google/wiki40b huggingface dataset:
Elena Trzebinskienė

Biografija

1901 m. baigė Petrapilio Šv. Kotrynos bažnyčios gimnaziją. Nuo 1905 m. Vilniuje dirbo Petro Vileišio knygyne, vėliau su Marija Piaseckaite įsteigė savo knygyną ir raštinės reikmenų krautuvę, kuri vėliau tapo Šlapelių knygynu.
1905–1906 m. dirbo Lietuvos socialdemokratų partijos spaustuvėje Šnipiškėse prie Vilniaus. 1906–1907 m. buvo laikraščio „Naujoji Gadynė“ atsakingoji redaktorė. Sutiko kalėti už „Naujosios Gadynės“ Nr. 3, bet pasislėpė ir 5 metus gyveno su svetimu pasu.
1910 m. ištekėjo už gamtininko, 1919–1939 m. Vilniaus universiteto profesoriaus ir Botanikos sodo direktoriaus Juozo Trzebinskio ir iš politinės veiklos pasitraukė. Bet 1911 m. Kijeve buvo suimta, etapu atvežta į Vilnių ir už 1905–1906 m. veiklą nuteista 1 m. tvirtovės kalėjimo. Lukiškėse kalėjo 9 mėn.
Daugialąstis organizmas

Daugialąstis organizmas yra organizmas sudarytas iš daugelio ląstelių.
Ląstelės paprastai būna specializuotos.
Šiuolaikinis organizmų skirstymas į daugialąsčius ir vienaląsčius yra sąlyginis. Daug žinomų organizmų gali būti priskiriami bet kuriai grupei, ir visi daugialąsčiai organizmai bent trumpą laiko tarpą būna vienaląsčiai (pvz., zigota, kiaušialąstė, spermatozoidas).

Atsiradimas

Manoma, kad daugialąsčiai organizmai atsirado tarp 110 ir 60 milijonų metų prieš Kambro periodą.
Adrian Willaert

Adrianas Vilartas (ol. Adrian Willaert; apie 1490 m. − 1562 m. gruodžio 7 d.) – XVI a. prancūzų–flamandų (arba Nyderlandų) muzikos mokyklos, renesanso kompozitorius, dirbęs Venecijoje.

Biografija

Adrianas Vilartas gimė apie 1490 m. Ruselarėje arba Briugėje. Apie jo jaunystę žinoma iš jo mokinio Giuseppe Zarlino darbų, muzikos teorijos srityje. Esą Vilartas keliavo į Paryžių studijuoti teisės universitete, tačiau susidomėjo muzika. Mokėsi pas Jean Mouton, tuo metu Prancūzijos karaliaus koplyčios narį. Išlikęs anekdotas iš tų laikų − esą Vilartas, lankymosi Romoje metu, rado popiežiaus koplyčios chorą, repetuojantį Vilarto motetą, apie kurį jie galvojo, kad jis yra Žoskeno Deprė. Sužinoję, kad motetas − Vilarto, koplyčios choras daugiau nebenorėjo jo atlikti. Istorija buvo laikoma romantišku anekdotu, tačiau vis labiau manoma, kad apie 1515–1516 m. Vilartas išties buvo Romoje.
Pirmosios Vilarto pareigos Italijoje buvo dainavimas kardinolo Ipolito I d’Este chore. Jis galėjo būti pasamdytas anksčiausiai 1514 m. spalį. 1515 m. minimas užmokestis už dainavimą. 1517 m. kartu su kardinolu, kuris buvo paskirtas Estergomo vyskupu, Vilartas keliavo į Vengriją. Gali būti, kad jis dalyvavo Zigmanto ir Bonos Sforcos vestuvėse Krokuvoje. Versija, kad jis kažkuriuo metu tarnavo Vengrijos karaliui Vladislovui II-ajam Jogailaičiui, tikriausiai nėra pakankamai pagrįsta. Vienas Vilarto motetas 1527 m. tikriausiai buvo parašytas Ferdinando I-ojo karūnavimo Vengrijos karaliumi proga.
1517 m. Vilartas grįžo į Italiją, buvo patronuotas Feraros hercogo Alfonso I d’Este. 1527 m. Vilartui buvo patikėtas prestižinis kapelmeisterio postas Šv. Morkaus bazilikoje Venecijoje. Buvo susitarta dėl 70 dukatų užmokesčio, kuris 1529 m. pakeltas iki 100. Tarp 1535 m. ir 1556 m. užmokestis buvo pakeltas iki 200 dukatų per metus. Venecijoje Vilartas pradėjo garsėti talentingu kompozitoriumi ir giedotojų mokytoju. Šv. Morkaus bazilikoje tuo metu dainavo 16 dainininkų, suskirstytų į du chorus. Abu chorai dainuodavo vienu metu priešingose bažnyčios koplyčiose ir leisdavo kompozitoriui eksperimentuoti su polifoninio kūrinio garso ir melodijų kompoziciniais išdėstymais. Vilartas mokė daug būsimųjų Italijos kompozitorių ir yra laikomas Venecijos polifoninės muzikos mokyklos „tėvu“. Tarp Žoskeno mirties 1521 m. ir Orlando Laso bei Palestrinos iškilimo apie 1560 m. − Vilartas laikomas reikšmingiausiu Europos kompozitoriumi. Vilarto muzikos ir choro išdėstymo sprendimai, užfiksuoti Zarlino teoretiniuose veikaluose, paveikė Europos muzikos vystymąsi ir buvo pavyzdžiu vėlesniems Venecijos kompozitoriams.
Gyvenimo metu Vilartas kentėjo nuo podagros, kuri pradėjo jį kamuoti ne vėliau 1549 m. Jis buvo vedęs. Jo žmona buvo vardu Suzana, kuri, tikriausiai, buvo kilusi iš Feltrės miestelio Venete. Nežinomi poros vaikai. Adrianas Vilartas mirė 1562 m. gruodžio 7 d. Adrianas Vilartas dirbo tradiciniuose tuo metu vokalinės muzikos žanruose, kūrė mišias (8), motetus (apie 150). psalmes ir himnus (apie 50), madrigalus (apie 70), šansonus (apie 60). Vilartas buvo vienas nedaugelio kompozitorių, kuris kūrė polifoninius vien instrumentinius kūrinius.
Čekijos futbolo varžybos 1969–1970 m.

1969–1970 m. pirmenybės

Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1969–1970 m.
Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia

Istorija

Kanauninkas (vėliau Žemaičių vyskupas) Stanislovas Kiška Adutiškio valdas 1608 m. paskyrė Vilniaus kapitulai (1842 m. suvalstybintos), bažnyčiai dovanojo Jankiškės palivarką. 1832 m. jai dar priklausė Gruodžių, Sakūnų ir Viršilų kaimai. XVII a. įkurta parapija.
1810 m. sena medinė bažnyčia nugriauta. Prelatas Jonas Civinskas 1818–1826 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią. Literatas Aleksandras Burba (1854–1898) 1889 m. buvo Adutiškio vikaras. 1900 m. patvirtintas mūrinės bažnyčios padidinimo projektas. Paaiškėjus, kad jos pamatai netvirti, 1903 m. suprojektuota nauja bažnyčia.
1904–1913 m. pastatyta dabartinė mūrinė. Jos statyba rūpinosi 1901–1935 m. Adutiškyje klebonavęs Benediktas Krištaponis (1870–1940), (palaidotas šventoriuje). Už lietuvišką veiklą jis Lenkijos valdžios 1927 m. uždarytas į Lukiškių kalėjimą, 1935 m. baustas ir iškeltas iš Adutiškio. Tuo metu (iki 1932 m.) vargonininkavęs Leonas Bielinis (1882–1941) po Pirmojo pasaulinio karo įsteigė lietuvišką mokyklą, subūrė chorą, 1925 m. suorganizavo dūdų orkestrą. 1935–1937 m. klebonavęs Juozas Vaičiūnas (1894–1962) apdengė, suremontavo bažnyčią, įrengė naujus vargonus. Vikaras Kazimieras Banevičius (1905–1942), (Adutiškyje nuo 1934 m.) hitlerininkų sušaudytas.
1946–1955 m. klebonavęs dekanas Julijonas Steponavičius (1911–1991), (vėliau Vilniaus arkivyskupas) 1954 m. suremontavo bažnyčios vidų. 1968–1981 m. klebonavęs Bronius Laurinavičius (1913–1981), (palaidotas Adutiškyje) pavyzdingai tvarkė parapijos reikalus. Jis suremontavo bažnyčią, papuošė freskomis, įvedė šildymą, įrengė vitražus. Žuvo Vilniuje (manoma, jog nužudytas).

Architektūra

Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, bazilikinė, dvibokštė. Vidus 3 navų (vidurinė dvigubai aukštesnė už šonines), atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Anta Klints

Biografija

1912 m. Liepojos „Liepos“ teatro, 1913–1914 m. Liepojos latvių teatro, 1915–1918 m. Naujojo Petrogrado latvių teatro, 1919–1921 m. ir nuo 1924 m. Latvijos dramos teatro, 1921–1924 m. Rygos Dailės teatro aktorė. Vaidyba psichologiška, temperamentinga, raiški. 
Sutuoktinis aktorius ir režisierius Alfredas Amtmanis-Briedytis.
Tamimas bin Hamadas al Tanis

Biografija

1998 m. baigė Sandhursto karo akademiją Jungtinėje Karalystėje.

Politika

2013 m. birželio 25 d. Tamimo tėvas Hamadas bin Chalifa al Tanis atisakė Kataro emyro posto ir perleido savo vietą sūnui.

Sportas

2002 m. išrinktas į Tarptautinį olimpinį komitetą.
2005 m. įkūrė sporto investicijų bendrovę Oryx Qatar Sports Investments. 2006 m. prisidėjo prie Azijos žaidynių organizavimo.
Ventus

Ventus – vietinė radijo programa, transliuota 1996–2010 m. Mažeikiuose 105,60 MHz dažniu ištisą parą.
Transliuotojas – bendrovės „Lukoil Baltija“ dukterinė bendrovė UAB „Lamantas“, taip pat transliavusi vietinę radijo programą Marijampolėje „Kapsai“.
Nuo 2006 m. generalinis direktorius ir laidų vedėjas - Robertas Jokubauskas.
2005 m. UAB „Lamantas“ iš „Lukoil Baltija“ įsigijo Kauno reklamos bendrovė „Rodiklis“. Įsigijusi dar kelis radijo transliuotojus, 2010 m. vietoj „Ventus“ ji pradėjo transliuoti programą „Hot FM“.
Juozas Skirmantas Paukštys

Biografija

Tėvas Juozas Paukštys, tėvo broliai buvo aukšto rango dvasiškiai – teologijos profesorius Jonas Paukštys ir kunigas salezietis Bronislovas Paukštys.
1957–1967 m. mokėsi Kauno 5-ojoje vidurinėje mokykloje. 1967–1974 m. studijavo Kauno medicinos institute, gydytojas, 1998–2001 m. – Kauno technologijos universitete, vadybos mokslo magistras.
1974–1975 m. Kauno kūno kultūros dispanserio funkcinės diagnostikos gydytojas. 1976–1980 m. Kauno 2-osios klinikinės ligoninės Reanimacijos skyriaus vedėjas. 1980–1987 m. LKKI Sporto medicinos katedros vyr. dėstytojas.
1987–1990 m. Kauno Raudonojo Kryžiaus klinikinės ligoninės Priėmimo skyriaus vedėjas. 1991–1998 m. II vidaus ligų skyriaus vedėjas. Nuo 1998 m. gruodžio 4 d. iki 2008 m. gruodžio mėn. VšĮ Kauno Raudonojo Kryžiaus klinikinės ligoninės direktorius – vyriausiasis gydytojas.
Sutuoktinė Fausta, vaikai Skirmantas (g. 1974), Laura (g. 1978).

Visuomeninė ir politinė veikla

2002–2005 m. Liberalų demokratų partijos narys. 2003–2004 m. ir 2007 m. (LSDP sąraše, mandato atsisakė) Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. LR Seimo sveikatos komiteto neetatinis ekspertas, Sveikatos apsaugos ministerijos kolegijos narys.
1995–1998 m. „LKKI Atletas“ sporto klubo prezidentas. 1999–2000 m. Rotary klubo „Kauno tauras“ prezidentas ir narys. Etnokultūrinio žurnalo „Suvalkija“ vyriausiasis redaktorius, žurnalo „Lietuvos bendrosios praktikos gydytojas“ redakcinės kolegijos, Lietuvos žurnalistų sąjungos ir Lietuvos nepriklausomųjų rašytojų sąjungos (2008) narys.
Lietuvos ligoninių asociacijos prezidentas. Nusipelnęs Lietuvos sveikatos apsaugos darbuotojas (2006 m.). Apdovanotas Paul Harris Fellow ordinu (2000 m.), II laipsnio Santakos garbės ženklu (2006 m.), Nusipelniusio Lietuvos sveikatos apsaugos darbuotojo ženklu (2006 m.). 2003 m. savaitraštis „Lietuvos sveikata“ suteikė Geriausio Lietuvos sveikatos gydymo įstaigos vadovo vardą.
Daugelio vadovėlių, knygų sveikatos apsaugos, istorijos, kraštotyros, kultūros temomis autorius bei sudarytojas. Paskelbė apie 70 publikacijų periodikoje.
Molėtų rajono savivaldybės taryba

Molėtų rajono savivaldybės taryba – Molėtų rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Vytautas Zurba

Biografija

1968 m. baigė Biržų antrąją vidurinę mokyklą.
1973 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas. Tais pačias metais pradėjo dirbti Biržų rajono „Laisvosios žemės“ kolūkyje agronomu.
1978 m. paskirtas Biržų rajono žemės ūkio valdybos vyriausiuoju agronomu.
1987 m. išrinktas Biržų rajono „Švyturio“ kolūkio pirmininku.
1990–1995 m. rajono tarybos pirmininkas, 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Biržų rajono savivaldybės meras. Nuo 2008 iki 2015 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos Vietinio ūkio skyriaus vyriausiasis specialistas ekologas.
Lietuvos valstiečių partijos, nuo 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.
1977–1990 m. Biržų raj. liaudies deputatų tarybos, 1990–1995 m. Biržų rajono tarybos deputatas. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2008 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.
Biržų rajono žemdirbių asociacijos pirmininkas, Lietuvos Žemės ūkio rūmų prezidiumo narys, VĮ „Tatulos programa“ tarybos pirmininkas, 2008 m. pirmininko pavaduotojas pirmininko pavaduotojas, Lietuvos ekologinės žemdirbystės draugijos „Gaja“ tarybos pirmininkas, vėliau narys, Lietuvos agronomų sąjungos narys.
Žmona Angelė, vaikai Vita, Kęstutis.
Mano kaimynė porno žvaigždė

Siužetas

Vestport Vidurinėje mokykloje (Westport High School) mokosi Metju Kidmanas. Vaikinas tuoj baigs mokslus ir jau svajoja kaip mokysis Džordžtauno universitete, o ateityje taps netgi JAV prezidentu. Bet staiga prie vaikino namų apsigyvena jo amžiaus gražuolė Danielė. Mergina Metju labai patinka. Jiedu pradeda draugauti, bet vieną dieną Metju draugas Ilajus, kuris kiekvieną dieną kalba kaip jis „išdulkins“ kokią kekšę, parodo Metju pornografinę juostą kurioje filmuojasi jo svajonių mergina – Danielė. Čia pat Ilajus klasiokui pataria nusivesti draugę į kokį nors motelį ir ją pamylėti. Taip jaunasis Kidmanas ir padaro, nusiveža, bet ši įsižeidžia ir pabėga. Po pamokų Metju ateina atsiprašo, bet pasirodo, kas pas jo draugę jau atvažiaves buvęs jos vaikinas ir bendradarbis. Jis buvo prodiuseris, o ji aktorė. Netrukus jiedu išvažiuoja į Las Vegasą, į pornografinių filmų aktorių ir kūrėjų susitikimą. Čia atvyksta ir Metju su draugais Ilajumi ir Klitcu. Metju susitinka Daniele ir įkalbina grįžti atgal. Kitą dieną Kidmanas turi sakyti kalbą Džordžtauno universitete, bet supykęs prodiuseris Kelis primuša vaikiną ir prigirdo narkotikų, nepaisant to, jis sugeba pasakyti įspūdingą kalbą, deja jam nepavyksta. Tada Metju nueina į banką kuriame yra surinkti pinigai, kad į Vestporto mokyklą galėtų atvykti mokytis talentas Sam-jangas. Bet pasirodo pinigų saskaitoje nebėra – juos nušvilpęs Kelis. Netrukus Metju su draugais sugalvoja sukurti filmą apie lytinį švietimą. Jiems pavyksta ir viskas baigiasi sėkmingai.
Joniškio valsčius (Rytai)

Joniškio valsčius buvo dabartinėje rytų Lietuvoje. Centras – Joniškis.
Asociacijos dėsnis

Asociacijos dėsnis (angl. Law of Association) – Davido Ricardo 1817 metais veikale „Politinės ekonomijos ir apmokestinimo principai“ aprašytas dėsnis, įrodantis neabejotinus darbo pasidalijimo pranašumus net ir tais atvejais, kai vienas individas ar jų grupė (pvz., šalis) visais atžvilgiais (t. y., absoliučiai) pranašesnė už kitą individą ar jų grupę.

Davido Ricardo teiginiai

D. Ricardo nagrinėjo laisvosios prekybos tarp dviejų šalių, kurių viena yra gamtos labiau apdovanota už kitą, padarinius, darydamas prielaidą, kad darbas ir kapitalas negali laisvai judėti tarp šalių. D. Ricardo įrodo, kad abiem šalims yra naudingas darbo pasidalijimas ir laisvoji prekyba tuo atveju, jei didesnį darbo našumą pasiekusi šalis specializuojasi gaminti tas prekes, kurių gamybos našumas palyginti didesnis.

Pavyzdys

Tarkime, Darbėnai yra visais atvejais produktyvesni už Tingėnus. Darbėnai pagamina stalą per 4 valandas, o Tingėnai per 5 valandas. Darbėnai pagamina kėdę per 2 valandas, o Tingėnai tik per 4.
Kėdėms ir stalams pagaminti skiriama po 40 valandų. Jei ir Darbėnai, ir Tingėnai gamintų ir kėdes, ir stalus, tai per 80 valandų būtų pagaminta 18 stalų ir 30 kėdžių. Kadangi Darbėnai kėdes gamina 2 kartus našiau negu Tingėnai, o stalus tik 1,25 karto našiau, abiem pusėms būtų naudinga, kad Darbėnai gamintų tik kėdes, o Tingėnai tik stalus. Jei Darbėnai visas 80 valandų gamintų tik kėdes, o Tingėnai tik stalus, būtų pagaminta 16 stalų ir 40 kėdžių, t. y., santykinai daugiau produkcijos, santykinai mažiausiomis alternatyviomis sąnaudomis.
Šis dėsnis dar vadinamas santykinio pranašumo dėsniu.
Virginijus Gžimaila

Biografija

1981 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. 1987 m. baigė Vilniaus universitetą, teisininkas.
Nuo 1989 m. advokato Virginijaus Gžimailos kontoros advokatas.
1999 m. partijos Naujoji sąjunga Akmenės rajono skyriaus narys, Akmenės skyriaus pirmininkas.
2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Rasutė, vaikai Žilvinas, Eglė, Juta.
Pašyšių evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Pašyšių evangelikų liuteronų parapija buvo įkurta XIX-XX a. sandūroje. Bažnyčios kertinis akmuo padėtas 1909 m. liepos 18 d. Mūrinę bažnyčią su bokštu 1910 m. spalio 20 d. pašventino vyskupas D. Braun iš Kenigsbergo. Bažnyčios statyba kainavo 52 671 markę, iš kurių 16 536 markes skyrė Prūsijos karalystės 200 metų jubiliejaus fondas. 1926 m. Pašyšių parapijoje buvo 2230 tikinčiųjų. Vargonininkais pradžioje buvo vietos mokytojai, vėliau Ernst Buttkereit, M. Buttkereit.
Per karus bažnyčia nenukentėjo, parapija veikė ir po Antrojo pasaulinio karo. 1958-1960 m. daugelis parapijos gyventojų pagal repatriacijos programą pasinaudojo proga išvykti iš sovietų okupuotos Lietuvos. Sumažėjus parapijiečių, bažnyčia sovietinės valdžios apie 1964 m. buvo nusavinta. Bažnyčios pastate įsikūrė kultūros namai, o klebonijoje – mokykla. Uždarius parapiją, daugelis Pašyšiuose likusių liuteronų ėmė važinėti į pamaldas Žemaičių Naumiestyje.
Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčiai buvo sugrąžinti visi Pašyšių parapijos pastatai, išskyrus kleboniją, kurios pastatas priklausė mokyklai, buvo rekonstruotas ir gerokai padidintas. Dėl mažo gyvenančių liuteronų skaičiaus parapija Pašyšiuose nebuvo atkurta.

Architektūra

Bažnyčia buvo raudonų plytų mūro, vienanavė, su aštuonkampiu bokštu. Varpinėje kabojo 625, 359 ir 146 kg svorio varpai. Pagrindinės įėjimo durys buvo įrengtos bokšte, iš kurio per vestibiulį buvo patenkama į maldų salę su dviem suolų eilėmis, talpinančiomis 370 lankytojų. Navą dengė puošnios medinės skliautuotos lubos, šoninėse sienose buvo po tris arkinius langus. Du iš jų su vitražo stiklais su biblinių scenų vaizdais įrengti už altoriaus. Ši erdvė 1934 m. rudenį buvo skoningai dekoruota.
Bažnyčią, kleboniją ir jos statinius nuo gatvės skyrė neaukšta akmenų mūro tvora. Kita šventoriaus pusė ribojosi su Šyšos upės pakrante.
Jacques-Arsène d'Arsonval

Biografija

Gimė Poršerjė, Aukštutinėje Vjenoje. Prisidėjo plėtojant elektrofiziologijos mokslą. Medicinoje pritaikė vėliau jo vardu pavadintą gydymą kintamąja elektros srove.
Haiducii

Karjera

Daininkė debiutavo su daina „Dragostea Din Tei“, kuri išleista 2004 m. sausio mėnesį ir kuri smarkiai paveikė šokių muzikos pasaulį bei užkariavo pirmas vietas dainų topuose Italijoje bei visame pasaulyje. Singlas „Dragostea din tei“ išlaikė pirmos vietos poziciją dešimt savaičių, tapo auksiniu vos per dvi savaites, o platininiu mažiau nei per tris savaites. „Dragostea Din Tei“ buvo išleista Vokietijoje, Austrijoje, Beniliukse, Šveicarijoje, Prancūzijoje, Ispanijoje, Meksikoje, Čekijos Respublikoje, taip pat buvo parduoda daugiau nei vienas milijonas kopijų pasaulyje. Haiducii išleido antrąjį savo singlą, Mne S Toboy Horosho (Nara Nara Na Na) ('Jaučiuosi gerai, kai esu su tavimi,' Rusiškai) Italijoje 2004 ir singlas iškart pasiekė #5 vietą Italijos topuose, tapdamas dar vienu jos singlu. Jos trečiasis singlas, 'I Need A Boyfriend', buvo išleistas pradžioje 2005 metų, kuris labai greitai pasiekė Top 20. Po kelių mėnesių, 2005 metų gruodžio mėnesį išleistas dar vienas singlas, su seksualiu ritmu bei su išssireiškimais, kurie bylojo apie moterį, kuri žino ko nori: „More 'N' More (I Love You)“. Albumui „More 'N' More (I Love You)“ taip pat sekėsi ne ką prasčiau už ankstesniuosius, jis buvo vienas iš lyderių televizijos bei radijos topuose (buvo Top 20 tris mėnesius po išleidimo). Šios dainos klipas pristatytas 2006 m. gegužės mėnesį su seksualiąja Haiducii ir su jos šokėjais.
Žemės riešutų aliejus

Žemės riešutų aliejus (taip pat arachių aliejus) – švelnaus skonio augalinis aliejus, išgaunamas iš žemės riešutų. Yra keletas šio aliejaus rūšių: rafinuotas, nerafinuotas, šalto spaudimo ir paskrudintas. Pastarasis turi stiprų riešutų skonį ir aromatą, panašų į sezamų aliejaus.
Aliejus naudojamas kinų, Pietų Azijos ir Pietryčių Azijos virtuvėse tiek kaip kepimo aliejus, tiek ir kaip gardis. Žemės riešutų aliejus pasižymi aukšta smilkimo temperatūra (225 °C), todėl plačiai naudojamas maisto kepime. Pagrindinės jį sudarančios riebalų rūgštys yra oleino rūgštis (46,8 %), linolo rūgštis (33,4 %) ir palmitino rūgštis (10,0 %). Jame taip pat yra nedideli kiekiai stearino, arachido, arachidono, beheno, lignocero ir kitokių rūgščių.
Kartais pridedama antioksidantų, tokių kaip vitaminas E, kad būtų padidintas aliejaus galiojimo laikas. 100 g žemės riešutų aliejaus energetinė vertė – 3699 kJ (884 kcal).

Kitos panaudojimo sritys

Kaip ir kiti augaliniai aliejai, žemės riešutų aliejus gali būti naudojamas muilo gamyboje saponifikacijos būdu. Jį saugiai galima naudoti kaip masažo aliejų.
Aliejų taip pat galima panaudoti biodyzelino gamyboje. Tai buvo pademonstruota dar 1900 m., Paryžiuje vykusios Pasaulinės parodos metu.
Musninkų kantoriai

Musninkų kantoriai – vyrų ir moterų kantorių (giedotojų), vargonininkų ir būgnininkų grupė, veikusi Musninkuose.

Istorija

Priklausė Musninkų Švč. Trejybės bažnyčios pasaulietinei religinei organizacijai „Marijos Respublika“ (Mariana Republica; 1694–1735 m. ši organizacija buvo vadinama „Rožančiaus brolija“). Musninkų kantoriai turėjo garbės vardus (urėdus), insignijas, dėvėjo reprezentacinius drabužius. Jie privalėjo dalyvauti savo organizacijos iškilmėse ir bažnytinėse apeigose. Nedideliam giedotojų chorui, kuris su pertraukomis veikė 1733–1773 m., talkino vargonininkai ir būgnininkai. Musninkų kantoriai turėjo seniūnus ir jų pavaduotojus. Rašytiniuose šaltiniuose Musninkų kantoriai minimi iki XIX a. pradžios.
Amrish Puri

Biografija

Amrišas Puris gimė Pandžabe, Navanšahro miestelyje. Jo brolis Madan Puri taip pat tapo aktoriumi. Vėliau Amrišas išvyko į Šimlą, kur baigė kolegiją. Kaip ir brolis, išvyko į Bombėjų, kur siekė tapti aktoriumi. Ten įsitvirtinti nepavyko, todėl dirbo draudimo agentūroje bei vaidino „Prithvi“ teatre. Ten išgarsėjo, 1979 m. laimėjo Dainų ir šokių akademijos apdovanojimą. Po to, pradėtas kviesti į kiną.
Amrišas Puris vaidino daugiausia Bolivudo filmuose, nors taip pat atliko vaidmenų ir filmuose kanadų, marathų, pandžabų, malajalių, tamilų, telugų kalbomis. Iš viso, suvaidino daugiau nei 400 filmų. Holivudo filmuose atliko Chano vaidmenį filme „Gandis“ (1982 m.) bei pagrindinio antagonisto, Kali kulto žynio Molaramo vaidmenį filme „Indiana Džounsas ir lemties šventykla“ (1984 m.). Indų filmuose bene žymiausias jo vaidmuo buvo generolas Mogambo filme Mr. India (1987 m.). Styvenas Spilbergas Amrišą Purį įvardino kaip savo mėgstamiausią filmų antagonistą.
Vincas Plikaitis

Biografija

1972 m. baigė aštuonias Kalvarijos vidurinės mokyklos klases, įstojo į Alytaus politechnikumą, kurį baigė 1976 m. ir įgijo techniko mechaniko specialybę.
1976–1978 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1978–1985 m. dirbo statyboje, buvo atsakingas už bokštinių kranų saugų darbą ir techninę būklę. 1985–1990 m. kūno kultūros mokytojas, vaikų ir suaugusių futbolo treneris, Kalvarijos futbolo klubo futbolo treneris. 2000–2003 m. Kalvarijos savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2003 m. UAB DK „Lindra“ Marijampolės filialo direktorius.2007 m. balandžio – birželio mėn. ir 2008–2015 m. Kalvarijos savivaldybės mero pavaduotojas. 2007–2008 m. ir nuo 2015 m. Kalvarijos savivaldybės meras.
Partijos Lietuvos krikščionys demokratai Kalvarijos skyriaus narys, nuo 2010 m. Tvarka ir teisingumas narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m., 2011–2015 m. ir nuo 2015 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos futbolo čempionas ir prizininkas. 1985 m. vedė, sutuoktinė Dalė, vaikai Andrius, Matas.
Terespolio miesto herbas

Terespolio miesto herbas (lenk. Herb Terespola) – Terespolio miesto herbas, kuris oficialiai pradėtas naudoti nuo 2003 m. liepos 31 dienos. Raudonos užsklandos herbe tarp dviejų pusmėnulių vaizduojamas sidabrinis kardas su auksine rankena. Herbe naudojamas buvusių miesto valdytojų Sluškų giminės herbo Ostojos motyvas.