Tomaž Šalamun

Gyvenimas

Tomažas Šalamunas gimė Zagrebe, tačiau neilgai trukus su tėvais persikėlė į Liublianą. Ten pragyveno aštuonerius metus, po to antrąją klasę lankė jau Mostare. Tačiau vėliau sugrįžo į Slovėniją, į Koperį, kur lankė gimnaziją ir ją baigė 1960 metais. Šeimyninė aplinka, kuri buvo labai intelektuali ir meniška, pastūmėjo jį studijuoti į Liublianą. Studijų metu bendradarbiavo su menininkų grupe „OHO“, kurioje dirbo taip pat ir jo brolis, dailininkas Andražas Šalamunas.
Vėliau pasišventė poezijai ir tapo nepriklausomu menininku. 1963 metais pradėjo publikuoti savo eilėraščius leidinyje „Perspektyvos“, kuris buvo glaudžiai susijęs su darbu „OHO“. T. Šalamunas buvo jo vyriausiasis redaktorius. Tuometinė valdžia dėl pernelyg aršios politinės kritikos žurnale pasodino Šalamuną kelioms dienoms į kalėjimą. Baigė meno istoriją. 1969 metais įsidarbino stažuotoju Šiuolaikinėje galerijoje (Liublianoje), o 1971 metais meno istorijos asistentu Meno akademijoje Liublianoje. Septyniasdešimtaisiais metais ėmė keliauti. Šių kelionių metu gimė didžioji dalis jo eilėraščių rinktinių. 1970 metais iškeliauja trijų mėnesių magistrinio studijoms į Pizą, tačiau daugiausia keliavo po Vakarų Ameriką, kurioje kurį laiką gyveno ir buvo kultūros atašė. Amerikiečiai jį priėmė kaip savą, t. y. amerikiečių poetą, ir jį mini kartu su savo geriausiaisiais poetais. Paskutiniaisiais metais jis taip pat dėstė pavasario semestre kaip kviestinis profesorius. Į slovėnų klasikų gretas įsirašė 1993 metais su rinktiniais eilėraščiais garsiame rinkinyje „Kondor“. 2005 metais buvo išrinktas ypatinguoju Slovėnų mokslo ir meno akademijos nariu. Šiandien gyvena kaip nepriklausomas rašytojas Liublianoje ir vis dar daug keliauja. Vedė poetę Marušą Kresę ir kartu susilaukė Anos ir Davido, tačiau dabartinė jo gyvenimo bendrakeleivė yra Metka Krašovec.

Pripažinimas tėvynėje

Kai Tomažas Šalamunas publikavo eilėraštį „Duma 64“, šis sukėlė labai daug triukšmo, nes tuo metu buvo komunistinio režimo valdžia, o eilėraštis estetiškai pristatė visuomeninę politinę provokaciją jai. Tai pasakytina ir apie eilėraščio publikavimą „Perspektyvose“ 1963 metais; po eilėraščių rinktinės „Poker“ pasirodymo, 1966 metais, nebeleido daugiau jokių darbų, nes buvo visuomenės išjuoktas ir nuvertintas perdėtais žodžiais „be minties ir turinio“. Tą kartą poetas gavo vieno svarbiausių serbų poetų moralinę paramą, taip pat dar prieš karą prancūzų siurrealisto, tuometinių grupių CK KPJ nario, Oskaro Davičo, kuris jam – kaip cituojama interviu – „per visą paskutinį laikraščio „Komunistas“ puslapį parašė teisingą panegiriką, kuri Slovėnijoje sukėlė daugybę painiavos“.
1967 metais žinomas slovėnų literatūros kritikas Borisas Paternas knygoje „Slovėnų literatūra“ Šalamuną įtraukė tarp kitų slovėnų literatų.

Pripažinimas užsienyje

Tomažas Šalamunas apsilankė daugelyje pasaulio vietų – tarptautininiuose poetų festivalių renginiuose, skirtinguose literatūrinėse dirbtuvėse (pvz., International Writing Program), taip pat vietose, kur turėjo savo literatūros pristatymo turnė. Tolimiausias ir dažniausiai lankytas kraštas – Amerika: Vermonto koledže, Ajovos universitete, Sarah Lawrence koledže, Harvardo universitete, Kolumbijos universitete, Džordžijos valstijos universitete, Masačiusetso-Amersto universitete, Emorio universitete, Misisipės universitetas… Austrų literatūros žurnalo „Wespennest“ sudaryme minimas Šalamuno įnašas, su kuriuo pristatyti dar kiti keturiolika slovėnų poetų bei rašytojų. Nepriklausoma Berlyno meno programos „DAAD“ komisija 2002 metų gegužę metams pakvietė į Berlyną. Stipendijos buvo skirstomos literatūros kūrėjams visame pasaulyje.
2008 metais lapkričio 19-20 dienomis Tomažas Šalamunas lankėsi Vilniaus universiteto Filologijos fakultete tarptautiniame projekte „Slovėnija Baltijos regione“, kurio metu buvo galima pasiklausyti Šalamuno poezijos lietuvių kalba.