google/wiki40b huggingface dataset:
Krakių Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia

Istorija

Krakių valsčius 1421 m. dovanotas Žemaičių vyskupui (suvalstybintas 1842 m.). Pirmoji bažnyčia pastatyta 1478 m. Klebonas Jurgis Talaitis 1529 m. bažnyčią remontavo. Krakėse 1570–1572 m. klebonavo Mikalojus Daukša, vienas lietuvių raštijos pradininkų. 1579 m. minima parapinė mokykla (veikė ir XIX a. pirmojoje pusėje). Bažnyčia iki 1649 m. atstatyta. 1692 m. pastatyta medinė Šv. Kotrynos bažnyčia. Nauja medinė bažnyčia pastatyta 1768 m. vyskupo Jono Lopacinskio iniciatyva. 1780 m. įrengta altarija. Ji 1863 m. sudegė; neatstatyta.
Dabartinė mūrinė bažnyčia parapijiečių lėšomis pastatyta 1897–1907 m. Klebono Kazimiero Marmos rūpesčiu ji 1931 m. išdažyta. Senoji bažnyčia nugriauta.

Architektūra

Bažnyčia istoristinė, turi neogotikos ir neobaroko bruožų, kryžminio plano, su trisiene apside ir aukštu bokštu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Navas dengia cilindriniai skliautai.
Liaudies varpas

Istorija

Pirmasis numeris išėjo 1933 m. rugsėjo mėn. Leido akcinė bendrovė „Varpas“. Nušvietė Lietuvos ekonominio, politinio ir visuomeninio gyvenimo klausimus, akcentavo žmogaus laisvės ir humanizmo idėjas. Spausdino akcinės bendrovės „Varpas“ spaustuvė. Išėjo 6 numeriai. Karo komendanto įsakymu buvo uždarytas.
Bendradarbiavo Julius Būtėnas, K. Čeplinskas, V. Gečius, J. Geniušas, Kazys Grinius, Ciprijonas Petrauskas ir kt.
Redaktorė Felicija Bortkevičienė.
Teisėjų etikos ir drausmės komisija

Teisėjų etikos ir drausmės komisija - teismų savivaldos institucija, sprendžianti drausmės bylų teisėjams iškėlimo klausimus.

Sudėtis

Komisija sudaroma iš 7 narių. Į šios komisijos narius 2 kandidatus skiria Respublikos Prezidentas, vieną kandidatą – Seimo Pirmininkas, 4 kandidatus – Teisėjų taryba. Respublikos Prezidentas ir Seimo Pirmininkas šios komisijos nariais skiria visuomenės atstovus. Iš paskirtų Teisėjų etikos ir drausmės komisijos narių Teisėjų taryba tvirtina komisijos pirmininką.
Robertas Šarknickas

Biografija

Patekęs į Kauno kūdikių namus, augo be tėvų, nuo 14 metų gyveno ir mokėsi įvairiuose Lietuvos vaikų globos namuose Šiauliuose ir Rokiškio rajone, Obeliuose. 1989 m. tęsė mokslus Alantos žemės ūkio mokykloje Molėtų rajone. 1996 m. uždarbiavo statybose Vokietijoje.
1996–2003 m. dirbo Alytaus miesto teatre. 2003 m. baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje bakalauro studijas (mokėsi Dalios Tamulevičiūtės kurse). 2014 m. įgijo pedagogo pažymėjimą. 2003–2015 m. dirbo mokytoju Alytaus Šv. Benedikto ir Adolfo Ramanausko-Vanago gimnazijose, Panemunės vidurinėje mokykloje.
2006–2009 m. dirbo vyriausiuoju Alytaus rajono etnografu. 2015–2016 m. Alytaus miesto tarybos narys.
Nuo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. Iškėlė: Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga.

Kūrybinė veikla

VšĮ kino studijos „A“ direktorius ir režisierius. 2007 m. sukūrė dokumentinį filmą „Dzūkų laidojimo apeigos“. Sukūrė kitus dokumentinius filmus („Viskas Dievo valioje“, „Būsime švarūs“), vaidmenis filme „Ekskursantė“ (rež. A. Juzėnas), TV filmuose („Moterys meluoja geriau“). 2009 m. pastatė vaidybinį filmą „Nepalikit, prašau“.
2006 ir 2009 m. – Alytaus miesto kultūros premijos laureatas.
Vedęs, antroji žmona Agnė, dukros Patricija ir Julija. Moka rusų, vokiečių kalbas. Pomėgiai: knygos, fotografija, kinas, sportas, kelionės.
Nuoširdumas

Nuoširdumas – vienas iš sąžiningumo, tikroviškumo aspektų. Prieštaravimų nebuvimas tarp realių jausmų ir ketinimų kito žmogaus atžvilgiu (žmonių grupės) ir to, kaip tie jausmai pateikiami žodžiais. Svarbiausias nenuoširdumo požymis - nesuderinamumas tarp žodinių pareiškimų ir neverbalinių ženklų(gestų, mimikos, intonacijos) kuriuos kalbantysis ne visuomet gali kontroliuoti. Paprastai nuoširdumas vertinamas kaip teigiama savybė. Visgi nuoširdumas gali tapti prieštaravimu mandagumui, etiketo normom, kurios apriboja negatyvių vertinimų išsakymą "į akis", kas gali būti užgaulu arba įžeidžiama pašnekovo atžvilgiu.
Kozimas ir Nikolė

Turinys

2011 m. Genujoje, vykstant G8 susitikimui, protestuotojų minioje susipažįsta ir įsimyli vienas kitą italas Kozimas ir prancūzė Nikolė. Jiedu keliauja po Europą, kol galiausiai grįžta į savo pažinties miestą. Kozimas įsidarbina pas savo draugą koncertų organizatorių Paolo. Kartą nuo scenos stogo nukrinta su juo dirbantis nelegalas Aliune. Jais pradeda domėtis policija ir poros santykiai, iki tol atrodę idealūs, pašlija, o jie patys, padėdami Paolo, atsiduria už grotų...
Lampėdžiai

Pavadinimo kilmė

Lampėdžių vardas neabejotinai siejasi su lietuvių etnokultūra, mitologija. Pats gyvenvietės pavadinimas nesenas – iki Pirmojo pasaulinio karo šią vietą vadino Antraisiais Veršvais. Pavadinimas kilo iš vietinio ežeriuko pavadinimo Lampėdis (Lampėdys). Kurį laiką ir pati vietovė buvo vadinama Lampėdžiu. Ežeriuko vardą mėginama sieti su sąvokomis klampus ir pėda: esą aplink ežeriuką buvusios labai klampios pievos, pasakojama, kad čia nuklimpdavę ir gyvulių, ir žmonių, o ir pats ežeriukas neturįs dugno. Tačiau kalbininkas Aleksandras Vanagas Lampėdį kildina iš senesnės (rekonstruotos) formos Laūmpėdis ar Laumpėdys, t. y. laumė ir pėda. Šaknis Lam- iš Laum- greičiausiai atsirado supaprastinant tarimą.
Vilniaus jachtklubas

Vilniaus jachtklubas – Vilniuje įkurtas jachtklubas.

Istorija

Vilniaus jachtklubo steigiamasis susirinkimas įvyko 1926 m. sausio 19 d. Vilniuje. Jachtklubo nariai buriavo Trakų ežeruose. 1930 m. buriuotojams buvo perduota dalis Trakų pusiasalio ir pastatytas naujas jachtklubo pastatas. 1939 m. Lietuvai atgavus Vilniaus kraštą, Vilniaus jachtklubas su visu inventoriumi buvo perduotas Šaulių sąjungai. Po Antrojo pasaulinio karo Trakai tapo pagrindine buriavimo baze. Naudojantis išlikusiu prieškario inventoriumi buvo ruošiam­i pirmieji pokario buriuotojai, vyko Lietuvos buriavimo čempionatai. Vėliau įkurtas Vilniaus Žalgirio jachtklubas.
Teisinė terminologija

Teisinė terminologija – dalykinė (teisės) terminologija, mokslas, tiriantis terminiją (teisinių sąvokų visumą). Tai terminologijos – kalbotyros mokslo – pošakis. Tiria teisinę kalbą, teisinį žargoną.

Mokslas

Sarbriukene (Vokietija) įkurtas specialus tarpdisciplininis Teisinės terminologijos bei teisinių vertimų portalas (Sarbriukeno universitetas). Jį inicijavo Teisės informatikos institutas kartu su kalbotyros katedromis bei padaliniais.
Belgijoje veikia Vokiškai kalbančios bendrijos Vokiečių teisės terminologijos komitetas (vok. Ausschusses der Deutschsprachigen Gemeinschaft für die deutsche Rechtsterminologie).
Domas Cesevičius

Biografija

1924–1927 m. studijavo Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete, 1928–1932 m. – Kelno universitete ekonominius ir socialinius mokslus. 1933 m. ekonomikos mokslų daktaras.
Nuo 1933 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas. 1933–1934 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ ekonomikos skyriaus redaktorius, nuo 1939 m. lapkričio – vyriausias redaktorius. Bendradarbiavo leidiniuose „Vairas“, „Ekonomika“, „Lietuvis“. 1939 m. žurnalo „Vairas“ redakcinės kolegijos pirmininkas. 1939 m. gruodžio 2 d. – 1940 m. birželio 19 d. Lietuvių tautininkų sąjungos centro valdybos pirmininkas. Po karo dėstė Vilniaus universitete, 1950 m. suimtas ir ištremtas į Sibirą. 1954 m. sugrįžęs dirbo ekonomistu.
Virginijus Sinkevičius

Biografija

2009 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries gimnaziją. 2009–2012 m. studijavo Jungtinės Karalystės Aberistvito universitete, kuriame įgijo ekonomikos ir tarptautinių santykių bakalauro laipsnį. 
2012 m. stažavosi LR Ministro Pirmininko tarnybos Regionų ir etninių klausimų skyriuje. 2012–2013 m. Olandijos Mastrichto universitete toliau tęsė studijas, įgijo Europos politikos magistro laipsnį.
2012–2015 m. naujienų portalo „The Lithuanian Tribune“ autorius ir redaktorius.
2013–2014 m. dirbo JAV Vašingtono Europos analizės centre (CEPA) projektų vadovo padėjėju. 2013 m. stažavosi LR atstovybėje Vašingtone, JAV. 
2014 m. buvo AB Lietuvos pašto tarptautinės grupės projektų vadovas, 2014–2015 m. – programos „Kurk Lietuvai“ dalyvis, 2015–2016 m. – Lietuvos oro uostų koncesijos projekto koordinatorius. 2016 m. „Investuok Lietuvoje“ Investicinės aplinkos gerinimo grupės vadovas. 
2017 m. baigė Skaitmeninės politikos kursą Oksfordo universitete. 
V. Sinkevičius kalba anglų, rusų, lenkų kalbomis.

Politinė karjera

2016 m. Šeškinės vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą, paskirtas LR Seimo Ekonomikos komiteto pirmininku. 2017 m. lapkričio 27 d. paskirtas LR Ūkio ministru, įgyvendinus ministerijos reorganizaciją tapo LR Ekonomikos ir inovacijų ministru. 2019 metų rugpjūčio 22 d. Seimas patvirtino kandidatūrą į Europos Komisijos narius.

Pasiekimai

2018 m. asociacija „Investuotojų forumas“ apdovanojo už Geriausią metų sprendimą investicinei aplinkai gerinti bei Blokų grandinės lyderystės apdovanojimu #SWITCH! Tech Awards 2018 konferencijoje. 2019 m. Lietuvos verslo konfederacija apdovanojo „Partnerystės lyderio 2018“ apdovanojimu už lyderystę formuojant šalies inovacijų politiką. 2018 m. įtrauktas į 100 Įtakingiausių pasaulio jaunų žmonių viešajame sektoriuje sąrašą („Apolitical“ platforma).

Laisvalaikis

Laisvalaikiu žaidžia krepšinį ir futbolą (priklauso LR Seimo komandoms bei sporto mėgėjų komandai „Kažkur matyti“), domisi numizmatika, istorija, grožine literatūra.
Nadiežda Oleinik

Biografija

1976 m. baigė Vorošilovogrado medicinos institutą, gydytoja. VšĮ Druskininkų ligoninės Intensyvios terapijos skyriaus vedėja.
Nuo 2007 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narė. 
Iki 2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus, nuo 2016 m. nepartinio judėjimo „Už Druskininkus“ narė.
Ligoninės gydymo tarybos narė, Lietuvos gydytojų sąjungos narė. Sutuoktinis Anatolijus, vaikai Anatolijus, Dmitrijus, Nikolajus.
Naomie Harris

Biografija

Naomės motina yra gimusi Jamaikoje, tačiau užaugusi Anglijoje, tėvas – emigrantas iš Trinidado. Šie išsiskyrė dar prieš gimstant Naomei ir ši užaugo tik su motina, visiškai nebendraudama su savo tėvu. Motina vėliau ištekėjo ir Naomė turi du brolius. Ji mokėsi „St. Marylebone“ mokykloje, „Woodhouse“ ir „Pembroke“ koledžuose bei studijavo „Bristol Old Vic“ teatro mokykloje.
Sulaukusi 9-erių, ji pirmą kartą buvo pakviesta filmuotis epizodiniam vaidmeniui televizijoje – jos motina dirbo scenariste, prisidėdama prie įvairių muilo operų kūrimo. 2002 m. Naomė gavo vaidmenį postapokaliptiniame filme „28 dienos po“, kuris atvėrė duris tolimesnei jos karjerai kine. Ji filmavosi dvejose Karibų piratų serijose su Johnny Depp 2006 ir 2007 m. 2001 m. Naomė debiutavo teatre, o 2012 m. pirmą kartą įkūnijo Eve Moneypenny filmų serijoje apie Džeimsą Bondą. Iki tol Moneypenny filmuose buvo tik epizodiškai pasirodanti sekretorė, tuo tarpu Naomės personažas jau yra agentė, padedanti Bondui. 2015 m. ji dar kartą atliko šį vaidmenį juostoje „Spectre“.
2013 m. Naomė įkūnijo Winnie Mandela biografinėje juostoje „Mandela: Long Walk to Freedom“. 2016 m. ji pasirodė juostoje „Moonlight“, kuri  buvo išliaupsinta kritikų ir pelnė jai eilę apdovanojimų, tarp kurių ir Oskaro nominaciją.
Stakių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Istorija

Pamituvyje (taip iki XX a. pradžios vadinti Stakiai) apie 1750 m. buvo pastatyta koplyčia. Ji 1806 m. buvo vieša, turėjo 2 altorius. Veliuonos klebonas 1815 m. prašė vyskupo leidimo pastatyti Pamituvyje bažnyčią, skirti kunigą.
1817 m. pastatyta klebonija, 1821 m. perstatyta koplyčia. Ji 1841 m. buvo Veliuonos parapijos filija. Bažnyčiai priklausė 1 valakas žemės. XIX a. (iki 1863 m.) veikė parapinė mokykla. Kunigas Motiejus Čiuzevičius dalyvavo 1863 m. sukilime. Už tai buvo ištremtas į Sibirą. 1872 m. grįžo į Kuršą. 1875 m. bažnyčią padidinta.
Stakių filialistas kunigas Feliksas Sereika (1844–1913 m.) pirkdavo draudžiamą lietuvišką spaudą ir ją dalydavo parapijiečiams. Jis pastatė kleboniją. Klebono A. Gečiaus vadovaujamas raseiniškis Bronikauskas 1909 m. atnaujino bažnyčios vidų.
1906 m. gegužę–1907 m. sausį bažnyčios kuratu buvo Vaižgantas. Jo rūpesčiu buvo gautas Žemaičių vyskupo leidimas sutuokti jaunavedžius Stakių bažnyčioje, užuot važiavus į Girkalnį, jis pradėjo vietos vaikams rengti lietuviškas tikybos pamokas. Ėmėsi iniciatyvos blaivinti vietinį jaunimą, nutraukė girtų muštynių tradicijas, ragino parapijiečius atsisakyti sveikatos gadinimo.
Klebonas Romualdas Macevičius (1931–1988 m.; Stakiuose 1956–1988 m., palaidotas šventoriuje) suremontavo bažnyčią, įvedė centrinį šildymą, pastatė kleboniją. Parapija garsėja Šv. Antano Paduviečio atlaidais.

Architektūra

Bažnyčia turi klasicizmo architektūros bruožų, yra stačiakampio plano, su portiku, apside ir bokšteliu. Netoli bažnyčios stovi aukšta, masyvi medinė varpinė. Šventoriaus priekyje, pietvakariniame kampe, pastatytas akmeninis lurdas su niša ir skulptūra.
Bažnyčioje sumontuoti meistro A. Montvilo vargonai.
Degaičių parkas

Istorija

Degaičių parkas pasodintas dar carinėje Lietuvoje, XIX a. pabaigoje. Tikslesnių duomenų, kas projektavo parką, neišliko. Ilgą laiką jis buvo gerai tvarkomas. Parkas priklausė dvaro teritorijai, kurio savininkas, pristigus pinigų, jį užstatė bankui. Apie 1913 m. iš banko dvarą išpirko broliai Liaugaudai. Pastarieji buvo linkę verstis ūkininkavimu, tačiau parke esančius retus medžius ir krūmus išsaugojo.
Parkas labai nukentėjo per Antrąjį pasaulinį karą. Daug vertingų medžių buvo iškirsta malkoms. Parkas buvo apleistas ir sovietmečiu. Dabartinės seniūnijos vietoje buvo gyvenamasis namas. Jo gyventojai parke buvo įsirengę daržus, šiltnamius. Parko vietoje buvo pilna krūmokšnių, jokių takų.
Parko atgimimas prasidėjo 1972 m., kai Anulėnų tarybinio paukštininkystės ūkio direktorius Mykolas Ežerskis pasikvietė savamokslį dendrologą Alfonsą Kišoną (g. 1927 m.), kuris pradėjo vadovauti parko tvarkymo ir priežiūros darbams. Visoje parko teritorijoje tada buvo pašalinti menkaverčiai medžiai ir krūmai, išvalyti tvenkiniai, sutvarkytos vejos, įrengti gėlynai, atnaujinta takų sistema, apsodinta vietinėmis ir retomis egzotinėmis medžių, krūmų rūšimis bei formomis. Nuo 1986 m. parkas priskirtas prie vietinės reikšmės gamtos paminklų. 1991 m. Degaičių dvaro sodybos fragmentai įrašyti į išaiškinamų kultūros vertybių sąrašą.
Didžiausias parko tvarkymas prasidėjo 2009 m., kai Degaičių seniūnu tapo Antanas Kontrimas. Puoselėjant botanikos parką ir siekiant parodyti jo augmenijos įvairovę, buvo išpjauta daugiau kaip 250 nereikalingų medžių. 2012–2014 m. įvykdytas parko tvarkymo projektas.

Parko medynai

Parkas mišraus suplanavimo, turi netaisyklingą tiesių alėjų ir vingiuotų takų tinklą. Parką puošia: 6 įvairaus dydžio tvenkiniai, 26 tonas sveriantis Žemaičių vienybės akmuo, išskirtinis dviratis, pretendentas į pasaulio Gineso rekordą, sveriantis 1 385 kg. Yra prieplauka, sporto bei žaidimo aikštelės, vasaros estrada, bažnyčia. Lankytojams orientuotis padeda: parko žemėlapis – schema, informacinės lentelės prie medžių. 2015 m. duomenimis parką sudaro 300 taksonų medžių dendrologinė įvairovė.
Parko medynuose bei medžių juostose daugiausiai savaiminių rūšių ąžuolų ir eglių. Iš svetimžemių spygliuočių parke auga dygioji eglė, europinis ir sibirinis kėnis, melsvoji pocūgė, kedrinė pušis, žirniavaisis puskiparisis ir jo plunksniškoji geltonšakė forma, serbinė eglė, vakarinė tuja ir europinis maumedis. Parke auga įvairūs, dendrologiniu požiūriu reti, egzotiniai, sumedėję augalai bei jų formos. Čia auga raudonieji ir glaustašakiai paprastieji ąžuolai, raudonlapiai paprastieji bukai, raudonasis platanlapis klevas, gelsvažiedis tulpmedis, raudonasis riešutinis lazdynas, raudonlapis pūkenis, paprastojo klevo, gluosnių, ąžuolų, sedulų, šeivamedžių dekoratyvinės formos ir daugelis kitų medžių. Vien alyvų žydi virš 30 rūšių. Parke yra ir bene stambiausias Lietuvoje alpinis pupmedis – 9 m aukščio ir 22 cm skersmens. Keletas parko medžių yra įtraukti Lietuvos augalų genų banką. Iš viso parke priskaičiuojama 200 rūšių ir formų sumedėjusių introducentų.
Charles Gates Dawes

Biografija

Per Pirmąjį pasaulinį karą vadovavo JAV ekspedicinių pajėgų aprūpinimui. Nuo 1919 m. brigados generolas. 1921-1922 m. Biudžeto biuro direktorius. 1923-1924 m. vadovavo tarptautiniam ekspertų komitetui, kuris parengė Daueso planą. 1925-1929 m. JAV viceprezidentas (respublikonas). 1929-1932 m. ambasadorius Didžiojoje Britanijoje.
1925 m. jo veikla kartu su Austinu Čemberlenu įvertinta Nobelio taikos premija.
Pliuralizmas (filosofija)

Pliuralizmas (lot. pluralis – dauginis) – filosofinė koncepcija, kuri teigia, kad visa esamybė yra sudaryta iš daugybės lygiareikšmių izoliuotų skirtingos kilmės pradų. Monizmo priešybė. Viena iš pliuralizmo formų yra dualizmas.
Klasikinis pliuralizmo atvejis – G. Leibnico monadologijos teorija. Polinkis į pliuralizmą būdingas šiuolaikiniam idealizmui (pragmatizmui, neopozityvizmui, egzistencializmui).
Pirmasis pliuralizmo terminą 1712 m. pavartojo K. Volfas.
Apelsininė kiauliauogė

Auginimas

Vaisius apelsino spalvos, forma primintų pomidorą ar dumplūnę. Viduje gausu sėklų. Skonis galėtų būti apibūdintas kaip ananasas, braškė ir pomidoras vienu metu. Valgomas žalias, naudojamas gėrimų gamyboje, dedama į desertus, verdamos uogienės, džemai.
Augalas šilumamėgis, todėl svarbu šiluma, šviesa ir drėgmė. Augimo periodu sparčiai auga. Nuo sėjos iki žydėjimo – 150 – 180 dienų. Vaisiui sunokti reikia 180 – 200 dienų. Geriausiai auga daliniame šešėlyje, kai kas jo skonį apibūdina kaip rabarbaro ir citrinos. Vaisių sultys būna žalios spalvos.
Tomas Bakučionis

Tomas Bakučionis (g. 1964 m. liepos 8 d.) – lietuvių muzikas, vargonininkas, pedagogas, Lietuvos socialdemokratų sąjungos kandidatas į seimo narius , muzikos kritikas ir kultūros apžvalgininkas, rašantis žurnaluose ir dienraščiuose – „Muzikos barai“, „Lietuvos rytas“, „Meno dienos“, „Veidas“. T. Bakučionis yra visuomeninio judėjimo „Už Lietuvą be kabučių“ narys ir kino teatro „Lietuva“ išsaugojimo akcijų dalyvis.

Biografija

Mokėsi M. K. Čiurlionio menų gimnazijoje ir J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje (dabar – Vilniaus konservatorija), 1983–1990 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijoje fortepijoną, vargonus ir klavesiną, 1986–1992 m. dirbo koncertmeisteriu Lietuvos muzikos akademijoje, 1990–1991 m. stažavo doc. J. Andrejevo kamerinio ansamblio klasėje, 1992–1994 m. studijavo Štutgarto aukštojoje muzikos ir teatro mokykloje vargonus bei klavesiną pas prof. dr. Ludgerį Lohmanną ir prof. Joną Laukviką. Baigė studijas 1994 m., įgijo klavesino specialybės meno magistro diplomą. Nuo 1990 m. koncertavo Lietuvoje kaip solistas ir su ansambliu „Atrium". Dirba pedagoginį darbą Nacionalinėje M. K. Čiurlionio menų mokykloje ir administracinį darbą Trakų meno mokykloje.

Ieškinys dėl kino teatro Lietuva išsaugojimo akcijų

2008 m. sausio mėnesį „Lietuvos“ kino teatro pastato savininkė bendrovė „Rojaus apartamentai“ kreipėsi į Vilniaus apygardos teismą, reikalaudama atlyginti nuostolius patirtus dėl kino teatro išsaugojimo akcijų ir sustabdyto gyvenamųjų namų projekto vystymo. T. Bakučioniui ir kitiems judėjimo „Už Lietuvą be kabučių" iniciatoriams (paveldo ekspertei Jūratei Markevičienei, režisieriui Vytautui Domaševičiui, menininkui, nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatui Gediminui Urbonui) buvo pateiktas 609 tūkstančių ieškinys.
Rutka (Suvalkų apskritis)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Ignotas Karpis

Dvarai

Iš tėvo paveldėjęs didžiulius turtus ir pats didino valdomus plotus, supirkinėdamas dvarus. Iš Dominyko Jeronimo Radvilos nupirko Naujamiestį su aplinkiniais kaimais.

Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų Karpių giminės Joniškėlio šakos.
Turėdamas vos 14 m. dalyvavo 1794 m. T. Kosciuškos sukilime, paaukojo 2000 auksinų LDK kariuomenei ginkluoti, pats įstojo į sukilėlių raitelių brigadą. Sukilimui pralaimėjus studijavo Vilniaus universitete, vėliau aplankė daug Europos šalių, susipažino su pažangiausiomis to meto filosofinėmis idėjomis.
Joniškėlyje greta šventoriaus pastatė dviejų aukštų mūrinę parapijinę dviklasę mokyklą (dab. Joniškėlio Gabrielės Petkevičaitės – Bitės gimnazija). Pirmais 1808–1809 m. ją lankė 46 mokiniai – visi berniukai. Mokyklai išlaikyti Vilniaus universitetui deponavo 66 000 rublių kapitalo. Iš jo universitetas apmokėdavo mokytojams algas ir išlaikė mokinių bendrabutį. Pirmieji mokytojai buvo Ignacas Radavičius ir Juozapas Bliusis. Vėliau joje yra mokytojavęs Laurynas Ivinskis. Mokytojus skirdavo Vilniaus universitetas.
Rūpindamasis joniškėliečių sveikata, 1808 m. kitoje šventoriaus pusėje pastatė dviejų aukštų mūrinę ligoninę, tokios pat išvaizdos kaip mokykla. Į ligoninę be išimties buvo priimamai visi Joniškėlio parapijos ligoniai. Gydymas ir ligonių išlaikymas buvo nemokamas.
Buvo silpnos sveikatos. Gydėsi pas Venecijos profesorių Pesolį, kuriam sumokėjo 7 000 dukatų. Tačiau sulaukęs vos 29 metų mirė po nesėkmingos operacijos pirmaisiais 1809 m. mėnesiais. Šeimos nesukūrė, todėl jo turtų pagrindiniu paveldėtoju tapo pusbrolis Eustachijus Karolis Karpis.
1808 m. vasario 29 d. testamentu paleido iš baudžiavos apie 7 000 Joniškėlio, Senkonių, Gustonių, Naikų, Klovainių, Linkuvos, Rimkūnų, Palėvenės, Majūnų, Naujamiesčio, Preibių – Paežerio ir Zuberkų dvarų valstiečių. Jis dovanojo paleistiesiems valstiečiams jų skolas ir davė savarankiško ūkininkavimo pradžiai po 30 olandiškų talerių. Testamentas testamento vykdytojų į Šiaulių aktų knygas įrašytas 1809 m. kovo 8 d., į Upytės – 1808 m. kovo 15 d., į Vilniaus – 1809 m. balandžio 2 d. Rusijos caras Aleksandras I 1810 m. balandžio 24 d. šį testamentą patvirtino.
Testamentu I. Karpis paskirstė turtus savo giminėms, nemažas pinigų sumas skyrė dvariškiams. Pagal testamentą 1811 m. įkurta pirmoji Lietuvoje Žemės ūkio mokykla, veikusi pagal Vilniaus universiteto nuostatus (dab. Joniškėlio Igno Karpio aukštesnioji žemės ūkio mokykla). Mokyklai paskyrė 400 000 zlotų, mūrinį namą ir 6 margus žemės bandomajam laukui. Dar 40 000 zlotų paskyrė Vilniaus universitetui. Užrašytą kapitalą perėmė globoti Edukacinė komisija. Kapitalas nenaudotas išsilaikė iki 1900 m. ir su palūkanomis per tą laiką pasiekė apie 4 mln. rb.
Karpio baudžiavos panaikinimą Adomas Mickevičius apdainavo poemoje „Ponas Tadas“.
Ulan Batoro rajonai

Ulan Batoro rajonai - Mongolijos sostinę Ulan Batorą sudarantys 9 rajonai (mong. дүүрэг), iš kurių 2 yra eksklavai. Rajonai dalijami į choroo (mong. хороо).
Lukšių herbas

Aprašas

Mėlyname lauke virš auksinės knygos skrendantis sidabrinis genijus (angeliukas) su raudonu kaspinu su sparneliais virš nugaros, dešinėje rankoje laikantis auksinę palmės šakelę.
Herbas simbolizuoja kultūrinę ir švietėjišką veiklą.

Istorija

Herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas.
Vasario 16-osios gatvė (Jonava)

Vasario 16-osios gatvė – gatvė Jonavoje, vienas iš pagrindinių miesto kultūrinių ir teisinių centrų. Gatvė jungia Rimkų mikrorajoną su Jonavos senamiesčiu. Gatvė yra judri dienos metu ir siekia miesto centrą. Įsteigtos dvi autobusų stotelės.

Susikertančios gatvės

Mindaugo gatvė
 Virbalų gatvė
 Chemikų gatvė
 Veterinarijos gatvė
 Verbų gatvė
 Dariaus ir Girėno gatvė
 Gėlių gatvė
 Sodų gatvė
 Žalioji gatvė
 Žeimių gatvė

Istorija

Sovietmečiu ši gatvė buvo vadinama Pergalės gatve. Dar prieš paskelbiant Nepriklausomybės atkūrimą, 1989 m. vasario 11 d. čia buvusio Statybos tresto administracinio pastato salėje įvyko patriotinis minėjimas, skirtas Lietuvos valstybingumo dienai pažymėti, kuris buvo suorganizuotas vietinės Sąjūdžio grupės pastangomis. Nuspręsta gatvei grąžinti Vasario 16-osios vardą. Ta proga ant tresto pastato, pažymėto nr. 1, sienos buvo pritvirtinta paminklinė lenta „Gatvė pavadinta Lietuvos nepriklausomybės paskelbimui 1918 m. vasario 16 d. atminti".

Ekonomika

Vasario 16-osios gatvės pastate Nr. 35 įsikūrusios UAB „Regitra” ir UAB "Juta", Jonavos filialas, Valykla „Švaros namai“ (UAB „Skaistuva“; Vasario 16-osios g. 24, LT-55170).

Kultūra

Įsikūręs Jonavos kūno kultūros ir sporto centras ir miesto sporto salė (vidaus patalpų stadionas), kurioje vyksta įvairūs JKKSC renginiai.