google/wiki40b huggingface dataset:
Valdas Klimantavičius

Biografija

1985 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius automatikas.
Vilniaus miesto savivaldybės Viešųjų pirkimų tarnybos vedėjas, nuo 2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės administracijos direktorius, nuo 2007 m. Ekonomikos departamento direktorius, 2005–2008 m. AB „Vilniaus kapitalinė statyba“ valdybos pirmininkas. AB bankas Snoras Verslo klientų departamento direktorius. Nuo 2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės administracijos direktorius.
Nuo 2010 m. visuomeninio judėjimo „TAIP“ (Tėvynės atgimimas ir perspektyva) narys. 2011 m. su Artūro Zuoko ir Vilniaus koalicija – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, atsistatydino paskirtas administracijos direktoriumi. 
Žmona Giedra, vaikai Mantas, Ieva, Valdas.
José Raúl Capablanca

Biografija

Ch. R. Kapablanka gimė karininko šeimoje, labai anksti – ketverių metų išmoko žaisti šachmatais. Nuo penkerių metų lankė Havanos šachmatų klubą. 1901 m. būdamas dvylikos metų laimėjo turnyrą prieš tuometinį Kubos šachmatų čempioną J. Corzo. 1904 m. pervažiavo mokytis į Niujorką. 1906 m. įstojo į Kolumbijos universitetą, kartu žaidė beisbolą ir šachmatais Manhatano šachmatų klube. 1906 m. laimėjo turnyrą, kuriame žaidė ir tuometinis pasaulio čempionas E. Laskeris. 1909 m. didele persvara laimėjo turnyrą prieš tuometį JAV šachmatų čempioną F. Maršalą. 1911 m. laimėjo reikšmingą turnyrą San Sebastiane, po kurio Ch. R. Kapablanka metė iššūkį ir E. Laskeriui, pasiūlydamas žaisti dėl pasaulio čempiono titulo. 1913 m. buvo paskirtas Kubos ambasadoriumi, pradėjo dirbti Kubos konsulate Sankt Peterburge. Tuo pat metu dalyvavo įvairiuose šachmatų turnyruose Europos valstybėse. 1914 m. pavasarį Sankt Peterburge surengtame turnyre, kurį laimėjo E. Laskeris, užėmė antrąją vietą. Pirmojo pasaulinio karo metais vėl gyveno Niujorke, dalyvavo šachmatų turnyruose. 1921 m. Havanoje buvo surengtas mačas dėl pasaulio čempiono vardo, kurį ryškia persvara laimėjo Kapablanka. Tais pat metais jis susituokė. 1922 m. JAV žaidė simultaną prieš 103 varžovus ir lygiomis sužaidė vieną partiją, o likusias laimėjo. 1922 m. R. Kapablanka pasiūlė parengti tipinius pasaulio šachmatų čempionato nuostatus, kurie tais pat metais buvo pasirašyti Londone. Nuo 1916 m. iki 1924 m. nepralaimėjo nė vieno oficialaus susitikimo. 1926 m. laimėjo turnyrą Niujorke, kuriame dalyvavo penki stipriausi to meto pasaulio šachamtininkai, išskyrus E. Laskerį. Tačiau 1927 m. Buenos Airėse surengtą mačą dėl pasaulio čempiono vardo R. Kapablanka netikėtai pralaimėjo A. Aliochinui. Pralaimėjimo priežastimis laikoma tai, kad Kapablanka niekada nenagrinėjo varžovų žaidimo stiliaus ir demonstravo atsainų požiūrį į debiutus. Po pralaimėjimo ėmė dažniau dalyvauti šachmatų turnyruose, kartu, pasiūlęs savitą turnyro formulę, nesėkmingai siekė surengti revanšinį turnyrą su A. Aliochinu. Nuo 1932 m. iki 1934 m. dideliuose turnyruose nedalyvavo. 1938 m. Nyderlanduose surengtame turnyre patyrė infarktą. 1939 m. Buenos Airėse surengtoje šachmatų olimpiadoje, žaisdamas už Kubos rinktinę, nepralaimėjo nė vienos partijos ir vėl pasiūlė A. Aliochinui sužaisti revanšinį turnyrą dėl pasaulio čempiono vardo. A. Aliochinas atsisakė, motyvuodamas, kad dėl prasidėjusio Antrojo pasaulinio karo turi tarnauti Prancūzijos kariuomenėje. Ch. R. Kapablanka grįžo į Niujorką, kur dirbo Kubos konsulate. 1942 m. staiga mirė nuo kraujo išsiliejimo į smegenis. Palaidotas Havanos kapinėse.

Žaidimo stilius

Ch. R. Kapablanka yra vertinamas kaip labai tikslus, intuityvus, techniškas žaidėjas, mokėjęs labai gerai žaisti mitelšpilius ir endšpilius, taip pat puikiai išnaudoti pozicinį pranašumą. Jis silpniau žaidė debiutus. Kapablanka sukūrė naują šachmatų žaidimą – vadinamuosius Kapablankos šachmatus.
Smėliagaudė

Smėliagaudė – įrenginys, skirtas kuo didesniam mineralinių dalelių (smėlio, žvyro) kiekiui pašalinti, išvengiant organinių medžiagų nusėdimo. Nuotekų valyklose smėliagaudės paprastai įrengiamos už grotų. Smėliagaudės skirstomos į horizontalias, aeruojamas ir sūkurines.

Smėlio apdorojimas

Smėliagaudėse šalinamų dalelių sėdimo greitis yra didesnis negu daugumos organinių medžiagų, todėl šios dalelės nusėda ant smėliagaudės dugno, o organinės medžiagos kartu su nuotekomis teka toliau.
Smėliagaudėse sulaikomo smėlio kiekis priklauso nuo smėliagaudės tipo ir nuotekų surinkimo sistemos tipo. Smėliui iš smėliagaudžių šalinti gali būti naudojami siurbliai, erliftai arba sraigtiniai konvejeriai.
Eislėbenas

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 997 m. kaip turgus Islebia, 1180 m. – kaip miestas. 
1933 m. vieną iš Eislėbeno gimnazijų šturmavo nacių organizacijos „Sturmabteilung“ smogikai, surengę vadinamąjį „Kruvinąjį sekmadienį“.
Margasis plačiakaktis

Apibūdinimas

Gana didelė arba didelė žuvis. Panašus į baltąjį plačiakaktį, nuo kurio skiriasi tamsesne spalva, didesne galva, ilgesniais krūtininiais pelekais ir žymiai trumpesniu žarnynu. Žvynai vidutinio dydžio. Subrendusios žuvies vidutinis kūno ilgis 60 cm, arba tarp 55–70 cm. Stambiausi individai siekia iki 146 cm ilgio, bet pasitaiko labai retai. Didžiausias sugauta Ilinojaus valstijoje svėrė – 42 kg. Išgyvena iki 20 metų.

Maitinimasis

Maitinasi planktonu. Ypač mėgsta zooplanktoną, taip pat ėda fitoplanktoną ir detritą.

Paplitimas

Margasis plačiakaktis yra šiltavandenė žuvis. Natūraliai paplitęs Rytų Azijoje – maždaug nuo pietinės Kinijos iki jos šiaurės rytinio pasienio palei Amūro upę Rusijos Tolimųjų Rytų pietuose. 

Dėl šių žuvų introdukavimo naujuose jiems regionuose ir ten ėmus auginti žuvininkystės ūkių tvenkiniuose, daugelyje šalių, įskaitant JAV, tapo invazine rūšimi.

Paplitimas Lietuvoje

Lietuvoje introdukuota, labai reta žuvis. Gyvena tik žuvininkystės tvenkiniuose, kur auginamas pramoniniu būdu. Jis puikiai auga karpinio tipo tvenkiniuose, kur gausu planktono, kuriuo jie maitinasi, tad papildomai šerti jų nereikia. Augimo sparta, laikymo sudėtingumo atžvilgiu ši žuvis yra vienas iš geresnių tvenkinyje augintinų žuvų pasirinkimu.

Margojo plačiakakčio daroma nauda ir žala aplinkai

Maitindamiesi, jie išvalo vandens telkinius nuo planktono, ypač mėgsta zooplanktoną, tame tarpe taip pat ėda ir fitoplanktoną, kuris sukelia „vandens žydėjimą“ ir jame prisodrindamas toksinų. Bet paleisti į jiems palankaus klimato vandenis, ten prisitaikę, dažnai tampa invazine rūšimi, kaip atsitiko eilėje šalių.
Bob Dylan

Kilmė ir karjeros pradžia

Bobo Dylano seneliai iš tėvo pusės – Zigman ir Anna Zimmerman bėgdami nuo antisemitinių pogromų 1905 m. iš Odesos (tuometinė Rusijos imperija, dabar Ukraina) emigravo į JAV. Tuo tarpu seneliai iš motinos pusės – Benjamin ir Lybba Edelstein buvo Lietuvos žydai į JAV atvykę 1902 m.
Jaunystėje būsima muzikos ikona daug laiko praleido klausydamas radijo – daugiausiai bliuzą ir kantri grojančias stotis, o vėliau ir ankstyvąjį rokenrolą. Mokykloje buvo kelių grupių narys: The Shadow Blasters, The Golden Chords – grojo Little Richard rokenrolo koverius bei kitas populiarias dainas. 1959 m. Robertas Zimermanas persikėlę į Mineapolį, kur studijavo Minesotos universitete. Studijų metu pradinis susidomėjimas rokenrolu užleido vietą Amerikos folk muzikai. Būtent šiuo metu R. Zimermanas pradėjo pristatinėti save  Bob Dylan. Savo autobiografijoje Bobas Dylanas atskleidė, jog buvo įkvėptas Dylan Thomas poezijos.
Deseretas

Raštas

Raštas turėjo palengvinti anglų kalbos mokymąsi, nes juo užrašyta anglų kalbą galima skaityti paraidžiui: nėra vienaip tariamų, kitaip rašomų žodžių, kurių yra ypač gausu lotynų raštu užrašytoje anglų kalboje. Deserete yra daugiau simbolių nei anglų kalbai naudojamame lotynų rašto variante. Buvo pridėti simboliai išreikšti kalbai būdingiems garsams, šiaip jau išreiškiamiems keliais simboliais (pvz., th, sh (š), kh (ch)), išskirti garsai, kurie yra skirtingi, bet nepaisant to užrašomi vienu simboliu („u“ variantai kaip „ju“ ir kaip trumpa „a“, „th“ kietas (kaip žodyje „the“) ir minkštas (kaip žodyje „thing“) variantai, ir t. t.). Deseretas, kaip ir lotynų raštas, yra raidinė rašto sistema.

Istorija

Raštas buvo sukurtas JAV vakaruose klajojančių mormonų vado, kuris tam tikslui ilgokai tyrinėjo anglų kalbos sandarą. Juo buvo išleista Mormono knyga ir dar kelios knygos. Deseretas daugiausiai naudotas dabartinėje Jutos valstijoje. Vis dėlto Deseretas, nepaisant jo kūrėjo vilčių, niekad netapo visuotine regiono rašymo sistema.
„Deseret“ buvo siūloma pavadinti Jutos valstiją. Brigham Young – mormonų bažnyčios prezidentas ir Jutos teritorijos gubernatorius nuo 1850 iki 1858 m. propagavo šį vardą kaip darbštumo simbolį. JAV federalinė valdžia atmetė „Deseret“ vardą dėl religinės potekstės ir jo panašumo su anglišku žodžiu „desert“ (dykuma). Į JAV teritorija buvo priimta 1896 m. kaip „Juta“, pavadinimas kilęs iš ten gyvenusių jutų indėnų.
Alfonsas Buckus

Biografija

1971 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
1963–1964 m. ir 1968–1971 m. Vilniaus universiteto laikraščio „Tarybinis studentas“ atsakingasis sekretorius. 1971 m. pabaigoje pradėjo dirbti Lietuvos televizijos Jaunimo ir vaikų redakcijoje. Pagrindinė darbo tema – jaunimo gyvenimo problemos, laisvalaikis. Nuo 1992 m. – Lietuvos TV ekonominių ir kaimo laidų kūrybinio susivienijimo vyriausias redaktorius, vadovavo kūrybinei grupei „Po savo stogu“, rengiančiai laidas kaimui ir apie kaimo žmones.  LTV2 laidos „Sietynas“ vedėjas.
Pavolgio aukštuma

Pavolgio aukštuma (rus. Приволжская возвышенность) – aukštuma Rusijoje, dešiniojoje Volgos pakrantėje. Driekiasi nuo Žemutinio Naugardo šiaurėje iki Volgogrado pietuose. Plotis iki 500 km. Būdingas aukštis 150–200 m, aukščiausia vieta – 384 m. Rytuose link Volgos slėnio leidžiasi staigiai, sudaro skardžius, vakaruose į Okos-Dono lygumą leidžiasi palaipsniui. Nemažai tektoninių įsprūdžių, lomų. Aukšti šlaitai Volgos pakrantėse dažnai vadinami kalnais. Aukštuma sudaryta iš klinties, molio, smėlio, mergelio. Išsivystę karstiniai reiškiniai. Yra naftos, gamtinių dujų, asfalto, fosforitų telkinių.
Kauno Vinco Kudirkos progimnazija

Istorija

1929 metais Trakų g. 39 atidaryta Vinco Kudirkos pradinė mokykla.  1937 m. Vytauto pr. 30 įkurta 5-oji valstybinė gimnazija, joje buvo 4 klasės, vaikus mokė 13 pedagogų. 1940 m. tapo 5-ąja vidurine mokykla. 1945–1950 m. mokykla dirbo kartu su 4-ąja vidurine mokykla Miško g. 1. 1950 m. mokykla sujungta su pradine mokykla, iki 1940 m. vadinta Vinco Kudirkos vardu ir tapo mišria pilna vidurine mokykla. 1965 m. pristatytas pirmasis priestatas, 1974 m. antrasis priestatas. 1965 m. Švietimo ministro įsakymu mokykloje įvestas sustiprintas lietuvių kalbos ir literatūros mokymas, pradėta dėstyti lotynų kalba. 1988 m. gruodžio 17 d. Švietimo ministro įsakymu buvo grąžintas Vinco Kudirkos vardas, nišoje prie mokyklos pastatytas Vinco Kudirkos biustas. 1997 m. nuo antros klasės sustiprintai pradėta mokyti anglų kalbos. 2011 m. suteiktas progimnazijos statusas.

Mokiniai

Mokyklą baigė poetai: Judita Vaičiūnaitė, Tautvyda Marcinkevičiūtė, S. Bartaška; aktoriai: Inga Jankauskaitė, Aldona Jodkaitė, Kristina Kazlauskaitė, muzikė Margarita Dvarionaitė, krepšininkai Arvydas Sabonis, Anatolijus Čupkovas, mokslininkai O. Pranevičius, M. Pranevičius, Liudas Mažylis, Saulius Čeplinskas, G. Vekteris, Antanas Šurna, V. Lesauskaitė, A. Vitkus, gydytojai Algirdas Rizvanavičius, R. Rimdeika, žurnalistas Vidmantas Valiušaitis.
Vestuvinis žiedas

Vestuvinis žiedas – apskritimo formos papuošalas, skirtas nešioti ant dešinės (Lietuvoje) rankos bevardžio piršto. Šis simbolis rodo, jog asmuo yra susituokęs. Dažniausiai vestuviniai žiedai būna auksiniai, tačiau žiedai gali būti gaminami ir iš kitų metalų, tokių kaip platina, titanas ar volframas.
Yra daug vestuvinių žiedų formų, tačiau dažniausiai vestuvėms naudojami klasikinio stiliaus, be inkrustacijų vestuviniai žiedai.
Lietuvoje žiedai paprastai gaminami iš 585 prabos raudonos spalvos aukso.
Raminta Jurėnaitė

Biografija

Tėvas Eduardas Jurėnas. 1976 m. baigė Lietuvos dailės institutą, 1979-1981 m. mokėsi TSRS dailės akademijos Maskvoje aspirantūroje (vaizduojamojo meno teorija ir istorija). 1986 m. menotyros kandidatė.
Nuo 1976 m. su pertraukomis Vilniaus dailės akademijos dėstytoja, nuo 2003 m. profesorė. 1992-1998 m. Džordžo Soroso šiuolaikinio meno centro Lietuvoje direktorė. Nuo 1991 m. Tarptautinės dailės kritikų į asociacijos (AICA) narė.
Išspausdino 300 straipsnių Lietuvos ir užsienio dailės leidiniuose, parengė knygą „100 šiuolaikinių Lietuvos dailininkų“ (2000 m.). Nuo 1988 m. viena pirmųjų Lietuvoje pradėjo rengti konceptualias dailės parodas, kuravo 60 Lietuvos ir užsienio šalių parodų 34 šalyse.
Ieškant palaimos

Turinys

Džodė Balaban, su pagyrimu baigusi kino režisūros mokslus, turi sukūrusi scenarijų savo filmui, tačiau jai niekaip nepavyksta sudominti kino studijų. Galiausiai sulaukusi teigiamo atsakymo dėl darbo redaktore Džodė supranta per klaidą atsiliepusi į pornografiją kuriančios studijos skelbimą, tačiau tame įžvelgia galimybę sukurti savo filmą. Tapusi režisieriaus Dreiko, anksčiau taip pat kūrusio rimtus filmus, redaktore ir scenarijaus autore, ji surenka aktorių, kurie sutinka dirbti veltui, komandą, ir ima naktimis filmuoti savo juostą pornografijos studijos patalpose, kol vieną naktį yra užklumpama. Aktoriai pabėga, o Džodės darbdaviai sutinka leisti jai toliau kurti savo filmą, nebemokėdami algos už tiesioginį darbą. Mergina savo filme pakviečia vaidinti pornografijos aktorius ir darbai atnaujinami. Jos santykiai su Dreiku tampa vis labiau romantiškesni, tačiau, baigus kurti abu filmus ir tai švenčiant, netikėtai užgriūna Džodės tėvai, įsitikinę, kad jų dukra dirba rimtoje kino kompanijoje...
Nuklonas

Istorija

Gamykloje, įkurtoje 1966 m., buvo gaminamos modernios integralinės mikroschemos, naudojamos atsakingiausioje civilinės ir karinės technikos aparatūroje ir prietaisuose. 1994 m. bankrutavus gamyklai, darbo neteko apie 4,2 tūkst. žmonių.
1995 m. gamyklos darbą pratęsė 1994 m. lapkričio 22 d. įregistruota AB „Nuklonas“. Pirmaisiais įmonės darbo mėnesiais joje dirbo 250 darbuotojų, įmonės pajamos sudarė 300 tūkst. Lt. Greta senosios produkcijos gaminti saulės elementai ir įtampos reguliavimo mikroschemos. 1996 m. bendrovė už skolas Šiaulių miestui perleido turto už 1 mln. Lt. 1997 m. spalį bendrovės kreditoriai nusprendė bendrovę likviduoti.
Po AB „Nuklonas“ likvidavimo mikroschemų gamybos pramonė Šiauliuose išnyko. Buvusiose gamybinėse patalpose įsikūrė įvairios įmonės, o administraciniame AB „Nuklono“ pastate nuo 1998 m. veikia Šiaulių universiteto Socialinių mokslų fakultetas
Šimonių giria

Šimonių giria − miškų masyvas Anykščių ir Kupiškio rajonuose,  už 4 km į vakarus nuo Svėdasų, už 2 km į pietus nuo Šimonių.

Biosferos poligonas

Šimonių girios biosferos poligonas – saugoma teritorija, įsteigta siekiant išsaugoti Šimonių girios ekosistemą. Visas plotas – 23 261 ha, iš jų 19 209 ha priklauso Anykščių rajonui, 4 052 ha priklauso Kupiškio rajonui. Poligonas yra sudėtinė nacionalinės kompleksinės ekologinės bei specializuotos biologinės įvairovės būklės stebėsenos sistemos bei Europos ekologinio tinklo Natura 2000 dalis. Poligone turėtų būti stebimi, kontroliuojami ir prognozuojami gamtinių sistemų pokyčiai. Valstybinę gamtos išteklių naudojimo ir aplinkos apsaugos kontrolę poligone pagal kompetenciją vykdo Aplinkos ministerijos Utenos ir Panevėžio regionų aplinkos apsaugos departamentai.

Reikšmė

Šimonių girioje yra keletas archeologinių, istorinių ir gamtos paminklų. Svarbiausios gyvenvietės girioje: Šimonys, Mikieriai, Sedeikiai, Pelyšiai, Šilagaliai, Juodeglynis, Ertėjai ir kt. Šimonių girioje veikė Lietuvos partizanai, priklausę Algimanto apygardai. 2014 m. buvo sukurtas pažintinis maršrutas, vedantis Algimanto apygardos partizanų kovos takais.
Sari Pulio provincija

Geografija

Provincijos pietuose iškilę Hindukušo šlaitai, likusią dalį užima daugiausia plokščiakalniai ir aukštumos. Šiaurėje paviršius leidžiasi į Baktrijos lygumą.

Gyventojai

Provincijos tautinė sudėtis marga: čia gyvena tadžikai, uzbekai, puštūnai, hazarai, arabai. Dauguma gyventojų yra musulmonai sunitai (yra ir šiitų).
Liudvikas Ferdinandas

Biografija

Liudviko XV sūnaus gimimas buvo ilgai lauktas ir kai 1729 m. Marija Leščinska pagimdė sveiką kūdikį tai buvo plačiai švenčiama. Po tragiškų mirčių serijų XVIII a. pirmame dešimtmetyje Prancūzijos karališkoji šeima labai sumažėjo, ir karaliui mirus be palikuonių galėjo kilti kova dėl sosto tarp jo dėdės Ispanijos karaliaus Filipo V ir Orleano hercogų. Gimus įpėdiniui atrodė užtikrinta dinastijos tąsa. 
1745 m. šešiolikmetis dofinas vedė tėvo pusseserę Mariją Terezę (1726–1746), Filipo V dukterį. Šios vestuvės sustiprino Ispanijos ir Prancūzijos sąjungą prieš rimčiausius jų priešus Habsburgus. Netrukus po dukters gimimo Marija Terezė mirė, duktė irgi išgyveno neilgai (iki 1748 m.). 1747 m. aštuoniolikmetis Liudvikas vedė šešiolikmetę Mariją Žozefą Saksę, Saksonijos kurfiursto Frydriko Augusto II (Abiejų Tautų Respublikos karaliaus Augusto III) ir Marijos Žozefos dukrą.
Dofinas buvo gerai išauklėtas ir išsimokslinęs, labiau mėgo pokalbius nei šventes ir medžiokles. Palaikė jėzuitus, jo seserys jį laikė idealiu krikščionių valdovu. Aplink jį grupavosi opozicija karaliui. Šiuo atžvilgiu jis priminė savo senelį, Liudviką, Burgundijos hercogą (kuriam taip pat nebuvo lemta karaliauti).

Mirtis ir palaidojimas

Mirė Fonteneble nuo tuberkuliozės. Jį pergyveno ne tik tėvai, bet ir senelis Stanislovas Leščinskis. Dofino našlė, Marija Žozefa, mirė po dvejų metų (1767 m.) nuo tos pačios ligos.
Dofinas palaidotas ne šalia protėvių Sen-Deni bazilikoje, bet katedroje Sanse. 1794 kovą dofino palaikai buvo išmesti dominikonų iš Sanso katedros, bet po restauracijos 1814 metais surasti ir sugrąžinti į ankstesnę kapavietę.
Zoja Kosmodemjanskaja

Biografija

Pirmomis TSRS-Vokietijos karo dienomis pasiprašė savanore į frontą. Buvo ruošiama diversiniam darbui partizanų būriuose. Du kartus siųsta į vokiečių armijos okupuotą TSRS teritoriją. 1941 m. lapkričio pabaigoje netoli Maskvos pakliuvo vokiečiams į nelaisvę.
Nelaisvėje buvo kankinama. Nepasakiusi net savo tikros pavardės, 1941 m. lapkričio 29 d. Petriščevo kaimo aikštėje buvo viešai pakarta.
1942 m. vasario 16 d. Z. Kosmodemjanskajai buvo suteiktas Tarybų Sąjungos didvyrės vardas. Po karo buvo perlaidota Novodevičės kapinėse Maskvoje.
Z. Kosmodemjanskajos vardas ir trumpo gyvenimo faktai buvo plačiai panaudojami TSKP ideologų, praktiškai paverčiant ją didvyriškumo ir pasišventimo kovai prieš vokiečius simboliu. Jos vardu masiškai vadinti pionierių būriai, mokyklos, gatvės. Z. Kosmodemjanskajai pastatyta keletas paminklų, jos vardas suteiktas kariniam laivui, tankeriui, asteroidui.
Z. Kosmodemjanskajos broliui Aleksandrui (1925–1945), žuvusiam Rytprūsiuose, taip pat suteiktas Tarybų Sąjungos didvyrio vardas.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo supertaurė

Bosnijos ir Hercegovinos futbolo supertaurė – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo trofėjus, dėl kurio varžosi šalies čempionai ir taurės laimėtojai. Vyksta nuo 1998 metų. Nors suplanuotas vykti kasmet, tačiau po 2001 metų nebevyksta, nors šalies futbolo federacija ir siekia jį atkurti.
BeWelcome

BeWelcome yra tarptautinis apsikeitimo svetingumu tinklas, pagrindinis ne pelno siekiančios organizacijos BeVolunteer projektas, turintis apie 80'000 narių įvairiose pasaulio šalyse. Pagal „La Nación“, tai yra viena iš keturių labiausiai lankomų apsikeitimo svetingumo svetainių, ir viena iš 10 geriausių svetingumo/kelioninių svetainių, pagal „The Guardian“. BeWelcome buvo įsteigtas buvusių Hospitality Club savanorių 2007 m. vasario mėnesį. Tinklo nariai pagal tarpusavio susitarimą siūlo nemokamą nakvynę ir kitokią susijusią su kelionėmis pagalbą kitiems nariams.
BeWelcome taip pat yra pirmasis tokio tipo tinklas, savo vartotojams teikiantis daugiakalbę svetainės naudojimosi aplinką (BeWelcome svetainės puslapiai yra pilnai arba dalinai išversti į 20 pasaulio kalbų), bei galimybę sukurti daugiakalbę asmeninę nario anketą.
Nario registracija, kaip ir daugelyje kituose panašiuose tinkluose, yra nemokama.
BeWelcome taip pat naudoja nemokamą bei atviro kodo programinę įrangą.

Istorija

BeWelcome projektas gimė po užsitęsusių 2006–2007 mm. konfliktų tarp Hospitality Club (Svetingumo Klubo) vadovybės bei šio tinklo aktyvių savanorių. Pastarieji iš pradžių siekė patobulinti ir demokratizuoti Svetingumo Klubą, tačiau vėliau to atsisakė dėl nepasitenkinimo Svetingumo Klubo vadovybės darbu ir principais: pvz., jie nesutiko su nuostata, kad tokio tipo tinklui reikalingas vienas lyderis, kuris kontroliuotų savanorių komandas; taip pat buvo pasigęsta atviro programavimo, finansinių reikalų aiškumo ir viešojo jų matomumo, bei legalaus organizacijos pagrindo. 
Kritikos objektu tapo taip pat Svetingumo Klubo pusiau automatinis žinučių tikrinimo mechanizmas (angl. spamcheck), kurio tikslas yra neleisti įvairių tipų brukalams pasiekti tinklo nario ateinančių žinučių dėžutę; kadangi šio mechanizmo funkcionavimas reikalauja patikimų tinklo savanorių įsikišimo ir patvirtinimo, žinutės dažnai vėluodavo; be to, buvo keliamas asmeninio privatumo klausimas.
BeWelcome įkūrimas bei jo reklama turėjo neigiamų pasiekmių keliems ypač aktyviems Svetingumo Klubo savanoriams, kurie liko pašalinti iš pastarojo tinklo. Svetingumo Klubo įkūrėjai taip pat sukūrė specialią svetainę, kur bandoma įrodyti, kad BeWelcome projektas nėra toks, kokį jį bando pateikti visuomenei jo kūrėjai. Nepaisant to, naujas projektas pritraukė nemažai labai aktyvių ne tik Svetingumo Klubo, bet ir CouchSurfing savanorių.
Klaipėdos Maksimo Gorkio progimnazija

Istorija

1945 m. Kuršių aikštėje, dabartiniame S. Dacho pagrindinės mokyklos pastate, duris atvėrė gimnazija rusakalbiams mokiniams. Po trejų metų gimnazijai tapus Klaipėdos 2-ąja vidurine mokykla ir įsikūrus Puodžių g. (dab. Klaipėdos jaunimo centras), jai suteiktas rusų rašytojo Maksimo Gorkio vardas. 2005–2006 m. pastatas atnaujintas. Nuo 2007 m. tapo pagrindinė mokykla.
Daiva Kelečienė

Biografija

1993 m. baigė Vilniaus universitetą, prekių ekspertė, 2003 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, teisininkė, 2007 m. Kauno technologijos universitete baigė viešąjį administravimą.
Lietuvos socialdemokratų partijos Zarasų rajono skyriaus narė. Nuo 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narė. 
2013 m. lapkričio 19 d. išrinkta Zarasų rajono savivaldybės mere.
Sutuoktinis Pavelas, vaikai Ignas, Matas.
Brainers

Istorija

„Brainers“ susikūrė 1996 m. pabaigoje vienoje Šiaulių miesto Pietinio rajono mokyklų. 1999 m. pabaigoje susiformavo dabartinė grupės sudėtis – Paulius (vokalas, gitara, klavišiniai), Jonas (gitara), Evaldas (bosinė gitara) ir Darius (būgnai). Šiuo metu jie labiau žinomi Latvijoje, negu Lietuvoje.
2007 m. „Brainers“ dalyvavo muzikiniame tarptautiname Baltijos šalių gyvos muzikos projekte „Go See Your Neighbour“, prie kurio prisidėjo ir „Mona De Bo“ (Latvija), ir „Honey Power“ (Estija). Gyvo garso koncertai vyko įvairiuose trijų šalių miestuose, įskaitant Šiaulius („Jaunimo centras“) ir Palangą (klubas „Ramybė“) Lietuvoje.
Ex tunc

Ex tunc nurodo retroaktyvumo galiojimą arba veikimą nuo pat pradžios.
Pavyzdžiui, jei vėlesnis įstatymas anuliuoja ankstesnįjį, ir jei veikia ex tunc – nuo pat pradžios anuliuoja retroaktyviai ankstesniojo įstatymo padarinius, lyg ankstesnysis įstatymas nebūtų egzistavęs.
Lietuvos ypatingasis archyvas

Lietuvos ypatingasis archyvas – Lietuvos valstybinė įstaiga Vilniuje, Gedimino pr. 40, sauganti TSRS valstybės saugumo komiteto (KGB) Lietuvos TSR padalinio, Lietuvos TSR vidaus reikalų ministerijos (VRM), Lietuvos komunistų partijos (LKP), Lietuvos TSR įstaigų, įmonių ir organizacijų pirmųjų skyrių, antisovietinio bei antinacinio pasipriešinimo dokumentus.

Istorija

Įsteigtas 1995 m., pertvarkius Lietuvos archyvų departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Ypatingos reikšmės archyvinių dokumentų tvarkymo darbo grupę. 1997–1998 m. archyvas perėmė visą Lietuvos TSR vidaus reikalų ministerijos archyvą, saugotą Vilniaus Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų bažnyčioje. 2001 m. prijungtas Lietuvos visuomenės organizacijų archyvas.

Veikla

Turi 5 skyrius: Dokumentų apskaitos, Skaitmeninių dokumentų administravimo, KGB dokumentų, VRM dokumentų, LKP dokumentų.