google/wiki40b huggingface dataset:
Libanas

Gamta

Dirvožemiai daugiausia kalciažemiai, upių slėniuose – verstžemiai. Libano natūrali gamta labai pakitusi dėl intensyvaus miškų kirtimo ir dirvožemio erozijos. Miškai užima 13 % Libano teritorijos. Libano kalnų vakarų šlaituose auga krūmynai, vietomis pušynai ir kiparisai, didesnių kedrų miškų išlikę tik aukštikalnėse. Bekaa slėnyje – kserofitinė augalija (dygūs krūmai, stepės).
Iš žinduolių aptinkami šakalai, hienos, gazelės, ežiai, kirstukai, šikšnosparniai, iš graužikų – pelės, voverės, iš paukščių – strazdai, lakštingalos, kurapkos, karveliai, grifai. Gausu roplių (driežai, gyvatės, vėžliai) ir varliagyvių (salamandros).
Yra Libano kedrų rezervatas šalies šiaurėje.
Oilerio charakteristika

Matematikoje, ypač algebrinėje topologijoje ir briaunainių kombinatorikoje, Oilerio charakteristika (arba Euler–Poincaré charakteristika) yra topologinis invariantas, skaičius, nusakantis topologinės erdvės pavidalą arba struktūrą, nepriklausomai nuo jos sulenkimo būdo. Šį dydį įprasta žymėti graikų kalbos mažąja raide „chi“  \chi .
Pirmiausia Oilerio charakteristika buvo nustatyta briaunainiams ir buvo naudojama įvairių teoremų, susijusių su briaunainias, įrodymams, įskaitant Platono kūnų skaičių. Leonhardas Euleris, kurio vardu ir vadinama aptariama savybė, daug prisidėjo prie šių pradinių tyrimų. Modernioje matematikoje Oilerio charakteristika kildinama iš homologijos, o abstrakti jos formuluotė pateikiama homologinėje algebroje.
Edvardas Kaniava

Biografija

1954 m. baigė Kauno Komjaunimo vidurinę mokyklą. 1954 m. įstojo į Veterinarijos akademiją, tikėdamasis po metų be egzaminų pereiti į Medicinos institutą, tačiau po dviejų semestrų pasirinko studijas konservatorijoje. 1955–1960 m. studijavo LSSR konservatorijoje (Petro Olekos klasė), įgijo dainininko specialybę.
1958–1993 m. LSSR operos ir baleto teatro solistas. 1966–1967 m. stažavosi Sofijos (Bulgarija) operos teatre. 1979–1981 m. LSSR konservatorijos vyr. dėstytojas, 1981 m. docentas, 1988 m. profesorius, 1989–1992 m. Dainavimo katedros vedėjas. 1993–1994 m. Karakaso (Venesuela) dainavimo akademijos profesorius. Nuo 1994 m. Lietuvos muzikos akademijos profesorius. Nuo 2005 m. Klaipėdos universiteto Menų fakulteto Dainavimo katedros dėstytojas. Klaipėdos universiteto Senato narys, Menų fakulteto atestacinės komisijos narys. Klaipėdos muzikinio teatro Meno tarybos pirmininkas ir teatro pedagogas. 
Rengė parodomąsias dainavimo pamokas Sankt Peterburgo (Rusija), Kelno (Vokietija) aukštosiose muzikos mokyklose. Gastroliavo daugiau nei 70 pasaulio šalių. Su savo mokiniu dainininku Deiviu išleido du albumus „Tu, kuris aukštai“ ir „Ave Maria“.
Nuo 1995 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. 2000–2004 m. LR Seimo narys.  2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Etikos ir procedūrų komisijos narys. 2004–2006 m. Ministro pirmininko Algirdo Brazausko visuomeninis patarėjas kultūrai.
Žmona Barbara Abramavičiūtė-Kaniavienė, vaikai Andrius ir Edvardas.
Petras Giržadas

Biografija

1984 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.
UAB „Vaistinė Renandra“ direktorius.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Joniškio rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Virginija, vaikai Renatas, Andrius.
2014 m. žiemos paralimpinės žaidynės

Talismanas

Galutinis 10 olimpinių ir 3 paralimpinių žaidynių talismanų dizainų sąrašas buvo atskleistas 2011 m. vasario 7 d, o tų pačių metų vasario 26 d. išrinktas nugalėtojas. 2014 m. žiemos paralimpinėms žaidynėms išrinkti talismanai yra Šviesos spindulys ir Snaigė (rus. Лучик и Снежинка). Ugninis berniukas ir Sniego mergaitė yra iš skirtingų planetų. Berniukas atvyko iš amžinai karštos planetos, o mergaitė atvyko į Žemę iš ledo kometos. Ji atrodo kaip snaigė, o jo plaukai atrodo kaip ugnis.
Alpensijos kurortas

Alpensijos kurortas (kor. 알펜시아 리조트) – pramoginio slidinėjimo kurortas Pjončano apskrityje, Pietų Korėjoje. Įkurtas šalia Tegvalijongo miestelio ir Jongpjongo kurorto.
Alpensijos kurortą sudaro šeši šlaitai slidinėjimui ir snieglenčių sportui. Kurortas ir viešbučiai jame veikia ištisus metus.

Istorija

2003 m. paskelbti planai įkurti Alpensijos kurortą. Panaudotos anksčiau žemės ūkiui taikytos žemės, kuriose daugiausiai augintos bulvės. 2011 m. kurortas oficialiai atidarytas.
2012 m. paskelbta apie kurorto finansinius sunkumus ir galimą bankrotą kuomet kurortas patyrė 55 mln. $ metinį nuostolį.
Aedanas ap Blegivridas

Aedanas ap Blegivridas (val. Aeddan ap Blegywryd, m. 1018 m.) – Gvinedo, Povio karalius (1005–1018 m.).

Biografija

Aedanas ap Blegivridas tapo Gvinedo ir Povio karaliumi po Kinano ap Hivelo mirties 1005 metais. Aplinkybės, prie kurių Aedanas atėjo į valdžią nežinomos. Greičiausiai, jis užgrobė Gvinedo ir Povio sostą jėga, kadangi nepriklausė valdančiai dinastijai. 1018 metais Aedanas buvo nugalėtas Livelino. Jo keturi sūnūs taip pat žuvo kovoje.
Gerberga Saksė

Gerberga Saksė (apie 913 m. –969 m. vasario 3 d. arba 984 m. gegužės 5 d.) – Prancūzijos karalienė nuo 939 iki 954 m. rugsėjo 10 d. santuokoje su Vakarų Frankų karalystės karaliumi Liudviku IV. Henriko I Paukštininko ir Matildos Vestfalės duktė, Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Otono I sesuo.

Dinastijos tęsėja

Energinga ir protinga moteris – du kartus gelbėjo Karolingų dinastiją nuo pražūties: pirmą kartą – išplėšusi savo vyrą Liudviką IV iš normanų Hugo Didžiojo rankų, o antrą kartą – kada dėka tikslaus apskaičiavimo sugebėjo pastatyti savo jauną sūnų į sostą vadovaujant Frankų hercogui Hugo ir Kiolno arkivyskupui Bruno Didžiajam.

Pamaldumas

Po karaliaus Liudviko IV mirties 954 metų rugsėjo 10 d. Gerberga tapo vienuole ir tarnavo kaip abatė katedroje, Lano mieste. Nė vienas Lotario raštas bažnyčių naudai nebuvo duotas be jos patarimo, greičiau, įsakymo.

Palaidojimo vieta

Gerberga palaidota Švento Remigijaus bažnyčioje.
Papelkiai

Istorija

Prie kaimo buvo Visdergių–Papelkių pilkapynas arba „Milžinų kapai“, kurį 1884-1885 m. tyrinėjo Tadas Daugirdas.
1950–1991 m. kaimas priklausė Micaičių kolūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Padvaiskiai – 2,6 km
KURŠĖNAI – 6 km 
 Jokšiai – 0,8 km
Liepkalnis – 4,4 km
Vileišiai – 5,4 km
Bacaičiai – 2,5 km
 ŠIAULIAI – 26 km
Saulučiai – 0,4 km
Visdergiai – 2,3 km
Kadagynė – 3,8 km
Gyslainė

Gyslainė (lot. chorioidea) – akies kraujagyslinio dangalo (lot. uvea) dalis. Plona, minkšta membrana, kurioje gausus kapilarų tinklas, maitinantis išorinius tinklainės sluoksnius ir reguliuojantis jų temperatūrą. Ji yra rudos spalvos, apie 0,1-0,2 mm storio. Priekyje gyslainė pereina į krumplyną ir rainelės, akies dugne tęsiasi iki regos nervo. Ji turi penkis sluoksnius. Išorinis sluoksnis prisiglaudęs prie odenos, bet su ja nesuaugęs, lengvai atsiskiria. Gyslainėje gausu kraujagyslių, ypač gausus kapiliarų tinklas yra ties geltonosios dėmės sritimi.
Uzbekijos futbolo taurė

Uzbekijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Uzbekijoje. Antrasis pagal svarbą turnyras šalyje po Super Liga pirmenybių. 
Vyksta nuo 1992 metų.
Jonas Šembekas

Biografija

Lenkijos bajorų Šembekų giminės atstovas, herbo „Szembek“ savininkas. Krokuvos kašteliono Pranciškaus Šembeko (apie 1620–1693) vyresnysis sūnus nuo antros santuokos su Ana Rupnevska (m. 1706). Broliai – Stanislovas, Preslavas, Mykolas, Antonas, Liudvikas, Pranciškus, Kristupas Andžejus ir Aleksandras Kazimieras.
1697 metais buvo išrinktas deputatu nuo Krokuvos vaivadijos į elekcinį seimą, kur palaikė Saksonijos kurfiursto Augusto Stipriojo kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. Perėjo tarnauti naujam karaliui Augustui Stipriajam, netrukus užėmė pirmą vietą jo aplinkoje. 1699 metais gavo Karūnos didžiojo referento pareigybę, o 1702 metais tapo Karūnos pakancleriu ir faktiškai vadovavo karaliaus partijai.
Po Augusto Stipriojo atsižadėjimo nuo Lenkijos karaliaus sosto Jonas Šembekas išsaugojo jam ištikimybę ir 1712 metais kaip apdovanojimą gavo Karūnos didžiojo kanclerio pareigybę.
Nuo 1701 metų gruodžio 22 d. iki 1702 metų vasario 6 d. Jonas Šembekas vykdė ordinarinio seimo Varšuvoje maršalkos pareigas.
1704 metais tapo Sandomiro konfederacijos nariu.
Mirė Varšuvoje.
Junlino apskritis

Geografija

90% Junlino apskrities teritorijos patenka į Čianano lygumą, derlingą lygumų kraštą, kuriame apstu vandens telkinių. Palei rytines apskrities ribas driekiasi kalvos, o pietryčiuose apskritį supa Ališano kalnai. Junlino apskritis yra vienintelė šalyje, kuri nesiriboja nei su jokia vieno iš Taivano išskirtųjų miestų teritorija.

Ekonomika

Daugiausiai verčiamasi žemdirbyste (auginami didieji citrinmedžiai, kininiai kopūstai, papajos, melionai), žvejyba gėluose vandenyse, nors Junline taip pat yra pramoninių parkų. Kadangi Junline gausu vandens telkinių, yra galimybė įrengti hidroelektrines.
Pero Vaz de Caminha

Peras Vašas de Kaminija (Pero Vaz de Caminha; 1450 m. – 1500 m. gruodžio 15 d.) – portugalų jūrininkas, rašytojas, kuris ypač pasižymėjo kaip Pedro Alvarešo Kabralo laivyno archivaras.

Biografija

Peras Vašas gimė Porte, buvo Vasko Fernandešo de Kaminijos, Bragansos kunigaikščio riterio, sūnus. Jo protėviai, karaliaus Fernando valdymo laikais (1367-1383 m.), buvo pirmieji naujakuriai Neivoje.
Peras Vašas buvo raštingas, buvo riteriu kunigaikščių Alfonso V, Žuano I ir Manuelio I rūmuose. 1475 metais dalyvavo Toro mūšyje. 1476 m. iš tėvo paveldėjo valstybės finansų tvarkytojo pareigas. 1497 m. tapo Porto miesto tarybos nariu.
1500 metais Peras Vašas de Kaminija buvo paskirtas Indijoje, Kalikute statomos gamyklos sekretoriumi. Į savo paskyrimo vietą išplaukė su Pedro Alvarešo Kabralo ekspedicija. Jos metu buvo Brazilijos atradimo liudininkas, ir visiems laikams įsiamžino kaip gegužės 1 d. laiško apie Brazilijos atradimą autorius. Laiške karaliui Manueliui I-ajam Vašas de Kaminija aprašė atradimo detales ir įspūdžius iš naujai atrastų žemių. Tai buvo pirmas dokumentas parašytas Brazilijos istorijoje ir, be visa ko, laikomas svarbiu literatūros kūriniu šalyje.
Manoma, kad Peras Vašas de Kaminija žuvo Kalikuto gamyklą 1500 m. pabaigoje užpuolus musulmonams.
Grenoblio I universitetas

Istorija

Grenoblio universitetas įkurtas 1339 m., 1367 m. uždarytas. 1811 m. Napoleono I atkurtame universitete Žozefas Furjė įkūrė Mokslų fakultetą. 1841 m. įsteigta Medicinos ir farmacijos mokykla, kuri 1962 m. tapo fakultetu. Pagal 1968 m. Prancūzijos aukštojo mokslo įstatymą, nuo 1970 m. Grenoblio universitetas suskirstytas į 3 universitetus, vienas jų – Grenoblio I Mokslų ir medicinos universitetas, nuo 1987 m. Grenoblio I Žozefo Furjė universitetas. Leidžia mokslinį leidinį „Grenoble sciences“.

Lietuviai

Grenoblio I universitete stažavo Gintaras Dikčius, Vytautas Gudonis
Zelva (Seinų apskritis)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas buvo įkurtas XVII a. Pželomsko miške, pirmą kartą kaimas paminėtas 1645 m., tuo metu jame gyveno apie 10 žmonių. Pradžioje tai buvo medienos apdirbimo kaimas iš Pžimožės miško. XVIII a. kaime apsigyveno vienuoliai kamendulai. Tuo laikotarpiu kaimo žmonės aptarnavo Vygrių vienuolyną malkomis ir medžio dirbiniais. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
San Vinsentės kapitonija

Raida

Kapitonija suformuota visas Portugalijos teritorijas pietų Amerikoje padalinus į 13 kapitonijų. Ji atiduota Martim Afonso de Sousa. Iš pradžių kapitoniją sudarė dvi atskiros dalys, kurias skyrė Santo Amaro kapitonija. Senieji šios teritorijos pakrantės gyventojai buvo indėnai tupinikimai.
Kapitonija kurį laiką buvo pavaldi Bahijos generalgubernatoriui, o 1572 m. tapo pavaldi naujai įkurtai Rio de Žaneiro generalgubernatorystei. 1578 m. kapitonija vėl grįžo į Bahijos pavaldumą, 1608 m. vėl grąžinta Rio de Žaneirui, o 1612 m. vėl priskirta Bahijos generalgubernatorystei.
1621 m. šiaurėje iš Maranjano, Paros ir Searos kapitonijų buvo įkurta Maranjano valstija, o likusios Portugalijos kolonijos sudarė Brazilijos valstiją (su sostine Bahija), kuriai priklausė ir San Vinsentės kapitonija.
Tuo metu San Vinsentės kapitonija suklestėjo dėl bandeirantų (portug. bandeirantes) ekspedicijų į žemyno gilumą ieškant vergų ir iškasenų, todėl tapo Brazilijos valstijos (dar vadinamos Brazilijos vicekaralyste) branduoliu. San Vinsentės ekspedicijos išplėtė Brazilijos kolonijos žemes, anksčiau apribotas Tordesiljo linijos.
1709 m. kapitonija buvo pervadinta į San Paulo ir Minas de Ouro kapitoniją. 1720 m. San Paulo ir Minas de Ouro kapitonija suskaidyta į San Paulo kapitoniją (portug. Capitania do Sao Paulo) ir Minas Žeraiso kapitoniją (portug. Capitania do Minas Gerais). Netrukus nuo San Paulo kapitonijos atskilo Santa Katarinos kapitonija (portug. Capitania do Santa Catarina).
Rokas Šliūpas

Biografija

1884 m. baigė Mintaujos gimnaziją, 1889 m. Peterburgo universitetą, 1893 m. Maskvos universiteto Medicinos fakultetą, gavo gydytojo teises. Dirbo Maskvoje, Karaliaučiuje, nuo 1895 m. vertėsi gydytojo praktika Ariogaloje. Peterburge kartu su broliais Beržanskiais, Spuduliu ir kitais studentais leido ranka rašytą laikraštį „Žinių nešėjas“.
Nuo 1900 m. gyveno ir dirbo Aleksote, prie Kauno, bet už draudžiamos lietuviškos spaudos platinimą suimtas ir kalintas, vėliau ištremtas į Kazanę. Platino „Aušrą“, įvairias lietuviškas knygas, organizavo nuolatinių knygnešių ryšius, rinko tautosaką.
1904 m. grįžo į Kauną, tais pačiais metais mobilizuotas į rusų kariuomenę, pasiųstas į Sibirą. Kaip gydytojas chirurgas dalyvavo Mukdeno kautynėse. 1905 m. grįžo į Kauną. Dalyvavo „Dainos“ draugijos veikloje. Vienas iš „Saulės“ draugijos (1907 m.) steigėjų, vienas pirmųjų Lietuvos mokslo draugijos narių ir „Vilties“ steigėjų. 1914 m., prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, vėl mobilizuotas. Tarnavo gydytoju fronte.
Nuo 1918 m. dirbo gydytoju Kaune, taip pat ir Žemaičių kunigų seminarijoje. 1918 m. Lietuvos Valstybės Taryba jį paskyrė Kauno apskrities įgaliotiniu.  Iki 1919 m. kovo mėn. Kauno apylinkėse steigė valsčių savivaldybes. 1919 m. su kitais įsteigė Lietuvos Raudonąjį Kryžių ir iki 1932 m. buvo jo pirmininkas. 1922 m. paskirtas Valstybės gydytojų egzaminų komisijos nariu. Jo rūpesčiu atnaujintos Lietuvos ligoninės, pastatytos naujos. Be to, jis buvo vienas iš Lietuvos tarpmiestinės Elektros bendrovių sąjungos steigėjų ir vadovybės narių. 1939 m. išsikėlė į Pagirius šalia Aleksoto.
Antrosios bolševikų okupacijos metu paskirtas Garliavos ambulatorijos vedėju, kur išdirbo iki 1951 m. Mirė Garliavoje, palaidotas Jonučių kapinėse, Kauno raj.
Parėčėnai

Istorija

Kaimas pirmą kartą minimas 1744 m. 1954–1978 m. buvo Parėčėnų apylinkės centras.
1915–2006 m. kaime veikė Parėčėnų mokykla.
Brankaleonės armija

Turinys

Viduramžiai. Gauja vengrų užpuola italų kaimą ir šį apiplėšia. Jiems besirengiant pasitraukti, pasirodo vokietis riteris. Mūšyje riteris nugali, tačiau pats patiria sunkius sužeidimus. Kaimo gyventojai nusprendžia riterį pribaigti, o jo daiktus parduoti žydui prekeiviui. Šis tarp daiktų randa dokumentą, kurio šeimininkui yra dovanojama teisė valdyto Aurokstro miestelį Apujoje. Prekeiviui kyla mintis: rasti nevykėlį riterį ir, šiam apsimetus dokumento turėtoju, pasinaudoti visais privalumais, kuriuos gali gauti miestelio valdytojas ir jo palydovai. Tinkamas kandidatas atsiranda gretimame kaime suorganizuotame riterių turnyre – ekscentriškas ir visiškas skurdžius Brankaleonė. Sutikęs su pasiūlymu, riteris ir jo spalvinga „armija“, surinkta iš kaimelio gyventojų, leidžiasi į kelią...
Elektrėnų energetikos remontas

Istorija

UAB „Elektrėnų energetikos remontas“, UAB „EER“ – įkurtas 2008 metais lapkričio 17 dieną. Nuo pat įmonės įkūrimo, t. y. 2008 lapkričio 17 dienos, 51% akcijų priklausė valstybei, o 49% – privačiam kapitalui. Nuo 2010 m. UAB “Elektrėnų energetikos remontas” tapo privataus kapitalo įmonė.
Kęstutis Jurgelionis

Biografija

1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius. UAB „Staginis“ direktorius.
Nuo 1995 m. Lietuvos centro sąjungos (Lietuvos centro partijos narys.
1990–1995 m. Varėnos rajono tarybos deputatas, 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Danguolė, vaikai Jaunius, Saulė, Gintarė
Kvadratinė funkcija

Kvadratinė funkcija – funkcija, kurią galima išreikšti formule , kur  (čia a, b, c – realieji skaičiai, o x – nepriklausomas kintamasis). Tokios funkcijos grafikas yra parabolė, kurios pagrindinė ašis yra lygiagreti y ašiai.
Mickūnai

Aplinkinės gyvenvietės

Gaidūnai – 2 kmLAVORIŠKĖS – 9 km
Uosininkai – 4 kmLyta – 2 km
VILNIUS – 16 kmSkaisteriai – 3 km
Kena – 11 km

Transportas

Pro Mickūnus eina plentas  103  Vilnius–Polockas , atsišakoja kelias į Sadūniškes. Už 2 km į šiaurę eina geležinkelis Vilnius–Turmantas prie kurio yra Mickūnų geležinkelio stotis (joje stoja keleiviniai traukiniai). Miestelį aptarnauja priemiesčio autobusai bei 67 miesto autobusas.
Seweryn Ludkiewicz

Biografija

Gimė 1882 m. sausio 20 d. Panevėžyje. Mokyklą baigė Liepojoje. Studijavo agronomiją Lvove, Krokuvoje, Paryžiuje ir Sankt Peterburge. 1909-1912 m. buvo įkūręs privačią mokyklą Telšiuose. Nuo 1915 m. dirbo sekretoriumi Vilniaus žemės ūkio rūmuose, redagavo savaitraštį Tygodnika rolniczego. Nuo 1918 m. gruodžio dėstė Varšuvos aukštojoje žemės ūkio mokykloje, 1925-1926 m. buvo rektorius. Nuo 1932 m. kovo 23 d. iki 1933 m. gegužės 9 d. buvo žemės ūkio ministru. Mirė 1964 m. kovo 31 d. Varšuvoje.
Fortūnatas Ašoklis

Biografija

Baigė Klaipėdos prekybos institutą. 1942–1944 m. Ylakių valsčiaus viršaitis, Lietuvos pasipriešinimo nacių okupacijai dalyvis, Lietuvos laisvės armijos narys.
1944 m. pabaigoje pradėjo telkti partizanus kovai prieš sovietų okupaciją. Buvo LLA Žemaičių legiono štabo viršininkas, nuo 1946 m. gegužės 25 d. Žemaičių apygardos partizanų vadas. Atkūrė sunaikintą apygardos štabą, sudarė Kardo, Alkos, Šatrijos rinktines, organizavo partizanų junginių ryšius, rengė mobilizacijos planus.
Suimtas 1946 m. rugsėjo 24 d. Nukankintas Telšių kalėjime (kitais duomenimis – nenorėdamas enkavedistams duoti parodymų, nusižudė areštinėje).

Apdovanojimai, atminimo vietos

2004 m. lapkričio 17 d. apdovanotas Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro kryžiumi (po mirties).
Vardas įamžintas Ylakių kapinių paminkle partizanams.
Lapinukai (Polydrusus)

Skirtumai nuo Phyllobius

Polydrusus genties straubliukai labai panašūs į kitos lapinukų genties – Phyllobius straubliukus. Aiškiausias požymis, skiriantis šias dvi gentis yra antenų pradžia. Phyllobius genties lapinukų vabalų antenos prasideda straublelio nugarinėje dalyje, antenų pirmieji nareliai įsispraudžia į griovelį, kuris nesiekia akių. Pirmas antenų narelis aiškiai matosi žiūrint į vabalą iš viršaus. Polydrusus genties lapinukų antenų pirmas narelis žiūrint iš viršaus taip gerai nesimato. griovelis nueina į apačią už akių.
Magusos apygarda

Magusos apygarda (turk. Mağusa İlçesi) – nepripažintos Turkų Kipro respublikos apygarda, esanti Kipro salos rytinėje dalyje. Šiaurėje ir rytuose ribojasi su Viduržemio jūra, taip pat pietuose ribojasi su Iskelės apygarda, vakaruose ribojasi su Girnės ir Lafkošos apygardomis, o pietuose su graikiškaja Famagustos apygarda. Administracinosa apygardos centras – Magusa. Pagal Kipro administracinį suskirstmą priklauso Famagustos apygardai.
Apygardoje 2006 m. gyveno 64 269 žmonės.
Karlo Bručić

Karjera

GNK Dinamo Zagreb jaunimo sistemos auklėtinis karjerą pradėjo 2010 m. „Dinamo“ skolino jį kitiems klubams. (NK Sesvete ir NK Lokomotiva Zagreb.)
2014–2016 m. atstovavo NK Lokomotiva Zagreb ekipai, o 2016 išvyko į Izraelį ir žaidė FC Ashdod klube.
Aukščiausioje Kroatijos lygoje sužaidė 118 rungtynių, per kurias pelnė 6 įvarčius ir atliko 16 rezultatyvių perdavimų. Izraelyje per 73 rungtynes gynėjas atliko 4 rezultatyvius perdavimus.
2019 m. žaidė Japonijoje Sagan Tosu klube.
2019 m. rudenį pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgiriu“. Debiutavo rungtynėse 2019 m. rugsėjo 13 d. prieš FK Atlantas.

Rinktinės

Yra atstovavęs U-21 rinktinė.
Jekabas Duburas

Biografija

Baigė Mintaujos realinę mokyklą. Nuo 1887 m. vaidino, nuo 1890 m. režisavo Latvių teatre Rygoje, 1903-1905 m. teatro vadovas. 1908–1909 m. vadovavo Naujajam Rygos teatrui. 1909 m. Rygoje su Zeltmačiu įkūrė dramos kursus (pirmoji latvių teatro profesionalioji mokykla), buvo jų vadovas ir pedagogas. 1913–1915 m. Latvių operos Rygoje režisierius. 1915–1916 m. Latvių teatro Maskvoje vadovas.
Bamenda

Istorija

Bamendos apylinkėse nuo seno gyveno tikarų tauta. XIX a. miestą užėmė vokiečiai. Vėliau jis buvo administruojamas britų (Pietų Kamerūnas), o 1961 m. tapo Kamerūno valstybės dalimi.
Rytų Lietuva (Ukmergė)

Rytų Lietuva – nepartinis lietuviškos minties savaitraštis, ėjęs 1932–1935 m. Ukmergėje.

Istorija

Leido Rytų Lietuvos švietimo ir kultūros draugija. Spausdino Knygos spaustuvė, Slominskio spaustuvė Ukmergėje. Išėjo 140 numerių. 1935 m. prijungta prie „Mūsų krašto“.
Rašė kultūros, švietimo, socialiniais klausimais, ragino inteligentiją puoselėti lietuvių kalbą, gimtojo krašto istoriją, tradicijas.
Bendradarbiavo A. Bakšys, Pranas Cibulskis, K. Grikenis, L. Lampertas, V. Žutautas ir kt.
Redagavo P. Kruopis, I. Pacevičius.
Gideon Mer

Biografija

Gimė 1894 m. Panevėžyje, studijavo mediciną Rusijoje ir Prancūzijoje, bet 1913 m. metė mokslus ir išvyko į Palestiną. Prasidėjus I pasauliniam karui osmanų valdžia deportavo į Egiptą, ten prisijungė prie naujai formuojamo žydų karių būrio Britanijos kariuomenės sudėtyje. Po karo grįžo į Palestiną ir įsikūrė Roš Pinoje, kur įkūrė maliarijos tyrimų laboratoriją. Susikūrus Jeruzalės hebrajų universitetui pradėjo dirbti ligų prevencijos departamente. II pasaulinio karo metu tarnavo Britanijos kariuomenėje, buvo atsakingas už kovą su maliariją Artimuosiuose Rytuose. 1956-1957 m. dirbo Izraelio sveikatos apsaugos ministerijoje, kovos su maliarija patarėju. Užtikrinus maliarijos kontrolę tyrinėjo juodligės platintojus sparvinius. Mirė 1961 m. kovo 22 d. Roš Pinoje.
Amerikos aušrininkai

Amerikos aušrininkai – 1886–1892 m. JAV veikusi lietuvių politinė grupuotė, aušrininkų atšaka.
Oarganizaciją sudarė daugiausia kairiųjų liberalių ir demokratinių pažiūrų inteligentai pasauliečiai, buvo ir dvasininkų (A. Burba). 1885–1889 m. aušrininkai leido laikraštį „Lietuviškasis balsas“ ir 1890–1892 m. „Vienybė lietuvninkų“ (Vienybė Lietuvninku), red. Juozas Andziulaitis-Kalnėnas.
1889 m. Amerikos aušrininkai įkūrė Lietuvių mokslo draugystę – draugiją, kuri veikė iki 1896 m. Pasauliečiai kritikavo kosmopolitizmą, Rusijos ir Vokietijos valdžią, rėmė lietuvių tautinį atgimimą, propagavo lietuvybę, laisvamanybės (Jonas Šliūpas), iš dalies ir radikaliųjų demokratų (J. Andziulaitis-Kalnėnas) idėjas.
Vytautas Sutkus

Biografija

Brolis Robertas Sutkus (1953–2008), šachmatininkas, didmeistris (ICCGM), ICCF tarptautinis arbitras.
1991 metais Vytautas Sutkus įkūrė Lietuvos korespondencinių šachmatų federaciją (Lietuvos šachmatų federacijos sudėtyje). Roberto Sutkaus memorialo (2008-2011 m.) rėmėjas. Memoriale pelnė 2 vietą ir įvykdė tarptautinio vyresniojo meistro (SIM) titulo normą.
Regina Karpavičiūtė-Juronienė

Biografija

Mokėsi Bagotosios aštuonmetėje ir Kazlų Rūdos vidurinėje mokykloje. 1959–1962 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. Povilas Gabalis).
1961–1973 m. Išlaužo (Prienų raj.) aštuonmetės mokyklos muzikos mokytoja, vaikų choro ir vokalinių ansamblių vadovė. Kartu dirbo kultūros namų meno vadove, suorganizavo vyrų ir moterų vokalinius ansamblius, o 1964 m. ir mišrųjį chorą.
Nuo 1973 m. Prienų vaikų muzikos mokyklos mokytoja, nuo 1995 m. vyresnioji mokytoja, ilgametė jaunučių ir jaunių chorų vadovė. Jaunių chorą parengė 1975, 1977, 1980, 1985 ir 1987 m. respublikinėms dainų šventėms bei 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei, o jaunučių chorą 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei. Abu chorai dalyvavo 1996 m. Vilniaus miesto moksleivių menų šventėje, o jaunių choras – vaikų ir jaunimo chorų festivaliuose „Dainuok, jaunoji Lietuva“ Marijampolėje, Birštone, Vilniuje, Kalvarijoje. Mokytoja su chorais koncertuoja savo ir aplinkiniuose rajonuose. Jaunių choras dalyvavo 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje (parengė Regina Juronienė ir Ž. Kondrotienė).
R. Juronienė nuo 1963 m. yra Prienų rajono ir zoninių dainų švenčių dirigentė, Lietuvos chorų sąjungos narė – Prienų skyriaus pirmininkė, muzikos metodininkė.