti, palenkti sau norima linkme ar kitaip įtakoti įvykius ar asmenis jiems nenaudinga linkme.
Anglų kalboje intrigue taip pat reiškia aferą ar slaptą meilės romaną.
Intrigas rezgantis žmogus vadinamas intrigantu.
Šveicarų literatūrologas Peter von Matt savo 500 psl. literatūros, politikos istorijos, filosofiniame eseistikos veikale Opus Magnum Die Intrige atskleidė sąvokos prasmių kaitą remdamamsis istorijos pavyzdžiais.
Vokiečių sociologas ir verslo konsultantas Gustav Adolf Pourroy savo esė (1986) „Das Prinzip Intrige – Über die gesellschaftliche Funktions eines Übels“ (200 psl.) pirmą kartą aprašė intrigos kaip socialinės medžiagų apykaitos fermento funkciją. Intrigos skatina socialinę kaitą, visuomeninių santykių plėtrą ir vystymąsi, ypač tada, jei atviroje konfliktinėje situacijoje nesama jokios pažangos.
Daubėnų senovės gyvenvietė

Senovės gyvenvietė

Neįtvirtinta senovės gyvenvietė apima aukštumos kyšulį, įsiterpiantį į Tenžės upelio vingio slėnį. Saugoma teritorija netaisyklingo plano, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 315 m ilgio, nuo 110 m pločio šiaurinėje dalyje iki 165 m pločio pietinėje pusėje, apnaikinta ilgalaikių arimų. Išilgai vakarinio pakraščio praeina lauko kelias Daubėnai–Lazdininkai. Iš šiaurės ir pietų ją riboja nedidelės daubos, iš vakarų – Tenžės slėnis, iš rytų – geležinkelis Kretinga–Darbėnai.
Teritorijos plotas – 4,1673 ha.
1,35 km į vakarus yra Erškėtyno šaltinis ir akmuo, 2,3 km į pietvakarius – Joskaudų (Tarvydų, Dimitravo) kapinynas, 2,9 km į pietryčius – Genčų kapinynas.

Tyrimai

2011 m. senovės gyvenvietę išaiškino ir žvalgė Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institutas (archeologinės ekspedicijos vadovas Vykintas Vaitkevičius).
Ištirtas 2 m² plotas, kuriame aptiktas iki 40 cm storio kultūrinis sluoksnis su 25 cm skersmens ir 7 cm gylio plokščiadugne stulpaviete, rasta pavienių archeologinių radinių: molio tinko trupinių, žiestos keramikos su linijiniu ornamentu šukė, 2 lipdytos lygiosios keramikos šukės, metalinio šlako gabalėlis.
Datuojamas I tūkstantmečio II puse – II tūkstantmečio pradžia.
2014 m. liepos 22 d. registruota nekilnojamųjų kultūros vertybių registre.
Korosal Taunas

Istorija

Korosal Taunas įkurtas 1848 m. Jukatano indėnų sukilimo metu, metisų pabėgėlių. Miestas įkurtas senovės majų miesto, dabar vadinamo Santa Rita, vietoje. Netoliese yra kitas majų miestas Serosas.
Audronė Navickaitė

Biografija

1997 m. baigė Vilniaus konservatoriją, muzikos mokytoja, vokalinio kolektyvo vadovė, 2005 m. baigė Šiaulių universitetą, muzikos pedagogė.
Panevėžiuko pagrindinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui.
Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno rajono skyriaus narė. Nuo 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė. 
Babtų kultūros centro kaimo kapelos „Šventupis“ narė.
Tekstinis žaidimas

Tekstinis žaidimas – kompiuterinis žaidimas, kuris naudoja tekstinius simbolius vietoje bitmap ar vektorinės grafikos.
Paprastai tekstinius žaidimus sukurti yra lengviau negu žaidimus su grafika, jiems reikia mažesnės duomenų apdorojimo galios, todėl tokie žaidimai buvo plačiai paplitę XX a. 8–10 dešimtmečiuose, bet tebėra naudojami ir šiandieną.
Tuo tarpu dauguma ankstyvųjų kompiuterinių žaidimų (tokių kaip „Adventure“, „Zork“) rėmėsi kalbos sintakse dėl komandinėmis eilutėmis valdomos, teletaipo-terminalo pagrindinės įrangos komplekto aplinkos, kurioje jie buvo kuriami, frazė tekstinis žaidimas naudojama ne naudotojo įvesčiai (paprastai vykdomai klaviatūra), bet veikiau tik fiksuoto pločio simbolių rodymo režimo naudojimui nusakyti. Toks tekstinių simbolių režimas plačiai naudotas nuotykių ir roguelike žaidimuose.
Sahelis

Geografija

Sahelis siauru ruožu šį žemyną kerta iš vakarų į rytus, nuo Atlanto iki Raudonosios jūros. Tai yra pereinamoji zona tarp šiaurės Afrikoje esančios Saharos dykumos ir subsacharinėje Afrikoje esančios Sudano savanos.
Sahelis eina per šiaurinį Senegalą, pietinę Mauritaniją, centrinį Malį, šiaurinę Birkiną Fasą, Alžyro patį pietinį pakraštį, per Nigerį išskyrus jo šiaurės rytų dalį, Nigerijos šiaurinį pakraštį, Kamerūno šiaurinį pakraštį, centrinį Čadą, Pietų Sudano šiaurinį pakraštį, centrinį Sudaną, šiaurės vakarų Eritrėją ir šiaurinės Etiopijos dalį.

Gamta

Sahil arabiškai reiškia „krantas“. Būtent taip pavadintas Saharos dykumos pietinis pakraštys, mat ši dykuma arabų kultūroje dažnai tapatinama su jūra.
Gamta čia yra pereinamoji iš dykuminio (Saharos) į atogrąžų (Gvinėjos) klimatą, ir pačiame Sahelyje išilgai išskiriami tam tikri ruožai su skirtingomis gamtinėmis sąlygomis: sahelo – saharinis, sahelinis, sudano – sahelinis ir sudaninis.
Prieš 12 500 metų šis regionas buvo Saharos dalis, smėlis bei vėjas suformavo vietos reljefą. Kuriam laikui dykuma buvo atsitraukusi, todėl čia atsirado galimybės susikurti įvairioms valstybėms. Šiuo metu vėl jaučiamas dykumėjimo procesas.

Kultūra

Sahelis nėra vien tik geografinė sąvoka. Gana panašios gamtinės sąlygos nuo seno vienijo čia gyvenusias įvairias tautas. Visos jos dalyvavo transsacharinėje prekyboje, o I mūsų eros tūkstantmetyje, veikiant islamo kultūrai iš šiaurės, užgimė ir suklestėjo Sahelio civilizacija.
Ardėja

Istorija

Antikoje Ardėja dažniausiai minima kalbant apie Via Ardeatina, į Ardėją vedantį kelią. Apie žemės ūkį rašęs Kolumela čia turėjo fermą.
Ardėja buvo rutulių, kuriuos mini Eneida, sostinė. Miestą užėmė Romos karalius Lucijus Tarkvinijus Išdidusis. 509 m. pr. m. e. Ardėja minima kaip Romos sąjungininkė. 443 m. pr. m. e. volskai apgulė Ardėją. Apgultį nutraukė Marko Geganijus Macerino vadovaujami romėnai.
Per Antrąjį pūnų karą Ardėja buvo vienas iš kelių sąjungininkų, kurie atsisakė kariniu požiūriu padėti Romai, tad po karo neteko savivaldos. III–II a. pr. m. e. miestas po truputį smuko ir Romos imperijos laikais jame buvo labai mažai gyventojų.
Ardėja pradėjo augti tik po IX a. Popiežius Gelasijus II buvo apsistojęs Ardėjos pilyje 1118 m., o vėliau dėl jos varžėsi įvairūs didikai. 1419 m. popiežius Martynas V paskyrė pilį savo Kolonų šeimai, kuri 1564 m. ją pardavė Cezariniams.
1816 m. Ardėja buvo prijungta prie Genzano miesto. 1932 m. buvo nusausintos miesto apylinkės ir miestas vėl suklestėjo. Ardėja tapo Pomecijos dalimi 1948 m. ir nepriklausoma savivaldybe 1970 m.
Remigijus Adomaitis

Biografija

Mokėsi Kazlų Rūdos vaikų muzikos mokykloje skambinti fortepijonu (dėst. V. Puskunigienė), o baigęs vidurinę mokyklą, 1983–1990 m. su pertrauka, kai tarnavo sovietinėje armijoje, muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokėsi pas doc. V. Pučinską).
Nuo 1990 m. iki 1999 m. Šiaulių miesto moksleivių namų berniukų ir jaunuolių choro „Dagilėlis“ meno vadovas ir dirigentas. Jo iniciatyva 1991 m. įkurta berniukų choro studija, o 1994 m. Šiaulių 2-ojoje muzikos mokykloje įsteigtas berniukų chorinio dainavimo skyrius, kuriame buvo atskirų klasių chorai ir bendras pagrindinis choras. Berniukų ir jaunuolių choras 1991 m. dalyvavo vaikų ir jaunimo chorų festivalyje „Dainuok, jaunoji Lietuva“, 1992 m. su Šiaulių kameriniu orkestru atliko A. Bružo vokalinį ciklą „Žemei gimtajai“, 1993 m. dalyvavo šio kompozitoriaus operos „Pirmosios Kalėdos“ pastatyme, Lietuvos jaunimo mažojoje dainų šventėje Vilniuje, 1994 m. Pirmojoje pasaulio lietuvių dainų šventėje Kaune ir Vilniuje, 1995 m. koncertavo Lenkijoje (Punskas ir Varšuva) ir XII tarptautiniame bažnytinės muzikos festivalyje Šiauliuose. 1996 m. „Dagilėlis“ dalyvavo V tarptautiniame berniukų chorų festivalyje Estijoje, Tartu mieste.
R. Adomaitis 1996 m. gegužės mėn. Šiauliuose suorganizavo berniukų chorų festivalį, su choru dalyvavo televizijos laidoje „Po bazilikų skliautais“, 1997 m. – XV tarptautiniame bažnytinės muzikos festivalyje Šiaulių Šv. Petro ir Povilo bažnyčioje. 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventės konkurse „Dagilėlis" pelnė laureato vardą, o II tarptautiniame vaikų ir jaunimo chorų festivalyje Vokietijoje, (Gysene) laimėjo pirmąją vietą ir du prizus. Berniukai surengė koncertus Šiauliuose, Klaipėdoje, Druskininkuose, Anykščiuose, Kelmėje ir kitur, dalyvavo 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje.
Energingo choro vadovo meninių, pedagoginių ir organizacinių sugebėjimų dėka, kolektyvo kūrybinė biografija turtėjo svarbiais ir reikšmingais laimėjimais, sparčiai augo choristų skaičius, o 1999 m. buvo įkurta Šiaulių „Dagilėlio“ dainavimo mokykla.
R. Adomaitis dirigavo Pasaulio lietuvių dainų šventėje (2003 m.), vaikų ir jaunimo chorų festivalyje – akcijoje „Lietuvos berniukai prieš smurtą ir narkomaniją" (2000–2007 m.), Lietuvos moksleivių dainų šventėje „Mes laisvės vaikai" (2005 m.), Lietuvių dainų šventėje „Būties ratu" (2007 m.), buvo I tarptautinio vaikų ir jaunimo chorų festivalio meno vadovas (2007 m.).
Nuo 1990 m. jo vadovaujamas Šiaulių berniukų ir jaunuolių chorui „Dagilėlis“, atliko eilę sudėtingų kūrinių, pristatė lietuvių chorinę muziką šalyje ir svetur, koncertavo Vokietijoje, Italijoje, Čekijoje, Lenkijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Rusijoje, Estijoje, Latvijoje, Baltarusijoje, Šveicarijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose, Slovėnijoje, Jungtinėje Karalystėje, Kinijoje, vedė meistriškumo kursus Lietuvoje, Rusijoje, Baltarusijoje, Šveicarijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose, Latvijoje, Kinijoje.
R. Adomaitis nuo 1992 m. Šiaulių miesto ir Šiaulių krašto dainų švenčių dirigentas; 2005 m. jam suteikta muzikos mokytojo eksperto kvalifikacinė kategorija.
Nikelinas

Istorija

1559 m. Nikelinas buvo Oseli šeimos feodas, o 1564 m. tapo grafyste. XVII a. pabaigoje mieste buvo 400 gyventojų, dauguma valstiečiai. 1854 m., kai Nikeline buvo 1700 gyventojų, buvo pastatyta pirmoji traukinio stotelė. Gyventojų skaičius išliko stabilus iki XX a. vidurio, kai dėl didelės emigracijos iš Pietų Italijos gyventojų skaičius padidėjo nuo 15 tūkst. 1961 m. iki 45 tūkst. 1971 m.
Aleksandras Bronislavas Ožarovskis

Biografija

Kilo iš Ožarovskių giminės.
Nuo 1699 metų buvo Sandomiro stalininkas. 1701–1710 turė Sanoko kašteliono pareigybę.

Šeima

Vedė Dorotą iš Bidzino, nuo santuokos su kuria turėjo dukterį Terezę, ištekėjusią už Malogoščiaus kašteliono Stanislovo Krasinskio.
Bitcoin

Bitkoinas (angl. Bitcoin; BTC) – kriptovaliuta, kuria keičiamasi decentralizuotu P2P (angl. Peer-to-peer) tinklu. Bitkoinas yra kotiruojama valiuta ir šiai dienai jos galima įsigyti valiutų biržose bei bitkoinų keityklose.
„Bitcoin“ pagal rinkos kapitalizaciją yra brangiausiai įvertinta valiuta. 2017 m. bitkoinas tapo spekuliacijų taikiniu, jo kaina taip smarkiai svyravo, jog su valiuta buvo nebegalima atsiskaityti internetu. Atsiradus daugybei tarpininkų padidėjo ir bitkoino vagysčių rizika, įvairių sukčių. Anonimškumas jų dėka taip pat išnyko.

Apibūdinimas

Iki 2140 m. visuotinas galutinis šių pinigų kiekis pasieks 21 mln. bitkoinų, ir nustos augęs. Bitkoinų skaičius niekuomet neperžengs šios ribos. Nauji bitkoinai atsiranda palaipsniui, ir yra gaminami narių palaikančių šį tinklą. Pagaminamų bitkoinų kiekis bet kuriuo laiko momentu proporcingas tam, kiek skaičiavimo išteklių konkretus kompiuteris paskyrė.
Programos savininkas turi skirti papildomų kompiuterinių pajėgų, kad programa galėtų spręsti specialius matematinius uždavinius. Juos išsprendus, programos savininkas gauna bitkoinų. Kuo toliau, tuo uždaviniai tampa sunkesni ir juos programa sprendžia ilgiau.
Tokį veikimo principą specialiai 2009 m. sugalvojo programos kūrėjas, paslaptingas programuotojas, pasivadinęs Satoshi Nakamoto vardu. Jis siekė sukurti valiutą, kuri būtų atspari infliacijai. Dėl to bitkoinų programa sukurta taip, kad būtų galima pagaminti tik 21 mln. bitkoinų. Šis skaičius bus pasiektas maždaug 2140 metais. Bitkoinų išmokama suma dalinasi iš dviejų kas ketverius metus, 2009 metais 50BTC kas 10 minučių, po 4 metų 25BTC kas 10 minučių ir taip toliau.
Portugalijos ralis

Portugalijos ralis (portug. Rali de Portugal) – automobilių ralio varžybos, vykstančios Portugalijoje. Pirmą kartą surengtos 1967 m. 1973 m. septintą kartą vykstančios lenktynės pateko ir į FIA Pasaulio ralio čempionato kalendorių. Nuo to laiko šis ralis buvo vienu iš Pasaulio čempionato etapų, išskyrus 2002–2006 m. sezonus. Nuo aštuntojo iki ankstyvojo dešimto dešimtmečio ralio trasą sudarė mišrūs asfalto ir žvyro ruožai. Dabar jis vyksta tik žvyrine danga.
Portugalijos ralis buvo apdovanotas Best Rally of the World ir 2000 m. Best Rally of the Year nominacijomis. Įžymiausias lenktynininkas šio ralio istorijoje – suomis Marku Alenas, kuris ralį laimėjo penkis kartus (1975, 1977, 1978, 1981 ir 1987 m.).
Banberis

Istorija

Miestas pradėjo kurtis anglosaksų laikotarpiu. 1135 m. įkurta pilis. Ilgą laiką buvo medvilnės, sūrių ir pyragų pramonės centras. XXI a. pr. į miestą atvyko daug emigrantų iš Lenkijos, Vengrijos, Lietuvos.
Virginija Račienė

Biografija

2003 m. baigė Šiaulių universitetą, socialinė pedagogė.
UAB „Verpetynė“ agentė. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus darbuotoja. Seimo nario Edvardo Žakario padėjėja – sekretorė, Šiaulių vaikų globos namų „Šaltinis“ vyr. socialinė darbuotoja.
Nuo 2000 m. LSDP Šiaulių skyriaus narė. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė. 
2017 m. buvo teisiama byloje dėl apsimestinio aklumo.
Sutuoktinis Gintautas, duktė Eglė.
Netikėto pakorimo paradoksas

Netikėto pakorimo paradoksas yra paradoksas, kuris kyla iš kalinio reakcijos į neįprastą teisėjo įsakymą. Nors šis paradoksas susilaukė nemažai akademinio dėmesio, nei vienas iš pasiūlytų sprendimo variantų nebuvo visuotinai pripažintas. Šiame iš pirmo žvilgsnio nesudėtingame paradokse paslėpti sunkumai privedė iki to, kad jis būtų pavadintas „reikšminga filosofine problema“.

Paradoksas

Teisėjas pasako nuteistam kaliniui, kad jis bus pakartas per vienos iš ateinančios savaitės dienų vidurdienį ir kad egzekucija kaliniui bus staigmena. Nuteistasis nežinos, kurią dieną bus pakartas, kol budelis vieną dieną, lygiai 12:00 valandą, nepasibels į jo kameros duris. Kalinys begalvodamas prieina loginės išvados, kad jis niekada negali būti pakartas. Iš pradžių jis suvokia, jog negali būti pakartas sekmadienį, paskutinę savaitės dieną, nes tada šeštadienio vakare jau žinotų, kad bus pakartas rytojaus vidurdienį, nes tai būtų vienintelė likusi savaitės diena ir todėl egzekucija jam nebebūtų staigmena. Tada jis supranta, kad negali būti pakartas ir šeštadienį, nes tada penktadienio vakare jis jau tikrai žinotų, kad privalo būti pakartas per sekančias dvi dienas, o kadangi sekmadienis jau yra atmestas, kalinys būtinai turėtų būti pakartas šeštadienį, todėl tai vėlgi jam nebūtų netikėta. Bet tada pakorimas negali įvykti ir penktadienį, nes jei egzekucija negali įvykti nei šeštadienį, nei sekmadienį, tai ketvirtadienio vakare jis būtų tikras, kad turi būti pakartas penktadienio vidurdienį. Naudodamasis ta pačia logika, jis atmeta ir ketvirtadienį, ir trečiadienį ir visas kitas savaitės dienas. Laimingas kalinys ramiai ilsisi kameroje, nes yra įsitikinęs, kad niekada negali būti pakartas. Bet trečiadienio vidurdienį į jo duris pasibeldžia budelis ir tai kaliniui yra staigmena. Viskas, ką sakė teisėjas išsipildė. 
Paradoksas turi daug įvairių variacijų. Pasak vienos iš jų, paranojiškas kalinys kiekvieną dieną yra tikras, kad bus pakartas sekančią savaitės dieną. Akademiniuose sluoksniuose nesutariama, kuri formuluotė geriausiai perteikia paradokso esmę.
Džegvas

Apylinkės

Tarp Džegvo ir Eidžio stūkso Sletaratinduras (882 m) ir Grafelis (857 m). Į rytus nuo gyvenvietės – Tyrilas ir Midagsfjalas (601 m). Į šiaurės vakarus nuo Džegvo yra Ambadaluro slėnis.
Klemensas Algimantas Bertulis

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1978 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
1959–1967 m. Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir matematikos instituto vyr. inžinierius. 1967–1989 m. Puslaidininkių fizikos instituto technologijos grupės vadovas, mokslo darbuotojas, nuo 1989 m. Molekulinės pluoštinės epitaksijos (MPE) grupės vadovas.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritys – plonų sluoksnių auginimo technologijos ir jų charakteristikos parametrai. 1960–1965 m. tyrė silicio monoksido ir kiti dielektrikų sluoksnių auginimą ir savybes, vėliau kadmio telūrido, cinko telūridų ir kadmio selenido sluoksnių augimo ir rekristalizacijos dėsningumus. 1986–1989 m. daug prisidėjo kuriant pirmąjį MPE (vienos aukštųjų technologijų) įrenginį TSRS. Nuo 1989 m. su grupe mokslininkų pradėjo naudoti MPE metodus galio arsenido ir kiti monokristaliniams sluoksniams, jų sandarai auginti ir charakteristikoms keisti. Tai padėjo kuriant optoelektroninius prietaisus. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių, dalį jų užsienio spaudoje. Dviejų išradimų autorius.
Galvos smegenys

Masė

Žmogaus galvos smegenys sveria 1 020-1 970 g. Vidutiniškai vyrų galvos smegenys sveria – 1 438 g, moterų – 1 263 g. Tačiau iš smegenų svorio negalima spręsti apie asmens intelektualines savybes. Gamtoje yra daug gyvūnų, kurių galvos smegenų svoris didesnis nei žmogaus. Dramblio smegenys sveria 4 917 g, banginio – 6 800 g. Lyginant galvos smegenų svorio santykį su kūno svoriu, žmogus turi didžiausias smegenis iš visų gyvūnų.

Galvos audiniai

Žmogaus ir daugumos žinduolių galvos smegenys yra sandariai patalpintos ir saugomos kaukolės ertmėje. Smegenys yra padengtos specialiais smegenų dangalais (lot. meninges), kuriuos sudaro jungiamieji audiniai – tvirtasis (lot. dura mater) ir minkštasis (lot. pia mater), tarp kurių susidariusi kraujagyslinis dangalas (lot. meninges arachnoidea). Aukštesniųjų stuburinių gyvūnų galvos smegenys yra sudarytos iš sekančių struktūrų: didžiųjų pusrutulių žievės, bazinių ganglijų, gumburo, smegenėlių, smegenų kamieno. Šios struktūros yra tarpusavy sujungtos nerviniais audiniais. Smegenų dalis, kurios didžiąją dalį sudaro ląstelės, vadinama pilkąja medžiaga, o iš nervinių audinių – baltąja. Baltą spalvą ši medžiaga įgauna dėl mielino dangalo, kuriuo juda elektriniai impulsai.

Veikla

Smegenys yra aktyviausias žmogaus organas. Jų veiklai reikia didelio deguonies ir energijos kiekio. Apie 20 % kraujo širdis perduoda smegenims; todėl netgi trumpalaikis aprūpinimo deguonimi nutrūkimas sukelia smegenų veiklos sutrikimus, ir po keleto minučių gali būti konstatuojama smegenų mirtis (teikiant pirmąją pagalbą, taikoma 3 min taisyklė).
Smegenys pasižymi didele adaptacija ir lankstumu. Vienas smegenų pusrutulis gali perimti kito pusrutulio darbą, jei šis negali funkcionuoti.

Istorija

Įsišakniję prietarai, esą po mirties galima nuskaityti (nuskenuoti) žmogaus genialumą, yra tokie pat seni kaip ir kiti smegenų tyrimai. Jie vykdomi ligi šiol. Michaelis Hagneris aprašė istorinius daugelio asmenybių (kaip Imanuelis Kantas, Leninas ar Albertas Einšteinas) smegenų tyrimus. Jie leidžia pažinti to meto pasiekimus, žinias, greta medicinos, kultūros ir visuomenės raidą per praėjusius 300 metų.
Kvercetinas

Kvercetinas yra augalinis flavonoidas, naudojamas ir kaip maisto papildas. Laboratoriniai tyrimai parodė jo antiuždegimines, antioksidantines ir, netgi, priešvėžines antimetastatines savybes.  Jis tirtas daugelio sveikatai naudingų savybių atradimui.

Naudojimas medicinoje

Adekvatus kasdienis Kvercetino naudojimas mažina vėžio riziką.  Kvercitinas yra nesuderinamas su kai kuriais antibiotikais.
FK Joginta Klaipėda

Istorija

1994 m. komanda savo debiutiniame sezone laimėjo II lygą ir pateko į I lygą, tačiau joje pažaidė tik vieną sezoną ir buvo prijungta prie „Sirijaus“ klubo dublerių.
Analitinė kalba

Analitinė kalba – kalba, kurioje gramatinius santykius daugiausia perteikia sintaksė, t. y. tarnybiniai žodžiai (prielinksniai, polinksniai, pagalbiniai, modaliniai veiksmažodžiai ir t. t.), pastovi žodžių tvarka, kontekstas ir (arba) intonavimo variacijos, o ne žodžio dalių (galūnių, priesagų, priešdėlių ir t. t.) kaityba. Kitaip sakant, fleksinėse ir agliutinacinėse kalbose žodžių gramatiniai santykiai reiškiami jų morfemomis, kurios yra neatsiejamos jų dalys, o analitinėse kalbose šie ryšiai perkeliami už žodžio ribų, t. y. vyksta funkcijų pasidalijimas tarp gramatinę reikšmę nurodančių tarnybinių žodžių (prielinksnių, polinksnių, pagalbinių, modalinių veiksmažodžių ir kt.) ir savarankiškų leksinių vienetų, kurių forma nekinta arba kinta nežymiai, pvz., angl. I will go 'eisiu' asmenį žymi tik įvardis I 'aš', būsimąjį laiką rodo pagalbinis veiksmažodis will, o go 'eiti' yra gryna šaknis be galūnės ar kitokio kaitybinio afikso.  
Tradiciškai ryškiais analitinių kalbų pavyzdžiais laikomos afrikanų, anglų, olandų, naujoji persų, makedonų ir bulgarų kalbos, nors visų šių kalbų pirmtakės buvo gerai paliudytos fleksinės kalbos. Ryškus polinkis į analitiškumą matomas visose romanų kalbose, ypač prancūzų, kurioje analitinis gramatinių santykių reiškimo būdas visiškai įsigalėjęs ir tuo labai kontrastuoja su fleksine lotynų kalba, iš kurios ši kalba kilusi.
Dažnai analitinėms kalboms būdingos izoliacinių kalbų ypatybės, ir atvirkščiai.
Piliakalniai

Istorija

Kaimas pirmą kartą minimas 1641 m.
Panevėžio apygardos balsas

Panevėžio apygardos balsas – Lietuvių nacionalistų partijos savaitraštis, ėjęs nuo 1941 m. rugpjūčio mėn. iki 1944 m. gegužės mėn. Panevėžyje.

Istorija

Panevėžio apskrities laikraštis. Pakeitė savaitraštį „Panevėžietis“, kuris buvo pradėtas leisti 1941 m. birželio mėn. ir iki Nr. 9 vadinosi „Išlaisvintas panevėžietis“ (jo redakcijos vadovas buvo Petras Balčiūnas).