google/wiki40b huggingface dataset:
Juodoji Kordiljera

Juodoji Kordiljera (isp. Cordillera Negra) – Andų kalnų (Vakarinės Kordiljeros) dalis vakarų Peru, Ankaše. Ilgis apie 180 km, plotis 25-40 km. Kalnai driekiasi šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi lygiagrečiai Ramiajam vandenynui, kuris nuo kalnų nutolęs ~60 km. Šiaurėje ir rytuose Juodąją Kordiljerą riboja Santos upė, pietuose – Pativilkos upė. Ties Uarasu kalnus kerta Kasmos upė. Santa Juodąją Kordiljerą skiria nuo Baltosios Kordiljeros. Aukščiausios viršukalnės: Pico Rocarre (5187 m), Rumi Cruz (5020 m), Senal Cerro Rico (5006 m). Aukščiausia perėja, kertanti Kordiljerą yra Paso Huancapeti (4608 m). Aukso, sidabro, vario telkiniai.
Juodoji Kordiljera gyvenama jau nuo X tūkst. pr. m. e. (Gitarero urvo radiniai).
XV amžiaus 4-asis dešimtmetis

XV amžiaus ketvirtasis dešimtmetis prasidėjo 1431 m. ir baigėsi 1440 m.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XIV amžius – XV amžius – XVI amžius
Dešimtmečiai:
9-as10-as1-as2-as3-as
- 4-as -
5-as6-as7-as8-as9-as
Metai:  1431 1432 1433 1434 1435 1436 1437 1438 1439 1440
Pergalės diena (Turkija)

Pergalės diena (Zafer Bayramı) Turkijos valstybinė šventė, kuria paminima pergalė prieš graikų kariuomenę Dumlupinaro mūšyje, 1922 m. Šis mūšis buvo paskutinis, vykęs Turkijos nepriklausomybės karo laikotarpiu. Šventė skiriama šalies ginkluotosioms pajėgoms.
FK Juventa-99 Šiauliai

Istorija

Klubas įkurtas 1999 metais. Nuo 2000 metų žaidė II lygos pirmenybėse. 
2017 m. kovas LFF taurės turnyre pradėjo nuo pirmojo etapo (1/32 f.), o burtai lėmė Pirmos lygos komandą FK Panevėžys. Tik rungtynių pabaigoje nusileido varžovams 0:1.
2018 m. buvo nuspręsta žaisti Trečios lygos pirmenybėse. O vėliau atsisakyta planų dalyvauti bet kurio rango pirmenybėse. 
2019 m. žaidė ŠAFF Trečios lygos pirmenybėse kartu su FK Akmenės Cementas B klubu kaip FK Akmenės Cementas B-Juventa 99 ir užėmė pirmąją vietą.

Klubo simbolika

Klubo logotipe pavaizduota Juventa, romėnų deivė ir futbolo kamuolys ir visa tai raudoname skyde.
Tikocino valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII–XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII–XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. šiaurinė valsčiaus dalis priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai, o pietinė Lenkijos Kongreso karalystės, Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. pietinė valsčiaus dalis priklausė Vokietijos imperijos, Lenkijos karalystės, Varšuvos generalgubernijai, o šiaurinė Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1919–1950 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Stelmachovo valsčiui. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Balstogės rajonui. 1941–1945 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Bagienkai, Broniševas, Dobkai, Hermanai, Janinas, Kapice Lipnikai, Kiermusai, Kišlakai, Krosnas, Laziukai, Lazi Duže, Lazi Male, Lešnikai, Lipnikai, Lopuchovas, Necece, Nove Ježevas, Pajevas, Piaskai, Popovlanai, Radule, Sanikai, Savinas, Sekierkai, Serkai, Slomianka, Stare Ježevas, Stare Kapice, Stelmachovas, Stelmachovo Kolonija, Šafrankai, Šelonguvka, Tatarai, Tikocinas, Žendzianai ir Žukai.
Drenažas

Žemės ūkis

Dirvų sausinimas požeminiais vamzdžiais arba kanalais. Lietuvoje paprastai sausinimą drenuojant vadina melioracija, nors šis terminas iš tikrųjų reiškia ne tik dirvų gerinimą sausinant, bet ir drėkinant, kalkinant, tręšiant ir pan.

Hidrotechnika

Drenažas – konstrukcija ar elementas, skirtas po hidrotechnikos statiniu ir šalia jo besisunkiančiam (geofiltracijos) vandeniui saugiai surinkti ir nuleisti į žemutinį bjefą.

Statyba ir tiesyba

Statinių ir jų elementų (pvz., rūsių), kelių (pvz., sankasų, tunelių) apsauga nuo požeminio vandens jį nukreipiant į lietaus nuotakynus ar kitokią surinkimo sistemą.
Cuika

Cuika (rum. ţuică) – tradicinis rumuniškas vaisių brendis, paprastai gaminamas iš slyvų.
Pagal Rumunijos teisės aktus pavadinimas ţuică naudojamas tik slyvų brendžiui. Kiti panašiai gaminti gėrimai iš vaisių vadinami rachiu ar rachie. Stipri ţuică šnekamoje kalboje vadinama palincă, nors tai neatitinka oficialios Rumunijos gėrimų terminijos.

Vartojimas

Paprastai cuika geriama tik prieš valgį (tradiciškai - prieš kiekvieną) kaip apetitą sužadinanti priemonė, paprastai kartu su telemea sūriu ir pomidorais bei svogūnais. Dažniausiai pateikiama tik nedidelė stiklinaitė, nes cuika per stipri kad ją sriūbčioti.
Cuika geriama tradicinėse iškilmėse - vestuvėse, krikštynose, medžioklėse, derliaus šventėse, religinių švenčių metu, susirinkus giminei, budint prie velionies.
Rumunijoje cuikos pagamina, spėjama, iki 5 kilolitrų kaimo gyventojų šeimai per metus, nes slyvos yra dažniausias medis Rumunijos soduose. Pagal 2002/2003 m. duomenis 143 167 ūkiai turėjo 554 km² derančių slyvynų, o apie 75 % viso slyvų derliaus perdirbama į cuiką.
Audrius Jurgelevičius

Biografija

1985 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą,
Elektrėnų „Ąžuolyno“ vidurinės mokyklos mokytojas. Lietuvos švietimo profesinės sąjungos pirmininkas.
Lietuvos socialdemokratų partijos Elektrėnų skyriaus narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys. 
Elektrėnų keliautojų klubo įkūrėjas Sutuoktinė Ema Radvilaitė
Egidijus Anisimovas

Biografija

1993 m. baigė Vilniaus 45-ąją vidurinę mokyklą. 1993–1997 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos fakultete. 1997 m. išvyko studijuoti teorinę fiziką Lundo universiteto (Švedija) doktorantūroje. Čia 2001 m. apgynė fizinių mokslų daktaro disertaciją „Skersinės supergardelės bendramačiuose magnetiniuose laukuose: elektroninė struktūra, transporto ir optinės savybės“ (angl. Lateral Superlattices in Commensurate Magnetic Fields: Electronic Structure, Transport and Optical Properties). 2001–2004 m. buvo Marie Curie stipendininkas ir vizituojantis tyrėjas Antverpeno universitete (Belgija). 2008 m. Vilniaus universitete apgynė habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją „Kvantiniai taškai: kvantinės ir klasikinės fizikos sandūra“.
Nuo 2004 m. yra Puslaidininkių fizikos instituto vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 2006 m. dirba VU Fizikos fakulteto Teorinės fizikos katedroje.

Mokslinė veikla

Pagrindinės mokslinės veiklos kryptys: Vignerio kristalizacija, kvantinių taškų klasikinis aprašymas ir skaitmeninis modeliavimas elektrono ir skylės kompleksai surištuose kvantiniuose taškuose.
Der Todesking

Scenarijus

Pirmadienis Vidutinio amžiaus vyras grįžta namo, paskambina savo darbdaviui ir pasiprašo atleidžiamas iš darbo, parašo paslaptingą laišką, susitvarko savo kambarį. Vėliau vonioje išgeria saują pražūtingų tablečių. Vyro mirtis sutampa su jo akvariumo žuvelės mirtimi.
Antradienis Vyras išsinuomoja filmą, kuriame nacių kareiviai kankina belaisvį koncentracijos stovykloje. Namo grįžta vyro draugė ir rėkia ant jo. Vyras nužudo draugę šūviu iš pistoleto ir pasikaria.
Trečiadienis Lyjant smarkiam lietuj, parke ant suoliuko sėdi vyriškis. Prie jo prisėda moteris. Vyras pradeda pasakoti apie nevykusį seksualinį gyvenimą su savo žmona, kurią jis nužudė. Moteris išsitraukia pistoletą ir nutaiko į vyrą, tačiau pastarasis paima ginklą ir nusižudo pats.
Ketvirtadienis Greitkelio tiltas kažkur Vokietijoje pažymėtas vardais žmonių, kurie nusižudė šokdami nuo jo.
Penktadienis Vieniša moteris per savo kambario langą pastebi laimingai atrodančią porelę kaimynystėje. Iš smalsumo moteriškė nueina net prie jaunuolių durų. Grįžtant, prie savųjų durų, randa tos pačios porelės atsisveikinimo laišką, kuriame raginama nusižudyti ir jai. Moteris ignoruoja laišką, suvalgo šokolado ir užminga, o kaimynai jaunuoliai nusižudo.
Šeštadienis Jauna moteris žudo žmones roko koncerte ir filmuoja tol, kol ją nušauna.
Sekmadienis Vienišas vyras daužo galvą į sieną, kol miršta.
Babskas

Babskas (lenk. Babsk) – kaimas vidurio Lenkijoje, Lodzės vaivadijoje, Rava Mazowijos apskrityje, Biala Ravska valsčiuje, prie upės.
1975 – 1998 metais vietovė priklausė Skernevicų vaivadijai. Babskas gyvena 690 gyventojai (2005).
Parazitinis aksombaravykis

Paplitimas

Bendras paplitimas - Europa, Š. Amerika, Š. Afrika, Azija.
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa/8 grupė

XIX Pasaulio futbolo čempionato atrankos Europos zonos 8 grupės rezultatai.
Rūta Gajauskaitė (1946)

Biografija

Studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete, 1968 m. įgijo teisininkės kvalifikaciją. 1968–1971 m. dirbo Respublikinėje statybinių medžiagų bazėje juriskonsulte, 1971–1976 m. LSSR socialinio aprūpinimo, LSSR vietinės pramonės ministerijose. 1976–1979 m. SSRS prokuratūros instituto (Maskva) aspirantė, 1980 m. apgynė disertaciją tema „Kovos su nusikalstamais gamtos apsaugos įstatymų pažeidimais, sąlygojusiais oro ir vandens užterštumą, kriminologinės problemos“, teisės mokslų kandidatė. 
1980–1982 m. dirbo Teismo ekspertizės mokslinio tyrimo institute jaunesniąja moksline bendradarbe, nuo 1982 m. Liaudies ūkio vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo instituto prie LSSR MT vyresniąja dėstytoja, docente, katedros vedėja. Paskelbė 20 mokymo-metodinių priemonių, subūrė specialistus ir įkūrė pirmąją eko­lo­gi­jos ir gamtosaugos katedrą Lietuvoje, parašė pirmąjį vadovėlį apie gamybos ir gamtos sąveikos reguliavimą. Publikavo per 220 straipsnių ekologijos ir politikos temomis ir iš jų sudarė rinkinius „Kodėl vargsta Lietuva?“ bei „Ekologija virtuvėje“.
Atgimimo metais buvo aktyvi „Žinijos“ draugijos paskaitininkė, Lietuvos žaliųjų judėjimo koordinacinės tarybos, Lietuvos žaliosios partijos įkūrimo iniciatyvinės grupės narė, vėliau - seniūnė (vadovė), Lie­tu­vos Persitvarkymo Są­jū­džio Vilniaus Tarybos atsakingoji sekretorė. 1990 m. balandžio 24 d. Lazdijų rinkimų apygardoje Nr. 141 išrinkta Aukščiausiosios Tarybos deputate. Palaidota Antakalnio kapinėse.
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa

Straipsnyje pateikiami atrankos į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą Europos zonos rezultatai.
Į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą Pietų Afrikos Respublikoje patenka 9 komandos, grupėse užėmusios pirmąsias vietas. Užėmusios antrąsias vietas žaidžia tarpusavyje. Prasčiausią rezultatą pasiekusi antra komanda eliminuojama ir netęsia kovos atkrentamosiose varžybose.
Lilija Žilinskienė

Biografija

1998–2003 m. Virbalio vidurinės mokyklos ir Kybartų Kristijono Donelaičio vidurinės mokyklos mokytoja, nuo 2003 m. Kybartų specialiosios internatinės mokyklos direktorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narė, Kybartų grupės tarybos narė.
2003–2004 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narė, Etikos ir procedūrų komisijos pirmininkė.
Oi (šogis)

Oi – vienas iš septynių šogio titulų.
Kauniai

Aplinkinės gyvenvietės

Užubaliai (Biržai) – 2,7 km
Karvės ola – 1 km
Karajimiškis – 1,1 km
Latveliškis – 1,7 km
BIRŽAI – 3 km
Balandiškiai – 2,2 km
Klausučiai (Biržai) – 2,8 km
Valantiškis – 0,8 km
Lova

Lova – baldas, skirtas gulėjimui ir miegojimui, tačiau taip pat naudojamas sėdėjimui. Lova dengiama paklode, pagalve ir kokiu nors užtiesalu, skirtu užsiklojimui.

Istorija

Romos imperijos didikai turėjo įvairių paskirčių lovų – valgymo, rašymo, pokalbių, skaitymo, vedybinė lova, net pomirtinė (pastarąją pasigamindavo dar būdami gyvi).
Ankstesnių epochų guoliai buvo labai paprasti, tik XII a. jie pradėti puošti, tačiau dar tebebuvo kieti.
Feodalizmo laikais Anglijoje lovos buvo tuo didesnės, kuo svarbesnė valstybės figūra joje miegodavo. Elžbietos I laikais suręsta lova, kurioje laisvai tilpo 24 žmonės.
Yra išlikę žinių, kad prancūzų karalius Liudvikas XIV buvo įvedęs oficialų priėmimų madą miegamuosiuose, o svarbius nutarimus priimdavo tik gulėdamas savo prabangioje lovoje. Tik po prancūzų revoliucijos lova pradėjo tenkinti natūralius žmogaus poreikius.
Tik 1820 m. atsirado spyruoklinės lovos. XX a. pr. pradėta gaminti viengules lovas.
Žemutinis Bestjachas

Istorija

Žemutinis Bestjachas susikūrė ~1920 m. kaip perkėlos per Leną punktas. 1971 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
Olivia Wilde

Biografija

Gimė laidos „60 minučių“ prodiuserės Leslie Cockburn ir žurnalisto Andrew Cockburn šeimoje. Ji – garsaus airių rašytojo ir žurnalisto Claud Cockburn anūkė bei populiarių detektyvų autorės Sarah Caudwell dukterėčia.
Lankė Georgetown Day School Vašingtone, vėliau Phillips Academy Masačusetse. Kai šeima persikėlė į Dubliną, Olivija įstojo į aktorystės mokyklą "The Gaiety School of Acting. Rašė straipsnius amerikiečių internetinei svetainei The Huffington Post. Priklauso sąjungai „Aktoriai už taiką ir teisingumą“.

Karjera

Savo karjerą kino pramonėje pradėjo kaip aktorių atrankos specialisto padėjėja. 2000-ųjų pradžioje pasirodo keliuose filmuose – tokiuose kaip Mano kaimynė porno žvaigždė (The Girl Next Door, 2004), „Alfa šuo“ (Alpha Dog, 2004), „Turistai“ (Turistas, 2006). Pripažinimo susilaukė suvaidinusi Alex Kelly seriale „Po Kalifornijos saule“ (The O.C., 2003–2007).
2007 m. atliko pagrindinį vaidmenį NBC seriale „Juodieji Doneliai“ (The Black Donnellys), o vėliau pateko tarp pagrindinių serialo Daktaras Hausas aktorių. Tais pačiais metais Olivija teatro spektaklyje „Beauty on the Vine“ atliko tris skirtingus vaidmenis. 
2009 m. žurnalas „Maxim“ išrinko seksualiausia pasaulio moterimi.
Ruošdamasi filmo Tronas: palikimas filmavimui užsiiminėjo parkūru, kapueira ir kitais kovos menais.

Asmeninis gyvenimas

Turi dvi pilietybes – JAV ir Airijos. Savo sceninį vardą „Wilde“ susigalvojo pagal rašytoją Oscar Wilde, savo pavardę pasikeitė dar studijuodama. Ištekėjo 2003 m. birželio 7 d. už dokumentinių filmų kūrėjo, flamenko šokėjų, italų princo italo-amerikiečio Tao Ruspoli. 2011 m. vasarį jie išsiskyrė.
Iračės vienuolynas

Iračės vienuolynas (isp. Monasterio de Santa María la Real de Irache arba Hyrache, baskų kalba – Iratxe) – benediktinų vienuolynas Aiegi miestelyje šiaurės Ispanijoje, Navaros provincijoje.

Istorija

Benediktinai vienuolyną pastatė VIII a., pirmųjų statinių neišliko. Kai kurie dabartiniai statiniai datuojami XI a. 1569 m. čia pradėjo veikti pirmasis Navaros provincijos universitetas isp. Universidad Real de Hyrache, kuris 1824 m. buvo uždarytas. Nuo 1877 m. balandžio 24 d. vienuolynas, kaip istorinis paminklas, saugomas valstybės

Iračės vienuolyno kompleksas

Irache vienuolyno kompleksą sudaro: romanistinio stiliaus XII a. bažnyčia, vienuolynas su zakristija, refektoriumu ir plateresko stiliaus varpinė
Boeing KC-767

Istorija

Italija tapo pirmąja orlaivio užsakove, o 2005 m. jai buvo pristatyti pirmieji lėktuvai. 2011 m. pabaigoje šalį pasiekė dar du šie lėktuvai.
2003 m. sutartį dėl šių orlaivių naudojimo pasirašė Japonijos pajėgos. Pirmieji orlaivis šalį pasiekė 2008 m. Paskutinis ir ketvirtasis KC-767 Japonijai buvo perduotas 2010 m.
2004 m. Boeing pralaimėjo konkurenciją Airbus A330 MRTT orlaiviui Australijoje. Tais pačiais metais prancūzų orlaivius vietoj KC-767 pasirinko JK Royal Air Force.
2015 m. Pietų Korėja pasirinko pirkti Airbus orlaivius vietoj KC-767.
2011 m. vasario 24 d. JAV karinės pajėgos pasirinko naudoti KC-767 vietoj pasenusių Boeing KC-135 Stratotanker. Boeing pasirinko tiekti kitą orlaivio variantą KC-46 Pegasus.
Mykolas Vaitkus

Biografija

Buvo aštuntas vaikas šeimoje, visų mylimas ir lepinamas. Tėvas Mykolą anksti išmokė skaityti lietuviškai ir lenkiškai. Mokėsi Palangos progimnazijoje, 1903 m. baigė Liepojos gimnaziją,  1906 m. Kauno kunigų seminariją, 1908 m. Peterburgo dvasinę akademiją, 1908–1909 m. studijavo Insbruko universitete.
1909–1913 m. kunigavo Telšiuose. 1913–1914 m. Kaune kartu su Juozapu Skvirecku redagavo žurnalą „Bažnytinė apžvalga“. 1918–1940 m. dirbo Šv. Kazimiero draugijoje, nuo 1938 m. jos pirmininkas.
1919–1925 m. redagavo laikraštį „Ganytojas“, žurnalus „Vienybė“, „Žvaigždė“. „Dainavos“ bendrovės, kuri leido žurnalą „Baras“, narys. 1936–1944 m. dėstė Kauno kunigų seminarijoje.
1944 m. išvyko į Vakarus, gyveno Austrijoje, Vokietijoje, 1951 m. išvyko į JAV. Paskirtas į Pavtuketo Švč. Marijos parapiją trečiuoju asistentu, per keturis mėnesius išmoko anglų kalbą. Vėliau dirbo Peace Dale.
Nuo 1905 m. bendradarbiavo leidiniuose „Naujoji Romuva“, „Pradalgė“, „Veja“, „Židinys“. Rašė religijos, politikos, literatūros, moralės ir visuomenės gyvenimo klausimais.  Jo poeziją Konstantinas Balmontas vertė į rusų kalbą.
Pavel Suškov

Biografija

Sporto centro „Gintaras“ auklėtinis. 2007 m. baigė magistro studijas Klaipėdos universiteto jūreivystės institute. Nuo 2007 m. – bendrovės UNIBLAST direktorius.
Led Zeppelin IV

Apžvalga

Led Zeppelin šiuo albumu pavyko sukurti unikalią muzikos formulę, sujungiančią akustinius garsus su sunkiuoju metalu ir bliuzu. „Black Dog“ – puikus sunkiojo roko pavyzdys, tuo tarpu „Rock and Roll“ yra duoklė ankstyvam šeštojo dešimtmečio rokenrolui. Grupės įsijautimas į liaudies muziką šiame albume pasiekė apogėjų su daina „The Battle Of Evermore“, kuri nukreipia į vieną iš Dž. R. R. Tolkino kūrinio Žiedų valdovas dalių. Abi – roko ir liaudies – muzikos linijos idealiai susijungė legendiniame hite „Stairway To Heaven“, kuris, nors ir nebuvo išleistas kaip atskiras singlas, tapo roko muzikos klasika.
Didysis kanjonas

Didysis kanjonas yra stačių šlaitų tarpeklis Arizonos valstijoje, JAV. Didžioji dalis tarpeklio užimamo ploto priklauso Didžiojo kanjono nacionalinio parko teritorijai. Tarpeklį išgraužė Kolorado upė bei jos intakai per daugiau kaip 6 milijonus metų. Kanjono gylis – apie 1600-2000 m, ilgis 446 km, o plotis kinta nuo 6,4 iki 29 km.
Priešistoriniais laikais Didžiojo kanjono apylinkėse gyveno indėnai, kurie statydavosi gyvenvietes pačiame tarpeklyje bei jo urvuose. Laikoma, kad pirmasis Didįjį Kanjoną išvydęs europietis buvo García López de Cárdenas, lankęsis čia 1540 m.
Didysis kanjonas buvo beveik nežinomas iki laikotarpio po JAV pilietinio karo. Pirmoji ekskursija buvo atlikta 1869 m. vienarankio majoro John Wesley Powell mažomis medinėmis valtimis kartu su kitais devyniais vyrais, iš kurių tik šeši sėkmingai baigė kelionę. Powell matomus kanjono nuosėdinių uolienų sluoksnius prilygino „įspūdingos knygos lapams“.
Ežys (žurnalas)

Ežys – mėnesinis satyros ir humoro žurnalas, juokų, verksmų, džiaugsmų, nuliūdimo ir nusiraminimo su paveikslėliais laikraštėlis, leistas 1907–1909 m. Vilniuje.

Istorija

Leido ir redagavo Kostas Stiklius. Spausdino A. G. Syrkino spaustuvė bei M. Kuktos spaustuvės Vilniuje.
Spausdino kritines žinutes, humoristinius rašinėlius, satyrinius eilėraštukus, kritikavo biurokratus, dvasininkus, šaipėsi iš žmonių ydų, gyvenimo negerovių, skelbė patarles, priežodžius, pasakas.
Behbehanas

Istorija

Miestas įkurtas Senovės Persijos miesto Aradžano vietoje (įkurtas Sasanidų laikais). Be to, apylinkėse randama Elamitų laikotarpio radinių.
Svinouiscis

Istorija

Svinos (Świna) upė kadaise buvo supama nedidelių žvejų kaimų. XVII a. pradžioje ji buvo parengta praleisti dideliems laivams. 1720 m. Prūsijos karalystė šią teritoriją perėmė iš Švedijos, įtraukdama į Pomeranijos provincijos sudėtį. Swinemünde buvo įkurtas 1748 m., pastatyti gynybiniai įtvirtinimai. 1765 m. Prūsijos karalius Frydrichas II suteikė miesto teises. Swinemünde vaidino Šcecino išorinio jūrų uosto vaidmenį. Galutinai įėjo į Vokietijos imperijos sudėtį nuo 1871 m.
Lenkijai miestas atiteko pasibaigus II Pasauliniam karui, 1945 m. spalio 6 d. Todėl vietiniai vokiečiai buvo iškeldinti, o juos pakeitė lenkai, buvo sulenkintas miesto pavadinimas. Oficialiai miesto perdavimas tarp abiejų šalių patvirtintas tik kritus Geležinei uždangai 1990 m. Iki šio meto uoste bazavosi TSRS karo laivyno pajėgos.

Transportas

Per miestą dalijančią Svinos upę susisiekiama persikeliant nemokamais keltais. Tilto ar požeminio tunelio statybos į vakarinę miesto dalį, atskirtą nuo likusios Lenkijos, kolkas tik planuojamos. Iki Svinouiscio iš pietų Lenkijos driekiasi nacionalinis kelias nr.3 (droga krajowa), tarptautinio maršruto E65 dalis. Iki Ščecino pietų kryptimi yra apie 110 km, iki Gdansko rytų kryptimi – 365 km. Iš rytiniame Svinos krante, Volino saloje, esančios geležinkelio stoties vietine linija patenkama į Šceciną, tarpmiestinėmis – į daugelį kitų šalies miestų. Iš vakarinės miesto dalies geležinkeliu (Usedomer Bäderbahn) nuvažiuojama į gretimą Vokietijos kurortinį Heringsdorfą Uznamo saloje. Už 13 km į vakarus nuo Svinouiscio yra artimiausias Heringsdorfo oro uostas.
Kaukolės skliautas

Kaukolės skliautas (lot. Calvaria) - viršutinė smegeninės dalis. Į skliautą įeina kaktikaulio žvynas (lot. Squama frontalis), pleištakaulio didžiųjų sparnų (lot. Alae majores ossis sphenoidalis) viršutinė dalis, momenkauliai (lot. Ossa parietalia), smilkinkaulio žvyninė dalis (lot. Pars squamosa ossis temporalis) ir pakauškaulio žvyno (lot. Squama occipitalis) viršutinė dalis, arba pakaušio plokštuma (lot. Planum occipitale).
Kaukolės skliautą sudaro du kompaktiški kaulų sluoksniai tarp kurių yra puresnė dalis (diploë). Šioje tarpinėje dalyje yra raudonųjų kaulų čiulpų ir praeina diploinės venos (venae diploicae).

Vidinė dalis

Vidinėje skliauto dalyje iškyla tarpantakis (lot. Glabella), abipus jo - antakių lankas (lot. Arcus superciliaris), šiek tiek aukščiau – porinis kaktos gumburas (lot. Tuber frontale), arba pakyla (lot. Eminentia frontalis), šone – momens gumburas (lot. Tuber parietale), arba pakyla (lot. Eminentia parietalis), o netoli momenkaulių ir pakauškaulių sandūros esti nepastovi momeninė anga (lot. Foramen parietale).

Šoninė dalis

Šoninėje skliauto dalyje nuo kaktikaulio skruostinės ataugos (lot. Processus zygomaticus ossis frontalis) prasideda to paties kaulo smilkinio linija (lot. Linea temporalis), kurios tęsinys driekiasi lanku per momenkaulį ir smilkinio žvyninę dalį iki smilkinkaulio skruostinės ataugos pamato. Smilkinio linija apibrėžia smilkininės duobės kontūrą.

Literatūra

G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Bartkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė, „Žmogaus anatomija 1“, „Vilniaus universiteto leidykla“, Vilnius 2008 m., ISBN 978-9955-33-361-6
Eduardas Vilkas

Biografija

Tėvas buvo amatininkas. Mokėsi progimnazijoje Gargžduose. 1953 m. baigė Klaipėdos mokytojų institutą, 1958 m. Vilniaus universitete matematikos specialybę. 1963 m. apgynė daktaro, 1973 m. habilituoto daktaro disertacijas (abu lošimų teorijos tema). Nuo 1976 m. profesorius, nuo 1986 m. akademikas.
Nuo 1958 iki 1985 m. dirbo Mokslų akademijos Fizikos ir matematikos institute (vėliau pav. Matematikos ir kibernetikos institutas). 1985 m. išrinktas Ekonomikos instituto direktoriumi ir Mokslų akademijos Prezidiumo vyriausiuoju moksliniu sekretoriumi.
Nuo 1959 m. SSKP narys. Išrinktas SSRS liaudies deputatu ir SSRS Aukščiausiosios Tarybos komisijos pirmininku, Prezidiumo nariu. 1990–1992 m. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos Atkuriamojo Seimo narys, Liberalų frakcijos pirmininkas. Vėliau kelių vyriausybių konsultantas, nuo 1995 m. Privatizavimo komisijos pirmininkas.
Išleido dvi monografijas iš matematinių ekonomikos metodų srities. Parašė dvi mokslo populiarinimo knygeles ir per 60 mokslinių straipsnių. Dalyvavo keliuose tarptautiniuose projektuose. Buvo dviejų žurnalų, leistų užsienyje, redkolegijų narys. Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje, įvairiose komisijose, konferencijose, spaudoje ir televizijoje.
2005 m. rugpjūčio 14 d. suteiktas Gargždų miesto garbės piliečio vardas.