google/wiki40b huggingface dataset:
Rusijos revoliucija

Vasario revoliucija

Šios revoliucijos metu buvo nuversta caro valdžia, kurią susilpnino ilgas Pirmasis pasaulinis karas.
Revoliucija prasidėjo be aiškių lyderių ir formalių planų, o tai rodo, kad Rusijos liaudis buvo pribrendusi valdžios nuvertimui. Pagrindiniai įvykiai rutuliojosi šalies sostinėje Petrograde, kur 1917 m. vasario 23 d. eilėse prie maisto stovintys žmonės pradėjo demonstraciją. 1917 m. kovo mėnesį (pagal Julijaus kalendorių tai buvo vasaris) prasidėjo darbininkų streikai ir kareivių maištai, buvo pradėtos kurti Tarybos. Kovo 15 d. (kovo 2 d. pagal Julijaus kalendorių) imperatorius Nikolajus II-asis atsisakė sosto ir valdžią perdavė laikinajai vyriausybei, vadovaujamai kunigaikščio Lvovo.

Priežastys

1917 m. vasario revoliucija užbaigė carų valdymą Rusijoje, tačiau neišsprendė jokių esminių socialinių ir politinių problemų. Svarbiausias tuo metu buvo karo klausimas. Nuo 1914 m. Rusija viena iš pagrindinių Pirmojo pasaulinio karo dalyvių. Šis „modernus“ karas, reikalavęs aukšto pramoninio išsivystymo agrarinei Rusijai buvo per sunkus ir lėmė esančių socialinių problemų užaštrėjimą.
Po vasario revoliucijos Rusijoje valdė tiek parlamentas (Dūma) su pereinamąja Kerenskio vyriausybe, tiek darbininkų ir kareivių tarybos su savo Vykdomaisiais komitetais. Dėl nuolatinės konstitucijos turėjo nuspręsti Steigiamasis Susirinkimas, kuris (pagal pirmuosius planus) turėjo susirinkti lapkričio 25 d. Dėl to Laikinoji Kerenskio Vyriausybė negalėjo pradėti taikos derybų su Vokietija ir jos sąjungininkėmis.

Eiga

Bolševikų vadovybė nesutarė ar jie turėtų dalyvauti Konstitucinio Susirinkimo rinkimuose ar vietoje to turėtų sukilti. Po karštų debatų Leninas su Trockiu sutarė, kad spalio 10 d. turi įvykti sukilimas.
Saulius Jakimavičius

Biografija

1988 m. baigė Kauno 41-ąją vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Aukštesniąją policijos mokyklą, teisininkas, 2001 m. baigė Lietuvos teisės universitetą, teisininkas, 2005 m. baigė Maskvos naująjį juridinį institutą, teisininkas, 2006 m. baigė Mykolo Riomerio universitetą, teisės magistras.
UAB „Jotrugė“ direktorius. 2016 m. Lietuvos žemės ūkio viceministras, Lietuvos Respublikos Seimo narys.
Darbo partijos narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Aušra, vaikai Rugilė, Ugnius.
Petras Dočkus

Petras Dočkus (1889 m. gruodžio 1 d. Šileikoniuose, Šeduvos valsčius – 1982 m. Migonys, Kupiškio raj.) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija

Baigė Sankt Peterburgo universiteto Gamtos fakultetą. Per Pirmąjį pasaulinį karą tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1917 m. baigė Sergijaus artilerijos mokyklą.
Nuo 1919 m. vasario mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. dalyvavo nepriklausomybės kovose su Raudonąja armija ir bermontininkais. 1920 m. balandžio mėn. perkeltas į Generalinio štabo literatūros skyrių, dirbo Tautų sąjungos komisijoje, buvo karinis atstovas Sovietų Rusijoje. Nuo 1920 m. lapkričio mėn. tarnavo Pirmajame artilerijos pulke. 1922 m. ir 1930 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1922–1924 m. mokėsi Fontenblo artilerijos mokykloje Prancūzijoje. Nuo 1925 m. kovo mėn. Trečiojo artilerijos pulko vado padėjėjas (pavaduotojas), nuo 1927 m. rugpjūčio mėn. pulko vadas. 1933 m. pulkininkas.
TSRS okupavus Lietuvą, 1940 m. birželio 25 d. paleistas į atsargą. Lietuvos laikinoji vyriausybė 1941 m. birželio mėn. jį paskyrė Kėdainių karo komendantu. 1941–1944 m. Kėdainių apskrities viršininkas. 1944 m. liko Lietuvoje, slapstėsi, gyveno įvariose vietose.
Graikijos transportas

Šis straipsnis skirtas Graikijos transportui aprašyti.

Keliai ir greitkeliai

Graikija turi ~117 000 km kelių, iš kurių yra 1030 km yra greitkeliai (2006). Negrįsti yra 9 594 km kelių.

Oro uostai

Graikija turi 82 oro uostus (2005), iš kurių 15 yra neasfaltuoti.
Poezijos pavasaris

Istorija

Festivalis rengiamas kasmet nuo 1965 m. pradėtas rengti pažymint poetės Salomėjos Nėries 20-ąsias mirties metines. Pirmojo poezijos pavasario iniciatorius ir pirmasis laureatas – Justinas Marcinkevičius. Renginio simbolis – Stasio Krasausko „poezijos paukštė“.
Per keletą dienų įvyksta apie penkiasdešimties susitikimų. Susitikimai vyksta įvairiuose Lietuvos miestuose ir miesteliuose. Kasmet rengiama poetų konferencija, kurioje poetai ir kritikai diskutuoja apie įvairias literatūrinio pasaulio aktualijas. Tradiciniu tapo moksleivių poezijos vakaras bei neformalūs skaitymai „Eilėraščiai per naktį“.
Festivalio išvakarėse išleidžiamas naujų eilėraščių, poezijos vertimų ir esė apie literatūrą almanachas „Poezijos pavasaris“. Festivalio dienomis pagerbiami ryškiausi praėjusių metų poetai, įteikiami prizai už poezijos vertimus į lietuvių kalbą, už lietuvių poezijos vertimus į kitas kalbas, už svariausią debiutą almanache, pagerbiamas aktorius poezijos skaitovas. Kaune, Maironio lietuvių literatūros muziejaus sodelyje, tradiciškai vainikuojamas „Poezijos pavasario“ laureatas. Nuo 2013 m. laureatui dar įteikiama ir Maironio premija.
Baigiamasis vakaras vyksta Vilniaus universiteto Sarbievijaus kiemelyje.
Petras Algirdas Levickis

Biografija

2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narys, skyriaus atsakingasis sekretorius, nuo 2006 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
Emil Hegle Svendsen

Emilis Hegle Svendsenas (norv. Emil Hegle Svendsen, g. 1985 m. liepos 12 d., Trondhaime, Norvegija) – norvegų biatlonininkas, keturiskart olimpinis ir vienuolika kartų pasaulio čempionas.

Karjera

Emil Hegle Svendsen žiemos oliminėse žaidynėse debiutavo 2006 m. Turine. 2010 m. Vankuverio žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo 2 aukso medalius 20 km ir 4×7,5 km estafetės rungtyse bei sidabro medalį 10 km sprinto rungtyje. 2014 m. Sočio žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo aukso medalius 15 km masinio starto ir mišrios estafetės lenktynėse.
2008 m. laimėjo du aukso medalius pasaulio čempionate 20 km ir 15 km masinio starto rungtyse, 2009 m. laimėjo aukso medalį 4×7,5 km estafetės rungtyje, 2011 m. laimėjo du aukso medalius 4×7,5 km estafetės ir 15 km masinio starto rungtyse, 2012 m. laimėjo aukso medalį mišrios estafetės ir 4×7,5 km estafetės rungtyse. 2013 m. biatlono pasaulio čempionate laimėjo keturis aukso medalius 10 km sprinto rungtyje, 12.5 km persekiojimo lenktynėse, 4×7,5 km estafetės ir mišrios estafetės rungtyse. 2009/2010 m. laimėjo pasaulio biatlono taurę.
Frydrichas Vilhelmas Hakas

Biografija

1724–1727 m. studijavo teologiją Karaliaučiaus universitete, lankė Lietuvių kalbos seminarą. Nuo 1727 m. studijavo Halės universitete; 1728–1732 m. šio universiteto lietuvių kalbos seminaro vedėjas. 1733 m. Berlyne įšventintas kunigu. Diakonavo Gumbinėje, vėliau kunigas Gerviškėnuose, nuo 1734 m. Pilkalnio klebonas.

Mokslinė veikla

Sudarė ir 1730 m. Halėje išleido seminaro klausytojams skirtą „Lietuvių-vokiečių ir vokiečių-lietuvių kalbų žodyną“ (Vocabvlarivm Litthvanico-Germanicvm, et Germanico-Litthvanicvm), kuriame pateikta apie 4000 žodžių iš spausdintų leidinių, daugiausia iš Naujojo Testamento vertimo. Tai pirmasis Mažojoje Lietuvoje spausdintas lietuvių kalbos žodynas su trumpa lietuvių kalbos gramatika – aiškus D. Kleino gramatikos poveikis. Jo žodynu rėmėsi vėlesnieji Mažosios Lietuvos leksikografai Jokūbas Brodovskis, Pilypas Ruigys.
Ošio

Osho - vienas iš septynių šogio titulų.
Vladimiras Prudnikovas

Biografija

Nuo 1959 m. dainavo berniukų chore „Ąžuoliukas“. 1979 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija). Nuo šių metų taip pat Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistas bei Lietuvos muzikos akademijos dėstytojas, dainavimo katedros vedėjas, profesorius. 1986 m. Lietuvos SSR liaudies artistas. 2001–2004 m. Operos meno vadovas.
Nuo 2004 m. Darbo partijos narys, Kultūros komiteto pirmininkas. 2004–2008 m. 2004 m. išrinktas Seimo nariu (atsisakė mandato, paskyrus ministru). 2004–2006 m. Tryliktosios vyriausybės kultūros ministras.
Žmona – Nijolė Ralytė, pianistė, dukra – Ieva Prudnikovaitė operos solistė (mecosopranas).

Kūrybinė veikla

Operos scenoje sukūrė 45 vaidmenis – Borisas, Pimenas, Greminas, Pilypas, Lodoviko, Ramfis, Leporello, Zakarijus, Mefistofelis, Tyzenhauzas, Mažvydas, Kristijonas ir kt.
Vladimiras Prudnikovas yra pagrindinis operos ir didelių koncertinių formų kūrinių boso partijų atlikėjas Lietuvoje. Jis kviečiamas dainuoti Europos, JAV, Japonijos teatruose bei koncertų salėse. Dainininkas dažnai gastroliuoja Prancūzijoje, Italijoje, Ispanijoje, Anglijoje, dainavo Vokietijoje, Suomijoje, Norvegijoje, Nyderlanduose ir kitose šalyse, dalyvavo tarptautiniuose muzikos festivaliuose, tarp jų – Echternacho (Liuksemburgas), G. Rossini (Vildbadas, Berliner Festwochen, Vokietija), Castell de Perlada ir Sagra Musicale Malatestiana (Ispanija), International Festival and Events (JAV), Prahos pavasaryje (Čekija), G. Verdi festivalyje (Italija, 1992 m.), Savonlinos operos festivalyje (Suomija, 1993 m.) ir kt.
Tarptautinį pripažinimą dainininkas pelnė atlikęs Boriso vaidmenį M. Musorgskio operoje, kuri skambėjo Sankt Peterburgo operos teatro, Niujorko City Opera, Paryžiaus Theatre des Champs Elysees scenose, Japonijoje bei Italijoje.
Vladimiro Prudnikovo repertuaras itin gausus. Per daugiau kaip tris dešimtmečius kūrybinio darbo metų jis parengė virš 30 operos partijų. Tarp jų Mefistofelis (Ch. Gounod „Faustas“), Hermanas (R. Wagnerio „Tanhoizeris“), Dalandas (C. M. Weberio „Skrajojantis Olandas“), Borisas Godunovas, Pimenas (M. Musorgskio „Borisas Godunovas“), Končakas (A. Borodino „Kunigaikštis Igoris“), Timuras (G. Puccini „Turandot“), Sparafučilė (G. Verdi „Rigoletas“) ir kt. Ne menkesnis ir kamerinės muzikos, mišių bei oratorijų repertuaras.
Lietuvoje ir svetur solistas dažnai koncertuoja su žymiais dirigentais, tarp kurių – Yehudi Menuhin, Justus Franz, Cyril Diederich, Vladimir Spivakov, Dmitrij Kitajenko, Vladimir Fedosejev, Jonas Aleksa, Saulius Sondeckis, Juozas Domarkas, Gintaras Rinkevičius. Kamerinės muzikos koncertuose solistą lydi nuolatinė jo partnerė pianistė Nijolė Ralytė.
Televizijoje, muzikiniame LTV projekte „Triumfo arka“ yra mokyklos vokalo dėstytojas.
Algimantas Budrys (1950)

Biografija

1972 m. baigė Vilniaus universitetą, įgydamas žurnalisto specialybę.
1972–1976 m. laikraščio „Sportas“ redakcijos korespondentas, atsakingasis sekretorius, 1976–1984 m. – žurnalo „Jaunimo gretos“ vyresnysis redaktorius, skyriaus redaktorius. 1984–1990 m. dienraščio „Tiesa“ sporto skyriaus vedėjas, kultūros skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius. Nuo 1990 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1992 m. vyriausiojo redaktoriaus pirmasis pavaduotojas. Krepšinio klubo „Lietuvos rytas“ viceprezidentas.
Parašė apybraižų, humoreskų, straipsnių, apžvalgų, reportažų sporto, kultūros, vidaus politikos temomis.
Vaidas Kuzmarskis

Biografija

1989 m. baigė Rietavo žemės ūkio technikumą, technikas – mechanikas. V. Kuzmarskio transporto įmonės savininkas.
Darbo partijos Raseinių rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Vilma, vaikai Lukas, Austėja.
Skinas

Turinys

1979-ieji metai, Olandija. Frenkis – maištaujantis paauglys, nesutariantis su tėvu žydu, nuolatos prisimenančiu savo išgyvenimus karo metais. Kuomet jo motina atsiduria ligoninėje, likęs be priežiūros Frenkis suartėja su neonaciais, kovojančiais su pankais ir juodaodžiais, nors pats turi iš Surinamo kilusį draugą. Po to, kai motina miršta, Frenkis galutinai atitolsta nuo tėvo, tačiau ir bičiulystė su naujaisiais draugais gali atnešti tik nelaimę...
Užlaukiai

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Micaičių kolūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Vaitkaičiai – 1,5 km
Micaičiai – 1 km
KURŠĖNAI – 4 km
Lapkasiai – 3,5 km
ŠIAULIAI – 26 km
 Ketūnai – 1,8 km
Padvaiskiai – 2 km
Čiuiniai – 1,8 km
Čiuineliai – 1,3 km
Skryliai

Skryliai – buvusios ATR teritorijoje paplitęs miltinis valgis. Gaminamas iš kvietinių, ruginių ar grikinių miltų tešlos, kuri iškočiojama į ploną blyną ir supjaustoma trikampiais arba keturkampiais. Paskiau skryliai verdami, nuvarvinami ir patiekiami su spirgučiais, alyvų aliejumi arba grietine. Lenkijoje kartais valgomi su raugintais kopūstais ir grybais.
Skryliai kilę iš itališkos pastos ir į ATR atvežti XVI a. italų kilmės Žygimanto Senojo žmonos Bonos Sforzos.
Leonarda Stančikienė

Biografija

1975 m. Leonarda Stančikienė baigė Vilniaus pedagoginį institutą, diplomuota pedagogė. Ilgametė Akmenynės pagrindinės mokyklos direktorė, nuo 2005 m. LR Seimo nario padėjėja.
Lietuvos centro sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šalčininkų rajono skyriaus narė, skyriaus pirmininkė, LiCS Tarybos narė.
2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis – Stanislav, sūnus – Valdemaras (g. 1979 m.), teisininkas.
Yisroel Salanter

Biografija

Gimė 1810 m. lapkričio 3 d. Žagarėje, kaip Izraelis Lipkinas. Jo tėvas buvo Žagarės rabinas. Jau ankstyvoje jaunystėje išsiskyrė ypatingais gabumais, 10–ies metų miestelio sinagogoje skaitė pamokslą. Tėvas jį nusiuntė studijuoti pas garsius rabinus Cvi Hiršą Broidą ir Zundel Salant į Salantus, taip atsirado ir pravardė Salanteris. 1840–1849 Salanteris gyveno Vilniuje, vadovavo Ramailės ješivai ir pradėjo propaguoti Musarų judėjimo (hebr. – dorovė) idėjas. 1848 m. Vilniuje buvo įkurta pirmoji carinėje Rusijoje valdiška Vilniaus rabinų mokykla ir mokytojų seminarija.
Salanteris atsisakė dirbti joje ir 1849 m. persikėlė į Kauną. Persikėlęs į Kauną subūrė jaunimo grupę, kuri studijavo Talmudą ir Musar literatūrą pagal jo metodus. 1857 m. Salanteris išvyko į Rytų Prūsiją, kur buvo daug musar šalininkų, gyveno daugiausia Karaliaučiuje kur ir mirė 1883 m. vasario 2 dieną. Palaidotas Karaliaučiuje, 2001 metais buvo atrastas jo kapas ir atidengta paminklinė lenta.
Salanterio sūnus Lipmanas Lipkinas turėjo ypatingų matematikos gabumų, savarankiškai studijavo aukštąją matematiką, be tėvo paramos ir prieš jo valią studijavo Vokietijoje, 19–os metų Jenos universitete apgynė disertaciją ir, nors silpnai mokėjo rusų kalbą, buvo priimtas į Sankt Peterburgo universitetą, tačiau susirgo ir 22 metų mirė.

Mokymas

Salanteris suprato, kad valdiškas mokymas ir Haskalos idėjos kelia didelį pavojų tradicinei religinei žydų gyvensenai, kuri carinėje Rusijoje dar buvo pakankamai gaji. Jis siekė atgaivinti tradicinę žydų gyvenseną, skiepijo įsisąmonintą asmeninę atsakomybę už kiekvieną savo veiksmą. Švietėjų raginimui „Pažink pasaulį“ Salanteris priešpriešino šūkį „Pažink tai, kas žydiška, pažink pats save“. Pasak jo, senieji mokytojai sakydavę: „Pažink Torą“, chasidai – „Pažink Dievą“, o jis ragino: „Pažink pats save, tobulinkis!“ Talmudo studijavimas, religinė savimonė, aukšta dorovė ir atgaila turėjo padėti įveikti tradicinės gyvensenos rutiniškumą, tapti atsakingais ir sąmoningais judėjais. Salanterio idėjos turėjo daug sekėjų Lietuvoje, Baltarusijoje, taip pat Lenkijoje, Ukrainoje ir kitur. Nors Musar netapo labai plačiu sąjūdžiu, jis buvo svarbus judaizmo „lietuviško varianto“ reiškinys. Svarbiausias Musar – Toros etikos – mokymo centras buvo Kauno Vilijampolės (Slabados) ješiva, kurią Salanterio skatinamas ir padedamas įsteigė ir apie 50 metų vadovavo rabinas Natanas Cvi Finkelis (1849 – 1927). Daugelio ješivų studijų programos buvo paveiktos musar idėjų, o Kelmės, Telšių ješivos ištisai jomis vadovavosi. Savo radikalumu skleidžiant musar idėjas pasižymėjo Salanterio mokinio Josefo Goroveco vadovaujama ješiva. Studijuojant judaizmą musar akcentavo pirmiausia etinį jo turinį, stengėsi įveikti žmoguje blogį, dvasiškai jį apvalyti.
Kirdi

Kirdi – tradiciškai apibrėžiama smulkių tautų / genčių grupė, gyvenanti dabartiniame šiaurės Kamerūne, rytų Nigerijoje, pietvakarių Čade ir vakarų CAR.
Terminas rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1826 m. Denham knygoje, kur jis naudoja terminą Kerdies ir apibrėžia jį kaip „negrai, niekuomet neišpažinę musulmonų tikėjimo“. Terminas buvo sugalvotas musulmonų fulbių ir reiškė „pagonis“. Jis taikytas visom į pietus nuo civilizuotų Sahelio teritorijų gyvenusioms tautoms. Jos gyveno istoriniame Fumbinos regione (vėliau vadintame Adamava), buvusiame į pietus nuo Kanem-Bornu ir Hausalando.
Kamerūne šioms gentims priklauso apie 1,9 mln. arba apie 11 proc. visų šalies gyventojų.

Istorija

XIX a. fulbių Adamavos emyratas užvaldė kirdi tautas. Emyrato teritorijose susikūrusiuose lamidatuose nuolat vykdavo susidūrimai tarp atėjūnų fulbių ir vietinių kirdi. Kai kuriuose lamidatuose fulbiai maišėsi su kirdi ir netgi sudarydavo bendrą diduomenę.
XIX a. II pusėje sėslūs žemdirbiai kirdi tapo vergų šaltiniu. Sahelio valstybės rengdavo reidus į kirdi teritorijas ir masiškai gaudė juos, o vėliau gabendavo į šiaurę Sacharos keliais.
Klemensas Jurgis Zamoiskis

Biografija

Lenkijos magnatų Zamoiskių giminės atstovas, herbo „Jelita“ savininkas. Vienintelis Liubelsko vaivados Tomo Antonio Zamoiskio (1707–1752) sūnus nuo pirmos santuokos su Mariana Liubensyte (m. 1737).
1752 metais po savo tėvo Tomo Antonio Zamoiskio mirties Klemensas Jurgis Zamoiskis paveldėjo Zamoiskių ordinaciją. Taip pat jam priklausė Ploskirovsko ir Tarnuvo seniūnijos.

Šeima

1763 metais Varšuvoje vedė kunigaikštytę Konstanciją Čartoriskaitę (1742–1792), Karūnos didžiojo medžioklio Stanislovo Kostkos Čartoriskio (m. 1766) ir Anos Rybinskos (m. 1778) dukterį. Santuoka buvo bevaikė. 1768 m. po savo pirmo vyro mirties Konstancija Čartoriska ištekėjo už jo dėdės, Inovroclavo vaivados ir Karūnos didžiojo kanclerio Andžejaus Jeronimo Zamoiskio.
Duomenų bazių valdymo sistema

Duomenų bazių valdymo sistema (DBVS) – kompiuterinė programa ar programų paketas, skirtas duomenų bazės valdymui. Paprastai DBVS sugeba valdyti milžiniškus struktūrizuotų duomenų kiekius bei vienu metu palaiko daugelį lygiagrečiai dirbančių vartotojų.
Trebovlės kunigaikštystė

Istorija

Kunigaikštystė suformuota 1084 m., po Voluinės kunigaikščio Rostislavo mirties, kuomet jis Galiciją padalino savo trims sūnums. Vasilko gavo Trebovlę su didelėmis žemėmis. Be pietryčių Galicijos jis valdė ir vakarų Podolę bei Bukoviną.
Vasilko sėkmingai panaudojo stepės tiurkų gentis (berendėjus, torkus, pečenegus) ir plėtė savo kunigaikštystės teritorijas į rytus bei pietus. Jis kolonizavo visą Podolę. Labai sustiprėjo kunigaikštystės miestas Haličas Dniestro slėnyje.
Po Vasilko mirties 1124 m. sostą paveldėjo jo sūnus Jurijus, o Haličą gavo Ivanas. Gana greitai po to, Ivanas perėmė valdžią Trebovlėje, bet jau valdė iš Haličo. 1141 m. jam mirus, Trebovlę ir Haličą perėmė jo pusbrolis Peremyšlio kunigaikštis Vladimiras, kuris sujungė visas tris kunigaikštystes į vieną – Haličo kunigaikštystę.
Trebovlės žemės kurį laiką išlaikė autonomiją Haličo, o vėliau Haličo-Voluinės sudėtyje kaip dalinė kunigaikštystė.
Rio Kuartas

Istorija

Iki XVI a. regione gyveno vietinės indėnų gentys. 1573 m. Lorenzo Súarez de Figueroa ekspedicija pasiekė dabartines miesto žemes. Miestas Villa de la Concepción del Río Cuarto įkurtas 1786 m. gubernatoriaus Rafael de Sobremonte. 1873 m. miestą pasiekė geležinkelis. Prasidėjo ispanų ir italų imigracija.

Susisiekimas

Rio Kuartas – svarbus transporto mazgas visame pampų regione. Keliai į Kordobą, Bahija Blanką, Vilja Mersedesą, Rosariją, Buenos Aires. Į miestą sueina kelios geležinkelio linijos. Oro uostas.

Ekonomika

Žemės ūkis. Maisto, cemento pramonė, žemės ūkio technikos, šaldymo įrenginių gamyba. Yra Rio Kuarto valstybinis universitetas.
Petras Jočys

Biografija

Gimė ūkininkų šeimoje. Baigęs pradžios mokyklą, mokėsi Ukmergės gimnazijoje, 1915 m. baigė „Saulės“ kursus Vilniuje. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Rusijoje, mokėsi į Voronežą perkeltoje Vilkaviškio gimnazijoje.
Įsitraukė į Lietuvos darbo federacijos veiklą, 1920–1934 m. LDF valdybos narys.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos darbo federacijos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas. Antrojo ir Trečiojo Seimų prezidiumo antrasis sekretorius.
Nuo 1928 m. LDF leidinio „Darbininkas“ redaktorius. 1929 m. kovo – birželio mėn. už feljetono „Auganistanas“ publikaciją kalintas Varnių kalėjime. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultetą, 1933–1944 m. dirbo teisėju Alytuje, Utenoje. TSRS okupavus Lietuvą kalintas. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos į Vokietiją, dalyvavo VLIK'o veikloje, 1950 m. persikėlė į JAV.
BBL Iššūkio taurė

BBL Iššūkio taurė – tarptautinė krepšinio lyga, kurioje dalyvauja klubai iš Lietuvos, Latvijos ir Estijos. Lyga laikoma antruoju BBL divizionu.
Nella Kačergienė

Biografija

1950–1954 m. mokėsi Kauno felčerių ir akušerių mokykloje. 1956–1962 m. studijavo Kauno medicinos institute. 1987 m. medicinos mokslų daktarė.
Nuo 1962 m. gydytoja Prienuose, Vilniuje. 1973–1985 m. Eksperimentinės ir klinikinės medicinos instituto, 1985–1991 m. – Motinos ir vaiko sveikatos apsaugos instituto, 1991–2001 m. – Vilniaus universiteto Pediatrijos centro vyriausioji mokslo darbuotoja.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo sritis – fundamentiniai daugiaplaniai medicinos ir kitų sričių tyrimai, susiję su ląstelių energetinės apykaitos molekuliniais poslinkiais, žmogaus ontogenezės ląsteliniai ir molekuliniai mechanizmai, bioritmologija, biometeorologija, atmosferos chemijos teršalų įtaka žmogaus ląstelėse ir molekulėse vykstantiems procesams, jų pokyčiams. Nustatė kompleksinį aplinkos veiksnių ir atmosferos chemijos teršalų poveikio dėsningumą, sukūrė nestandartinį metodą, tausojantį žmogaus sveikatą – ligų prevenciją nuo žmogaus gemalo raidos iki mirties. Paskelbė 210 mokslinių darbų. 2 išradimų autorė. Skaitė mokslinius pranešimus JAV, Kanadoje, Kinijoje, Tunise, Europos valstybėse. Gavo tarptautinių apdovanojimų.
Nove Lešne Bohaterai

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Fritz Hansen

Fritz Hansen, Republic of Fritz Hansen – Danijos baldų dizaino kompanija. Kompanijai dirbo tokie žinomi dizaineriai kaip Arne Jacobsen (1902–1971), Poul Kjærholm (1929–1980), Hans J. Wegner (1914–2007) ir Piet Hein (1905–1996). Šiuo metu „Fritz Hansen“ bendradarbiauja su šiuolaikiniais baldų kūrėjais Hiromichi Konno, Cecilie Manz ir Kasper Salto.

Istorija

Baldų kompaniją „Fritz Hansen“ 1872 m. įkūrė danas dailidė Fritz Hansen. 1915 m. kompanija pagamino pirmą kėdę, kurią gaminant panaudota garuose lenkta mediena. 1934 m. Fritz Hansen ėmė bendradarbiauti su Arne Jacobsen, jų bendros veiklos dėka pasirodė tokie klasikiniai daniško dizaino pavyzdžiai kaip skruzdėlinės (Myren) (1952), 3107 modelio (1955), Grand Prix (1957) Swan (1958) ir Egg (1958) modelių kėdės. Kitas bendradarbiavimo pavyzdys yra Piet Hein superelipsiškas stalas (1968). 1982 m. „Fritz Hansen“ nupirko teises į didžiąją dalį Poul Kjærholm baldų kolekcijos.
Nuo XX a. 9-to dešimtmečio iki dabar „Fritz Hansen“ savo baldų asortimentą praplėtė stalu Essay table (Cecilie Manz), T-NO1 (Todd Bracher), RIN (Hiromichi Konno), Plano stalais (Pelikan Design) ir Ice serija (Kasper Salto).