google/wiki40b huggingface dataset:
Glosolalija

Glosolalija (gr. γλώσσα (glossa) 'liežuvis' + λαλώ (lalô) 'lalėti, čiauškėti') – kalbėjimas beprasmiais garsais, iš skambesio panašus į rišlią nežinomą kalbą, be ryšio skleidžiamus garsus arba kalbėjimą nežinoma mistine kalba. Dažnai naudojama kaip įvairių religinių apeigų dalis (religinė glosolalija, maldos kalbos), pasitaiko tarp kai kuriomis psichinėmis ligomis sergančių žmonių.

Lingvistinis požiūris

Glosolalijos garsai dažniausiai būna padrikai tariamos gimtosios žmogaus kalbos fonemos. Todėl skirtingų tautybių žmonių glosolalija skiriasi viena nuo kitos, tačiau šiek tiek primena jų pačių gimtąją kalbą. Lingvistiniu požiūriu, glosolalijai trūksta semantikos, sintaksės ir morfologijos, todėl ji nėra kalba.

Psichologinis požiūris

Pirmoji mokslinė glosolalijos studija buvo atlikta psichiatro Emilio Krepelino. Tai buvo dalis jo šizofrenija sergančių pacientų kalbėsenos tyrimo.
1927 metais  G. B. Kutenas išleido knygą Speaking with tongues: historically and psychologically considered, kuri vėliau ilgai medicininėje literatūroje buvo laikoma šios srities autoritetu. Kaip ir Krepelinas, Kutenas glosolaliją susiejo su šizofrenija ir isterija.
1972 metais Džonas Kildalas knygoje The Psychology of Speaking in Tongues pažiūrėjo į tai iš kitos pusės. Jo nuomone, glosolalija nebūtinai yra psichinių sutrikimų ar stresų pasekmė. Kita vertus, Kildalas pastebėjo, kad glosolalistų gyvenime dažniausiai yra buvę daugiau krizių, be to, jiems labiau reikia autoritetų.
Nikolas Spanosas teigė, kad glosolalija yra išmokstama savybė ir jai nereikia jokių transų (Glossolalia as Learned Behavior: An Experimental Demonstration, 1987).

Glosolalija religijoje

Kai kurios krikščionybės konfesijos maldas kalbomis (angl. speaking in tongues) laiko Dievo per Šventąją Dvasią siųsta dovana. Šis požiūris remiasi Šventajame Rašte Apaštalų darbų knygoje aprašytais įvykiais, kai po Šventosios Dvasios nužengimo apaštalai pradėjo kalbėti iki tol jiems nepažįstamomis kalbomis ir visi ten esantys kitataučiai suprato juos. Taip pat Šventajame Rašte minima kita „kalbėjimo kalbomis“ rūšis, kai kalbančiajam reikia aiškintojo (vertėjo).
Kai kurios krikščioniškos konfesijos „kalbėjimą kalbomis“ laiko praeities ženklu, netikintiesiems liudijusiu, kad žmogus apimtas Šventosios Dvasios. O kitos praktikuoja glosolaliją ir mūsų laikais. Lietuvoje glosaliją pamaldose praktikuoja Tikėjimo žodžio ir sekmininkų tikintieji, rečiau – Romos katalikų bažnyčia.
Kituose tikėjimuose taip pat praktikuojama glosolalija: šamanistiniuose, vudu ritualuose, naujuose religiniuose judėjimuose, ezoteriniuose kultuose.

Glosolalija kitur

Glosolalija kartais naudojama muzikoje tiek kaip savita kalba, tiek kaip realios kalbos imitacija. Glosolalinę kalbą naudoja atlikėjai Lisa Gerrard (taip pat grupėje Dead Can Dance), Theodor Bastard, Era ir kt.
Glosolalija gali būti naudojama ne tik žodžiu, bet ir užrašoma. Kartais glosolalijos padariniu laikomas taip ir neiššifruotas Voiničiaus rankraštis.
Birkirkara

Istorija

Birkirkara yra vienas seniausių šalies miestų. Paminėta jau 1436 m. bažnytiniame pranešime apie parapijų Maltoje įsteigimą.
Komunizmo Švyturys (Telšiai)

Komunizmo Švyturys – Lietuvos KP Telšių rajono komiteto ir rajono Liaudies deputatų organas, leistas nuo 1941 m.

Istorija

Lietuvos KP Telšių rajono komiteto ir rajono Liaudies deputatų leidinys, leistas 3 kartus per savaitę, pusės „Pravdos“ formato. Ofsetinė spauda. Tiražas siekdavo daugiau kaip 10000. Laikraščio redakcija veikė Telšiuose, Spaudos gatvėje 4. Redakcijoje dirbo redaktorius, atsakinga sekretorė, veikė žemės ūkio skyrius, laiškų, pramonės, kultūros skyrius, skelbimų skyrius ir buhalterija. Iš pradžių leidinys spausdintas Telšių spaustuvėje, Telšiuose, vėliau spaustuvėje „Titnagas“.
Forfaras

Žymūs žmonės

Forfare gimė rokenrolo grupės AC/DC vokalistas Bon Scott.
Antanas Paplauskas

Biografija

1985 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius elektrikas.
1998 m. Kaišiadorių pašto elektromechanikas, UADB „Lindra“ Kaišiadorių agentūros agentas vadybininkas, AB „Lietuvos paštas“ Kauno regiono Kaišiadorių pašto viršininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, nuo 1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kaišiadorių rajono skyriaus narys, nuo 2003 m. atsakingasis sekretorius, nuo 2005 m. iždininkas, 2010 m. skyriaus tarybos narys.
1990–1995 m. Kaišiadorių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Aldona, vaikai Arūnas, Agnė.
Berlyno romanas

Turinys

1938m., Berlynas. Diplomato Hainso fon Holendorfo žmona Luiza dailės pamokose susipažįsta su Mitsuko, Japonijos ambasadoriaus dukra. Tarp moterų po kurio laiko įsiplieskia romanas, į kurį vėliau Mitsuko įtraukia ir Hainsą. Jie nesėkmingai keletą kartų mėgina nutraukti santykius, kol galiausiai apie tai sužino slaptoji policija. Tokie ryšiai gali užtraukti gėdą valdžios viršūnėms ir komplikuoti diplomatinius santykius,o kai Mitsuko pabėga iš namų ir pasislepia pas Holendorfus, Hainsas verčiamas kuo skubiau viską nutraukti. Jis siūlo moterims slėptis Hamburge, tačiau Mitsuko pasirenka kitą variantą ir duoda visiems išgerti nuodų. Ji ir Hainsas miršta, o Luiza lieka gyva...
Nordkinas

Nordkinas (norv. Nordkinn, Kinnarodden) – kyšulys Norvegijos šiaurėje, Finmarke, užbaigia į Barenco jūrą išsikišantį Nordkino pusiasalį. Tai toliausiai į šiaurę nutolusi žemyninė Norvegijos ir visos Europos vieta. Geriau žinomas Nordkapo kyšulys yra nutolęs 5,7 km toliau į šiaurę negu Nordkinas, tačiau jis yra ne žemyne, o Magerėjos saloje.
Kyšulys pasiekiamas nelengvai – nuo Mehamno oro uosto reikia keliauti 1-2 dienas pėsčiomis atšiauriomis, negyvenamomis vietovėmis.
FC Twente

Istorija

1938 m. rugpjūtį Enschedės klubas nugalėjo Olandijoje viešėjusią Klaipėdos rinktinę 3:1.
Gunaras Anatolijus Janovskis

Biografija

Tėvas Rusijos imperijos laivyno tolimojo plaukiojimo kapitonas. Nuo 1921 m. gyveno Rygoje. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1946–1947 m. studijavo Bonos universitete. 1947 m. išvyko į Angliją, dirbo fermeriu.

Kūryba

Romanuose „Sola“, Prie Tomo ir kituose vaizduojama latvių legionierių likimas, romane „Šešėlių menuetas“ – romantiška Heidelbergo atmosfera, „Žuvėdros šaukia audrą“, „Žmonės prie jūros“ – prieškario Latvija.
Inga Liutkevičienė

Biografija

Mokėsi Panevėžio Jono Švedo pedagoginėje muzikos mokykloje. 1989 m. baigė žurnalistikos studijas Vilniaus universitete. 1989–2009 m. dirbo įvairiuose šalies leidiniuose žurnaliste, redaktore, užsiėmė kūrybiniu darbu (knygų rašymu, sudarymu).
Sabina Martinaitytė

Sabina Martinaitytė (g. 1958 m. rugpjūčio 29 d. Kaune) – Lietuvos dainininkė (sopranas).

Biografija

Baigė Kauno Nemuno vidurinę mokyklą, 1987 m. baigė Lietuvos konservatoriją, mokytojos Giedrė Kaukaitė, Vlada Mikštaitė. Nuo 1987 m. Kauno muzikinio teatro solistė. Nuo 1990 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademija) Kauno fakulteto profesorė.
Mokiniai: Andrius Apšega, Liudas Mikalauskas, Rytis Janilionis, Mantas Gacevičius, Egidijus Bavikinas, Kristina Siurbytė, Ieva Vaznelytė, Nomeda Vilkanauskaitė.

Kūryba

Atliko stambios formos vokalinių simfoninių kūrinių soprano partiją. Koncertavo kaip solistė ir su instrumentiniai ansambliais. Dainavo Lietuvos operos ir baleto teatre, Klaipėdos muzikiniame teatre, Čikagos lietuvių operoje, Talino, Minsko, Kazanės, Tartu operos teatruose. Gastroliavo Europos šalyse, JAV. Dalyvavo tarptautiniuose muzikos festivaliuose.
Absoliutus blogis: prakeikimas

Apie filmą

Filmas sukurtas, kaip 2008 m. filmo „Absoliutus blogis: degeneracija“ tęsinys. Filmo kūrėjai: kompiuterinių žaidimų kompanija Capcom, kartu su Sony Pictures Entertainment. Filmas pradėtas platinti 2012 m. rugsėjo 15 d. PlayStation Network, Xbox Live ir Zune tinklais. Filme pasakojama tolimesnė kova su Žemėje siaunčiančiais virusais ir parazitiniais organizmais. Filmas kurtas Japonijoje, tačiau originalus įgarsinimas yra anglų kalba.

Siužetas

2010 m. Buvusi sovietinė respublika tapo nepriklausoma valstybe Rytų slavų respublika. Joje suklestėjo korupcija, o valdžią perėmė oligarchai. Prieš valdžią kilo piliečių maištas. Prezidentės Svetlanos Belikovos iniciatyva buvo atstatyta taika valstybėje, tačiau maištininkų teritorijose radus daug vertingų iškasenų, karas atsinaujino. Nematydami išeities prieš stipresnes vyriausybės pajėgas, sukilėliai panaudoja tarptautiniu mastu uždrausta bioorganinį ginklą (BOW) – ypatingai stiprius ir greitus monstrus.
JAV ir Rusijos vyriausybės siunčia pagalbą Rytų slavų respublikai, kad ši galėtų susidoroti su teroristais (taip vadinami sukilėliai). Agentas Leonas Skotas Kenedis atsiduria valstybės sostinėje Polivlograde, tačiau tuo metu misija nutraukiama ir pareikalaujama Leono grįžti. Jis atsisako, nes sužino, kad sukilėliai naudoja nelegalų biologinį ginklą. BOW monstrai yra sunkiai kontroliuojami ir Leonas įtaria, kad kažkurie iš sukilėlių prisiima „motinėlės“ vaidmenį, tam kad galėtų BOW monstrus nukreipti prieš vyriausybines jėgas. Filmo eigoje Leonas sužinos, kad respublikos vyriausybė taip pat nėra tokia geranoriška, kaip teigia tarptautinei bendruomenei ...
Gauja

Etimologija

Upėvardžio kilmė miglota. Bandyta sieti su lietuvių ir latvių žodžiu gauja („ruja, krūva, minia“). Kazimieras Būga spėjo, kad pavadinimas gali sietis su latv. guovs, govs („karvė“). Bronys Savukynas siejo upėvardį su liet. goti („skubiai eiti“, at-goti „skubiai ateiti“, nu-goti „greitai nueiti“). Dar plg. skr. जू, जवते = jū-, javate „skuba“. Taigi, Gauja galėtų reikšti „sraunioji“.
Kavarsko valsčius

Kavarsko valsčius buvo rytinėje Lietuvoje. Centras – Kavarskas.
Invalda INVL

Istorija

„Invalda“ veiklą pradėjo 1991 m. Bendrovės akcijomis nuo 1995 m. yra prekiaujama „Nasdaq Vilnius“ biržoje.
Nuo 1991 iki 1997 m. veikė kaip investicinė akcinė bendrovė, įsteigta valstybinio turto privatizavimo laikotarpiu įgyvendinant Lietuvos Respublikos valstybinio turto pirminio privatizavimo įstatymą. 1997-2003 m. – turėjo Vertybinių popierių komisijos išduotą kontroliuojančios investicinės bendrovės licenciją. Bendrovės akcijomis nuo 1995 m. yra prekiaujama Nasdaq Vilnius biržoje. 2015 m. gegužės mėn. pakeitė pavadinimą į AB „Invalda INVL“.
Richard Erskine Leakey

Biografija

Tėvas Luisas Likis, motina Meri Daglas Liki, brolis Kolinas Likis, duktė Luiza Liki. Nuo 1964 m. dirba archeologijos ekspedicijose. 1968-1989 m. Kenijos nacionalinio muziejaus, 1989-1994 m. Gamtos tarnybos direktorius, nuo 1997 m. Kenijos parlamento narys.

Mokslinė veikla

Žymiausi radiniai – Homo habilis (1972 m.), Homo erectus kaukolė (1975 m.), Homo erectus berniuko griaučiai (1984 m.), pirmasis surado Australopithecus aethiopicus kaukolę (1985 m.).
Pranas Naujokaitis

Biografija

1927–1933 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakultete studijavo lietuvių ir vokiečių kalbas, literatūrą bei pedagogiką-psichologiją. 1930 m. studijas gilino Berlyno universitete. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. išvyko į JAV.
1927–1933 m. žurnalo „Tiesos kelias“ administratorius ir redakcijos narys. 1946–1949 m. – vienas leidinio „Lietuvių žodis“ redaktorių, 1951–1955 m. – žurnalo „Eglutė“ redaktorius, 1957–1958 m. laikraščio „Ateitis“ redaktorius. Vokietijoje ir JAV buvo Lietuvių žurnalistų sąjungos valdybos narys, 1961–1962 m. Lietuvių rašytojų draugijos pirmininkas. 
Kūrybą spausdino „Ateities spinduliai“, „Pradalgė“.
2014 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa – B grupė

2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos Europos zonos, B grupės rezultatai.
Clara Zetkin

Biografija

Gimė 1857 m. liepos 5 d. Vokietijos Wiederau miestelyje. 1882 m. išvyko į Ciurichą, o vėliau į tremtį Paryžiuje. Ten pasikeitė pavardę į savo draugo, rusų revoliucinieriaus Osipo Cetkino, su kuriuo susilaukė dviejų sūnų. 1891–1917 m. redagavo SDP moterų laikraštį „Lygybė“ (Die Gleichheit).
Iki 1917 m. buvo aktyvi Vokietijos Socialdemokratų partijos narė, vėliau perėjo į kairįjį Vokietijos Nepriklausomos Socialdemokratų partijos (USPD) sparną, vėliau virtusį Vokietijos komunistų partija. Ją atstovavo Reichstage Veimaro respublikos laikotarpiu (1920–1933).
Mirė 1933 m. birželio 20 d. Archangelske (miestelyje šalia Maskvos). Palaidota Maskvoje, prie Kremliaus sienos.
Panevėžio ješiva

Istorija

Panevėžio ješivą „Ochel Icchak“ 1919 m. įkūrė rabinu tais pačiais metais išrinktas Joselis Kaganeumanas, buvęs pagrindiniu fundatoriumi. Ješiva po Lietuvos nepriklausomybės paskelbimo tapo viena didžiausių Lietuvoje. 1940 m. emigravęs į Palestiną, Bene Berake rinko lėšas naujai Panevėžio ješivai. Dvasinė seminarija buvo atkurta 1944 m. Jis paskyrė dekanu rabiną Shmuel Rozovsky, po kelerių metų rabinus Elazar Shach ir Dovid Povarsky. Čia mokėsi daugiau kaip tūkstantis mokinių, ji virto ištisu mokomuoju kompleksu. J. Kaganeumanas buvo ilgametis jos vadovas. Izraelyje tebeveikianti garsi seminarija, pavadinta Panevėžio vardu, yra laikoma pasaulyje viena iš didžiausių.
Samoros-Činčipės provincija

Geografija

Provincija išsidėsčiusi rytiniuose Andų šlaituose, besileidžiančiuose link Amazonės žemumos. Peru pasienyje iškilusi atokiau esanti Kondoro Kordiljera. Praktiškai visą teritoriją dengia drėgmės persmelkti rūko miškai. Nuo kalnų link Amazonės teka daugybė upių, suformuodamos slenksčius ir krioklius (Samora, Činčipė, Nangarica, Jakuambi ir kt.). Yra įsteigtas Podokarpų nacionalinis parkas.
Rosošo valsčius

Administracinis suskirstymas

Bordziluvka, Kožanuvka, Mokrė, Musejuvka, Ramoškos, Rosošas.
Pogožalkai

Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1946 m. gruodžio 14 d. įkurta Pogožalkų Dievo Gailestingumo parapija. 1980 m. pastatyta Pogožalkų Dievo Gaileistingumo bažnyčia.
Ūkininko balsas

Ūkininko balsas – Lietuvos ūkininkų partijos savaitinis laikraštis, leistas 1925–1928 m. Šiauliuose, Vilniaus g. 247 ir Kaune, Miško g. 3 bei Donelaičio g. 19a.

Istorija

Leido ir redagavo Rapolas Skipitis. Spausdino Švyturio spaustuvė Kaune. Išėjo 150 numerių.
Informavo apie ūkininkų partijos veiklą, rašė žemės ūkio, prekybos, kooperacijos, ekonomikos ir kt. temomis, spausdino specialistų straipsnius, patarimus ūkininkams.
Bendradarbiavo Jurgis Baltrušaitis, Jonas Brundza, P. Juknevičius, P. Kerpė, Domas Krivickas, Petras Leonas, Tomas Naruševičius, Tadas Petkevičius, Klemensas Skabeika, Balys Sruoga, Matas Šalčius, Antanina Šalčienė, Antanas Vokietaitis, Vladimiras Zubovas ir kt.
FC Hoyvík

Istorija

Klubas įkurtas 1975 m. Tuo metu klubas vadinosi IF Fram Tórshavn.
2008 m. pabaigoje pasivadino FC Hoyvík. Nuo 2009 m. žaidė antros pakopos pirmenybėse.
Nustojo gyvuoti, kai susijungė du klubai (FF Giza ir FC Hoyvík) ir sudarė naują darinį FF Giza/FC Hoyvík.
Karčrūdė

Žymūs žmonės

Karčrūdėje gimė Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas, ab spaustuvės bendradarbis Juozas Bacevičius (1918–1995).
Šokei Macujis

Biografija

Šokei (Akijoši) Matsui pradėjo Kyokušin treniruotis būdamas 13 metų. 1976 m. jis įstojo į Kita Nagare-Yama Dojo, kuris yra Chiba prefektūroje, ir per daugiau nei vienerius metus pasiekė juodą diržą. 1980 m. būdamas vos 17 metų Matsui iškovojo 4 vietą atvirose Japonijos karatė varžybose. Po kurio laiko jis tapo aukščiausiu treneriu internacionalinėje Kyokushin mokykloje, kuri yra Tokijuje, vadinamame Honbu-Dojo.
1981 ir 1982 m. Matsui užėmė 3 vietą atvirose Japonijos karatė varžybose. Per 3 pasaulio karatė varžybas jis užėmė taip pat 3 vietą ir tapo žinomas dėl savo stebinančios kovinės dvasios, savo jėgos bei ištvermės. Per kitus dvejus metus, 1985 ir 1986 m., jis laimėjo abu atvirus Japonijos karatė čempionatus ir išlaikė patį sunkiausią Kyokushin testą, vadinamą Hyakunin-Kumite (100 kovotojų kova) per rekordiškai trumpą laiką. Japonijoje jis buvo žinomas kaip žmogus turintis neprilygstamą talentą, kaip žmogus, kuris yra nepakartojamas. Taip jis tapo 1987 m. pačiu visų laikų jauniausiu karatė pasaulio čempionu. 1992 m. Matsui atidarė savo nuosavą mokyklą Asakusa rajone, Tokijuje, o Sosai Mas Oyama jį titulavo ten esančio karatė skyriaus pirmininku.

Veikla

1994 metais birželio 26 mirus Sosai Mas Oyamai, visos organizacijos valdžia buvo perleista Šokei Matsui, kuris nuo dabar tapo organizacijos Kancho (pimininkas). Po įkūrėjo mirties nepaisydamas jam priešiškų pareiškimų dėl pasivadinimo Kancho, Matsui surengė tų pačių metų liepos mėnesį 11 Japonijos visų svorio kategorijų turnyrą, o po to dar ir atviras Japonijos karatė varžybas, kurias gyvai stebėjo apie 16 tūkst. žmonių. Sekančiais metais jis organizavo labai sėkmingą 6 atvirą pasaulio karatė čempionatą, kuriame dalyvavo 168 kovotojai iš viso pasaulio, o 25 tūkst. žiurovų sekė renginį.
Per dešimtį metų nuo to kai jis perėmė IKO (International Kyokushinkaikan Organisation) pirmininko pareigas, jis suplanavo bei surengė ne vieną, bet tris naujus turnyrus: pasaulio vyrų karatė čempionatą, pasaulio moterų karatė žemionatą ir pasaulio čemionatą su svorio klasėmis, kuriais jis toliau platino Mas Oyamos sukurtus idealus ir vedė Kyokushin į ateitį.
Šiuo metu internationalinė karatė organizacija turi daugiau nei 12 milijonų narių 125 šalyse. Tuo metu kai jis iš Honbu rūpinasi organizacijos veikla, Kancho Matsui keliauja taip pat per įvairiausias mažesnes organizacijas. Kiekvienais metais besilankydamas įvairiose šalyse bei kultūrose visame pasaulyje jis ir toliau tesia Mas Oyama misiją ir mokina bei platina Kyokushin kelio tiesas.
Voldemaras Bandžiukas

Biografija

1985 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
1985-1991 m. agrofirmos „Sidabra“ zooinžinierius, 1991-1995 m. Joniškio rajono valdytojas, 1995-1997 m. Akcinio inovacinio banko Joniškio skyriaus vadovas, 1997–2003 m. Joniškio rajono savivaldybės meras. 2003-2007 m. UAB „Arvi ir ko“ direktorius. UAB „Paslauga jums“ vadybininkas. Nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Nuo 1994 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2005 m. Liberalų ir centro sąjungos narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Virginija, dukros Deimantė, Roberta.
Aidas Gilys

Biografija

1993 m. baigė pramoninę elektroniką Kauno technologijos universitete. 2003–2007 m. Anykščių rajono savivaldybės mero patarėjas. Lietuvos savivaldybių asociacijos Tarptautinių ryšių ir programų komiteto narys.
Liberalų ir centro sąjungos narys, iki 2007 m. LiCS tarybos narys. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Dalia, vaikai Arnas, Gustas.
Jenisiejus

Tėkmė

Išteka iš Sajanų kalnų, kur susidaro susiliejus Didžiajam (Bij Chemui) ir Mažajam Jenisiejui (Ka Chemui). Bij Chemo versmės yra Rytų Sajane, o Ka Chemo
– Mongolijos šiauriniame pakraštyje, Ulan Taigos kalnagūbryje. Nuo Kyzylo teka Tuvos dubuma į vakarus ir vadinamas Aukštutiniu Jenisiejumi (Ulug Chemu). Toliau pasuka į šiaurę siauru slėniu kerta Vakarų Sajaną, o pratekėjęs Minusinsko dubumą – Rytų Sajaną. Jenisiejus už Krasnojarsko sudaro ribą tarp Vakarų Sibiro lygumos ir Vidurio Sibiro plokščiakalnio. Tekėdamas palei Jenisiejaus kalvagūbrį sudaro Kazačinsko ir Osinovo slenksčius. Toliau teka plačiu pelkėtu slėniu.
Žemupyje išsiskiria į dvi atšakas. Slėnio plotis prie Žemutinės Tunguskos apie 40 km, prie žiočių iki 150 km. Vagos plotis 15–20 km, gylis ne mažiau nei 15 m (didžiausias – 49 m). Įteka į Arkties vandenyno, Karos jūros Jenisiejaus įlanką.

Hidrologija

Jenisiejus – vandeningiausia Rusijos ir viena vandeningiausių Šiaurės pusrutulio upių. Mityba mišri. Vidutinis debitas ties Igarka 17,8 tūkst. m³/s (žiotyse 19,8 tūkst.), mažiausias 2080 m³/s, didžiausias 154 tūkst. m³/s. Būdingi pavasario potvyniai ir vasaros poplūdžiai. Dažnai užtvindo dideles teritorijas. Žemupyje Jenisiejus užšalęs nuo rugpjūčio pabaigos iki gegužės pabaigos, vidurupyje – lapkričio-balandžio mėnesiais, aukštupyje – nuo gruodžio pradžios iki balandžio pabaigos. Žiemą aukštupys užšalęs 5 mėnesius, vidurupis ir žemupys 7–8 mėnesius (nuo spalio pabaigos iki birželio pradžios); ledo storis 1–3 m. Būdingi (ypač žemupiui) ampalai.

Reikšmė

Jenisiejus patvenktas Sajanų Šušenskojės ir Krasnojarsko užtvankomis. Laivyba tvenkiniuose ir nuo Krasnojarsko. Iki Igarkos atplaukia jūriniai laivai.
Prie Jenisiejaus įsikūrę miestai: Kyzylas, Sajanogorskas, Minusinskas, Abakanas, Divnogorskas, Krasnojarskas, Lesosibirskas, Jeniseiskas, Igarka, Dudinka. Taip pat prie upės įsteigtas Sajanų Šušenskojės biosferos rezervatas, Stolbai, Centrinis Sibiro rezervatas.

Pavadinimas

Pavadinimas kilęs iš nencų Енэсий (dabar – Ензя-ям') ir evenkų Ионэсси bei reiškia „didis vanduo“.
Vilniaus technologijų, verslo ir žemės ūkio mokykla

Istorija

1953 m. Vilniaus miesto Olandų g. buvusiuose Vilniaus žemės ūkio mechanizacijos technikumo centriniuose rūmuose įsteigtas Vilniaus agrozootechnikumas, rengęs agronomus ir zootechnikus. 1955 m. mokslo įstaiga perkelta į Buivydiškes. Joje 1957 m. išleista pirmoji absolventų laida: 21 agronomas ir 17 zootechnikų.
1962 m. Agrozootechnikumas perkeltas į Baltosios Vokės gyvenvietę, buvusio dvaro rūmus. 1965 m. suteiktos patalpos naujame technikumo pastate. 1970 m. įsteigiamas žemės ūkio mechanizacijos skyrius, pradėti rengti ir technikai mechanikai. 1975 m. įstaiga pavadinta Vilniaus tarybinis ūkiu–technikumu.
1978 m. pastatytas naujas bendrabutis, 1987 m. – mechanizacijos paviljonas, įrengtos naujos laboratorijos.
1990 m. ūkis–technikumas tapo Vilniaus aukštesniąja mokykla. Joje buvo rengiami žemės ūkio ekonomikos, mechanizacijos, automobilių priežiūros ir remonto, komercijos, kaimo turizmo specialistai. 1997 m. įsteigtas žemės ūkio mechanizacijos neakivaizdinis skyrius.
2006 m. mokykla reorganizuot į Vilniaus technologijų, verslo ir žemės ūkio mokyklą. Buvo rengiami technikos priežiūros, maisto ruošimo darbuotojai, kaimo turizmo organizatoriai, automobilių mechanikai.
2016 m. rugsėjo 1 d. mokyklos patalpose įsikūrė pradinio ugdymo skyrius.

Tęstinis mokymas

Organizuojami traktorininkų kursai, kuriuos baigusiems suteikiamos TR1, TR2, SM, SZ kategorijos. Jiems keičiami ir išduodami traktorininkų pažymėjimai. Organizuojami ūkininkavimo pradmenų kursai, kuriuos baigusiems įteikiami minimalaus profesinio pasirengimo ūkininkauti kvalifikacijos pažymėjimai. Taip pat nuolat vyksta B kategorijos vairuotojų mokymas.
Už gražią buitį

Už gražią buitį – Kauno „Aušros“ buities tarnybos įmonių ir organizacijų susivienijimo laikraštis, ėjęs 1974–1988 m. Kaune.

Istorija

Buvo leidžiamas kartą per savaitę. Tiražas 1974 m. – 1300 egz., 1981–1988 m. – po 2000 egz.
Dombrovskė

Istorija

Kaimas Dombrofsken vardu žinomas nuo 1562 metų, 1785–1938 m. buvo vadinamas Dombrowsken. Laikotarpyje tarp 1874 m. ir 1945 m. buvo priskirtas Seedranken prūsiškam valsčiui ir iki 1945 m. priklausė Rytprūsių Gumbinės apygardos Alėckos apskričiai.  
1910 m. kaime suskaičiuoti 305 gyventojai. Sutinkamai su Versalio sutarties nutarimais, 1920 m. krašte buvo vykdomas visuotinis plebiscitas – jo metu 195 dombrovskiečiai pasisakė už priklausymą Rytprūsiams, už perėjimą į Lenkijos administracinį pavaldumą nebalsavo niekas. 1938 m. buvo pakeistas kaimo pavadinimas į „Königsruh (Ostpr.)“. 1933 m. jame gyveno 333, o 1939 m. – 274 kaimiečiai.
Po Antrojo pasaulinio karo kartu su visa pietine Rytprūsių dalimi perduotas Lenkijai ir 1975–1998 m. priklausė Palenkės vaivadijai, vėliau įėjo į Varmijos Mozūrų vaivadijos sudėtį.

Piliakalnis

Į pietus nuo kaimo iškilusios dvi 202 m virš jūros lygio aukščio kalvos: Piliakalnis (lenk. Zamczysko) ir Daombrovskių Kalvelės (lenk. Dąbrowskie Pagórki). Žymūs Prūsijos tyrinėtojai Emilis Holakas ir Johannas Michaelis Guisė jas abi buvo priskirę jotvingių piliakalniams (žemėlapyje pažymėta Stobbenort), o dabar taip įvardijama tik pirmoji kalva.
X–XIII a. datuojamas objektas iškilęs Legos upės slėnyje, du kilometrai į pietus nuo kaimo. Apskritimą primenanti viršutinė aikštelė (diametras apie 30 m) apsupta gynybiniu pylimu, kuris šiaurinėje dalyje yra gerokai aukštesnis. Priešininkų priėjimą prie aikštelės sunkino ir itin statūs šlaitai. 
Piliakalnį tyrė Suvalkų krašto muziejaus archeologai Ježis Bžozovskis (lenk. Jerzy Brzozowski) ir Ježis Semaška (lenk. Jerzy Siemaszka).
Zablatiškė (Ignalina)

Istorija

1922–1929 m. kaimas buvo valsčiaus centras.