google/wiki40b huggingface dataset:
Kristina Kliukevičiūtė

Biografija

1988 m. ir 1989 m. Sovietų Sąjungos jaunių čempionė. 1989 m. Europos jaunių čempionė. Nuo 1989 m. iki 1998 m. tapo absoliučia Lietuvos meninės gimnastikos čempione.
1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse bendroje įskaitoje surinko 35.747 taškus ir užėmė paskutinę 37-ą vietą - 28-a pratime su lanku (9.199), 32-a pratime su kamuoliu (8.966), 37-a pratime su kuokelėmis (8.499) ir 32-a pratime su kaspinu (9.083).
Nuo 1997 m. Kauno centro sporto mokyklos meninės gimnastikos trenerė.
Zoea

Zoea (pl zoeas ar zoeae , gr. gyvūnas, gyvas padaras) yra vėžiagyvių lerva. Paprastai tai antroji vystymosi stadija po nauplijaus, tačiau jei nauplijaus etapas praeinamas embrione iki išsiritant iš kiaušinio (kaip krabų), gali būti ir pirmoji. Kai kurie vėžiagyviai taip pat ir zoea stadiją praeina iki išsiritant iš kiaušinio. Zoea buvo aprašyta 1802 metais kaip atskira, nepriklausoma gentis; tik vėliau buvo suprasta jog tai lerva.

Sandara

Zoea turi dvi sudėtines akis, kuriomis gali matyti vaizdus. Neretai tarp jų išlieka ir iš nauplijaus stadijos paveldėta paprastoji akis (tokios lervos būna triakės). Zoea turi suaugusius galvą ir krūtinę (galvakrūtinę) su daugeliu kojų ir segmentuotą pilvelį. Skirtingai nuo nauplijaus, kuris plaukia galvos galūnėmis, zoea plaukia galūnėmis, esančiomis ant krūtinės. Bėgdama nuo pavojaus, greitį gali padidinti staigiais pilvelio judesiais. Lervai augant, pilvelio segmentų daugėja. Tai mikroskopiniai, daugiausia kelių milimetrų ilgio gyvūnai.
Zoea paprastai yra planktoniniai organizmai. Minta dumbliais, bet augimui jų dažnai nebepakanka, todėl ieško ir gyvūninio maisto.
Stare Varelė

Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 21 namas ir 108 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 21 namas ir 123 gyventojai, iš kurių 5 stačiatikiai ir 5 žydai.
Vienui vieni

Apie filmą

Dokumentinė drama apie devynerius metus trukusią tragišką pokario rezistentų kovą su sovietine okupacija buvo filmuojama ne ką trumpiau – net penketą metų. Veiksmas rutuliojasi kautynių, enkavedistų ir stribų smurto, provokacijų ir išdavysčių fone. Į ekraną pabandyta perkelti didelę istorijos atkarpą – nuo 1944 iki 1953 metų trukusį ginkluotą pasipriešinimą.
Filme vaizduojama pokario partizaninės kovos tema sovietmečiu interpretuota iš ideologinės pusės ir gana ribotai. Tai įtempto siužeto drama, kurioje vaidina žymiausi lietuvių aktoriai, sukrečianti kovos, meilės ir mirties istorija. Tai istorija apie laikotarpį, kai kiekvienas turėjo apsispręsti kieno jis pusėje. Filmo pavadinimas siejamas su istoriniu faktu, kad rezistentai, išėję į mišką kupini vilties sulaukti visakeriopos paramos, ilgainiui liko kovoti be kieno nors pagalbos. Daugelis pirmųjų partizanų į kovą stojo su viltimi, kad jie visgi nėra vienui vieni, kad tuoj tuoj sulauks pagalbos iš kitų šalių, nes juk buvo pasirašyta Atlanto chartija. Bet laikas bėgo, jie liko vienui vieni.

Siužetas

1944 m. TSRS armijai antrą kartą užėmus Lietuvos valstybę, tūkstančiai vyrų pasitraukia į miškus kovoti su sovietų valdžia ir siekti Lietuvos nepriklausomybės. Keturi broliai Lukšos – vieni iš jų. Juozas Lukša-Daumantas, vėliau tapęs partizanų legenda, prasibrauna pro „geležinę uždangą" ir atlikdamas partizano-diplomato funkciją ieško savo šaliai paramos ir stengiasi pranešti pasauliui, kas tuo metu dedasi Lietuvoje. Grįžusį tėvynėn ir vėl įsitraukusį į rezistencinę kovą Daumantą išduoda partizanų gretose pasitikėjimą įgijęs MGB šnipas Juozas Markulis-Erelis. Žuvę broliai Lukšos – tik keturi iš daugiau nei 20 000 žuvusių partizanų.
Juozas Burba

Juozas Burba (apie 1856 m. – 1916 m., palaidotas Keturvalakiuose) – Lietuvos knygnešys.

Biografija

Darbininkas. Gyveno Pašeimeniuose. Apie 1899 m. pradėjo platinti draudžiamąją lietuvišką spaudą. Veikė Vilkaviškio, Marijampolės ir Kalvarijos apskrityse. Platino daugiausia katalikų leidinius – „Tėvynės sargas“. „Kryžius“, kartais – „Ūkininką“, „Varpą“, „Naujienas“, maldaknyges ir pasaulietinio turinio knygas. Keletą kartų buvo įkliuvęs. 1899 m. sulaikytas gabenant 36 lietuvių brošiūras. Dar 48 rastos jo namuose per kratą. 1900 m. atiduotas metams policijos priežiūron.
Leonas Radus-Zenkavičius

Leonas Radus-Zenkavičius (1874 m. vasario 21 d. Jurbarke – 1946 m. balandžio 12 d. Kaune) – Lietuvos karinis veikėjas, generolas.

Biografija

1892 m. baigė Polocko kadetų mokyklą, vėliau mokėsi Sankt Peterburgo Pavelo karo mokykloje, tarnavo Rusijos kariuomenėje Rygoje. Nuo 1897 m. iki 1900 m. mokėsi Sankt Peterburgo Generalinio štabo akademijoje. 1901 m. paskirtas į Vilniaus karo apygardos štabą. Dalyvavo Rusijos ir Japonijos kare. Po karo paskirtas korpuso štabo, o nuo 1912 m. ir divizijos štabo viršininku. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis, kovėsi fronte Rytų Prūsijoje. Nuo 1916 m. pradžios divizijos štabo viršininkas Rumunijos fronte. 1917 m. rugsėjį paskirtas divizijos vadu. Po 1917 m. Spalio perversmo tarnavo Rusijos TFSR kariuomenės generalinio štabo karo istorijos skyriuje. 1920 m. dirbo Lietuvos atstovybėje Maskvoje. Po metų grįžo į Lietuvą ir buvo paskirtas Lietuvos kariuomenės ypatingųjų reikalų generolu prie Krašto apsaugos ministro. Nuo 1922 m. iki 1928 m. Aukštųjų karininkų kursų viršininkas. 1923 m. lapkritį paskirtas Generalinio štabo viršininku. 1928 m. paleistas į atsargą. 1944 m. nesėkmingai bandė pasitraukti į Vokietiją, slapstėsi Kaune. Parašė pirmuosius lietuviškus karo mokslo vadovėlius, taip pat „Trumpą Didžiojo karo eskizą“.
FK Helios Charkiv

Istorija

Klubas įkurtas 2002 m. Jo įkūrėjas Oleksandr Hellstein. Klubas greitai kilo iš žemesniųjų divizionų ir galiausiai debiutavo 2005/2006 metų Pirmoje lygoje. Nuo to laiko Pirmoje lygoje.
Nuolatinis arbitražo teismas

Permanentinis arbitražinis teismas – tarptautinė organizacija įkurta 1899 m. Hagoje, Nyderlanduose. Sukurta pagal pirmojo Hagos taikos konferencijos metu, specifiniams tarptautiniams ginčams spręsti. 1907 m. per antrąją Hagos taikos konferenciją teismo konvencija patikslinta ir patobulinta. Daugelis teismų vyksta konfidencialiai.
2009 m. 109 šalys jau buvo permanentinio arbitražinio teismo narės.
Taxodioideae

Matmenys, amžius ir kitas apibūdinimas

Medžiai užauga nuo 2 m (nykštukinės Taxodium ascendens formos) iki 70 m aukščio (kriptomerijos). Pošeimyje kriptomerijų ir taksodžių genčių medžiai labai ilgaamžiški, gyvena gerokai ilgiau virš 1000 metų. Kai kurie šaltiniai teigia apie 7000 metų turinčias kriptomerijas. Taksodžiai išgyvena maždaug iki 3500 metų. Pošeimyje tik japoninė kriptomerija bei gvatemalinis taksodis yra visžaliai medžiai, tuo tarpu Glyptostrobus pensilis, Taxodium ascendens, dvieilis taksodis tam tikru metų sezonu meta lapelius.
The Iron Maidens

Istorija

Grupę 2001 metų birželį įkūrė vokalistė Jenny Warren ir bosine gitara grojusi Melanie Sisneros iš kitos „Iron Maiden“ tribute grupės „Wrathchild“. Prie jų prisijungė Linda McDonald (būgnai) ir Jojo Draven (gitara) iš grupės „Phantom Blue“ bei Sara Marsh (gitara).
2003 metais, grupei pradėjus pirmojo albumo įrašus, dėl asmeninių priežasčių iš jos pasitraukė Jenny Warren. Naująja vokaliste tapo Aja Kim. 2005 m. grupė išleido albumą „World's Only Female Tribute to Iron Maiden“. Pasirodžius albumui, grupę paliko Jojo Draven.
2007 metais grupė įrašė antrąjį albumą „Route 666“ kartu su „Motörhead“ gitaristu Philu Campbellu.
2008 metų vasarą grupę paliko Heather Baker ir Aja Kim, nusprendusios pradėti solo karjeras. Jas pakeitė gitara grojanti Courtney Cox ir vokalistė Kirsten Rosenberg. Tais pačiais metais pasirodė Japonijos rinkai skirtas EP albumas „The Root of All Evil“.
2010 metais iš grupės pasitraukė Sara Marsh. Tų pačių metų pabaigoje buvo išleitas DVD „Metal Gathering Tour Live in Japan 2010“.
Ferdinand Bol

Ferdinandas Bolis (ol. Ferdinand Bol, 1616 m. birželio 24 d.(?), Dordrechtas – 1680 m. liepos 24 d.(?), Amsterdamas) – XVII a. Nyderlandų tapytojas, Rembranto pasekėjas.

Biografija

Ferdinandas Bolis gimė 1616 m. Dordrechte, pakrikštytas birželio 24 d. Jis buvo pasiturinčio chirurgo sūnumi. Bolis mokėsi pas Jacob Geritsz. Cuyp. Gali būti, kad mokėsi Utrechte. nes šio miesto dailininkų įtaka ženkli ankstyvojoje Bolio kūryboje. 1637 m. jis persikėlė į Amsterdamą ir tapo Rembranto mokiniu. 1642 m. datuojami Bolio pasirašyti darbai, tikriausiai tuo metu jis atidarė nuosavą studiją Amsterdame. Pripažinimą jam pelnė 1649 m. grupinis portretas „Keturi Amsterdamo raupsuotųjų prieglaudos regentai“. Dailininkas pradėjo gauti užsakymų iš kitų miestų. 1652 m. Bolis priėmė Amsterdamo pilietybę, tikriausiai dėl to, kad galėtų gauti užsakymų naujosios Amsterdamo rotušės dekoravimui. 1653 m. Bolis vedė Lysbeth Dell, kuri buvo įtakingo Amsterdamo įstaigų nario duktė. Tikriausiai su jos tėvo pagalba Bolis gavo užsakymų iš admiraliteto ir vyno prekiautojų gildijos.
1654 m. dailininkui gimė vienintelis vaikas, sūnus Elbertas. 1661 − 1663 m. Boilis sukūrė grupę admirolo Michiel de Ruyter portretų. Po žmonos 1660 m. mirties dailininkas 1669 m. vedė antrą kartą, Anna van Arckel, pasiturinčią našlę. Panašu, kad maždaug tuo metu nutraukė kūrybinę veiklą, nes nežinomas nei vienas vėlesnis jo paveikslas. Ferdinandas Bolis mirė 1680 m., palaidotas liepos 24 d. Amsterdame. Savo metu dailininkas buvo aukštai vertinamas dėl istorinių paveikslų, tačiau šiuo metu portretai laikomi talentingesniais Bolio darbais. Savo ankstyvuosiuose istoriniuose paveiksluose Bolis buvo labai įtakotas Rembranto, beveik tiesiogiai sekė Rembranto kompozicijomis. Pavyzdžiui, „Rašelės pasirodymas Jokūbui“ labai panašus į Rembranto „Danają“. Amsterdamo rotušės (dabar karališkieji rūmai) dekoravimo paveiksluose Ferdinado Bolio stilius tapo labiau klasiškesnis. Rūmuose jis dirbo kartu su Govaert Flinck.
Margaret Mitchell

Biografija

M. Mičel gimė 1900 m. lapkričio 8 d. Atlantoje, Džordžijos valstijoje, advokato šeimoje. Turėjo ketveriais metais vyresnį brolį Stefeną. Vaikystėje daug girdėjo apie praėjusios epochos įvykius, nes jos tėvas vadovavo vietos istorijos klubui. Tėvai buvo pergyvenę JAV pilietinio karo (1861–1865) įvykius, o jos abu seneliai buvo karo dalyviais, kariavusiais pietiečių pusėje.
M. Mičel pradėjo mokytis Vašingtono seminarijoje, o 1918 m. įstojo į prestižinį moterų Smito koledžą Masačusetso valstijoje. Ji grįžo į Atlantą po motinos mirties per didžiąją gripo pandemiją 1918 m. perimti namų priežiūrą. Tais pačiais metais ji pergyveno dar vieną skaudų įvykį, kai Prancūzijoje žuvo jos sužadėtinis leitenantas Henris. Po to kasmet šią dieną nusiųsdavo gėlių žuvusiojo motinai.
1922 m. ji įsidarbino laikraštyje „Atlanta Journal“. Tais pačiais metais ištekėjo už Berjeno Apšou, bet santuoka truko tik kelis mėnesius, pora išsiskyrė. Vėliau sutuoktinis rastas nužudytas. 1925 m. ji ištekėjo už draudimo agento Džono Maršo. 1926 m. patyrusi kulkšnies traumą nebegalėjo dirbti reportere. Netrukus metė šį darbą, pasak jos pačios, tapdama eiline provincijos dama, apsigyvenusi su vyru netoli garsiosios Persikų gatvės.
Rašytoja mirė Atlantoje 1949 m. rugpjūčio 16 d. nuo autoavarijoje patirtų traumų. Ji buvo parblokšta automobilio, kelias dienas išbuvo be sąmonės.

Kūryba

Būsima rašytoja nuo pat vaikystės domėjosi istorija. Būdama 10 metų parašė keletą trumpų kūrinėlių ir pjesių, kurias vaidindavo savo tėvams. Romaną „Vėjo nublokšti“ pradėjo rašyti dirbdama Atlantos laikraštyje. 1936 m. išleistame romane pateiktas aprašymas turėjo didelę įtaką žmonėms susidarant Pilietinio karo vaizdą. Prie didžiulės romano sėkmės prisidėjo ir politinė situacija. Be romano, pasirodė trumpas apsakymas „Prarastųjų svajonių sala“. Vėliau autorė daugiau nieko, išskyrus laiškus, neberašė. Didžioji dalis jos laiškų, raštų, vykdant autorės valią, buvo sunaikinti.
Auksinis zlotas

Raida

Pirmosios Lenkijos auksinės monetos buvo nuo XIII a. visoje Europoje išplitę auksiniai florinai ir dukatai, kilę iš Italijos. Jos savo verte prilygo 1 sidabro svarui, ir ta vertė nesikeitė. Kadangi Lenkijoje pradėta kaldinti moneta tiek savo išvaizda, tiek verte atkartojo florinus ir dukatus, sinonimiškai šiai monetai taip pat yra naudojami pavadinimai florinas ir dukatas.
Pirmoji Lenkijos auksinė moneta nukaldinta 1320 m. (tuo metu jos vertė buvo lygi 13 sidabrinių grašių), tačiau vėliau ilgą laiką naudotasi užsieninėmis aukso monetomis. Tik 1496 m. šios monetos pripažintos oficialiai kaip Lenkijos karalystės piniginės sistemos dalis, ir pavadintos zlotu (t. y. „auksinėmis“). Auksinis zlotas buvo pirmoji auksinė moneta tiek Lenkijos karalystėje, tiek Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje, ir jos oficialus įvedimas į apyvartą žymėjo Lenkijos piniginės sistemos perėjimą prie bimetalinės.
Kadangi įvedimo metu jis buvo lygus 30 grašių, dar buvo vadinamas puskape. Jo tuometinė vertė buvo: 5 šeštokai, 10 trečiokų, 30 grašių, 60 pusgrašių, 90 šilingų arba 540 denarų.
Lenkijoje po ilgos pertraukos auksiniai zlotai pradėti kaldinti 1528 m. Valdant Žygimantui Augustui kaldintas 1564 m. ir 1565 m. Vilniaus pinigų kalykloje. Monetos masė 27,86 g, praba – 730, skersmuo – 40 mm. 1564 m. monetos averse – valdovo monograma su karūna, data ir nominalas „XXX“ arba „30“, reverse – herbinis skydas, 1565 m. monetoje – valdovo atvaizdas.
1666 m. Jonas Kazimieras Vaza nukaldino bandomąjį 12 grašių vertės auksiną, jo masė 6,72 g, praba 500, skersmuo 33 mm, su įrašu legendoje – lot. DATPRETIVM SERVATA SALVS POTIORQ METALLO EST (Tėvynės išgelbėjimas vertinamas labiau nei sidabras).
Tiek Lenkijoje, tiek Lietuvoje auksiniai zlotai kaldinti labai įvairiais nominalais. Didžiausias zloto nominalas buvo 100, nukaldintas 1621 m. iš 350 g aukso. Tebuvo tik 4 tokios monetos.
1701 m. nusižiūrėjęs į lenkiškus auksinius zlotus, Petras I ėmė kaldinti auksinius červoncus, kurie atitiko 10 tuometinių rublių.
Floriana FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1894 m.
Babitas

Babitas – alavo ir/arba švino lydinys su kitais metalais (stibiu, variu). Tai minkštas, baltos spalvos metalas, pasižymintis geromis antikorozinėmis ir antifrikcinėmis savybėmis. Pavadintas JAV mokslininko Aizeko Babito (Isaac Babbitt, 1799–1862), atradusio šį lydinį 1839 metais, garbei. Babito naudotos proporcijos – 89,3 % alavo, 7,1 % stibio ir 3,6 % vario. Kai kurie gamintojai iki šiol naudoja šią formulę. Toks lydinys vadinamas „autentišku babitu“ (angl. Genuine Babbitt) ir žymimas „ASTM B-23 Grade 2 Babbitt“.
Babitas dėl savo savybių dažnai naudojamas mechaninių guolių gamyboje, įvairių besitrinančių detalių paviršiams dengti.
Ėrbergė

Istorija

Ėrbergės (Herbergen) dvaras šaltiniuose minimas nuo 1465 m. Dvaras priklausė Fytinhofų, Taubių giminėms. Dabartiniai rūmai pastatyti 1868 m.
Krysiuko krioklys

Krysiuko krioklys (isp. Salto Krysiuk) yra Argentinoje, Misioneso provincijoje, 8 km nuo Oberos miesto. Aukštis 7 m. Pavadintas pagal ukrainiečių kilmės žemvaldį, valdžiusį aplinkines žemes.
Alain Delon

Alenas Delonas (pranc. Alain Delon, g. 1935 m. lapkričio 8 d., Sko, Aukštutinė Sena, Prancūzija) – prancūzų aktorius, prodiuseris, režisierius.

Biografija

Gimė iš Korsikos kilusio nedidelio kino teatro savininko Fabieno Delono ir iš Alžyro kilusios farmacininkės Editos Delon šeimoje. 1939 m. tėvai išsiskyrė. o Alenas pateko į katalikų pensioną Isy de Mulino. Šešis kartus buvo baustas už drausmę ir klaidas mokykloje. Kai motina antrą kartą ištekėjo už komersanto Polio Bulono, Alenas įgijo dešrininko profesiją ir padėjo patėviui.
Septyniolikos metų pašauktas į karinę tarnybą tarnavo Saigono arsenale Vietname, dalyvavo Indokinijos kare. 1956 m. grįžęs iš tarnybos sutiko Žaną Klodą Brialį (Jean-Claude Brialy), kuris jį pakvietė į Kanų festivalį, kur jo išvaizda, fiziniai duomenys ir bendravimo charizma krito į akį daugeliui kino veikėjų. Jau 1957 m. nedidelis Džo vadmuo pirmajame jo filme „Kai įsikiša moteris“ (Quand la femme s'en mêle) atnešė sėkmę, lydėjusią jį per visus 87 jo filmus. Būdamas dvidešimt trejų jau buvo lyginamas su tokiomis prancūzų kino žvaigždėmis kaip Žeraras Filipas ir Žanas Marė, taip pat su amerikiečių aktoriumi Džeimsu Dinu.
1958 m. statant kino filmą „Kristina“ jis sutiko Romi Šnaider, jų sužadėtuves 1959 m. kovo 22 d. žiniasklaida pavertė jaunystės, grožio ir sėkmės švente. Tačiau šešerius metus prabuvę sužadėtiniais, jie taip ir netapo sutuoktiniais. 1964 m. jo pirmąja žmona tapo aktorė Natali Kanovas, su kuria rugsėjo 30 d. gimė sūnus Antonis. Pragyvenę ketverius metus santuokoje, jie išsiskyrė. 1968 m. kuriant filmą „Jeff“ jis sutiko aktorę Mirei Dark. Jų partnerystė tęsėsi 15 metų, iki 1982 m. 1987 m. Alenas susipažino su olandų manekene Rosalie van Breemen. 1990 m. jiems gimė duktė Anuška, 1994 m. – sūnus Alenas-Fabienas. 2002 m. pora išsiskyrė.
1964 m. įkūrė kino bendrovę „Adel“, nuo 1968 m. dirba ir prodiuseriu. Daugiausia vaidino nuotykių filmuose, detektyvuose. 1981 m. sukūrė pirmąjį vaidybinį filmą „Už policininko galvą“ (Pour la peau d'un flic).
1985 m. tapo Šveicarijos piliečiu ir įsikūrė prie Lemano ežero.
Margibio apskritis

Geografija

Paviršiui būdingos lygumos.
Didesnės gyvenvietės: Harbelas, Kakata, Maršalas, Robertsfildas, Kingsvilis.
Švenčionių rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.

Veikla

Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 10 d. Meru išrinktas Vytautas Vigelis, mero pavaduotojais Vaidotas Prunskus ir Raja Krupenina. Administracijos direktore paskirta Vida Rastenienė, jos pavaduotoja Elena Kliukaitė.
Aldona Tamošauskaitė

Biografija

1999 m. A. Sagaitienės kirpyklos kirpėja.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Klaipėdos rajono skyriaus narė.
2001 m. gruodžio mėn. – 2003 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše).
Ūta (Alytus)

Istorija

XX a. tarpukariu kaimas buvo Alytaus apskrityje.
Džeimsas Bondas

Džeimsas Bondas (angl. James Bond), dar žinomas kodiniu pavadinimu 007, – išgalvotas slaptasis agentas britas, 1953 m. sukurtas rašytojo Jano Flemingo. Po autoriaus mirties (1964 m.) apie Bondą rašė daugybė kitų rašytojų.
Apie Bondą nuo 1962 m. kuriama filmų serija. Iki šiol sukurti 24 filmai.
Džeimsas Bondas yra Jungtinės Karalystės karinės žvalgybos tarnybos, dar vadinamos MI6, agentas. Visi „bondiados“ filmai turi bendrų bruožų: pavyzdžiui, be paties Bondo, veikia kiti nuolatiniai personažai – slaptosios tarnybos viršininkas/viršininkė M, taip pat Bondo mergina, kiekviename filme vaidinama vis kitos aktorės. Bondas susiduria su vis kitu priešininku, paprastai vykdo didelio masto „pasaulio gelbėjimo“ užduotis, pasinaudodamas išradinga ginkluote, technologijomis, specialiosios tarnybos išradėjų „sukurtais“ įtaisais.
Meiras Simča

Biografija

Gimė 1843 m. Butrimonyse, tėvas Samson Kalonymus buvo prekybininkas. Būdamas 17 metų, 1860 m. vedė ir apsigyveno Balstogėje, kur toliau studijavo Talmudą, o žmona vertėsi prekyba. Po 23 metų gyvenimo Balstogėje gavo pasiūlymą tapti Daugpilio rabinu. Dirbdamas Daugpilyje gaudavo pasiūlymus tapti įvairių didelių miestų rabinu, tačiau visus pasiūlymus, tame tarpe Niujorko, Jeruzalės ir Kauno atmetė. Per savo gyvenimą parašė kelias knygas apie Talmudo studijas, Maimonidą, Halachą. 1926 m. atvykęs gydytis į Rygą mirė viename iš miesto viešbučių.
Kastriotas

Gyventojai

2011 m. duomenimis, savivaldybėje gyveno 21 548 gyventojai.

Pavadinimas

Miestas pavadintas Milošo Obiličiaus garbei. Jis laikomas serbų didvyriu, kuris 1389 m. Kosovo mūšio metu nužudė Osmanų imperijos sultoną Muradą I.
Albanai 2001 m. miestą pavadino Kastriotas (alb. Kastriot), pagal albanų tautos herojų Skanderbegą (alb. Gjergj Kastriot Skënderbeu).
Pilietinės visuomenės institutas

Pilietinės visuomenės institutas – 2004 m. vasarą Atviros Lietuvos ir Valdo Adamkaus fondų įsteigta viešoji įstaiga. Pilietinės visuomenės institutas vykdo įvairius Lietuvos Respublikos ir Europos institucijų finansuojamus projektus. Pilietinės visuomenės institutui nuo jo įkūrimo 2004 m. vadovavo direktorius dr. Darius Kuolys, 2012 m. direktore paskirta dr. Ieva Petronytė.

Pilietinės galios indeksas

Viešojoje erdvėje Pilietinės visuomenės institutas daugiausia žinomas dėl savo kasmet atliekamo Pilietinės galios indekso tyrimo, kuris kaip pažangos matavimo rodiklis įtrauktas į valstybės strategijas (pavyzdžiui, Valstybės pažangos strategiją „Lietuva 2030“, 2014–2020 metų nacionalinės pažangos programą, Valstybinę švietimo 2013–2022 metų strategiją, Nacionalinės jaunimo politikos 2011–2019 metų plėtros programą, Lietuvos valstybės atkūrimo šimtmečio minėjimo programą, naudojamas tokiuose dokumentuose kaip Lietuvos Respublikos Vyriausybės veiklos ataskaitos, Vilniaus savivaldybės strateginis planas ir t. t.). Indeksu remiasi ir tarptautinės institucijos (pavyzdžiui, OECD, Freedom House).
ZIL

ZIL (rus. ЗиЛ), Lichačiovo vardo gamykla (Завод имени Лихачёва) – Rusijos automobilių kompanija, įsikūrusi Maskvoje.
Įkurta 1916 m. „AMO“ pavadinimu. 1931–1956 m. vadinosi ZIS (ЗиС; Завод имени Сталина, „Stalino vardo gamykla“).
Gamina sunkvežimius, limuzinus, autobusus, sportinius automobilius.
Prekiaujama buvusioje SSRS, buvusiose komunistinėse šalyse, taip pat Azijoje.
Gojinis

Ežero plotas

Aplink ežerą yra vandens užlieta teritorija, atsiradusi dėl neteisėtai padarytos užtvankos. Ilgą laiką dokumentuose buvo nurodoma, kad ežero „Gojinis“ plotas yra 1,3−1,4 ha, kitas aplink ežerą esantis plotas – pelkė. Lietuvos Aplinkos apsaugos agentūros ir Nacionalinės žemės tarnybos pažymose nurodyta, kad nuo 2005 m. ežero „Gojinis“ plotas fiksuojamas 7,59 ha, ežeru laikant ir vandens užlietą plotą. Projektuojant žemės sklypus, vyko teisminiai ginčai, kiek ploto užima ežeras, ir kiek – vandens užlieta pelkė. Dėl Gojinio ežero ištekėjime be leidimo vykdytų krantų tvarkymo darbų taip pat buvo iškelta teismo byla. Šiuo metu prie Gojinio telkšantis tvenkinys jungiasi su ežeru bevardžiu upeliu ir yra atskirtas dirbtiniu pylimu, supiltu 1985–1991. Jo pakrantėje į tvenkinį nutiestas tiltelis, suformuota poilsio zona.
Ebrijė lagūna

Ebrijė lagūna (pranc. Lagune Ébrié) – lagūna Dramblio Kaulo Krante, ties pietrytine šalies pakrante. Nusidriekusi pagal Gvinėjos įlankos pakrantę iš rytų į vakarus ~100 km, plotis – vidutiniškai 4 km, o gylis – ~5 m. Nuo vandenyno skiria siaura smėlio nerija, o jungia Vridi kanalas. Į lagūną suteka keletas upių, jų tarpe ir viena ilgiausių šalies upių – Komoė. Prie lagūnos įsikūrę miestai: Abidžanas, Gran Basamas, Bingervilis, Žakvilis, Tiagba. Lagūna laivuojama, vystoma žvejyba.