Gripas

Gripas – sezoninis virusinis susirgimas. Jis sukelia komplikacijas ir pagreitina kitų susirgimų eigą.
Simptomai vyrauja nuo švelnių iki aštrių. Dažniausi yra aukšta temperatūra, varvanti nosis, gerklės peršėjimas, sąnarių ir raumenų skausmai, galvos skausmas, kosulys ir nuovargis.
Komplikacijos gali apimti virusinį ir bakterinį plaučių uždegimą, sinusų infekcijas ar apsunkinti ankstesnes sveikatos problemas: astmą, širdies nepakankamumą. 
Dažniausiai virusas plinta oru kosėjant ar čiaudėjant, tai įmanoma trumpais atstumais. Galima užsikrėsti liečiant virusu užterštus paviršius ir tada burną ar nosį. Užkrėsti kitus žmogus gali tiek per inkubacinį periodą, tiek jau sirgdamas.
Padidintos rizikos grupėms Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja pasiskiepyti. vakcina 
ldažniausiai efektyvi prieš 3 ar 4 gripo tipus, gerai toleruojama. Kadangi virusas greitai mutuoja, todėl skiepai kitais metais tampa nebeefektyvūs. Priešvirusiniai vaistai, pvz., neuraminidazės inhibitorius oseltavimiras (,,Tamiflu“) naudojamas gydymui, tačiau rekomenduojamas tik padidintos rizikos grupėms.
Gripo virusai skirstomi į tris gentis: A, B ir C. Pirmojo, A tipo, virusai yra patogeniškiausi.

Istorija

Pirmasis gripą aprašė prancūzas Etjenas Paskjė 1403 m., kai Europoje buvo gripo epidemija. 1933 m. anglų virusologai nustatė žmogaus gripo virusą.

Pavadinimo kilmė

Gripo vardas atsirado 1743 m. ir kilo nuo prancūziško veiksmažodžio gripper t. y. „sugriebti, apimti“ (aliuzija į tai, kad liga tarsi apima visą kūną). Pagal kitą versiją, šios ligos pavadinimas yra kilęs iš vietovardžio, kuriame ja pirmą kartą buvo susirgta.

Perdavimas

Gripo virusas gali plisti trim pagrindiniais būdais: tiesioginiu (kai infekuotas asmuo nusičiaudi kitam tiesiai prie akių, nosies ar burnos), oro lašeliniu ir nuo rankos į burną, nosį ar akis (nuo užterštų paviršių ar tiesiogiai paspaudžiant rankas). Kartais užtenka įkvėpti vieną lašelį nuo 0.5 iki 5 µm skersmens, kad užsikrėstum. Vieno sučiaudėjimo metu į aplinką patenka iki 40 000 lašelių, tačiau dauguma yra dideli ir iškart nusėda. Kiek laiko gripo virusas išgyvena lašeliuose ore, priklauso nuo oro drėgmės ir UV spinduliuotės, abiejų trūkumas žiemą prailgina viruso gyvavimo laiką. Galėdamas išlikti už kūno ribų, gripo virusas gali būti perneštas per užterštus paviršius, pvz. banknotus, durų rutulines rankenas, šviesos įjungimo mygtukus ir kt. Virusas išlieka vieną dvi dienas ant plastiko ar metalo, apie 15 min ant sauso popieriaus ir tik 5 min ant odos. Tačiau gleivėse gali išgyventi ilgiau.

Diagnostika

Praktikoje gripas dažniausiai diagnozuojamas pagal būdingus simptomus ir epidemiologinius duomenis, t. y. kai gripo sezono metu tam tikroje vietoje virusologiškai patvirtinama, kad cirkuliuoja gripo virusas. Gripą reikia skirti nuo kitų respiratorinių infekcijų, taip pat ir nuo bakterinių infekcijų: sepsio, pneumonijos, meningito, vidurių šiltinės, parazitinių ligų – maliarijos bei trichineliozės.
Diagnozę patvirtina laboratoriniai tyrimai. Patvirtintas gripo atvejis turi atitikti bent vieną iš šių laboratorinių gripo diagnozės kriterijų: nustatoma gripo antigeno arba specifinė viruso RNR, išskiriamas gripo virusas, nustatomas specifinių serumo antikūnų gripo A ir B virusams atsakas.
Viruso antigenas kvėpavimo takų gleivėse arba epitelio ląstelėse nustatomas imunofermentinės analizės (IFA) arba tiesioginės imunofluorescencijos (TIF) metodais. Polimerazės grandininė reakcija (PGR) naudojama specifinei viruso RNR nustatyti. Tai greitas, jautrus, specifinis, bet brangus diagnostikos metodas. Pagrindinis laboratorinės diagnostikos metodas – viruso išskyrimas iš ryklės ir nosiaryklės sekreto atliekant pasėlį į ląstelių kultūrą (rezultatai po 24 val.). Gripo virusai gali būti indentifikuoti tiesioginės imunofluorescencijos metodu.

Komplikacijos

Dažniausios gripo komplikacijos per epidemijas yra bakterinės infekcijos ir lėtinių ligų paūmėjimai (dažniausiai plaučių ir širdies). Sergant gripu ypač padažnėja mirštamumas nuo koronarinės širdies ligos, dažnesnis miokardo infarktas ir insultas. Bakterijos sukelia plaučių uždegimą, sinusitą, bronchitą, tonzilitą, vaikams – pūlingą vidurinės ausies uždegimą, bronchiolitą ar net krupą. Antrinė bakterinė pneumonija išsivysto 5-38% atvejų sergant gripu A ir 10% atvejų sergant gripu B. pasireiškia kosuliu, gausiu skrepliavimu bei dusuliu po 2-5 dienų.
Pandemijų metu dažniausia komplikacija yra gripinė pneumonija, kuri per epidemijas pasitaiko retai, jai būdingas kvėpavimo nepakankamumas (dusulys). Liga greitai progresuoja ir dažniausiai baigiasi mirtimi. Hemoraginė plaučių edema sukelia skrepliavimą su krauju.
Sergant gripu galimos ir retesnės komplikacijos: miozitas (ypač vaikams), miokarditas, perikarditas, meningitas, meningoencefalitas, encefalopatija, poliradikuloneuritas, Reye sindromas, Guillain ir Barre sindromas, hemolizinis ureminis sindromas, infekcinio toksinio šoko sindromas.
Gripo komplikacijos dažnesnės ir sunkesnės vyresniems nei 65 metų pacientams, vaikams nuo 6 mėnesių iki 4 metų, asmenims, sergantiems lėtinėmis širdies ir kraujagyslių, plaučių, inkstų, metabolitinėmis (cukrinis diabetas) ligomis, taip pat esant imunodeficitinėms būklėms (ŽIV, gydymas imunosupresantais, citostatikais, gliukokortikosteroidais, radioktyviuoju spinduliavimu, sergantiems navikinėmis kraujodaros organų ligomis ir kt.).

Gydymas ir vakcinacija

Sergantiems gripu patariama ilsėtis, gerti daug skysčių, vengti alkoholio ir tabako, jeigu reikia, vartoti paracetamolį norint sumažinti karštį ir raumenų skausmus. Vaikai ir paugliai turi vengti aspirino, kuris gali sukelti dažnai mirtiną Reye sindromą. Kadangi tai virusinė infekcija, antibiotikai gali būti skiriami tik bakterinėms komplikacijoms, pvz., pneumonijai gydyti.
Specifiniam antivirusiniam gripo gydymui vartojami nukleozidų analogai, proteino M2 inhibitoriai: rimantadinas ar amantadinas, taip pat neuraminidazės inhibitoriai: zanavimiras ir oseltamiviras. Jie turi šalutinį poveikį. Visus antivirusinius medikamentus reikia pradėti vartoti kuo anksčiau, ne vėliau kaip per 48 val. nuo ligos pradžios.
Gripo vakciną PSO rekomenduoja padidintos rizikos grupėms: vaikams, senyviems žmonėms, sveikatos apsaugos darbuotojams, sergantiems chroniškomis ligomis (astma, cukriniu diabetu, širdies ligomis ar turi sumažėjusį imunitetą dėl ŽIV/AIDS, vėžio, organų transplantacijos). Kadangi gripo virusas dažnai mutuoja, PSO kiekvienais metais stengiasi prognozuoti, kokia viruso atmaina vyraus ir rekomenduoti prieš ją kurti vakciną. Vakcina vertinama kaip rentabili bent tarp vaikų ir senų žmonių. Ji sukelia imuninę reakciją, panašią į patį gripą, tik švelnesnės formos.

Epidemiologija ir prevencija

Gripas plinta sezoniškai, kiekvienais metais sunkia forma suserga maždaug 3 -5 mln. žmonių, miršta apie 250 000–500 000. Šiaurinėse ir pietinėse pasaulio dalyse gripas paplinta žiemą, o prie pusiaujo bet kuriuo metų laiku. Miršta daugiausiai jauni, pagyvenę arba turintys kitų sveikatos problemų.
XX a. buvo trys gripo pandemijos, kurių kiekviena sukėlė daugiau nei 1 mln. mirčių: ispaniškasis gripas 1918, azijietiškasis 1958, Honkongo 1968. PSO naujo tipo gripo A/H1N1 epidemiją 2009 metais paskelbė pandemija. Gripu taip pat serga gyvūnai, įskaitant kiaules, arklius, ir paukščius.
Pakankamai efektyvus būdas sumažinti gripo plitimą yra geri asmeninės higienos įpročiai: neliesti akių, nosies ar burnos, dažnai plauti rankas (su vandeniu ir muilu arba įtrinant spiritu), užsidengti burną kosint ar čiaudant, vengti kontakto su sergančiaisiais, likti namuose, jei sergi. Galima dezinfekuoti paviršius.
Yra žinoma, kad mokyklų, bažnyčių ir teatrų uždarymas per pandemijas sulėtina gripo plitimą, tačiau beveik neturi įtakos bendram mirčių skaičiui.