google/wiki40b huggingface dataset:
Martyno Mažvydo premija

Martyno Mažvydo premija, įsteigta LR Kultūros ministerijos, teikiama nuo 1996 m. už nuopelnus Lietuvos valstybės kalbai, raštijos istorijai ir knygos menui. 
Premijos tikslas – įvertinti geriausius Lietuvos literatūros, kalbos istorijos, kultūros bei knygotyros tyrinėjimus ir studijas, jų išleidimą ir/ar šaltinių publikavimą. 
Premija skiriama pavieniams asmenims arba autorių kolektyvams už reikšmingus pastarųjų penkerių metų mokslinius darbus. Teikiama kasmet gruodžio mėnesį.
Köpetdag Aşgabat

Istorija

Klubas įkurtas 1947 m. Daugkartiniai šalies čempionai. Pastaraisiais metais nebepriklauso šalies futbolo elitui.
Demografinis sprogimas

Demografinis sprogimas – demografinė situacija, kai ankstyvojoje industrinės visuomenės raidos stadijoje kinta ir demografinė raida – sparčiai didėja gyventojų skaičius.

Priežastys

Pagrindinė priežastis – augant, nors ir nežymiai, gyvenimo lygiui, dėl geresnės sveikatos apsaugos, geresnių gyvenimo sąlygų sparčiai mažėjantis mirtingumas ir dėl ilgalaikės tradicijos esant dideliam kūdikių mirtingumui išlikęs didelis gimstamumas. 
Demografinis sprogimas buvo mažesnis Europos šalyse, taip pat ir Lietuvoje, JAV, Kanadoje, Australijoje ir kitose pasaulio valstybėse, kurios anksčiau nei ekonomiškai silpnos valstybės pasiekė industrinės visuomenės raidos stadiją. Nuo XX a. vidurio demografinis sprogimas ypač ryškus ekonomiškai silpnose Azijos, Afrikos ir Lotynų Amerikos šalyse. Demografinis sprogimas šiose šalyse lemia ir dabartinį spartų pasaulio gyventojų skaičiaus didėjimą. Demografinis sprogimas paprastai baigiasi žymiai pagerėjus ekonominėms sąlygoms ir gyvenimo lygiui.
Vidmantas Spruogis

Biografija

1967–1978 m. mokėsi Švėkšnos (Šilutės raj.) vidurinėje mokykloje. 1978–1983 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultete, 1984–1990 m. Augalininkystės katedros aspirantūroje, agrarinių mokslų daktaras.
1983–1986 m. Respublikinės Žemės ūkio chemizavimo projektavimo ir tyrinėjimo stoties vyr. agrochemikas, 1986–1993 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Bandymų stoties vyr. mokslinis bendradarbis, 1993–1997 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto Augalininkystės katedros vyr. asistentas, nuo 1997 m. docentas. 1999–2000 m. Agroekologinio ūkio vadovas, nuo 2000 m. Miškų fakulteto, vėliau Aplinkos instituto Ekologijos katedros docentas.
2000–2003 m. Kauno rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2004–2005 m. rajono mero patarėjas. 2006 m. nuteistas už kyšininkavimą bei piktnaudžiavimą tarnyba, bausmę atidedant trejiems metams, be to, atimta teisė penkerius metus dirbti valstybės tarnyboje.
1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno rajono skyriaus narys, pirmininko pavaduotojas, 2004 m. Liberalų demokratų partijos narys.
1997–2000, 2000–2003 m. ir nuo 2003 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos techninių augalų augintojų asociacijos narys.
Stegodonai

Izoliuoto mažaūgiškumo fenomenas

Kaip ir drambliai, stegodonai turėjo būti geri plaukikai. Jų fosilijos dažnai sutinkamos Azijos salose, kurios ir esant žemiausiam vandenyno lygiui (šaltaisiais pleistoceno periodais) negalėjo turėti susisiekimo su sausuma: Sulavesis, Floresas, Timoras, Sumba Indonezijoje, Lusonas ir Mindanao Filipinuose, Taivanas ir Japonija. Bendra salose gyvenusių žinduolių evoliucijos tendencija – izoliuotas mažaūgiškumas, kuomet izoliuotoje aplinkoje vystėsi mažesni gyvūnai.
Mažiausios rūšies Stegodon sondaari, žinomos iš 900 tūkst. metų senumo sluoksnių Indonezijos Floreso saloje, svoris buvo apie 300 kg, t. y. svėrė mažiau už azijinį buivolą. Kita nykštukinė rūšis gyveno Florese dar prieš 12 000 metų ir buvo, manoma, 2003 m. rasto žmogaus Homo floresiensis amžininke.
Lokalizacija

Lokalizacija – procesas, kai tam tikras produktas ar programinė įranga yra pritaikoma konkretaus regiono kalbinei ir kultūrinei terpei. Šis procesas apima vertimą bei visapusišką programinės įrangos pritaikymą tiksliniam regionui. Šiam tikslui pasiekti yra atliekamas išsamus lokalizacijos galimybių įvertinimas bei naudojama speciali programinė įranga ir vertimo atminties programos, kurios leidžia atlikti aukštos kokybės vertimą, sutaupyti laiką bei sumažinti išlaidas. Lokalizacijos procese dalyvauja projektų vadovų, programuotojų, maketuotojų, vertėjų bei redaktorių sėkmingai dirbanti komanda.
Bonaventūras

Biografija

1243  m. įstojo į Pranciškonų ordiną, studijavo Paryžiaus universitete.
Nuo 1273 m. Grigaliaus X paskiriamas Albano arkivyskupu ir kardinolu, to paties popiežiaus pavedimu rengė parengti Antrąjį visuotinį Liono susirinkimą, kuriuo bandyta atkurti lotynų ir graikų krikščionių vienybę.
1482 m. balandžio 14 d. kanonizuotas, o 1588 m. jam suteiktas Bažnyčios mokytojo titulas, paprastai minimas su epitetu Doctor Seraphicus, "angeliškasis daktaras".
Buivydiškės

Pavadinimo kilmė

Gyvenvietės pavadinimas yra asmenvardinės kilmės: Buivydas + priesaga -iškės.
Juozapas Čartoriskis

Biografija

Karaliaus pakamario Jono Karolio Čartoriskio ir žmonos Magdelenos Konopackytės sūnus. 1698 m. liepos 14 d. buvo paskitras Lietuvos didžiuoju vėliavininku po Grigaliaus Antano Oginskio. 
Buvo pasiuntiniu nuo Osvencimo ir Zatoro kunigaikštysčių į 1720 metų seimą.

Šeima

Vedė Teresę Denhofaitę, Pamario vaivados Vladislovo dukterį. Turėjo sūnų Stanislovą ir dukterį Jozefą Mariją Magdeleną. 
Juozapas Čartoriskis gyveno 52 metus, mirė po ilgos ligos. Palaidotas 1750 metų rugpjūčio 17 dieną Krokuvoje.
Jonas Liesys

Biografija

1978 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, kūno kultūros dėstytojas. 2004 m. apgynė mokytojo metodininko kvalifikacinę kategoriją.
1973–1989 m. Rūdiškių vidurinės mokyklos fizinio lavinimo mokytojas, 1989–2008 m. mokyklos direktorius. 2008 m. ir 2014–2016 m. Trakų rajono savivaldybės administracijos direktorius.
2008–2012 m. ir nuo 2016 m. Seimo narys. Nuo 2018 m. Seimo vicepirmininkas.
1997–2004 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1996 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Trakų rajono skyriaus narys, LiCS valdybos narys.
Nuo 1997 m. Trakų rajono mokyklų vadovų asociacijos pirmininkas, vienas iš futbolo klubo „Vėtra“ įkūrėjų, Rotary Trakų klubo viceprezidentas. Sutuoktinė Meilutė, vaikai Jolita, Audrius.
Užkeikta merga

Užkeikta merga arba Akmens Nuotakos akmuo – riedulys Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, Akmenio kaime, prie senkelio Varėna-Valkininkai. Archeologijos paminklas.

Istorija

Akmuo 1,15 m aukščio, prie pagrindo keturkampio formos 68 x 51 x 77 x 63 cm. Akmens viršuje pritvirtintas geležinis kryželis ir iškalta duobutė šventintam vandeniui įpilti. Iki XX a. vidurio Užkeiktos mergos akmuo buvo gausiai lankomas maldininkų, ypač dešimtąjį penktadienį po Velykų. Buvo daromi apžadai, aukojama maisto, linų, drobės, pinigų.

Legendos

Pasak padavimų, motina prakeikusi važiuojančią tuoktis dukterį ir ši pavirtusi akmeniu. Kita sakmė pasakoja, kad tėvai norėję savo jauną dukterį išleisti už turtingo senio. Paklusdama tėvams, tačiau nemylėdama jaunikio, jaunoji išvažiavo bažnyčion. Bevažiuodama ėmė graudžiai raudoti ir ištarė: „Geriau aš nelaiminga akmeniu pavirsčiau, negu už senio tekėčiau“. Sulig tais žodžiais ji ir virto akmenimi. Šis akmuo, būdamas piramidės formų, iš tikrųjų primena merginos figūrą, todėl anksčiau gyventojai per šventes papuošdavo akmenį merginos drabužiais, čia ateidavo pasiguosti aplinkinių kaimų mergelės.
Kitos legendos byloja, kad tai yra suakmenėjęs žaltys, pastojęs kelią vienuoliams, ėjusiems krikštyti lietuvių.
Vincas Krėvė apie šį akmenį parašė padavimą „Užkeikta merga“. Jį išsamiai aprašė archeologas Petras Tarasenka knygoje „Didžiųjų Tyrulių paslaptys“.
La Libertadas (Ekvadoras)

Istorija

La Libertado apylinkėse suklestėjo vienos pirmųjų kultūrų Amerikoje. Iki XIX a. tai buvo mažas žvejų kaimas, bet smarkiai išaugo čia įsikūrus britų naftos bendrovei „Anglo Ecuadorian Oilfields“.
Piltinis krovinys

Piltinis krovinys (angl. bulk cargo) – birus ar skystas krovinys, kuris gabenamas dideliais kiekiais, nesupakuotas. Jis kraunamas pilant, semiant, kasant. Toks krovinys būna kraunamas į specialius vagonus, kėbulus, triumus ir pan.
2009 m. stambiausias balkeris pasaulyje buvo 364768 dedveito tonų geležies rūdos balkeris „Berge Stahl“. Stambiausias piltinių krovinių uostas yra Naujasis Orleanas (JAV).
Stanislovas Mikulionis

Biografija

1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1976 m. architektūros mokslų kandidatas.
1959–1962 m. dirbo Mokslinėse restauracinėse gamybinėse dirbtuvėse Vilniuje. 1962–1964 m. Trakų vykdomojo komiteto pirmininkas, 1964–1983 m. Mokslinių restauracinių gamybinių dirbtuvių Vilniuje (nuo 1969 m. Paminklų konservavimo institutas) projektų vyr. architektas, instituto vyr. specialistas, Visuomeninių pastatų skyriaus vyr. architektas. 1984–1992 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) dėstytojas; nuo 1976 m. docentas.
US Open

Varžybos

Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, yra vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunių varžybos.
2009 m. US Open nugalėtojai yra Juan Martin del Potro ir Kim Clijsters.

Kortai

Nuo turnyro pradžios iki 1974 m. jame buvo žaidžiama žolės dangos, 1975-1977 m. grunto dangos, o nuo 1978 m. specialios kietos dangos DecoTurf kortuose.

Finalai kuriuose nežaidė amerikiečiai

Nuo pat turnyro gyvavimo pradžios, buvo vos penkeri metai, kai nei vyrų nei moterų vienetų finalų nepasiekė nei vienas amerikietis(-ė):1959, 1973, 1988, 2004, ir 2007.
Vytautas Alfonsas Jonaitis

Biografija

1957 m. baigė Linkuvos vidurinę mokyklą. 1962 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. Dar būdamas studentu, 1962 m. Kaune parašė savo pirmąjį entomologinį darbą „Anykščių girininkijos lapgraužiai (Coleoptera, Chrysomelidae), jų daroma žala ir kovos priemonės su jais“. Jį apgynęs kaip diplominį darbą, įgijo miškų ūkio inžinieriaus kvalifikaciją. 1965 m. rudenį priimtas į Lietuvos mokslų akademijos Zoologijos ir parazitologijos instituto (dab. Ekologijos institutas) akivaizdinę entomologijos specialybės aspirantūrą. 1969 m. apgynė disertaciją „Eglės jaunuolynų spyglius graužiantieji kenkėjai, jų entomofagai ir kovos priemonės“, biologijos mokslų kandidatas. 1988 m. Leningrade, TSRS mokslų akademijos Zoologijos institute apgynė disertaciją „Šeimininko ir parazito entomokompleksų ištekliai, formavimas ir funkcionavimas ekosistemose“, biologijos mokslų daktaras.
1962 m. liepos – lapkričio mėn. Anykščių miškų ūkio technikas, 1962–1965 m. Širvintų miškų ūkio girininkas. 1968–1975 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto jaunesnysis, 1975–1985 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis, faktiškai ir darbo grupės vadovas, 1986–1991 m. vadovaujantis mokslinis bendradarbis. 1985–1986 m. Vabzdžių ekologijos sektoriaus vadovas, 1991–2003 m. Entomologijos laboratorijos vedėjas, vyriausiasis mokslinis bendradarbis, nuo 2003 m. vyriausiasis mokslo darbuotojas. Stažavo 1973 m. Rumunijoje ir 1982 m. Rusijoje.
Nuo 1995 m. Lietuvos entomologų draugijos viceprezidentas. Leidinių 1981–1994 m. „Acta Entomologica Lituanica“ ir 1982–1995 m. „Naujos ir retos Lietuvos vabzdžių rūšys“ atsakingasis redaktorius.

Mokslinė veikla

Sukūrė, su kitais, šeimininko ir parazito sąveikos matematinį modelį. Pagrindė naujus šeimininko ir parazito sistemų gausumo ir fenologinių ciklų kitimų vertinimo bei vabzdžių populiacijų formavimo ir kontroliavimo principus.
Rolandas Butkevičius

Biografija

1957 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1956-1958 m. Kapsuko dramos teatro, 1958-1963 m. Kauno dramos teatro, 1965-1989 m. Jaunimo teatro Vilniuje aktorius. 1963-1966 m. dėstė Lietuvos konservatorijoje.
Vaidyboje ryški patetika, romantizmas ir sarkazmas. Mirė Jaunimo teatro scenoje, vaidinant spektaklyje „Brolis Alioša“.
Pietų Patagonijos ledo kepurė

Pietų Patagonijos ledo kepurė (isp. Campo de Hielo Patagónico Sur) – trečias pagal dydį kontinentinis ledynas (po Antarktidos ir Grenlandijos) Žemėje. Nusidriekęs Pietų Amerikoje, Patagonijos Anduose (Čilėje ir Argentinoje). Užima teritoriją nuo 48° 20' p. pl. iki 51° 30' p. pl., apie 350 km. Apima 16,8 tūkst. km² plotą, iš kurio 14,2 tūkst. km² priklauso Čilei, o 2,6 tūkst. km² Argentinai. Nemaža teritorija tarp Ficrojaus ir Cerro Daudet kalnų nėra tiksliai nustatyta kuriai nors šaliai.
Didžiausi ledynai: Briugeno (1265 km²; didžiausias pietų pusrutulyje, be Antarkties), Viedma (978 km²), Upsala (902 km²), Perito Moreno (258 km²), O'Higginso, Grėjaus, Tindalo. Didžioji dalis ledo kepurės įtraukta į saugomas teritorijas: Bernardo O'Higgins ir Torres del Paine nacionaliniai parkai Čilėje ir Los Glaciares nacionalinis parkas Argentinoje.
Šliuzas

Šliuzas (ol. sluis < lot. excludo – sulaikyti, atskirti) – įrenginys laivams plukdyti iš vieno vandens telkinio į kitą, kai pastarieji yra greta, bet jų vandens lygiai skirtingi. Šliuzą sudaro viena ar kelios kameros, tokio didumo, kad jose tilptų tuo vandens keliu plaukiojantys laivai. Abiejuose kameros galuose yra vartai: laivui plaukiant šliuzu, kameros vandens lygis pamažu pakeliamas arba nuleidžiamas iki lygio to telkinio, kuriuo laivas turi plaukti toliau.
Dionizo Poškos premija

Dionizo Poškos premija įsteigta  2009 m.Šilalės rajono savivaldybės tarybos. Jos tikslas – atkreipti visuomenės dėmesį į Šilalės kraštą, pagerbti ir įamžinti žymaus Lietuvos poeto, istoriko ir muziejaus įkūrėjo Dionizo Poškos atminimą, skatinti visuomenės domėjimąsi Lietuvos istorija.
Premija skiriama už geriausią naują lietuviškos poezijos knygą, išleistą praėjusiais kalendoriniais metais, kurioje atspindimi etniniai motyvai, lietuviškos tradicijos ir istorinė tautos atmintis.
Julijus Lozoraitis

Biografija

1979 m. baigęs aktorinį meistriškumą LSSR konservatorijoje vaidino Vilniaus teatre „Lėlė“, 1991–1993 m. šio teatro direktorius. 1982–1987 m. studijavo režisūrą A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje (baigė 1990 m.), A. Efroso ir A. Vasiljevo mokinys. 1986–1989 m. režisavo teatre „Mossovet“, Rusijos susivienijime „Teatrinės dirbtuvės“ (abu Maskvoje), Panevėžio dramos teatre (Hermanas Zudermanas. Užkampio laimė, 1989 m.).
1993–1998 m. dirbo laikraščių „Respublika“, 1998–2002 m. „Lietuvos rytas“, 2003 m. „Laikas“, nuo 2004 m. „Lietuvos žinios“ redakcijose. Paskelbė daugiau kaip 1500 kultūros, teatro, meno ir kitų straipsnių.
Raimundas Samulevičius

Biografija

Gimė Kaune, tačiau vaikystę praleido pas senelę – vienkiemyje prie miško Praulių kaime Jonavos rajone. Lankė Jonavos geležinkelio stoties pradinę mokyklą, vėliau – Jonavos vidurinę mokyklą. Pirmą kartą apsakymas išspausdintas 1954 m. rajono laikraštyje „Pergalės vėliava“, kurį redagavo buvęs klasės auklėtojas R. Pečiulis.
Įstojo į Veterinarijos akademiją, bet jos nebaigė. 1955–1962 m. dirbo bitininku Jonavos raj. kolūkyje. 1962 m. pavasarį dalyvavavo Dubultuose vykusiame dramaturgų seminare. Seminaro vadovo V. Pimenovo kalbinamas išvažiavo į Maskvą, į Maksimo Gorkio literatūros institutą, kurį baigė 1973 m.
1981 m. vasario 2 d. nušautas Vilniuje, saugumiečio Ričardo Vaigausko bute. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
1997 m. rugsėjo 3 d. Jonavos 6-oji vidurinė mokykla pavadinta R. Samulevičiaus vardu.
Paskelbė pjesių („Pasiklydęs tarp žvaigždžių“, 1966; „Jeigu pasibels“, 1967; „Aidas“, 1969; „Paukšti, ateik čia!“, 1975 ir kt.), novelių, apysakų (rink. „Ugniakuras pagiry“, 1981).
Lėlė

Istorija

Archeologų manymu, pirmasis seniausias žinomas žaislas yra lėlė, surasta Egipto kapuose. Šis radinys datuojamas 2000 m. pr. m. e. Lėlių taip pat buvo rasta vaikų kapuose Graikijoje ir Romoje. Didžioji dalis – medinės, keraminės lėlės; jos buvo palaidotos su turtingesnių šeimų vaikais. Lėlės su kilnojamomis galūnėmis ir pakeičiama apranga priskiriamos 200 m. pr. m. e.
Lėlės nuo seniausių laikų gaminamos iš įvairiausių medžiagų – akmens, molio, medienos, kaulo, audeklo ir popieriaus, porceliano, kaučiuko ir plastiko. Senovėje lėlės buvo naudojamos vaizduoti dievybėms ir atlikti religinėse ceremonijose bei ritualuose.
Lėlių gaminimo centru tapo Europa. Jungtinėse Valstijose lėlių gaminimas tapo pramonės sritimi 1860 m. po JAV pilietinio karo. Po Antrojo pasaulinio karo pradedamos gaminti naujų tipų lėlės, naudojamos naujos medžiagos (pvz., gaminamos plastikinės lėlės), sumažėjo jų kaina.
Naujausios tendencijos – internete atsiradusios virtualiosios lėles. Jos internete gali būti kuriamos, projektuojamos, puošniai aprengiamos, jomis galima (pa)žaisti. Pvz., interneto svetainė „Stardoll“ sulaukia iki 194 mln. lankytojų iš viso pasaulio.
Lėlės rodomos šiuolaikiniame mene ir meninėje fotografijoje, ypač siurrealistiniuose darbuose. „Bloga lėlė" ypač naudojamos siaubo literatūrose, siaubo filmuose ir multiplikacijose nuo 1950 m.

Lėlių ypatumai, skirtumai

Tradicinių „vyriškų“ bruožų lėlės būna susijusios su įrankiais, transportavimu, garažais, mašinomis ir karine įranga. Jos populiarios tarp berniukų. Mergaitės mėgsta moteriškų bruožų lėles, kurias galima perrengti, kai taip pat žaislo komplekte yra virtuvinių prietaisų, rakandų, baldų ir papuošalų.

Medžiagos lėlėms

Nuo seno lėlės buvo gaminamos iš visų įmanomų medžiagų, tokių kaip neglazūruotas porcelianas, celiulioidas, porcelianas, molis, audeklas, grūdo lukštai, popierius, plastikas, polimero molis, sakai, kaučiukas, vilna, vaškas, mediena, kaulas, dramblio kaulas, oda ir kitų.

Lėlės ir menas

Lėlės visose pasaulio kultūrose būdavo kuriamos kaip meno kūriniai. Menininkas Hans Bellmer nuo 1930 iki 1940 m. pagamino siurrealistines lėles, kurios turėjo sukeičiamas galūnes. Menininkė Greer Lankton 1980 m. išgarsėjo lango dekoru, naudojant žmogaus dydžio lėles. Ji taip pat kūrė „apsvaigusias“ nuo narkotikų, „sergančias“ anoreksija ir „mutavusias“ lėlės.
Milda Kovalenkovienė

Biografija

1959 m. baigė Veiverių vidurinę mokyklą. 1959–1964 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultete. Baigusi universitetą, 1965–2010 m. buvo Lietuvos energetikos instituto Kaune darbuotoja, hidrologė. 
Tyrė Lietuvos upių ir jų baseinų hidrologinį režimą. 1973 m. apgynė daktaro disertaciją „Lietuvos TSR upių sausmečio charakteristikų tyrimas“.
Gringo

Gringo – ispanų ir portugalų kalboje vartojamas terminas, skirtas pavadinti užsienietį Lotynų Amerikoje. Šio žodžio reikšmė skirtigose valstybėse skiriasi, bet dažniausiai žodžiu gringo apibūdinamas baltaodis atvykėlis iš JAV, Kanados, Australijos, Europos (ypač JK, Skandinavijos, Vokietijos, Rytų Europos), paprastai kalbantis angliškai arba kita kalba, nepanašia į ispanų ar portugalų. Kartais priklausomai nuo situacijos žodis gringo vartojamas kaip įžeidimas, nors dažniausiai juo draugiškai pašiepiamas užsienietis, kuris nesupranta vietinės kalbos, tradicijų.

Etimologija

Gringo etimologija nėra aiški. Viena iš versijų teigia, kad gringo 'svetimas' yra pakitęs į ispanų kalbą atėjęs žodis griego 'graikas; svetima kalba', iš lot. graecus 'graikas'.  
Neteisingų liaudiškų etimologijų yra daug. Pvz., žodžio gringo kilmė siejama su angliškais žodžiais green go ("žalieji, lauk! ") meksikiečių naudotais Meksikos-JAV karo metu, arba dėl žalios dolerio spalvos.
TSRS Maisto pramonės liaudies komisariatas

TSRS Maisto pramonės liaudies komisariatas, Narkompiščepromas (rus. Народный комиссариат пищевой промышленности СССР; Наркомпищепром) – vienas iš ministerijos lygio centrinių TSRS valdymo organų, valdęs maisto pramonės įmones ir jų vystymą, veikęs 1934–1946 m.

Istorija

Maisto pramonės LK buvo sudarytas J. Stalino pasiūlymu. Jo įkūrimą įteisino 1934 m. liepos 29 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimas Nr. 1813 „Apie TSRS Tiekimo liaudies komisariato padalinimą į du savarankiškus liaudies komisariatus: TSRS Vidaus prekybos liaudies komisariatą ir TSRS maisto pramonės liaudies komisariatą“.
TSRS LKT nutarimas Nr. 2125 Apie Maisto pramonės liaudies komisariato (Narkompiščepromo)centrinio aparato struktūrą buvo patvirtintas 1934 m. rugsėjo 11 d.
1936 m. į Maisto pramonės LK sudėtį buvo įtraukta visa TSRS vyno pramonė.
1938 m. LK viduje sukurta visasąjunginė kontora „Sojuzpiščepromreklama“ (Союзпищепромреклама 'Sąjunginė maisto pramonės reklama'), kuri užsiėmė reklama visos maisto pramonės interesais.
1946 m. Maisto pramonės LK pertvarkytas į TSRS Maisto pramonės ministeriją.
Koipasos druskožemis

Koipasos druskožemis (isp. Salar de Coipasa) – druskožemis vakarų Bolivijoje, Oruro departamente, pats vakarinis pakraštys siekia Čilės teritoriją. Driekiasi Altiplane, 3680 m aukštyje virš jūros lygio, ilgis apie 70 km, plotis apie 50 km. Plotas 2218 km². Tai antras pagal dydį druskožemis šalyje, nusileidžiantis tik piečiau esančiam Ujūnio druskožemiui. Šiaurinėje lygumos dalyje telkšo Koipasos ežeras, maitinamas Laukos ir Lakachauiros upių.
Koipasos druskožemis yra senovinio Baljiviano ežero liekana.
FK Mogila

Istorija

Klubas įkurtas 2009 m. Žaidė mėgėjiškai. Pateko į Trečią lygą. 2016/2017 m. užėmė 9 vietą Trečioje lygoje (Pietvakarių regiono pirmenybėse).
2017/2018 m. sužaidė 13 turų ir pasitraukė iš pirmenybių po pirmojo rato.
Treneriu buvo Kire Gruevski.
Njeris

Istorija

Njeris įkurtas 1902 m. kaip britų karinis postas kikujų žemėse.
Vologda

Ekonomika

Vologdos, kuris yra svarbus pramonės centras, transporto mazgas. Išvystyta medienos, mašinų, laivybos, statybinių medžiagų, lengvoji, maisto pramonė, medžio apdirbimo įrangos gamyba.

Tiltai

Vologdo yra 5 tiltų per Vologdos upės: Spalis tiltas, 800.-osios Vologdos tiltas, Raudona tiltas (pėsčiasis), Kuvšinovos tiltas ir Vologdos Žiedinių kelių tiltas.

Keliai

Iš Vologda išeina dvi automagistralės: M8 (Maskva – Archangelskas), A114 (Vologda – Sankt Peterburgas) ir P5 (Vologda – Medvežjegorskas).

Geležinkeliai

Tai nėra didžiausias srities miestas – didesnis yra Čerepovecas. Geležinkelių mazgas (į Sankt Peterburgą, Archangelską, Maskvą, Kirovą).
Nitas

Istorija

Įkurtas romėnų kaip Nidum tvirtovė.
Pagiriai (Vilnius)

Istorija

1971 m., kai dar gyvenvietės vietoje driekėsi laukai, čia buvo pradėtas statyti didžiausias Pabaltijyje Vilniaus šiltnamių kombinatas. Šalia senojo Pagirių kaimo kilo daugiaaukščiai namai įmonės darbuotojams.
Nuo 1994 m. Pagiriuose veikia muzikos mokykla, kuri 2009 m. rugsėjo 1 d. įgijo savarankiškos mokyklos statusą ir tapo Pagirių muzikos mokykla.
Junijai

Junijai (lot. gens Iunia) – viena seniausių ir įtakingiausių patricijų giminių senovės Romoje. Ši giminė buvo svarbi ir įtakinga dar Romos karalystės periodo pabaigoje. Lucijus Junijus Brutas buvo karaliaus Tarkvinijaus Išdidžiojo sūnėnas, o po karaliaus išvijimo 509 m. pr. m. e. – vienas iš pirmųjų Romos respublikos konsulų.
Plati Junijų giminė buvo susiskaidžiusi į kelias atšakas: Brutus, Bubulkus, Silanus ir kitas.