google/wiki40b huggingface dataset:
Guzaras

Istorija

1977 m. Guzaro kyšlakui suteiktas miesto statusas.
Electronic Entertainment Expo

Electronic Entertainment Expo (taip pat žinoma kaip E3) – tarptautinė video ir kompiuterinių žaidimų paroda, kasmet rengiama gegužės pabaigoje arba birželio pradžioje Los Andželo parodų centre (LACC). Ją organizuoja Pramoginės programinės įrangos asociacija (Entertainment Software Association, ESA). Parodoje įvairūs žaidimų kūrėjai pristato būsimus žaidimus ir susijusią techninę įrangą.
Tai vienas didžiausių tokio tipo renginių pasaulyje, čia susirenka didžioji dauguma kritikų, vyksta įvairūs pramoginiai renginiai, pvz., elektroninio sporto turnyrai, teikiami apdovanojimai ir pan. Pirmą kartą surengta 1995 m.
Kitaip nei kitose panašiose parodose, kurios yra atviros visiems (pvz., Gamescom ar Tokyo Game Show), į E3 parodą anksčiau buvo galima patekti tik specialiu registracijos būdu. Tai yra, iš norinčiųjų patekti ESA reikalaudavo patvirtinimo, jog jie yra profesionaliai susiję su kompiuterinių žaidimų industrija. 2007 ir 2008 m. į ją buvo galima patekti tik su pakvietimais. Tais pačiais metais buvo surengtas ir atskiras visuomenei atviras renginys pavadinimu Entertainment for All. Tačiau, renginys nenusisekė ir grąžinus buvusią registraciją buvo panaikintas. 2017 m. paroda vėl tapo atvira visuomenei, buvo išdalinta 15 tūkst. leidimų įeiti norintiesiems.

Istorija

Iki E3 mugės įsteigimo daugelis žaidimų leidėjų savo naujus produktus pristatydavo kitose mugėse, kaip Consumer Electronics Show ir European Computer Trade Show.
Surengti E3 mugę sumanė „IDG“ priklausanti įmonė „Infotainment World“. Sukurti mugę padėjo Interaktyvios skaitmeninės programinės įrangos asociacija (dabar Pramoginės programinės įrangos asociacija). Kylant atgarsiams apie naujos kartos žaidimų konsolių kūrimą, buvo nutarta surengti mugę tik ką pasirodžius šioms konsolėms. Pirmoji išėjo Sega Saturn, vėliau sekė PlayStation, Virtual Boy, Neo-Geo CD ir Nintendo 64. Renginys truko tris dienas, nuo 1995 m. gegužės 11 iki 13 d. Los Andžele, Kalifornijoje. Mugės plotas siekė 65 000 kv.m, renginį aplankė daugiau kaip 38 000 lankytojų.
Nuo pat jos įsteigimo iki 2015 m. į parodą buvo galima patekti tik registracijos būdu. Tiesa, 2007 ir 2008 m. į ją buvo galima patekti tik su specialiais pakvietimais, kurių išdalinta buvo apie 4–5 tūkst. 2015 m. E3 parodos formatas buvo kiek pakeistas, leidžiant į ją patekti ne srities profesionalams. Toks leidimas visuomenei buvo tik dalinis, kadangi į ją patekti galėjo tik gavusieji po pakvietimą iš kelių tūkstančių, išdalytų kai kurių leidėjų. Tačiau plintant naujienų ir konferencijų rengimui gyvai internetu leidėjai vis rečiau domisi dalyvavimu parodoje, siekdami sutaupyti bereikalingų išlaidų, kurios ne visada atsiperka, ir veikiau rinkdamiesi organizuoti savo spaudos konferencijas.
2017 m. renginys pirmą kartą tapo atviras visuomenei, lankytojai galėjo įsigyti 15 tūkst. parduodamų bilietų nuo vasario 13 d.
Himedžis

Istorija

Himedžis buvo Harimos žemės centru nuo Nara laikotarpio. Po Sekigaharos mūšio feodalas Ikeda Terumasa užvaldė teritorijų Harimos žemėje ir įkūrė Himedžio kunigaikštystę (姫路藩 Himeji-han). Jis išplėtė Himedžio pilį ir ją supantį miestą.
Himedžis nuo 1871 m. buvo Himedžio prefektūros (vėliau Šikamos prefektūros) sostine. Tačiau 1876 m. ši prefektūra buvo prijungta prie Hiogo prefektūros. Himedžio miestas buvo įkurtas 1889 m. balandžio 1 d. Po 1923 m. įvykusio Didžiojo Kanto žemės drebėjimo Japonijos vyriausybė svarstė galimybę valstybės sostinę iš Tokijo perkelti į Himedžį.
Antrajame pasauliniame kare miestas smarkiai nukentėjo nuo JAV 20–osios oro armijos įvykdyto antpuolio 1945 m. liepos 3 d., nes čia buvo svarbus geležinkelių mazgas ir du dideli kariniai poligonai. Nors buvo sugriauta 63,3% užstatytos teritorijos, tačiau garsioji Himedžio pilis beveik nenukentėjo net į ją pataikius vienai padegamajai bombai. Po to Himedžio gyventojai ėmė tikėti, kad pilis apsaugota dangiškos jėgos.
2006 m. kovo 27 d. prie Himedžio buvo prijungti aplinkiniai miestai: Jasutomi (安富町 Yasutomi-chō), Kodera (香寺町 Kōdera-chō), Iešima (家島町 Ieshima-chō) ir Jumesaki (夢前町 Yumesaki-chō).
Ugnyje (filmas)

Turinys

Fotografas Raselas Praisas, rengiantis reportažus iš įvairių karinių konfliktų vietų, po užduoties Čade atvyksta į Nikaragvą, kur prasidėjo pilietinis karas tarp prezidento Samosos bei sandinistų fronto. Sandinistams vadovaujančio komandantės Rafaelio niekas nėra matęs ir Praisas kartu su kolege žurnaliste Kler nusprendžia bet kokia kaina gauti jo interviu. Po didelių pastangų ir pavojų, kuriuos tenka patirti fiksuojant gatvių mūšius, pasklinda žinia apie Rafaelio mirtį, tačiau daugelis tai laiko Samosos propagandiniu triuku.
Galiausiai Praisas ir Kler atsiduria sukilėlių stovykloje ir sužino, kad Rafaelis iš tiesų žuvo. Jų prašoma padaryti keletą nuotraukų ir jas išplatinti, siekiant bent laikinai paneigti gandu apie vado mirtį. Praisas su Kler abejoja, nes tai nesuderinama su žurnalisto etika, tačiau prieš tai nemažai laiko praleidę Samosos aplinkoje ir galėję įsitikinti šio korupcija bei kitais nešvariais darbais, nutaria įvykdyti prašymą.
Nuotraukos turi didelį pasisekimą, jos rodomos per televiziją JAV ir virsta plakatais Nikaragvoje, tačiau netrukus Praisas supranta esąs išnaudojamas paslaptingo prancūzo Marselio Džeizi, padedančio prezidentui Samosai, atstovaujančiam CŽV ir turinčiam savo paties interesų vienu metu. Džeizi žino, kad Rafaelis miręs, tačiau leidžia Praisui atlikti seriją nuotraukų, kad vėliau jose atpažintų kitus pasipriešinimo dalyvius ir galėtų juos sunaikinti.
Tuo metu Į Nikaragvą atvyksta Praiso ir Kler bičiulis žurnalistas Aleksas Greizeris, besitikintis gauti iš Rafaelio interviu. Praisui prisipažinus, kad nuotraukose yra jau negyvas sukilėlių vadas, Greizeris pagrasina visiems paskelbti tiesą ir apkaltina fotografą pažeidus pagrindinį principą – nesikišti.
Po keleto dienų, pykčiui atlėgus, Greizeris su Praisu išvyksta į miestą, tikėdamiesi gauti interviu iš kitų sukilėlių. Prie vieno iš oficialiai šalies valdžiai ištikimos kariuomenės įrengtų patikrinimų postų Greizeris nušaunamas, tačiau Praisas spėja viską nufotografuoti. Netrukus ant kojų sukeliama visa kariuomenė, kurios tikslas: rasti fotografą anksčiau negu šis spės išplatinti nuotraukas, galinčias priartinti prezidento Samosos valdymo galą…
Arūnas Dulkys

Biografija

Į šias pareigas Lietuvos Respublikos Prezidento teikimu penkerių metų kadencijai jį paskyrė Lietuvos Respublikos Seimas. Arūnas Dulkys darbą Valstybės kontrolėje pradėjo 2015 m. balandžio 15 d.
Valstybės kontrolieriaus įgaliojimai yra nustatyti Lietuvos Respublikos valstybės kontrolės įstatyme.
1992 m. — Lietuvos banko Vilniaus skyriaus kasininkas;
1992 – 1996 m.— Komercinių bankų kasos operacijų padalinių kasininkas, viršininko padėjėjas, vedėjas, viršininkas;
1996 – 1998 m.— Valstybės įmonės „Lietuvos monetų kalykla“ valdybos narys;
1996 – 2004 m.— Lietuvos banko Kasos departamento direktorius;
1998 – 2005 m.— Valstybės įmonės „Lietuvos monetų kalykla“ valdybos pirmininkas;
2004 – 2005 m.— Lietuvos banko valdybos pirmininko konsultantas;
2006 – 2007 m.— Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko patarėjas ekonomikos klausimais;
2007 – 2015 m.— Valstybės kontrolės 8-ojo audito departamento direktorius.
Nuo 2011 m.— Vilniaus universiteto Ekonomikos fakulteto Teorinės ekonomikos katedros lektorius;
Nuo 2015 m.— vadovauja Lietuvos Respublikos Valstybės kontrolei. 
Kalba anglų, rusų kalbomis.
Samtis

Samtis – virtuvės įrankis, naudojamas semti sriubai ar kitiems skystiems maisto produktams.
Paprastai, kaip ir kiti virtuvės įrankiai, gaminami iš plieno lydinių; gali būti pagaminti iš aliuminio, sidabro, plastiko (pvz., melamino plastiko), medienos ir kt.
Tabana Ntlenjana

Tabana Ntlenjana (išvertus iš sesoto kalbos "gražus, mažas, juodas kalnas") yra aukščiausia viršukalnė Lesote ir visoje pietų Afrikoje. Šis kalnas yra Drakeno kalnyno viršukalnė. Kalno aukštis siekia 3 482 m. Pirmas sėkmingas užkopimas į šią viršukalnę datuojamas 1951 m.
Šeriuotoji viksva

Augavietės

Auga žemapelkėse, raistuose, grioviuose, upių ir ežerų pakrantėse, šlapiose pievose. Mėgsta saulėtas vietas, drėgną, silpnai rūgštų, humusingą ir durpinį dirvožemį. Randama žemumose.

Biologija

Tai daugiametis, 30-80 cm aukščio žolinis augalas, augantis kupstais. Šaknys gali siekti 1 m gylį. Stiebas status, su trimis briaunomis, viršutinėje dalyje šiurkštus. Lapai 2-3 mm pločio, ilgi, geltonai žali, su juosvomis, blizgančiomis makštimis, nenustelbia žiedyno.
Visos varputės ovališkos ar cilindriškos, 4-15 mm ilgio, susitelkusios šakotoje, 4-8 cm ilgio, 0,5-1,5 pločio šluotelėje. Viršutinėje varputės dalyje esti kuokeliniai žiedai, turintys po tris kuokelius, o žemiau jų – piesteliniai žiedai, turintys po dvi piesteles. Pažiedės rausvai rudos, ties viduriais šviesesnės.
Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Žiedus apdulkina vėjas. Vaisius – rudas riešutėlis. Maišeliai apvalūs, apie 3 mm ilgio, turi dantytus snapelius. Maišelio vienoje pusėje 10-12 gyslų, kitoje – 6. Sėklas platina vanduo. Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 64.
Vida Rekešienė

Biografija

1988 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius ekonomistas.
UAB „Jurbarko agrochemija“, KŪB „Pigumėlis“, G. Girdžijausko įmonės „Jutta“ buhalterė. Jurbarko rajono savivaldybės kontrolės ir audito tarnybos savivaldybės kontrolierė.
2000 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų), nuo 2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jurbarko rajono skyriaus narė, nuo 2010 m. pirmininko pavaduotoja. 2011 m. išrinkta Jurbarko rajono savivaldybės tarybos nare, atsisakė mandato. 
Sutuoktinis Rimas, vaikai Kostas, Audronė.
Tiburono pusiasalis

Tiburono pusiasalis (pranc. Le Tiburon péninsule) – pusiasalis Espanjolos salos pietvakariuose, Haityje. Driekiasi nuo Haičio-Dominikos Respublikos sienos link vakarų. Šiaurėje skalauja Gonavo įlanka. Pusiasalyje yra 5 šalies departamentai: Gran Anso, Nipo, Pietų, Pietryčių ir Vakarų. Tiburono pusiasalio vakaruose iškilęs Hoto kalnų masyvas (aukštis iki 2347 m, Makajos k.).
Biofizika

Biofizika (gr. bios 'gyvybė, gyvenimas' + gr. physike, physis 'gamta') – tarpdisciplininis mokslas, biologijos problemas tiriantis fizikos bei chemijos metodais. Biofizika tiria biologinių procesų, vykstančių biologinėse sistemose (molekulėse, ląstelėse, organizmuose, ekosistemose) fizinę ir cheminę prigimtį.
Pirmą kartą sąvoką biofizika pavartojo Karlas Pirsonas 1892 m, tačiau kaip mokslas biofizika atsirado XX amžiuje, tam didelės įtakos turėjo informatikos raida. Biofizikai dirba fiziologijos, biochemijos, medicinos ir molekulinės biologijos srityse.

Istorija

Lyginant su kitomis biologijos ir fizikos šakomis biofizika yra palyginti nauja ir todėl vis dar vystosi. Pirmieji biofizikos tyrimai buvo atlikti 1840 m. Berlyno fiziologų mokyklos grupės, tarp jų buvo Hermanas Helmholcas, Ernstas Heinrichas Vėberis, Carl F.W. Ludwig ir Johannes Peter Müller. Pirmasis Biofizikos mokslinių tyrimų institutas buvo įkurtas 1919 m. Maskvoje, o pirmasis Pasaulio biofizikų kongresas įvyko 1939 m. Niujorke.

Biofizika Lietuvoje

Biofizika Lietuvoje atsirado XX a. 6-ojo dešimtmečio pabaigoje, Kauno medicinos institute ir Vilniaus universitete.
IR (roko grupė)

Istorija

„IR“ susikūrė 2003 metais ir netrukus sėkmingai šturmavo Lietuvos roko sceną. „IR“ tapo geriausia VIII-o debiutantų festivalio „Naujas Kraujas 2004“ grupe ir konkurso „EuroRock Vilnius 2004“ nugalėtoja. 2004 metų pabaigoje iširus pirmai grupės sudėčiai, gitaristas, vokalistas ir dainų autorius Germanas Skoris kurį laiką bendradarbiavo su įvairiais Lietuvos bei Latvijos muzikantais.
Per trejus metus grupės muzika buvo lyginama su daugeliu žymių roko kolektyvų – nuo „Placebo“ ir „Smashing Pumpkins“ iki „Nirvana“ ir „Foo Fighters“. Grupės muzikiniai įkvėpėjai yra gana įvairūs – nuo „Red Hot Chili Peppers“ iki „A Perfect Circle“.
2005 metų pradžioje „IR“ pasirašė sutartį su muzikos leidybos įmone „Muzikos zona“. Vėlyvą 2005 rudenį pasirodė grupės debiutinis albumas „Now or Never“ („Dabar arba niekada“). Albumą palankiai įvertino Lietuvos ir užsienio kritikai bei roko mėgėjai.
Nepaisant nepalankaus Baltijos šalių žiniasklaidos požiūrio į roką, dainos iš albumo sugebėjo prasibrauti į kelių radijo stočių programas ir net pateko į populiariausių kūrinių sąrašus. Tris savaites dainos „Idol“ vaizdo klipas pirmavo „Baltic Top“ – tarptautinėje programoje, kurią organizavo kelios radijo stotys ir televizijos kanalai iš Latvijos, Lietuvos ir Estijos. Baladė „Maybe“ ilgokai pirmavo radijo stoties „Mažeikių Aidas“ populiariausių dainų trisdešimtuke.
„IR“ dažnai koncertuoja įvairiuose festivaliuose, renginiuose bei klubuose. Grupė grojo vienoje scenoje su „Tito & Tarantula“ festivalyje „Rudstock 2004“, koncertavo Vokietijoje, Lenkijoje, Latvijoje, Nyderlanduose ir Anglijoje. 2006 metų vasarą „IR“ buvo išrinkta savaitės grupe autoritetingoje nepriklausomos muzikos interneto svetainėje „ubl.com“. 2006 metų pradžioje „IR“ buvo išrinkta „Geriausia 2005 metų Lietuvos roko grupe“ alternatyvios muzikos apdovanojimuose „A-LT 2005“, o albumas „Now or Never“ buvo nominuotas „Geriausio 2005 metų albumo“ kategorijoje.
Alasdair MacIntyre

Alasdair Chalmers MacIntyre (g. 1929 m. sausio 12 d., Glazge, Škotija) – moralės ir politikos filosofas, taip pat žinomas savo darbais filosofijos istorijos ir teologijos srityse.
MacIntyre veiklos temos – ideologijos kritika, psichoanalizė, moralės istorija; vėliau moralės filosofija. Pagrindinis veikalas – „After Virtue. A Study in Moral Theory“, kuriame kritikuojama „racionalistinė“ Švietimo moralė nuo Kanto, nesuteikianti žmogui jokių pamatų, šaknų. Sąsajos su Nikomacho etika (Aristotelis), norima atgaivinti etinių vertybių tradicijas.
Riumelanžas

Istorija

Įkurtas 1891 m.
Žalioji (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 19 kmKadarai – 1,4 kmPAPILYS – 8,4 km
Satkūnai – 1,6 kmGrubiškis – 4,2 kmŠakiškis – 2,5 kmGalvokai – 3 kmDiliai (Papilys) – 3,4 kmVėliškėnai – 1,2 km
Marie Myriam

Marie Myriam (tikrasis vardas – Myriam Lopes; g. 1957 m. gegužės 8 d. Luluaburgo (Kananga), Kongo Demokratinė Respublika) – portugalų kilmės prancūzų dainininkė. Turi dukterį Laureen (g. 1982 m.) ir sūnų (g. 1990 m.).
Atstovaudama Prancūzijai 1977 metais laimėjo Eurovizijos dainų konkursą su daina „L’oiseau et l’enfant“ (liet. Paukštis ir vaikas). Dainai muziką sukūrė Jean Paul Cara, žodžius – Joe Gracy. 1977 m. birželį daina pasiekė #42 vietą Jungtinės Karalystės (JK) singlų tope. 1981 m. Myriam atstovavo Prancūzijai Yamaha muzikos festivalyje su daina „Sentimentale“. Ji užėmė devintą vietą. Pastaraisiais metais pristatė Prancūzijos žiuri balsus Eurovizijos dainų konkurse.
Plan 9

Plan 9 – konceptuali AT&T firmos Bell Labs padalinyje 1986 m. sukurta operacinė sistema, vystanti UNIX idėjas. Nuo pastarųjų skiriasi itin išvystyta failų sistema, kuri pilnai abstrahuoja ir procesus, ir įrenginius, ir tinklą, ir sistemos API. Autoriai – grupė programuotojų, kūrusių UNIX sistemas.
Daugelis idėjų, realizuotų Plan 9 sistemoje (pvz., /proc failų sistema), taikomos naujesnėse UNIX ir Linux versijose, o šiai sistemai sukurta UTF-8 koduotė – ir kitose OS. Plan 9 inspiravo ir tinklinės Inferno OS sukūrimą.
Edgaras Slušnys

Biografija

Vaikystėje badmintoną Slušnys pradėjo žaisti kartu su tėvu Arnoldu Slušniu. Kartu su tėvu eidavo į treniruotes, vykdavo į varžybas. Slušnys žaidžia ne tik badmintoną, bet yra ir Lietuvos paplūdimio tinklinio III v. iki 18 metų ir II v. iki 20 metų laimėtojas. Kartu su Lietuvos badmintono rinktine, Slušnys yra pabuvojęs Stambule (Turkijoje), Milane (Italijoje), Amsterdame (Nyderlanduose), Kuvala Lumpūre (Malaizijoje), treniruočių stovyklose Taline (Estijoje), Kopenhagoje (Danijoje), Karlskronoje (Švedijoje). 2011 m. kartu su Kęstučiu Navicku laimėjo Lietuvos asmeninio čempionato vyrų dvejeto varžybas.
Rimas Geniušas

Biografija

Žmona Irena Žemaitytė-Geniušienė, vaikai Petras Geniušas ir Julius Geniušas.
1933–1948 m. (su pertraukomis) studijavo Kauno konservatorijoje, 1945 m. baigė Balio Dvariono fortepijono klasę. 1945 m. debiutavo teatro scenoje – Kauno valstybiniame operos ir baleto teatre, diriguodamas Džoakino Rosinio „Sevilijos kirpėją“. 1948 m. baigė Mykolo Bukšos dirigavimo klasę. 1949–1951 m. tobulinosi Leningrado konservatorijoje.
1951–1952 m. LSSR radijo simfoninio orkestro dirigentas ir atsakingasis muzikos redaktorius. 1952–1996 m. Lietuvos operos ir baleto teatro dirigentas, 1958–1975 m. ir 1991–1994 m. vyr. dirigentas. 1949–1999 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas; nuo 1975 m. operinio parengimo katedros vedėjas, 1982 m. profesorius.
Koncertavo kaip dirigentas ir pianistas Lietuvoje, užsienyje.
KF Kika

Istorija

Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse. 
2016/2017 m. sezone žaidė Trečios pakopos pirmenybėse, dėl patekimo į Pirmą lygą kovojo su KF Ulpiana. Šią komandą palaužė tik po baudinių serijos, kurioje nugalėjo 10:9.
Kitą sezoną (2017/2018 m.) debiutavo Pirmoje lygoje.
Ubisoft Quebec

Istorija

Studijos siekis buvo ieškoti naujų idėjų ir talentų rytinėje Kvebeko dalyje.
Kauniainenas

Istorija

Įkurtas 1906 m. kaip priemiestis, kuriame numatyta vilų statyba įmonės „Grankulla“ darbuotojams.
Miesto teisės suteiktos 1972 m.

Gyventojai

Miestas dvikalbis: 58 % gyventojų gimtoji kalba yra suomių, 38 % – švedų.
Lorica plumata

Lorica plumata – romėnų šarvai, kuriuos vilkėdavo tik karo tribūnai ir aukštesnio (generoliško) rango karo vadai. Šio tipo šarvai buvo brangesni už bet kuriuos kitus romėnų šarvus, brangiai kainuodavo ir jų priežiūra.
Šių šarvų romėniškas pavadinimas nėra žinomas. Pavadinimą lorica plumata 'plunksniniai šarvai' sukūrė šių laikų mokslininkai, remdamiesi šių šarvų panašumu į paukščių plunksnų dangą.
Lorica plumata pagrindas yra grandinė palaidinė (kaip lorica hamata), prie kurios grandžių pritvirtinti maži plunksnų pavidalo žvyneliai. Tokių šarvų gamyba reikalauja ilgo ir kruopštaus darbo, jie, manoma, buvo brangūs šarvai. Daug abejoja dėl šių šarvų tinkamumo mūšio lauke,, tačiau gali būti kad juos naudodavo dėl jų įspūdingos išvaizdos, galbūt siekiant tuo pakelti kareivių dvasią.
Šiaulių termofikacinė elektrinė

Istorija

2011 m. kovo 25 d. įmūrytas kertinis akmuo į naujos Šiaulių termofikacinės elektrinės pamatus. Elektrinės statybą inicijavo – „Šiaulių energija“. Planuota jog nauja biokuro jėgainė per metus pagamintų apie pusę Šiauliams reikalingos šilumos energijos, taip pat apie 60 GW elektros energijos, kurią supirktų skirstomieji tinklai.
2012 m. liepos 19 d. jėgainė pradėta eksploatuoti. Tikimasi, kad investicijos į termofikacinę elektrinę atsipirks per devynerius metus. Jėgainė naudoja vietinį biokurą: malkinę medieną, medžio pramonės ir miško kirtimo atliekas. Nešildymo sezono metu termofikacinė elektrinė kūrenant tik biokuru užtikrina Šiaulių miesto vartotojų karšto vandens poreikį. Numatyta, kad biomase kūrenamoje termofikacinėje elektrinėje būtu galima deginti ne vien medieną bet, esant būtinybei, ir šiaudus arba gamtines dujas.

Techninis parengimas

Jėgainėje įrengta 11 MW elektros ir 27 MW šilumos galios termofikacinės elektrinės įranga, kūrenamą biokuru, su 8,3 MW šilumos galios kondensaciniu ekonomaizeriu išeinančių dūmų išnaudoti šilumai. Nešildymo sezono metu jėgainė dirba pagal šilumos energijos poreikį karšto vandens ruošimui, šildymo sezono metu – nominaliu režimu. Per metus patieks į tinklą apie 60 GWh elektros energijos ir apie 226 GWh šilumos energijos.
Bendras kogeneracinio įrenginio ir degimo produktų kondensatoriaus efektyvumas sieks 96-100 %. Numatoma, kad elektrinėje bus galima deginti ir iki 5 % šiaudų, iki 30 % durpių, arba iki 30 % gamtinių dujų.
Kretingos rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.

Kretingos rajono savivaldybės taryba – Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Žvaigždutė (Kaunas)

Istorija

Išaugo iš laikraščio „Tėvynės sargas“ priedo vaikams „Angelas sargas“. 1923–1930 m. mėnesinis, 1930–1940 m. dvisavaitis leidinys. 1923–1935 m. leido Lietuvių katalikų blaivybės draugija (Angelaičiai), 1935–1938 m. jėzuitai, 1938–1940 m. „Maldos“ bendrovė, 1940 m. Katalikų veikimo centras. 1926 m. turėjo daugiau kaip 5300 prenumeratorių, 1930 m. – 10 000, 1938 m. – 18 000.
Bendradarbiavo Konstantinas Bajerčius, Bernardas Brazdžionis (Vytė Nemunėlis), Matas Grigonis, P. Gudaitis, Kazys Papečkys, Paulius Preikšas, Jonas Šiožinys, Vytautas Tamulaitis, Antanas Zabulionis, L. Žitkevičius ir kt.
„Žvaigždutės knygyno“ serijoje 1927–1932 m. išleistos penkios vaikų surinktų pasakų knygos „Mūsų pasakos“, 1931 m. – Vytės Nemunėlio (Bernardo Brazdžionio) eilėraščių rinkinys „Mažųjų pasaulis“, sudarytas iš žurnale spausdintų kūrinių.
Amalfio hercogystė

Istorija

Amalfio miestas buvo įkurtas kaip prekybos postas 339 m. 596 m. buvo paskirtas pirmasis Amalfio vyskupas.
838 m. Amalfį buvo užgrobęs Benevento kunigaikštis Sikardas (Sicardo), o 839 m. Amalfis išsivadavo ir išsirinko prefektą. Tuose rinkimuose dalyvavo ir gretimas Atranio miestas.
Amalfis padėjo išlaisvinti Sikonulfą, tuo pasipriešindamas tuometiniam Benevento kunigaikščiui.
897 m. savivaldė respublika, nominaliai buvusi Bizantijos dalis, pralaimėjo karą Sorento hercogijai. Prefektas papuolė į nelaisvę, bet vėliau buvo išpirktas.
914 m. prefektas Mastalas I (Mastalus I) buvo paskirtas teisėju (patricijumi). 957 m. pastricijus Mastalas II išrinktas hercogu. 958 m. Sergijus nužudė Mastalą II (Mastalus II) ir tapo hercogu Sergijumi I, pradėdamas Amalfio hercogų dinastiją.
981-983 m. Amalfį valdė Salerno kunigaikštystė. 987 m. Amalfio vyskupija buvo pakelta į arkivyskupijos rangą.
1034 m. Amalfis tapo pavaldus Kapujos kunigaikštystei, o 1039 - vėl Salerno kunigaikštystei.
1073 m. normanas Robertas Gviskaras (Robert Guiscard) užkariavo Amalfį ir pasiskelbė Amalfio hercogu (lot. dux Amalfitanorum 'amalfiečių hercogas'). Amalfį ėmė valdyti Sicilijos normanai. 1096 ir 1130 m. Amalfis buvo sukilęs, bet sukilimai buvo numalšinti. Antrasis sukilimas buvo numalšintas 1031 m., kai Amalfį apsiautė sausuma atžygiavusi Sicilijos admirolo Joano kariuomenė ir Georgijaus Antiochiečio laivynas iš jūros.
1135 ir 1137 m. Amalfį nusiaubė Pizos respublikos kariuomenė, ir Amalfis prarado visą įtaką.
Skaitmeninis maoizmas

Skaitmeninis maoizmas (pažodžiui iš angl. Digitalinis maoizmas) – teorija, pagal kurią žiniatinklio (pvz., Web 2.0) bendruomenė arba jame veikianti asmenų grupė kaip žinių internete skleidimo subjektas nulemia įvykius, prisideda prie viešosios nuomonės formavimo, ignoruojant tikrovę, iškreipiant jos faktus, kai kolektyvas apsprendžia individo „tikrąją“ gyvenimo istoriją ir pateikiant atitinkamus vertinimus.

Istorija

Kompiuterių mokslo dėstytojas bei muzikas Jaron Lanier XX a. 9 dešimtmetyje sukūrė eksperimentinį filmą, kuris vieną vienintelį kartą buvo parodytas kino festivalyje. Laisvojoje enciklopedijoje atsidaro įrašas, priskiriantis informologą Jaron Lanier kino filmų režisieriams. Jaron Lanier bandė ištrinti klaidinantį įrašą koletyviai kuriamoje Vikipedijoje, bet nesėkmingai netgi po daugelio bandymų. Lanier vėliau aplankė žurnalistai, besidomintys naujojo kino režisieriaus karjera. Po šių įvykių buvo publikuotas esė ciklas,– taip pasirodė straipsnis „Digital Maoism“ (serijoje „Original Edge Essays“ interneto forume www.edge.org).
Skuodo Pranciškaus Žadeikio gimnazija

Istorija

1918 m. lapkričio mėn. Skuodą pasiekė žinia, jog LR švietimo ministerija patenkino skuodiškių prašymą ir leidžia steigti progimnaziją. Prašymą steigti gimnaziją pasirašė 9 žmonių komitetas: pirmininkas P. Žadeikis,Šačių klebonas A.G.Beržanskis, Mosėdžio klebonas P.Venckevičius, kunigas K.Jadviršis, ūkininkai A.Šilgalis, P.Arlauskas, J.Žiemelis, J.Valiuška, V.Vaitkevičius. 1938 m. sukomplektuota pilna gimnazija. 1939 m. išleista pirmoji gimnazijos abiturientų laida. 1949 m. gimnazija išleido paskutinę gimnazistų laidą. 1950 m. gimnazija pavadinta Skuodo vidurine mokykla. 1975 m. tapo Skuodo 1-ąja vidurine mokykla.
1992 m. mokyklai suteiktas Pranciškaus Žadeikio (1869–1933) vardas. 1995–1996 m. mokyklai suteikta teisė nuo rugsėjo 1-osios įsteigti gimnazijos humanitarinę klasę. 1996 m. atsirado pirmieji moksleivių savivaldos organai, išrinktas 1-asis moksleivių seimas ir pirmasis moksleivių prezidentas. Juo tapo 11 kl. moksleivis Andrius Mikšta. 1999 m. mokyklai grąžintas gimnazijos statusas. 2009 m. įvykdyta dalinė gimnazijos pastato renovacija.