google/wiki40b huggingface dataset:
Laiškas galatams

Laiškas galatams – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.
Šis laiškas buvo parašytas, siekiant nuginčyti klaidingą idėją, kurios laikėsi kai kurie krikščionys žydai, – kad išganytas gali būti tik tas, kuris apipjaustytas ir laikosi Mozės Įstatymo. Šią idėją Paulius laikė grėsme visiems krikščioniškos Evangelijos pagrindams. Anot Pauliaus, norint būti išganytam, nebūtina laikytis Mozės Įstatymo. Kaip teigiama laiške, Kristus, mirdamas už žmoniją, padaręs viską, kad sutaikytų žmones su Dievu.

Turinys

Laiškas galatams pradedamas pasveikinimu, kalbama apie vienintelę Evangeliją. Rašoma apie pirmuosius Pauliaus krikščioniško gyvenimo metus, priekaištaujama Petrui. Taip pat rašoma apie gyvenimą tikėjimu, apie tai, kodėl žmonių negali išgelbėti Įstatymas, apie Įstatymo galiojimą. Užrašytas kreipimasis į galatus, laisvės alegorija. Kalbama ir apie tikėjimą bei meilę, dvasią bei Įstatymą, praktinį krikščionio gyvenimą. Laiškas baigiamas Pauliaus ranka užrašytais pamokymais.

Parašymo laikas

Gali būti, kad Paulius parašė šį laišką prieš pat Jeruzalės tarybos susirinkimą, kuriame svarstytas svarbiausias laiške aptariamas klausimas. Šiuo atveju Laiškas galatams galėjo būti parašytas 48 arba 49 metais ir laikytinas pirmuoju Pauliaus laišku. Vis dėlto taip pat tikėtina, kad šis klausimas liko aktualus ir kad laiškas buvo parašytas po kelerių metų, kaip ir Laiškas romiečiams (jame taip pat užsimenama apie tuos pačius dalykus), t. y. maždaug 54–57 metais.
Galatijos provincija – kraštas dabartinės Turkijos šiaurinėje dalyje (pastaroji aplinkybė liudytų apie vėlesnę datą: 48 metais Paulius ten nesilankė) arba gerokai didesnė šalis su tokiais iš Apaštalų darbų knygos žinomais miestais, kaip Pisidijos Antiochija ir Listra.
LAN Argentina

LAN Argentina – Argentinos oro transporto bendrovė, pavaldi Čilės aviakompanijai LAN Airlines. Bazuojasi Buenos Airių Ministro Pistarini tarptautiniame oro uoste ir Jorge Newbery oro uoste. Bendrovė įkurta 2005 m. Skrydžius vykdo į 15 miestų. Nuo 2006 m. vykdo tiesioginį reisą Buenos Airės-Majamis. LAN Argentina nuo 2007 m. Oneworld alianso narė.
Bendrovė turi 5 Airbus A320-200 ir 2 Boeing 767–300 lėktuvus.
Vilniaus evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Liuteronai Vilniuje veikė nuo XVI a., tačiau susidūrė su stipriu katalikų pasipriešinimu. 1555 m. vokiečių pamokslininko Viklifo iniciatyva įkurti maldos namai (manoma, kad dabartinė parapijos raštinė), o apie 1581–1583 m. pastatyta bažnyčia. Apie ankstyvąją bažnyčią nėra žinoma. 1616 m. joje jau buvo vargonai. 1624 m. bažnyčia sudegė, vėliau atstatyta, bet 1655 m. sudegė ir vėl. XVIII a. liuteronų bažnyčia taip pat ne kartą buvo nusiaubta gaisrų. Daug kartų restauruota, vykstant darbams parapijiečiai melsdavosi Vilniaus evangelikų reformatų bažnyčioje. 1739–1744 m. bažnyčia restauruota žymaus architekto Jono Kristupo Glaubico. 1871 m. pastatyta varpinė, o 1872 m. išlietas didžiulis varpas. Vėliau dėl karų dauguma tikinčiųjų išvyko, o tarybiniais metais bažnyčioje įrengta krepšinio salė ir restauratorių dirbtuvės. Nepriklausomybės metais bažnyčia grąžinta liuteronams ir 1995 m. restauruota.
Guyasuta

Gayasuta arba Kayashota (dar Gaiachoton, Geyesutha, Kayashoton, Kiashuta, Quiasutha) (1725–1794) buvo Senekos genties vadas ir diplomatas.
Manoma, kad Gayasuta 1753 m. tarnavo kaip skautas jaunam Džordžui Vašingtonui, taip pat jis palaikė prancūzų pusę per Prancūzų – Indėnų karą.
Vylkovė

Istorija

1746 m. įkurta gyvenvietė Lipovanskojė (Липованское). Miesto statusas suteiktas 1762 m.
Atsparumas aktyvuotam C proteinui

Atsparumas aktyvuotam C proteinui (angl. Activated protein C resistance, APCR) yra trombofilija dėl kraujo krešėjimo V faktoriaus atsparumo proteinui C. Dėl to V faktorius negali būti inaktyvuojamas ir padidėja trombozės rizika.

Patogenezė

Normaliomis sąlygomis aktyvus proteinas C jungiasi prie V krešėjimo faktoriaus ir jį suardo. Šitaip nutraukiama kraujo krešėjimo kaskada ir sustabdomas trombo formavimasis. Būklė, kai šis aktyvuotas proteinas C negali prisijungti ir sustabdyti krešėjimo proceso, vadinama atsparumu aktyvuotam C proteinui.

Priežastys

Atsparumas aktyvuotam C proteinui gali būti dėl įgimtų priežasčių arba dėl įgytų faktorių. Dažniausia priežastis apskritai ir dažniausia įgimta priežastis yra Leideno faktorius – V krešėjimo faktoriaus mutacija. Ji nustatoma 95% atsparumo aktyvuotam proteinui C atvejų.

Diagnostika

Atsparumas aktyvuotam proteinui C gali būti nustatomas specialiais laboratoriniais tyrimais. Paprastai visi jie pagrįsti dalinio aktyvuoto tromboplastino laiko nustatymu. Tyrimo norma priklauso nuo naudojamų reagentų ir laboratorijos. Tyrimas tik parodo atsparumo aktyvuotam proteinui C egzistavimą, jo priežasčiai nustatyti reikalingi kiti tyrimai, pirmiausiai PGR Leideno mutacijos nustatymui.
Stulpinų koplyčia

Istorija

Medinė koplyčia stovi nuo XVIII a. II pusės: įvairiuose šaltiniuose pateikiami skirtingi statybos metai - 1783 m., 1786 m., 1796 m. Koplyčia pastatyta ant žemės pasiturinčio dvarininko Fabricijaus, kuris buvo lotynų kalbos mokytojas Telšių gimnazijoje. Koplyčios statybą fundavo ir vėliau ja rūpinosi dvarininkas Važinskas.  
2003 m. avarinės būklės koplyčiai seniūnijos pastangomis atliktas kapitalinis remontas: rąstų sienos apkaltos lentomis, sutvirtinti pamatai, perdengtas stogas, sutvarkyti želdiniai, įrengta tvora. Anksčiau stogo bokštelyje kabojęs varpas apie 2001 m. buvo pavogtas. 2015 m. atlikti dažymo darbai.

Atlaidai

Priklauso Viešvėnų Švč. Trejybės parapijai. Vyskupijos raštuose ji vadinama Stulpinų Šventosios dvasios atsiuntimo koplyčia. Garsėja švenčiamais Sekminių atlaidais. Giedodami ir melsdamiesi maldininkai ateina (dabar – atvažiuoja) iš Telšių. Keliaujantys į atlaidus tiki, kad čia esą galima išmelsti sveikatos, o labiausiai – akių šviesos. Koplyčia, kaip pasakoja seni žmonės, esanti pastatyta vietoje, kurioje stebuklingai praregėjo aklasis. Kadaise įvykusiu  stebuklu tebealsuoja kirviu tašyti rąstai, išblukę, suskilinėję veidrodžiai, šventųjų paveikslėliai, languose išlikę mozaikos gabalėliai. 
2015 m. gegužės 24 d. šv. Mišias koplyčioje aukojo vyskupas Jonas Boruta.

Architektūra

Koplyčia stačiakampio plano, nedidelio tūrio, salinė, pietryčių gale užsibaigianti trisiene apside. Prie apsidės rytinės sienelės pristatytas priestatas - zakristija. Įrengtas akmenų mūro pamatas, rąstų sienos. Statinio stogo forma - dvišlaitė, virš apsidės - trišlaitė, stogas dengtas skarda. Stogo šiaurės vakariniame gale įrengtas keturkampio plano, daugiašlaitės piramidės apskardintu stogeliu bokštelis, kaltos geležies kryžius. Sienų angos - stačiakampės durų ir langų angos. Langai turi vidines langines.  
Koplyčioje yra didysis Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės altorius su paveikslu „Švč. Mergelė Marija Škaplierinė“, mensa su antepedijumi, medinė Švč. Mergelės Marijos Maloningosios skulptūra, presbiterijos medinė tvorelė su baliustromis. Kabo zakristijos varpelis.
Šventoriuje stovi paminklinis medinis koplytstulpis. Jis sudarytas iš stačiakampio plano, keturšonės, su trejomis įstiklintomis sienelėmis, koplytėlės ant stulpo. Statytas XX a. pradžioje, restauruotas 1980 m.  Koplytstulpyje buvusi skulptūra „Pieta“ dingusi 1986 m.
Vytautas Kašuba

Biografija

Žmona Aleksandra Kašubienė. Gimė Minske, kur gyveno per Pirmąjį pasaulinį karą iš Lietuvos pasitraukę tėvai. Grįžusi į Lietuvą, šeima apsigyveno Liudvinave, kiek vėliau persikėlė į Marijampolę. Čia būsimasis skulptorius ir užaugo. Pasimokęs Rygiškių Jono gimnazijoje, perėjo į ką tik atsidariusią Marijampolėje amatų mokyklą ir 1934 m. baigė medžio drožimo klasę. Po metų, kiek padirbėjęs skulptoriaus Juozo Zikaro dirbtuvėje, įstojo ir 1939 m. baigė Kauno meno mokyklą. 1994 m. Vilniaus dailės akademijos garbės daktaras.
1941–1943 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės instituto Skulptūros studijos dėstytojas, studijos vedėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1947 m. atvyko į JAV, iki 1961 m. dirbo baldų dirbtuvėje Niujorke.

Kūryba

Kūrybinio kelio pradžioje ukūrė monumentalių skulptūrų, Antrojo pasaulinio karo metais – kamerinių skulptūrų, reljefų („Kalinių išsilaisvinimas“ 1942 m.). Nuo 1952 m. daugiausia kūrė religinės tematikos skulptūras iš medžio, akmens, bronzos. Nuo 1964 m. kūrė reljefus iš švino. XX a. 8-ame dešimtmetyje sukūrė kamerinių skulptūrų (daugiausia moterų portretų, aktų) iš gipso, liedinto akmens, 9-ame dešimtmetyje sukūrė reljefus „Būties kelionė“ (1984–1987 m.), „Diena iš dienos“ (1984–1988 m. Kūriniams būdingos apibendrintos formos, stilizacija. Parodose dalyvavo nuo 1937 m., dalyvavo 1939 m. ir 1964 m. Niujorko pasaulinėje parodoje. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus (daugiau, kaip 250 kūrinių) ir JAV muziejai.
Ramūnas Rudokas

Ramūnas Rudokas (g. 1968 m. liepos 14 d. Rokiškyje) – Lietuvos aktorius, televizijos laidų, renginių vedėjas. Kino filmo „PASMERKTI Kauno Romanas” Režisierius.

Biografija

1991 m. baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademiją, kurso vadovė rež. Dalia Tamulevičiūtė (g. 1940 m.).
Vaidina seriale „Moterys meluoja geriau“.
Režisuoja spektaklius, filmuojasi kine. Su Vilija dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai“. Kuria pagrindinius vaidmenis seriale „Rezidentai“.

Šeima

Vedęs (2018 m. sausio 26d.). Žmona – 28 metais jaunesnė manekenė Justina Žeimytė (g. 1996), kilusi iš Skuodo, kurį laiką gyvenusi Niujorke (JAV), dirbusi „RUTA model management“ agentūrai, buvusi VU komunikacijos studentė. Su ankstesne žmona  šokėja ir šokio pedagoge bei edukologe Katerina Voropaj (g. 1986),  Rudokas turi sūnų. Kitos buvusios žmonos – kaunietė pianistė Diana Rudokienė (R. Rudoko dukra Milda) bei vilnietė aktorė Gabrielė Kuodytė, buvusi jo kurso draugė (susituokė 1993 m.). Iš ankstesnių santuokų Rudokas turi dvi dukras. Buvusi sužadėtinė - 12 metų jaunesnė viešųjų ryšių agentūros bendraturtė Indrė Mišeniovaitė. Buvusi draugė Kamilė  Burinskaitė (2010 m.).
Tėvas keramikas, mama pedagogė, sesuo Rokiškio psichoneurologinės ligoninės darbuotoja.
Rugsėjo 24 d. 13:30 jam su žmona gimė sūnus Raidas Ramūnas, naujagimio ūgis 45 cm, svoris 3.5kg.
Valstybės įmonė

Valstybės įmonė, valstybinė įmonė (VĮ), užsienio valstybėse – taip pat viešoji įmonė – valstybei priklausanti arba jos įsteigta įmonė.

Lietuvoje

Valstybės įmonė yra iš valstybės turto įsteigta arba įstatymų nustatyta tvarka valstybei perduota įmonė, kuri nuosavybės teise priklauso valstybei ir jai perduotą ir jos įgytą turtą valdo, naudoja bei juo disponuoja patikėjimo teise. Valstybės įmonės tikslas – teikti viešąsias paslaugas, gaminti produkciją ir vykdyti kitą veiklą siekiant tenkinti viešuosius interesus.
Įmonė yra ribotos civilinės atsakomybės viešasis juridinis asmuo. Valstybės įmonės pavadinime turi būti jos teisinę formą nusakantys žodžiai „valstybės įmonė“ arba šių žodžių santrumpa „VĮ“.
Įmonė privalo turėti bent vieną sąskaitą banke. Įmonės buveinė turi būti Lietuvos Respublikoje.
Įmonė savo veikloje vadovaujasi LR civiliniu kodeksu, LR valstybės ir savivaldybės įmonių įstatymu, kitais teisės aktais bei savo įstatais.
VĮ pavyzdžiai – VĮ Teisinės informacijos centras ir kt.
Floreanos sala

Floreanos sala (isp. Isla Floreana) – sala Ekvadorui priklausančio Galapagų salyno pietinėje dalyje. Dar vadinta Santa Marija bei Čarlzo sala. Plotas – 173 km².
Sala vulkaninės kilmės, visą ją užima skydinis ugnikalnis (Pachaso k., aukštis 640 m). Gausu jūrinių paukščių.
Manoma, kad Floreanos sala anksčiausiai apgyvendinta Galapaguose. XVIII a. čia veikė savotiškas paštas, kuriuo naudojosi banginių medžiotojai, piratai. Dabar saloje gyvena ~100 gyventojų, susitelkusių Puerto Velasko Ibaros gyvenvietėje.
Dauginčiai

Aplinkinės gyvenvietės

Martynaičiai – 2 kmSauseriai – 4 kmPrystovai – 3 kmGintarai – 2 kmCigonaliai – 2 km
Aleksandravas – 6 kmVėlaičiai – 3 km
KARTENA – 4 kmGaudučiaiMamiai – 5 km

Istorija

Minijos ir jos intako Slinkupio santakoje stūksantis piliakalnis liudija, kad žmonės čia gyvena nuo I tūkst. Kaimas susiformavo XVI a., Valakų reformos metu.
Per kaimą ėjo senasis kelias Kartena–Plungė, vedęs link Cigonalių. Pasakojama, kad šiuo keliu iš Rusijos 1812 m. traukėsi Napoleono kariuomenės kareiviai, kurių dalis sušalo ir išsekę mirė pakelėje. Esą, kaimo gyventojai mirusiuosius palaidojo į šalia kelio esančioje aukštumoje, kurioje tebestovi metalinis kryžius. Bendrose kaimo ganyklose prie Minijos iki XIX a. veikė kaimo kapinės.
XIX a. pradžioje kaimo centrinėje dalyje buvo 15 baudžiauninkų sodybų, o dar viena stovėjo Stonkaus užusienyje (vienkiemyje) šalia Sakuočių kaimo. Apie XIX a. vidurį kaimo pietinėje dalyje šalia naujojo kelio Kartena–Plungė atsirado dar vienas užusienis (vienkiemis), pavadintas Dauginčiais.
1846 m. Kartenos parapijos Dauginčių kaime buvo 24 baudžiauninkų sodybos, o 1849 m. Kartenos grafo F. Pliaterio dvare lažą ėjo 167 baudžiauninkai. Panaikinus baudžiavą išperkamuosius žemės mokesčius grafui 1870 m. mokėjo 126 valstiečiai iš Dauginčių kaimo ir užusienio.
XIX a. antroje pusėje – XX a. pradžioje Dauginčiai sparčiai augo ir 1923 m. kaime buvo 55 ūkiai. Lietuvos žemės reformos metu prie kaimo buvo prijungta kairiajame Minijos krante buvusi Grabšyčių dvaro žemė, dalis Gaudučių dvaro ir Martynaičių kaimo žemių. Išaugęs kaimas tapo Dauginčių seniūnijos centru. 1932 m. seniūnu buvo Juozas Kumpis, o jo padėjėju – Juozas Domarkas.
1941 m. iš Dauginčių kaimo į Vokietiją repatrijavo Stasys Karušaitis su šeima. Pokario metais LLA Žemaičių apygardos Kardo rinktinės partizanais tapo ir Lietuvos laisvės kovose žuvo Stanislava Valužienė su dukra Stanislava ir sūnumi Albertu.
1948–1949 m. į Sibirą buvo ištremtos Apolonijos Jonauskienės, Adomo Dauginčio, Kleopos Daukontienės šeimos.
Sovietmečiu kaimas buvo apylinkės administracinis centras ir priklausė Tarybinės žemės kolūkiui. Melioracijos ir vienkiemių naikinimo metu žemdirbių sodybos kūrėsi arčiau kelio Palanga–Šiauliai, šalia buvusio Gaudučių dvaro sodybos, kurioje buvo įsikūrusi kolūkio ir apylinkės administracija. Dauginčiai beveik suaugo su Gaudučių kaimu ir tapo centrine kolūkio gyvenviete. 1959 m. kaime veikė parduotuvė, o nuo 1961 m. – felčerių-akušerių punktas.
2002 m. sausio 1 d. kaime buvo 85 ūkiai.
Garbės daktaras

Garbės daktaras (lot. Dr. h. c., Dr. E. h.) – garbės vardas, titulas, kurį teikia universitetas, kita aukštoji mokykla arba jos padalinys už ypatingus nuopelnus. Tam pačiam asmeniui titulas gali būti suteikiamas įvairiose aukštosiose mokyklose (h. c. mult., honoris causa multiplex). Pvz., įvairių valstybių prezidentai dažnai yra apdovanojami vizitų užsienyje metu arba lankydamiesi gimtos šalies universitetuose (iš lietuvių, pvz., Valdas Adamkus ir kt.).
Tarpinio nuotolio balistinė raketa

Tarpinio nuotolio balistinė raketa (angl. Intermediate-range ballistic missile, IRBM) – balistinė raketa, kurios veikimo spindulys pagal JAV Gynybos departamento klasifikaciją laikomas tarpiniu tarp vidutinio ir tarpžemyninio nuotolių, t. y., nuo 3000 iki 5000 km. Kartais dar išskiriamos didelio nuotolio balistinės raketos (angl. long-range ballistic missile, LRBM), kurių veikimo spindulys tarpinis tarp tarpinio nuotolio ir tarpžemyninių balistinių raketų. Naujesnis terminas karo teatro balistinė raketa (angl. theater ballistic missile) apima tarpinio, vidutinio ir mažo nuotolio balistines raketas (t. y., balistines raketas, kurių veikimo spindulys neviršija 3500 km).
Dabar tarpinio nuotolio balistinių raketų turi Indija, Izraelis ir Saudo Arabija. Manoma, kad Iranas ir Šiaurės Korėja kuria tokias raketas. JAV, TSRS, Kinija, D. Britanija ir Prancūzija anksčiau ginkluotėje turėjo tokių raketų.
Mis Pasaulis 2010

Lietuva konkurse

Lietuvai konkurse Mis Pasaulis 2010 atstovavo Gritė Maruškevičiūtė.

Mis Paplūdimio gražuolė

Mis Paplūdimio gražuolės rungtyje Maruškevičiūtė pateko į geriausiųjų keturiasdešimtuką. Lietuva tapo viena iš dviejų Šiaurės Europos šalių patekusių į geriausiųjų sąrašą. Paskutinė kartą šalis buvo pastebėta šioje rungtyje Mis Pasaulis 2007 ceremonijoje, kuomet Jurgita Jurkutė pateko į geriausiųjų penketuką.
Alfonsas Jurgis Skripka

Biografija

1952 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą. 1950–1952 m. ir 1955–1956 m. dirbo Vyriausiojoje literatūros ir leidyklų reikalų valdyboje, 1952–1955 m. Valstybės kontrolės ministerijoje. 1956–1963 m. leidyklos „Mintis“ redakcijos vedėjas. 1961 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1963–1988 m. žurnalo „Liaudies ūkis“ vyr. redaktorius.
Jarlas

Švedijos jarlai

Švedijos jarlai užimdavo panašią padėtį kaip ir Norvegijos jarlai. Paskutiniai jarlai buvo XIII a.

Islandijos jarlai

Islandijos jarlu buvo vienintelis Gissur’as Þorvaldsson’as, kurį jarlu paskyrė Norvegijos karalius Haakonas IV už pastangas prijungti Islandiją prie Norvegijos karalystės.
Čiūrai

Aplinkinės gyvenvietės

Rodai – 8 km
Listeriozė

Listeriozė – gyvūnų ir žmonių užkrečiamoji liga.

Sukėlėjas

Listeriozę sukelia Listeria monocytogenes, gramteigiamos lazdelės formos Listeriaceae bakterijos. Jos yra ypač atsparios aplinkos poveikiui.

Pavojus žmogui

Listeriozė labiausiai pavojinga nėščioms moterims, naujagimiams ir suaugusiems asmenims su imunodeficitu. Patekusios į žmogaus organizmą bakterijos gali pakenkti daugeliui organų, todėl ligos simptomai gali būti labai įvairūs. Liga gali pasireikšti karščiavimu, raumenų skausmais, angina, akių junginės uždegimo požymiais, limfmazgių uždegimu, kartais vėmimu ar viduriavimu. Jei pakenkiama nervų sistema, liga pasireiškia stipriais galvos skausmais, sprando sustingimu, pusiausvyros sutrikimu, net traukuliais. Nėščioms listeriozė gali pasireikšti ūmios viršutinių kvėpavimo takų infekcijos ar gripo požymiais. Listeriozė gali būti persileidimo, naujagimio listeriozės ar vaisiaus mirties priežastis. Inkubacinis ligos periodas gali tęstis nuo 3 iki 70 dienų, dažniausiai apie 3 savaites. Užsikrėtusiems naujagimiams listeriozės požymiai pasireiškia po 3-5 dienų.
Per graži mirti

Turinys

Sakoma, kad dvyniai dažnai jaučia tai, kas vyksta su kitu nepaisant juos skiriančio atstumo. Bobas Kreinas, dirbantis Amerikoje, Jeloustouno parke, vieną dieną pajunta, kad su jo seserimi dvyne Džesika kažkas nutiko. Viską metęs jis vyksta į Milaną, kur jo sesuo dirba modeliu. Sužinojęs, kad sesuo iš tiesų dingo, Bobas pradeda jos ieškoti, įsitikinęs, kad Džesika nebegyva.
Tarsi patvirtindamos jo nuogąstavimus, modelių tarpe viena po kitos įvyksta dar kelios žmogžudystės...
Rimantas Banevičius

Rimantas Banevičius (g. 1938 m. rugsėjo 15 d. Juodeliai, Grinkiškio valsčius) – Lietuvos inžinierius technologas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1985 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.
Nuo 1962 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1986–1997 m. dekanas; nuo 1986 m. profesorius. Skaitė paskaitas JAV, Švedijos, Lenkijos, Didžiosios Britanijos, Italijos, Olandijos, TSRS universitetuose. 1990–1995 m. „Nordic-Baltic“ mechanikos tarybos, nuo 1993 m. Europos mechanikos sąjungos (EUROMECH) narys.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš polimerų supermolekulinės struktūros ir mechaninių savybių tyrimo, termoplastinių šilumai atsparių polimerų perdirbimo technologijos, jų įtempių relaksacijos ir valkšnumo aukštoje ir žemoje temperatūroje, konstrukcinių polimerų mechaninio atsparumo labai didelės apkrovos sąlygomis.
Aleksandras Jakaitis

Aleksandras Jakaitis (1887 m. rugsėjo 13 d. Barklainiai, Ramygalos valsčius – 1933 m. rugsėjo 4 d. Marijampolės vienkiemis prie Panevėžio) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

Biografija

Kaip Rusijos imperijos kariuomenės karininkas dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, kovojo su Raudonąja armija, Lenkijos kariuomenės daliniais. 1919–1920 m. Joniškėlio bataliono, kuris performuotas į Devintąjį pėstininkų pulką vadas, ėjo brigados, divizijos vado pareigas. 1920–1922 m. Dešimtojo pėstininkų pulko, 1922–1923 m. Trečiojo pėstininkų pulko, 1923–1924 m. Pirmosios pėstininkų divizijos vadas, nuo 1924 m. Pirmosios karo apygardos viršininkas. 1925 m. pulkininkas. Per 1926 m. gruodžio 17 d. perversmą išleido įsakymą, raginantį priešintis perversmininkams. 1926 m. gruodžio 20 d. perversmo organizatorių įsakymu buvo suimtas ir priverstas išeiti į atsargą. Nusišovė.
Grakščioji liepa

Morfologija

Laja tanki, kiaušiniška, 5–12 m skersmens, žemutinės šakos nulinkusios žemyn. Žievė iš pradžių šviesiai pilka, vėliau juosva. Ūgliai gelsvai žali, pliki arba apaugę žvaigždiškais plaukeliais. Pumpurai pražanginiai, pailgai kiaušiniški, ūglių spalvos. Lapai paprasti, kotuoti, plačiai kiaušiniški, trumpai nusmailėjusia viršūne, 5–12 cm ilgio, blakstienotais, dantytais kraštais, jų viršutinė pusė tamsiai žalia, žvilganti, apatinė blankios žalios spalvos, su rausvų plaukelių kuokštais gyslakertėse. Vienanamis. Žiedai geltoni, po 3–7 susitelkę prie 5–8 cm ilgio pažiedlapio. Žydi liepos viduryje. Vaisiai penkiabriauniai, elipsiški, riešutėliai prinoksta rugsėjo–spalio mėnesį. Lietuvoje vaisiai daugiausiai būna nebrandūs, todėl dauginama skiepijimu.
Įprastai užauga iki 20 m aukščio.

Augimvietės

Atspari šalčiui ir trumpalaikiai sausrai, gerai auga pusiau pavėsyje. Labai atsparios užterštam orui. Tinka auginti pavieniui, grupėmis, želdinti gatves, skverus ir gyvenvietes. Vėlyvu žydėjimu prailgina medunešį.

Paplitimas

Labiausiai paplitusi Kryme ir šiaurvakarių Kaukaze.

Panaudojimas

Mediena naudojama kurti skulptūroms, dėl savo minkštumo lengvai tekinama. Iš jos gaminami degtukai, braižybos įrankiai, žaislai, modeliai. Naudojama ir statybose vidaus apdailai.
Liaudies medicinoje naudojami liepos žiedai arbatai, kuri skirta peršalimui gydyti.
Visų rūšių liepos duoda medaus daugiau, kaip bet koks kitas augalas. Viena didelė liepa dažnai duoda medaus daugiau, negu hektaras grikių. Esant šiltam ir drėgnam orui, ypač naktimis, nektaras iš liepų žiedų net varva. Per dieną viena bičių šeima iš liepų parneša iki 7,5 kg medaus.
Lauksargių evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Parapija sukurta 1864 m., pradėti bažnyčios statybos darbai. Bažnyčia pašventinta 1887 m. Pastatą sudarė dviejų aukštų bokštas, kelebriaunis stogas. Pirmojo pasaulinio karo metais bažnyčia buvo suniokota, atstatyta 1924 m.
Saleninkai

Istorija

Kaimo pavadinimas kilęs nuo poros Neryje esančių didokų salų. Tai tradicinis žvejų kaimas.
Evanescence

Istorija

„Evanescence“ įkūrė dainininkė, pianistė ir dainų kūrėja Amy Lee ir pagrindinis gitaristas bei dainų autorius Ben Moody. Jie susitiko jaunimo stovykloje Arkanzase. Moody išgirdo Amy Lee begrojančią „I’d Do Anything for Love (But I Won’t Do That)" pianinu.
Susipažinę jie atrado, kad abu mėgsta Jimi Hendrix'ą ir Björk, ir nutarė pamėginti kartu rašyti dainas (pirmoji – „Solitude“, sukurta Amy Lee, antroji – „Understanding“, parašyta Ben Moody, „Give Unto Me“ parašė Amy Lee, o „My Immortal" – Ben Moody). Amy Lee keitė dainų tekstus ir muziką daugybę kartų, tačiau sutiko, kad dainų autorystė būtų bendra.
Tam tikrą laiką jie negalėjo į grupę pakviesti daugiau profesionalių muzikantų, nes neturėjo tam pakankamai lėšų. Nepaisant to, jie grojo savo muziką gyvai. Kelios dainos, būtent „Understanding“ ir „Give Unto Me“, praskynė kelią į vietinių radijo stočių topus, jų populiarumas augo, o kartu – ir koncertų paklausa. Kai grupė galų gale susiformavo, jie surengė pasirodymą ir tapo vieni iš populiariausių vietinių atlikėjų. Buvo svarstomi keli grupės pavadinimų variantai, tarp jų Childish Intentions ir Stricken, bet galiausiai apsistota ties Evanescence, kas išvertus į lietuvių kalbą reiškia „išnykimą“ arba „išsisklaidymą it dūmas“. Pasak grupės lyderės Amy Lee, ji „dievina šį žodį, nes jis paslaptingas ir niūrus bei palieka pėdsaką kiekvieno jį išgirdusio sąmonėje".