google/wiki40b huggingface dataset:
Papajinis melionmedis

Vaisius

Papaja, tikroji papaja – tropiniame klimate augančio papajinio melionmedžio (Carica papaya) vaisius. Papajos išsivysto iš žiedų, kurie susiformuoja kamieno lapų pažastyse (kauliflorija).
Botanikoje papaja yra klasifikuojama kaip uoga. Papaja būna iki 45 cm ilgio ir sveria nuo 400 g iki 10 kg. Ant suaugusio melionmedžio uždera iki 75 kg papajų. Nesunokusi papaja būna žalia ir tvirta. Į melioną panašios papajos nokdamos tampa geltonai auksinės spalvos, minkštimas įgauna salsvą skonį ir malonų aromatą. Pagal struktūrą, formą ir skonį papaja primena melioną su aviečių aromatu.
Vaistingosios augalo savybės europiečiams yra žinomos jau nuo XVI a., kada 1519 metais Fernando Kortesas, šalia Meksiko miesto buvo apsinuodijęs mėsa. Vietiniai gyventojai pagirdė jį gėrimu iš papajos, ir Kortesas greit pasveiko.
Papajos pirmiausia naudojami kaip valgomi vaisiai. Paprastai juos valgo šviežius, be žievelės ir sėklų. Neprinokusias papajas valgo keptas ar virtas, salotose ir troškiniuose.
Papajos turi daug fermento papaino ir kitų baltymų. Papainas yra proteazė – baltymus skaidantis fermentas, kurį naudoja mėsai minkštinti (dedą į miltelinius mėsos minkštiklius). Pietų Amerikos gyventojai papają mėsos minkštinimui naudoja tūkstančius metų. Papainas naudojamas gaminti tabletes, gerinančias virškinimą.
Papajos ir papajinio melionmedžio lapai turi prieškirmėlinio alkaloido karpaino (angl. carpaine), kurio didelės dozės gali būti pavojingos.
Pakistane, Indijoje, Šri Lankoje ir kitose pasaulio šalyse papajas naudoja kaip liaudies medicinos kontracepcijos ir abortų sukėlimo priemonę. Eksperimentai su gyvūnais patvirtino, kad kai kurios papajų medžiagos turi kontracepcinių ir abortus sukeliančių savybių. Yra duomenų, kad papaja kaip kontraceptikas veikia ir vyrišką dauginimosi sistemą – sukelia grįžtamą azoospermiją. Duomenų, kad papajos sukeltų apsigimimus ar persileidimus, nėra.
Juodos papajų sėklos yra valgomos, turi aštrų prieskonišką skonį. Sutrintas jas kartais naudoja kaip juodųjų pipirų pakaitalą. Kai kur Azijoje jaunus troškintus papajinio melionmedžio lapus valgo kaip špinatus.
Nesaikingas papajų (panašiai kaip ir morkų ir kai kurių citrusų) valgymas gali sukelti karotenemiją.
Lydiminė žemdirbystė

Lydiminė žemdirbystė – vienas iš primityviųjų žemdirbystės metodų, vykdomas miškingose vietovėse: miškas išdeginamas, o jo vietoje auginami kultūriniai augalai.
Žemdirbystei skirtame plote (lydime) medžiai iškertami arba sudžiovinami, pažeidus žievę. Po metų teritorija būdavo padegama, o augalai sodinami tiesiai į pelenus. Pirmasis derlius būna geras, be to, nereikia apdirbinėti žemės. Tačiau kitais metais norint gauti derlių jau reikia žemę įdirbti. Per 2-3 metus lydimo dirva nualinama, todėl plotas paliekamas, kol vėl užaugs mišku. Antrinio miško plotuose išdeginami ne tik krūmai, bet ir pelkės, velėna. Kadangi lydimą tenka keisti dažnai, lydimine žemdirbyste užsiimantys žemdirbiai turi nuolat keisti gyvenamąją vietą.
Eurazijos miškuose lydiminė žemdirbystė pradėta naudoti neolite, vėliau daugelyje regionų ją pakeitė trilaukė žemdirbystė, tačiau atokiuose kalnų rajonuose tebepraktikuota iki XIX a. pab. (Ardėnuose, Korsikoje, Suomijoje). Šis žemdirbystės metodas tebepraktikuojamas daugelyje tropinių miškų: Amazonijoje, Pietryčių Azijoje, Naujojoje Gvinėjoje, Centrinėje Afrikoje.
Lydiminė žemdirbystė yra neproduktyvi, lyginant su kitomis žemdirbystės formomis. Trūkstant žemės, neretai išdeginama per dažnai ar per daug, todėl prastėja miškų kokybė, nyksta augalų ir gyvūnų buveinės, prasideda erozija, ekologinė bendrija nebeatsistato. 
Lietuvoje buvo paplitusi geležies amžiuje, VI–V amžiuje pr. m. e. Ji pakeitė kaplinę žemdirbystę, kurią vėliau pakeitė dirvoninė žemdirbystė. Lydimuose javai buvo auginami 3–4 metus. Žemei nusialinus lydymuose išplisdavo piktžolės. Laukas būdavo nedirbamas 20–30 metų. Iš pradžių jis būdavo šienaujamas, ganomas, vėliau apželdavo krūmais ir medžiais. Per tą laiką dirvos derlingumas pamažu atsistatydavo ir tokį lauką vėl buvo galima naudoti javams auginti.
Gegužiai

Pavadinimas ir vieta

Rajono pavadinimas kilęs nuo vienkieminio Gegužių kaimo, žinomo nuo XVIII a. Priklauso administraciniam Šiaulių rajonui, tačiau vienintelis kelias veda į miestą. Rajoną su miestu jungia miesto visuomeninio transporto linija (autobusas Nr. 3A).
Gyvenvietė pradėjo plėstis po 1994 m., buvusiems savininkams pradėjus grąžinti žemės sklypus. Greta gyvenvietės suprojektuotas pietinis  A18  Šiaulių aplinkkelis .
Determinatyvas

Kiti ideografiniai rašmenys

Kitose ideografinėse rašto sistemose determinatyvų, kaip atskirų rašto ženklų, nebuvo. Tačiau jų funkciją realizuodavo kitais būdais.
Kinų rašte buvo naudojamos morfemos, t. y., ženklo elementai, kurie neparodydavo tarimo, bet tik kategoriją, kuriai ženklas turėtų būti priskiriamas. Šių morfemų (raktų) pagrindu yra sudaromi kinų rašto ženklų žodynai.
Majų rašte prie ideogramos buvo prirašomas garsinis skiemuo („fonetinis papildas“), kuris parodydavo žodžio pirmą ar paskutinį garsą. Pvz., prie vieno glifo prirašius garsinį ženklą k(i), nurodoma, kad jis turi būti tariamas chak ir reiškia dievybės vardą (dievą Čaką). Prie to paties glifo prirašius garsinį ženklą m(a), hieroglifas tariamas kalom ir reiškia karališką titulą.
Viktoras Valašinas

Mokslai

1961 m. baigė Pasvalio vidurinę mokyklą. Trejus metus mokėsi Kauno medicinos instituto gydomajame fakultete. 1965 m. įstojo į Lietuvos valstybinės konservatorijos Aktorinio meno fakultetą (dėstytojai Galina Jackevičiūtė, Leonidas E. Lurjė). Baigė 1969 m.

Profesinė veikla

Besimokydamas III–me kurse buvo pakviestas dirbti į Kauno dramos teatrą. 1968–1994 m. – šio teatro aktorius. 1994–1998 m. „Kaunas plius TV“ TV programų direktorius. Nuo 1998 m. Kauno menininkų namų direktorius.
Ganga (deivė)

Ganga (skr. गङ्गा = gaṅgā) – upė ir deivė indų mitologijoje ir sakralinėje geografijoje. Tai dangaus upė, kalnų valdovo dievo Himavato ir apsaros Menakos duktė, Parvatės sesuo.
Nors „Rigvedoje“ minima tik dukart, Ganga buvo nuolat aukštinama puranose. Pradžioje ji tekėjo kaip dangiškoji upė, bet Valdovo Bhagyrathos prašymu Ganga nusileidusi į žemę atgaivinti pelenais paverstų 60 tūkstančių jo protėvio Sagaros sūnų. Ištryškę iš Višnaus kojos piršto jos sūkuriai būtų sunaikinę pasaulį, tačiau Šiva juos sutramdė savo susivėlusiais plaukais. Nuo tol jis gavo epitetą Gangadhara ('Gangos sulaikytojas'). Tikima, kad Gangos vanduo visuomet išlieka tyras ir skaistinantis. Keliaujantys maldininkai nešasi indelį su jos vandeniu, kurio prisireiks paskutiniosioms apeigoms.
Vyriausioji Himavato dukra, kurios motina buvo Mena (Menā). Jos sesuo buvo Uma (Šivos žmona). Gangą vedė karalius Šantanus ir jiems gimė sūnus Bhyšma, kuris dar vadinamas Gangėja (Gāṅgeya). Į šią deivę įvairiuose šaltiniuose kreipiamasi daugeliu vardų. Pagal kitus šaltinius (pvz., „Pančatantra“) Ganga yra Džahno, legendinio karaliaus ir išminčiaus duktė.
Ganga vaizduojama kaip deivė, sėdinti ant mitinio jūros gyvūno makaros, rankose laikanti indą su vandeniu ir lotosą.
Real Muthaphuckkin G's

Apie dainą

Ši daina yra atsakas Dr. Dre dainai „Fu*k Wit Dre Day (and Everybody's Celebratin')“, kurios pajuokos objektas buvo Eazy-E. Eazy-E teigė, jog Dr. Dre dainoje buvo niekas, išskyrus „studijos gangsteris“ ir nebuvo joks „OG“ (originalus gangsteris), kuriuo jis apsimetinėjo.
Dainos tekste galime išgirsti kaip Dresta repuoja:
„Damn E, they tried to fade you on Dre Day“
Ir Eazy-E atkerta:
„But Dre Day only meant Eazy's payday.“
Šis dainos žodžiai reiškia, jog Eazy-E turėjo pasirašęs įrašų kompanijos kontraktą su Dr. Dre kaip jo išskirtinis prodiuseris. Kontraktas reiškė, jog iš bet kokio Dr. Dre įrašo, netgi ir nepagarbos įrašo, Eazy-E gauna dalį pinigų kitus 6 metus.
Antrą dainos versiją atlieka Dresta, kur jis pareiškia, kad Dr. Dre laiko save gangsteriu, bet niekada nėra sulaužęs įstatymo ir repuoja apie ginklus ir peilius. Be to, jis pareiškia, jog Dr. Dre niekada nesikovė dėl gaujos teritorijos, bet savo dainose dainuoja kaip jam tekdavo daryti blogus dalykus. Dresta pavadina Dr. Dre gėjumi dėl jo vilkėtų drabužių grupėje „The World Class Wreckin' Cru“, kurioje jis buvo apsirengęs blizgančiais drabužiais ir išsidažęs lūpų dažais.
Trečioje versijoje B.G. knocc out repuoja ir teigia, kad Dr. Dre yra apsimetėlis ir tokie kaip Dre net nesilygina su tikrais gangsteriais. B.G. knocc out pasako, kad Dr. Dre nėra iš Komptono, grasina jam.
Antroje savo versijoje Eazy-E paliečia kelis kartus reperį Snoop Doggy Dogg sakydamas, jog jis anoreksikas. Taip pat, dainuoja apie tai, su kuo jis susideda ir ką jis šaudo, bet sveria vos 23 kilogramus, kai prakaituotas ir nešioja batus. Pačioje pabaigoje Eazy-E repuoja:
„At Death row, I hear you're gettin treated like boot camp
Gotta follow ya sergeant's directions,
or get your ass pumped with a Smith & Wesson
Learn a lesson from the Eaze
Stay in your place and don't step to real muthafu*kin G's.“
Šie žodžiai reiškia, kad „Death Row Records“ įrašų kompanijos įkūrėjas Suge Knight verčia dirbti ir naudojasi darbuotojais savo kompanijoje (tarp jų ir dainininkai).

Muzikinis klipas

Muzikinis klipas dainai buvo nufilmuotas Komptono mieste, Kalifornijoje ir jis prasideda su kadrais iš miesto, lowrider mašinomis. Dr. Dre gėdinga fotografija yra rodoma keliuose kadruose, kur jis apsivilkęs blizgančiais drabužiais ir išsidažęs lūpų dažais, tušu.
Klipe pasirodo ir Dr. Dre dainoje „Fu*k Wit Dre Day (and Everybody's Celebratin')“ vaidinęs aktorius Sleazy-E, jis parodijavo Eazy-E Dr. Dre dainoje. Eazy-E sumokėjo jam didelę sumą pinigų, kad jis pasirodytų ir jo atsakomajame klipe kaip tas pats asmuo, kurį per klipą vaikosi gauja ir kai jis pasišalina iš Komptono miesto - nugriūna. Sleazy-E miršta tik nužengęs toliau už miesto ženklo „Išvažiuojate iš Komptono“.
Klipe pasirodo ir Rhythum D, DJ Yella, Cold 187um, Dirty Red, Krazy Dee, Steffon, H.W.A., MC Ren, DJ Slip iš grupės „Compton's Most Wanted“, Young Hoggs, Blood of Abraham, K9 Compton ir Tony-A.
Karakitajų chanatas

Pavadinimai

Patys kidaniai savo valstybę vadino kinišku terminu Daliao (kin. 大遼, pinyin: Dà Liáo, t. y. „Didžioji Liao“). Kad atskirti nuo ankstesnės jų valstybės Liao, kinų šaltiniuose ši valstybė įvardijama kaip Vakarų Liao (kin. 西遼, pinyin: Xī Liáo). Artimiausi Karakitajų kaimynai mongolai karalystę vadino Char Chiatan (mold. Хар Хятан). Džurdžėnai ją vadino įkūrėjo vardu Daši.
Vakaruose naudojamas karalystės pavadinimas Karakitajai (Qara Khitai) kilęs iš persiško jos pavadinimo (pers. خانات قراختایی, tačiau šio pavadinimo reikšmė neaiški. Gali būti, kad šis žodis kilo iš tiurkiško pavadinimo Kara Kitan (t. y. „Juodieji kidaniai“).

Raida

Karakitajų valstybės pirmtakė buvo sinizuota kidanių Liao karalystė, valdžiusi dideles teritorijas dab. šiaurės rytų Kinijoje ir Mongolijoje. 1122 m. šią karalystę užėmė priešiška tauta džurdžėnai, kurie nukariavo didžiumą jos teritorijų ir užėmė sostinę. Dalis karalystės diduomenės kartu su imperatoriumi Tianzuo pabėgo į vakarus. 1125 m. jis buvo paimtas į nelaisvę, taip galutinai baigiant Liao imperijos egzistavimą.
Tačiau imperatoriškojo kraujo princas Jelu Daši išsivedė sau ištikimą kidanių armiją (joje buvo 10000 žirgų) į Centrinės Azijos stepes, kurias tuo metu valdė Karachanidų chanatas. 1131 m. jis pasiskelbė atkuriąs Liao karalystę. Iš pradžių jis įsitvirtino Ilio slėnyje. Kadangi Karachanidai buvo susiskaldę, Jelu Daši pasinaudojo palankia situacija, nugalėjo chakaną Ibrahimą II ben Ahmadą ir užėmė vieną iš sostinių Balasaguną Ču slėnyje.
Balasagunas tapo „atkurtosios“ Liao sostine, ir iš čia Jelu Daši stiprino pozicijas, iš pradžių paimdamas kontrolę derlingame ir tankiai gyvenamame slėnyje, o vėliau plėsdamas įtaką. Jam pavyko paimti vakarinį Altišahrą, vėliau Ferganą. 1141 m. prie Samarkando buvo sumuštos jungtinės vakarų Karachanidų ir Seldžiukų pajėgos. Tokiu būdu Karakitajai tapo stipriausia Vidurinės Azijos valstybe, o Karachanidai pripažino vasalitetą.
Jelu Daši įkurta dinastija valdė iki 1211 m. Nors valstybė išlaikė hegemoniją Vidurinėje Azijoje, ji silpo dėl vidaus konfliktų ir neapibrėžtų vasalo-senjoro santykių. Didžiausio išsiplėtimo laikais jos vasalitetą pripažino Vakarų, Rytų ir Ferganos Karachanidai, Chorezmšachai, Karachodža, Žetisu karlukai.
1208 m. į imperiją iš Mongolijos stepės migravo mongolų genties naimanų kunigaikštis Kučlugas. Jis bėgo nuo didėjančios Mongolų imperijos galios. Gerai priimtas, jis vedė tuometinio Karakitajų imperatoriaus Džilugu dukterį. Pasinaudodamas proga Kučlugas suėmė Džilugu 1211 m., kuris po kelerių metų mirė. 1216 m. Čingischanas užpuolė Kučlugo valdomą karalystę. Ji buvo nukariauta ir įjungta į Mongolų imperiją iki 1220 m. Karakitajų diduomenė įjungta į mongolų armiją, kur ilgainiui asimiliavosi su mongolais.
Kalero sala

Kalero sala (isp. Isla Calero) – upinė sala šiaurės rytų Kosta Rikoje, Limono provincijoje, San Chuano upės deltoje, iš rytų skalaujama Karibų jūros. Plotas – 151,6 km². Drauge su gretima Bravos sala sudaro Bara del Kolorado nacionalinį miško faunos draustinį. Į tą pačią deltą dar įeina Portiljoso sala. Iš šiaurės salą riboja ir nuo Nikaragvos skiria pagrindinė San Chuano vaga, o iš pietų supa Kolorado atšaka.
Paviršius lygus, padengtas aliuvinėmis nuogulomis. Vietomis yra pelkių, šlapynių. Paviršius apaugęs tropinėmis džiunglėmis, pakrantėse – mangrovėmis. Čia prieglobstį randa įvairios retos, saugomos gyvūnų rūšys. Kalero sala negyvenama.
Sala atrasta 1539 m. ir pavadinta ispanų laivo kapitono Alonso Kalero garbei. Dėl į šiaurę nuo Kalero salos esančio Portiljoso salelės 2010 m. kilo diplomatinis Nikaragvos–Kosta Rikos konfliktas.
Rimantas Karazija

Biografija

1954 m. baigė Kupiškio vidurinę mokyklą. 1954–1959 m. Lietuvos veterinarijos akademijoje (LVA) studijavo veterinariją, įgijo veterinarijos gydytojo specialybę. Nuo 1961 m. LVA Fiziologijos, patologinės fiziologijos ir patologinės anatomijos katedros asistentas. 1963–1966 m. mokėsi aspirantūroje, 1967 m. apgynė veterinarijos mokslų kandidato disertaciją, veterinarijos mokslų kandidatas. 
1968–1974 m. LVA Veterinarijos fakulteto dekanas. 1972–1974 m. LVA Fiziologijos, patologinės fiziologijos ir patologinės anatomijos katedros vedėjas. 1974–1976 m. LVA prorektorius mokymo ir mokslo reikalams. 1976–1992 m. LVA rektorius. 1970 m. docentas, nuo 1989 m. profesorius. Paskelbė per 100 mokslo darbų. 
R. Karazijos rektoriavimo metais buvo pastatytas Zooinžinerijos fakulteto mokymo korpusas (1980 m.), įkurtas Akademijos muziejus (1981 m.), pastatyta sporto salė (1983 m.), visuomeninio studentų maitinimo kompleksas (1985 m.), penki bendrabučiai. Rekonstravus senąją sporto salę įrengta studentų diskoteka (1984 m.), įkurta chlamidijozių probleminė laboratorija (1987 m.), skaičiavimo centras (1989 m.), galvijų prieskrandžių metabolizmo tyrimo probleminė laboratorija (1989 m.), kuriai trejus metus jis vadovavo. Akademijos mokymo bandymų ūkyje suformuota mokomoji kolekcinė galvijų banda, veikė galvijų embrionų transplantavimo laboratorija. Iniciavo bendradarbiavimą su Leipcigo ir Halės universitetais (Vokietija), Upsalos agrariniu universitetu (Švedija), Varšuvos žemės ūkio akademija (Lenkija), Jeruzalės hebrajų universiteto Koreto veterinarijos mokykla (1993 m.).
1983–1989 m. Lietuvos aukštųjų mokyklų Rektorių tarybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 1986 m. LKP Revizijos komisijos narys. Prisidėjo prie Lietuvos veterinarijos gydytojų sąjungos (dab. asociacija) atkūrimo, 1988–1992 m. jos pirmininkas. 1989–1992 m. išrinktas pirmuoju Lietuvos aukštųjų mokyklų Rektorių konferencijos pirmininku.
1992–1994 m. Bronislovo Lubio ir Adolfo Šleževičiaus Vyriausybėse – LR žemės ūkio ministras.  1994–1995 m. LVA Fiziolologijos ir patologijos katedros profesorius. 1995 m. LR užsienio reikalų ministro Povilo Gylio patarėjas. 1995–1998 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Latvijoje.  R. Karazijai dirbant ambasadoriumi Latvijoje, buvo užbaigtas Lietuvos-Latvijos sienos delimitavimas, vyko sienos demarkavimo darbai, parengta pasirašymui sutartis dėl Lietuvos-Latvijos jūros sienos nustatymo. Nuo 1999 m. vėl LVA Fiziologijos ir patologijos katedros profesorius.  2006 m. minimas LR Seimo komisijos EBSW veiklai tirti išvadose.
Anatolinis leopardas

Biologija

Leopardai anksčiau gyveno Egėjo jūros regiono ir Rytų Anatolijos miškų ir kalvų buveinėse.

Suaugę anatoliniai leopardai užaugdavo iki iki 200–250 cm ilgio, sverdavo iki 90 kg. Gyvenimo trukmė būdavo apie 20 metų.

Izraelyje anatoliniai leopardai gyveno iki XX a. 9-ojo dešimtmečio, buvo nepatvirtintų pranešimų, kad leopardus sutikdavo Galilėjoje ir Golano aukštumose.
Laisvėje gyvenantys anatoliniai leopardai maitindavosi laukiniais kanopiniais – elniais, gemzėmis, kalniniais ožiais, kartais – šernais.

Stebėjimai

Paskutinį kartą anatolinį leopardą matė 1974 m. Jis buvo nukautas po to, kai užpuolė moterį Bağözü kaime, už 5 km nuo Beypazarı. Kai kurie mokslininkai teigė, kad porūšis išnykęs, kiti tvirtino, kad laisvėje dar gyvena 10-15 leopardų.
2001 m. leopardą matė Dandi vietovėje netoli Muto miesto Tauro kalnuose (Turkijos Viduržemio regionas) ir apie Muskilio upelį rytinėje Juodosios jūros pakrantėje.
2003 m. nuotolinio stebėjimo kameros nufilmavo leopardą patiną Vašlovanio nacionaliniame parke (Gruzija). 2004 m. buvo pranešta, kad Pokuto plynaukštėje matė leopardą.
Dabar Anatolijos Leopardo Fondas (Anatolian Leopard Foundation) tiria leopardų populiaciją Tauro kalnuose naudodamas automatines kinokameras. Tyrinėtojas Selim Guray ir jo grupė miške aptiko pėdas.
KF Tërbuni Pukë

Istorija

Klubas įkurtas 1936 m. Žaidė žemesniuose divizionuose.
2015/2016 m. futbolo sezone žaidė Superliga pirmenybėse, bet liko paskutiniai, dešimtoje vietoje, bei prarado vietą elite.
Emily Mortimer

Biografija

Emilė gimė Finsbury Park, Londone. Jos tėvas – teisininkas ir rašytojas John Mortimer, o motina – jo antroji žmona Penelope Gollop. Emilė taip pat turi jaunesnę seserį Rosie ir iš pirmos tėvo santuokos netikrą brolį Jeremy bei seserį Sally, taip pat netikrą brolį Ross Bentley iš tėvo nesantuokinio ryšio su aktore Wendy Craig.
Emilė mokėsi Šv. Pauliaus mergaičių mokykloje Vakarų Londone kartu su būsima aktore Reičele Vais, joje taip pat pirmą kartą dalyvavo teatro pasirodymuose. Vėliau ji įstojo į Oksfordo universiteto Linkolno koledžą ir toliau vaidino įvairiuose teatrų spektakliuose bei parašė keletą straipsnių „Daily Telegraph“. Pasirinktoji mokslo disciplina buvo anglų literatūra bei rusų kalba, kurią tobulindama Emilė 2 semestrus praleido Maskvoje, dramos mokykloje gilindama aktorystės žinias.
Viename iš Oksfordo universitete pastatytų spektaklių ją pastebėjo televizijos prodiuseriai ir pasiūlė vaidmenį mini seriale „The Glass Virgin“.
1996 m. Emilė debiutavo kine, kartu su Val Kilmer nusifilmavusi juostoje „The Ghost and the Darkness“.
Iki 1999 m. ji vaidino įvairiuose britų televizijos serialuose bei kino filmuose: „Midsomerio žmogžudystės“, „Elžbieta“, „Sidras su Rouze“ ir kituose. Tais pačiais metais ji vaidino didelio populiarumo sulaukusiame romantiniame filme „Noting Hilas“, kuriame atliko pagrindinio herojaus Hju Granto pamestos merginos vaidmenį bei buvo pakviesta į JAV kuriamą serialą „Nojaus arka“.
2000-ųjų pradžioje Emilė nusifilmavo tokiuose filmuose kaip „The Kid“ su Briusu Vilisu ir „51-oji valstija“ su Robert Carlyle bei Samuel L. Jackson. 2006 m. ją buvo galima išvysti komedijoje „Rožinė pantera“, o 2009 m. – jos tęsinyje.
2008 m. ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų nuotykių filme „Transsiberija“, kurio kūrimo darbai buvo vykdomi ir Lietuvoje. Nors už šį vaidmenį ji buvo nominuota Saturno apdovanojimui, aktorė kritiškai atsiliepė apie savo sugebėjimus vaidinti tokio žanro juostose.
2010 m. Emilė pasirodė režisieriaus Martin Scorsese juostoje „Kuždesių sala“.

Asmeninis gyvenimas

2000 m., filmuojant juostą „Love’s Labour’s Lost“, Emilė susipažino su JAV aktoriumi Alessandro Nivola, su kuriuo susituokė 2003 m. sausį. Tų pačių metų rugsėjį jiems gimė sūnus Samuelis Johnas, o 2010 m. sausi – duktė May Rose.
2010 m. Emilė tapo ir JAV piliete.
Aktorė save laiko ateiste.
Komunizmo keliu (Rietavas)

Komunizmo keliu – Rietavo rajono laikraštis, ėjęs nuo 1950 m. spalio 1 d. iki 1962 m. balandžio 26 m. Rietave.

Istorija

LKP Rietavo rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos leidinys, leistas du kartus per savaitę, 1950 m. – savaitinis. Iki 1961 m. lapkričio 10 d. vadinosi „Stalino keliu“. Spausdintas laikraščio spaustuvėje. Tiražas 1950 m. – 1000 egz., 1961 m. – 3100 egz. 
Laikraštis uždarytas Rietavo rajono teritoriją priskyrus Plungės rajonui. Teritorijoje platintas Plungės rajono laikraštis „Kibirkštis“. Rietavo spaustuvė 1960 m. prijungta prie Plungės spaustuvės.
Konsulinė gynyba

Pagrindas

Valstybė gina asmenų teises jų buvimo valstybėje, besiremdama pastarosios nacionaline teise, kuri numato asmens teisę į teis(m)inę gynybą (bei paprotine tarptautine teise, jei nacionalinės teisės normos, kurių pagrindu kaltinamas ginamasis asmuo, prieštarauja tarptautinės teisės „ius cogens“ normoms ir nenumato tokios teisės į teisinę gynybą arba ji negali būti veiksmingai realizuojama).

Vykdymo subjektai

Konsulinės gynybos vykdymo subjektai - konsulinės įstaigos ir diplomatinės atstovybės- veikia fizinio (ar juridinio) asmens vardu.
Diplomatinės gynybos atveju valstybė veikia savo vardu ir savo interesais.

Lietuva

LR Konsulinis Statutas teigia, jog konsulinis pareigūnas privalo imtis visų priemonių LR piliečių ir juridinių asmenų pažeistoms teisėms atkurti. LR piliečių, juridinių asmenų teisių ir interesų gynimas yra LR konsulinio pareigūno pareiga.
Pabrėžtina, kad konsulinė gynyba ir pagalba yra subsidiari: ji teikiama tik tada, kai asmuo negali tikėtis reikalingos paramos iš kitų subjektų. Esant prašymui dėl konsulinės gynybos, konsulinio pareigūno pareiga- išsiaiškinti, ar prieš asmenį teisėtai taikoma prievarta (KS 36 str.); konsulinės pagalbos atveju - išsiaiškinti, ar asmuo yra būtent tokioje padėtyje, kurioje reikalingas konsulinio pareigūno įsikišimas, garantuojant reikiamą paramą ir pagalbą asmeniui (KS 31 str.).