google/wiki40b huggingface dataset:
Helena Paparizou

Biografija

Helena Paparizou gimė ir augo Švedijoje, graikų tėvų šeimoje. Helenos artistiškumas ir troškimas pralenkti visus išryškėjo jau ankstyvame amžiuje. Geriausiai jai sekėsi dainuoti, šokti ir vaidinti. Helena dar mokydamasi mokykloje pradėjo šių menų studijas.
Būdama septyniolikos, su vaikystės draugu Niko įkūrė grupę Antique. Beveik iškart po to Helena ir Niko pasirašė muzikos įrašų kontraktą su Švedijos įrašų kompanija. Jų debiutinis singlas „Opa Opa" tapo dideliu hitu.
2001 m. grupė Antique atstovavo Graikijai Eurovizijoje su daina „I would die for you“. Užimta trečia vieta padėjo išgarsėti grupei Antique. Buvo sukurta daug platininių albumų, grupė su koncertiniu turu keliavo per Europą ir bendradarbiavo su garsiais Graikijos bei užsienio šalių dainininkais.
2003 m. Helena nusprendė palikti grupę ir pradėti solo karjerą. Netrukus ji pasirašė solo atlikėjos kontraktą su Sony Music.
2003 m. gruodį Helena Paparizou įrašė savo pirmą singlą kaip solo atlikėja – „Anapandeetes Klisis„ (Missed Calls), kurį specialiai jai sukūrė dainininkas ir dainų kūrėjas Christos Dantis. „Anapandeetes Klises“ tapo hitu ir užkariavo topų lenteles.
2004 m. pavasarį Helena išleido pirmą solinį albumą – „Protereotita" (Priorities), kuriame jau buvo 4 singlai. Šis albumas tapo dukart platininiu.
2005 m. gegužės 21 d. Helena Paparizou antrą kartą atstovavo Graikijai Eurovizijoje ir laimėjo prizą su daina „My number one„, kuri tapo platininiu singlu Graikijoje ir auksiniu Švedijoje.
Helenos naujas singlas „Mambo“ pasirodė 2005 m. lapkritį, 10 savaičių išliko topų viršūnėse ir tapo platininiu. Dabar Helena įrašinėja savo naują albumą.
Taip prasideda nuotykiai

Turinys

Kartą į skalbyklą, kurioje dirbo paprasta mergina Laura, užsuko impozantiška motociklininkė Meilutė. Jos kalbos apie laisvą gyvenimą ir jo teikiamas galimybes taip apsuko šiai galvą, kad Laura metė darbą, vyrą ir prisidėjo prie Meilutės. Abi merginos sėdo ant motociklo ir leidosi į kelią, kuriame jų laukė nauji nepatirti nuotykiai ir iššūkiai...
Kupiškio miesto stadionas

Istorija

Renovuotas 2011 m. Buvo pakeisti bėgimo takai apie stadioną, pagerinta stadiono dangos kokybė, atsirado krepšinio aikštė (matmenys: 28×16 m) ir dvi lauko teniso aikštelės, tinklinio aikštė, įrengtas disko metimo sektorius, pastatytas administracinis pastatas, bei atlikti kiti darbai. Aikštės aptvertos 4,10 m aukščio tvora. Stadione įrengtas apšvietimas.

Apie stadioną

Talpina 1 000 žiūrovų. 
488 vietos yra sėdimos. 
Futbolo stadiono danga yra natūrali (žolė). Stadione žaidžia SC Narjanta Kupiškis, FC Kupiškis.
Vadimas Jevtušenko

Vadimas Anatolijovičius Jevtušenko (ukr. Вадим Анатолійович Євтушенко, rus. Вадим Анатольевич Евтушенко; g. 1958 m. sausio 1 d. Dnipropetrovskas, Ukraina) – ukrainiečių futbolo treneris, Ukrainos TSR futbolininkas.

Biografija

Nuo 1979 m. Sirka Kirowohrad, nuo 1976 m. – Kijevo „Dynamo“ žaidėjas. Pasižymėjęs jau 1980 metais pkviestas į TSRS rinktinę (dalyvauti pasaulio pirmenybėse 1982, 1986 m.), tačiau žaidė tik 1986 m.
1989 m. Švedijos AIK Solna žaidėjas, 1992 m. laimėjo pirmenybes. Baigęs žaidėjo karjerą, dirba treneriu. Nuo 1997 m. iki 1999 m. Hammarby IF antrasis treneris, nuo 2001 m. „Valsta Syrianska IK“ vyr. treneris.
Renault F1

Komandos istorija

Renault pristatė savo turbo variklius debiuto metu 1977 m. Silverstoune. Iš viso, Renault yra laimėjusi čempionatą su keturiomis skirtingomis komandomis – su Benetton ir Williams, kaip variklių tiekėja. O kaip konstruktorius, sugrįžusi 2001 m. sezone vietoje Benetton, Renault laimėjo 2005 m. ir 2006 m.
Renault F1 bazė yra Didžiojoje Britanijoje, kurioje modeliuojama ir konstruojama ekipos pakaba. Komandos varikliai yra surenkami netoli Paryžiaus (Prancūzija). Kaip variklių tiekėja Renault nugalėjo Formulės 1 pilotų įskaitose 1992–1993, 1995–1997 ir konstruktorių įskaitoje 1992–1997 m.
Po dviejų nugalėtų čempionatų 2005 ir 2006 m., pasitraukus iš ekipos Fernando Alonso 2007 m. sezonas komandai klostėsi sunkiai. Ekipos naujokas Heikki Kovalainenas tik vieną kartą užlipo ant podiumo Japonijos GP, o kartu su Giancarlo Fisichella iš viso surinko 51 tašką, ko užteko būti trečiai galutinėje įskaitoje, po to, kai buvo iš įskaitos buvo diskvalifikuota McLaren ekipa.

2008 m. sezonas

2007 gruodžio 10 d. pranešta, kad į komandą sugrįžta F. Alonso naujam sezonui, o jo komandos kolega bus naujokas Nelson Angelo Piquet.
Naujasis ekipos bolidas buvo išbandytas trasoje sausio 21 d.
Pirmajame Australijos GP puikiai pasirodė Fernando Alonso, finišuodamas ketvirtas. Kitose lenktynėse Malaizijoje ispanas finišavo paskutinėje taškų vietojė – 8. Jo komandos draugas nesugebėjo pasipreišinti patyrusiam čempionui ir per tris pirmus GP nepelnė nei vieno taško.
Puikią formą viso sezono metu demonstravo ispanas Fernando Alonso, tuo tarpu jo ekipos draugui Piquet sunkiai sekėsi perprasti Renault bolido valdymą. Visai netikėtai ispanas pelnė dvi pergales iš eilės Singapūre ir Japonijoje, o Brazilijoje finišavo antras. Iš viso ekipa surinko 80 taškų ir užėmė 4 vietą komandų įskaitoje.

2009 m. sezonas

2009 m. gruodžio viduryje buvo paskelbta, kad komanda parduota Liuksemburge įsikūrusios investuotojų „Genii Capital“ kompanijai, 25 % komandos valdys Renault.
2009 m. sezoną ekipa baigė žemiausioje vietoje nuo sugrįžimo – 8 vieta su 26 taškais. Sezone ekipa tik vieną kartą finišavo ant podiumo (3 vieta 2009 m. Singapūro Grand Prix).

2010 m. sezonas

2010 m. ekipą papildė du nauji lenktynininkai – lenkas Robert Kubica ir rusas Vitalij Petrov. Dėka puikių lenko rezultatų (3 finišai ant podiumo, viena 4-oji ir keturios 5-osios vietos) ekipa surinkusi 163 taškus galutinėje įskaitoje palypėjo iki 5 vietos.

2011 m. sezonas

Prieš pat 2011 m. sezono startą lenkas ralyje patyrė rimtą traumą, o jį pakeitusiems Nick Heidfeldui ir Bruno Sennai nepavyko tinkamai įsilieti į ekipą. Sezono metu ekipos lenktynininkai tik du kartus lipo ant podiumo, bendroje įskaitoje liko 5-ta su 73 taškais.

2011–2015 m., Lotus GP

Nuo 2011 iki 2015 m. ekipa stiprino ryšius su Lotus kompanija ir savo komandą vadino šiuo vardu.

2016 m. sezonas

Prieš 2016 m. sezono pradžią Renault paskelbė grįžtanti į čempionatą pilnai su savo nuosava komanda. Naujos komandos lenktynininkais tapo Kevin Magnussen ir naujokas Jolyon Palmer.
Liepojos uostas

Liepojos uostas (latv. Liepājas osta) – neužšąlantis jūrų uostas, esantis prie Baltijos jūros, Liepojoje (Latvija). Trečias pagal dydį Latvijos uostas. Daugiausia dėmesio skiriama eksporto ir tranzito paslaugoms. Uosto didžiausias gylis siekia 11 m, todėl Liepojoje gali atvykti laivai iki 40 000 t. Nuo 2008 metų lapkričio veikia keltas, reguliariai gabenantis krovinius ir keleivius maršrutu Liepoja-Travemünde-Liepoja.
1263 m. pirmą kartą paminėtas rašytiniuose šaltiniuose.
Franz Leopold von Ranke

Biografija

Lankė garsiąją Schulpforta privačią mokyklą ir, po tolesnių klasikinės filologijos ir teologijos studijų Leipcigo ir Halles universitetuose, dirbo graikų ir romėnų gramatikos mokytoju Fridericianumo gimnazijoje Frankfurte prie Oderio. Kaip tik tuo laiku pradėjo rimčiau domėtis istorija, siekdamas patobulinti kvalifikaciją antikos srityje.
Pirmosios knygos skyrius Zur Kritik neuerer Geschichtschreiber buvo pastebėtas Prūsijos švietimo ministro ir 1825 m. Ranke gavo neetatinio profesoriaus vietą Berlyno universitete. Po to tyrinėjo daugelio Europos šalių archyvus, redagavo periodinį leidinį Historische-Politische-Zeitschrift. 1837 m. gavęs pilną profesoriaus etatą Berlyne, 1841 m. karaliaus Friedricho Wilhelmo IV paskirtas Prūsijos istoriografu. 1854 m. įtrauktas į Prūsijos valstybės tarybą, o 1865 m. gavo bajoro titulą.
Osoveco tvirtovė

Istorija

Po pralaimėto Krymo karo Rusijos imperija susirūpino savo šiaurės vakarinių sienų saugumu. XIX a. pabaigoje buvo suplanuota įkurti įtvirtinimų sistemą, kuri būtų išsidėsčiusi tarp Nemuno, Bebro, Narevo, Bugo ir Vyslos upių. Šie įtvirtinimai turėjo būti puiki gynybos linija nuo galimo Vokietijos imperijos puolimo iš Rytų Prūsijos. 1873 m. gegužės 29 d. Rusijos imperijos Caras Aleksandras II davė įsakymą pradėti tvirtovės statybas Osoveco Tverdzos gyvenvietėje. Ši tvirtovė turėjo ginti Balstogė-Karaliaučius geležinkelio liniją. Tvirtovės statybų pradžioje architektu buvo paskirtas anglas L. Hildebrandt. Pagal pirminį statybų planą, tvirtovę turėjo sudaryti 6-8 km mūrinės sienos juosta, kurioje turėjo būti 9 tvirtovės: 4 dešinėje Bebro upės pusėje ir 5 kairėje upės pusėje. Statybos turėjo kainuoti apie 10.000.000 milijonų aukso rublių. Didžiulė statybų kaina ir Rusijos-Turkijos karas sustabdė tvirtovės statybas. Po šio karo Caras Aleksandras II 1879 m. liepos 21 d. įsakė kuo skubiau pradėti tvirtovės statybas. Buvo nupirkta apie 1000 arų žemės šalia Osoveco kaimo, kairiajame Bebro upės krante, o vietiniai gyventojai buvo iškelti į kitas vietoves be teisės sugrįžti. Tvirtovė buvo apsupta Bebro upės pelkynų. Šalia tvirtovės ėjo geležinkelio linija Balstogė-Karaliaučius. Tvirtovė buvo pastatyta apie 50 km nuo Vokietijos imperijos sienos. Tvirtovė buvo statoma 1882-1887 metais, 1892 m. modernizuota. Po Rusijos-Japonijos karo 1904-1905 m. tvirtovė dar kartą buvo modernizuota. Prieš I pasaulinį karą tvirtovė buvo pilnai paruošta gynybai. Iš viso buvo pastatyti 4 fortai.

Karai

Prasidėjus I pasauliniam karui nuo 1915 m. sausio 29 d. iki rugpjūčio 6 d. prie šios tvirtovės vyko dideli mūšiai tarp Vokietijos imperijos ir Rusijos imperijos kariuomenių. Šiose kautynėse žuvo apie 2000 rusų kareivių. Vokiečių kariuomenė kovoje naudojo ir chlorines dujas. Po pergalės Mazūrijos ežerų mūšyje 1915 m. rugpjūčio mėnesį vokiečiai užėmė šiuos įtvirtinimus ir išsilaikė juose iki 1919 metų. 1919 m. vasario 23 d. šiuos įtvirtinimus perėmė Lenkijos kariuomenė. Tarpukariu įtvirtinimuose buvo Lenkijos kariuomenės kareivinės. Prasidėjus II pasauliniam karui šalia tvirtovės nevyko kautynės, vokiečių kariuomenė žinodama įtvirtinimų pajėgumą užpuolė Lenkiją šiauriau, kur kautynės vyko apie tris dienas. 1939 rugsėjo 13 d. vokiečiai užėmė įtvirtinimus. 1939 m. rugsėjo 25 d. vokiečiai perdavė įtvirtinimus Tarybų Sąjungai pagal Molotovo-Ribentropo pakto susitarimus. Prasidėjus karui tarp Trečiojo reicho ir Tarybų Sąjungos vokiečiai užėmė įtvirtinimus 1941 m. birželio 27 dieną. 1944 m. rugpjūčio 14 d. vokiečiai pasitraukė iš pagrindinių tvirtovės pastatų ir įsitvirtino kairiajame Bebro upės krante. Fronto linija nusistovėjo šioje vietoje iki 1945 m. sausio mėnesio kai Raudonoji armija įveikė vokiečių pasipriešinimą.
Neoklasika

Neoklasika – XX a. meno, literatūros, muzikos, architektūros įvairių tendencijų sambūris, jungiantis klasiką ar baroką.
Neoklasika (neo- + klasika, iš lot. classicus'pirmaeilis') meno, literatūros, muzikos eiliškumas Europos kultūroje XIX ir XX a., kuris jungia antiką ar klasiką ir baroką XVII ir XVIII a.
Kiažna

Istorija

Minima nuo 1787 m.

Pavadinimo kilmė

Vietovardis kilęs nuo rumun. chiajna – „kunigaikštienė“.
Šudzialovo valsčius

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Valsčių sudaro anksčiau čia buvę Babikių ir Odelsko valsčių kaimai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Aleksandruvka, Babikiai, Bialų Lugas, Boratinščizna, Bžozovų Hrudas, Chmelovščizna, Chmelovščiznos Kolonija, Dzevičių Lugas, Grodziskas, Gžibovščizna, Halų Lugas, Harkavičė, Horčakai, Ivnikai, Jeziorekas, Klinas, Klino Gajuvka, Kniševičė, Kniševičės Malė, Kozlovų Lugas, Lažniskas, Lipovų Mostas, Litvinovų Lugas, Markovų Vigonas, Minkovcė, Miškenikių Malė, Miškenikių Velkiai, Novė Tžcianas, Novinka, Novi Ostruvas, Ostruvo Pulnocnai, Ostruvekas, Perekalis, Perožkai, Pisažovcė, Počopekas, Podlažniskas, Rovekas, Samogrudas, Sloja, Sluika, Sluikos Borovščizna, Sosnovikas, Stare Tžcianas, Suchų Hrudas, Suchiničė, Sukovičė, Ščensnovičė, Šudzialovas, Talkovščizna, Tolkačė, Usnažo Gurnai, Vežchlesiai, Voinovcė, Zubovščizna, Zubžica Mala ir Zubžica Velka.
Galvų medžiotojai

Galvų medžiotojai – žmonės, praktikuojantys ritualinį užmuštų savo aukų galvų nukirtimą ir kolekcionavimą. Ši praktika ikikolonizaciniu laikotarpiu buvo paplitusi tarp džiunglėse gyvenančių pirmykščių genčių (Pietryčių Azijoje, Amazonijoje, Melanezijoje, Kinijoje, Nigerijoje, Hindukuše), taip pat senųjų Europos keltų ir skitų genčių.
Galvų medžiojimas visų pirma atlieka ritualinę funkciją, struktūrizuoja ir sutvirtina hierarchinius santykius tarp genčių ir individų. Teigiama, kad galvų medžiotojai tikėję, jog žmogaus galvoje slypi jo siela, todėl ją nukirtus ir pasiėmus su savimi galima tas sielos galias perimti. Kitos galvų medžioklės priežastys gali būti ritualinis nužudymas, galvų naudojimas šamanistiniams tikslams, religiniams ritualams, kaip prestižo, narsos simbolis, karo trofėjus, kanibalistiniams tikslams.

Galvų medžiojimas pasaulyje

Galvų medžiojimas buvo itin išplitęs Pietryčių Azijoje ir Melanezijoje. Tokia praktika užsiiminėjo ilongotai, ibanai, dajakai, beravanai, vanai, mapurodai, marindanimai, va. Čia ši praktika visų pirma buvo ritualinė, o ne kaip karo aktas. Nukirstos galvos simbolizuodavo jas nukirtusiojo narsą.
Daugumoje genčių galvų medžiojimo praktika išnyko tik XX a. antroje pusėje. Tuo tarpu Borneo gyvenančios kai kurios dajakų gentys toliau tęsia šią tradiciją, ypač kariaudamos su maduriečiais. Naujoje Gvinėjoje taip pat, manoma, ši praktika nėra išnykusi.
Amazonijoje taip pat gyvena genčių, kurios medžioja galvas. Iš jų garsiausi šuarai, kurie nukirstas galvas džiovindavo. Dabar jie turistams pardavinėja tokių galvų replikas.
Naujosios Zelandijos maoriai iš nukirstų galvų gamindavo mokomokai – galvas išvalydavo, virdavo, džiovindavo ir vėliau naudodavo ceremonijose.
Kinijoje pavasario ir rudens laikotarpiu bei Kariaujančių šalių laikotarpiu činų kariai praktikavo galvų medžiojimą. Kadangi jiems už tarnybą nebuvo mokama, surinktos priešų galvos būdavo kaip atlygis. Činai šias galvas nešdavosi į mūšį, taip įbaugindami priešus.
Beveik visos Taivano aborigenų gentys išskyrus tao užsiiminėjo šia praktika. Kinų kolonizatoriai buvo dažnos jų aukos. Galvų medžiojimas Taivane baigėsi po japonų invazijos.
Rytų Indijoje ir Mianmare gyvenantys nagai taip pat žinomi kaip galvų medžiotojai. Šį ritualą jie praktikavo XX a. ir tikėtina, kad dalis izoliuotų genčių jį tebepraktikuoja.
Senovės Europoje keltai medžiodavo galvas dėl religinių, ritualinių tikslų. Romėnai ir graikai rašė, jog jie kabina galvas ant namų sienų ar apjuosia aplink arklių kaklus. Tokia praktika išliko iki jų pakrikštijimo. Galvas Europoje medžiojo ir germanų gentys, iberai.
Pavieniai galvų kaip karo trofėjų kolekcionavimo atvejai buvo žinomi II pasaulinio ir Vietnamo karo metais, kuomet amerikiečių kariai kolekcionavo japonų galvas.
Aleganai

Aleganai (angl. Allegheny Mountains) – kalnai šiaurės rytų Jungtinėse Valstijose, sudaro šiaurės rytinį Apalačų kalnų pakraštį. Driekiasi ~400 km nuo šiaurinės Pensilvanijos iki pietvakarinės Virdžinijos. Aukštis nuo 600 m šiaurėje iki 1480 m pietuose. Aukščiausia vieta – 1482,2 m (Sprus Nobo k.). Aleganai vakaruose pereina į Aleganų plynaukštę. Kalnuose prasideda Aleganio upė. Būdingi spygliuočių ir mišrieji miškai.
FK Baltika Kaliningrad

Istorija

Kaliningrado komandos debiutas "B" klasėje įvyko 1957 m. Pirmą svarų laimėjimą Baltika pasiekė 1959 m., "B" klasės IV zonoje užėmę antrąją vietą ir tik tašku atsilikę nuo nugalėtojo Vinicos "Lokomotyvo". Toks pasiekimas pakartotas 1961 m. metais RTFSR II zonoje. Sėkmingi buvo ir šie sezonai: 1963 m. - 4-oji vieta RTFSR II zonoje, 1965 m. - 2-oji vieta RTFSR I zonoje.
Nuo 1966 m. Baltika pastovi II TSRS futbolo lygos dalyvė. Sėkmingiausi sezonai TSRS futbolo čempionato II lygoje buvo: 1971 m. - 5 vieta II zonoje, 1981 - 5 vieta I zonoje, 1984 - 1 vieta V zonoje. 1986 m. Baltika užėmė V zonoje 13-ąją vietą. Vyr. komandos treneriu dirbo A.Ivanovas.
Pastaruoju meti žaidžia antros pakopos pirmenybėse.
Antanas Steponaitis (1908)

Biografija

Mokėsi Kauno Aušros gimnazijoje. 1933 m. laikraščio „Diena“ faktiškasis redaktorius, 1933-1940 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ reporteris. Bendradarbiavo įvairiuose spaudos leidiniuose. Rašė feljetonus, apybraižas, apsakymus. 1941 m. ištremtas į Sverdlovsko sritį, ten lageryje žuvo. 
Novelėms būdinga miesčioniškos moralės kritikos tema, satyrinė pasakojimo intonacija, reportažiškas stilius.
Lietuvos futbolo varžybos 1928 m.

Klaipėdos apygarda

Finalas: KSS Klaipėda – SV Pagėgiai +:-
Aleksandrovas (Seinų apskritis)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 149 gyventojai, iš kurių 35 lenkai ir 114 rusų. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Bleikas ir Mortimeris

Bleikas ir Mortimeris – Belgijos komiksų serija, sukurta belgų komiksų rašytojo ir dailininko Edgar P. Jacobs. Viena šio komikso serijų pasirodė Belgijos komiksų žurnale „Tintinas“ 1946 m.
Pagrindinis nuotykių veikėjas yra Filipas Mortimeris, kurį lydi britų mokslininkas ir jo draugas kapitonas Francis Bleikas iš MI5. Pagrindinis jų priešas yra pulkininkas Olrikas. Šių veikėjų susirėmimų metu neapsieinama be detektyvinių tyrimų ir mokslinės fantastikos – laiko kelionės, Atlantida ir šnipinėjimas.
Almantas Jakimavičius

Biografija

1984 m. baigė Daugų vidurinę mokyklą. 1991 m. baigė Vilniaus pedagoginį instituto Gamtos – geografijos fakultetą ir įgijo geografijos ir kūno kultūros mokytojo specialybę.
1991 m. Daugų vidurinės mokyklos geografijos ir kūno kultūros mokytojas, nuo 1993 m. kūno kultūros vyr. mokytojas, nuo 1998 m. rugsėjo 1 d. mokyklos direktorius.
Nuo 2002 m. Liberalų demokratų partijos, partijos „Tvarka ir teisingumas“ Alytaus rajono skyriaus narys, šio skyriaus pirmininkas. 2003 m., 2007 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys. 
Visuomeninės organizacijos „Daugų kraštas“ narys. 2001 m. suteikta 1-oji vadybinė kategorija. Už nuoširdų darbą puoselėjant sportą 2001 m. apdovanotas Kūno kultūros ir sporto departamento prie Lietuvos Vyriausybės atminimo medaliu.
Karininkų metraštis

Karininkų metraštis – Lietuvos krašto apsaugos ministerijos Kariuomenės štabo karininkų žinynas.

Istorija

Leistas 1932 m., 1933 m., 1937 m., 1939 m. tarnybos reikalams Kaune. Spausdinta 100-110 egz., kurie buvo numeruojami ir griežtai saugomi. Spausdino Spindulio spaustuvė Kaune.
Satavanas

Satavanas (angl. Satawan) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Karolinų salose, Mortloko salų grupėje. Priklauso Mikronezijos Federacinių Valstijų Čiuko valstijai. Plotas drauge su lagūna 419 km², vien tik sausumos – 4,6 km².
Satavano atole gyvena 2935 gyventojai (2000 m.). Yra 4 savivaldybės, kurios atitinka pagrindines atolo žiedo saleles: Satavanas, Ta, Kutu, Močas.
Pataisūnai

Saugomos rūšys

Dvi pataisūnų rūšys – patvankinis pataisiukas ir statusis atgiris – įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą.
Šie labai jautrūs, nykstantys augalai kasmet nukenčia nuo žmogaus rankos. Pataisui išrauti pakanka akimirkos, o kad naujas išaugtų iš sporos prireikia net 20–30 metų. Dauguma žmonių šių visžalių augalų nepažįsta, todėl juos raunant gali nukentėti patys rečiausieji. Jeigu žali kerai išraunami, toje vietoje kiti pataisai išaugs tik po daugelio metų.
Pataisai įrašyti į LR aplinkos ministro patvirtintą Apribotų ar draudžiamų rinkti bei prekiauti laukinių augalų ir grybų sąrašą bei Europos Bendrijos svarbos gyvūnų ir augalų rūšių, kurių ėmimui iš gamtos ir naudojimui gali būti taikomos tvarkymo priemonės, sąrašą.
Pagal galiojančius teisės aktus šiuos augalus draudžiama rauti, skinti ar kitaip naikinti ir prekiauti jais. Pažeidusiems šį draudimą numatyta administracinė atsakomybė.
Wolfenstein (žaidimas)

Apžvalga

Wolfenstein žaidimas – savo pirmtako Return to Castle Wolfenstein tęsinys. Pagrindinis veikėjas, valdomas žaidėjo vieno žaidėjo režime, ir legendinis Wolfenstein serijos agentas BJ vėl sugrįžta, jam tenka eilinį kartą kariauti prieš nacius, sustabdyti jų baisius eksperimentus ir piktus kėslus. Veiksmas vyksta Antrojo pasaulinio karo laikotarpio Prancūzijoje, kaip tik ten hitlerininkai ir konstruoja savo paranormalųjį įrenginį. Žaidėjui mieste bus galima klajoti beveik laisvai, gavęs užduotį iš sutikto veikėjo, jis galės pats pasirinkti maršrutą.
Taip pat kelių žaidėjų režime žaidėjas galės pasirinkti: kovoti už partizanus, ar už nacius. Žaidėjas galės pasirinkti vieną iš trijų klasių: inžinierių, mediką, ar kareivį. Mediko pagrindinė užduotis gydyti ir atgaivinti kitus žaidėjus, inžinieriaus – statyti konstrukcijas, dalinti amuniciją, o kareiviui tenka tik kovoti, užtat jis turės didžiausią ginklų pasirinkimą.
Šilėnai (Kuršėnai)

Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Šilėnų dvaras esantis kairiajame Ventos krante minimas 1596m.,dešiniajame krante yra buvusio vandens malūno pastatas, minimas 1799 m. Netoliese stūkso Šilėnų piliakalnis. Saugoma Šilėnų liepa. Prie tilto per Ventą yra XIX a hidrotechnikos projekto paminklas – Šliuzas (Ventos - Dubysos kanalas)
Kabeliai (Panevėžys)

Istorija

Į archeologinę literatūrą kaimas pateko dėl čia rasto lobio. Mat Silvestro Kairio darže žmonės matydavę degant pinigus ir daug apie juospasakodavę. J. Kairys 1914 m. ryžosi paieškoti ir… rado 1654 m. monetų lobį apie 10 tūkstančių Žygimanto III Vazos ir Kristinos laikų monetų. Boguslavo Šipelio žemėje buvo akmuo su iškalta pėda. Kabelių kaimas minimas 1892 m. 1923 m. kaime buvo 28 ūkiai su 148 gyventojais.
Po Antrojo pasaulinio karo Kabeliai buvo „Vilniaus“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Kaime 1936–1951 m. veikė pradinė, 1951–1962 m. septynmetė mokykla.

Dvaras

Dešiniajame krante Juodos krante baltuoja Marijonavos dvaro koplyčia, o kairiajame krante – dvaro fragmentai. 1859 m. dvare buvo spirito varykla. Tuomet čia gyveno 18 žmonių. 1892 m. minimi du Marijonavos dvarai. XIX a. dvaras priklausė Kopanskiams, o 1911 m. jį nusipirko Kognovickiai (vietinių vadinami „Kalnavickais“.1882 m. dvarui priklausė 227 dešimtinės dirbamos bei 30 dešimtinių netinkamos dirbtižemės bei 34 dešimtinės miško. 1902 m. dvare gyveno 80, o 1923 m. – 67 žmonės. 1940 m. nacionalizuojant dvarą, jo valdą sudarė 82,04 hažemės. 2001 m. Marijonavos viensėdyje buvo 22 gyventojai.

Žymūs žmonės

Kabelių apylinkėse prabėgo ilgamečio Lietuvos TSR žemės ūkio ministro (1963–1985) Medardo Grigaliūno (g. 1925) vaikystė, būsimasis ministras mokėsi Kabelių pradžios mokykloje.
Horšamas

Istorija

Pirmą kartą Horšamas istoriškai paminėtas 947 m. Pavadinimas greičiausiai kilęs nuo Horse Ham ('arklienos kumpis'), reiškiančio vietą, kur buvo kepami arkliai, arba nuo Horsa’s Ham, taip pavadinto dėl anglosaksų kario, kuris šioje vietoje įsigijo žemę.
XI a. pastatyta Horšamo pilis, bet jau 1154 m. buvo apleista.
Žinoma, kad miestelyje ankstyvaisiais viduramžiais prekiauta arkliais, iki XX a. lieta geležis ir gamintos plytos, pastaruoju metu užsiimama alaus darymu.
Valdas Paulauskas

Karjera

Nuo 2014 m. žaidė už Panevėžio futbolo akademiją. 2017 m. žaidė už FA-PRSSG-FK Panevėžys (jaunimo lygoje).
2018 m. sezone žaidė už FK NFA (Pirmoje lygoje).
Profesionalo karjerą pradėjo, kai 2019 m. vasarį tapo FK Trakai nariu. žaidė už Riteriai B ekipą Pirmoje lygoje.

Atstovavimas Lietuvai

Yra kviečiamas į Lietuvos jaunimo rinktines.