google/wiki40b huggingface dataset:
Burgas prie Magdeburgo

Istorija

Burgas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 946 m. Miesto teisės suteiktos 1150 m. Burgas seniau buvo svarbus avalynės gamybos centras.
Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto Filosofijos katedra

Vytauto Didžiojo universiteto Filosofijos katedra – viena iš VDU Humanitarinių mokslų fakulteto katedrų. Vykdo filosofijos tyrimus. Tai viena iš dviejų tokios srities struktūrų Lietuvoje, kurioje vykdomos trijų pakopų filosofijos (bakalauro, magistrantūros ir doktorantūros) studijos. Įsikūrusi Kauno centre, K. Donelaičio g. 52, 5-ame aukšte. Dabartinis katedros vedėjas – doc. dr. Dalius Jonkus.

Istorija

Tarpukariu, Kaunui tapus Lietuvos sostine, universitete dirbę filosofai suformavo pagrindines to meto bei Lietuvos išeivijos inteligentiją maitinusias idėjas. Faktiškai tai buvo istorinės, religinės, tautinės ir politinės savimonės formavimo vieta, kurioje buvo ieškoma balanso tarp Vakarų mąstymo kultūros ir slavistinių, Rytų Europos filosofijų įtakų.
Garsioji viena į kitą nukreiptų intelektualinių impulsų grandinė – Stasys Šalkauskis, Antanas Maceina ir Juozas Girnius, kurdami pagrindinius politinės filosofijos principus, žmogaus savimonę kūrė mąstydami apie ugningą Prometėjo pašaukimą, Šv. Tomo teologiją, jungdami egzistencinius žmogaus būties klausimus su istoriniu jo išsiskleidimu, spręsdami susvetimėjimo problemas. Laisvės klausimas buvo sprendžiamas aštriai balansuojant tarp autoritarinių (A. Maceina) ir liberalistinių (S. Šalkauskis) principų.
Kitą svarbų impulsą filosofijai teikė po ilgų kelionių po Rusijos ir
Europos universitetus čia apsigyvenę kultūros filosofai: neokantiškosios tradicijos tęsėjas suomių kilmės Vosylius Sezemanas ir unikalios slavistinės teosofijos kūrėjas rusas Levas Karsavinas. Deja, okupavus Lietuvą, Vytauto Didžiojo universitete augusi filosofijos tradicija buvo išblaškyta: dalis filosofų emigravo (A. Maceina), dalis gyvenimą baigė Sibire (L. Karsavinas), dalis darbą tęsė Vilniaus universitete (V. Sezemanas).
1989 m., Kaune atkūrus Vytauto Didžiojo universitetą, kartu buvo atkurta ir Filosofijos katedra. Pirmuoju jos vedėju tapo Tomas Sodeika.
Nuo 2006 m. katedrai vadovauja Dalius Jonkus.

Tyrimai

Filosofijos katedros mokslinis personalas specializuojasi
fenomenologinės tradicijos, kalbos filosofijos, religijos filosofijos
bei mistinės tradicijos tyrimuose, tačiau neapsiriboja tik šiomis
sritimis. Taip pat yra domimasi Lietuvos filosofijos tradicija
(ypatingai tarpukario Lietuvos filosofija Vytauto Didžiojo
universitete), šiuolaikine socialine filosofija, Rytų filosofijos istorija bei tradicija.

Tarptautinis bendradarbiavimas

Tarptautinių santykių plėtra yra viena prioritetinių Filosofijos katedros veiklos krypčių. Katedra aktyviai bendradarbiauja su Šiaurės šalių fenomenologų draugija (2008 m. Kaune įvyko šios draugijos kasmetinė konferencija).
Filosofijos katedra yra pasirašiusi ERASMUS mainų sutartį su Valjadolido (Universidad de Valladolid, Ispanija), Lodzės (Uniwersytet Łódzki, Lenkija), Katalikiškuoju Liuveno (Katholieke Universiteit Leuven, Belgija) universitetais.
Filosofijos katedra aktyviai dalyvauja Baltijos doktorantūros mokyklos (Baltic Graduate School) veikloje. Katedros docentas dr. Gediminas Karoblis yra šios mokyklos filosofijos programos vadovas.
JAV politinė sistema

Jungtinės Amerikos Valstijos yra federacinė demokratinė respublika. JAV sudėtyje yra 50 valstijų ir Kolumbijos federacinė apygarda, kurioje yra sostinė Vašingtonas.
Tiek federaliniame lygmenyje, tiek valstijose pagal valdžių atskyrimo principą skiriamos įstatymų leidžiamoji, vykdomoji ir teisminė valdžios šakos.

Federalinė vyriausybė

Federalinei vykdomajai valdžiai atstovauja Prezidentas ir jo sudaroma vyriausybė (administracija). Prezidentas yra valstybės ir vyriausybės galva, ginkluotųjų pajėgų vadas.
Federalinė įstatymų leidžiamoji valdžia – dviejų rūmų Kongresas, susidedantis iš Atstovų rūmų ir Senato.
Federalinė teisminė valdžia susideda iš Aukščiausiojo teismo ir žemesnių federalinių teismų.

Prezidento rinkimai

JAV prezidentą renka rinkikų kolegija. Rinkikai į šią kolegiją renkami kiekvienoje valstijoje – valstija išrenka tiek rinkikų kiek turi atstovų Senate (po 2) ir kiek turi vietų Atstovų rūmuose (priklauso nuo gyventojų skaičiaus).
Visose valstijose, išskyrus Meiną ir Nebraską, visi kolegijos narių balsai tenka daugiausia šioje valstijoje balsų gavusiam kandidatui. Nei vienam kandidatui nesurinkus daugumos rinkikų balsų, prezidentą renka Atstovų Rūmai.

Valstijų vyriausybės

Kiekviena valstija turi savo konstituciją, įstatymų leidžiamąjį susirinkimą, gubernatorių.

Politinės partijos

JAV politiniame gyvenime dalyvauja Respublikonų, Demokratų ir kitos (smulkios) partijos.
Sugrįžimas į Zalės valdą

Trumpa santrauka

Antropologas Joe Weber su sūnumi Jeremy grįžta į gimtąjį miestelį, kur jis ketina įsikurti paveldėtame name. Netrukus jis supranta, kad Zalės Valdą yra užvaldę vampyrai, o keli likę gyvieji žmonės jiems tarnauja. Kartu su nacių medžiotoju Van Meer‘u jis kovoti su vampyrais, siekdamas išgelbėti jiems įkliuvusį savo sūnų.
UEFA Europos lyga 2013–2014 m.

UEFA Europos lyga 2013–2014 m. – 5-asis UEFA Europos lygos taurės turnyras (56-asis įskaitant UEFA ir Mugių taurę). Prasidėjęs 2013 m. liepos 2 d. ir pasibaigęs 2014 m. gegužės 14 d. Turnyro finalas vyko Juventus stadione Turine. Turnyro čempionais tapo Sevilla futbolininkai iš Ispanijos.
Express kontaktas

Express kontaktas – reklaminis ir skelbimų savaitraštis, einantis nuo 1992 m. kovo 23 d. Šiauliuose, Architektų g. 1c ir Dvaro g. 64-101.

Istorija

Steigėjas Vytautas Cimermonas. Leidžia UAB „Reklamos kontaktai“. Tiražas 1992 m. – 6000 egz., 1997 m. – 9600 egz. Leidžia savaitraštį „Panevėžio kontaktas“.
Spausdina nemokamus asmeninius skelbimus, reklaminę informaciją.
Nuevitasas

Istorija

Nuevitaso užutėkį 1492 m. pasiekė Kristupas Kolumbas. Miestas įkurtas 1775 m., o perkeltas į dabartinę vietą 1828 m.
Jonas Šurkus

Biografija

1945 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Medicinos fakultetą. Iki 1947 m. dėstė Vilniaus, 1947–1950 m. Kauno universitete. Nuo 1951 m. dėstė Kauno medicinos institute, nuo 1953 m. neurologijos ir psichiatrijos katedros vedėjas, 1953–1955 m. dar ir instituto Gydomojo fakulteto prodekanas, 1955–1958 m. ir 1960–1961 m. dekanas, 1970 m. profesorius. 1952–1953 m. dar ir Kauno srities sveikatos skyriaus vedėjas. 
1969 m. medicinos mokslų daktaras. 1969 m. LSSR nusipelnęs gydytojas. 1972 m. buvo pirmosios psichiatrų ekspertizės komisijos pirmininkas Romo Kalantos (1953–1972) byloje bei kitose vėlesnėse politinių kalinių bylose. 
Parašė mokslinių straipsnių apie psichikos ligų diagnostiką ir kliniką, psichikos sutrikimus sergant reumatu. Tyrė lietuvių liaudies mediciną, parašė apie tai mokslinių straipsnių.
Buvo vedęs, pirmoji žmona Ramutė Šurkienė, antroji – Aldona Lapytė, psichiatrė. Sūnus Gintaras Šurkus (buvęs prezidento Rolando Pakso patarėjas jaunimo ir visuomeninių organizacijų klausimais).
Gvaranių abėcėlė

Gvaranių abėcėlė (gvar. Guarani ñe'ẽ achegety) – fonetinė sistema, skirta užrašyti gvaranių kalbai.
Sudaryta iš 33 raidžių, kurios žemiau išdėstytos abėcėlės tvarka:
A, Ã, CH, E, Ẽ, G, G̃, H, I, Ĩ, J, K, L, M, MB, N, ND, NG, NT, Ñ, O, Õ, P, R, RR, S, T, U, Ũ, V, Y, Ỹ, '.
Atitinkamai jų pavadinimai yra:
a, ã, che, e, ẽ, ge, g̃e, he, i, ĩ, je, le, me, mbe, ne, nde, nte, nge, nte, ñe, o, õ, pe, re, rre, se, te, ve, u, ũ, y, ỹ, puso
Šešios raidės A, E, I, O, U, Y yra balsės. Jos turi variantus su diakritikais ir tildėmis. Apostrofas „'“ (puso) žymi gerklinę pauzę. Likusios raidės yra priebalsiai, iš kurių G ir N turi variantus su tildėmis. Be to, dr yra 6 dvibalsiai. Gvaranių abecėlėje raidės B, C, D naudojamos tik kaip dvibalsių dalis, o raidžių F, Q, W, Z ir X nėra visai. L ir RR naudojmos tik skoliniuose iš ispanų kalbos arba onomatopėjose. Raidės su diakritikais skirtos pažymėti kirčio, besiskiriančio nuo tradicinio vietą (kaip ispanų kalboje), o raidės su tilde žymi nosinį tarimą. Kadangi dėl techninių neatitikimų raidės su tildėmis dažnai iškraipomos, todėl vietoj jų neretai naudojami ^ ženklai (Ê, Î, Û, Ŷ, Ĝ).
Pirmuosius užrašus gvaranių kalba rašę jėzuitai naudojo gerokai nuo dabartinės besiskiriančią abecėlę (naudotos raidės ç, x, du diakritikai viename žodyje, vietoje apostrofo naudoti brūkšniai). Rašyba sunorminta tik pastaruoju metu, nors dar yra ginčijamas raidės g̃ naudojimas.
Girelės sentikių cerkvė

Istorija

Girelėje stūksanti cerkvė – carinio laikotarpio statinys, viena pirmųjų Lietuvos sentikių cerkvių. Ilgą laiką ir sovietmečiu, ir atkūrus Lietuvoje nepriklausomybę, pirmąja Lietuvos sentikių cerkve buvo laikyta Girelės kaime pastatyta maldykla. Tačiau 1997–aisiais Petro Blaževičiaus išleistoje knygelėje apie sentikius surinkti ir pateikti įrodymai apie pirmosios cerkvės vietą Rokiškio rajone, Sartų ežero pusiasalyje, kur buvo rusiškų kaimų. Pagrindinis šaltinis, kuriuo rėmėsi autorius, – Degučių metraštis. Jo kopija yra Mokslų akademijoje, o originalas – Peterburge, taip pat I. Prozorovo „Sentikystės istorija“. Įvairiuose šaltiniuose pasitaikydavo abejonių apie tai, jog pirmoji maldykla galėjo būti ne Anykščių, o vis dėlto Rokiškio rajone.

Architektūra

Statinio pagrindinis fasadas su varpinės bokštu panašus į katalikų bažnyčių. Be varpinės bokšto, virš dvišlaičio stogo kraigo iškilęs ir žemesnis bokštelis. Sienos (išskyrus pagrindinio fasado) skaidomos vertikaliomis sąvaržomis, stogas dengtas skarda. Cerkvės planas stačiakampis, su vėliau pristatytu karkasiniu prieangiu. Plane skersine siena buvo atskirtas priesienis su dvejomis durimis – vyrams ir moterims. Pagrindinis fasadas su dvitarpsniu bokštu, tęsiančiu trikampio frontono plokštumą; apatinis bokšto tarpsnis kvadrato formos, viršutinis – aštuonkampis, dengtas kupolu su smailėjančia viršūne. Pagrindinio fasado durys ir langai su segmentinėmis sąramomis, o šoninių fasadų – stačiakampiai. Galinis rytų fasadas aklinas, su stačiakampiu langeliu trikampio frontono skyde. Virš kraigo kyla grakščių proporcijų aštuonkampis bokštelis su aguoniškuoju šalmu. Dekoro elementų beveik nėra – matyti tik siauros vėjalenčių lentelės, drožinėtos nesudėtingu geometriniu ornamentu. Cerkvės pagrindiniam fasadui santūraus puošnumo teikia įvairių krypčių lentelių apkala; bokštą pagyvina viršutinės lenkto kontūro prikaltės.
Viduje salę dengia medinis cilindrinis skliautas. Prie galinės rytų sienos įvairiame aukštyje pritvirtintos lentynos – ant jų būdavo dedamos ikonos.
Čaesono nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 768 km² plotą ir įsikūręs Pepannamo (Pee Pan Nam) kalnų vakarinėje dalyje, apima Muangbahno (Muang Bahn) ir Jehomo (Jae Hom) apylinkėse, 68 km į šiaurę nuo provincijos centro Lampango.
Khaosiphačano nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 120,00 km², 55 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Čanthaburio.

Flora ir fauna

Khaosiphačano nacionaliniame parke vyrauja drėgni atogrąžų, aukštumų visžaliai ir lapuočių miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: raudonasis sparnenis (Dipterocarpus Intricatus), vaistinis kuodenas (Careya sphaerica), dilenija (Dillenia pentagyna), rudoji šorėja, puošnioji šorėja (Shorea roxburghii) ir kt.
Parke gyvena: Azijinis dramblys, Indinis zambaras, Indijos muntjakas, šernas, bantengas, ožka (Capricornis milneedwardsii), raudonasis vilkas ir kt.
Marija Žozefa Habsburgaitė

Biografija

Vyresnė iš dviejų Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Juozapo I ir Vilhelminos Amalijos Braunšveig-Liunebugr dukterų.
Romasis Vaitekūnas

Romasis Vaitekūnas (g. 1943 m. rugpjūčio 4 d. Joniškėlyje) – policijos komisaras, buvęs Lietuvos vidaus reikalų ministras 1992–1996 m.

Biografija

Baigė Volgogrado aukštesniąją tardymo mokyklą (dab. Rusijos Federacijos vidaus reikalų ministerijos Volgogrado akademija).
1990 m. vadovavo Šiaulių miesto Vidaus reikalų skyriui (VRS). 1991 m. VRS pertvarkius į miesto policijos komisariatą, paskirtas vyresniuoju komisaru, kuriuo dirbo iki 1992 m. gruodžio 10 d., kol pradėjo eiti Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministro pareigas. Dirbo vidaus reikalų ministru penktojoje ir šeštojoje vyriausybėse 1992–1996 m.
Iki 2011 m. buvo „Snoro“ valdybos pirmininko pavaduotoju, kuravusiu pinigų plovimo ir saugos sritį.
Asimiliacija (sociologija)

Asimiliacija – sociologijoje tai procesas, kurio metu mažuma perima daugumos vertybes ir elgesio normas ir daugumos yra „absorbuojama“.
Šios sąvokos naudojimo pradžioje buvo manoma, kad asimiliacija yra vienpusis procesas, kurio metu viena grupė atsisako savo kultūros pakeisdama ją dominuojančia valstybėje kultūra. Tačiau vėlesni tyrimai parodė, kad asimiliacijos procesas veikia tiek mažumą, tiek daugumą. Asimiliacijos sąvoka dažnai vartojama sinonimiškai akultūracijos sąvokai.
Asimiliacija reiškia esminį socialinį pasikeitimą, tačiau pats procesas turi daug etapų ir pakopų. Atskirų individų arba grupių asimiliacija į didesnę bendruomenę gali vykti visą jų gyvenimą ar net keletą kartų. Teritorija, kur vyksta keleto mažumų asimiliacija, dažnai vadinama „lydymosi katilu“.
Asimiliacija gali būti savanoriška (tai dažniausias atvejis tarp imigrantų) ir priverstinė. Savanoriška asimiliacija dažnai apibūdinama metafora „lydymosi katilas“ (melting pot). Asimiliacija taip sumažina skirtumus tarp gyventojų, kad per laiką atskiri individai nebejaučia kultūrinių skirtumų tarp savęs ir juos supančių žmonių.
Ten, kur valstybė priverstiniais metodais skatina asimiliaciją, dažnai susilaukiama didelio mažumų pasipriešinimo. Valstybės taikoma asimiliacinė politika paprastai yra teisinama siekiu visiems piliečiams suteikti lygias teises ir galimybes. Iš kitos pusės, tai sukelia mažumų atstovų nepasitenkinimą, nes tuo pačiu jų kultūra ir tradicijos yra nuvertinamos kaip nevertos išlikimo. Sėkmingai taikoma asimiliacinė politika galop priveda prie tautinių mažumų išnykimo.
Svarbu ir tai, kad mažumos asimiliacija ir absorbavimas didesnėje bendruomenėje priklauso ne tik nuo mažumos noro, bet ir didesnės grupės požiūrio. Dažnai didesnė bendruomenė nepriima bandančių joje asimiliuotis individų ir toliau juos diskriminuoja pagal tuos požymius, kurių jie negali pakeisti, pvz., fizinę išvaizdą. Savo ruožtu mažumos gali manyti, kad nėra pagrindo atsisakyti tokių identiteto elementų kaip religija, kalba ir papročiai vien tik dėl to, kad įgautų išlikimui didesnėje bendruomenėje reikalingus įgūdžius; dažniausiai manoma, kad įmanoma ir tai, ir tai.

Imigrantų asimiliacija

Labiausiai socialiai spaudžiami prisitaikyti yra imigrantai, todėl jie dažniausiai yra linkę asimiliuotis ir integruotis į aplinką, kur jie atsidūrė.
Trakinis klevas

Morfologija

Medis išaugina tankią, rutulišką lają, iki 6–10 m skersmens, kartais išaugina ir 15 m skersmens lają. Žievė pilkai ruda, sueižėjusi. Ūgliai pilki arba kiek plaukuoti, gelsvai rudi. Šakelės plonos. Lapai 4–17 cm ilgio ir 4,5–10 cm pločio, penkiaskiaučiai, rečiau triskiaučiai, skiaučių viršūnės bukos; lapų viršutinė pusė tamsiai žalia, žvilganti, apatinė šviesi, pūkuota, su plaukelių kuokštais gyslakertėse. Lapkočiai ilgesni už lapalakščius. Žiedai gelsvai žali, dvilyčiai, skėtiškuose žiedynuose. Žydi gegužės pradžioje, išsiskleidus lapams. Žydi 12 dienų. Labai medingi. Jų medingumas pagal kai kuriuos šaltinius vertinamas 500 kg/ha prekinio medaus. Sparnavaisiai gelsvai žali, 2–4 cm ilgio, sparneliai susijungę 180° kampu. Sėklos ovališkos, suplotos, dažniausiai apaugusios pilkais plaukeliais. Prinoksta spalio, o gruodžio mėnesį pradeda kristi. Derėti pradeda 15–25 metų, dera ne kasmet.

Matmenys

Jauni medeliai auga lėtai. Įprastai užauga iki 15–25 m. Kamieno skersmuo iki 0,7–0,8 m.

Amžius

Išgyvena nuo 300 iki 400 metų.

Paplitimas

Trakinis klevas, paplitęs Vidurio ir Pietų Europoje. Dažnas Kryme, Kaukaze, Alžyre, Irane, Tunise ir Šiaurės Afrikoje. Lietuvoje retokas, aptinkamas Kaune, Klaipėdoje, Palangoje, Kretingoje, Kėdainiuose, Vilniuje ir kt. Vilkėnų parke (Šilutės raj.) auga margalapis trakinis klevas.

Augimvietės

Mėgsta drėgnokus ir drėgnus priemolio dirvožemius. Atsparus šalčiams, pakenčia paunksmę. Auginamas grupėmis ir pavieniui, tinka apsauginėms juostoms, nekarpomoms ir karpomoms gyvatvorėms.

Išvestos veislės

„Carnival”, „Commodore”, „Compactum”, „Eastleigh Weeping”, „Elegant”, „Elsrijk”, „Evenly Red”, „Fastigiatum”, „Green Weeping”, „Leprechaun”, „Lienco”, „Marjolein”, „Nanum”, „Pendulum”, „Postelense”, „Pulverulentum”, „Punctatissimum”, „Puncticulatum”, „Queen Elisabeth”, „Red Shine ”, „Royal Ruby”, „Ruby Glow”, „Schwerinii”, „Senator”, „Silver Celebration”, „Silver Dawn”, „Streetwise”, „Tauricum”, „Tomentosum”, „William Caldwell”, „Zorgvlied”.
Barchudarli

Istorija

1992 m. vykstant Kalnų Karabacho karui, Barchudarli buvo okupuota Armėnijos karinių pajėgų. Kartu su Sofulu gyvenviete anksčiau buvo Azerbaidžano eksklavu Armėnijos teritorijoje. Okupacinės pajėgos išstūmė vietinius azerbaidžaniečių gyventojus.
Birželio 15

Vardadieniai

Bargailė – Jolanta – Krescencija – Tanvilas – Vitas
Mindaugas Mizgaitis

Biografija

Dalyvavo 2004 m. Atėnų olimpinėse žaidynėse, tačiau nepavyko įveikti kvalifikacijos.
2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Pekine Mizgaitis laimėjo bronzos medalį. 2016 m. lapkritį pertikrinus senuosius dopingo testus buvo diskvalifikuotas rusas Khasanas Baroevas, o jo sidabro medalis perleistas M.Mizgaičiui.
Supraslio miesto vėliava

Supraslio miesto vėliava (lenk. Flaga Supraśla) - Supraslio miesto stačiakampio formos vėliava, kurioje yra trys dryžiai: du raudoni iš viršaus ir apačios bei vienas baltas per vidurį, kuriame vaizduojamas Supraslio miesto herbas. Vėliavą sukūrė Grzegorz Łoś.
Starlink

Starlink – privačios JAV astronautikos bendrovės „SpaceX“ dirbtinių žemės palydovų sistemos projektas, skirtas sukurti pigų ir aukštos kokybės palydovinio interneto ryšio kanalą ir techninius siųstuvus signalams iš žemės ir orbitos priimti bei perduoti. „SpaceX“ kosminio interneto ryšio plėtros ir tyrimų organizacija įsikūrusi Redmonde prie Sietlo, Vašingtono valstijoje.
Projektą Elon Musk įkurta bendrovė pradėjo kurti 2015 m. Projektinė dokumentacija iškelti į orbitą apie 12 tūkst. palydovų iki 2020 m. vidurio buvo parengta 2017 m. Bandomieji prototipai TINTIN sėkmingai paleisti 2018 m. 
2019 m. gegužės 24 d. bendrovė „SpaceX“ paleido raketą „Falcon 9“, iškėlusią į orbitą pirmuosius 60 palydovų, sudarysiančių tinklą „Starlink“, turintį užtikrinti interneto ryšį kiekvienam pasaulio kampeliui. Kiekvienas iš šios partijos „Starlink“ palydovų svėrė po 227 kg. Bendra išskraidinto krovinio masė siekė 18,5 t ir buvo didžiausia, iki šiol iškelta „SpaceX“ raketos. 440 km aukštyje pradėti leisti palydovai, vėliau su įjungtais manevriniais varikliais užėmę savo vietas gana žemoje orbitoje – 550 km aukštyje. Palydovai skrieja šiek tiek aukščiau negu Tarptautinė kosminė stotis (TKS), bet daug žemiau negu dauguma kitų palydovų. Geostacionariųjų orbitų palydovai, kurių padėtis konkretaus taško Žemės paviršiuje atžvilgiu beveik nekinta, skrieja 36 tūkst. km aukštyje.

Konkurentai

Elon Musk bendrovė yra užsibrėžusi valdyti didelę dalį ateities kosminio interneto rinkos. Po naujausio palydovų paleidimo ji tampa viena iš šios rinkos pionierių, kartu su varžovu startuoliu „OneWeb“ 2019 m. vasarį iškėlusiu į orbitą pirmuosius šešis savo ryšių palydovus. Šiuo atžvilgiu „SpaceX“ smarkiai lenkia savo varžovės „Amazon“ vadovo Jeff Bezos sumanytą projektą „Kuiper“. Kosminio interneto projektus be minėtų trijų bendrovių taip pat vysto „Telesat“ ir „LeoSat“.
Baltalksnynas

Baltalksnynas – medynas, kuriame vyrauja baltalksniai. Būna savaiminiai: atauginiai ir sėkliniai. Pastarieji ilgaamžiškesni, atsparesni ligoms.
Lietuvoje baltalksnynai sudaro ~8,1 % medynų. Auga daugiausia derlinguose velėniniuose glėjiniuose sunkaus ar vidutinio sunkumo priemoliuose bei priesmėliuose, taip pat paupių užliejamuose ir sąnašiniuose dirvožemiuose. Saugo upių, ežerų pakrantes, daubų šlaitus nuo erozijos. Baltalksnynai auga pramaišiui su eglėmis, uosiais, beržais, drebulėmis, būna ir grynų. Pagal paklotės pobūdį skiriami į kiškiakopūstinius, garšvinius, mėlyninius, vingiorykštinius, dilgėlinius, įvairiažolius.
Lietuvoje baltalksnynai dažniausi Vidurio ir Šiaurės Lietuvoje: Joniškio, Kauno, Šiaulių, Biržų, Panevėžio, Akmenės, Ukmergės rajonuose, o Pietų Lietuvoje visai nesutinkami.
Baltalksnynų vidutinis tūris – 72 m³/ha, vidutinis prieaugis – 4,81 m³/ha, vidutinis bonitetas – I,9, vidutinis skalsumas – 0,70. Kertami 31–40 metų amžiaus baltalksniai. Dėl greito augimo vertinami medienos pramonėje. Naudojami kurui, medžio plokščių gamybai.
Fanas (asmuo)

Fanas, kartais taip pat vadinamas gerbėju, sirgaliumi ar aistruoliu – entuziastingai kuo nors besižavintis ar besidomintis, ar ką nors palaikantis asmuo. Fano domėjimosi objektu gali būti laikoma kokia nors individuali įžymybė (pvz., atlikėjas, sportininkas), tam tikros meno šakos kūrinys (pvz., knyga, filmas), mados, idėjos, sporto komanda ir pan. Kartu, konkretaus objekto ar asmens gerbėjai sudaro fanų grupę arba vadinamąjį fandomą.
Pagrindinis skirtumas tarp fanatiko ir fano yra tas, kad pastarojo elgesys paprastai kitų laikomas neįprastu, bet nepažeidžiančiu vyraujančių socialinių normų.

Etimologija

Žodis fanas yra skolinys iš anglų kalbos. Visuomenėje plačiai paplitęs įsitikinimas yra, jog žodis angl. fan yra žodžio fanatic (liet. fanatikas) santrumpa, o pastarasis kilęs iš lot. fanaticus 'įkvėptas dievybės'. Tam papildomo patikimumo teikia faktas, kad graikų kalboje fanaticus išsiverčia kaip 'entuziasmas'. Taigi terminas fanatikas apibūna asmenis, perdėtai ir beatodairiškai pritariančius religinėms ar politinėms pažiūroms.
Tačiau toks kildinimas nėra tikslus, mat žodžio fanas kilmė matomai siejasi su anglų kalbos žodžiu to fancy, kuris reiškia 'kuo nors intensyviai žavėtis, laikyti favoritu'. Toks apibrėžimas kilo XIX a. pr. anglų ir airių darbuotojų klasės bokso entuziastų tarpe, kur tokie mėgėjai buvo vadinami fancies ar fances. Palaipsniui šis žodis sutrumpėjo iki fan. XX a. veikiamas popkultūros šis žodis įgavo dar platesnę prasmę.

Fanų kultūra

Fanai savo entuziazmą išreiškia skatindami susidomėjimą juos dominančiais reiškiniais, būdami fanų klubo narias, rengdami ar dalyvaudami fanų konventuose arba rašydami fanų laiškelius. Jie tai pat gali užsiimti kūrybinga veikla, („fanų veikla“), t. y. kurti fenzinus, rašyti fanfiction ir piešti fanart kūrinius ir pan.
Kardinoliniai

Išvaizda

Būdingas lytinis dimorfizmas. Pavadinta dėl raudonos spalvos plunksnų apdaro. Turi tvirtą snapą. Kūno ilgis - 12-25 cm, svoris - 11,5-85 g.

Biologija

Gyvena miškuose.

Lizdas

Lizdą suka medžiuose.

Mityba

Minta sėklomis, vaisiais ir vabzdžiais.

Paplitimas

Paplitę Pietų ir Šiaurės Amerikoje.
Tik Tavo akims

Apie filmą

Johnas Glenas, prieš tapdamas filmo režisieriumi, dalyvavo kuriant kelis Bondo filmus kaip redaktorius. Jo dėka filmuose tapo mažiau akcentuojami techniniai išradimai bei masinės scenos atvirose erdvėse, kurias propagavo ankstesnis režisierius Lewisas Gilbertas. Charakteriai tapo raiškesni, daugiau dėmesio skiriama individualybėms, o pats Bondas – rimtesnis.
Prieš pradedant filmavimą buvo manoma, kad Rogeris Moore daugiau nebesiims agento 007 vaidmens, todėl prodiuseriai jau svarstė jo pamainos kandidatūras. Tarp jų buvo Lewis Collinsas, Michaelas Billingtonas (atlikęs epizodinį vaidmenį „Šnipas, kuris mane mylėjo“ bei kelis kartus pretendavęs tapti Bondu), Paulas Fosteris bei Ianas Ogilvy, jau pakeitęs Moore seklio Simomo Templaro vaidmenyje seriale „Šventasis“. Galiausiai Moore apsisprendė dar kartą suvaidinti agentą 007.
Filmo pradžioje Bondas susiduria su Ernstu Stavro Blofeldu, savo oponentu daugelyje pirmųjų filmų ir jį galiausiai nužudo, įmesdamas į gamyklos kaminą. Pažymėtina, kad, Bondą vaidinanti Moore‘ui, Blofeldo nebuvo nei viename filme. „Tik Tavo akims“ taip pat nėra minimas jo vardas, tik yra užuomina, nes visos autorinės teisės dėl Blofeldo vardo bei organizacijos SPECTRE panaudojimo priklausė rašytojui Kevinui McClory.
Tai paskutinysis Bondo filmas, išleistas kompanijos „United Artists“. Netrukus ji susijungė su „MGM“ ir visi kiti filmai jau buvo išleisti studijos „MGM/UA Distribution Co“.
Filmavimo darbai vyko „Pinewood Studios“ studijoje Londone, Graikijoje, Italijoje ir Bahamuose. Filmuojant veiksmą bobslėjaus trasoje, žuvo vienas iš kaskadininkų.