google/wiki40b huggingface dataset:
Palenkės vaivadija (ATR)

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. didžioje dalyje šių žemių gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai, kurių žemės buvo vadinamos Jotva. Iki XIV a. vidurio dalis šių žemių priklausė Haličo-Volynės kunigaikštystės Berestijos žemėms ir Mazovijos kunigaikštystei. Apie 1274 m. istorinis Palenkės regionas buvo prijungtas prie LDK. XIII a. ir XIV a. sandūroje dėl šio krašto su Lietuva nesėkmingai varžėsi Mazovija, XIV a. II pusėje jį keletą kartų niokojo kryžiuočiai. 1384–1391 m. Palenkę valdė tuometinis Gardino kunigaikštis Vytautas; 1391 m. Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Jogaila Palenkę perleido Vytauto svainiui, Mazovijos kunigaikščiui Janušui I, tačiau nuo 1413 m. Palenkė buvo administruojama kaip LDK Trakų vaivadijos dalis.
Vykdant LDK administracines reformas 1513 m. Palenkė išskirta iš Trakų vaivadijos kaip atskira vaivadija, kuriai iki 1566 m. administracinės reformos priklausė ir Brestas su plačia apylinke. 1520–1795 m. Palenkės vaivadijos centras buvo Drohičinas – senoji jotvingių sostinė.
Faktiškoji Lenkijos ir Lietuvos valdovė Bona Palenkėje, čia buvusiose valstybinėse (didžiojo kunigaikščio) žemėse pradėjo vykdyti vėliau jos sūnaus Žygimanto Augusto jau visoje LDK pratęstą valakų reformą. Greta didžiojo kunigaikščio žemės valdų Palenkėje turėjo ir keletas LDK didikų giminių (Goštautai, Kiškos, Radvilos, Chodkevičiai, Sapiegos ir kt.).
Palenkėje esančiame Knišine nuo 1533 m. dažnai lankydavosi, o 1572 m. ir mirė LDK didysis kunigaikštis Žygimantas Augustas; 1564 m. jo iniciatyva Knišine buvo įsteigta monetų kalykla, kaldinusi pinigus Lietuvai ir Lenkijai.
1569 m. Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Augustas Palenkės vaivadiją kartu su Kijevo, Voluinės ir Podolės (Braclavo) vaivadijomis atskyrė nuo LDK ir prijungė prie Lenkijos, taip patenkindamas senas lenkų pretenzijas valdyti šį daugiau nei 200 metų Lietuvai priklausiusį kraštą. Vaivadija integruota į Mažosios Lenkijos provinciją. Po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo buvo įkurta nauja Palenkės vaivadija dalinai tose pačiose ribose kaip ir prieš tai buvusi vaivadija.
Po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m. didžioji dalis vaivadijos atiteko Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui, nedidelė rytinė dalis Rusijos imperijos Slanimo gubernijai ir nedidelė pietinė dalis Habsburgų monarchijos Vakarų Galicijai.
Žemės ūkio enciklopedija

Žemės ūkio enciklopedija (ŽŪE) – mokslinė 3 tomų enciklopedija apie pasaulio ir Lietuvos žemės ūkį. Tai pirmasis tokios apimties leidinys lietuvių kalba agrarinių mokslų tematika.

Apimtis

25 000 straipsnių, 3 000 iliustracijų.
Aprašoma terminijos specifika, pateikiami sinonimai, nurodomos neteiktinos vartoti sąvokų formos, lotyniški biologijos ir veterinarijos terminų atitikmenys. ŽŪE taip pat gausu straipsnių apie Lietuvos ir viso pasaulio žemės ūkio mokslų, tyrimų ir mokymo įstaigas, mokslininkus.

Leidėjai

Žemės ūkio enciklopediją išleido Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas.
Atsakingieji redaktoriai – Albinas Kusta (I tomas), Romualdas Simonaitis (II tomas).
Kiti ŽUE redaktoriai – Danutė Rimšienė, Vytautas Spečiūnas, Teresa Timoškienė.
Straipsnius rašė, leidėjus bei autorius konsultavo (bei kitaip dalykiškai padėjo) Lietuvos žemės ūkio universiteto, Lietuvos veterinarijos akademijos, Lietuvos agrarinės ekonomikos instituto, Lietuvos gyvulininkystės instituto, Lietuvos maisto instituto, Lietuvos miškų instituto, Lietuvos sodininkystės ir daržininkystės instituto, Lietuvos vandens ūkio instituto, Lietuvos veterinarijos instituto, Lietuvos žemdirbystės instituto, Lietuvos žemės ūkio inžinerijos instituto mokslininkai, Vilniaus universiteto, Botanikos, Ekologijos ir Lietuvos istorijos institutų mokslo darbuotojai.

Rėmėjai

Leidinio sąmatinė parengimo kaina – 400 000 lt.
Žemės ūkio enciklopedijos leidimą parėmė Lietuvos švietimo ir mokslo ministerija, Lietuvos žemės ūkio ministerija, Lietuvos mokslo taryba, Lietuvos mokslų akademija. Lietuvos žemės ūkio universitetas yra Žemės ūkio enciklopedijos globėjas.
Rumunijos prezidentas

Rumunijos prezidentas – valstybės vadovas Rumunijoje. Prezidentas išrenkamas dviejų raundų sistema, penkerių metų kadencijai (nuo 2004 m, pakeitus valstybės konstituciją). Vienas asmuo prezidento pareigas gali eiti dvi kadencijas. Prezidentas turi teisę paskirti Ministrą Pirmininką, tačiau negali jo atleisti.
Dabartinis Rumunijos prezidentas yra Traian Basescu, kuris savo pareigas eina nuo 2004 m. gruodžio 20 d. 2007 m. balandžio 20 d. Traian Basescu buvo pašalintas iš prezidento pareigų, tačiau po surengto referendumo vėl į jį grįžo. 2009 m. gruodžio 6 d. jis buvo perrinktas antrai kadencijai.
Frankenšteino monstras

Būtybė

Romane Viktoro Frankenšteino monstras sukuriamas iš negyvos materijos, surenkant naujo, didelio žmogaus kūną iš lavonų įvairių dalių. Su dideliu entuziazmu kūrėjas būtybę padaro gyvą. Deja, atgijęs padaras tampa pabaisa. Frankenšteiną kamuoja baimė sutikti savo rankomis sukurtą šlykštų padarą. Monstras, nekęsdamas žmonių, keršija žudydamas mokslininko artimuosius, galiausiai nužudo ir savo paties kūrėją. Romane plėtojamas šios būtybės ir jos sukūrėjo konfliktas – mokslininko atsakomybės už savo atradimus simbolis.

Palikimas

Kaip ir kūrėjas Frankenšteinas, taip ir jo monstras populiariojoje kultūroje yra įsitvirtinę, kaip kultiniai personažai. Monstras įgijęs daugelį savo personažo interpretacijų įvairiose srityse: literatūroje, komiksuose, žaidimuose, kine. Su jo vardu siejamos atskiros vietos, pvz., laikoma, kad Frankenšteino prototipu rašytoja M. Shelley paėmė vokiečių alchemiką Johaną Dipelį, gimusį vadinamojoje Frankenšteino pilyje (vok. Burg Frankenstein).
Liuteronų balsas

Liuteronų balsas – Vilniaus evangelikų liuteronų parapijos tarybos laikraštis, einantis nuo 1990 m. Vilniuje.

Istorija

1990 m. leistas kaip parapijos šventėms paminėti skirti bukletas, 1991–1994 m. ėjo pavadinimu „Mūsų žinios“. Nuo 1994 m. gegužės 22 d. (Nr. 14) įregistruotas „Liuteronų balso“ pavadinimu. Leidžiamas 32 psl. kas du-tris mėnesius. Tiražas 1994 m. – 300 egz., 1997 m. – 400 egz.,  2008 m. – 500 egz. 2010 m. kovo mėn. išėjo 100-asis numeris.
Švenčionių Zigmo Žemaičio gimnazija

Istorija

1918 m. kilo sumanymas turėti lietuvišką mokyklą Švenčionyse. Iniciatyvos kartu su kitais šio krašto šviesuoliais ėmėsi prof. Zigmas Žemaitis. Po daugelio sunkumų pamokos gimtąja kalba gimnazijoje prasidėjo 1919 m. sausio 9 d. Nuo pat įkūrimo dienos gimnazija yra svarbus lietuvių kultūros židinys, kurio dėka Rytų Lietuvoje puoselėjama lietuvių kalba ir kultūra. Mokslas tais laikais ne kiekvienai merginai ir vaikinui buvo prieinamas. Okupuotame Vilniaus krašte buvo tik dvi lietuviškos gimnazijos: Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazija ir Švenčionių Lietuvių gimnazija (anksčiau ji buvo vadinama „LDK Kęstučio gimnazija“). 1937 m. gimnazija, kurioje mokėsi apie 180 mokinių, lenkų valdžios buvo uždaryta. Švenčionių lietuvių gimnazija atkurta tik 1940 m. Lenkams okupavus Vilniaus kraštą, mokykla iš užimamų patalpų buvo iškraustyta į parapijos namus. Lenkų okupacijos metais gimnaziją baigė tik 27 abiturientai ir dar 28 išlaikė brandos egzaminus eksternu Vytauto Didžiojo gimnazijoje.
Lenkų okupuotame Vilniaus krašte Švenčionių lietuvių gimnazija ne kartą buvo uždaryta, dažnai keičiami jos direktoriai, netvirtinami mokytojai. Mokyklai vadovavo ir direktoriaus pareigas ėjo tikras šio krašto šviesuolis ir patriotas dr. Aleksandras Rymas.
Karo ir pokario metai nebuvo vadovėlių, rašymo priemonių, kuro, trūko kvalifikuotų mokytojų, tinkamų patalpų, nes miestas per karą buvo visiškai suniokotas. Švenčionių 1-oji vidurinė mokykla įkurdinta baltame mūriniame pastate. Pamažu mokykla augo, didėjo mokinių ir klasių skaičius. 1969 m. mokyklai suteiktas profesoriaus Z. Žemaičio vardas. Nuo 1995 m. mokyklos bendruomenės pastangų dėka pradėta steigti gimnazijos klasė, o 1998 m. atkurta gimnazija.
Tvarka ir teisingumas

Istorija

LDP Steigiamasis kongresas įvyko 2002 m. kovo 9 d. Akademiniame dramos teatre Vilniuje. 2002 m. birželio 15 d. įvyko reklaminis LDP Šventinis kongresas Kalnų parke Vilniuje. 2002 m. liepos 1 d. – Seimo Nepriklausoma frakcija pakeitė savo pavadinimą ir tapo Seimo Liberalų Demokratų frakcija.
Rengiantis Lietuvos Respublikos prezidento ir savivaldybių rinkimams 2002 m. rugpjūčio 3-4 d. ties Varniais prie Lūksto ežero vyko sąskrydis „Mes nugalėsime!“, o 2002 m. rugpjūčio 16 d. – rugsėjo 26 d. – LDP žygis-desantas po Lietuvą „Išgirsti kiekvieną“. 2002 m. lapkričio 16 d. įvyko iškilminga LDP sueiga Nacionaliniame operos ir baleto teatre Vilniuje.
2002 m. gruodžio 22 d. vykusiuose Prezidento rinkimuose partijos lyderis Rolandas Paksas išėjo į antrąjį rinkimų turą ir jame 2003 m. sausio 5 d. buvo išrinktas Lietuvos Respublikos prezidentu. Savivaldybių tarybų rinkimuose partija laimėjo 115 vietų 44 savivaldybėse.
2003 m. kovo 9 d. Akademiniame Dramos teatre įvyko neeilinis kongresas. Partijos pirmininku išrinktas Valentinas Mazuronis. 2003 m. balandžio 10 d. – gegužės 5 d. vyko LDP akcija referendumui dėl Europos Sąjungos. 2003 m. rugpjūčio 9-10 d. prie Lūksto ežero vyko LDP sąskrydis „Mes vėl nugalėsime!“.
2004 m. balandžio 17 d., vykstant Rolando Pakso apkaltos procesui Profsąjungų rūmuose Vilniuje įvyko trečiasis Kongresas. Nuo 2004 m. gegužės 9 d. prasidėjo R. Pakso ir liberaldemokratų susitikimai su gyventojais „Už tiesą ir viltį“ rinkimams į Europos Parlamentą ir Seimą. Rinkimuose į Europos Parlamentą gauta viena vieta. 2004 m. liepos 31 d. – rugpjūčio 1 d. vyko trečiasis LDP sąskrydis prie Lūksto ežero. 2004 m. Seimo rinkimuose Rolando Pakso koalicija „Už tvarką ir teisingumą“ iškovojo 11 vietų. Liberaldemokratai gavo 4 vietas.
2004 m. sausio 11 d. IV Kongrese Vilniuje viešbutyje „Reval Hotel Lietuva“ Rolandas Paksas išrinktas partijos pirmininku. 2005 m. rugpjūčio 13-14 dienomis Varniuose prie Lūksto ežero įvyko 4-asis LDP sąskrydis. Jo metu posėdžiavusi taryba patvirtino Rezoliuciją, LDP himną ir priesaiką.
2006 m. gegužės 13 d. įvykusiame penktajame kongrese partija pakeitė pavadinimą. Už tai, kad Liberalų Demokratų partija vadintųsi Partija „Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai)“, balsavo beveik 700 delegatų.
2012 m. pab. partija sudarė koaliciją su Lietuvos socialdemokratų partija ir Darbo partija. 2015 m. vasario 17 d. iš partijos išėjo Valentinas Mazuronis. Prieš tai „Tvarką ir teisingumą“ paliko jo sūnus Andrius Mazuronis. 
2018 m. rugsėjo 29 d. iš partijos pasitraukė buvęs jos lyderis Rolandas Paksas.

Politika

Pati partija teigė palaikiusi centro kairę, tačiau kai kuri spauda rašė, kad partijos nuostatos linksta į dešinę. „Tvarka ir teisingumas“ pasisako už naujų naudingų dvišalių santykių su Rusija ir Ukraina stiprinimą ir remia šių valstybių dalyvavimą bendruose Europos Sąjungos ir NATO projektuose bei programose. Pasisako už profesionalios kariuomenės stiprinimą.
Šiupylių apylinkė

Istorija

Įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
1954 m. prijungta dalis Lukošaičių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Šiupylių apylinkė prijungta prie Gruzdžių apylinkės.
Sparnai tavo sielai (2005 albumas)

Sparnai tavo sielai yra 2005 m. pradžioje išleistas trečiasis solinis lietuvių atlikėjos Gintarės albumas, kurį platina leidybinė firma „Bomba Records". Albume įrašytos 11 dainų, tarp kurių keletas koverių, naujos gerai pažįstamos atlikėjos dainų versijos. Radijo singlais tapo dainos: „Sparnai tavo sielai“, „Pelenė 2005“, „Dega lūpos“, „Svajoklis“, „Juoda - balta“, „Sugalvok norą“.
Švenčionių valsčius

Švenčionių valsčius buvo dabartinėje šiaurės Lietuvoje. Centras – Švenčionys.
Salantų regioninis parkas

Gamtos vertybės

Nuostabūs Minijos ir jos intakų Salanto, Mišupės, Dubeikio bei kitų upelių slėniai, išraižyti gaivinančių šaltinių, slėpiningų raguvų bei stačiašlaičių atodangų, nuo kurių atsiveria nepakartojami reginiai. Didžiausi Lietuvoje Šauklių, Kulalių, Igarių riedulynai (kulalinės), kur nepaliesti guli paskutinio apledėjimo (prieš 10–12 tūkst. metų) palikti rieduliai, įspūdingas penktas pagal dydį Lietuvos akmuo – Šilalės kūlis. Pasigrožėti riedulių įvairove, susipažinti su riedulynams būdinga augalija, grybija bei gyvūnija galima keliaujant pažintiniu gamtos taku Šauklių riedulyne – draustinyje.
Parke auga 4,8 metrų apimties Salantų kaštonas. Parke nereti juodieji apolonai, spalvingi machaonai randami natūraliose pievose. Didelis Šauklių riedulynas (162 ha), kurio savitas vaizdas palieka neišdildomą įspūdį. Yra puiki apžvalgos vieta yra prie Skaudalių alkakalnio Kalnalio apylinkėse. Salantuose gamtininkas M. Ivanauskas savo privačiame sklype laiko egzotinius paukščius ir žvėris.

Kultūros paveldas

Praeitį mena net 5 piliakalniai, iš kurių garsiausias – Imbarės, netoli jo yra Skaudalių alkas (alkakalnis), Erlos senslėnyje stūkso Alkos kalnas. Kartenos, Mosėdžio, Kalnalio bažnyčios – architektūros paminklai. Plačiai žinomas vyskupo M. Valančiaus gimtinės muziejus Nasrėnuose. Lankytojus traukia gydytojo V. Into dėka akmenų karalyste tapęs Mosėdis su akmenų muziejumi bei įspūdinga akmentašių Orvidų sukurta vizija Gargždelės kaime. Kraštotyros muziejai yra Mosėdžio, Kartenos ir Salantų vidurinėse mokyklose bei privačiame A. Gaponavičiaus name Salantuose.

Laisvalaikis ir pramogos

Kalnų upę primenanti srauni, slenkstėta Minija vilioja vandens turistus. Žvejai mėgsta pažvejoti Minijoje, Salante ir Mosėdžio tvenkinyje. Pailsėti galima prie Mosėdžio, Juodupėnų, Salantų tvenkinių. Parkui priklauso 25 km Minijos atkarpa nuo tilto ties Aleksandravu iki Kartenos. Plaukiant draudžiama išlipti gamtiniame rezervate ties Dyburių kaimu. Parke yra 4 stovyklavietės.
Švenčiamos Užgavėnės, Atvelykis, Joninės, vyksta country muzikos festivaliai, Tarptautinis folkloro festivalis.
Rygos aukštoji teisės mokykla

Rygos aukštoji teisės mokykla (latv. Rīgas Juridiskā augstskola - Rygos juridinė aukštoji mokykla, angl. Riga Graduate School of Law, RGSL - Rygos magistrantūros teisės mokykla) - vienintelė privati aukštoji teisės mokykla Latvijoje. Adresas - Strēlnieku iela 4k-2, Rīga, Latvija, LV-1010. Teisės mokykloje mokosi Baltijos ir užsienio šalių teisininkai. Mokyklai vadovauja rektorius Lesley Jane Smith. Dėstytojai - nuolatiniai bei vizituojantys profesoriai, docentai, teisės praktikai iš Baltijos šalių, Europos ir JAV. Mokykloje studijuoja ir dėsto taip pat ir teisininkai praktika bei teoretikai iš Lietuvos.
Paduburio šaltinis

Paduburio (Kulniškio) šaltinis – hidrogeologinis gamtos paminklas Ukmergės rajone, Pabaisko seniūnijoje, Kulniškių kaime. 1985 m. paskelbtas valstybės saugomu.
Šaltinis trykšta buvusio ledyno paliktame moreniniame masyve, apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Žirnajų ežero pietvakarinio kampo, 0,25 km į dešinę nuo kelio į Mažeikiškius, dešinėje kanalizuoto Gumbrės upelio pusėje, netoli melioracijos griovio, šlapiame šlaite, išlikęs po melioravimo darbų.
Pasiekiamas iš kelio  4820  Praniukai–Antakalnis . Paminklas be nuorodų, aplinka nesutvarkyta, sunkiai surandamas (2014 m. duomenimis).
Šaltinis išteka iš po žvyringo ir riedulingo kalvos šlaito. Jo kelyje susidariusi šlapia, palinkusi link upelio 10–12 m ilgio pievutė. Jos pabaigoje vanduo susitelkia betoniniame rentinyje. Vanduo šaltas (9°C), skaidrus, bekvapis ir beskonis, niekada neišdžiūstantis. Debitas palyginti didelis – apie 0,3–0,4 l/s. Tai gėlas, vidutinio kietumo, pagal cheminę sudėtį – kalcio-magnio hidrokarbonatinis vanduo, geležingas.
Eskortinis naikintuvas

Eskortinis naikintuvas (angl. escort fighter) – Antrojo pasaulinio karo laikų naikintuvas, skirtas (tinkamas) lydėti bombonešius iki taikinio ir atgal. Skiriamasis bruožas – didelis veikimo spindulys, kad naikintuvai galėtų pridengti bombonešius visame kelyje.
Dar prieš Antrąjį pasaulinį karą buvo sukurta daug dvivariklių sunkiųjų naikintuvų, turėjusių talpius degalų bakus. Šie naikintuvai neretai negalėjo atlikti eskortinių funkcijų, nes juos įveikdavo gerokai vikresni vienvarikliai naikintuvai. Karo eigoje buvo sukurta vienvariklių tolimų nuotolių naikintuvų, kurie naudodami numetamus bakus, galėjo atlikti ir eskortines funkcijas.
Pokario dešimtmečiais ėmus naudoti reaktyvinius variklius, kurie lėmė mažus veikimo spindulius, pasidarė sunku kurti eskortinius naikintuvus, 6-7 dešimtmečiais buvo suformuluota prasiveržimo naikintuvų (angl. penetration fighter) koncepcija, bet tokie naikintuvai taip ir nebuvo gaminami.

Liuftvafė

Britanijos mūšio metu Liuftvafė kaip eskortinius naikintuvus naudojo Messerschmitt Bf 109 ir Messerschmitt Bf 110, kurie bazavodsi Prancūzijoje. Nors skraidė iš gana netolimų aerodromų, Bf 109 veikė ties veikimo spindulio riba, todėl neilgai galėdavo saugoti bombonešius, nes kitaip pristigdavo degalų keliui atgal. Tuo tarpu Bf 110, sukonstruoti būtent bombonešiams lydėti, buvo nepakankami efektyvūs oro mūšiuose, juos lengvai įveikdavo britų oro pajėgų Supermarine Spitfire ir Hawker Hurricane. Bf 110, lydėdavę Heinkel He 111 ir Junkers Ju 88 vidutinius bombonešius, numesdavo savo vežtas lengvas aviacines bombas ir trumpai kaudavosi su britų naikintuvais.
Talka (žurnalas)

Istorija

Leido 1920–1925 m. Lietuvos kooperacijos bendrovių sąjunga, nuo 1925 m. Lietuvos kooperatyvų taryba vietoje žurnalo „Lietuvos dirva“. Įsteigė Petras Šalčius. Ėjo kas mėnesį, kas dvi savaites. 1925 m. leido iliustruotą dvimėnesį priedą „Dienos rūpesčiai“.
Nagrinėjo kooperacijos ir ūkio klausimus, rašė apie Lietuvos politinį ir kultūrinį gyvenimą, kooperatyvų veiklą, Seimo komisijų darbą.
Redaktoriai: Petras Šalčius, Stasys Pašakarnis.
António Guterres

Biografija

1965 m. baigė Lisabonos aukštąją technikos mokyklą. Keletą metų dirbo inžinieriumi, Valstybės reikalų instituto direktoriumi, vadovavo firmai SOLEX. 1971 m. apgynęs disertaciją tapo asistuojančiu profesoriumi.
Studijų metais dalyvavo studentų opozicijos Salazaro diktatūrai judėjime, katalikiškoje organizacijoje Opus Dei.
1972 m. Portugalijos socialistų partijos narys, 1991 m. Generalinis sekretorius, 1992 m. pirmininkas.
Vienas 1974 m. balandžio 25 d. revoliucijos vadovų Lisabonoje.
1974–1975 m. Pramonės valstybės sekretorius, 1976–1995 m. Lisabonos tarybos narys, 1976 m. parlamento narys, finansų ir planavimo komisijos pirmininkas. 1981–1983 m. Europarlamento narys. 1995–2002 m. Portugalijos ministras pirmininkas. Po pralaimėtų 1999 m. savivaldybių rinkimų jis atsistatydino pirma laiko, bet, nors partija ir gavo mažiau balsų, A. Gutierasas buvo paskirtas ministru pirmininku.
1999 m. Paryžiaus kongrese buvo išrinktas, o 2003 m. San Paule perrinktas Socialistų Internacionalo Prezidentu, ėjo šias pareigas iki 2006 m. sausio.
2016 m. spalio 13 d. laimėjo JT Generalinis Sekretoriaus rinkimus ir nuo 2017 m. sausio 1 d. pakeitė ilgametį vadovą Ban Ki Muną.
Sa'ar 4 klasės raketinis kateris

Kateriai Pietų Afrikai

Warrior klasės greitieji atakos kateriai (buvusi Minister klasė), naudojami Pietų Afrikos laivyno, yra modifikuoti Sa’ar 4 klasės raketiniai kateriai.

1974 m. su Israeli Defence Industries buvo pasirašytas kontraktas, kad kompanijos Israeli Shipyards statykloje bus pastatyti trys modifikuoti Sa’ar 4 klasės kateriai. Dar trys buvo pastatyti išsyk po to Sandock Austral kompanijos statykloje Durbane (Pietų Afrikos respublika). Paskutiniai trys buvo pastatyti ten pat dar už keleto metų.
JTO Saugumo tarybos embargas ginklų prekybai su Pietų Afrikos respublika 1977 m. lapkričio 4 d. privertė šių katerių statybos projektą labai įslaptinti.
Pietų Afrikos variantas ginkluotas Gabriel raketomis (kitaip žinomos kaip Scorpion raketos) ir dviem 76 mm Oto Melara patrankomis, vietoj vienos tokios patrankos ir Phalanx CIWS.

Kateriai Šri Lankai

2000 m. du Izraelio kateriai buvo parduoti Šri Lankos laivynui, kur sudarė Nandimithra klasę.

Nėra žinoma, ar šie laivai tebeturi galimybę naudoti Harpoon raketas. Gabriel raketas naudoti jie gali.

Kateriai Graikijai

Graikijos kranto apsauga turi tris Sa’ar 4 klasės patrulinius katerius, ginkluotus tik 30 mm patrankomis. Denyje, kur turėtų būti raketų leistuvai, įrengtas kranas.
Kazimiera Strolienė

Kazimiera Strolienė-Žadvydaitė (g. 1960 m. gegužės 26 d. Mažeikų rajone, Židikų seniūnijos Seirių kaime) – žinoma Lietuvos biatlonininkė ir slidininkė, olimpietė, Lietuvos slidinėjimo rinktinės vyriausioji trenerė.

Biografija

Mokėsi Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute, kur 1985 m. įgijo geografijos-fizinio lavinimo mokytojos diplomą. Dar studijų metais pradėjo intensyviai sportuoti, bėgo maratoną. 1991 m. jos pasiektas moterų maratono rezultatas 2010 m. buvo pripažintas 12 per visą Lietuvos lengvosios atletikos istoriją.  Vėliau pradėjo kultivuoti biatloną, treniravosi pas trenerį Aleksandrą Ščekočichiną.
1992 m. Lietuvos biatlono rinktinės sudėtyje dalyvavo Albervilio žiemos olimpinėse žaidynėse. 7,5 km sprinto distancijoje užėmė 27 vietą. Po metų Pasaulio biatlono taurės pirmenybėse Oberhofe sprinto distancijoje buvo dvidešimt pirma. 1994 m. Lilienhamerio žiemos olimpinėse žaidynėse biatlono 7,5 km sprinto distancijoje užėmė 48 vietą. Nagano olimpiadoje dalyvavo jau kaip slidininkė, jos geriausias rezultatas šiose varžybose – 55 vieta 30 km persekiojimo distancijoje.
Nuo 1998 m. pradėjo dirbti Ignalinos moksleivių namuose slidinėjimo trenere, ruošė mergaites slidininkes. Po Turino žiemos olimpiados pakviesta treniruoti Lietuvos vyrų slidinėjimo rinktinę. Su savo auklėtiniais Modestu Vaičiuliu ir Mantu Strolia (sūnus) dalyvavo Vankuverio žiemos olimpinėse žaidynėse.
Buvo ištekėjusi už žinomo biatlonininko Vytauto Strolios, vėliau išsiskyrė. Jų sūnūs Mantas (1986 m.) ir Tautvydas (1995 m.) taip pat tapo slidininkais.
Valstybinis visos Rusijos S. A. Gerasimovo kinematografijos universitetas

Valstybinis visos Rusijos S. A. Gerasimovo kinematografijos universitetas, VGIK (rus. Всероссийский государственный университет кинематографии имени С. А. Герасимова, ВГИК) – kinematografijos aukštoji mokykla Maskvoje, Rusijoje. Pavadinta Sergejaus Gerasimovo vardu.

Istorija

Pirmoji valstybinė kino mokykla buvo įkurta 1919 m. Rusijoje. Iš 660 pretendentų atrinkta 40 studentų.
2008 m. institutas pervadintas į universitetą (išsaugant ankstesnę santrumpą). Absolventai dirba daugiau nei 80 valstybių.
Antanas Juzumas

Antanas Juzumas (1822 m. lapkričio 21 d. Rubikai, Sedos valsčius – 1871 m. kovo mėn. Kargopolis) – Lietuvos kunigas, lietuvių raštijos darbuotojas.

Biografija

Broliai Tadas Juzumas, Vincentas Juzumas. Mokėsi Sedos parapinėje, Telšių mokyklose, 1843–1845 m. Varnių kunigų seminarijoje, 1845–1849 m. Peterburgo dvasinėje akademijoje. 1849–1851 m. vikaras Šiauliuose, 1851 m. kapelionas Kaune, 1852–1855 m. Varnių kunigų seminarijos teologijos profesorius. 1855–1864 m. Vidžių klebonas ir Zarasų dekanas. Apkaltintas rėmęs 1863 m. sukilimą, buvo kalinamas Vilniaus kalėjime, o vėliau ištremtas į Kargopolį, kur mirė.
Parašė teologijos, Lietuvos bažnyčios istorijos veikalų (neišliko). Parengė ir 1855 m. išleido T. Juzumo knygą „Didesis elementorius ir katekizmas, arba trumpas mokslas vieros krikščioniškos“.
Pužai

Istorija

Kaimo, esančio šalia Skaudvilės, persipina su čia stovinčia XIX a. viduryje statyta pašto stotimi. 1836 pradėtas tiesti Tilžės – Rygos plentas, svarbios tranzitinės magistralės iš Peterburgo į Prūsiją dalis, tiesimas baigtas 1858 m. Šis plentas buvo suprojektuotas ir tiestas atskirais ruožais: Šiaulių – Tauragės ruožas suprojektuotas 1836–1837 m., nutiestas 1836–1844. Nutiesus šią trąsą, čia pravažiavo Rusijos imperatorius, ir ties Pužais sustojęs ir pamatęs Ančios upės panoramą, pasakė: „Neskučno zdies neskučno (rus.)“. Vėliau caro administracija liepė pastatyti pašto stotį ant Ančios kranto, ne Skaudvilėje, ir pervadinti Pužus – Neskučna. Taip kaimas vadinosi iki 1918 metų.
Buvusi pašto stotis vertinga ne tik kaip istorijos paminklas – buvusi vokiečių okupacijos metais koncentracijos stovykla, senojo plento viena iš išlikusių pašto stočių, bet ir vertingas XIX a. vid. architektūros paminklas.

Gyventojai

1992 m. kaime gyveno 131 gyventojas.