google/wiki40b huggingface dataset:
Niujė

Istorija

Pirmieji Niujės gyventojai buvo apie 900 m. atsikraustę polineziečiai iš Samoa.Kiti gyventojai į Niuję atvyko iš Tongos XVI a.
1774 metais kapitonas Džeimsas Kukas pamatė Niujės salą, tačiau joje neišsilaipino, ir pavadino ją „Laukine sala“ (Savage Island). 1846 m. į salą atvyko Londono misionierių draugija. XIX a. antrojoje pusėje sala tapo Britanijos protektoratu, bet 1901 m. salą užėmė Naujoji Zelandija. 1974 m. Naujosios Zelandijos parlamentas suteikė Niujei savivaldą.

Politinė sistema

Pagal Niujės konstitucinį aktą, priimtą 1974 m., šalies vadovai yra Naujosios Zelandijos vadovai, t. y. Didžiosios Britanijos karalienė Elžbieta II ir Naujosios Zelandijos generalgubernatorius. Praktiškai, valdžią kontroliuoja ministrų kabinetas – Niujės premjeras ir trys kiti ministrai. Visi ministrai priklauso Niujės asamblėjai – įstatymų leidybos organui.
Asamblėją sudaro 20 demokratiškai renkamų narių: 14 renkami atskirai kaimų bendruomenėse, o likę 6 yra renkami po vieną iš keleto bendruomenių. Rinkėjai privalo turėti Naujosios Zelandijos pilietybę, gyventi Niujės saloje bent 3 mėnesius, o kandidatai – bent 12 mėnesių. Asamblėjos pirmininkas renkamas iš asamblėjos narių.

Geografija

Niujė yra Ramiojo vandenyno pietuose, į rytus nuo Tongos. Sala yra 19° pietų platumos ir 170° vakarų ilgumos. Tai yra viena didžiausių koralinių salų. Koraliniai rifai apsupa salą.
Sala gana apskrita, ~18 km skersmens. Kranto linija vingiuota, yra nedidelių įlankų. Niujės sala sudaryta iš kalkakmenio, vietomis susidarę ištisi kalkakmenio skardžiai ar aštrių uolų akmenynai. Gausu urvų, pakrantėse – karstinių darinių. Paviršius iškyla iki 68 m (bevardė vieta ties Mutalau kaimu). Dėl smarkaus dūlėjimo salos dirvos neįprastos – jose daug geležies ir aliuminio oksidų, gyvsidabrio, padidėjęs natūralus radioaktyvus fonas. Gausu fosfatų išteklių.

Ekonomika

Verčiamasi žvejyba, ruošiama kopra, eksportui auginama vanilė, indinė morinida, citrusai, kvapioji pasiflora. Vystomas turizmas. Sala išsilaiko daugiausia iš finansinės paramos, kurią teikia Naujoji Zelandija. Energiją tiekia saulės baterijos, generatoriai.
Gyventojai verčiasi lydimine žemdirbyste – augina kolokaziją, batatus, bananus, jamsą, gaudo kokosinius krabus, žvejoja.
Saloje yra 234 km kelių tinklas, veikia Niujės tarptautinis oro uostas, Alofyje yra prieplauka. Nuo 2003 m. visoje Niujės saloje veikia nemokamas belaidžio interneto ryšys.

Gyventojai

2014 m. saloje gyveno mažiau nei 1200 žmonių. 66,5 % gyventojų yra polineziečių kilmės niujiečiai, 13,4 % – mišrios kilmės, 20,1 % – kiti (britų kilmės, azijiečiai, kiti polineziečiai). Gyventojų skaičius mažėja dėl didelės emigracijos – virš 20 tūkst. niujiečių gyvena Naujojoje Zelandijoje.
Oficialios ir daugumos gyventojų vartojamos kalbos yra niujiečių ir anglų.
Beveik visi (98 %) Niujės gyventojai yra krikščionys, priklausantys daugiausia protestantų bažnyčioms (kongregacinei Niujės bažnyčiai, septintosios dienos adventistams, metodistams, mormonams), nors yra katalikų, Jehovos liudytojų.

Kultūra

Pagrindinė sporto šaka – regbis. Moterys žaidžia netbolą. Niujės vyrų futbolo rinktinė tėra sužaidusi dvejas rungtynes.
Terajai

Terajai (hindi तराई  = tarāī, urd. ترائی – „drėgna žemė“) – gamtinis Himalajų regionas, siaura gamtinė zona, juosianti piečiausią Himalajų kalnagūbrį (Sivaliką) ir pietų. Šiaurėje ji siekiasi su pereinamaja bhabharo gamtine zona, o pietuose ji susisiekia su derlinga Indijos subkontinento aliuvine lyguma.
Terajai prasideda ties Džamnos upe vakaruose ir baigiasi ties Bramaputros upe rytuose. Jie eina per šias valstybes ir Indijos valstijas: Himačal Pradešą, Utarakhandą, Nepalą, Sikimą, Butaną, Arunačal Pradešą.

Gamta

Regionui būdingi molio ir smėlio dirvožemiai ir aukštas gruntinio vandens lygis, kas daro jį labai drėgną, pelkingą ir dažnai užliejamą iš Himalajų atitekančių upių.
Zonoje stepinė augmenija su ypač aukštomis žolėmis kaitaliojasi su tropiniais miškais. Čia veisiasi indinis raganosis, dramblys, tigras, lokys, leopardas, kiti laukiniai gyvūnai.
Terajų gamtinėje juostoje Nepale įkurti 4 nacionaliniai parkai.
Terajai, esantys į pietus nuo Sivaliko, vadinami „Išoriniais terajais“. Tos pačios gamtinės sąlygos būdingos ir siaurai 5-10 km pločio juostai, esančiai šiauriau Sivaliko ir iš šiaurės apribotai Mahabharatos kalnagūbrio. Čia susidaro ilgi iš rytų į vakarus nusidriekę kalnų slėniai, vadinami vidiniais terajais arba dun, siekiantys iki 100 km ilgio.
Kašučių II akmuo su dubenėliais

Akmuo

Akmuo yra rausvas stambiagrūdis granitas, pailgas šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 1,35 m ilgio ir 1,25 m pločio, iki 0,25 m aukščio. Viršutinėje plokštumos dalyje iškalta 15 dubenėlių, kurių skersmuo 4,5–7 cm, gylis – iki 1–1,2 cm.
Akmens teritorijos plotas – 4 m². Jis patenka į valstybės saugomo registrinio kultūros paveldo objekto – Kašučių senovės žemdirbystės vietos šiaurinę dalį ir guli akmenų aptvaro pietvakariniame pakraštyje.
0,24 km į šiaurės vakarus yra Kašučių (Dubašių) kapinynas, 0,22 km į šiaurės rytus – III akmuo su dubenėliais, 45 m į vakarus – I akmuo su dubenėliais.

Tyrimai

Akmenį 2013 m. surado Vilniaus ir Kopenhagos universitetų archeologinė ekspedicija, tyrinėjusi Kašučių senovės žemdirbystės vietą (vadovė Rėda Nemickienė).
Plaučių alveolė

Kvėpavimo sistema

Mūsų organizmui yra būtinas deguonis. Tačiau, kad tą deguonį pasisavintume, jis turi patekti į plaučius ir kraujo sistemą. Tai galiausiai įvyksta alveolėse. Tam, kad deguonies procesą suprastume, turime apžvelgti pagrindines kvėpavimo sistemos dalis.
Deguonis patenka per nosies ertmę į trachėją. Vėliau trachėja išsišakoja į dvi pagrindines atšakas, vadinamas bronchais, kurios veda į plaučius (pav. 2). Dar toliau bronchai šakojasi į bronchioles – mažas atšakėles ir susijungia su alveolių kanalėliais (poromis). Kai kurios broncheolės lieka nesusijungusios ir tampa kvėpavimo bronchiolės. Plaučius sudaro šimtai milijonų susijungusių alveolių ir kvėpavimo bronchiolių.
Tam, kad deguonis pasiektų plaučius, mūsų organizmas kvėpavimo metu sukuria žemesnį slėgį nei yra aplinkoje. Taip deguonis savaime plūsta į plaučius ir užpildo alveolių ertmes.
Benjamin Netanyahu

Biografija

Gimė Tel Avive trijų vaikų šeimoje. Nuo 1956 m. iki 1958 m. bei nuo 1963 m. iki 1978 m. gyveno JAV, Filadelfijos priemiestyje. 1967 m. baigė Cheltenhamo (Filadelfijos priemiestis) vidurinę mokyklą.
Tais pačiais metais grįžo į Izraelį ir penkerius metus tarnavo Izraelio kariuomenėje. Dalyvavo nuo 1967 m. iki 1970 m. vykusiame žemo intensyvumo kare tarp Izraelio ir Egipto.
1972 m. pradėjo architektūros studijas Masačusetso technologijos universitete. 1973 m. spalį grįžo į Izraelį ir mėnesį dalyvavo Jom Kipuro kare. 1975 m. baigė architektūros bakalauro studijas Masačusetso technologijos universitete. 1976 m. ten pat baigęs vadybos magistro studijas, įsidarbino ekonomikos konsultantu Bostono konsultavimo grupėje.
1978 m. grįžęs į Izraelį pradėjo vadovauti nevyriausybinei organizacijai Jonatano Netanyahu Antiteroro institutui. 1982–1984 m. – Izraelio ambasadoriaus JAV pavaduotojas, o 1984–1988 m. – Izraelio nuolatinis atstovas Jungtinėse Tautose. Nuo 1988 m. nuo „Likud“ partijos išrinktas Kneseto nariu. 1999–1993 m. buvo Izraelio užsienio reikalų ministro pavaduotoju. 1993–1999 m. ir nuo 2005 m. partijos „Likud“ pirmininkas. 1996–1999 m. ir nuo 2009 m. Izraelio ministras pirmininkas. 2002–2003 m. Izraelio užsienio reikalų ministras, o 2003–2005 m. – finansų ministras. 2015 m. gegužės 6 d. B. Netanjahu suformavo naują koalicinę Izraelio vyriausybę.
Kazys Kepalas

Biografija

Baigęs Vilniaus II gimnaziją, 1912–1915 m. studijavo Peterburgo universiteto Istorijos ir filologijos fakultete. 1915–1918 m. – lotynų ir senovės graikų kalbų mokytojas Vilniaus I gimnazijoje. Bendradarbiavo laikraštyje „Darbo balsas“.
1919 m. išėjo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, 1920–1925 m. – Generalinio štabo karinių leidinių redaktoriaus pavaduotojas, 1921–1922 m. redagavo žurnalą „Karys“.
1923–1944 m. – Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos mokytojas. 1924–1926 m. – Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete gilino senovės graikų, lotynų ir lietuvių kalbų žinias. 1926–1932 m. – Vytauto Didžiojo universiteto lotynų kalbos dėstytojas.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1944–1948 m. – Miuncheno lietuvių gimnazijos mokytojas, nuo 1949 m. gyveno JAV.
Artūras Skausmenis

Biografija

2008 m. Vilniaus universiteto Kauno humanitariniame fakultete baigė kultūros vadybą.
Druskininkų kultūros centro projektų vadovas. Vaidina Druskininkų teatre „Niša“.
Nuo 2011 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys. 
Iki 2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus, nuo 2016 m. nepartinio judėjimo „Už Druskininkus“ narys.
Žmona Dalia, duktė Elzė.
Vasario 19

Vardadieniai

Butmantas – Butmantė – Butmina – Butminė – Butminta – Butmintas – Butmintė – Konradas – Nida – Šarūnas – Zuzana
Šiluminis spinduliavimas

Šiluminis spinduliavimas – bet kokio kūno, priklausomai nuo jo temperatūros, išskiriama energija.
Energijos šaltiniai, o tuo pačiu ir spinduliuotės rūšys, gali būti skirtingi: kaitrinė lemputė, televizoriaus ekranas, pūvantis medis, jonvabalis, lazeris ir kt. Iš visų elektromagnetinės spinduliuotės, matomų ar nematomų žmogaus akimi, rūšių galima išskirti vieną, būdingą visiems kūnams – tai išskiriamą šilumą – šiluminį spinduliavimą. Jis atsiranda bet kurioje aukštesnėje už 0 K temperatūroje, ir todėl yra skleidžiamas visų kūnų, taip pat ir žmogaus kūno. Priklausomai nuo kūno temperatūros, keičiasi spinduliuotės intensyvumas ir spektrinė sudėtis, todėl dažnai mūsų akys jo nepriima kaip regimos spinduliuotės.
Kūnų sugebėjimą sugerti spinduliuotės energiją nusako sugerties faktorius, lygus sugertosios ir krintančios spinduliuočių ar šviesos srautų santykiui: = s / kr
Labai gerai sugeria spinduliuotę juodos spalvos kūnai, o blogai – balti ir veidrodžiai. Kūnas, kuris visiškai sugeria visų dažnių spinduliuotę, vadinamas absoliučiai juodu kūnu. Jo sugerties faktorius lygus 1. Tokių kūnų gamtoje iš tikro nėra, ši sąvoka yra tik abstrakcija. Kartais žmogaus kūnas laikomas pilku, o jo sugerties koeficientas 0,9 infraraudonajai spektro sričiai.
Vienas iš galingiausių šiluminio spinduliavimo šaltinių yra Saulė. Saulės spinduliuotės srautas, tenkantis vienam kvadratiniam metrui Žemės atmosferos ribos plotui, yra 1350 W. Šis dydis vadinamas Saulės pastoviąja. Tačiau iš tikro šis dydis būna mažesnis, nes priklauso nuo Saulės aukščio virš horizonto ir radiacijos silpnėjimo dėl atmosferos, be to, kartu keičiasi ir spektrinė spinduliuotės sudėtis.
Žmogaus kūnas turi tam tikrą pastovią temperatūrą termoreguliacijos dėka, kurios pagrindinę dalį sudaro organizmo šilumos mainai su supančia jį aplinka. Šilumos mainai vyksta šilumos laidumo, konvekcijos, garavimo ir spinduliavimo (sugerties) būdais.
Eazy-E

N.W.A ir Eazy-Duz-It (1987–1991 m.)

N.W.A. susikūrė, kai Dr. Dre ir Ice Cube pasirašė sutartį su „Ruthless Records“ ir parašė dainą „Boyz-n-the-Hood“. Grupę sudarę Eazy-E, Dr. Dre ir Ice Cube, po to DJ Yella, MC Ren ir Arabian Prince. Rinktinis N.W.A. albumas „N.W.A. and the Posse“ buvo išleistas 1987 m. lapkričio 6 d., ir JAV buvo pripažintas auksiniu. Albume kartu pasirodė ir grupė Fila Fresh Crew.
Eazy-E debiutinis albumas – „Eazy-Duz-It“ – buvo išleistas 1988 m. lapkričio 16 d. su dvylika dainų. Jis buvo pripažintas vienu iš Vakarų Pakrantės hip-hopo ir gangsta-rap aukso amžiaus įrašų. JAV buvo parduota daugiau nei 2,5 milijono kopijų albumo kopijų, jis pasiekė 41 vietą Billboard 200 tope. Albumo prodiuseriai buvo Dr. Dre ir DJ Yella, daugiausiai dainų tekstų parašė Ice Cube su MC Ren ir The D.O.C. pagalba.
Po „Straight Outta Compton“ išleidimo, Ice Cube paliko grupę dėl finansinių problemų ir grupė toliau egzistavo su keturiais nariais. N.W.A. išleido „100 Miles and Runnin'“ ir „Niggaz4Life“ 1991 m. Konfliktas tarp Ice Cube ir N.W.A. išaugo į karą dainose, kai „100 Miles and Runnin'“ ir „Real Niggaz“ buvo išleisti. Ice Cube atsakė su daina „No Vaseline“ savo albume „Death Certificate“. Eazy-E pasirodė septyniose iš aštuoniolikos dainų „Niggaz4Life“.

N.W.A griūtis ir konfliktas su Dr. Dre (1991–1994 m.)

N.W.A. nariai pradėjo skirstytis, kai Jerry Heller tapo grupės vadybininku. Dr. Dre sakė: „Nariai skirstytis pradėjo, kai įsitraukė Jerry Heller. Jis žaidė padalijimo ir užkariavimo žaidimą. Vietoje rūpinimosi visais, jis nusprendė rūpintis tik vienų „nigeriu“ ir tai buvo Eazy-E. Į tai Eazy-E atkirto: „Manim pasirūpinta, velniop tai“.“ Dr. Dre išsiuntėte Suge Knight pasižiūrėti Eazy-E finansinės situacijos, nes įtarimas dėl Eazy-E ir Jerry Heller didėjo. Dr. Dre paprašė Eazy-E, kad jis jį paleistų iš kontrakto, bet Eazy-E atsisakė. Kai jis atsisakė paleisti Dr. Dre iš kontrakto, Suge Knight pasakė Eazy-E, jog jis pagrobė Jerry Heller ir laiko jį kaip įkaitą autobusiuke. Eazy-E sutiko pasirašyti paleidimą iš kontrakto, Suge Knight grasino Eazy-E šeimai: Suge Knight padavė Eazy-E gabalėlį popieriaus, kuriame buvo Eazy-E motinos adresas, sakydamas jam: „Aš žinau kur tavo gyvena mama“. Eazy galų gale pasirašė Dr. Dre paleidimą, oficialiai griuvo ir grupė N.W.A.
Konfliktas tarp Dr. Dre ir Eazy E tęsėsi, kai Dr. Dre savo albume „The Chronic“ išleido dainą „Dre Day“. Daina buvo skirta Eazy-E, kurioje jis buvo įžeidinėjamas. Eazy E atsakė su EP albumu „It’s On (Dr. Dre) 187ᵘᵐ Killa“, kuriame buvo „Real Muthaphuckkin G's“ ir „It’s On“. Albumas, kuris buvo išleistas 1993 m. spalio 25 d. Jame buvo pridėtos ir Dr. Dre fotografijos, kuriose jis vaizduojamas kaip „World Class Wreckin' Cru“ narys, dėvintis spindinčius drabužius, išsidažęs veidą ir pan.
Maudymosi kostiumėlis

Maudymosi kostiumėlis – žmogaus apranga, dėvima maudantis arba plaukiojant.

Tipai

Moters maudymosi kostiumėlio pagrindinė paskirtis – pridengti intymias vietas: išorinius lytinius organus ir krūtis. Taigi, juos sudaro dvi esminės dalys. Tuo atveju, kai šios dalys yra sujungtos, tai vadinama vientisu maudimuku (arba maudimukas išvien), o jeigu atskiros dalys – tai yra bikinis. Kai kurios subkultūros Vakarų šalyse dėvi ir monokinį, t. y. apatinę bikinio dalį, pridengiančią lyties organus, tuo tarpu krūtys lieka visiškai nepridengtos. Jaunų mergaičių maudimukai taip pat gali būti iš vienos dalies (apatinės), kol neprasidėjusi lytinė branda, t. y. nepradėjusios augti krūtys.
Moteriškas maudymosi kostiumas gali būti smarkiai aptemptas arba laisvesnis, priklausomai nuo moters ir mados, uždengiantis daugiau kūno arba mažiau. Dažniausiai maudomukų pamušalas yra gaminamas iš medžiagos, kuri sušlapusi netampa permatoma.
Boizis

Demografija

2000 m. duomenimis mieste gyveno 185 787 žmonės. 92,15 proc. gyventojų – europidai, 0,77 proc. – juodaodžiai, 2,08 proc. – azijiečiai, 4,53 proc. – lotynų amerikiečiai.
Jonas Samoška (1940)

Biografija

Baigęs Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1960–1965 m. Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje-technikume neakivaizdiniu būdu studijavo choro dirigavimą (dėst. Lionginas Ragaišis). 1966–1973 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. Lionginas Abarius ir vyr. dėst. Hermanas Perelšteinas). Ir muzikos mokykloje, ir konservatorijoje valstybinius egzaminus laikė su savo vadovaujamais chorais.
Chorvedžio darbą pradėjo 1960 m. vadovaudamas Lomių ir Pagramančio mišriesiems chorams, o vėliau vadovavo Batakių miškų ūkio mišriajam chorui ir vaikų meno mėgėjų būreliams vidurinėje mokykloje. Su chorais dalyvavo 1965 m. respublikinėje dainų šventėje Vilniuje. J. Samoška 1968–1980 m. kūrybiškai dirbo su Vydmantų kultūros namų mišriuoju choru, kultūros namų meno vadovas. Chorą parengė Kretingos rajono ir 1970 m. bei 1980 m. respublikinėms dainų šventėms, konkursuose pelnė prizinių vietų, dainininkus išmokė sudėtingesnių kūrinių. Taip pat vadovavo Kretingos kultūros darbuotojų ir Palangos miesto moterų chorams, kuriuos irgi parengė respublikinėms dainų šventėms, su jais konkursuose laimėjo prizinių vietų. 1975–1976 m. buvo Palangos kultūros skyriaus vedėjas, vėliau Vidmantų ir Šventosios aštuonmečių mokyklų muzikos mokytojas ir vaikų chorų vadovas. 1981–1984 m. Alytaus miesto moterų choro vadovas, nuo 1984 m. rudens Tauragės vaikų muzikos mokyklos direktorius, rūpinęsis įrengti mokykloje geras darbo patalpas, nuo 1985 m. vadovavo Tauragės skaičiavimo mašinų elementų gamyklos mišriajam chorui ir vyrų vokaliniam ansambliui. Chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje.
1990–1994 m. Tauragės rajono tarybos deputatas, 1994 m. vasarą išvyko gyventi į JAV – Floridą (Kalifornijos valstija).
J. Samoška buvo Palangos miesto, Kretingos ir Tauragės rajonų dainų švenčių organizatorius, dirigentas ir vyr. dirigentas.
Bronislavas Kvedaras

Bronislavas Kvedaras (g. 1934 m. balandžio 8 d. Šalinėnuose, Antalieptės valsčius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1967 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
Nuo 1959 m. dirbo Fizikos ir matematikos institute, 1967–1977 m. Programavimo ir uždavinių sprendimo sektoriaus vadovas. 1977–2003 dirbo Matematikos ir informatikos institute, 1977–1997 m. Diferencinių lygčių skyriaus vadovas. 1966–1992 m. dar ir Vilniaus universiteto dėstytojas, 1991–2002 m. – Vytauto Didžiojo universiteto, 1994–2000 m. – Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, nuo 1980 m. docentas.

Mokslinė veikla

Svarbiausių tyrimų sritys: išsigimusiųjų elipsinių lygčių analizinė teorija, diferencinių operatorių tikrinių reikšmių skaičiavimas.
Džung-gu, Seulas

Džung-gu (kor. 중구) yra vienas iš 25 Seulo rajonų. Tai istorinis miesto centras, esantis šiaurinėje Han upės pusėje. Plotas – 9,96 km², gyventojų skaičius – 138 000.

Žymios vietos

Džung rajone galima rasti istorinius Doksugung rūmus (덕수궁) ir Namdėmun vartus (남대문). Ši miesto dalis taip pat žinoma dėl Mjongdong katedros (명동성당), Korėjos banko muziejaus (한국은행 화폐금융박물관), ant Namsan kalno (남산) esančio N Seulo bokšto (엔 서울타워) ir Namdėmun turgaus (남대문 시장).

Simboliai

Spalva: žalia
Medis: pušis
Gėlė: rožė
Paukštis: korėjietiška šarka
Elvyravos pagrindinė mokykla

Istorija

Vienas Gruževskių dvaro valdytojų Klemensas Gudmonas 1918–1919 m. įkūrė mokyklą. 1924 m. įvestas keturių skyrių mokymas. Po Antrojo pasaulinio karo mokykla buvo įsikūrusi Preikurų kaime. 1952 m. Marės ir Kajatono Jokubauskų sodyboje atidarytas mokyklos bendrabutis. Nuo 1958 m. prie mokyklos veikė vakarinė, vakarinė sezoninė mokykla, konsultacinis punktas, kaimo jaunimo, jaunimo-sezoninė mokykla.
Nuo 1961 m. aštuonmetė mokykla. 1963 m. pristatytas šešių klasių dviejų aukštų mūrinis priestatas. Mokykloje veikė 12 klasių komplektų, visos 5-8 klasės paralelinės, mokėsi 230–240 mokinių, dirbo 12 mokytojų. Penktąsias klases papildė Paverpenio, Burbaičių, Karčiupio-Lupikų, Beržinės pradinių mokyklų mokiniai. 1972 m. prie aštuonmetės mokyklos įkurtos pagalbinės klasės, 1992 m. jos perkeltos į Kelmės specialiąją mokyklą. Nuo 1986 m. nepilna vidurinė (devynmetė), nuo 1992 m. pagrindinė (devynmetė), nuo 1997 m. pagrindinė (dešimtmetė) mokykla.
Bahr al Gazalis (provincija)

Raida

Provincija (mudirija) buvo įsteigta Egipto chedivo Ismailio Pašos iniciatyva, šiam plečiant Egipto teritorijas į pietus. Tuo metu regionas buvo gyvenamas daugiausia dinkų genčių, kurias siekė kontroliuoti Darfūro sultonatas. Pastarasis žiūrėjo į regioną kaip į svarbų vergų šaltinį. 1856 m. išeivis iš Chartumo al-Zubairas su nedidele armija sugebėjo paimti kontrolę dinkų krašte ir sukurti vergvaldinę imperiją. 1872 m. jis buvo paskirtas Egipto vietininku.
Sudanui tapus kondominiumu (1889–1947 m.), apie 1919 m. Bahr al Gazalio provincija buvo panaikinta, ir jos teritorijos prijungtos prie Ekvatorijos. 1948 m., po Džubos konferencijos galutinai nusprendus Pietų Sudaną prijungti prie Sudano, provincija buvo atkurta, jos teritorijas vėl atskiriant nuo Ekvatorijos. Nuo tada Ekvatorija sudarė vieną iš trijų Pietų Sudano provincijų ir vieną iš devynių Sudano provincijų.
Tarpe tarp dviejų pilietinių karų (1972–1983 m.) Sudane vykdant administracines reformas, Bahr al Gazalio provincija buvo sumažinta, nuo jos atskiriant al-Buhairatą, tačiau trumpam 1991–1994 m. laikotarpiui jai sugrąžintos senosios teritorijos.
Galutinai provincija panaikinta Sudane vykdant 1994 m. administracinę reformą, ir ją padalinant į keturias vilajas: Šiaurės ir Vakarų Bahr el Gazalį, al-Buhairatą ir Varabą.
Mokesčio deklaracija

Mokesčio deklaracija – mokesčių mokėtojo pateikiamas mokesčių administratoriui dokumentas, kuriame nurodoma informacija apie mokesčių mokėtojo apskaičiuotą mokesčio sumą už mokesčio įstatyme nustatytą laikotarpį, taip pat su mokesčio apskaičiavimu ar sumokėjimu susiję kiti duomenys. Pagal mokesčių rūšis gali būti Gyventojų pajamų mokesčio deklaracija, Pelno mokesčio deklaracija ir t. t.
Pysekas

Istorija

Pysekas pirmą kartą minimas XII a. pradžioje, kai jo atkūrimui į miestą buvo atsiųsti vokiškos kilmės gyventojai. Dar iki dabar Pyseke yra išlikusi viduramžių atmosfera, kurią stiprina to meto statymo namai.
Skurvydiškės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Buožėnų piliakalnis 7 kmPapilės piliakalnis 35 kmAlsėdžių piliakalnis 15 kmBuišų piliakalnis 15 kmKalnėnų piliakalnis 3 km
Lauko Sodos piliakalnis 10 kmGetautės piliakalnis 10 km
Sėbų piliakalnis 18 kmBiržuvėnų piliakalnis 15 km
Šatrija 23 km
Augustavo Dievo Motinos Lenkijos karalienės dekanatas

Augustavo Dievo Motinos Lenkijos karalienės dekanatas (lenk. Dekanat Augustów - Matki Bożej Królowej Polski) – tai vienas iš 21 katalikų, Luko vyskupijos dekanatų. Dekanas ks. Stanisław Wroński, vicedekanas ks. Jerzy Lubak. Augustavo apskrityje taip pat dar yra Liepinės dekanatas ir Augustavo Šv. Apaštalo Bartalomiejaus dekanatas.
Plungės rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Plungės rajono savivaldybės taryba – Plungės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Pilietybės teisė

Pilietybės teisė (objektine prasme) - visuma teisės normų, reguliuojančių pilietybę; viešosios teisės sritis, konstitucinės teisės institutas. Subjektine prasme pilietybės teisė dar gali būti suprantama kaip žmogaus teisė į pilietybę (t. y. teisė ją įgyti, turėti ir kt.).
Avenida Paulista

Avenida Paulista (Portugalų kalba) – svarbiausia gatvė São Paulo mieste. Ji buvo atidaryta gruodžio 8 dieną 1891 metais.
Eskadronas

Eskadronas – kavalerijos padalinys, dydžiu atitinkantis batalioną ar kuopą.
Pirmieji eskadronai atsirado Karolio V laikais. Eskadronas pradžioje rikiuodavosi į 16 eilių. Prancūzijos religinių karų laikais eskadronai rikiuodavosi tik į 6 eiles, Henriko IV laikais – į 5 eiles, Frydricho Didžiojo laikais – į 2 eiles.
Pradžioje eskadronai turėjo kelis šimtus kavaleristų (bataliono lygis) ir buvo skirstomi į kuopas. Vėliau patirtis karuose parodė, kad gausius eskadronus sunku valdyti mūšio lauke, jie pasidaro mažiau manevringi, sunkiau keičia atakos kryptį. XX a. pradžioje daug kur eskadronai sumažėjo iki 120–150 raitelių (kuopos lygis).

Didžioji Britanija ir Britų Sandrauga

D. Britanijos armijoje ir daugelio Britų Sandraugos šalių armijose kavalerijos eskadronas atitinka pėstininkų kuopą ar artilerijos bateriją.
Eskadronais taip pat vadina kuopos dydžio dalinius Britanijos SAS (Special Air Service 'Specialioji oro tarnyba'), Karališkųjų inžinierių korpuse (Corps of Royal Engineers), Karališkajame ryšių korpuse (Royal Corps of Signals), Karališkajame Armijos medicinos korpuse (Royal Army Medical Corps), Karališkajame logistikos korpuse (Royal Logistic Corps).
Eskadronai paprastai žymimi raidėmis ar numeriais – 1-asis eskadronas, A eskadronas. Kai kuriuose Britanijos armijos daliniuose eskadroną gali pavadinti svarbaus istorinio mūšio, kuriame dalyvavo pulkas, pavadinimu.

JAV

JAV armijoje kavalerijos eskadronas (angl. squadron) atitinka pėstininkų ar artilerijos batalioną. Dabar JAV armijoje kavalerija vadinami šarvuočių ir tankų daliniai arba sraigtasparnių daliniai.

Prancūzija

Prancūzijos kariuomenėje eskadronas (pranc. escadron) ilgą laiką atitiko kavalerijos divizioną (batalioną), būdavo sudarytas iš kelių kuopų. Nuo XX a. vidurio eskadronas atitinka kuopą. Eskadronams vadovauja kapitonai, kaip ir kuopoms.