google/wiki40b huggingface dataset:
Ravena

Istorija

Dabartinės Ravenos vietovėje italikų genčių žmonės apsigyveno apie 1400 m. pr. m. e. Tradiciškai laikomasi nuomonės, kad po to vietovėje gyveno etruskai, o dar vėliau − galai. 191 m. pr. m. gyvenvietė pateko į Romos priklausomybę ir greitai įgijo didelę reikšmę regione dėl Adrijos šiaurės-vakarų jūrų uosto. Romos imperatorius Augustas pastatė naują Klasės uostą šiek tiek piečiau Ravenos, kuris tapo pagrindinių Romos imperijos karinių jūrų pajėgų Adrijoje baze.
402 m. imperatorius Honorijus perkėlė Vakarų Romos imperijos sostinę į Raveną. Po imperijos žlugimo 476 m. Ravena tapo germanų valstybės, vadovaujamos Odoakro, sostine. 493 m. tapo ostrogotų karalystės, vadovaujamos Teodoriko, sostine. 540 m. Raveną užkariavo Bizantijos imperatoriaus Justiniano I generolas Belizarijus ir Ravena tapo Bizantijos imperijos Italijos valdų sostine.
726 m. po maištų ir invazijų Bizantijos valdžia Ravenoje žlugo, miestas 751 m. pasidavė langobardų karalystei, 754 m. buvo prarastas frankams, kurių karalius Pipinas III 757 m. miestą padovanojo Romos popiežiui. Ilgą laiką miestas buvo beveik savarankiškai valdomas vietos arkivyskupų ir vėliau – įtakingos Polenta giminės. 1441 m. miesto valdymą perėmė Venecijos respublika, bet 1509 m. jis vėl grąžintas popiežiui. 1512 m. po Ravenos mūšio miestą užėmė prancūzai, tačiau greit buvo išvaryti. Miestas po to su trumpomis pertraukomis buvo popiežiaus nominalioje priklausomybėje. 1859 m. Ravena paskelbė sąjungą su Sardinijos karalyste ir 1861 m. tapo suvienytos Italijos dalimi.
Spalio pergalė

Spalio pergalė – Pandėlio rajono laikraštis, leistas nuo 1950 m. spalio 22 d. iki 1962 m. kovo 31 d. Pandėlyje.

Istorija

LKP Pandėlio rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos organas, ėjęs du kartus, 1950 m. – vienąkart-dukart per savaitę. Tiražas 1957 m. – 500 egz., 1902 m. – 3200 egz.
Laikraštis panaikintas 1962 m. kovo 31 d., kai rajono teritorija perduota Rokiškio rajonui.
Lavočkin LaGG-3

Lėktuvo kūrimas

I-301, šio lėktuvo prototipas, buvo sukurtas 1938 m. Prototipui sukurti gausiai panaudotas mediena. Korpusas ir sparnai gaminti iš beržo bei pušies faneros. Dėl gausaus medienos naudojimo jis buvo sunkus, svėrė 2948 kg (kai I-26, JAK-1 prototipas, pagamintas iš plieno ir faneros, svėrė 2700 kg). Variklis – Klimov 105P, turintis 1050 AG. Panaudotas trimentis sraigtas VISK-61P. Ginkluotę sudarė UBS kulkosvaidis (230 šovinių) ir PTB-23 patranka.
1940 m. kovo 30 d. prototipas pirmą kartą pakilo, pilotavo Aleksejus Nikošinas. Šiame prototipe buvo įmontuoti trys degalų bakai, kuriuose tilpo 340 l degalų, kurių pakako nuskristi 600 km atstumą.
Tačiau TSRS APLK išleido naujus reikalavimus naikintuvams. Liepta padidinti skrydžio atstumą iki 1000 km. Perdarant prototipą pagal naujus reikalavimus pavyko pasiekti reikalaujamą skrydžio atstumą. Įdiegtas ir radijo puskompasis (navigacijos prietaisas).
1940 m. balandžio 29 d. beveik įveikė valstybinius bandymus, bet nebuvo išbandytas akrobatiniu skraidymu. Valstybei patiko lėktuvas dėl kūrimui panaudotos medžiagos – medienos, galingų ginklų bei neblogo greičio, net iki 605 km/h. Vis dėlto pareikšta ir daug priekaištų: nepatiko didelis tūpimo greitis (140 km/h, kai reikalauta 115 km/h), prastas matomumas iš kabinos (dėl organinio stiklo), stabilumo stokos, vandens ir alyvos perkaitimo kylant, didelės apkrovos tenkančios važiuoklei pakilimo metu bei radijo prietaisų nebuvimo.
1941 m. vasario 24 d. TSRS karinės oro pajėgos priima lėktuvą į tarnybą. Kūrėjai už lėktuvo sukūrimą apdovanoti Stalino premija.

Naudojimo istorija

LaGG-3 nebuvo mėgstami pilotų dėl mažo greičio, puvimo, ilgo parengimo skrydžiui, prasto variklio darbo.

4 serija

Pagerintas karbiuratorius, padidinta variklio galia, patranką pakeitė kitas UBS kulkosvaidis. Greitis 549 km/h

7 serija

Sumažinta bakų talpa po 40l kiekvienam. Padidinti ratai (650x200 mm). Svoris 3280 kg. Greitis 549 km/h.

8 serija

Įtaisyti nauji kulkosvaidžiai VJ-23. 1941 m. pabaigoje pradėti gaminti.

11 serija

Pritaikytas raketų paleidimui (PO-82) bei galimybė mėtyti bombas (R3-40). 1942 m. pradžioje pradėti gaminti.

23 serija

Pakeista uodegos valdymo sistema.

29 serija

Padidinta variklio galia iki 1260 AG. Nauji duslintuvai. Pakeisti radijo siųstuvai (veikė 3.7-6.05 MHz dažniu).

34 serija

Įrengta didelio galingumo patranka Shpilany Š-37. Bet ji buvo nepatikima. Bandyta keisti kita, tačiau galiausiai masiškai nepradėti leisti.

35 serija

Įdiegti automatiniai užsparniai. Pito vamzdelius perkėlė prie sparno. Padidino radiatorius.

66 serija

Pradėtas naudoti lengvesnis rėmas, dėl ko svoris sumažėjo iki 2990 kg. Pakeltas greitis iki 591 km/h. Kai kurie lėktuvo mazgai suvienodinti su Jak-1 lėktuvu. Pradėtas montuoti neperšaunamas stiklas (55 mm storio stiklas). Pradėtas gaminti 1943 m.
Mazoveckos valsčius

Istorija

Valsčius buvo įkurtas 1870 m. gegužės 31 dieną. XIX a. pabaigoje prie valsčiaus buvo prijungtas Chojanų valsčius. 1919 m. vasario 7 d. vietoje valsčiaus įkurtas Mazovijos Vysokio valsčius.
Vindsoras (Ontarijas)

Istorija

Miestas įkurtas XVIII a., apie 1720 m. Po I Pasaulinio karo Vindsore įsikūrė lietuvių. Jų padaugėjo po II pasaulinio karo.
Brežicė

Istorija

1249 m. pirmą kartą paminėta istoriniuose šaltiniuose buvo paminėta Brežicės pilis.
Vladas Pauliukaitis

Biografija

1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius. AB „Kauno energija“ filialo Jurbarko šilumos tinklai Abonentų tarnybos viršininkas.
Liberalų ir centro sąjungos narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Aldona, vaikai Giedrė, Algirdas.
Nike

Istorija

1964 m. įkurta „Blue Ribbon Sports“ japoniškos sportinės avalynės importo ir prekybos bendrovė. 1971 m. pradėjo patys gaminti sportbačius. 1978 m. bendrovė persivadino į „Nike“. 2002 m. įsigijo banglenčių sporto aprangos bendrovę „Hurley“, 2003 m. – sportinės avalynės gamybos bendrovę „Converse“, 2008 m. — sportinės aprangos gamybos bendrovę „Umbro“. Pastaroji 2012 m. buvo parduota.
Irena Buivydaitė-Kupčinskienė

Irena Buivydaitė-Kupčinskienė (g. 1954 m. balandžio 27 d. Šiauliuose) – prozininkė, vertėja.
1977 m. VU baigė anglų kalbą ir literatūrą. Gyvena Alytuje. Dėsto anglų kalbą Alytaus kolegijoje.
Kihnu

Kihnu – Estijai priklausanti sala Baltijos jūroje, nuo žemyninės šalies dalies nutolusi apie 12 km. Salos plotas siekia 16,4 km², pagal ši rodiklį ji yra didžiausia Rygos įlankoje ir 7 pagal dydį Estijos sala. Salos ilgis – 7 km, plotis – 3,3 km, aukščiausias taškas virš jūros lygio – 8,9 m.
Sala priskiriama Pernu apskričiai. Kartu su šalia esančiomis salomis sudaro Kihnu valsčių, kuris yra vienas mažiausių šalyje ir apima apie 16,8 km² teritoriją. Administracinis centras – Serės kaimas.
2007 m. duomenimis, saloje gyvena 604 žmonės, iš jų 69 pradinės mokyklos mokiniai. Yra keturi kaimai: Lemsis (Lemsi), Linakiula (Linaküla), Rotsikiula (Rootsiküla) ir Serė (Sääre). Sala pasiekiama lėktuvu iš Pernu (15 min.), arba keltu iš Pernu (3 val.) ar Manilaido salos (1 val.), taip pat žiemą užšalus jūrai, salą galima pasiekti ledo keliu.
2003 m. UNESCO Kihnu kultūrinę aplinką ir tradicijas paskelbė žodinio ir nematerialaus žmonijos paveldo šedevru.
Ešmolio muziejus

Istorija

Pirmasis muziejus atidarytas 1683 m. kompaktiškame statinyje, kurį specialiai saugoti senienoms, atitekusioms pagal E. Ešmolio testamentą, suprojektavo vienas iš Kristoferio Reno mokinių. Ešmolio kolekciją surinko visai ne pats Ešmolis, bet jo bičiulis kolekcionierius, botanikas Džonas Tradeskantas jaunesnysis (1608–1662) su tėvu.
150 metų muziejus buvo Oksfordo gamtos mokslų tyrimų centru, tačiau XIX a. jo kolekcijos buvo perskirstytos tarp keturių Oksfordo muziejų. Mokslo istorijos muziejus įsikūrė senajame pastate, o pats Ešmolio muziejus buvo pertvarkytas į archeologijos ir meno muziejų.
Naujųjų metų išvakarėse 1999 m. muziejuje buvo pavogta Polio Sezano drobė.

Ekspozicijos

Muziejus garsėja Senovės Egipto meno ir  Atgimimo epochos grafikos darbų kolekcijomis (Mikelandželas, Rafaelis, Leonardas Da Vinčis). Paveikslų galerijoje pristatyti Učelas, Džordžonė, Rubensas, Rembrantas, Lorenas, Terneris, Renuaras, Pikasas.
Tarp kitų raritetų – Paroso marmuras, Stradivarijaus smuikas, archeologo Arturo Evanso (muziejaus direktorius 1884–1908 m.) Mino civilizacijos rinkiniai, senųjų žiedų ekspozicija (vienas iš jų, kaip manoma, paskatino profesorių Ronaldą Tolkiną sukurti „Žiedų valdovą“). Vienas populiariausių eksponatų – Alfredo papuošalas (Alfred Jewel). Muziejuje yra turtingos senųjų monetų, viduramžių ginklų ir pasiekimų kolekcijos.
Kuogastachas

Kuogastachas (rus. Куогастах, jak. Куогастаах) – buvusi žvejų gyvenvietė prie Laptevų jūros, Jakutijos šiaurėje, Ust Janos ulusas, Rusijos Federacija.

Lietuviai

1942 m. rugpjūčio į Kuogastachą iš Leningrado srities ištremta apie 300 vokiečių ir suomių, iš Altajaus krašto perkelta 1941 m. į ten ištremtų TSRS okupuotos Lietuvos gyventojų, 55 šeimos, 186 žmonės, iš jų 19 – mokytojai. Iš pradžių tremtiniai gyveno palapinėse, žiemai pasistatė jurtas. Pastatė žuvų apdorojimo cechą, kepyklą. Žvejojo ir dorojo žuvis. Pirmąją tremties žiemą nuo ligų (skorbutas), bado ir šalčio mirė apie trečdalis tremtinių. Po Antrojo pasaulinio karo Kuogastacho uoste veikė lageris, kalėjo ir lietuvių. 1949 m. sumažėjus žuvų dauguma tremtinių iš Kuogastacho perkelta į Lenos deltos gyvenvietes; Kuogastachas sunyko. 1989 m. į Kuogastachą iš Vilniaus nuvykusi buvusių tremtinių ekspedicija tremtinių atminimui Kuogastacho kapinėse pastatė kryžių.
Povas (žvaigždynas)

Povas (Pavo, Pav) – 44-as iš 88 pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje nematomas. Žvaigždyną į žvaigždėlapius įtraukė Johann Bayer 1603 m. veikale Uranometria.
Ryškiausia žvaigždė (α Pav, 1ᵐ,94) taip pat vadinama Povas angl. Peacock.
Jude Law

Biografija

Jude Law gimė Levishame, Pietų Londone, Anglijoje, mokytojų Peterio ir Medžės šeimoje. Jie savo sūnui vardą suteikė pagal pagrindinį veikėją Tomo Hardžio novelėje Jude Įžūlusis (Law) . Dabar tėvai yra dramos mokyklos vadovai Prancūzijoje. Jude’o sesuo Natasha yra gerbiama iliustratorė ir menininkė. Aktorius mokėsi John Ball pradinėje mokykloje Blackheath’e ir Kidbrooke mokykloje Kidbrooke’o mieste, prieš patekdamas į Alleyn mokyklą Dulwich’e.
1997 m. rugsėjo 2 d. vedė Sadie Frost. Jie turi keturis vaikus: Finlay Muro (Jude įsūnis, g. 1990), Rafferty (g. 1996), Iris (g. 2000) ir Rudy (g. 2002). Pora išsiskyrė 2003 m. spalio 29 d.
2004 m. Jude pasipiršo Siennai Miller, su kuria susipažino filmuodamasis Alfyje. 2006 m. lapkričio 12 d. Jude ir Sienna viešai paskelbė apie draugystės pabaigą.
Šiaulių regioninis valstybės archyvas

Istorija

Šiaulių regioninio valstybės archyvo pirmtakas Šiaulių miesto valstybinis archyvas buvo įkurtas 1944 m. Bent kiek susipažinusių su to meto Lietuvos istorija neturėtų stebinti faktas, jog pirmasis šio archyvo direktorius turėjo leitenanto laipsnį ir nešiojo pistoletą – Lietuvą okupavus SSSR kariuomenei, archyvus, kaip ir kitas įstaigas, turinčias didelę valstybinę reikšmę, savo žinion perėmė NKVD.
Iki 1961 m., kai įsikūrė dabartinėse patalpose Vilniaus gatvėje, archyvui teko glaustis buvusių grafo Zubovo rūmų (dabartinio Šiaulių universiteto Dailės fakulteto) bei Vytauto g. buvusių to paties universiteto centrinių rūmų rūsiuose.
Pirmaisiais veiklos metais archyvas kaupė ir tvarkė išlikusius iki 1918 m. sudarytus Šiaulių miesto ir apskrities įstaigų dokumentus, vėliau jam buvo pavesta toliau komplektuoti ir saugoti likviduotų Joniškio, Kelmės, Pakruojo, Radviliškio, Šiaulių ir kt. rajonų archyvų bei kitų veikiančių įstaigų dokumentus.
Archyvo pavadinimas – kaip, beje, ir pavaldumas – ne kartą keitėsi. Dabartiniu pavadinimu Šiaulių regioninis valstybės archyvas veikia nuo 2017 m., reorganizavus Šiaulių apskrities archyvą ir prijungus prie jo Panevėžio apskrities archyvą.

Per ilgus eksploatavimo metus archyvo patalpos buvo keletą kartų kosmetiškai paremontuotos, tačiau rimtesniam remontui lėšų nebuvo skiriama. Iki kritinės ribos užsipildžius ir dokumentų saugykloms, dokumentų saugojimo reikmėms netgi teko papildomai išsinuomoti 130 m2 ploto. Šios aplinkybės vertė kuo skubiau pradėti archyvo rekonstrukciją.
Rekonstrukcijos darbai prasidėjo 2006 m. Jų metu senasis archyvo pastatas ūgtelėjo vienu aukštu, o šalia buvo pastatytas keturių aukštų priestatas. Bendras pastato plotas padidėjo daugiau kaip du kartus – nuo 403 m2 iki 824 m2. Papildomai įrengta 2162 metrai lentynų. Dabar dokumentams saugoti skirtų lentynų ilgis siekia 5000 tiesinių metrų. Atsižvelgus į naujus saugyklų įrengimo reikalavimus, atsisakyta centrinės šildymo sistemos ir įrengta moderni automatinė kompiuterizuota vėdinimo-kondicionavimo sistema, užtikrinanti reikiamo mikroklimato saugyklose palaikymą, bei šiuolaikiška automatinė dūmų šalinimo ir gaisro gesinimo sistema.
Lietuvos vyriausiojo archyvaro tarnybai įgyvendinant projektą „Elektroninio archyvo infrastruktūros sukūrimas“, 2011 m. buvo sukurta Elektroninio archyvo infrastruktūra ir įrengti du vienas nuo kito geografiškai nutolę duomenų centrai GEO1 ir GEO2. Pastarasis rezervinis duomenų centras GEO2 sumontuotas Šiaulių apskrities archyvo specialiai parengtoje saugykloje. Taigi šiandien Šiaulių apskrities archyvas pagrįstai laikomas vienu moderniausių archyvų Lietuvoje, įdiegusiu pažangiausias technologijas.
Degsnės maumedynas

Degsnės maumedynas – nedidelis 2,2 ha Degsnės miško šiaurinės dalies pakraštys pietų Lietuvoje, Prienų rajono savivaldybėje (Prienų miškų urėdijos Balbieriškio girininkijoje), apie 7 kilometrus į pietus nuo Prienų ir apie 3 kilometrus į šiaurę nuo Balbieriškio. Maumedynas auga Degsnės miško 29 kvartale, 1 sklype. Čia jų augavietės – normalaus drėgnumo derlingame priemolyje. Kadangi europiniai maumedžiai kasmet numeta spyglius, o ir jiems pūvant, rūgštėja dirvožemis, tad siekiant šį poveikį pristabdyti, antrajame medyno arde buvo pasodin­tos mažalapės liepos. Jos pakančios paunksmei, o nukri­tę kalkingi jų lapai humusą veikia šarminamai.
Degsnės maumedynas, dirbtinai įveistas 1849 m., saugomas nuo 1960 m, dabar tai botaninis draustinis. Manoma, kad maumedyną pasodino dvarininkas, o Europinių maumedžių lenkiško porūšio („Larix decidua“ subsp. „polonica“) sodmenys čia buvo atvežti iš Lenkijos. Tai našiausias medynas Lietuvoje – tūris hektare virš 1600 m³. Per vienerius metus viename hektare priauga daugiau kaip 10 m³ medienos. Viename hektare maumedyno yra apie 280 medžių, kuriems daugiau kaip 100 metų amžiaus. Medynų vidutinis amžius 61 metai. Jaunuolynai jame sudaro apie 26 procentus, pusamžiai medynai – apie 36 procentus, pribręstantys – apie 20 procentų, brandūs – apie 18 procentų. Kultūrinės kilmės medynų apie 12 procentų. Kasmet iškertama 5,9 m³/ha. Grybų įvairovė šiame maumedyne skurdi, dažniausiai pasitaiko tik kazlėkai. 1999 metų gruodį Lietuvoje praūžęs uraganas „Anatolijus“ nulaužė ir išvertė apie 10 medžių, o 2005 metų pradžioje siautėjęs uraganas „Ervinas“ Degsnės maumedynui jokių nuostolių nepadarė.
Čia augantys europiniai maumedžiai vieni aukščiausių vietinių medžių rūšių Lietuvoje, kurių vidutinis aukštis 45 metrai, vidutinis medžių skersmuo 1,3 m aukštyje 56 cm. Iš jų aukščiausio individo aukštis 49 metrai, ir tai aukščiausias medis Lietuvoje – Degsnės miško maumedis. Privažiuoti prie aukščiausio medžio Lietuvoje galima geros kokybės gruntiniu keliu, apie 2,5 km atstumu nuo pagrindinio kelio  130  Kaunas–Prienai–Alytus .
Degsnės maumedynas gana dažnai lankomas mokslininkų, gamtininkų, gamybininkų delegacijų, kurie į maumedyną atvykę atlieka specialius tyrimus.
Sankti Spirituso provincija

Geografija

Provincijos paviršius kalnuotas, teritorija driekiasi Eskambrajaus kalnai. Pietryčiuose gausu pelkių ir mangrovių. Šiaurinėje pakrantėje įsteigtas Kaguaneso nacionalinis parkas. Sankti Spiritaus provincijoje yra didžiausias dirbtinis vandens telkinys šalyje – Sasos tvenkinys.
FC Zurich Frauen

Istorija

Klubas įkurtas 1970 m. balandžio 24 d. kaip SV Seebach. 
2008 m. vasarą klubas tapo FC Zurich sistemos dalimi ir vadinosi FFC Zürich Seebach.
Nuo 2009 m. vadinamas FC "Zurich Frauen". 
Daugkartinės šalies moterų futbolo čempionės.
Prahovos apskritis

Geografija

Šiaurėje teritorija siekia Rytų Karpatų pietinį pakraštį – Kurburės Karpatus (Čiukašo, Baju masyvus), bei Pietų Karpatų rytinį pakraštį – Bučedžio kalnus. Šias dvi kalnų grandines skiria Prahovos slėnis. Pietuose paviršius palaipsniui leidžiasi į Valakijos žemumą. Pagrindinė upė – Prahova.
Gruzijos vėliava

Oficiali Gruzijos vėliava – „penkių kryžių vėliava“, baltame stačiakampyje simetriškas raudonas su galais iki kraštų kryžius, aplink jį baltuose vėliavos kampuose keturi raudoni mažesni lygių galų kryžiai.
Atkurta 2004 m. sausio 14 d. po apytiksliai 500 metų. Tai viduramžių Gruzijos karalystės vėliava.

Vėliavos istorija

"Penkių kryžių vėliava" buvo naudojama jau XIII amžiuje. Pagrindinis vėliavos elementas – Šv. Jurgio kryžius (dar naudojamas Anglijos vėliavoje), kuris vadinamas Gruzijos sergėtoju. Pagal heraldikos specialistą Giorgi Gabeskiria, keturi papildomi kryžiai pridėti valdant Jurgiui V, kuris išvarė mongolus. Tuo metu panaudotas Jeruzalės kryžiaus atitikmuo, kaip šventos žemės simbolis, kuris panašus į didelį kryžių apsuptą keturiais mažesniais.
1991 m. atsiskyrus nuo Tarybų Sąjungos, vėliavą pradėjo naudoti Gruzijos patriotai. Daugelis gyventojų norėjo atkurti šią vėliavą kaip šalies valstybingumo simbolį, bet Gruzijos parlamentas jos nepatvirtino. Prezidento Eduardo Ševardnadzės (Eduard Shevardnadze) iniciatyva buvo paliktas 1990 metų vėliavos variantas. Šią vėliavą, kaip opoziciją Eduardo Ševardnadzės vykdomai politikai, naudojo oponuojančios partijos.
2004 m. sausio 14 d. dabartinė vėliava galiausiai buvo patvirtinta parlamente ir formaliai įteisinta sausio 25 dabartinio prezidento Micheilo Saakašvilio.

Nepriklausomos Gruzijos vėliava (1918-1921, 1990-2004)

1918–1921 Gruzijos respublika buvo patvirtinusi trispalvės vėliavos variantą (žr. dešinėje). Vėliavos autorius – Jakobas Nikoladzė – tapytojas. Sovietams okupavus Gruziją 1921 ir 1990 m. Lapkričio 14 d. tapus TSRS dalimi, vėliava buvo panaikinta.
Skaistgirio valsčius

Skaistgirio valsčius buvo šiaurės Lietuvoje, pasienyje su Latvija. Centras – Skaistgirys.
Trinidadas (Kuba)

Paveldas

Trinidadas žymus savo unikaliu kolonstinių laikų architektūros paveldu. Išlikusios akmenimis grįstos gatvės, barokinės architektūros, pastelinių spalvų pastatai, senovinės bažnyčios (tarp jų Švč. Trejybės katedra), aikštės, rūmai. 1988 m. Trinidadas su gretimu „Indėnų slėniu“ įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija

Trinidadas įkurtas 1514 m. gruodžio 23 d. Kubos gubernatoriaus Diego Velaskeso. Daug metų miestą valdė iš Baskų krašto kilusi Isnagų šeima. Seniau Trinidadas buvo svarbus cukraus pramonės centras.
Augustovo valsčius

Istorija

Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Bielsko apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Bielsko ir Viškų valsčių. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.
Palangos miesto savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Palangos miesto savivaldybės taryba – Palangos miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.
Vištytis (ežeras)

Pavadinimas

Ežero atsiradimą apipynę nemažai padavimų. Sakoma, kad senovėje, kai dar nebuvę Vištyčio, toje vietoje buvusi graži lanka arba buvęs didelis miestas Mandabūrija. Pasakojama, kad Vištyčio ežeras atėjęs debesies pavidalu ir nukritęs, kai atsitiktinis žmogus (piemuo, mergaitė) paminėjęs vištytį – netyčia atspėjęs ežero vardą. Kiti pasakoja, kad ežeras atplaukęs žeme ir vis plėtęsis, o virš jo skraidęs vištytis ir cypsėjęs. Kai žmonės sušukę „Vištytis! Vištytis!“, ežeras nurimęs.
Anksčiau ežeras dar vadinosi Vištutis, Vištinis (Wisztyniec, Вистинець) ir Vištytis (Dwystytz, Dwisit). Greičiausiai pavadinimas kilęs nuo žodžio naminiam paukščiui višta.
Jūratė Jasiulionienė

Biografija

1994 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, specialioji pedagogė.
Dusetų specialiosios mokyklos direktorė, 2009 m. Dusetų Kazimiero Būgos gimnazijos specialiojo ugdymo skyriaus pedagogė.
Darbo partijos Zarasų rajono skyriaus narė. 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Valdemaras, vaikai Marius, Greta.
Vanagiškiai (Jonava)

Istorija

Tarybiniais metais prie Vanagiškių prijungta keletas kaimų: Pabarupė, Biržupis, dalis Salaminų ir Skriptelių kaimų.
Elektros srovės lygintuvas

Elektros srovės lygintuvas – schema kintamajai srovei versti pulsuojančia nuolatine. Šiame straipsnyje aprašyti maitinimo šaltinių lygintuvai. Specialūs silpnų signalų lygintuvai aprašyti straipsnyje superdiodas.
Dviejų pusperiodžių (žr. iliustraciją) lygintuvas gali būti surinktas iš keturių puslaidininkų ar lempinių diodų. Jei kintamąją srovę teikiantis transformatorius turi vidurinę atšaką, lygintuvui surinkti pakanka dviejų diodų arba vieno lempinio dviejų anodų diodo.
Paprastesniam vieno pusperiodžio lygintuvui pakanka vieno puslaidininkio ar lempinio diodo ir bet kokio transformatoriaus, tačiau toks lygintuvas išnaudoja tik pusę maitinimo šaltinio galios.

Vieno pusperiodžio (angl. half wave) lygintuvas

Kadangi diodas praleidžia srovę tik viena kryptimi, jį įjungus į kintamosios srovės grandinę, vieno iš pusperiodžių metu srovė neteka. Gaunama pulsuojanti, tačiau vienos krypties srove.

Dviejų pusperiodžių (angl. full wave) lygintuvas su keturiais diodais

Šio tipo lygintuve keturi diodai sujungti taip, jog abiejų pusperiodžių metu srovė nukreipiama reikiama kryptimi. Gaunama išėjimo nuolatinė srovė irgi pulsuojanti, tačiau pulsavimo dažnis dukart didesnis nei kintamosios srovės dažnis. Tokią įtampą lengviau paversti nepulsuojančia (išlyginta) nuolatine srove. Šiuo metu tai labiausiai paplitęs lygintuvo tipas.

Dviejų pusperiodžių lygintuvas su dviem diodais ir vidurinę atšaką turinčiu transformatoriumi

Tokiam lygintuvui pakanka dviejų diodų, tačiau transformatorius turi turėti vidurinę atšaką. Ši schema buvo paplitusi, kai diodai būdavo lempiniai, taigi palyginus brangūs. Kadangi du puslaidininkiai diodai paprastai kainuoja mažiau nei kainų skirtumas tarp dviejų transformatoriaus tipų, ši lyginimo schema dabar reta.

Dviejų pusperiodžių lygintuvas su du anodus turinčiu lempiniu diodu

Buvo gaminami bendrą katodą ir du anodus turintys lempiniai lygintuviniai diodai: tuomet pakakdavo vieno tokio prietaiso. Elektros srovė lempiniu diodu gali tekėti tik tarp anodo ir katodo: tarp dviejų anodų tekėti ji negali. Taigi lempinis diodas su dviem anodais yra analogiškas dviem puslaidininkiams ar lempiniams diodams sujungtais katodais. Kaip ir ankstesniu atveju, šiai schemai reikalingas transformatorius su vidurine atšaka. Paprastai jis dar turėdavo atskirą apviją lygintuvo diodo ir kitų prietaise esančių lempų katodams kaitinti.

Įtampos daugintuvas

Anksčiau minėtų schemų nuolatinės srovės išėjimo įtampa nėra didesnė už lyginamos kintamosios srovės įtampą. Yra žinomos schemos, verčiančios kintamąją srovę aukštesnės įtampos nuolatine srove. Labiausiai paplitęs tokio daugintuvo tipas yra vadinamoji Vilardo kaskada, kurios išlyginta išėjimo įtampa yra keturis kartus didesnė už kintamąją įėjimo įtampą.
Fgura United FC

Istorija

Klubas įkurtas 1971 m. dalyvauja žemesniųjų pakopų pirmenybėse, bei futbolo taurės turnyruose.
Kertadalė

Istorija

1906 m. kaimas minimas Inturkės juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.