Kaliforninis kedrotis

Natūralus paplitimas

Savaiminis natūralus augimo arealas – palyginus nedidelis Šiaurės Amerikos žemyno vakarų, pietvakarių ruožas. Tai JAV esantis vakarų Oregonas, Nevadoje apie Taho ežerą ir Kalifornija. Meksikos teritorijoje savaime paplitęs šiaurinėje Žemutinės Kalifornijos dalyje. Šiauriniuose jo paplitimo regionuose auga 50-2010 metrų aukščio altitudėse, pietiniam areale auga 910–2960 metrų aukščio altitudėse. Šiaurinė išplitimo riba yra Hudo kalno pietinė nuokalnė, o pietinis išplitimas ribojasi San Pedro Martiro kalnynu (Sierra de San Pedro Mártir), remiantis Powers ir Oliver 1990 m. duomenimis.

Klimatas

Kaliforninių kedročių natūralaus paplitimo areale klimatas apibūdinamas kaip su sausomis vasaromis, įprastai mažiau kaip 25 mm kritulių per mėnesį. Metinė temperatūra radikaliai svyruojanti nuo -34 °C iki +48 °C. Metinis kritulių kiekis tarp kurių dalis yra sniegas, įvairuoja nuo 380 mm iki 2030 mm, su sausringiausia vietove šios rūšies netoli šiaurinės paplitimo ribos esančia Oregone ir šiaurės rytų Kalifornijoje. Priskiriamas septintai (7) augalijos atšiaurumo zonai, kurioje temperatūra nukrenta iki -17,7 °C -12,2 °C šalčio (pagal Bannister ir Neuner 2001 m.). Puikiai toleruoja karštį, gerai prisitaikę augti sausringuose regionuose su skurdžiu, nemaistingu dirvožemių, pakenčia dalinį pavėsį.

Dirvožemis

Auga ant labai skirtingų dirvožemio tipų – nuo kvarcinių iki molingų. Bet geriausiai auga giliuose, gerai pralaidžiuose, lengvai rūgštinguose priemoliuose, saulėtose vietovėse, kanjonuose prie netoli vandeningų pakrančių ir subalpinio tipo ežerų pakrantėse.

Auginimas kituose regionuose

Yra introdukuotas ir kitose planetos vietovėse, kur nuo natūralaus paplitimo arealo, klimatas yra atšiauresnis, su vėsokomis vasaromis - ypač JK rytinėje dalyje ir kitose šiaurės vakarų Europos vietose, bei Šiaurės Amerikos žemyno šiaurės vakaruose, netoli Ramiojo vandenyno pakrantės.

Auginimas Lietuvoje

Remiantis „Rojaus sodai“ interneto svetainės forumo moderatoriaus pateiktais duomenimis, kaliforniniai kedročiai gali pakankamai sėkmingai augti ir Lietuvoje. Yra teigiama kad Vilniaus regione augantys jauni kaliforninių kedročių medeliai praktiškai be jokių apšalimo požymių, puikiai išsilaikė per labai šaltas 2010 m. ir 2011 m. žiemas. O perkant jų sėklytes iš užsienio, patartina rinktis iš populiacijų, augančių savaiminiam šiaurės rytų areale (Oregono centrinėje dalyje), kurios ten dažniau patiria didesnius šalčius nei pietvakarinės jų populiacijos ir tokiu būdu šie medžiai gali būti labiau atsparesni ir Lietuvos žiemos speigams.

Amžius

Yra duomenys apie augantį 933 metų amžiaus (pagal Carder 1995 m.) kaliforninį kedrotį, bet trūksta tikslesnių šaltinių.

Apibūdinimas

Sakingas ir kvapus, siauros kūgio formos lajos medis. Žievė šviesiai arba rausvai ruda, stora, subrendusių arba senų medžių suskilinėjusi vertikaliai giliom keterom. Lapeliai laikosi ištisus metus, kurie 3-14 mm ilgio, blizgančios žalios spalvos it žvyneliai. Kankorėžėliai 20–35 mm ilgio, nuo blyškiai žalsvo kol nesubrendę, ar subrendę iki oranžinio, gelsvai rudo atspalvio su keturiais, rečiau šešiais žvyneliais. Kankorėžėliai subręsta per 8 mėnesius. Juose esančios sėklytės įskaitant ir jų sparnelius 14-25 mm ilgio, nuo raudonai rudos iki gelsvai rudos spalvos.

Panaudojimas

Kaliforninis kedrotis dėl gražios, labai siauros kolonos formos lajos, plačiai sodinamas ir kaip dekoratyvinis medis. O kadangi jo mediena minkšta, gaminami pieštukai, kuriuos vėliau lengvai galima nudrožti ir neskilinėja didelėmis atplaišomis.