google/wiki40b huggingface dataset:
Kalnų slidinėjimas

Kalnų slidinėjimas (angl. alpine skiing) yra tiek poilsinis, tiek ir sportinis užsiėmimas, čiuožiant nuo snieguotų kalvų su slidėmis, pritvirtintomis prie kojų. Kalnų slidinėjimo pradžia - 1889 m. Alpių kalnuose. Šis sportas yra populiarus, ypač tose šalyse, kur yra kalnų, sniego, išvystyta slidinėjimo turizmo infrastruktūra. Kalnų slidinėjimo kurortų yra Europos, Šiaurės Amerikos kalnuose, taip pat jų yra ir Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, Pietų Amerikos Andų bei Azijos kalnuose.

Technika

Svarbiausi kalnų slidinėjimo technikos elementai yra susiję su čiuožimo krypties ir leidimosi greičio kontrole. Kalnų slidininkai atlieka nusileidimus darydami pasikartojančius posūkius į kairę bei į dešinę. Pradedantieji slidininkai naudoja čiuožimo būdą, vadinamą "plūgu", palaikydami saugų greitį, laikant vieną ar abi slides nukreiptas į vidų. Labiau patyrę slidininkai naudoja sudėtingesnius, elegantiškesnius bei greitesnius technikos elementus. Vienas populiariausias posūkio elementas yra toks posūkis, kai abejos slidės laikomos lygiagrečiai ir keičiant svorio padalijimą tarp jų, jos pasukamos tam tikra kryptimi. Šiuolaikiniai patyrę slidininkai naudoja carving'o techniką, kai slidininkas sukioja kelius, o kūną ir klubus laiko tiesiai.

Trasos

Europoje trasų žymėjimo sistema yra pagrįsta tik spalvomis: žalia, mėlyna, raudona bei juoda. Žalia spalva žymi lengvas, paprastas trasas, mėlyna – šiek tiek sudėtingesnes, statesnes trasas. Kartais mėlynoji trasa viename slidžių kalne gali būti sudėtingesnė negu raudonoji trasa kitame kalne. Raudonosios trasos paprastai būna sudėtingesnės, gana stačios ir ilgos. Jos pritaikytos daugiau patyrusiems slidininkams. Pačios stačiausios ir sudėtingiausios trasos – juodosios. Jose dažniausiai leidžiasi tik labai patyrę arba įvaldę techniką slidininkai.

Varžybos

Šiuo metu yra įvairių kalnų slidinėjimo rungčių. Pagrindinis rungčių principas yra teisingas praėjimas pro vartus bei greitas trasos įveikimas. Stipriausi pasaulio kalnų slidininkai dalyvauja kasmetinių pasaulio taurės varžybų etapuose, taip pat varžosi žiemos olimpinėse žaidynėse ir kas dvejus metus vykstančiuose pasaulio čempionatuose. Moterų ir vyrų varžybos vyksta atskirai - net vienu metu vykstančios vyrų ir moterų varžybos vyksta skirtinguose kurortuose. Akrobatinis slidinėjimas kaip viena iš kalnų slidinėjimo atmainų, apima tokias rungtis kaip mogulas ir akrobatiniai šuoliai.
Naberežnyje Čelnai

Istorija

Gyvenvietę 1626 m. įkūrė rusai kaip Мыс Челны dykroje, kuri jau buvo beapauganti mišku. Anksčiau čia gyveno pusiau klajokliai (tikriausiai žemę paliko žlungant Kazanės chanatui). Pavadinime rusiškas žodis челн („laivas“) yra perdarytas iš totorių чаллы („kalnas, plika kalva“). 1930 m. gavo miesto teises. 1969 m. čia pastačius „Kamaz“ automobilių gamyklą, miestas ėmė sparčiai augti. Po TSRS lyderio L. Brežnevo (1906–1982) mirties miestas 1982–1988 m. vadinosi Brežnevu.
Kriukų pagrindinė mokykla

Istorija

1827 m. pirmoji mokykla Kriukuose buvo parapinė mokykla, bažnyčios kronikoje minima iki 1841 m.  1864 m. įkurta valstybinė liaudies pradinė mokykla. 1888 m. pastatytas pradinės mokyklos pastatas. 1906–1907 m. kriukiečiai nušalino rusišką valsčiaus administraciją ir mokytoją rusą. 1907 m. į Kriukų mokyklą paskirtas pirmasis mokytojas lietuvis Felikas Daugėla.
1936 m. keturmetė pradinė mokykla perorganizuota į šešiametę. 1939 m. pastatytas senasis dabartinės mokyklos pastatas šešiems skyriams. 1946 m. mokykla perorganizuota į progimnaziją, 1949 m. į septynmetę mokyklą, 1952 m. į vidurinę mokyklą.
1964 m. pastatytas pirmasis mokyklos priestatas, 1967 m. keturbutis namas mokytojams. 1979 m. pastatytas naujas mokyklos brendrabutis, 1982 m. antrasis priestatas su sporto sale, 1983 m. aštuonbutis namas mokytojams.
2001 m. mokykla perorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2002 m. uždaryta Blauzdžiūnų pradinė mokykla. 2003 m. į Bučiūnų ir Darginių skyrius nebesurinkus reikiamam mokinių skaičiui, jie nustoja funkcionuoti. 2003 m. Kriukų pagrindinė mokykla renovuota. 2004 m. sumažėjus moksleivų, uždaryta Madvilionių pradinė mokykla.

Mokiniai

Kriukų vidurinė mokykla išleido 46 abiturientų laidas, 557 abiturientus.
Gertrūda Šumskienė

Biografija

1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1959-1964 m. architektė Ignalinoje. Nuo 1964 m. architektė Šiauliuose, 1975-1990 m. miesto vyriausioji architektė. 
Lietuvos architektų sąjungos narys.
Hirnykas

Istorija

1938 m. įkurta angliakasių gyvenvietė – Socgorodokas (Соцгородок). 1958 m. apjungus keletą aplinkinių gyvenviečių sudarytas Hirnyko (arba Gorniako (rus. Горняк)) miestas. Veikė statybinių medžiagų, šlako blokų gamybos įmonės, duonos kepykla.
Z notacija

Istorija

Jean-Raymond Abrial 1974 metais paskelbė pradinę žymėjimo versiją "Data Semantics" , kurią dėstė Grenoblio universitete iki aštuoniasdešimtųjų pabaigos. 
Pirmą kartą Z notaciją pasiūlė Abrial su Steve Schuman ir Bertrand Meyer 1977. Toliau Z buvo plėtojama Programavimo Tyrimų grupėje (Programming Research Group) Oksfordo universitete.
Abrialas atsakymas į klausimą „kodėl Z?“ - „Nes tai pagrindinė kalba!”

Naudojimas ir notacija

Z remiasi standartine matematine notacija, naudojama aksiomatinėje aibių teorijoje, lambda algebroje ir pirmos eilės predikatų logikoje. Visos Z išraiškos yra tipizuotas, tuo būdu išvengiant kai kurių paprastos aibių teorijos paradoksų. Z sudaro standartizuotas  dažnai naudojamų matematinių funkcijų ir predikatų katalogas, vadinamas matematiniu įrankių komplektu. 
Z notacija naudoja daug ne ASCII simbolių, todėl kalbos aprašyme rekomenduojama, kaip juos užrašyti ASCII ir LaTeX (TeX). Taip pat nemokamai galima parsisiųsti Z ttf šriftą.

Standartai

ISO baigė Z standartizaciją 2002 metais. Šis standartas gali būti įsigytas tiesiai iš ISO.
Algimantas Jankauskas

Algimantas Jankauskas (g. 1959 m. liepos 24 d. Papilyje, Biržų raj.) – Lietuvos politologas, socialinių mokslų daktaras.

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1994 m. socialinių mokslų daktaras.
Nuo 1989 m. dirba Vilniaus universitete, nuo 1993 m. Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas, nuo 1996 m. instituto direktoriaus pavaduotojas; 1996 m. docentas. 1991 m. stažavo Oslo, 1994 m. – Briuselio laisvajame, 1995 m. – Hulio universitete.
1995–2001 m. Lietuvos politologų asociacijos atsakingasis sekretorius, 2001–2003 m. prezidentas. Europos politikos mokslo asociacijos narys. Žurnalų „Lithuanian Foreign Policy Review“, „Lithuanian Political Science Yearbook“ redaktorius, žurnalo „Politologija“ redkolegijos narys.
Mokslinių tyrimų sritis – demokratizacijos procesai Vidurio ir Rytų Europos šalyse.
Achemos mokymo centras

Achemos mokymo centras – švietimo ir mokymo įstaiga Jonavoje, Kosmonautuose. 32 darbuotojai (2014 m.; apie 40 darbuotojų 2011 m.). Centrą akreditavo Kvalifikacijų ir profesinio mokymo plėtros centras. okymo centras priklauso koncernui UAB Achemos grupė. 2011 metais „Achemos“ mokymo centras padarė daugiausia nuostolių (3,7 mln. litų) iš visų koncerno įmonių.

Profesinis mokymas

Mokymo centre tobu­linasi ir kelia savo kvalifikaciją koncerno "Achemos grupė" dukterinių įmonių dar­buo­tojai. Jie dalyvauja seminaruose, konferencijose, paskaitose. Per metus kiekvienas dar­buotojas mokymuisi skiria bent 40 valandų. Mokomasi anglų kalbos, naudotis kompiuteriu, verslo valdymo metodikų, su konkrečia profesija susiju­sių dalykų.
Mokymo centre veikia Europos kompiuterio vartotojo pažymėjimo (ECDL) testavimas.
2004-2006 m. buvo projekto "Kauno apskrities ilgalaikių bedarbių konsultavimo, mokymo ir įdarbinimo partnerystės tinklas" (EQUAL) partneris. Projektą finansavo Žmoniškųjų išteklių plėtros programų paramos fondas. Kontraktorius: KTU EMTC. Kiti Projekto partneriai: Kauno darbo birža (DB), Kaišiadorių DB, Prienų DB, Raseinių DB, Kėdainių DB, Jonavos DB, Lietuvos darbo rinkos mokymo tarnyba (Kauno skyrius), Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras, VDU Profesinio rengimo studijų centras, Lietuvos inovatyvių profesinių mokyklų pedagogų klubas; Kauno apskrities viršininko administracija, Akcinė bendrovė “Achema”, Nacionalinė Distancinio Mokymo Asociacija ir Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmai.

Moksleivių mokymas

"Achemos mokymo centras" greta profesinio mokymo ugdo gabius Jonavos rajono vaikus. Kasmet priimama 30 moksleivių. Jie 3 metus mokosi naudotis kompiu­teriais, bendravimo meno, psichologijos, ekonomikos, teisės pagrindų, užsienio kalbų.
Mokymo programas sudaro Kauno tech­nologijos uni­ver­siteto ir Vytauto Didžiojo uni­ver­siteto dėstytojai.
Šyliai

Istorija

Apie 1 km į vakarus nuo Šylių, Šusties ir Pilaičio santakoje, stovi upelių apardytas Šylių (Brokorių) piliakalnis, kuris iš pietinės pusės atskirtas groviu ir 2,5 m aukščio pylimu. Žmonės kasinėdami piliakalnį rasdavo anglių. XX a. pr. 6-ajame piliakalnyje žvalgomuosius tyrinėjimus atliko lenkų archeologas Liudvikas Kšivickis.
XVII a. minimas Šylių miestelis, kuris 1660 m. gavo privilegiją savivaldai ir teisę turgui rengti.
1905–1953 m. veikė pradinė mokykla, nuo 1953–1962 m. – septynmetė, nuo 1962–1986 m. aštuonmetė, nuo 1986–1998 m. devynmetė, nuo 1998–2003 m. dešimtmetė, nuo 2003 m. – pagrindinė. 1949 m. įkurta biblioteka.
1950–1973 m. Šyliai buvo Šylių apylinkės centras, iki 1991 m. – „Šylių“ tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1999 m. įkurtas vienas iš šešių Lietuvoje esančių amžių variacijos tyrimo punktų, skirtų tiksliais periodiniais matavimais tirti geomagnetinio lauko pokytį.
Pratęsimas

Pratęsimas – papildomas sporto varžybų laikas, skiriamas esant lygiam rezultatui po pagrindinio laiko.

Futbolas

Futbolo rungtynėse papildomas laikas naudojamas atkrentamuoju principu organizuojamose varžybose – taurės turnyruose, Pasaulio ar žemynų čempionatų antrame etape. Jei įvairių turnyrų ar taurių atkrintamosiose varžybose poros žaidžia po dvejas rungtynes, pratęsimas skiriamas tik po antrųjų rungtynių, jei pagal varžybų reglamentą abiejų rungtynių neužtenka nugalėtojui nustatyti. Paprastai pratęsime žaidžiami du kėlinukai po 15 minučių, jei nugalėtojas nepaaiškėja, mušami 11 m baudiniai.
1993 m. FIFA įteisino naują „Auksinio įvarčio“ taisyklę, kuri naudota kai kuriose varžybose. Pagal šią taisyklę pratęsimų tvarka šiek tiek pasikeičia – komanda, pirmoji įmušusi įvartį tampa nugalėtoju ir pratęsimas nutraukiamas. 2002 m. UEFA įteisino „Sidabrinio įvarčio“ taisyklę, pagal kurią pratęsime įmušus įvartį, varžybos vyksta toliau, kol baigiasi kėlinys ir tik po pirmojo pratęsimo kėlinio pirmaujanti komanda skelbiama nugalėtoja. 2004 m. FIFA išbraukė „Auksinio“ ir „Sidabrinio“ įvarčių taisykles iš oficialių žaidimo taisyklių.

Krepšinis

Daugumoje krepšinio rungtynių galutinis rezultatas negali būti lygus, todėl po pagrindinio laiko esant lygiam rezultatui žaidžiamas 5 minučių (kai kur – 4 min) pratęsimas. Jei po pratęsimo rezultatas lieka lygus, žaidžiami papildomi 5 minučių pratęsimai, kol paaiškėja rungtynių nugalėtojas.
Pratęsimai nežaidžiami kai kuriose draugiškose rungtynėse, taip pat atkrentamųjų varžybų principu organizuojamuose turnyruose, kai žaidžiamos dvejos rungtynės – tokiu atveju vienerių rungtynių rezultatas gali būti lygus, pratęsimas žaidžiamas tik jei suminis rezultatas yra lygus.

Kiti sportai

Pratęsimai taip pat žaidžiami amerikietiškame futbole, ledo ritulyje, rankinyje.
Roma (TV serialas)

Kūrimas

2002 m. HBO ir BBC sutarė kartu kurti naują serialą apie Romos pilietinių karų laikotarpį. Abi televizijos kompanijos susitarė bendrai skirti 100 milijonų JAV dolerių biudžetą dvylikos serijų, trunkančių po 1 valandą, kūrimui. Vėliau HBO kanalas papildomai skyrė šiam projektui 85 milijonus JAV dolerių, o BBC – 15 milijonų JAV dolerių.
Nuo 2004 m. kovo iki 2005 m. gegužės, „Roma“ buvo filmuojama „Rome Cinecitta“ studijoje, bendradarbiaujant RAI.
Detroitas

Istorija

Miestą 1701 m. įkūrė Prancūzijos kailių prekiautojai.
Plaukimas nugara

Plaukimas nugara yra viena iš keturių plaukimo stilių, reguliuojamas FINA, ir tai vienintelis reguliuojamas plaukimo ant nugaros stilius. Šio stiliaus pranašumas yra lengvas kvėpavimas, tačiau yra ir trūkumas – sunku matyti kur plaukiama. Šis stilius taip pat išsiskiria iš kitų sportinių plaukimo stilių starto pozicija. Šis stilius yra panašus į apverstą plaukimą krauliu. Tiek plaukimas nugara tiek krauliu pasižymi ilgais grybšniais.

Technika

Plaukiant nugara atliekami pakaitiniai nepertraukiami rankų grybšniai ir kojų judesiai aukštyn žemyn.
Kūno padėtis beveik horizontali.
Galva pakaušiu remiasi į vandens paviršių. Žvilgsnis nukreiptas aukštyn ir truputį atgal.
Nardinant rankas į vandenį galimi svyravimai aplink kūno išilginę ašį, tačiau galvos padėtis nesikeičia.
Kvėpavimas derinamas su rankų judesiais: atliekant grybšnį viena ranka įkvepiama (tik pro burną), kita ranka – iškvepiama (galima ir pro burną, ir pro nosį).
Grybšnio metu rankos pirštai suglausti ir visą laiką remiasi į vandenį, oru perkeliama ranka atpalaiduojama.

FINA taisykles

Žemiau yra pateikiamos oficialių FINA taisyklių vertimas. Šios taisyklės taikomos oficialių plaukimo varžybų metu.
SW 6.1 Prieš starto signalą plaukikai turi išsirikiuoti vandenyje atsisukus į starto pusę, su abiem rankom laikydamiesi už starto turėklų. Stovėti latake arba ant jo arba užlenkti kojų pirštus už latako briaunos yra draudžiama. Kai naudojamas laikiklis startui nugara, abejų kojų pirštai turi liesti galinę sieną arba pakylos paviršių. Lenkti pirštus per pakylos viršų yra draudžiama.
SW 6.2 Kai startui nugara naudojami laikikliai, kiekvienas inspektorius starto pusėj uždės ir nuims laikiklius po starto.
SW 6.3 Po starto signalo ir po posūkio plaukikas turi atsispirti ir plaukti ant nugaros visos rungties metu išskyrus atvejus, kai atlieka posūkius kaip išdėstyta SW 6.5. Normali padėtis ant nugaros gali įtraukti ir kūno pasvirimo judesius iki 90 laipsnių kampu nuo horizontalios padėties. Galvos padėtis yra nesvarbi.
SW 6.4 Kuri nors plaukiko dalis turi skirti vandens paviršių visos rungties metu. Plaukikui leidžiama būti visiškai panirusiam posūkio metu, ties finišu ir ne didesnis kaip 15 metrų atstumu po starto ir po kiekvieno posūkio. Prieš tai plaukiko galva turi praskirti vandens paviršių.
SW 6.5 Atliekant posūkį būtina paliesti sieną su kuria nors kūno dalimi atitinkamai jo arba jos plaukimo takelyje. Posūkio metu pečiai gali būti apversti per vertikalę krūties atžvilgiu po ko privalo sekti vienas nepertraukiamas traukimas viena ranka arba nepertraukiamas traukimas abejom rankom vienu tam, kad pradėti posūkį. Plaukikas turi grįžti į padėtį ant nugaros nuplaukiant nuo sienos.
SW 6.6 Finišuojant varžybų metu plaukikas turi paliesti sieną plaukiant nugara atitinkamai jo arba jos plaukimo takelyje.
Trumpakojai

Istorija

1672 metais Gaveikių palivarko, priklausiusio Dubingių kunigaikštytei, kaimas. 1686 metais Dubingių valsčiaus kaimas. Buvo trys namai, du gyventojai buvo Trumpakojai. 1744 m. kaimas priklausė Dubingių parapijai.
Spartakiada

Spartakiada (rus. спартакиада) – masinės sporto varžybos TSRS ir kitose socialistinėse šalyse, pavadintos vergų sukilimo Senovės Romoje vado Spartako vardu.
Pradžioje spartakiadas Vokietijoje organizavo prokomunistinės pakraipos sporto klubai. 1918 m. Vokietijoje veikė „Spartako sąjunga“ (vok. Spartakusbund), kuri vėliau tapo Vokietijos komunistų partija. Spartakiadų pavadinimas simbolizavo proletarinį internacionalizmą, kadangi Spartako sukilime dalyvavo įvairiausių tautybių vergai. Proletarinės spartakiados buvo laikomos priešprieša „aristokratiškoms“ olimpiadoms.
1928 m. Maskvoje buvo surengta pirmoji TSRS spartakiada. Spartakiados Tarybų Sąjungoje turėjo būti olimpinio judėjimo pakaitalas. TSRS olimpiniame judėjime pradžioje nedalyvavo dėl boikoto, vėliau – savo iniciatyva dėl ideologinių nesutarimų.

TSRS vykdavo TSRS tautų, TSRS profsąjungų, TSRS Ginkluotųjų pajėgų, SDAALR spartakiados.
Vėliau TSRS nutarė dalyvauti olimpiniame judėjime, ir nustojo rengti tarptautines (tarpvalstybines) spartakiadas. Spartakiados TSRS viduje vyko ir toliau. Spartakiados vykdavo kas 2 metai. TSRS spartakiados buvo dvi – vasaros spartakiada ir žiemos spartakiada.

Spartakiadose galėjo dalyvauti visi – nuo paprastų žmonių iki aukščiausio lygio sportininkų. Pvz., 6-ojoje TSRS tautų vasaros spartakiadoje dalyvavo ~90 milijonų žmonių (sportininkų Tarybų Sąjungoje tada buvo dukart mažiau), jų tarpe – ir 8300 to meto TSRS sporto meistrų. 3-ojoje TSRS tautų žiemos spartakiadoje dalyvavo 20 milijonų žmonių (~1000 TSRS sporto meistrų). Spartakiadų reikšmingumą pažymėjo ir tai, kad kiekvienai spartakiadai atminti dideliais tiražais buvo išleidžiamos serijos pašto ženklų.
Buvo rengiamos ir Jaunimo spartakiados. Profsąjungų spartakiados kai kurios šalyse (Rusijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje, Uzbekijoje) išliko ir po TSRS suirimo.

Spartakiados Čekoslovakijoje

Čekoslovakijoje kas 5 metus organizuodavo masinius gimnastikos renginius , , kurie vykdavo Prahoje, Strahovo stadione. Pirmoji tokia spartakiada įvyko 1921 m., jos iniciatorius buvo Jiří Chaloupecký, kurį laikė ir žodžio spartakiada kūrėju. Spartakiados vyko ir vėliau, kol egzistavo socialistinė Čekoslovakija.
Pacūnai

Istorija

XX a. Pacūnai buvo dvi šlėktų okolicos Babtų valsčiuje. Žemes valdė Jogintavičiai, Kalvaičiai, Marcinkevičiai, Jurevičiai.
Tadas Burzinskis

Biografija

Lietuvos bajorų Burzinskių giminės atstovas, herbo „Trzywdar“ savininkas. Smolensko kašteliono ir Lietuvos prokuroro Stanisklovo Antano Burzinskio (1701–1775) sūnus.
Mokėsi Varšuvos kolegiume. 1760 metais Tadas Burzinskis buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą, po to gavo Krasnoselsko seniūniją ir Lietuvos armijos rotmistro titulą. 1763 metais buvo paskirtas Smolensko kaštelionu, o 1770 metais gavo Minsko vaivados pareigybę.
1764 metais tapo LDK konfederacijos nariu. 1767 m. spalio 23 d. įėjo į seimo delegacijos, priverstos spaudžiant rusų pasiuntinio Nikolajaus Vasiljevičiaus Repnino patvirtinti ankstesnę ATR tvarką, sudėtį.
1769–1773 metais – ATR pasiuntinys Londone. Pasiuntinybė pastoviai kentėjo dėl pinigų stygiaus. Jų pagalba butu buvę galima samdyti pagalbininkus ir sekretorius, kas būtų galėję padaryti misiją efektyvesnę. 1770 metais ryšium dėl pablogėjusios sveikatos paprašė Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio leidimo išvažiavimo iš Londono. Gavęs leidimą, 1770 m. gruodžio 18 d. išvažiavo į Briuselį, o iš ten į Italiją.
Kada Tadas Burzinskis mirė 1773 metais Florencijoje, Lenkijos ambasadoriaus misiją perėmė jo pavaduotojas Pranciškus Bukota, kuris išmoko anglų kalbą.
Rusijos, Švento Aleksandro Neviškio (1764), Lenkijos Švento Stanislovo (1765) ir Baltojo erelio (1769) ordinų kavalierius.

Šeima

1750 metais vedė Žozefą Broel-Pliaterytę (m. apie 1778).
Jonas Pakalka

Biografija

Baigęs Naumiesčio pradžios mokyklą, tarnavo vartotojų kooperatyve „Diegas“, vėliau tėvui talkininkavo statybose. Pirmojo pasaulinio karo metais pasitraukė į Rusiją. 1915–1918 m. Rybinske ir Petrapilyje dirbo draugijos pabėgėliams šelpti CK, mokėsi bendrojo lavinimo kursuose.
1918 m. birželio mėn. grįžo į Lietuvą, išrinktas Kudirkos Naumiesčio burmistru. 1919 m. Kaune Antanui Sutkui padėjo organizuoti Valstybės teatrą.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Seime priklausė Lietuvos socialdemokratų partijos frakcijai, frakcijos sekretorius.
1920–1940 m. „Paramos“ kooperatyvo valdybos narys, valdybos pirmininkas ir direktorius. Jam vadovaujant, „Parama“ tapo stambia kooperatine įmone. Dalyvavo steigiant Kooperacijos banką, Kooperacinę bendrovę „Lietūkis“, 1923–1944 m. – „Lietūkio“ direktorius.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. emigravo į JAV, gyveno Brukline. Nuo 1946 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos Užsienio delegatūros narys, LSDP atstovas VLIK‘e, jo finansų komisijos narys. 1953–1958 m. – Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) pirmininkas. 1967 m. rugsėjo 16 d. Niujorke išrinktas LSDP Užsienio delegatūros vadovybės nariu.
1970 m. gegužės 15 d. minint Steigiamojo Seimo 50-metį, kartu su kitais 6 emigracijoje gyvenusiais buvusiais Steigiamojo Seimo nariais: E. Draugeliu, M. Galdikiene, M. Krupavičiumi, A. Milčiumi, J. Pronckumi, K. Škirpa pasirašė kreipimąsi pasaulio Parlamentų, Senatų nariams ir kitoms demokratinėms šalių institucijoms dėl Lietuvos okupacijos.
Juozas Sodaitis (1912)

Biografija

Mokėsi Jiezno pradžios ir Prienų aukštesniojoje mokykloje. 1932 m. baigė Šv. Cecilijos vargonininkų kursus Kaune, chorvedybos mokėsi pas S. Šimkų. Iš pradžių Juozas vargonininkavo Jiezno parapijoje, o 1938–1944 m. Birštone. Čia vadovavo ir chorui. Surinko ir užrašė apie 200 liaudies dainų melodijų su tekstais ir už tai gavo Lietuvių tautosakos archyvo antrąją premiją.
Rusų kariuomenei artėjant prie Lietuvos, J. Sodaitis pasitraukė į Vakarus, 1945 m. apsigyveno Danijoje, Kopenhagoje. Suorganizavo lietuvių pabėgėlių chorą, surengė koncertų lietuviams ir svetimtaučiams. Choras įdainavo į magnetofono juostą keletą dainų, kurios buvo transliuojamos per Kopenhagos radiją. Nymindegabo ir Thisteto lietuvių stovyklose J. Sodaitis buvo subūręs lietuvių chorus, dalyvavo tautinėse dainų šventėse, koncertavo Varde mieste. 1950 m. buvo nuvykęs į Australiją.
1954 m. J. Sodaitis atvyko į Kanadą ir apsigyveno Winnipege, MB, kur suorganizavo lietuvių chorą ir giedodavo pamaldose Šv. Kazimiero bažnyčioje, rengė koncertus, dalyvavo tautiniuose minėjimuose. 1956 m. persikėlė į Windsora, ON, kur vargonininkavo ir vadovavo chorui Šv. Kazimiero lietuvių parapijoje, rengė koncertus ir dainavo įvairiose šventėse. 1962 m. atvykęs į JAV, apsigyveno Čikagoje ir ėmė vargonininkauti bei vadovauti chorui Dievo Apvaizdos lietuvių parapijoje. 1966 m. suorganizavo Šv. Jurgio lituanistinės mokyklos nedidelį vaikų chorą Čikagoje ir jį parengė 1971 m. 4-ajai JAV ir Kanados lietuvių dainų šventei. Taip pat vadovavo Vytauto Didžiojo Šaulių rinktinės moterų sekstetui, surengė koncertų Čikagoje, Cicero, ir Rockforde. 1985–1995 m. vargonininkavo Nekalto Prasidėjimo lietuvių parapijoje Čikagoje. 1984–1995 m. talkino J. Žilevičiaus ir J. Kreivėno muzikologijos archyvui, 1985–1995 m. padėjo tvarkyti muzikos archyvą St. Balzeko muziejuje Čikagoje.
Nuo 1962 m. priklausė ALRK Vargonininkų sąjungai, o vėliau Šiaurės Amerikos Lietuvių muzikų sąjungai.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Votkinskas

Istorija

Votkinstką 1758 m. įkūrė grafas Piotras Šuvalovas. Buvo sudaryta užtvanka, po metų ėmė veikti geležies liejykla. 1935 m. tapo miestu. 1937 m. iš Kirovo srities perduotas Udmurtijos ATSR.
Inklėriškės

Aplinkinės gyvenvietės

Žėronys 5 kmJalovė 2,8 kmPaluknys 7 kmPagelužys 9 kmMadžiūnai 4 kmNaujienos 5 kmPirčiupiai 6,5 kmMaceliai 5 km