Gintarų piliakalnis

Piliakalnio kompleksas

Archeologinį kompleksą sudaro piliakalnis–dvarvietė, priešpilis ir papėdės gyvenvietė.
 
Piliakalnis įrengtas Minijos kairiojo kranto aukštumos kyšulio pietinėje dalyje. Šlaitai gana nuolaidūs, lėkšti, iki 20 m aukščio. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės - pietų kryptimi, 60 m ilgio, iki 50 m pločio. Jos šiauriniame pakraštyje yra puslankio pavidalo, 50 m ilgio, 0,5 aukščio, 19 m pločio pylimas, už kurio pastebimos užslinkusio griovio žymės.
Į šiaurę nuo pylimo yra apie 30 m pločio priešpilis. Jį nuo aukštumos saugojo kitas puslankio pavidalo pylimas, kuris ariant paskleistas, sunkiai pastebimas. 
Vakarinėje papėdėje yra senovės gyvenvietė.
Piliakalnis su priešpiliu ir papėdės gyvenviete labai apardyti arimų, aikštelėje XVI-XVII a. stovėjusio dvaro, dirvonuoja. Aikštelės šiaurės vakariniame pakraštyje ties vidiniu pylimu įrengta Minijos slėnio apžvalgos aikštelė, apjuosta riedulių. Jos viduryje pastatytas piliakalnio–dvarvietės anotacinis ženklas (aut. Arvydas Klovas, pastatė Salantų regioninio parko direkcija, 2001 m.). Papėdės gyvenvietėje įrengta automobilių stovėjimo aikštelė su informaciniu stendu.
Į vakarus nuo papėdės gyvenvietės plyti kapinynas.
Teritorijos plotas – 6,9737 ha.

Istorija

Piliakalnis įrengtas I tūkstantmečio pradžioje. Šiaurėje nuo aukštumos pusės jį su priešpiliu saugojo 2 gynybiniai pylimai ir grioviai, o iš kitų pusių - upių santakos slėnis
Vidinis pylimas supiltas iš akmenų ir žemės. Išilgai pylimo stovėjusi iki 2 m pločio medinė gynybinė užtvara, kurios apačią išorinėje pusėje rėmė 1,5-2 m, o vidinėje pusėje – per 1 m storio sienelė, sukrauta iš stambių lauko akmenų. Aikštelės pusėje pylimas buvęs išgrįstas 1,5-2 m pločio akmenų grindiniu. Išorinėje pylimo papėdėje buvo iškastas apsauginis griovys.
Išorinio pylimo pagrindas buvo sukrautas iš lauko akmenų, virš kurių supiltas žemių sampilas. 
Manoma, kad piliakalnis dėl lėkštų šlaitų vikinginiu laikotarpiu tapo nesunkiai įveikiamas, todėl I tūkstantmečio antroje pusėje bendruomenė jį apleido ir persikėlė gyventi į priešingą, šiaurinį aukštumos galą, kur gynybai patogesnėje vietoje įsirengė kitą piliakalnį. 
XVI a. ant senojo piliakalnio buvo pastatyta pirmoji Kartenos dvaro sodyba. Ją statant vidinis pylimas paskleistas, ant jo pastatyti rūmai. Dalis pylimo akmenų panaudota kiemo grindiniams. Dvarą supo ant bevardžio upelio įrengti 3 tvenkiniai, o ties santaka su Minija stovėjo vandens malūnas. Pasakojama, kad šiaurės vakarinėje Vyšnių kalno papėdėje, Minijos slėnio terasos kalvelėje stovėjo kalvinų bažnyčia, kuri minima 1611 m.
Manoma, kad ant piliakalnio stovėjęs Kartenos dvaras buvo sunaikintas 1655-1656 m. švedų puolimo metu. Naujoji sodyba pastatyta kitoje vietoje, arčiau Kartenos miestelio. 
1988 m. Gintarų dvarvietė (piliakalnis) įrašyta į istorijos ir kultūros paminklų sąrašą kaip vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV2086), 1997 m. registruota nekilnojamųjų kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A445), 1998 m. paskelbta kultūros paminklu (A445P), 2005 m. pripažinta valstybės saugoma.

Aplinkiniai piliakalniai

Auksūdžio piliakalnis 16 km
Martynaičių piliakalnis 1,5 km
Sauserių piliakalnis 4 km 
 Dauginčių piliakalnis 4 km
Kurmaičių piliakalnis 14 km
Kartenos piliakalnis 3 km
Kačaičių piliakalnis 9 km
Gaudučių piliakalnis 4 km 
 Vėlaičių piliakalnis 4 km