Hujai

Populiacija

Šiuo metu hujų tautybės žmonių Kinijoje yra 9,816 mln. Ši etninė grupė yra viena iš didžiausių Kinijoje. Didžiausia šios tautos koncentracija yra autonominiame Ningsia regione, tačiau šios tautos grupelės gyvena ir Gansu, Činghai, Henano, Hebėjaus, Šandongo ir Junano provincijose.

Istorija

Hujų pavadinimas kilęs iš Huihui termino, kuris aptinkamas jau Šiaurinės Song dinastijos (960–1127 m.) laikais. Ankstyvuoju Mongolų imperijos laikotarpiu ši tauta buvo priversta trauktis į Kinijos pusę, nes dėl mongolų ekspansijos jie buvo stumiami į pietus. Tai dar nebuvo dabartiniai hujai, nes huihujai buvo kilę iš uigūrų. Dabartiniai hujų protėviai susiformavo septintame mūsų eros amžiuje, kuomet arabų ir persų pirkliai atvykę prekiauti ir apsistoję toje Kinijos dalyje, kurioje gyveno huihujai. Ilgainiui iš šių dviejų nedidelių etninių grupių susiformavo bendra tauta, dabar vadinamai hujų vardu. Hujai buvo labai aktyvūs Kinijos politiniame gyvenime. Juan dinastijos laikotarpiu (1271–1368 m.) hujus vertino aukščiau net už pačius hanius. Jie priklausė pagal rangą antrajai pagal svarbą kastai vadinama 「「色目」」（semu）. Dėl šio statuso hujai buvo ypač gerbtini imperijos ir gaudavo auštus valstybinius postus. Per visą hujų tautos istoriją Juan dinastijoje hujų tautos populiacija buvo didžiausia.
Vėliau sekė Čing dinastijos1644–1912 genocidas prieš hujų tautą. Hanių neapykanta susiformavusi Jaun dinastijos laikotarpiu privedė prie masinių hujų žudynių. Taip pat ir Čing dinastijos politika – apgyvendinti hujų gyvenamas teritorijas haniais ir sukurti homogiškesnę Kiniją. 1862–1879 hujai akstyviai dalyvavo sukilimuose prieš Čing dinastiją, kurių metu hujų populiacija Kinijoje sumažėjo daugiau nei perpus. Čing dinastijos laikotarpiu hujai negalėjo atikinėti privalomų piligriminių kelionių į Meką, tačiau stebėtinai sugebėjo išlaikyti savo islamiškumą ir jį praktikuoti.
Nuo 1911–1937 metais hujai vėl teisiškai galėjo vykdyti savo piligrimines keliones ir nevaržomai praktikuoti Islamą. Nemeža dalis iš Kinijos musulmonų keliavo mokytis į Japoniją arba Rusiją. Po to buvo įkurta visų Kinijos musulmonų lyga. Tačiau atėjus komunistinei valdžiai 1950 metais į Kiniją, hujai kaip ir kitos etninės grupės nukentėjo.Kultūrinės revoliucijos metais vieningos Kinijos idėja turėjo sunaikinti visus etninius skirtumus. Kadangi hujai išpažino skirtingą religiją ir nebuvo tikri haniai juos labiausiai stengėsi performuoti, sunaikinti jų tradicijas ir vertybes. Ir tik nuo 1978 metų atšilimo laikotarpiu hujai vėl buvo pripažinti kaip viena iš 56 Kinijos etninių tautinių mažumų.

Kultūra

Islamo kultūra hujams padarė didžiulę įtaką. Beveik visi jų papročiai: etiketas, valgiai, vedybos, laidotuvių ceremonijos yra susijusios su Islamo kultūra. Hujai griežtai riboja vedybas su kitatikiais ir neleidžia savo kultūros asmeniui keisti religijos ar tuoktis su kitos religijos žmogumi. Todėl ši etninė grupė yra pakankamai uždara. Visuomenė struktūruota pagal patriarchalinę pasaulėžiūrą. Kaip ir islamo kultūroje draudžiama vartoti alkoholį, kiaulieną. Draudžiama burtis, tikėti ateities spėjimais. Hujai laikosi daugelio musulmonų tradicijų: prieš valgį plana rankas švariu valdeniu, atlieka ritualus įeidami ir išeidami iš namų, sėdi parietę kojas po pagalvėle. Vestuvių vaišes sudaro nuo 8 – 12 patiekalų. Laidotuvių metu negali gedėti mirusiųjų, taip pat ir laikyti jiems neapykantos. Hujai turi savo mečetes, tačiau jos statomos pagal kinišką architektūrą. Kiekviena bendruomenė turi savo mečetę ir jai vadovaujantį imamą, kuris veda ne tik religines apeigas, bet ir reguliuoja bendruomenės gyvenimą. 
Hujai laikomi labaisiai introdukuota musulmonų grupė į hanių sudėtį, todėl nemža dalis hanių mano, jog hujai yra haniai praeityje atsivertę į Islamą. Hujai laviruoja tarp šiuolaikinės Kinijos kultūros ir Islamo vertybių. Kinijos vyriausybė vis dėlto skatina hujų kontaktus su kitomis Kinjoje gyvenančiomis musulmonų grupėmis. Hujai net ir būdami Islamo išpažinėjais negali paaiškinti skirtumų tarp šiitų ir sunitų, nes ilga izoliacija nuo išorinio musulmonų pasaulio suformavo savitą Islamo išpažinimą. Dauguma hujų moka Koraną atmintnai, nes Kultūrinės revoliucijos metais buvo priversti viską išlaikyti sakytine forma.

Tradicinė virtuvė

Hujų tradicinė virtuvė yra pakankamai įvairi skonio atžvilgiu. Hujai gyvenantys Ningsia autonominiame regione labiausiai naudoja miltus it miltinius patiekalus. Gansu, Činghai naudojami kviečiai, rugiai, kukurūzai, bulvės. Gaiwan arbata, kurią gamina hujai be arbatžolių dar naudojami longano ir jujube vaisiai, sezamo sėklos, cukraus saldainiai bei baltažiedės šliandros. Sergančiuosius kartais maitina balandžių mėsa tikimasi kad sergantysis nuo jos pasveiks, bet tai leidžiama tik imamui sutikus. Savo virtuvėje hujai nenaudoja kiaulių, asilų, šunų, arklių ir mulų mėsos taip pat nenaudoja ir gyvūlių kraujo. Svečio garbei hujai visada patiekia namie keptą pyragą su sezamo sėklomis.

Tradiciniai rūbai

Hujai savo aprangą vadina yizhuo arba chuandai(apranga ir papuošalai). Hujų apranga turi savitą etninį stilių. Hujai nešioja liemenes, ant galvos sukasi Dasdar(speciali ilga balta audinio juosta, aunasi Maisaihai(odinės kojinės, dėvi Zhunbai(ilgas rūbas), nešioja garbintojo kepures ir rišasi skareles. Liemenės gaminamos iš dviejų audinių vasarai šilko ir lino bei vieno sluoksnio vilnos žiemai.
Hujų vyrų apranga dalinama į tris pagrindines grupes: vaikų, suaugusiųjų ir senolių. Ji skirstoma pagal amžiaus grupes. Moterys taip pat turi keletą rūbų grupių. Nevedusių moterų rūbai labai skiriasi nuo vedusių moterų aprangos. Taip pat vidutinio amžiaus vedusių moterų nuo senolių vedusių moterų rūbai skiriasi.

Hujų situacija Kinijos Liaudies Respublikos etninių mažumų politikos kontekste

Kaip ir visos etninių mažumų grupės KLR, hujai turi teisę naudotis išskirtinėmis sąlygomis šeimos politikoje, bei švietimo sistemoje. Išskirtinė paramos forma yra hujų etninės autonomijos srityse taikomos valstybinės subsidijos avienos ir jautienos produktams, kurie yra palyginti brangesni. Anksčiau taikyti draudimai spausdinti ir platinti religinę literatūrą buvo panaikinti. 1989 m. Siane (Xian) atidarytas pirmasis KLR islamiškasis universitetas. Tais pačiais metais išspausdinta kinų autorių knyga „Seksualiniai papročiai“ („Sexual customs“), kurioje kelta radikali hipotezė apie lyčių vaidmenį islame, susilaukė 3000 vietos musulmonų protestų. Vyriausybė knygą uždraudė, o jos autoriai buvo nubausti. Po 2001 m. įvykių JAV ir padidėjusios musulmonų diskriminacijos visame pasaulyje, šios tendencijos neaplenkė ir hujų bendruomenių, kurios iki tol aplinkinių grupių buvo suvokiamos kaip nuosaikios. Tolesnis ekonominis atotrūkis ir realios autonomijos etninės autonomijos srityse mažinimas gali kelti nepasitenkinimą esama padėtimi šios etninės mažumos žmonių tarpe. Toks nepasitenkinimas gali lengvai paskatinti radikalių islamo srovių plitimą, bei didesnės autonomijos siekius.