google/wiki40b huggingface dataset:
Mentelė

Mentelė – dailininko (tapytojo, grafiko, skulptoriaus) įrankis. Tai metalinė plokštelė, pritvirtinta prie medinės arba plastikinės rankenos.
Jos yra įvairaus pločio, ilgio ir formos. Peilio formos (mastichinas) skirtas pigmentams įtrinti, dažams maišyti, gruntuoti, kartais tapyti. Kastuvėlio formos (špachtelis) dažniausiai būna plačiu buku galu, naudojama gruntuoti, t. y. paviršiui modeliuoti, faktūrai lyginti.
Enkaustikos tapyboje ir restauracijoje naudojamos eletrinės nelanksčios mentelės.
Aleksandras Štromas

Biografija

Gimė žydų šeimoje. Tėvas buvo nužudytas 1941 m. birželio 27 d. „Lietūkio“ garažo žudynėse.  Aleksandras, karui prasidėjus, buvo Palangos pionierių stovykloje. Kartu su motina ir vyresniąja seserimi Margarita pateko į Vilijampolės getą, 1943 m. iš jo pabėgo, vėliau buvo priglaustas ir išgelbėtas Marijos ir Antano Macenavičių šeimos. Motina žuvo Štuthofo koncentracijos stovykloje.
Po karo augo LKP CK pirmojo sekretoriaus Antano Sniečkaus šeimoje. Kaune baigė vidurinę mokyklą. 1947–1948 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete. 1952 m. baigė Maskvos universiteto Teisės fakultetą.
Dirbo Lietuvoje advokatu ir neetatiniu dėstytoju įvairiose aukštosiose mokyklose. 1955–1959 m. studijavo aspirantūroje, dirbo mokslinį darbą Visasąjunginiame teisės mokslų tyrimo institute ir Priešakinių teisės tyrimų institute Maskvoje. 1959–1973 m. dirbo vyresniuoju moksliniu bendradarbiu, katedros vedėju, direktoriumi ir docentu įvairiose teisės mokslo ir švietimo institucijose Vilniuje, Ivanove, Maskvoje. 1964 m. Maskvos teisės mokslų institute apgynė teisės mokslų daktaro disertaciją.
1973 m. buvo leista išvykti gyventi pas seserį Margaret Kagan Anglijoje. 1974–1977 m. Taikos studijų vyresnysis mokslinis bendradarbis Bradfordo universiteto Taikos studijų koledže.
1978–1989 m. dirbo politologijos dėstytoju Salfordo universiteto Sociologijos ir politikos studijų (1978–1981 m.) bei Politikos ir šių laikų istorijos (1981–1983 m.) katedrose. 1983 m. paskirtas docentu.
1989 m. persikėlė į JAV, kur gavo nuolatinę politologijos profesoriaus vietą Hillsdale’o koledže (Mičigano valstija). Aktyviai dalyvavo lietuvių bendruomenės, „Santaros-Šviesos“ veikloje, bendradarbiavo daugelyje lietuvių laikraščių. Čikagoje tapo artimu Valdo Adamkaus patarėju ir draugu. Paskelbė apie 300 straipsnių JAV, Jungtinės Karalystės, rusų disidentų, lietuvių išeivių spaudoje.
1977 m. susituokė su dainininke Violeta Rakauskaite.
Palaidotas Petrašiūnų kapinėse. 2003 m. spalio 2 d. atidengtas antkapinis paminklas (skulpt. Vladas Vildžiūnas).
Aulakovščizna

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Seksualinio maniako išpažintis policijos viršininkui

Turinys

Mieste viena po kitos žudomos vietinės aukštuomenės moterys, o prie jų kūnų visuomet paliekamos kelios nuotraukos, įrodančios, jog šios buvo neištikimos. Inspektorius Kapuana, tiriantis nusikaltimus, apklausia visus vyrus ir meilužius, tačiau neranda jokių įrodymų ar motyvų. Laikraščiams vis daugiau rašant apie siautėjantį maniaką, vienas vyras prisipažįsta įvykdęs šiuos nusikaltimus. Inspektorius jį suima ir tuomet sulaukia telefono skambučio. Tikrasis maniakas sakosi supykęs ant policininko, nes šis nenori tirti bylos iki galo, dėl to reikalas tampa asmeniškas ir sekančia auka dar tą patį vakarą taps jo žmona Barbara. Kada Kapuana paprieštarauja, kad kiekviena auka buvo neištikima, maniakas patikina inspektorių, kad šio žmona taip pat turi meilužį, apie kurį šis neįtaria. Norint rasti žudiką, inspektorius turi pirmiau rasti žmonos meilužį. Ėmęs svarstyti visus įmanomas variantus, jis galiausiai nusprendžia, kad tai bus jo paties sūnėnas. Kapuana vyksta į jo butą, prieš tai telefonu įspėjęs, kad jų romanas atskleistas. Pro balkono langą jis mato kaip maniakas nužudo jo žmoną, o tuomet pats žudiką nušauna...
Petras Kupčiūnas

Biografija

Iki 1926 m. tarnavo Lietuvos vidaus reikalų ministerijoje. 1926 m. pradėjo bendradarbiauti spaudoje. Daugiausia rašinių išspausdino dienraštis „Rytas“, „Vakarų vėtra“. Nuo 1931 m. redagavo trumpalaikius leidinius „Litovskij golos“, „Kauno žinios“, „Tribūna“, „Aš ir jūs“, „Gintaro kraštas“, „Telegrama“ ir kt.
Vertė iš prancūzų kalbos, jo vertimus spausdino dienraštis „XX amžius“ bei žurnalas „Židinys “. Rengė reportažus iš Vilniaus krašto. 1936–1940 m. išvertė ir išspausdino nemažai užsienio rašytojų romanų bei kitų kūrinių. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą, suimtas, kalintas, o karui prasidėjus, kartu su kitais sušaudytas Červenėje.
Baisogalos valsčius

Baisogalos valsčius buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Baisogala.
Taisija Povalij

Taisija Mikolaivna ​​Povalij (ukr. Таїсія Миколаївна Повалій, g. 1964 m. gruodžio 10 d. Šamrajebkos kaime, Kijevo sritis) yra Ukrainos dainininkė ir aktorė, populiari gimtojoje Ukrainoje ir kitose buvusios Sovietų Sąjungos šalyse.
Dainininkės karjerą pradėjo 1985 metais. 1993 metais laimėjo „Slavianski Bazar“ konkursą Vitebske.
1994 m. pripažinta geriausia atlikėja metų festivalyje Нові зірки старого року. T. Povalij du kartus pelnė popmuzikos dainininkės vardą (1996 ir 1998 m.).
1995 m. išleido debiutinį albumą „Panno kochannia“ (ukr. Панно кохання).
Eglė Bučelytė

Biografija

Tėvas žurnalistas Alfonsas Balys Bučelis, brolis Donatas Bučelis.
1981 m. baigė Vilniaus 23-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete – žurnalistiką. 
1986 m. Lietuvos televizijos ir radijo žemės ūkio skyriaus korespondentė, Lietuvos radijo programų direkcijos Planavimo ir išleidimo skyriaus išleidėja, nuo 1986 m. gegužės mėn. iki 1990 m. – Lietuvos TV Informacijos redakcijos Pramonės, mokslo ir technikos skyriaus redaktore. Įsteigus Lietuvos televizijos naujienų direkciją, nuo 1990 m. dirbo Laidų vedėjų skyriaus redaktore, nuo 1991 m. – „Vakaro žinių“ skyriaus komentatorė, Lietuvos televizijos naujienų tarnybos žinių vedėja, naujienų laidos „Panorama“ vedėja. 1996 m. Lietuvos TV tarifikacinė komisija suteikė pirmąją žurnalistės kategoriją.
1991 m. sausio 13 d. naktį sovietiniams desantininkams šturmuojant Lietuvos radijo ir televizijos pastatą, iš televizijos studijos komentavo įvykius iki visiško laidų transliacijos nutraukimo. Už tai viena pirmųjų Lietuvoje apdovanota Sausio 13-osios atminimo medaliu.

Prisiminimai apie sausio 13-osios įvykius

„Tankams ir šarvuočiams pradėjus važiuoti pro Vingio parką link mūsų, su režisiere Virginija Kikilaite išėjome iš kabineto ir nusileidome į II studiją. Apačioje jau išgirdome tankų šūvius prie TV bokšto. Studijoje likau su operatoriumi, duris iš išorės užrakino ir likome čia iki tol, kol desantininkai su kirviu neiškapojo durų. Visą buvimo studijoje laiką girdėjosi sproginėjimai, drebėjo sienos. Tai tęsėsi apie pusę valandos, o gal valandą. Pirmiausia per studijos langą pamačiau, kaip kariškiai įsiveržė į režisierių pultą, po to dar apie 10 minučių laužė mūsų duris. Įbėgę liepė nejudėti, nesikalbėti, nes šaudys. Išvarę į koridorių, vis kartojo tuos pačius žodžius: „Ne razgovarivat, a to budem streliat“. Leido pasiimti paltus iš 4 aukšto kabineto ir visi, kurie mus lydėjo etapais, jautė pareigą pasakyti, jog mūsų milicininkas nušovė kareivį, todėl jie mus ir užėmė. Visas pastatas buvo pilnas dūmų, ant grindų pilna stiklų šukių, išvartyti gėlių vazonėliai. Kai išėjau į lauką, pamačiau tikrą karą. Baisiausia buvo virš galvų lekiančios trasuojančios kulkos“.
Palemono Švč. M. Marijos Rožančiaus Karalienės bažnyčia

Istorija

1991 m. birželio 4 d. prasidėjo bažnyčios statybos. 1991 m. spalio mėn. arkivyskupas Sigitas Tamkevičius pašventino bažnyčios kertinį akmenį. Bažnyčios statyba ir parapijos kūrimu rūpinosi klebonas salezietis kun. Krizantas Juknevičius SDB, 1993 m. tai buvo pavesta Šv. Jono Bosko saleziečių draugijai.
1993 m. šv. Mišios jau vyko naujai statomos bažnyčios rūsyje. Šioje laikinoje koplyčioje buvo pastatytos Marijos Krikščionių Pagalbos ir Šv. kun. Jono Bosko statulos. Vidaus statybos darbai galutinai baigti 1996 m. pavasarį, o bažnyčia pašventinta tų pačių metų rugpjūčio 15 d.

Seserų saleziečių bendruomenė

Seserų saleziečių bendruomenės atgimimas Letuvoje prasidėjo 1981 m. Joms padėjo seserys salezietės iš Lenkijos. 1986 m. seserys pradėjo bendruomeninį gyvenimą mažame namelyje Baranausko gatvėje, Kaune. 1992 m. saleziečiai persikėlė į Palemoną ir pradėjo auklėjamąją jaunimo ir vaikų veiklą parapijoje.
1993 m. Palemono bažnyčios šventoriaus teritorijoje, pietvakarių pusėje nuo bažnyčios, pradėtas statyti Marijos Krikščionių Pagalbos Dukterų Instituto (seserų saleziečių) namas. 1994 m. rugpjūčio mėnesį Marijos Krikščionių Pagalbos Dukterų Instituto generalinė Motina S. Marinella Castagno oficialiai patvirtina pirmąją seserų saleziečių bendruomenę Lietuvoje. 1997 m. kovo 31 d. vyskupas Vladas Michelevičius pašventino seserų saleziečių bendruomenės namą bažnyčios šventoriuje.

Architektūra

Bažnyčios architektas Gediminas Jurevičius. Bažnyčios vidų puošia liaudies meistro Henriko Ratauto medžio drožiniai „Šviesos kelias“, pasakojantys Švento Rašto įvykius po Jėzaus prisikėlimo. Altorius, krikštykla, tabernakulis, sakykla, vėliau ir tradiciniai „Kryžiaus keliai“ sukurti to paties menininko. Bažnyčioje sumontuoti iš Anglijos atvežti 1939 m. gamybos vargonai. 2001 m. į bažnyčios varpinę įkelti Lenkijoje nulieti varpai. Didžiausias varpas pavadintas Švč. M. Marijos ir šv. J. Bosko garbei, antrasis šv. Antano – Lietuvos saleziečių pradininko kun. Antano Skelčio šventojo globėjo garbei, trečiasis – lietuvaitės kankinės Elenos Spirgevičiūtės (pradėta jos beatifikacijos byla) garbei.
2015 m. pasaulio ledo ritulio čempionato I divizionas

Turnyro sistema

Kiekvienoje grupėje visos komandos sužaidžia tarpusavyje po vienerias rungtynes. Pirmąsias dvi vietas A grupėje užėmusios komandos patenka į 2016 m. pasaulio čempionatą, o paskutinioji grupės ekipa iškrenta į kitų metų I diviziono B grupės varžybas. Geriausia B grupės rinktinė kitais metais varžosi I diviziono A grupėje, o prasčiausiai pasirodžiusi komanda iškrenta į II diviziono A grupę. Jos vietą I diviziono B grupės varžybose kitais metais užima geriausia II diviziono A grupės rinktinė.

Dalyviai

Čempionate dalyvaus 12 šalių rinktinės.
Inturkės Dievo Motinos Užtarėjos parapija

Istorija

Parapija įkurta 1865 metais. 1875 m. parapijoje buvo 417 tikinčiųjų, 1937 m. 613 tikinčiųjų, 1946 m. – 285. 1947 metais sovietų valdžia oficialiai įregistravo parapiją.
Kegumo savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Uogrės rajono dalies.
Darbininkų tiesa (Argentina)

Darbininkų tiesa – Argentinos lietuvių anarchistų dvisavaitis laikraštis, leistas 1929–1938 m. Buenos Airėse.  Redagavo Stabinskas.
Hans Brox

Išsilavinimas, mokslinė veikla

1945–1948 m. Hans Brox studijavo teisę Bonos universitete. 1949 m. apgynė teisės disertaciją iš baudžiamosios teisės srities, teisės mokslų daktaras. 1950 m. išlaikė antrąjį valstybinį egzaminą Diuseldorfe, pradėjo justicijos tarnybą Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės administracijoje. Nuo 1957 m. Hamo aukštesniojo žemės teismo tarybos narys. Lygiagrečiai įsitraukė į mokslo sritį. 1959 m. Miunsterio universitete apgynė habilituoto daktaro disertaciją „Klaidos nuginčijimo apribojimai" (vok. Einschränkung der Irrtumsanfechtung), habilituotas teisės daktaras. Nuo 1961 m. Mainco universiteto ekstraordinarinis profesorius, nuo 1962 m. Miunsterio universiteto (MU) profesorius, MU Teisės fakulteto Civilinės, komercinės, darbo ir civilinio proceso teisės katedros vedėjas.
Nuo 1964 iki 1994 m. Hansas Broksas buvo Šiaurės Reino-Vestfalijos Konstitucinio Teismo teisėjas, dalyvavo priimant reikšmingus sprendimus dėl Šiaurės Reino-Vestfalijos vietos savivaldos administracinio (vok. komunalinio) suskirstymo. Nuo 1967 m. rugsėjo 1d. iiki 1975 m. lapkričio 7 d. Bundestago išrinktas į Vokietijos Konstitucinio Teismo I Senatą (pakeitė teisėją Herbert Scholtissek), dalyvavo priimant sprendimus aukštųjų mokyklų teisės, aborto reformos VFR BK § 218), socialinio draudimo teisės (siekiant, kad našliai ir našlės įgytų vienodas teises) srityse. Brokso įpėdinis VFR KT – Dietrich Katzenstein. Nuo 1986 m. Hansas Broksas buvo profesorius emeritas.
Paskelbė mokslo darbų, vadovėlių ir veikalų iš civilinės teisės teorijos, bendrosios dalies, prievolių teisės, paveldėjimo teisės, taip pat darbo teisės, komercinės teisės, civilinio proceso (vykdymo procesas). Hansas Broksas buvo vedęs, kartu su žmona gyveno Miunsteryje.
Šiaurės miestelio technologijų parkas

VšĮ Šiaurės miestelio technologijų parkas (ŠMTP) – viešoji įstaiga, puoselėjanti naujadaras, skatinanti technologinių verslo įmonių kūrimąsi ir plėtrą. Technologijų parkas veikia Vilniuje, Vismaliukuose. Įsteigtas 2002 m. rugpjūčio 2 d. Steigėjai ir dalininkai – LR ūkio ministerija ir Vilniaus miesto savivaldybė.
2003 m. ŠMTP baigė pirmąjį plėtros etapą, kurio metu rekonstruoti istoriniai Šiaurės miestelio pastatai, įdiegta biuro paslaugų sistema ir pradėtos teikti verslo paslaugos technologijų parko bendruomenei. Šiuo metu ŠMTP nuomoja biuro patalpas dviejuose pastatuose (apie 3000 m²). Parke įrengtos telekomunikacijų ir apsaugos sistemos, bendri posėdžių kambariai, biuro įranga, automobilių stovėjimo aikštelės, teikiamos priimamojo ir įvairios biuro paslaugos.
Sigitas Žvirblis

Biografija

1979 m. baigė Panevėžio internatinę sporto mokyklą. 1979–1983 m. studijavo Kauno kūno kultūros institute. 1988–1994 m. dirbo kooperatyve „Lietuvos suvenyras“, nuo 1990 m. jam vadovavo. 1994 m. tapo užsienio kapitalo įmonės UAB „Intersurgical“ generalinis direktorius.

Futbolininko karjera

Vos būdamas 17-os metus rungtyniavo „Žalgiryje“, vėliau išvažiavo mokytis į tuometinį Kauno kūno kultūros institutą. 1979–1983 m. žaidė Kauno „Atleto“ bei Kauno „Bangos“ futbolo komandose. 1984–1988 m. dirbo ir žaidė SRT Vilnius komandoje.
Grafton Elliot Smith

Biografija

Gimė Australijoje. 1888 m. baigė medicinos studijas Sidnėjaus universitete, 1895 m. tapo medicinos daktaru, specializavosi smegenų tyrimuose. 1896 m. studijavo Kembridže, sukatalogizavo Britų muziejaus smegenų kolekciją. 1900 m. pradėjo dirbti Kairo medicinos mokykloje, susidomėjo egiptologija. Dalyvavo archeologinėse ekspedicijose po Nubiją. Pirmasis Rengeno spinduliais ištyrė mumijų smegenis. 1909–1919 m. – anatomijos profesorius Mančesterio universitete, 1919–1937 m. – anatomijos katedros vedėjas Londono universiteto koledže. 1924–1927 m. Didžiosios Britanijos ir Airijos anatomų draugijos prezidentas. Postulavo smegenų evoliucijos teoriją.

Idėjos

Antropologijoje Graftonas Eliotas Smitas buvo radikaliojo britų difuzionizmo (hiperdifuzionizmo) atstovas. Teigė, kad viso pasaulio kultūrinis inventorius iš esmės yra pasiskolintas iš Egipto. Jis, kaip ir jo kolega V. Dž. Peris, tikėjo, kad ši sklaida prasidėjo prieš 6000 metų. Iki tol pasaulyje gyveno tik gamtos žmogus, kuris ne tik nebuvo prijaukinęs gyvulių, nemokėjo žemdirbystės, nestatė namų, nenaudojo aprangos, bet ir neturėjo religijos, socialinės organizacijos, vadų ir teisės, taip pat vedybinių ir laidotuvių ceremonijų. Apie 4000 m. pr. m. e. Nilo slėnio gyventojai esą pirmieji tapo sėslūs, pradėjo auginti miežius, prisijaukino gyvulius, išrado puodininkystę, krepšių pynimą, namų ir miestų statybą, linų apdirbimą, pradėjo laidoti savo mirusiuosius kapinėse ir išvystė dieviškumo sampratas. Egiptiečių civilizacijai progresuojant jie pradėjo keliauti sausuma ir vandeniu, platindami savo civilizaciją po pasaulį per difuziją ir kolonizaciją. Iš Egipto kilę laimėjimai, pasak G. E. Smito, per Pietų ir Rytų Aziją pasiekę Okeaniją bei Ameriką. Su Egipto įtaka Smitas siejo ne tik Mesopotamijos zikuratus, Mezoamerikos piramides, bet ir senovės Europos megalitinę architektūrą. Pirminę pasaulio civilizaciją tapatino su Indijos–Viduržemio jūros rase.
Parndorfas

Istorija

1254 m. paminėta vietovė Perun. Viduramžais buvo pasienio ruožas tarp vengrų ir Habsburgų. O po turkų invazijos tapo svarbiu pasienio tašku ginant Vieną nuo Osmanų antpuolių.
Arvydas Cesiulis

Biografija

1980 m. baigė Vilniaus universitetą, istorikas. Klaipėdos universiteto Socialinių ir humanitarinių mokslų fakulteto, Viešojo administravimo ir politikos mokslų katedros lektorius, Vakarų Lietuvos verslo kolegijos lektorius.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Klaipėdos miesto skyriaus narys. 2014 m. Lietuvos liberalų sąjudis.
2004–2007 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 2015 išrinktas į Klaipėdos miesto savivaldybės tarybą. 
Sutuoktinė Loreta, vaikai Karolis, Giedrė, Agnė.
Pratiharos

Istorija

Manoma, kad kilo iš gurdžarų genties. Pagrindinė Gurdžara Pratiharos dinastijos atšaka – Haričandros VI a.- IX a. valdė Mandorą, Džodpurą, Radžastaną.
Nagabhatos atšakos pradininkas Nagabhata I sustabdė arabų veržimąsi į šiaurės Indiją, puldinėjo gretimas valstybes ir išplėtė šalies teritoriją. IX a. viduryje Gurdžara Pratiharos valstybė apėmė teritoriją nuo dab. Pandžabo rytinės dalies iki Biharo. Dėl nuolatinių karų Gurdžara Pratiharos valstybė nusilpo ir ėmė irti. X a. antroje pusėje jai priklausė tik Kanaudžo miestas prie Gango upės, (dab. Utar Pradešo valstijoje). 1018 m. paskutinį Gurdžara Pratiharos valdovą nuvertė Kanaudžą užkariavęs Gaznevidų valstybės valdovas Machmudas.
Podiplominės studijos

Podiplominės studijos - studijos, vykstančios baigus pirmosios pakopos studijas, įgijus akademinį kvalifikacinį laipsnį.

Rūšys

Gali būti formaliosios ir neformaliosios. Formaliosios - tokios, kai įsirašoma į antrosios pakopos studijų programą. Pvz., magistrantūros (licenciatūros) studijų programos. Jos skirtos pasirengti savarankiškam mokslo (meno) darbui arba kitam darbui, kurį atlikti reikia mokslo žinių ir analitinių gebėjimų. Tokios studijos vyksta universitetuose, kuriuose vykdoma studijų kryptį atitinkanti mokslo (meno) veikla. Asmenims, baigusiems studijų programas, suteikiamas atitinkamos studijų krypties magistro (licenciato) laipsnis.
Neformaliosios studijos - studijos, kai asmuo, įgijęs laipsnį, studijuoja pasirinktą dalyką (dalykus), nesiekdamas baigti studijų programos. Oficialiai jis gali būti įsirašęs (arba ne) į kokią nors studijų programą (nebūtinai antrosios pakopos, gali, pvz., būti doktorantūros arba bakalauro studijų studentas), lankyti pasirenkamus dalykus. Tokios neformaliosios studijos gali būti stažuotės dalis (pvz., kai atliekamas koks nors mokslinis darbas, tyrimas; studijos užsienyje).

Lietuva

Lietuvoje labiausiai paplitusios antrosios pakopos studijos (magistrantūra). Joms rengti gali būti įsteigti specializuoti padaliniai (pvz., KMU Podiplominių studijų centras (KMUK), VDU Biznio konsultavimo ir podiplominių studijų centras)
Saliečių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje Plačiavos pelkių vakariniame pakraštyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 70x40 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 5-6 m aukščio. Piliakalnyje rastas akmeninis kirvis su skyle kotui, lipdytos keramikos.
1963 m. žiemą piliakalnis nukastas karjero. Išliko tik šlaitų iki 5 m aukščio apatinės dalys, aukščiausios pietryčių pusėje. Piliakalnio vietoje yra 6 m gylio krūmais apaugusi ir vandeniu dalinai užlieta karjero duobė.

Aplinkiniai piliakalniai

Šinkūnų piliakalnis 5 kmLevaniškių piliakalnis 28 kmSvirnų piliakalnis 17 km
Laičių piliakalnis 1,8 kmNormainių piliakalnis 27 kmAntatilčių piliakalnis I 18 kmPiliakalnių piliakalnis (Jonava) 14 kmSukinių piliakalnis 14 kmJuodausių piliakalnis 10 km
Ukmergės piliakalnis 9 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Antanas Raguotis

Biografija

Dirbo pas ūkininkus Kušnieriūnuose, nuo 1934 m. dalyvavo komunistiniame judėjime, buvo kalintas. 1935–1939 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. Mokėsi Salų žemės ūkio mokykloje, Kauno prekybos kursuose.
1941 m. LKP(b) CK instruktorius. Prasidėjus Vokietijos-Rusijos karui pasitraukė į SSRS gilumą, dalyvavo mūšiuose prie Maskvos. 1943 m. permestas į vokiečių okupuotą Lietuvos teritoriją, 1943–1944 m. vadovavo sovietinių partizanų „Žemaitės“ junginiui. 1946 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie VKP(b) CK. 1946–1952 m. LLKJS CK I-asis sekretorius. 1954–1957 m. LSSR Vidaus reikalų ministro pavaduotojas, 1954 m. milicijos pulkininkas.
Po Stalino mirties buvo laikomas pretendentu pakeisti Antaną Sniečkų partijos vadovo poste, todėl greit buvo išstumtas iš aukščiausių postų: 1957–1962 m. dirbo ūkinį darbą Kelmės rajone ir Vilniuje, 1962–1968 m. LSSR Ministrų tarybos darbuotojas.
1949–1954 m. LKP CK narys, 1952–1953 m. LKP CK biuro narys. 1947–1954 m. LSSR AT, 1950–1954 m. SSRS AT deputatas.
Penkiolika šlovės minučių

Penkiolika šlovės minučių (angl. Fifteen minutes of fame) – plačiai pagarsėjusi žinomo amerikiečių pop art menininko Andy Warhol frazė, paimta iš jo posakio „Ateityje kiekvienas bus garsus penkiolikai minučių“ (angl. In the future everybody will be world famous for fifteen minutes).

Istorija

1968 m. vasario mėn. A. Warhol surengė savo pirmąją tarptautinę parodą Stokholmo Moderna Museet galerijoje. Parodos kataloge buvo įrašyta: „In the future everybody will be world famous for fifteen minutes“. Be abejonės, tai geriausiai žinoma šio menininko sentencija, galbūt vienintelė, kurią žino daugelis žmonių. Ilgainiui tai pradėjo erzinti patį A. Warhol, kuomet žurnalistų jis buvo apie tai vis klausiamas. 1979 m. jis dar kartą pakartojo šią frazę, patvirtinančią jog ji buvo teisinga – „mano šešiasdešimtųjų metų spėjimas pagaliau pasitvirtino: ateityje kiekvienas bus garsus penkiolikai minučių“.
Laikui bėgant, kuomet iškilo trumpalaikių žvaigždžių, televizijos realybės šou kultas, atsirado YouTube, ši pranašiška replika pilnai pateisino save – 15 minučių šlovė tapo vienu pagrindinių populiariosios kultūros konceptų. Trumpalaikė šlovė tapo milijonų siekiu, svajone, net pajuokos objektu. Ši septintojo dešimtmečio pranašystė tapo efektinga banalybe, bylojančia šlovės nepastovumą. Tuo tarpu šios 15 minučių prieš kelis dešimtmečius buvo gerokai brangesnės ir reikalavo kraštutinių priemonių, pavyzdžiui, pasikėsinti į prezidentą Kenedį ar nušauti patį Andy Warhol: beje, į sparnuotojo posakio autorių šovė nuolatinė jo studijos klientė Valerie Solanas. 
Ilgainiui šio posakio esmė buvo pašaipiai sukeista ir perfrazuota: „Ateityje penkiolika žmonių bus garsūs“, „Po penkiolikos minučių visi bus garsūs“ ir pan.
Darbo asistentas

Pareigybės raida Lietuvoje

Nors kol kas darbo asistento pareigybė Lietuvoje dar neįteisinta, šios 19 šios pareigybės asmenų dirba nuo 2006 metų vasario mėnesio. Jie buvo įdarbinti įgyvendinant projektą „Žmonių, turinčių proto ir psichikos negalią, įdarbinimas“. Numatoma, kad pasibaigus projektui, darbo asistentai priklausys atskiroms socialinių paslaugų įstaigoms, dirbančioms su psichikos sutrikimų turinčiais asmenimis.

Pareigybės veiklos principai

Nors Lietuvos Respublikos įstatymai deklaruoja lygias teises darbo rinkoje iš tiesų proto bei psichikos negalią turintys asmenys nesugeba konkuruoti ne tik su sveikaisiais, bet ir su žmonėmis, turinčiais kitas negalias. Darbo asistentų įdarbinimas padeda spręsti proto bei psichikos negalią turinčių asmenų įsidarbinimo problemas.
Darbo asistentai kompetencijos ribose sprendžia dalį darbdaviui iškilusių sunkumų su įdarbintu proto ar psichikos negalią turinčiu asmeniu, sumažina darbdavio problemas. Asmens palaikymas darbo vietoje mažina įdarbinto asmens nerimą, didina asmens darbo kokybę ir našumą. Užsienio šalių patirtis rodo, kad darbo asistentams nėra būtina daug laiko praleisti šalia darbuotojo – dažnai susitikimai vyksta už darbo vietos ribų, todėl tai nereikalauja papildomų sąnaudų darbo vietai paruošti.