google/wiki40b huggingface dataset:
Birutė Kailiuvienė

Biografija

1989 m. baigė Lietuvos valstybinį kūno kultūros institutą, sveikatingumo kūno kultūros, turizmo dėstytoja.
1977 m. profesionali sportininkė, karinio dalinio instruktorė. 2007 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos sekretorė.
Darbo partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narė, Vilkaviškio skyriaus sekretorė.
Nuo 2007 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narė.
Nuo 1975 m. balandžio 13 d. atliko per 3200 šuolių parašiutu. Lietuvos parašiutų sporto federacijos teisėjų kolegijos pirmininkė, Lietuvos parašiutų sporto federacijos garbės narė. Marijampolės aeroklubo narė. Sutuoktinis Eimutis, vaikas Andrius.
Barzdaskutys

Barzdaskutys-chirurgas

Barzdaskučiai-chirurgai (kirpėjai-chirurgai, cirulninkai) – viduramžių medicinos darbuotojų luomas. Tai nebuvo tikrieji gydytojai, nes neturėjo aukštojo ar bet kokio mokslinio išsilavinimo. Jie gydydavo paprastus gyventojus. Daugiausia užsiiminėjo primityvia chirurgija, statė taures, valydavo vidurius, nuleisdavo kraują, gydė ir siuvo paviršines ir gilesnes žaizdas, atstatydavo išnarintus sąnarius, sudėdavo lūžusius kaulus. Neatlikinėjo tik išvaržos, kataraktos, ir šlapimo pūslės akmenų šalinimo procedūrų, nes tai atlikdavo specializuoti gydytojai.

Lietuvoje

1509 m. Lietuvoje buvo patvirtintas barzdaskučių – chirurgų cecho statutas. Vėliau paplito toks cechas vadinosi „Vilniaus chirurgijos brolija“. Surašyti įstatai, kuriais nustatomi tarpusavio santykiai, cecho narių kategorijos, teisės ir pareigos, profesinės etikos taisyklės.

Reikalavimai stojant į cechą

Kandidatas į mokinius, būtinai vyras, ne pirtininkų vaikas, turi mokėti pagaląsti chirurginius įrankius, gaminti tam tikrus tepalus, mostis: rusišką ir rudą, miltelius sulaužytiems kaulams gydytis. Kiek vėliau reikėjo atsakyti į klausimus apie žaizdų, opų, išnarinimų ir lūžių gydymą. Iš pradžių mokinys gyvena pas „masterį“ kaip padėjėjas, sumoka mokestį ir galiausiai iškelia pietus mokytojo šeimai. Po 3 metų mokinys tapdavo pameistriu, dar vėliau jis tapdavo „masteriu“ (po metų menkai apmokamo darbo pas „masterį“ ir profesinio egzamino).
Vilniaus chirurgų cechas gyvavo iki 1893 m., kai Rusijos imperijoje likviduojama cechinė amatininkystė. Tiesa, cechas buvo išlaikęs tik pavadinimą, nes kai VU Medicinos fakultetas (įkurtas 1781 m.) pradėjo rengti ne tik vidaus ligų gydytojus, bet ir chirurgus, cecho reikšmė labai sumenko. Cechas dar mėgino savo narius apmokyti, bet vis tiek atsiliko nuo fakulteto auklėtinių, todėl visuomenės akyse jie beliko tik paprasti kirpėjai. Nariai dar kurį laiką dirbo atokesnėse vietovėse, kur trūko gydytojų ir felčerių.
Vilhelmo II žemė

Vilhelmo II žemė (vok. Kaiser Wilhelm II Land) – kraštas rytų Antarktidoje, tarp 88 ir 92° r. il. Iš šiaurės skalaujama Deiviso jūros, ribojasi su Princesės Elžbietos ir Karalienės Merės žemėmis. Ledo dangos storis 1000–2000 m. Vienintelė ledo nedengiama vieta – pakrantėje stūksantis užgesęs ugnikalnis, Hausbergo kalnas (369 m).
Ši žemė patenka į Australijos Antarktinę teritoriją. Seniau veikė Rusijos laikina antarktinė stotis Sovietskaja.
Vilhelmo II žemę 1902 m. atrado vokiečių keliautojas Erichas fon Drigalskis ir pavadino Vokietijos imperatoriaus Vilhelmo II garbei.
Utena

Gamta ir geografija

Per Uteną teka kelios upės. Krašuona ir jos intakas Vieša. Krašuona miesto centre nuo jos santakos su Vyžuonėle, ištekančios iš Vyžuonaičio ežero, keičia vardą į Vyžuona. Vyžuonos intakai – Utenėlė (arba Utenaitė) ir Rašė. Telkšo du ežerai – Vyžuonaitis ir Dauniškis.
1956 m. vasario 1 d. Utenoje užfiksuotas visos Lietuvos šalčio rekordas: –42,9 °C.  1986 m. birželį siautė rekordinis vėjas (40 m/s).
Yra miesto parkas. Stūkso Utenos akmuo su dubeniu (archeologijos paminklas). Prie Klovinių užtvankos stūkso Vestuvių kalnas.

Pavadinimo kilmė

Utena – hidroniminis vietovardis. Apylinkėse gausu vandenvardžių su šaknimi uten- : ežerai Utenas, Vyžuonaitis ir Utenykštis, upė Utenėlė (arba Utenaitė). Labiausiai tikėtina, kad miestas pavadintas pagal Utenėlės upelį, kuris anksčiau vadinosi tiesiog Utena, o miestui išaugus įgavo mažybinę priesagą. Kryžiuočiai savo raštuose miestą vadino Uten, Utten, Vitena ir kitais vardais.

Savivalda

1599 m. Utenai suteikta prekybos privilegija kitų savivaldos teisių nesuteikė, miestelis liko valsčiaus centru. Tik 1791 m. miestui suteiktos Magdeburgo teisės, bet miestelėnai jomis nepasinaudojo, nes netrukus visas kraštas atiteko Rusijai. Utenos valsčius priklausė Ukmergės apskričiai.
Pirmojo pasaulinio karo metais Utena tapo apskrities (kreizo) centru. 1918 m. miestą užėmę bolševikai buvo įsteigę savo revoliucinį komitetą, bet 1919 m. birželio 2 d. Lietuvos kariuomenės 1-asis pėstininkų pulkas, kuriam vadovavo karininkas Kazys Ladyga, miestą išvadavo ir buvo sudaryta miesto savivaldybė bei įkurta Utenos apskritis, kuri panaikinta tik 1950 m. SSRS okupacijos metais Utena realios savivaldos neturėjo.
1990 m. išrinkta Utenos rajono savivaldybės taryba, o nuo 1995 m. miestas savivaldybėje turi atskiros seniūnijos statusą.

Tremtys ir pokario kovos

1941 metais, pirmosios Sovietų okupacijos metu, iš Utenos ištremti 955 žmonės. Antrosios okupacijos metu trėmimai vyko 1944–1953 m., išvežta 2600 uteniškių.
Pokario kovose su okupacine sovietų kariuomene bei vietiniais jos kolaborantais Utenos apylinkėse žuvo 834 partizanai ir jų rėmėjai.

Sportas

Veikia daugiafunkcinė Utenos arena, Utenio stadionas, Rašės hipodromas.

Pramonė

Miesto pramonės pirmagimis – Laboratorinių elektros krosnių gamykla, pastatyta 1960 m. už keturių kilometrų nuo Utenos, Narkūnuose.
1967 m. pirmą produkciją pagamino trikotažo fabrikas, o 1975 m. prijungus Zarasų trikotažo-galanterijos įmonę, jis tapo stambiausia miesto pramonės įmone.
Utenoje šiuo metu veikia tokios šalyje ir užsienyje žinomos bendrovės – UAB „Švyturys-Utenos alus“, AB „Utenos trikotažas“, „Utenos mėsa“, AB „Rokiškio sūris“ Utenos filialas.
Skilakas

Skilakas arba Skilakas Kariandientis (sen. gr. Σκύλαξ Καρυανδεύς) – senovės graikų keliautojas ir rašytojas, gyvenęs VI-V a. pr. m. e.
Buvo kilęs iš Karijos regiono Mažojoje Azijoje, Kariandos miesto. Tarnavo Achemenidų valdovui Darijui I-ajam. Dalyvavo jo sudarytoje ekspedicijoje į rytines imperijos žemes. Keliautojas pasiekė Gandharos miestą, iš ten – Indo upę. Ja nuplaukė iki Indijos vandenyno, tada per Raudonąją jūrą, Suecą grįžo atgal į Persiją. Jo kelionė truko 30 mėnesių.
Savo kelionę aprašė veikale „Periplus“, kuris iki šių dienų neišliko, bet juo rėmėsi Herodotas (rašė, kad Skilakas apiplaukė visą Aziją, kaip kad finikiečiai – visą Libiją. Po šio žygio, Darijus užpuolęs Indiją). Skilaką taip pat mini Strabonas. Skilako darbas yra vienas pirmųjų žinomų šaltinių apie Indiją.
Rinkimai Estijoje

Europos parlamento rinkimai

Estija rinko savo atstovus į Europos parlamentą 2004, 2009, 2014, 2019 m.
Azijos futbolo konfederacija

Varžybos

Kas ketverius metus, nacionalinėm futbolo rinktinėm, AFC rengia varžybas Azijos taurei laimėti, taip pat atkrentamasias FIFA Pasaulio taurei laimėti, AFC Challenge taurė, atkrentamasias varžybas į Olimpiadą, bei trijų lygių kasmetines tarptautinių klubų varžybas. Seniausios ir prestižiškiausios varžybos yra AFC Čempionų lyga įkurta 2002-2003 m. sujungus Azijos Čempionų taurę ir Azijos Taurių laimėtojų taurę. 2004 m. kitos varžybos skilo pradėjus vystitis Vision Asia planui, kuris paskatino keturiolika stipriausių AFC klubų žaisti AFC Čempionų lygoje. Keturiolika silpnesnių AFC taurei laimėti. Kitas Azijos futbolo konfederacijos šalių komandas AFC Prezidento tautei laimėti.
Australija, Japonija, Kinija, Pietų Korėja, Singapūras, Indija, Iranas, Jungtiniai Arabų Emyratai, Saudo Arabija ir Kataras tai yra 10 iš 22 Azijos šalies lygų, kurios planuoja 2009-2012 m. sumoderninti lygas, pateisinant Azijos nepatekimą į vykusi 2006 m. pasaulio čempinatą.
Bahreinas, Irakas, Jordanija, Kuveitas, Libanas, Kataras, Omanas, Palestina, Saudo Arabija, Sirija, Jungtiniai Arabų Emyratai ir Jemenas dalyvauja UAFA Arabų tautų taurėje.
Otomangų kalbos

Otomangų kalbos arba otų-mangų kalbos – indėnų kalbų šeima, kurią sudaro kalbos, vartojamos pietų Meksikoje (Mezoamerikoje). Seniau šios šeimos kalbos vartotos ir Centrinėje Amerikoje (Kosta Rikoje, Nikaragvoje, Hondūre), bet dabar ši atšaka išnykusi. Otomangų kalbos gausiausiai vartojamos Oachakos valstijoje (sapotekų ir mištekų), taip pat gausiau vartojamos Meksiko, Hidalgo ir Keretaro valstijose. Didelė dalis otomangų kalbų yra ant išnykimo ribos.
Otomangų kalbų šeima užima didžiausią arealą visoje Mezoamerikoje, ir yra susidariusi bent prieš 4000 metų. Otmangų kalbos išsiskiria tuo, kad visos yra toninės, išvystyta balsių nazalizacija, neturi lūpinių priebalsių.
Formulės 1 vėliavos

Formulės 1 vėliava – turintis tam tikrą reikšmę ženklas, rodomas pilotams važiuojantiems trasoje. Vėliavas rodo lenktynių maršalai.
Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai

Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai (Daugiacikliai aromatiniai angliavandeniliai sutr. DAA, PAH arba PAA) – cheminiai junginiai, sudaryti iš daugelio kondensuotų aromatinių žiedų. Daugelis jų yra (arba spėjama, kad yra) kancerogenai. Paprasčiausias iš jų yra benzociklobutenas (C₈H₆).

Paplitimas, savybės

Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai randami gamtoje, normaliomis sąlygomis, kambario temperatūroje tai – kietos agregatinės būsenos medžiagos. Jų aukšta lydymosi ir virimo temperatūra, žemas garų slėgis. Tam tikri jų kiekiai išsiskiria nepilno organinių medžiagų degimo ar jų pirolizės metu.

Cheminės savybės

Šie junginiai gana blogai tirpsta vandenyje – hidrofobiški. Jų tirpumas mažėja, didėjant molekulinei masei, t. y. kondensuotų aromatinių žiedų skaičiui. Tačiau šie junginiai labai gerai tirpsta organiniuose tirpikliuose, riebaluose – yra lipofiliški.
Policiklinių aromatinių angliavandenilių junginiai chemiškai yra gana inertiški. Atsižvelgiant į poveikį aplinkai, svarbiausios cheminės reakcijos yra hotodekompozicija bei reakcijos su azoto oksidais, azoto rūgštimi, sieros oksidais, sieros rūgštimi, ozonu ir hidroksilo radikalais.
Adolfas Kontrimas

Biografija

Gimė ir užaugo gausioje pasiturinčių ūkininkų šeimoje. Baigęs Grūšlaukės pradinę mokyklą, dirbo tėvų ūkyje, tarnavo pas ūkininkus. 1939 m. pašauktas į Lietuvos kariuomenę, kuri 1940 m. buvo reorganizuota į Raudonosios armijos korpusą. Prasidėjus TSRS-Vokietijos karui, 1941 m. birželio mėn. iš kariuomenės pasitraukė ir apsigyveno pas tėvus.
1944 m. įstojo į Vietinę rinktinę. 1945 m. kartu su broliais Kazimieru ir Pranu Kontrimais įstojo į partizanų gretas, buvo Kardo rinktinės štabo ryšininkas. 1946 m. balandžio mėn. suimtas, tačiau, vežamas į Mosėdį, Žalimų miške (Kretingos raj.), pabėgo.
1949 m. sausio 31 d. buvo išduotas ir Grūšlaukėje suimtas. 1949 m. kovo mėn. Karo tribunolo nuteistas mirties bausme, tačiau, panaikinus mirties bausmę, perteistas 25 metams lagerių ir 5 metams tremties. Bausmę atliko Džezkazgano vario, Balchašo anglių kasyklose (Kazachstanas), Karagandos (Kazachstanas) ir Mordovijos lageriuose. Į Lietuvą grįžo 1964 m., gyveno Saugose (Šilutės raj.), dirbo staliumi. 1989 m. grįžo į Grūšlaukę. Palaidotas Grūšlaukės kapinėse.
Kibirkštis (Rokiškis)

Kibirkštis – LKP Rokiškio rajono komiteto laikraštis, ėjęs 1934 m. spalį ir lapkritį Rokiškyje.

Istorija

Daugintas hektografu. Išėjo du numeriai. Tiražas – 70 egz. Redakcinėje kolegijoje dirbo Kazys Didžgalvis, Juozas Gilys ir Juozas Grigalavičius.
Belo Horizontė

Istorija

Miestas įkurtas 1895 m. Tai antrasis Brazilijos specialiai planuotas statyti miestas. Miesto plėtrą taip pat skatino vietos vyriausybės subsidijuota gyvenamųjų namų statyba.

Sportas

Belo Horizontėje 1950 m. vyko IV pasaulio futbolo čempionatas.
Laimutė Misiukevičienė

Biografija

1996 m. Kalvarijos vartotojų kooperatyvo valdybos pirmininko pavaduotoja, nuo 2001 m. valdybos pirmininkė ir direktorė. Nuo 2007 m. Kalvarijos savivaldybės administracijos direktorė.
Nuo 1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kalvarijos skyriaus narė, 2003 m. skyriaus iždininkė. Nuo 2004 m. Darbo partijos narė Nuo 2010 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narė.
Papulkininkis

Papulkininkis – karinis laipsnis, analogiškas pulkininkui leitenantui ir žemesnis už pulkininką ir aukštesnis už majorą.
Priešdėlis pa- rodo, kad šis karininkas per vieną lygį žemesnis už pulkininką arba jo pavaduotojas. Šis karinio laipsnio pavadinimas būdingas slavų tautoms.

Papulkininkio laipsnis Rusijoje

Rusijoje atsirado XV a. pab. – XVI a. pr. šaulių kariuomenės kaip pulko vado pavaduotojo pareigos. Šaulių kariuomenėje papulkininkiais paprastai būdavo prasčiokai, jie atlikdavo visas administracines funkcijas už pulkui vadovavusį šaulių galvą. XVII a. ir XVIII a. pradžioje laipsnis ir pareigos vadinosi puspulkininkis (полуполковник), kadangi papulkininkis be administracinių pareigų vadovaudavo antrajai pulko „pusei“ – užpakalinėms rikiuotės eilėms ir rezervui (tuo metu pulkai dar neturėjo batalioninės organizacijos).
Įvedus Rangų lentelę (iki jos panaikinimo 1917 m.) papulkininkio laipsnis priskirtas VII klasei. Iki 1856 m. gautas papulkininkio laipsnis suteikdavo teisę į paveldimą bajorystę. 1884 m. Rusijos armijoje buvo panaikintas majoro laipsnis, ir visi majorai (neskaitant atleistų ar susikompromitavusių) buvo automatiškai pakelti į papulkininkius.
TSRS užuomina į papulkininkio laipsnį pasirodė 1924 m. kaip pareigos „pulko vado padėjėjas“ (помощник командира полка), priklausiusios pareiginei kategorijai K8, kuri buvo panaikinta 1935 m. Papulkininkio laipsnis atgimė 1940 m. liepos 26 d. Tuo metu papulkininkio atskyrio ženklu tapo trys stačiakampiai (шпалы), kurie iki tol buvo pulkininko ženklai.
AXA

AXA – Prancūzijos tarptautinė draudimo grupė, įsikūrusi Paryžiuje. AXA grupės bendrovės teikia gyvybės draudimo bei kitų draudimo rūšių draudimo paslaugas.
Ji taip pat siūlo investicijų valdymo paslaugas. AXA draudimo milžinė savo veiklą skaido į penkias pagrindines sirtis: gyvybės draudimas, turto ir sveikatos draudimas, perdraudimas, turto valdymas bei kitos finansinės paslaugos. Ši grupė plačiai išsikerojusi Vakarų Europoje, šiaurės Amerikoje bei Ramiojo vandenyno pakrančių šalyse ir Viduriniuose Rytuose. Ji užima 9 vietą fortune tarptautinių bendrovių saraše įplaukų atžvilgiu.
Nakties paklydėliai

„Nakties paklydėliai“ – 1985 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Melodrama. Filmo trukmė – 78 min. Už Lietuvos ribų filmas buvo demonstruojamas pavadinimu „Nakties šnibždesiai“ („Ночные шепоты“). Filmą pažiūrėjo apie 0,3 mln žiūrovų.

Siužetas

Vestuvių dieną, gruodžio 30 d., jaunasis gauna pranešimą, kad ilgai lauktą automobilį reikia atsiimti Maskvoje ir ne vėliau, nei rytoj. Jaunavedžių pora, palikusi svečius, traukiniu keliauja į Maskvą. Nusipirkę mašiną, žiemos keliais laimingi naktį važiuoja link Vilniaus. Dėl eismo įvykio kelias valandas turi praleisti milicijos kameroje, o paskui, pasibaigus benzinui, šaltyje sėdi automobilyje ir pradeda matyti vienas kito asmenines savybes, kurių nepastebėjo iki vestuvių…
Imperatoriškosios Jo didenybės asmeninė kanceliarija

Imperatoriškosios Jo didenybės asmeninė kanceliarija (rus. Собственная Его Императорского Величества канцелярия, sutrumpintai rus. С. Е. И. В. канцелярия) – Rusijos imperijos valstybinė įstaiga, tiesiogiai pavaldi Rusijos imperatoriui. Veikė Sankt Peterburge.
Piroliuzitas

Radavietės

Piroliuzitas ir romanešitas yra vieni dažniausių mangano mineralų.
Piroliuzitas randamas asocijuotai su tokiais mineralais, kaip manganitas, holanditas, hausmanitas, braunitas, chalkofanitas, getitas ir hematitas hidroterminiuose kloduose su oksidacinėmis sąlygomis. Taip pat aptinkami ir pelkėse, kaip manganito kitimo produktas.
Vytautas Vanagas

Biografija

1939–1943 m. lankė Minčiūnų pradžios mokyklą, 1943–1944 m. mokėsi Duokiškio mokykloje. 1944–1951 m. mokėsi Svėdasų progimnazijoje. 1951–1952 m. dirbo kolūkyje laukininkystės darbininku, brigadininku. 1952–1957 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete. 1957–1989 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute. 1957 m. pradėjo dirbti Literatūros sektoriaus vyresniuoju laborantu, 1957–1980 m. buvo Ikitarybinės literatūros skyriaus jaunesnysis mokslinis bendradarbis, 1980–1988 m. – šio skyriaus vyresnysis mokslinis bendradarbis, 1988–1990 m. – tekstologijos grupės vadovas. 1990 m. pavasarį pertvarkius šį institutą, 1990–2003 m. buvo Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto Tekstologijos skyriaus vadovas. Nuo 2003 m. yra Tekstologijos skyriaus vyriausiasis mokslo darbuotojas.
Nuo 1994 m. yra Juozo Tumo-Vaižganto raštų vyriausiasis redaktorius.
Carla Gravina

Biografija

Kine Gravina debiutavo 1957 m. ir iki 1998 m. sukūrė 40 vaidmenų įvairaus žanro filmuose, daugiausia komedijose ar dramose. 1970-ųjų pabaigoje ji susidomėjo politika ir 1980-83 m. priklausė Italijos komunistų partijai.
1993 m. Gravina buvo žiuri nare Kanų kino festivalyje.
1960 m. teatre ji susipažino su aktoriumi Gian Maria Volonte, su kuriuo po metų susilaukė dukters Giovannos (Volonte tuo metu buvo vedęs kitą moterį).
Libertas Klimka

Biografija

Susidomėjęs fizika, 1963 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą, 1964–1967 m. mokėsi Puslaidininkių fizikos instituto aspirantūroje, 1972 m. Vilniaus universitete apgynė mokslų kandidato disertaciją, kuri 1992 m. nostrifikuota gamtos mokslų daktaro laipsniui.
1967–1975 m. Puslaidininkių fizikos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, 1975–1992 m. – Vilniaus inžinerinio statybos instituto (dab. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) docentas. 1992 m. išrinktas Vilniaus pedagoginio universiteto Istorijos fakulteto Baltų proistorės katedros docentu, 2003 m. suteiktas profesoriaus vardas. 2001–2005 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Istorijos fakulteto prodekanas. Nuo 2005 m. Etninės kultūros globos tarybos pirmininkas.
1990m. kartu su Gunaru Kakaru įkūrė Lietuvos etnokosmologijos muziejų, yra muziejaus mokslinis vadovas. Kultūros vertybių apsaugos departamento ekspertas. Priklauso Lietuvos mokslo istorikų asociacijai (vicepirmininkas), Lietuvos kraštotyros draugijai, Lietuvos astronomų draugijai, Lietuvos fizikų draugijai, Bibliofiliniam Martyno Mažvydo klubui, organizacijai „Astronomija kultūroje“.
Yra parašęs per aštuonis šimtus įvairių mokslo ir mokslo populiarinimo straipsnių, bendradarbiauja su laikraščiais, žurnalais, dalyvauja Lietuvos radijo ar televizijos laidose. Astronominio kalendoriaus „Lietuvos dangus“ bei periodinių leidinių „Istorija“, „Fizikų žinios“, „Kultūros aktualijos“, „Lietuvos muziejai“ ir „Etnokosmologija“ redkolegijų narys.
Žmona Julija Rita – redaktorė, dukros Lina Aistė – sociologė, Indrė Dalia – filologė.

Veikla

Mokslinio darbo kryptys – tiksliųjų ir taikomųjų mokslų bei technikos istorija Lietuvoje, baltų kosmologija, liaudies kalendoriniai papročiai. Įtvirtino naują Lietuvoje tarpdisciplininę mokslo šaką – paleoastronomiją. Vienas Lietuvos etnokosmologijos muziejaus Kulionyse įkūrimo (1980 m.) iniciatorių, nuo 1990 m. jo mokslinis vadovas. Su kitais 1995 m. suprojektavo Saulės laikrodį Nidoje. Atskleidė XIV a. pab.- XV a. pr. statinio ant Birutės kalno Palangoje astronominę paskirtį. Kaip ekspertas tyrinėja Lietuvos bažnyčių laikrodžius.
Diržių kapinynas

Kapinynas

Kapinynas apardytas kasant žvyrą, iškasinėtas duobių, dalis užstatyta. 1957 m. tyrė Istorijos institutas (tyrimų vadovė Ona Kuncienė), 1996–1999 m. ir 2001 m. – Pilių tyrimų centras „Lietuvos pilys“ (tyrimų vadovė Ėrika Striškienė). Ištirtas apie 944 m² plotas, rasti 92 kapai. Vienas kapas datuojamas III a. – IV a., kiti – V a. – XII a. Rasti 856 radiniai, iš jų 319 atsitiktiniai.
Mirusieji laidoti nedeginti su įkapėmis ir be jų. Kapuose rasta įvijinių žiedų, apyrankių, antkaklių, segių, smeigtukų, gintaro karoliukų, diržų apkalų, peilių, ylų, kirvių, ietigalių, kovos peilių, kalavijas, geriamojo rago apkalas, žalvariniais spurgeliais puoštas apavas (naginės). Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus, Šiaulių Aušros muziejus.
Mečislovas Ramanauskas

Biografija

1975 m. baigė Smalininkų žemės ūkio technikumą, technikas – mechanikas, 1983 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechnikas. UAB „Veižas“ elektrikas, M. Ramanausko įmonės savininkas, 2000 m. Pagėgių savivaldybės administracijos vyr. specialistas karo prievolei ir mobilizacijai administruoti.
Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Pagėgių skyriaus narys.
2007 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys. 
Pagėgių kredito unijos valdybos pirmininkas. Sutuoktinė Regina, vaikas Justina.
Raudonlaivynietis

Raudonlaivynietis (rus. краснофлотец) – žemiausios pareigos TSRS Kariniame jūrų laivyne 1918-1935 m., nuo 1935 m. – žemiausias jūrininkų asmeninis karinis laipsnis.  
Pareigybės kategorijos pavadinimas raudonlaivynietis imtas naudoti 1918 m. vasario mėnesį. 1935 m. imtas naudoti ir kaip asmeninis karinis laipsnis. 1918–1943 m. raudonlaivyniečio laipsnis atitiko raudonarmiečio laipsnį armijoje.
1940 m. įvestas vyresniojo raudonlaivyniečio (rus. старший краснофлотец) laipsnis, atitikęs Raudonosios Armijos jefreitorių.
1946 m. raudonlaivyniečio laipsnį pakeitė jūreivis (rus. матрос), o vyresniojo raudonlaivyniečio – vyresnysis jūreivis (rus. старший матрос).
Filatelija

Filatelija (gr. phileō – myliu, ateleia – atleidimas nuo mokėjimo) ar Timbrologija – pašto ženklų, blokų, ženklinių vokų, specialių antspaudų, vokų, praėjusių paštą ir pan. kolekcionavimas ir analizavimas.
Pašto ženklų kolekcionavimas atsirado tuoj po pirmųjų ženklų išleidimo. Jau XIX a. kūrėsi filatelistų klubai, o terminas „filatelija“ pirmą kartą buvo panaudotas 1864 metais Paryžiaus kolekcininkų klubo prezidento Žoržo Erpino straipsnyje žurnale „Collectinneur de Timbres-Postes“.
Silezija

Čekijos karūnos žemė

1335 m. regionas prijungtas prie Čekijos karalystės, vėliau tapusios Habsburgų monarchijos dalimi.

Vokietijos dalis

1742 m. Sileziją po Silezijos karų užkariavo Prūsija ir jos valdymą įtvirtino Hubertusburgo sutartimi. Po 1871 m. tapo suvienytosios Vokietijos dalimi.
22-Pistepirkko

22-Pistepirkko – populiari suomių muzikos grupė, grojanti rock&roll stiliumi, susiformavusi 1980 metais. Pavadinimas „22-Pistepirkko“ reiškia 22 taškelius ant boružės. Grupę sudaro trys nariai – Asko Keränen, Hannu Keränen (P.K.) ir Esa (Espe) Haverinen. 22-Pistepirkko šiuo metu groja angliškai, tačiau pirmoji ir pagrindinė kalba yra Suomių.
FK Partizan

Dubleriai

„Partizan“ klubo dubleriai buvo vienintelė dublerių komanda, pasiekusi Jugoslavijos futbolo taurės pusfinalį (1949 m.).
Čičinai

Aplinkinės gyvenvietės

Kėdainiai 27 km
Naujasodis I 1,9 km
Dijokiškiai 3,1 km
Pakapė (Jonava) 4,2 km
Jonava 6 km
Mardošiškiai 2,6 km
KAUNAS 27 km
Pabartoniai 1,9 km
Kurmagala 2,5 km
Ryvas

Ryvas (angl. reeve) - dvaro prievaizdas Anglijoje, kurį kiekvienais metais rinkdavo baudžiauninkai (angl. serfs) ir kuris prižiūrėdavo lordo žemes. Ryvas pats būdavo baudžiauninkas. Jo pareigos buvo įvairiapusės, jis turėdavo prižiūrėti, kad valstiečiai laiku išeitų dirbti, kad būtų gerai šeriami, prižiūrimi gyvuliai, kad būtų remontuojami pastatai ir t. t.
Ryvo pareigybė atsirado saksų laikais, ne vėliau kaip VII a. ir išliko po normanų užkariavimo.
Su ryvo pareigybe susijusi ir širo ryvo (shire reeve) pareigybė, iš kurios atsirado šerifai (angl. sheriff)
Rugpjūčio 20

Vardadieniai

Bernardas – Beržas – Nemunas – Neringa – Samuelis – Tolvinas – Renaldas
Bordenas-Karltonas

Istorija

Miesto statusą gavo 2012 m. Čia buvo statomas Konfederacijos tiltas, sujungęs salą su žemynine Kanada.