google/wiki40b huggingface dataset:
Kamerjunkeris

Kamerjunkeris (rus. камер-юнкер, iš vok. Kammerjunker 'kambarinis jaunas bajoras') – rūmininko pareigybė ir laipsnis, žemesnis už kamerherą, egzistavęs 1711–1809 m. 1809–1917 m. tai buvo garbės vardas.
Nuo 1727 m. kamerjunkeriai būdavo pavaldūs oberkamerherui. Kamerjunkeriai turėdavo dalyvauti visose dvaro ceremonijose, karūnacijose, krikštynose, laidotuvėse, iškilminguose imperatoriaus šeimos pietuose.
1722 m. Rangų lentelėje kamerjunkeris buvo priskirtas IX klasei (vėliau kamerjunkeriai galėjo priklausyti ir kitoms klasėms), į juos kreipdavosi „Ваше благородие“. Petro I įsaku kamerjunkerio laipsnį suteikdavo asmenims, kuriuos siųsdavo pasiuntiniais į kitų šalių dvarus.

1727 m. Rusijos imperatoriaus dvaro etatuose buvo numatyti 7 kamerjunkeriai. 1730 m. kamerjunkeriai kartu su visais dvaro tarnautojais buvo pavaldūs oberhofmeisteriui ir oberhofmaršalui.

Nuo 1742 m. kamerjunkeriais skirdavo imperatoriaus įsakais. Kamerjunkeriai priklausė kelioms klasėms. Pvz., sosto įpėdinio kamerjunkeriai priklausė VI klasei (armijos pulkininko lygmuo), o imperatorės kamerjunkeriai – V klasei (armijos brigadininko lygmuo).
Kamerjunkerių skaičius labai svyravo. Pvz., 1796 m. imperatoriaus dvare buvo 127 kamerjunkeriai, 1801 m. – 70, 1912 m. – 347 kamerjunkeriai, bet jie jau buvo ne tiek pareigybė, kiek garbės laipsnis, nes 1809 m. rūmininko pareigybė kamerjunkeris tapo rūmininko laipsniu. Pagal 1836 m. įsaką kamerjunkeriais galėjo tapti asmenys, kurių valdininko laipsnis nebuvo didesnis už titulinį patarėją (IX klasė). Pagal 1859 m. įsaką – ne didesnis už valstybės patarėjo (V klasė).
Kamerjunkerio laipsnis buvo panaikintas 1917 m. lapkričio mėn.
Kamerjunkerio laipsnį turėjo rusų poetas Aleksandras Puškinas.
Juozas Strimaitis

Biografija

Jaunystėje pramokęs batsiuvio amato, vėliau gyveno Vilkaviškyje. Draudžiamą lietuvišką spaudą nešė nuo 18 metų. Platino Vilkaviškio apylinkėse pats ar perduodavo kitiems platintojams. Parsigabendavo iš Tilžės, pereidavo Prūsijos sieną dažniausiai ties Eitkūnais. Nešė knygelių, laikraščių, maldaknygių, iki 100 rb. vertės. Bendradarbiavo su knygnešiais iš Virbalio, Marijampolės. Talkino „Sietyno“ draugijai. Atsigabentą spaudą perduodavo pašto vežėjui marijampoliečiui J. Lietuvninkui, taip pat knygnešiui J. Kancleriui ir kt.
1897 m. žandarams susekus „Sietyno" draugiją, buvo atlikta krata ir J. Strimaičio namuose. Jis buvo susektas, kai buvo atliekama krata J. Lietuvninko namuose, kur tarp užrašų buvo rasta ir J. Strimaičio pavardė. Iš jo paėmė naujų knygų ryšulį, užrašų sąsiuvinį su įrašais apie gautas knygas, jų kainas, pajamas. J. Strimaičiui buvo skirtas kardomasis areštas Kalvarijos kalėjime. Paleistas už 300 rb užstatą. 1899 m. vasario 3 d. nubaustas 6 mėn. kalėti ir 2 metus tremties. Kalėjo Peterburgo „Kresty" kalėjime. Tremties bausmę atliko Žitomire (Volynės gubernija). Iš tremties grįžo į Vilkaviškį. Nepaisydamas policijos priežiūros, toliau slaptai platino draudžiamą spaudą iki pat jos atgavimo.
1935 m. paskirta 25 Lt knygnešio pensija.
Aušrys Macijauskas

Biografija

1984 m. baigė Kėdainių vaikų muzikos mokyklą, 1986 m. Kėdainių 2-ąją vidurinę mokyklą. 1986–1991 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultete. 1988–1989 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1991–1992 m. Kėdainių cukraus fabriko darbininkas. 1993 m. įkūrė reklamos agentūrą „Mūsų braižas“. 1996–2008 m. dalyvavo kuriant žemės ūkio kooperatyvą „Mūsų ūkis“ ir jam vadovavo. 1997–2000 m. tęsė studijas Lietuvos žemės ūkio universitete, žemės ūkio technologas. 2001 m. išrinktas Lietuvos grūdų augintojų asociacijos tarybos pirmininku, tapo Žemės ūkio rūmų prezidiumo nariu.
Nuo 1994 m. Tėvynės sąjungos narys. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011–2013 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys. 2008–2011 m. LR žemės ūkio ministro Kazio Starkevičiaus pavaduotojas. Nuo 2011 m. premjero Andriaus Kubiliaus visuomeninis konsultantas žemės ūkio klausimais. 
Žmona Rasa, sūnūs Lukas ir Paulius.

Piktnaudžiavimas tarnybine padėtimi

2011 m. pradėto ikiteisminio tyrimo metu nustatyta, kad žemės ūkio viceministras A. Macijauskas nurodė Valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos (VMVT) vadovo pareigas ėjusiam A. Bagotyriui laikinai įdarbinti Vigimantą Kisielių Kauno VMVT, kad vėliau pastarasis būtų perkeltas į pareigas Nacionalinės žemės tarnybos padalinyje Kėdainiuose.
2013 m. liepos 18 d. Vilniaus miesto apylinkės teismas, išnagrinėjęs bylą, nustatė, kad Aušrys Macijauskas, būdamas valstybės tarnautoju – LR žemės ūkio ministerijos viceministru ir Saulius Silickas, būdamas valstybės tarnautoju – Nacionalinės mokėjimo agentūros prie Žemės ūkio ministerijos direktoriumi, piktnaudžiavo tarnybine padėtimi, siekdami turtinės ir kitokios asmeninės naudos, dėl ko buvo padaryta didelė žala valstybės interesams. A. Macijauską ir S. Silicką teismas pripažino kaltais ir paskyrė jiems 1 metų 6 mėnesių laisvės atėmimo bausmes, jų vykdymą atidedant.
Karolis Didžiulis

Biografija

1912-1914 m. Rygos uosto krovikas, 1913 m. įstojo į Latvijos socialdemokratiją. Nuo 1919 m. dalyvavo nelegalios LKP veikloje. 1920–1921 m. LKP CK transporto (nelegalios literatūros gabenimo) skyriaus vedėjas. 1922–1923 m., 1928–1933 m. ir 1936–1940 m. už antivalstybinę veiklą kalintas Kauno ir Šiaulių kalėjimuose, Dimitravo ir Pabradės priverčiamojo darbo stovykloje. 1925 m. Maskvoje baigė Vakarų tautinių mažumų komunistinį universitetą. Nuo 1925 m. LKP CK Panevėžio, Šiaulių rajonų atsakingasis organizatorius. Nuo 1927 m. LKP CK politinio biuro, 1927–1928 m. ir 1934–1935 m. LKP CK sekretoriato narys.
SSRS okupavus Lietuvą - Liaudies Seimo atstovas, 1940–1941 m. LKP (b) CK žemės ūkio skyriaus vedėjas, 1940 m. Lietuvos liaudies vyriausybės įgaliotinis (ministro teisėmis) Vilniui ir Vilniaus kraštui (vietoje suimto Kazio Bizausko). 1940–1947 m. LSSR AT prezidiumo pirmininko Justo Paleckio pavaduotojas. Per Antrąjį pasaulinį karą 1941–1944 m. gyveno Rusijoje. 1945 m. LSSR liaudies komisarų tarybos ir LKP (b) CK įgaliotinis Trakų ir Kretingos apskrityse tremtinių turtui konfiskuoti. 1947–1958 m. LSSR Aukščiausiojo Teismo pirmininkas. Dalyvavo represijose, teisė Lietuvos antisovietinio pasipriešinimo dalyvius. 1957 m. rugsėjo 25 d. jo vadovaujamas Aukščiausias Teismas nuteisė mirti Lietuvos partizanų Ginkluotųjų pajėgų vadą Adolfą Ramanauską (slapyvardis „Vanagas“).
1927–1958 m. LKP CK narys. 1940–1958 m. LSSR AT, 1954–1958 m. SSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.  Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Lenkijos muzikos topai

Lenkijos muzikos topai yra Lenkijos muzikos įrašų topas. Šis topas susideda iš dviejų oficialių albumų topų bei vieno singlų topo. Visą informaciją surenka Lenkijos fonogramos industrijos organizacija (lenk. Związek Producentów Audio Video, ZPAV).

OLiS

OLiS (Oficjalna Lista Sprzedaży) yra oficialus Lenkijoje daugiausiai parduodamų muzikos albumų topas. Topas sukurtas 2000 m. spalio 23 d. Informaciją topui renka ZPAV. Sąrašo pagrindą sudaro pardavimai iš parduotuvių EMPiK, Media Markt ir Tesco. Topas paskelbiamas kas savaitę.
Pirmasis albumas, tope pasiekęs pirmąją vietą, yra Golec uOrkiestra antrasis studijinis albumas „Golec uOrkiestra2“.

Top 100

Top 100 yra Lenkijos topas, sudaromas kas mėnesį ir grindžiamas surinkta informacija iš albumų kompanijų.

Top 100

Official Polish Airplay Chart yra vienintelis Lenkijoje singlų topas. Visą informaciją surenka Nielsen Music Control Airplay Services. Topo vietos pagrįstos radijo stočių grojaraščiais.
Linguine

Linguine (it. Linguine, 'liežuvėliai'), arba linguettine (plonesnė versija) – itališkų makaronų tipas, panašus į makaronus fettuccine ir trenette, su elipsės, o ne plokščios formos skersmeniu. Jie yra apie 4 mm pločio, platesni už spagečius, tačiau ne tokie platūs kaip fettuccine.

Kilmė

Šie makaronai kilę iš Italijos Genujos ir Ligūrijos regionų. Vieni populiariausių patiekalų su jais yra gaminami linguine alle vongole (makaronai su moliuskais) arba trenette al pesto (su pesto padažu). Jei spagečiai paprastai derinami su mėsos ir daržovių patiekalais, tai linguine dažnai pasirenkami ruošiant jūros gėrybes ar pesto padažą. Šie makaronai būna arba iš baltų miltų, arba pilno grūdo  kviečių miltų.
Svajonių stovykla (filmas)

Siužetas

Morisui labai nepasisekė – tėvai ketina jį išsiųsti į kompiuterininkų stovyklą. Tad vaikinas kartu su savo mokslo draugais sugalvoja puikų planą. Jie pasamdo bedarbį aktorių Denį. Šis aplanko vaikų tėvus ir įtikina išleisti vaikus į savo stovyklas.
Vieniems prišneka apie puikią vasarą aktorių stovykloje, kitiems – apie griežtas karines taisykles, tretiems patinka slapčiausios lieknėjimo paslaptis. Laimingi tėveliai ramia sąžine išleidžia savo atžalėles nė neįtardami, kad šie keliauja prie ežero be suaugusiųjų ir ten ketina praleisti visą vasarą. Laimingi vaikiai atvyksta į savo pačių stovyklą, tačiau netikėtai jiems tenka išsisukinėti nuo nuolat visur savo nosį kišančio policininko. Lyg to dar būtų negana, į stovyklą aplankyti vaikų susiruošia tėvai…
BV Borussia Dortmund

Istorija

Klubo komanda kelis dešimtmečius nuo įkūrimo buvo tik vidutinio lygio, 1929 metais klubas buvo ant bankroto ribos, iš finansinės krizės klubą išgelbėjo sirgaliai, padengę skolas. Iki 1937 m. klubo vadybininku buvo lietuvių kilmės vokietis Heinrich Czerkus.
Tik po karo komandos lygis pakilo, 1949 metais ji pateko į šalies čempionato finalą, 1956 ir 1957 metais tapo čempionais, taip pat laimėjo paskutiniame čempionate prieš Bundeslygos įkūrimą (1963). Įkūrus Bundeslygą, Borussia tapo vienu iš 16 klubų, patekusių į šią aukščiausiąją lygą. 1965 metais klubas iškovojo Vokietijos taurę, kitais metais – Europos taurę. Po to sekė du dešimtmečiai be aukštų pasiekimų. 1985 metais vėl iškovota Vokietijos taurė, 1993 metais komanda pateko į UEFA taurės finalą, 1995 ir 1996 metais laimėjo Bundeslygos čempionatą, o 1997 metais laimėjo Europos čempionatą ir Tarpžemyninę taurę. 2002 metais komanda vėl tapo Bundeslygos čempione.
2005 metais komanda pateko į finansinę krizę, kurios metu klubo akcijų vertė krito 80 proc.
Resident Evil: The Umbrella Chronicles

Apie žaidimą

„Resident Evil: The Umbrella Chronicles“ yra vieno arba dviejų žaidėjų 3D grafikos rail shooter žanro šaudyklinis žaidimas. 2007 m. išleistas „Nintendo Wii“ konsolei, 2012 m. su šiek tiek pagerinta grafika išleistas „PlayStation 3“ konsolei per „PlayStation Network“ tinklą. Tai rail shooter tipo šaudyklė, kurios metu herojus automatiškai juda žaidimo scenarijaus parinktu keliu. Žaidėjas valdo tik ginklo taikiklio padėtį vaizdo ekrane ir judėdamas iš anksto parinktu keliu žaidimo erdvėje turi iššaudyti priešininkus. Iššaudant įvairius objektus (lempas, butelius, paveikslus ir pan.) randami užrašai, kurie atskleidžia žaidimo istorijos įvykius.
„Resident Evil: The Umbrella Chronicles“ sudaryta iš keturių pagrindinių epizodų. Žaidimo siužetas atskleidžiamas iš vieno „Resident Evil“ istorijų pagrindinių antagonistų − Alberto Veskerio, pozicijos. Pirmosiose trijose misijose pasakojami įvykiai iš pirmųjų „Resident Evil“ žaidimų − pražūtingo T viruso paskleidimo Rakūno mieste iš „Umbrella“ korporacijos laboratorijų, dėl ko žmonės virto zombiais, gyvūnai mutavo į pavojingas pabaisas. Ketvirtojoje misijoje atskleidžiami nauji herojų nuotykiai „Umbrella“ bazėje Rusijoje. Perėjus pagrindinę misiją, atsiranda galimybė įgyvendinti vieno žaidėjo papildomas trumpesnes misijas. Įveikus misijas pagal jų įveikimo greitį, iššaudytus priešininkus ir pan. suteikiami taškai ir lygio perėjimo rangas. Patirties taškais galima pasitobulinti veikėjų ginklus.
Narutiškis

Istorija

1585 m. minimas Narutiškio palivarkas.
Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžius

Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžius – penkioliktas pagal svarbą aukščiausias Lietuvos valstybės apdovanojimas, LR Prezidento dekretu skiriamas Lietuvos ir užsienio valstybių piliečiams pagerbti ir pažymėti už ypatingus nuopelnus Lietuvos valstybei.

Istorija

Vytauto Didžiojo ordinas įsteigtas 1930 m., minint Vytauto Didžiojo mirties 500-ąsias metines. Prieškarinio ordino ženklo autorius – dailininkas Jonas Juozas Burba. Analogiški ir šiandieniniai ordino ženklai. Vytauto Didžiojo ordino ženklus gamina Lietuvos monetų kalykla. Kaspinus audžia Danijos firma „Morch and Sons“ Kopenhagoje.
Lomžos apskritis

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. dabartinės apskrities šiaurinėje dalyje, į šiaurę nuo Narevo upės gyveno lietuviams artimos baltų gentys – jotvingiai ir galindai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Pietinėje apskrities dalyje nuo V a. pr. m. e. iki X a. gyveno jotvingių gentis. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. 2006 m. rugsėjo 28 d. pradėtas naudoti Lomžos apskrities herbas.
Ožkos sūris

Ožkos sūris (angl. goat cheese; pranc. chèvre) – sūris, pagamintas iš ožkos pieno.
Karštas patiekiamas ožkos sūris (pranc. chèvre) vadinamas pranc. chèvre chaud.

Savybės

Karvės ir ožkos pienas yra panašaus riebumo, tačiau ožkos piene yra didesnė dalis riebalų rūgščių su vidutinio ilgio grandinėmis (heksano, oktano ir dekano rūgštys), dėl ko ožkos sūris turi būdingą aitrų gardį. Išvardintos rūgštys dar turi ir trivialius pavadinimus (angl. caproic, caprylic, capric), kurie kilę iš lot. capra 'ožka'.
Nors Vakarų pasaulyje išpopuliarėjusi karvių pienininkystė, likusiame pasaulyje labai mėgstami ožkų pienas ir sūriai. Dažnai ožkų sūriai gaminami kraštuose, kur nėra šaldytuvų, todėl sunokinti ožkų sūriai paprastai labai sūdomi, kad mažiau gestų. Todėl ožkos sūrio skonis neretai asocijuojasi su sūrumu.
Ožkų sūriai gaminami tūkstančius metų, tai vienas seniausių pieno produktų. Paprasčiausias ožkos sūrio darymo būdas yra leisti natūraliam ožkos pienui sukrekėti ir natūraliai sudaryti varškės dribsnius. Tada varškė nukošiama ir nusausinama. Kitas būdas varškei gauti yra rūgščių (acto, citrinų sulčių) ar šliužo fermentų naudojimas pienui sutraukinti. Minkštieji ožkų sūriai daromi daugelio pasaulio šalių virtuvėse, kur kabo kekės sūrmaišių, pripildytų varškės. Taip kabančiuose sūrmaišiuose sūriai sausėja ir bręsta. Ožkų sūriai gali būti nokinami sūryme, kur gali sudaryti sūrio žievę, o po to kelis mėnesius būti nokinami vėsiuose sūrių nokinimo urvuose.
Kaitinami ožkų sūriai minkštėja, bet nesilydo taip kaip karvių sūriai. Kietus ožkų sūrius su žieve kartais kepa orkaitėse, kur jie sudaro tąsią masę, kuri naudojama kaip duonos užtepas, su česnaku ar vienas.
Osteoartritas

Osteoartritas (Osteoarthritis) – dažniausia pasaulyje sąnarių liga. Tai imuninė liga. Jos metu susidaro būklė, kai senstant sąnarių kremzlės dyla, plonėja, todėl sąnario judesiai tampa skausmingi, sudėtingesni, sąnarys gali patinti. Dažniausiai liga pažeidžia kelio, klubo, stuburo (kaklo ir juosmens), čiurnos sąnarius. Tyrimai rodo, kad osteoartritu serga apie trečdalis vyresnių nei 65 metų amžiaus žmonių, tarp kurių daugiau – moterų.

Simptomai

Pažeistas sąnarys padidėja ir pastorėja. Taip yra dėl osteofitų – kaulinių išaugų, kurių susidaro ties sąnario kraštais. Sumažėja sąnario judesių amplitudė, kartais, uždėjus plaštaką ant sąnario juntama ar net girdima šiurkšti krepitacija.

Priežastys

Ilgą laiką buvo manoma, kad osteoartritas yra degeneracinė liga. Šiuo metu žinoma, kad jos atsiradimui svarbūs kai kurie citokinai ir kiti imuninės sistemos komponentai.
Osteoartritas yra su amžiumi susijusi liga. Vienas svarbių rizikos veiksnių yra antsvoris, nes dėl jo sąnariams tenka nenatūraliai didelis krūvis ir kremzlės greičiau dyla. Antsvorio turintys žmonės paprastai mažai mankštinasi, todėl sąnarių kremzlės nepakankamai aprūpinamos deguonimi. Ligos vystymąsi gali skatinti ir pakitusi, netaisyklinga sąnario struktūra, atsiradusi dėl tokių anatominių pokyčių kaip kelio sąnarių deformacija į vidų ar į išorę, po lūžio netaisyklingai suaugę kaulai ir t. t. Dėl sąnario struktūros pakitimų atsiranda vietinis spaudimas, kuris pažeidžia sąnario kremzlę didžiausio mechaninio apkrovimo vietoje.
Osteoartritu dažniau serga tie žmonės, kurie dirbdami nuolat lanksto kelio ar klubo sąnarius, pvz: ūkininkai, darbininkai, kadangi jų sąnariams tenka didesnis krūvis. Sąnariams kenkia ir per didelis sąnarių apkrovimas sportuojant.
Įtakos turi net avalynė. Avint aukštakulnius batelius, keičiasi pėdos kampas bei stovėsena. Dubuo ir klubas labiau apkraunami, o stuburas išsilenkia. Dėl to vystosi stuburo iškrypimas, dažnai sukeliantis nugaros skausmus. Avinčios aukštakulnius batelius moterys lengviau gali niksėti čiurną, dėl to taip vystosi sąnario pažeidimas.

Osteoartrito gydymas

Svarbiausia gydant ligą – koreguoti savo gyvenimo būdą: mažinti svorį (jei yra antsvorio), tinkamai mankštintis, avėti tinkamą avalynę, vengti per didelio pažeistojo sąnario apkrovimo. Labai tinka važiavimas dviračiu, plaukimas, gimnastika ir trumpi pasivaikščiojimai lygiu paviršiumi.
Petras Algirdas Miškinis

Biografija

1955 m. baigė Dusetų vidurinę mokyklą, 1960 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, 1969 m. Ekonomikos instituto aspirantūrą. 1972 m. Baltarusijos Teisės ir filosofijos institute apgynė disertaciją, teisės mokslų kandidatas.
Buvo finansų inspektorius, advokatas, mokslinis bendradarbis, dėstytojas. 1982 m. Kauno politechnikos instituto, 1989 m. VDU Ekonomikos fakulteto docentas. Dėstė ūkinę, finansų, prekybos teisę. 1988–1992 m. vadovavo juridinei konsultacijai, teikusiai nemokamą teisinę pagalbą jos reikalingiems žmonėms, gynė bankuose ir kredito firmose nukentėjusių indėlininkų interesus. 1992–1996 m. Seimo narys. 1996–1998 m. VDU Teisės katedros vedėjas.
1990 m. Lietuvos demokratų partijos narys, tarybos pirmininko pavaduotojas. 1996 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, partijos tarybos ir valdybos narys. 1999 m. popiežiaus Leono XIII fondo steigėjas.
Žmona Birutė. Sūnus Algirdas, Mykolo Romerio universiteto katedros vedėjas. Dukra Rūta, teisininkė.
Stasys Adomavičius

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – mechanikas. 1999 m. Žemės ūkio bendrovės agroserviso įmonės „Dobilas“ direktorius. 2001 m. SPUAB, 2003 m. UAB „Kelmės šilumos tinklai“ direktorius. 2000–2004 m. Seimo nario padėjėjas sekretorius.
Nuo 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1999–2001 m. Kelmės rajono skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys.
2004–2007 m. ir 2007 m. (atsisakė mandato) Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Zita, vaikai Jurga, Irma.
Geležinis kryžius

Geležinis kryžius (vok.: Eisernes Kreuz) buvo Prūsijos karalystės, o vėliau Vokietijos, karinis apdovanojimas. Šį apdovanojimą įsteigė Frydrichas Vilhelmas III. Pirmąkart įteiktas 1813 m. kovo 10 d., Napoleono karų metu. Geležinis kryžius buvo naudojamas kaip apdovanojimas iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos.
Geležinis kryžius paprastai būdavo įteikiamas tik kareiviams ir karininkams, tačiau būta atveju, kai už karinių užduočių atlikimą jį gaudavo civiliai. Pavyzdžiui: Hana Reitš (Hanna Reitsch) - pirmoji moteris, gavusi geležinio kryžiaus (pirmos klasės) apdovanojimą ir Melita Šenk Grėfin fon Štaufenberg (Melitta Schenk Gräfin von Stauffenberg), antroji moteris gavusi geležinio kryžiaus (antros klasės) apdovanojimą.
Taip pat geležinis kryžius buvo naudojamas kaip Vokietijos imperijos kariuomenės emblema 1871–1918 metais. Po pirmojo pasaulinio karo jį pakeitė paprastesnis graikiškas kryžius. 1956 metais geležinis kryžius tapo Bundesvero, Vokietijos karinių pajėgų, emblema.
The Singles 81-85

Apie albumą

Albumas pasirodė 1985 m. spalio 15 d. Albume 15 dainų.
Visoms dainoms žodžius bei muziką sukūrė Gore'as, išskyrus Dreaming Of Me, New Life ir Just Can't Get Enough, kurias sukūrė Vince'as Clarke'as.
Violeta Gembicka

Biografija

2001 m. baigė Lietuvos teisės universitetą, teisininkė. Studijuoja komercinę teisę Vilniaus universiteto Teisės fakultete.
Trakų policijos komisariato tardytoja, Elektrėnų policijos komisariato tardytoja, Elektrėnų PK tardytoja/ikiteisminio tyrimo tyrėja.
Nuo 2004 m. Darbo partijos narė. 2004 m. LR Seimo nario sekretorė-padėjėja. 2007–2009 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narė/Tarybos Sekretorius. 2011 m. Elektrėnų SB "Šviesa" valdybos narė.
Sutuoktinis Aleksandras, sūnus Karolis.
Eugenijus Butkus (1960)

Biografija

1983 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
1997–2000 m. Joniškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2000 m. UAB „Žvalguva“ Joniškio padalinio direktorius.
Lietuvos centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Joniškio Rotary klubo narys. Sutuoktinė Regina, vaikai Saulius, Linas, Giedrė.
Turkų meschetinų vėliava

Turkų meschetinų vėliava – turkų meschetinų etnoso vėliava: trispalvė su lygaus pločio jusotomis (Viršuje balta, viduryje – raudona, apačioje – juoda, o prie koto – tokio paties pločio vertikali žalia juosta, kurioje yra baltas pusmėnulis centre ragais į dešinę.
Vėliavos proporcijos – 2:3.
Deveniai

Istorija

Deveniai yra minimi Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose. 1923 m. kaime buvo 4 sodybos – 36 gyventojai, turėjo apie 135 ha žemės bei miško.
Tiltiškės

Aplinkinės gyvenvietės

Biržūnai – 1 km
Vilniaus kolegijos Pedagogikos fakultetas

Vilniaus kolegijos Pedagogikos fakultetas (VK PDF) Vilniaus kolegijos padalinys (fakultetas), rengiantis pedagogus. Per 70 gyvavimo metų parengė apie 8000 specialistų.
Adresas: Palydovo g. 29, LT-11107 Vilnius (Naujoji Vilnia).

Istorija

1940 m. rugsėjo 1 d. Trakuose įkurta lietuviška Mokytojų seminarija.
1957 m. Mokytojų seminarija perkelta į Vilnių ir 1958 m. pavadinta Vilniaus pedagogine mokykla.
1991 m. mokykla buvo reorganizuota į Vilniaus aukštesniąją pedagogikos mokyklą.
2002 m. mokykla reorganizuota į Vilniaus kolegijos Pedagogikos fakultetą.
Jonas Nasutaitis

Biografija

Mirė greičiausiai 1484 m., kadangi yra žinoma, kad tai nutko Gardine, o 1485 m. ten jau buvo kitas seniūnas.
Tėvas – Nasuta. Nežinomo vardo žmona – kilusi iš Mazovijos bajorų (ibid.). Vienintelė duktė – Ona (ištekėjo už Jono Zaberežinskio) (ibid.).
Tėvoninės valdos – Plenkėje.

Šaltiniai

Rimvydas Petrauskas "Lietuvos Diduomenė XIV a. Pabaigoje – XV a. " 275 psl.
Medaus mėnuo Amerikoje

„Medaus mėnuo Amerikoje“ – 1981 m. Lietuvos kino studijoje A. Laurinčiuko pjesės „Paskutinis prašymas“ motyvais sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 69 min.

Siužetas

Iškart po vestuvių prasidėjęs karas trims dešimtmečiams išskyrė Jurgį ir Mortą. Dabar jis – žinomas chirurgas Džordžas Stikeris, gyvena JAV ir nežino, kad turi suaugusią dukterį. Bet Morta visgi suranda jį. Pavėluotas medaus mėnuo laimės neatneša…