Kolorektalinė karcinoma

Epidemiologija

Tyrimai rodo, kad rizika susirgti kolorektaline karcinoma ima ženkliai augti sulaukus 50 metų ir toliau greitai didėja su amžiumi. Lietuvoje per metus diagnozuojama apie 1500 naujų storosios žarnos vėžio atvejų ir apie 1000 žmonių miršta nuo šios ligos. Tarp moterų tai antras pagal dažnumą vėžys, sudarantis 13,1% atvejų, tarp vyrų trečias pagal dažnumą (12,8%). Vyrams kolorektalinė karcinoma diagnozuojama dažniau negu moterims.
Pasaulyje per metus kolorektaline karcinoma suserga daugiau nei 1 milijonas žmonių. Sergamumas skirtingose šalyse nevienodas ir skiriasi iki 10 kartų. Didžiausias sergamumas yra Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, Europoje, o mažiausias Afrikoje ir pietinėje Azijoje.

Kolorektaliniu vėžiu sergančiųjų giminaičiai

Nuo 20 iki 30% ligos atvejų stebima padidėjusi kolorektalinės karcinomos rizika šeimoje nerandant jokių genetinių pakitimų, šiais atvejais kalbama apie šeiminį kolorektalinį vėžį. Tokiose šeimose pirmos eilės giminaičiams (broliams, seserims, tėvams, vaikams) rizika susirgti kolorektaline karcinoma padidėja 2–3 kartus. Jei sergančiam šeimos nariui diagnozė nustatyta jaunesniam nei 60 metų, arba šeimoje yra daugiau sergančiųjų, rizika padidėja 3–4 kartus. Šiems pacientams rekomenduojama profilaktinis kolonoskopijos tyrimas nuo amžiaus, kuriame diagnozuotas anksčiausias kolorektalinės karcinomos šeimoje atvejis.

Pacientų, kuriems diagnozuota adenoma, giminaičiai

Pirmos eilės pacientų, kuriems iki 50 metų amžiaus buvo diagnozuota storosios žarnos adenoma, giminaičiams rizika susirgti kolorektaline karcinoma padidėja maždaug 2 kartus.

Lėtinėmis uždegiminėmis žarnyno ligomis sergantys pacientai

Sergant opiniu kolitu ir Krono liga nustatytas kolorektalinės karcinomos rizikos padidėjimas, todėl rekomenduojama kolonoskopija bent kartą per metus.

Neišplitęs gaubtinės ir riestinės žarnos vėžys

Neišplitusiu vėžiu šiuo atveju vadinama kolorektalinė karcinoma be metastazių, tai atitinka I, II ir III ligos stadijas.

Operacija

Atvira arba laparoskopinė chirurginė operacija yra efektyvus gydymas, padedantis išgydyti apie 80% ligonių, kuriems nustatyta II ligos stadija, ir apie 60%, kuriems diagnozuota III stadija (šiuo atveju po adjuvantinės chemoterapijos). Standartinė operacija turėtų būti (med.) mezokolinė ekscizija, pašalinant naviką ir aukščiau bei žemiau jo esančias žarnos dalis, taip pat regioninius limfinius mazgus. Pašalintų limfinių mazgų skaičius tiesiogiai nulemia ligonio prognozę, ir nėra svarbu ligos pažeistų limfinių mazgų skaičius tyrimo rezultate, bet tiesiog pašalinti ir ištirti limfiniai mazgai. Daug šiuo klausimu atliktų tyrimų priėjo išvadų, kad pašalintų limfinių mazgų skaičius parodo chirurginio gydymo ir patologinio tyrimo kokybę.

Neišplitęs tiesiosios žarnos vėžys

Šiuo atveju taip pat kalbama apie I, II ir III ligos stadijas.

Kepenų ir plaučių metastazių gydymas

Esant galimybei kepenų ir plaučių metastazės turi būti pašalinamos chirurgine operacija, pavykus jas visiškai pašalinti paciento prognozė ženkliai pagerėja – 5 metus išgyvena 25–40% ligonių. Deja, kepenų operacija būna galima tik 15-20% ligonių, kitiems radikaliai išoperuoti kepenų metastazių techniškai neįmanoma. Metastazių operabilumui įvertinti yra daug kriterijų, bene plačiausiai naudojama FONG schema.
Duomenų apie priešoperacinį ir pooperacinį ligonių gydymą chemoterapija (vadinamąją neoadjuvantinę ir adjuvantinę chemoterapiją) nepakanka, šiuo klausimu dabar vyksta keletas didelės apimties tyrimų, todėl šis sprendimas kiekvienam pacientui išlieka individualus. 

Efektyvus gydymo metodas yra kepenų metastazių radiodažnuminė abliacija, ypač tais atvejais, kada metastazės chirurginiu būdu pašalinti neįmanoma arba pacientas jau yra operuotas ir dalis kepenų pašalinta. Kai kurie tyrimai rodo, kad mažesnėms kaip 3 cm dydžio kepenų metastazėms radiodažnuminės abliacijos efektas gali būti panašus kaip ir chirurginio pašalinimo, tačiau patikimų tyrimų, kurie leistų vienareikšmiškai atsakyti į šį klausimą, nepakanka.

Pilvaplėvės metastazių gydymas

Pilvaplėvės metastazės daliai ligonių gali būti sėkmingai gydomos hipertermine intraperitonine chemoterapija (HIPEC). Tyrimas parodė, jog tinkamai atrinkus ligonius ir taikant šį sudėtingą gydymo metodą 5 metų išgyvenamumas siekia 45%.

Metastazavusios ligos gydymas vaistais

Gydymas chemoterapija prailgina ligonių išgyvenamumą ir pagerina gyvenimo kokybę, atitolina ligos komplikacijas – tai įrodė dar 1992 metais atlikti tyrimai.
35% ligonių diagnozės metu nustatomos metastazės, iš jų tik 15–20% įmanoma chirurgiškai pašalinti. Nauji efektyvūs chemoterapijos protokolai leidžia daliai pacientų skiriant intensyvų gydymą sumažinti metastazes iki tokio dydžio, kad jas būtų galima pašalinti operacija. Šitaip kai kurių tyrimų duomenimis išgydomi net iki 40% operuojamų (žr. skyrių apie kepenų metastazių gydymą) ligonių. Jei paciento būklė nepakankamai gera ar jis vyresnio amžiaus, pasirenkamas mažiau intensyvus gydymas, kurio tikslas yra ne išgydyti, o kuo ilgiau kontroliuoti ligą ir atitolinti komplikacijas. Tyrimai rodo, kad chemoterapinių vaistų kombinacijos efektyvesnės negu pavieniai preparatai, tačiau konkretus vaistas ar kombinacija parenkama atsižvelgiant į paciento būklę, kitas ligas ir konkrečius gydymo tikslus, kurie turėtų būti aptariami su kiekvienu ligoniu prieš pradedant gydymą. Jei nėra kontraindikacijų, rekomenduojama ligoniui paeiliui skirti kiekvienos žemiau išvardintų grupių vaistus ar jų kombinacijas, šitaip pasiekiamas didžiausias gydymo efektyvumas ir netgi esant labai pažengusiai ligai 2013 metų duomenimis ligoniai išgyvena daugiau negu 30 mėnesių nuo diagnozės nustatymo.