google/wiki40b huggingface dataset:
Rementiškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šešupės kairiajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė trikampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 23 m ilgio, 10 m pločio vakariniame gale, 3 m žemesniu rytiniu kraštu. Jos vakariniame krašte supiltas 18 m ilgio, 2,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas, už kurio iškastas 10 m pločio, 1 m gylio griovys. Pylime yra daug molio tinko. Šlaitai statūs, 8 m aukščio.
Aikštelės šiaurinė dalis nuplauta Šešupės, pietinis šlaitas – upelio. Pylime iškastos dvi didelės duobės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2000 m². Išmatavimai: 50 x 50 m dydžio.

Aplinkiniai piliakalniai

Turčinų piliakalnis 15 kmKlepų piliakalnis 14 kmJoginiškių piliakalnis 41 kmKudirkos Naumiesčio piliakalnis 11 kmViltrakių piliakalnis 8 kmVirbalio piliakalnis 20 kmMisviečių piliakalnis 15 kmKumelionių piliakalnis 32 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Zarasų aukštuma

Zarasų aukštuma − Aukštaičių aukštumos šiaurinė dalis. Zarasų aukštuma apima Anykščių, Ignalinos, Rokiškio, Utenos ir Zarasų rajonus.
Zarasų aukštuma šiaurės rytuose leidžiasi į Dauguvos slėnį, rytuose − į Žeimenos ir Dysnos žemumas, vakaruose − į Vakarų Aukštaičių plynaukštę. Pietuose nuo likusios Baltijos aukštumų dalies Zarasų aukštumą skiria Virintos upė ir Labanoro giria.
Zarasų aukštumos skersmuo apie 60 km. Aukštumą sudaro 3 iš rytų į vakarus ištįsusios moreninių masyvų grandinės ir jas skiriantys du ežeringi pažemėjimai. Labiausiai į pietus nutolusi Pratkūnų−Tauragnų−Rubikių moreninių masyvų grandinė. Ja eina Šventosios ir Žeimenos vandenskyra. Šios grandinės rytuose esantis Pratkūnų masyvas − aukščiausias visoje Zarasų aukštumoje (netoli Pratkūnų jo aukštis 240 m). Vidurinis, Tauragnų, masyvas prie Žiezdrių iškyla iki 236 m, prie Balčių iki 234 m; vakaruose jis leidžiasi į upių išraižytą Utenos dubumą. Už jos, vakaruose, stūkso platus Rubikių masyvas su Rubikių ežeru centrinėje dalyje. Prie Pakalnių masyvo aukštis 212 m, prie Storių 197 m. Ši masyvų grandinė pati seniausia Zarasų aukštumoje. Ji buvo sustumta ledyno pakraštyje iš moreninio akmenuoto priemolio, perplauto žvirgždo ir smėlio.
Į šiaurę nuo pirmosios yra antroji, kiek žemesnė − Smalvų−Antalieptės−Jūžintų moreninių masyvų grandinė. Rytinis, Smalvų, moreninis masyvas labai platus ir sudėtingo reljefo. Vidurinį, Antalieptės masyvą nuo neaukšto vakarinio Jūžintų moreninio masyvo skiria Dusetų dubuma su šakotu Sartų ežeru. Šios grandinės masyvai susiformavo ledynui tirpstant, todėl juos sudaro perplauti moreniniai dariniai, suskaidyti vandens latakų.
Trečioji, šiauriausia Zarasų aukštumoje, yra Ilūkstės−Stelmužės−Aleksandravėlės−Rokiškio neaukštų moreninių masyvų grandinė. Pagal amžių ji jauniausia: kalvos sudarytos iš perplautų moreninių darinių, aplygintos ir išraižytos ledyno tirpsmo vandenų.
Zarasų aukštumos moreninių masyvų grandines skiria ežeringi pažemėjimai. Tarp pietinės ir vidurinės grandinės driekiasi ežeringas ruožas su Drūkšių, Dysnų, Luodžio, Dūkšto, Švento, Duseto ir kitais ežerais. Dalį tų ežerų pratekėdama jungia Šventoji. Tarp vidurinės ir šiaurinės grandinės yra Zaraso, Avilio, Čičirio, Sartų ežerai.
Zarasų aukštuma skiria Nemuno ir Dauguvos baseinus. Joje prasideda Neries intakai Šventoji ir Žeimena, Dauguvos intakai Dysna ir Laukesa. Aukštuma labai ežeringa: visoje Zarasų aukštumoje ežerai užima apie 10 % ploto. Aukštumos pietvakarinės dalies kalvos yra miškingos.
Keistutiškė

Istorija

2001 m. kaimas priklausė Šeštokų seniūnijai.
Apie daiktų prigimtį

Apie daiktų prigimtį – I a. pr. m. e. ateistinė, materialistinė poema, kurią parašė romėnų poetas Titas Lukrecijus Karas. Lukrecijus kėlė tikslą paaiškinti graikų Epikūrizmo filosofiją romėnams. Poema padalinta į šešias knygas, kalba apie atomizmą, kūną ir sielą, minčių ir jausmų kilmę, pasaulį bendrai (kosmologija), aiškina įvairius dangaus, gamtos ir fizikinius reiškinius. Neigia dievų egzistavimą, teigia, kad viską valdo natūralūs dėsniai ir atsitiktinumai, o jei dievai ir egzistuoja, tai jie neturi nieko bendro su pasaulio atsiradimu ir veikimu bei su tokiais dievais, kokie įsivaizduojami religijoje.
Lukrecijus manė, kad žmonės galima išvaduoti nuo iracionalios neegzistuojančių dievų baimės parodant jiems, kad visi reiškiniai gali vykti natūraliai, be jokių dievų įsikišimo. Tačiau jo metu apie įvairių gamtos reiškinių kilmę buvo žinoma pakankamai mažai, todėl realių pavyzdžių poemoje Lukrecijus pateikdavo taip pat labai nedaug. Kartais tam pačiam reiškiniui paaiškinti pateikdavo kelias skirtingas tuo metu paplitusias teorijas.
Greižėnų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštame dešiniajame Jūros upės krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų - pietryčių kryptimi. Pakraščiuose ji apjuosta 0,3 - 5,5 m aukščio ir 6 - 33 m pločio pylimu (aukščiausias šiaurės vakariniame krašte), jo išorinis šiaurės vakarinis 7,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 20 m pločio ir 2 m gylio griovį, už kurio supiltas ir antras - 6 m pločio, 0,3 m aukščio pylimas. Šlaitai statūs, pietryčiuose iki 25 m aukščio. Aikštelė apardyta arimų, jos šiaurės rytų kraštas išgriuvęs. Aikštelė ir pylimas nukirsti, šlaitai apaugę lapuočiais.
Piliakalnį 1963 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 51000 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Aukštupių piliakalnis 11 kmPagramančio piliakalnis 22 km
Naujininkų piliakalnis 21 km
Matiškių piliakalnis 18 km
Dapkiškių piliakalnis 12 kmKiukiškių piliakalnis 23 kmKreivėnų piliakalnis 8 kmMeškininkų piliakalnis 34 kmGilandžių piliakalnis 2 km
Vartūliškių piliakalnis 5 kmOpstainių II piliakalnis 9 km
Algirdas Mikoliūnas

Biografija

1969 m. Vilniaus kultūros mokykloje baigė bibliotekininko specialybę, 1982 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą.
Žurnalistinį darbą pradėjo 1969 m. Anykščių rajono laikraščio „Kolektyvinis darbas“ redakcijoje. 1971–1983 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ korespondentas, žurnalų „Žemės ūkis“ ir „Komunistas“ redakcijų darbuotojas, Lietuvos radijo propagandos vyr. redakcijos vyresnysis redaktorius. 1984–1996 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ politikos skyriaus korespondentas, daugiausia rašė vidaus ir užsienio politikos, kaimo temomis.
Kolomnos kremlius

Kolomnos kremlius (rus. Коло́менский кре́мль) – viena iš didžiausių ir galingiausių savojo laiko tvirtovių Rusijoje, kremlius.
Kremlius statytas 1525–1531 m. Kolomnoje, valdant Vasilijui III. Krymo chanui Mechmedui I sugriovus Kolomną 1525 m., mediniai miesto įtvirtinimus nuspręsta pakeisti akmeniniais. Idėja kilo dar 1483 m. miesto gaisro metu.
Kremlius atlaikė antpuolius, tačiau sunyko naujaisiais laikais. Daugelis architektūrinių paminklų neišliko. Kolomnos tvirtovė išliko iš dalies, restauruota bei prieinama lankytojams.
Maro deivės

Maro deivės – lietuvių mitologinės būtybės, artimos deivei Giltinei. Lietuviams buvo žinoma maro deivė Diedievaitė, kuri atnešusi 1571 m. marą.
Maro deivės buvo vaizduojamos šlykščios moters pavidalu. Baltai apsirengusios ant baltų žirgų lankiusios kaimus, ir, jei negerai jas priimdavo, ten pasiųsdavusios marą. Kitur prieš marą vaikščiodavusios pamėklės – baltos panos. Jos sunešdavusios ant aukšto kalno kaukolių, plaukų, ragų ir uždegdavusios. Į kurią pusę eidavę dūmai, ten kildavęs maras. Maro metu tos panos suduodavusios į namo sieną iš lauko pusės. Kiek kartų suduodavusios, tiek žmonių numirdavę.
Josifas Brodskis

Josifas Brodskis (rus. Ио́сиф Алекса́ндрович Бро́дский, 1940 m. gegužės 24 d. Leningradas – 1996 m. sausio 28 d. Niujorkas, palaidotas Venecijoje) – rusų poetas, rašęs ir anglų kalba, vertėjas, Nobelio literatūros premijos laureatas.

Biografija

Augo be tėvo, kuris 1941-1948 m. tarnavo armijoje. Baigęs septynias vidurinės mokyklos klases, dėl vieno mokytojų antisemitizmo ir sunkios šeimos materialinės būklės metė mokyklą ir tapo gamyklos frezuotojo mokiniu. Dirbo fabrike, katilinės kūriku, švyturio prižiūrėtoju, dalyvavo penkiose geologinėse ekspedicijose. Tuo metu daug skaitė, ypač filosofinę ir religinę literatūrą, savarankiškai studijavo anglų ir lenkų kalbas.
Išlikę pirmieji 1956-1957 m. literatūriniai bandymai, nors, kaip pats sakė, rašyti pradėjo būdamas aštuoniolikos. Didelę įtaką jo literatūriniam formavimuisi turėjo Borisas Sluckis, Marina Cvetajeva, Osipas Mandelštamas, Jevgenijus Reinas, Ana Achmatova. Sovietinės valdžios persekiotas nuo 1963 m., kai laikraštyje Вечерний Ленинград pasirodė jo poeziją juodinantis straipsnis, nors jame iš keturių citatų tik viena buvo paties Brodskio, ir tai paimta iš konteksto. 1964 m. vasario 13 d. apkaltintas veltėdžiavimu, nuteistas ir ištremtas į Norinskajos kaimą (Archangelsko sritis). kameroje jį ištiko pirmasis širdies smūgis. Jo teismas tapo žmogaus teisių judėjimo pradžia. Tik rusų inteligentų ir Vakarų spaudos protestų dėka 1965 m. gruodžio mėn., po to, kai teismo posėdžio stenograma ir keliolika Brodskio eilėraščių buvo išspausdinti Niujorke, paleistas iš tremties. Jo kūryba iki 1988 m. TSRS beveik nebuvo spausdinama, eilėraščiai plito savilaidos būdu.
1972 m. gegužės 15 d. iškviestam į Vizų ir registracijos poskyrį jam buvo pasiūlyta pasirinkti arba kalėjimus ir psichiatrines ligonines, arba emigraciją. Birželio 4 d. jis išskrido į Vieną, dalyvavo Tarptautiniame poezijos festivalyje, o po mėnesio gavo kvietimą užimti kviestinio profesoriaus vietą Mičigano universitete, dėstė ir kituose JAV universitetuose. Nuo 1981 m. gyveno Niujorke. Iš pradžių jo poezija buvo verčiama į anglų kalbą, o 1986 m. išėjo jau anglų kalba parašyta poezijos rinkinys „Less than one“ (Mažiau, kaip vienetas), kuris buvo pripažintas geriausia metų knyga.
Tėvams nebuvo leista aplankyti sūnaus, kai jam buvo atliekama širdies operacija, o jam nebuvo leista atvykti 1983 m. į motinos, o 1984 m. – į tėvo laidotuves.

Kūryba

Brodskio poezijoje ir prozoje vyrauja egzistencinė, etinė, filosofinė, religinė problematika. Eilėraščiai pasižymi intelektualia ironija, meistriška forma, juose gausu kultūrinių įvaizdžių.
Parašė pjesių (Marmuras, 1982 m.), autobiografinių ir literatūrinių esė, literatūros kritikos straipsnių, daugiausia anglų kalba.
1966-1970 kelis kartus lankėsi Lietuvoje. Kūryboje yra lietuviškų motyvų (eilėraščių ciklas „Lietuviškas divertismentas“ 1971 m., lietuvių kalba išspausdintas 1976 m. ir 1989 m.), poemėlė „Lietuviškas noktiurnas“, parašyta 1973-1983 m., lietuvių kalba išspausdinta 1997 m.). Išvertė į rusų kalbą Tomo Venclovos eilėraščių.
Vertimas

Istorija

247 m. pr. m. e. atsirado Septuaginta, Senojo Testamento (ST) vertimas iš ikimasoretinio teksto į senąją graikų kalbą, apėmęs tiek protokanonines, tiek deuterokanonines ST knygas, kurių nėra hebrajų Biblijoje. Pirmasis žydų Biblijos vertimas iš hebrajų į graikų kalbas. Pasak legendos, išvertė 72 vertėjai per 72 dienas.
~196 pr. m. e. datuojamas Rozetės akmuo, daugiakalbis kultūros paminklas (egiptiečių kalba – demotinis raštas bei hieroglifais; graikų kalba), atrastas 1799 m. liepos 15 d., padėjo iššifruoti senųjų kultūrų paveldą.
Simančiai

Istorija

1652 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje [de Simunciu]. 1698 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje minima Anna Simunciowa de Simuncie.
Balstogės Aleksander Węgierko dramos teatras

Balstogės Aleksander Węgierko dramos teatras (lenk. Teatr Dramatyczny im. Aleksandra Węgierki w Białymstoku) – dramos teatras Balstogės mieste ul. Elektryczna 12 gatvėje. Teatras buvo pastatytas 1933–1938 metais, modernizmo architektūros stiliumi, architektas Jarosław Girin. Iš pradžių teatras vadinosi Juzefo Pilsudskio miesto teatru. Pirmasis teatro direktorius buvo Aleksander Węgierko. Teatre vaidino aktoriai Jacek Woszczerowicz, Seweryn Butrym, Tola Mankiewiczówna ir Anatol Szałowski. Po karo teatras pervadintas į Balstogės vaivadijos teatrą ir restauravus pastatą 1948 m. teatras grįžo į dabartinius rūmus. 1950 m. teatrui suteiktas Aleksander Węgierko vardas. 1955–1959 m. teatro vadovė buvo Irena Górska-Damięcka, 1961–1967 m. – Jerzy Zegalski, nuo 2002 m. teatro vadovas yra Piotr Dąbrowski. Didžiojoje teatro salėje telpa 502 žiūrovai (306 parteryje, 196 balkone), mažojoje salėje telpa 100 žiūrovų.
Karščiavimas

Gydymas

Nedidelės temperatūros nebūtina gydyti vaistais. Karščiuojant patartina vartoti daugiau nei įprastai skysčių, nes karščiavimas gali sukelti dehidrataciją, kuri pavojingesnė už patį karščiavimą. Karščiavimas gali būti pavojingas širdies problemų turintiems ligoniams.
Karščiavimą būtina gydyti, jei temperatūra pakyla iki 41 °C, nes kitaip gali būti pažeisti audiniai.
KK214

Maršrutas

Kelias prasideda Trakuose, viadukinėje sankryžoje su magistrale  A16  Vilnius–Prienai–Marijampolė  ( E28  Berlynas-Gdanskas-Kaliningradas-Marijampolė-Prienai-Vilnius-Minskas ). Eina Trakų rajone. Baigiasi Senųjų Trakų geležinkelio stotyje. Į vakarus nuo kelio visą maršrutą eina geležinkelis, jungiantis Trakus su geležinkelio linija Vilnius – Varėna.
Ramoniškio pagrindinė mokykla

Istorija

Mokykla įsteigta 1936 m., iki 2010 m. Ramoniškio pagrindinė mokykla. Nuo 2010 m. rugpjūčio 16 d. Kelmės rajono Tytuvėnų gimnazijos Ramoniškio pradinio ugdymo skyrius.
Mokykla garsino savo kraštą balionų šventėmis. Iš jos kiemo į dangų paleisti vienais metais 550, kitais – 2200 balionų buvo įrašyti į Lietuvos rekordų knygą. Balionais pakelta 60 kvadratinių metrų ploto Lietuvos trispalvė.
FK Avanhard Kramatorsk

Istorija

Klubas įkurtas 1955 m. Šiuo metu žaidžia Pirmoje lygoje.
Juozas Bindokas

Biografija

1968-1972 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje. Nuo 1972 m. Šiaulių dramos teatro aktorius. Sukūrė per 70 vaidmenų.
Rengia autorines fotografijos parodas.
Sargybinis

Sargybinis (rus. караульный) – kareivis, priklausantis sargybos būriui, kartu su visu būriu atliekantis kovos užduotį, saugantis ir ginantis paskirtus objektus.
Sargybiniais paprastai būna eiliniai ir seržantai. Sargybinių pareigos ir teisės apibrėžiamos Sargybų statuto.
Sargybinis, paskirtas tiesiogiai saugoti postą, yra posto sargybinis (rus. часовой).
Erškėtis

Pritaikymas

Erškėčiai plačiai kultivuojami. Nuo seno mėgstamiausi ir dažniausiai auginami dekoratyviniai augalai yra iš laukinio erškėčio išvestos kultūrinės veislės – rožės. Laukinės rūšys taip pat sodinamos gyvatvorėse, iš erškėčių vainiklapių gaminamas eterinis aliejus, iš žievės gaunami raugai ir dažai. Kulinarijoje iš erškėčių vaisių verdama uogienė, susmulkintų šviežių uogų galima įberti į kompotus, džemus ar kisielius.
Soko G-2 Galeb

Projekto atsiradimo priežastys

XX a. šešto dešimtmečio pabaigoje Jugoslavijos oro pajėgos ieškojo kuo pakeisti iki tol naudotus senstančius amerikietiškus „Lockheed T-33 Shooting star“. Jugoslavijos Aeronautikos institutas „VTI Žarkovo“ (serb. Vazduhoplovnotehnički institut Žarkovo) pasiūlė sukonstruoti lėktuvus patiems.
Jugoslavijos oro pajėgos norėjo turėti lėktuvą pritaikytą kilti nuo neparengtų pakilimo takų. Tai buvo neįprastas variantas reaktyviniams lėktuvams, todėl jugoslavų konstruktoriai turėjo kurti sustiprintą važiuoklę, kuri išlaikytų didesnius krūvius.

Istorija

1957 m. „VTI Žarkovo“ pradėjo darbus ties lėktuvu T-32 (vėjo tunelyje) ir T-33 (vandens tunelyje). Pasirinkta sparnų konfigūracija buvo panaši kaip ir italų treniruočių lėktuvo Aermacchi MB-326, kurto panašiu metu.
Pirmasis prototipas „Galeb-1“ į orą pakilo 1961 m. liepos 3 d., jį pilotavo Ljubomir Zekavica. Orlaivio fiuzeliaže buvo sumontuotos trys guminės kuro talpos. Gana greitai po bandomojo skrydžio buvo parengta ir antroji modifikacija „Galeb-2“. Pastaroji išlaikė tą pačią išvaizdą, tačiau korpuse liko tik dvi kuro talpos, dar dvi buvo sumontuotos lėktuvo sparnuose. Galiausiai pagal antrąjį prototipą buvo pradėta serijinė G-2 gamyba.
Per galutinius lėktuvo bandymus, 6200 m aukštyje Galeb išvystė 780 km/h maksimalų greitį. Taip pat paaiškėjo, jog didžiausias pakilimo aukštis siekė iki 9000 m, nes kabinoje nebuvo oro slėgio reguliavimo įrenginių. Pastarųjų buvo atsisakyta projektavimo metu, nes reikiamą įrangą būtu reikėję importuoti, kas galėjo projektą pabranginti 15 %.
1963 m. „Soko“ gaminys buvo pristatytas Prancūzijoje Paryžiaus aviacijos parodoje.
1964 m. buvo pradėta masinė lėktuvo gamyba.
1965 m. liepos 30 d. Jugoslavijos oro pajėgos priėmė lėktuvus į tarnybą.
1974 m. buvo sukurtas „G-2A-E“ eksportinis variantas. Jame buvo įmontuota oro slėgį kabinoje reguliuojanti įranga.
1981 m. sausio 6 d. Jugoslavijos oro pajėgos priėmė į tarnybą paskutinį pagamintą „Soko G-2 Galeb“ treniruočių lėktuvą.
Per beveik 20 metų „Soko“ pagamino 248 lėktuvus, 132 iš jų eksploatavo Jugoslavija, beveik tiek pat buvo nusipirkusios Libijos oro pajėgos.

Variklis

Šiam orlaiviui buvo pasirinktas 1951 m. britų kompanijos Rolls Royce sukurtas variklis „Viper Mk22-6“. Oru jį turėjo aprūpinti dvi oro paėmimo angos. Variklį jugoslavai gamino pagal nusipirktą licenciją. Iki pirmo remonto variklis tarnaudavo apie 1000 valandų, galėdavo išvystyti 11,12 kN trauką.
Parsidavę policininkai

Turinys

Policijos komisaras Domenikas Malakarnis ne tik atlieka savo tiesiogines pareigas, bet už nuolatinį mokestį praleidžia pro akis nusikaltimus, kuriuos atlieka kai kurie šešėlinio pasaulio šulai. Kartą šie kreipiasi į jį su iš pirmo žvilgsnio nedideliu prašymu – panaikinti skundą dėl ne vietoje palikto automobilio. Bėda ta, kad šį įvykį užregistravo jo tėvas, policijos tyrėjas, turintis savo griežtus principus. Pamažu aiškėja, kad skundas dėl mašinos susijęs su netoliese įvykdyta egzekucija ir nusikaltėliai pradeda spausti Domeniką greičiau viską sutvarkyti. Šio tėvas, supratęs, kad sūnus dirba ir nusikaltėliams, atiduoda šiam skundą, tačiau jau per vėlu – banditai nusprendė patys „sutvarkyti reikalus“. Nužudomas Domeniko tėvas, draugė, į jį taip pat surengiama eilė pasikėsinimų, tačiau policininkui, nušalintam nuo bylų tyrimo, pavyksta išgyventi ir jis pradeda rengti keršto planą...
Pakerai

Istorija

Kaimas pirmą kartą minimas 1637 m.
Lipai

Lipai (rus. камедь; angl. gum) – stambiamolekuliai vandenyje tirpūs ar jame brinkstantys natūralūs polisacharidai, kuriuos dėl mechaninių pažeidimų ar susirgimų išskiria augalų karniena. Jų daug būna kai kurių augalų sėklų luobelėse. Net mažų koncentracijų lipų tirpalai yra labai klampūs.

Panaudojimas

Maisto pramonėje naudojami kaip tirštikliai, geliacijos priedai, emulsikliai ir stabilizatoriai. Kitose pramonės šakose jie naudojami kaip klijai, rišikliai, kristalizacijos lėtikliai, skaidrikliai, dribsnikliai, putų tvarikliai ir kt.
Lipai naudojami maisto, popieriaus ir kitose pramonės šakose kaip klijai, emulsijų ir suspensijų stabilizatoriai, didelio klampumo skysčiai. Kaip maisto produktų klampumo reguliatoriai ir struktūros modifikatoriai skirstomi į tirštiklius bei geliacijos priedus, nors šie skirtumai nėra aiškūs. Kai kurie lipai naudojami keliais būdais.
Medicinoje lipai naudojami kaip gleivės, kurios mažina kitų vaistinių medžiagų sukeliamą sudirginimą ir lėtina įsiurbimą, kaip piliulių ir emulsijų gamybos priedas.
Gelmių tyrimai

Gelmių tyrimai – fizikinių, cheminių ir biologinių sąlygų jūros dugne tyrimas moksliniams arba komerciniams tikslams. Gelmių tyrimai yra laikoma palyginti nesena tyrimų sritis ir kol kas Žemės vandenynų gelmės vis dar nėra iki galo ištirtos.
Šiuolaikinis gelmių tyrimas prasidėjo, kai prancūzų mokslininkas Pjeras Simonas de Laplasas tyrė vidutinį Atlanto vandenyno gylį stebėdamas potvynio ir atoslūgio judesius Brazilijos ir Afrikos pakrantėse. Vėliau, didėjant povandeninių kabelių montavimo paklausai, reikėjo tikslesnių matavimų ir prasidėjo pirmieji jūros dugno tyrimai. Pirmosios gelmių gyvybės formos buvo atrastos 1864 m. kai norvegų tyrėjai išgavo krinoidą 3 109 m gylyje. Britų valdžia 1872 m. išsiuntė „Challenger“ ekspediciją, kuri atrado daug naujų organizmų rūšių.
Fiambala

Istorija

Miesto pavadinimas kilo iš indėnų kakanų kalbos žodžio fiambalao, reiškiančio „vėjo namai“. Miestas įkurtas 1702 m.

Transportas

Per Fiambalą eina kelias tarp Aimogastos ir Čilės. 2009 m. čia buvo Dakaro ralio stotis.
Evelina Kolupailaitė-Masiokienė

Biografija

Tėvas – Steponas Kolupaila. Mokėsi Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijoje. Studijavo Vytauto Didžiojo, Nansi, Vilniaus universitetuose.
1941–1944 m. dirbo Lietuvių kalbos institute, rengė terminologijos žodyną. Bendradarbiavo leidiniuose „Karys“,, „Mūsų žinynas“, „Gimtoji kalba“, „Kardas“, „Karo archyvas“. 1944 m. išvyko į Vakarus. Gyveno Austrijoje, Vokietijoje. Dirbo redakcijoje. Mokytojavo. 1949 m. išvyko į JAV. Dirbo įvairiose įstaigose.
Paskelbė straipsnių kalbos kultūros, terminologijos klausimais. Bendradarbiavo Amerikos lietuvių leidiniuose „Lietuva“, „Atspindžiai“. 1995 m. prie Lietuvių fondo įsteigtas E. Kolupalaitės-Masiokienės lietuvių studentų šalpos fondas.
Beni Melalis

Istorija

Miestas pirmą kartą paminėtas 1688 metais, kai mieste buvo pastatyta tvirtovė.
Virgilijus Juodakis

Biografija

1941–1947 m. su tėvais gyveno tremtyje Komijoje. 1954 m. baigė Kauno 1-ąją berniukų vidurinę mokyklą ir Juozo Gruodžio muzikos mokyklą, įgydamas muzikos mokytojo ir orkestro artisto specialybes. 1954–1957 m. LSSR konservatorijoje studijavo violončelę. 1957–1958 m. politinis kalinys, kalėjo Mordovijoje. 1958–1959 m. grojo violončele Vilniaus filharmonijos orkestre. 1959–1963 m. Gamtos apsaugos komiteto fotografas ir kino operatorius, fotografavo laukinius žvėris bei paukščius, gamtos paminklus. 1963–1965 m. Vilniaus televizijos teleoperatorius. 1964 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete baigė žurnalistiką.
1965–1970 m. žurnalo „Moksleivis“ fotožurnalistas ir mokslo populiarinimo skyriaus vedėjas. 1970–2000 m. Vilniaus universitete dėstė žurnalistiką: 1970–1990 m. Istorijos fakultete, 1990–2000 m. Komunikacijos fakultete; nuo 1985 m. docentas. Mokslinių interesų sfera – fotožurnalistika. 1973 m. apgynė disertaciją „Fotografijos istorijos Lietuvoje bruožai iki 1940 m.“, istorijos mokslų kandidatas.  Tai buvo pirmas mokslinis darbas iš Lietuvos fotografijos istorijos mūsų šalyje. Nuo 1993 m. dienraštyje „Lietuvos rytas“ rengė savaitinį puslapį sodininkams mėgėjams „Sodo lapas“. 1997 m. įsteigė viešąją įstaigą „Fotoreporterių gildija“ kūrybiniams fotožurnalistiniams konkursams rengti.
Nuo 1961 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. 1969 m. dalyvavo kuriant Lietuvos fotografijos meno draugiją, jos organizacinio komiteto narys. Jam ir Antanui Diliui bendradarbiaujant, 1973 m. Šiauliuose įkurtas visuomeninis Fotografijos meno draugijos fotografijos muziejus. Nuo 1982 m. Europos fotografijos istorijos asociacijos narys. Tarptautinė meninės fotografijos federacija (FIAP) suteikė visuomenininko garbės vardą (ESFIAP). Parašė mokslinių straipsnių apie fotožurnalistikos raidą, jos žanrus, daugiaaspektę analizę ir kūrybinių konkursų specifiką.
Montserrat Caballé

Darbas su F. Mercury

Solistė atliko begalę įsimintinų pasirodymų operos scenoje. Retas atvejis sopranės karjeroje buvo 1988 m. darbas su popdainininku, grupės Queen lyderiu Freddie Mercury. Jie kartu įrašė albumą Barcelona. Idėja įrašyti šį albumą Freddie kilo po to, kai Barselona buvo paskirta tapti olimpinių žaidynių rengėja. Montserrat Caballé buvo pasirinkta kaip gyvenanti šiame mieste. Pagrindinė albumo daina „Barcelona“ buvo atliekama per oficialų olimpinių žaidynių atidarymą. Tai buvo paskutinis paties Freddie įrašytas albumas prieš jo mirtį 1991 m. lapkričio 24 d.
1999 m. dainą „Barcelona“ Caballe atliko gyvai prieš tų metų UEFA Čempionų lygos finalines rungtynes Camp Nou stadione.

Šeima

Caballe 1964 m. ištekėjo už Bernabé Martí. Jų dukra Montserrat Martí Caballé taip pat yra operos sopranas.
XVIII pasaulio futbolo čempionato ekipos

XVIII pasaulio futbolo čempionate dalyvaujančių rinktinių sudėtys. Kiekviena komanda iki 2006 m. gegužės 15 dienos turėjo paskelbti oficialų 23 žaidėjų sąrašą.