google/wiki40b huggingface dataset:
Kolymos žemuma

Kolymos žemuma (rus. Колымская низменность) yra Rusijoje, šiaurės rytų Sibire, Jakutijoje, Kolymos upės žemupyje. Driekiasi 750 km tarp Alazėjos ir Jukogirų plokščiakalnių. Aukštis iki 100 m (su pavienėmis sopkomis, iškylančioms iki 300 m). Išplitęs amžinasis įšalas. Daugybė pelkių ir ežerėlių. Vyrauja supelkėję maumedžių retmiškiai, šiaurėje pereinantys į krūminę, o vėliau arktinę tundrą. Elnių ganyklos.
Dobrovolė (Vilnius)

Istorija

Iki 1996 m. – kaimas Trakų Vokės apylinkėje.
Bootie Brown

Bootie Brown (tikras vardas Romye Robinson, g. 1969 m. lapkričio 13 d.) yra JAV vakarų pakrantės repo stiliaus atlikėjas. Jis buvo vienas iš repo kolektyvo The Pharcyde įkūrėjų.
Dabar šis atlikėjas geriausiai žinomas, nes bendradarbiavo su muzikine grupe Gorillaz, kuriant albumo Demon Days dainą Dirty Harry.
Grafas (duomenų struktūra)

Kaimynystės matrica

Matricos elementas i-ojoje eilutėje ir j-ajame stulpelyje įgauna reikšmę (pavyzdžiui, 0 arba 1) priklausomai nuo to ar i-oji ir j-oji grafo viršūnės susietos briauna. Neorientuoto grafo kaimynystės matrica visda yra simetriška.
Tokia matrica paprasčiausiai realizuojama dvimačiu masyvu.

Kaimynystės sąrašai

Kiekvienai grafo viršūnei susikuriama po tiesinį sąrašą. Juose saugomos kiekvienos viršūnės kaimynės (viršūnės su kuriomis ši viršūnė yra susieta briauna).
Retiems grafams realizacija kaimynystės sąrašais naudoja mažiau vietos nei realizacija kaimynystės matrica. Tačiau pastaroji duomenų struktūra leidžia efektyviau atsakyti į klausimą "ar i-oji ir j-oji grafo viršūnės sujungtos?".
Martin Weiss

Ankstyvasis gyvenimas

Martinas Vaisas gimė protestantų šeimoje Karlsrūjėje. Vaisas sekė tėvo pėdomis ir įgijo santechniko ir šildymo sistemų specialisto išsilavinimą, dirbo pameistriu tėvo įmonėje. 1923–1927 m. gyveno Pietų Amerikoje, ten padėjo broliui įkurti fermą. Po tėvo mirties susilaukė trijų vaikų.

Karjera nacių struktūrose

Vaisas ne itin domėjosi politika. 1934 m. jis įstojo į raitąją SS, SS padalinį, labiausiai orientuotą į jojimo meną ir žirgų priežiūrą. 1934 m. taip pat jis įstojo į Vokietijos nacionalsocialistinę darbininkų partiją.
1939 m. rugsėjį nacių Vokietijai įsiveržus į Lenkiją, Vaisas pašauktas į Vermachtą. Dėl narystės SS buvo perkeltas į Waffen-SS mašinų aptarnavimo skyrių ir pasiųstas į mūšį dėl Prancūzijos. 1940 m. rugpjūtį grįžo namo ir tęsė šeimos verslą.
1941 m. pavasarį Vaisas vėl mobilizuotas, paskirtas į trečią operatyvinę komandą Einsatzkommando 3, operatyvinės grupės dalį, dislokuotą Bad Diubene. 1941 m. spalį paskirtas dirbti Vokietijos valstybės saugumo tarnybos (vok. Sicherheitsdienst, SD) ir Trečiojo Reicho saugumo policijos (vok. Sicherheitspolizei; SiPo) vado biure Vilniuje, Ostlando reichskomisariate.
Vaisas šiose pareigose išdirbo iki 1944 m. liepos. Jis visiškai atsakingas už represijas prieš Vilniaus žydų populiaciją, prieš Holokaustą sudariusią apie 50 000 žmonių.
Nepaisant žemo rango, Vaisas buvo atsakingas už Vilniaus getą ir netoliese esantį Lukiškių kalėjimą. Jis taip pat atrinkdavo aukas ekzekucijoms Paneriuose ir pranešdavo savo viršininkams jų skaičių.
Vaisas pagarsėjo žiauriu elgesiu su geto kaliniais ir jų dažnu mušimu. Sykį jis vietoje nušovė žmogų, už tai, jog per geto vartus bandė įsinešti penkias bulves ir šiek tiek žuvies. Kiti vokiečių sargybiniai būtų linkę pasigailėti žydų, tačiau bijojo Vaiso nepritarimo. Dėl žiaurumo ir užgaidaus elgesio siunčiant žmones iš Vilniaus geto į ekzekucijų vietą Paneriuose, buvo pramintas „juoduoju Vaisu“, „Weiss, das Schwarz“ (žodžių žaismas, vok. weiss 'baltas').

Teismas už karo nusikaltimus

1950 m. vasarį Viurcburgo teismas pripažino Vaisą kaltu dėl karo nusikaltimų ir nuteisė kalėti iki gyvos galvos.
Ad-Ali Abli sultonatas

Istorija

Žlugus Adalio sultonatui, apie XVI a. susikūrė Ad-Ali Abli sultonatas, kurio valdovai titulavosi derder. Jis buvo vienas iš penkių afarų sultonatų, pripažinęs Ausos viršenybę. Tadžura buvo vienas iš pakrantės sultonatų, įgalinusių prekybą tarp Ausos (ir Ševos) krašto gilumoje ir užsienio. Vakariausias šio prekybinio kelio taškas buvo Aliju Amba miestas. Tadžurą pasiekdavo karavanai iš Etiopijos, ir jis parduodavo tokias prekes, kaip kviečiai, auksas, medus, stručio plunksnos, civetonas ir kt. Taip pat čia buvo didelis vergų turgus, kuris lėmė miesto ir sultonato klestėjimą XVIII-XIX a.
Nuo XVI a. sultonatas priklausė Osmanų imperijos Habešo provincijai, vėliau perduotas Egipto chedivatui. XIX a. viduryje sultonatu domėjosi prancūzai, kurie sudarė su sultonu draugystės sutartį. 1862 m. prancūzai nupirko iš sultono rytines teritorijas, kur įkūrė Oboko miestą ir pradėjo kolonizaciją. 1896 m. sujungę savo teritorijas regione, prancūzai įkūrė Prancūzijos Somalilandą. Sultonate išlaikyta vietinė dinastija.
Holbergo premija

Premija

Premijos dydis siekia 6 mln. kronų (apie €617 000). Laimėtojas paskelbiamas kovo mėn., apdovanojimų ceremonija vyksta Bergene kasmet birželio mėn. Organizacinis komitetas jauniems, iki 35 metų, mokslininkams iš Šiaurės šalių taip pat skiria Nilso Klimo premijas. 
Premijos įteiktos vokiečių filosofui Jurgenui Habermasui, prancūzų filosofui Bruno Latūrui ir kt.
Nacionalinis Rosarijo universitetas

Nacionalinis Rosarijo Universitetas (isp. Universidad Nacional de Rosario; UNR) – viešasis universitetas, įsikūręs Argentinoje, Santa Fė provincijoje, Rosarijo mieste. Įkurtas 1968 m. Mokosi per 75 tūkst. studentų.
Teistinis satanizmas

Teistinis satanizmas (dar vadinamas dvasiniu arba tradiciniu) – bendras terminas, kuris reiškia velnio arba Šėtono išpažinimą kaip realiai egzistuojančio asmens, su kuriuo galima užmegzti ryšį garbinimo, apeigų metu.

Tikėjimas

Priešingai nei LaVey satanizmas, kurį sukūrė Anton Szandor LaVey 1966 m., šiame tikėjime Šėtonas yra reali būtybė. Pasak LaVey, jis yra individualizmo simbolis. Teistinis satanizmas akcentuoja Šėtono garbinimą. Taip pat tikima magija, užsiimama įvairiais ritualais.
Silabotoninė eilėdara

Silabotoninė eilėdara (gr. syllabē 'skiemuo' + tonos 'kirtis') – eiliuotos kalbos sistema, pagrįsta dėsningu kirčių išdėstymu eilutėse.
Pagrindiniai silabotoninės eilėdaros metrai: dviskiemeniai – jambas ir chorėjas, triskiemeniai – daktilis, amfibrachis ir anapestas. Dviskiemeniuose metruose tarp kirčiuotų skiemenų būna vienas arba trys (kartais penki) nekirčiuoti skiemenys, triskiemeniuose – 2 (kartais penki). Silabotoninės eilėdaros eilutės kartais nerimuojamos, tada jos vadinamos baltosiomis eilėmis.
Silabotoninę eilėdarą lietuvių poezijoje XIX a. pabaigoje įtvirtino ir ištobulino Maironis. Ji gyvuoja ligi šiol.
Šilalės spaustuvė

Šilalės spaustuvė – spaustuvė, 1950–1985 m. veikusi Šilalėje.

Istorija

Įsteigta 1950 m. kartu su Šilalės rajono laikraščio „Spalio pergalė“ redakcija. „Spalio pergalės“ pirmasis numeris pasirodė 1951 m. kovo 24 d. 1952–1953 m. Šilalės spaustuvėje buvo spausdinamas ir Šilalės MTS laikraštis „Tarybinis mechanizatorius“.
1960 m. Šilalės spaustuvė prijungta prie Tauragės spaustuvės. 1962 m. balandžio 21 d. išėjo paskutinis „Spalio pergalės“ numeris. Spaustuvė buvo uždaryta.
1963 m. kovo 1 d. ėmus leisti naują rajono laikraštį „Artojas“, Šilalės spaustuvė atgaivinta. 1976 m. kartu su Plungės, Tauragės ir Telšių spaustuvėmis buvo prijungta prie Klaipėdos „Ryto“ spaustuvės ir tapo skyriumi. Nuo 1982 m. Klaipėdos „Ryto“ spaustuvės Šilalės filiale laikraštis „Artojas“ buvo tik renkamas, o spausdinamas Šiaulių „Titnage“. 1985 m. gegužės mėn. Šilalės spaustuvėje sumontuota fotorinkimo aparatūra, bet 1985 m. rudenį Šilalės spaustuvė uždaryta.
Vilniaus kaštelionas

Vilniaus kaštelionas (lenk. kasztelan wileński) – antrasis pagal rangą po Vilniaus vaivados aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas Vilniaus vaivadijoje, Didžiojo kunigaikščio pilių vaivadijoje vyriausias valdytojas bei Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnas.

Įgaliojimai

Vilniaus kašteliono pareigybė įsteigta 1413 m., kai Lenkijos karalystės pavyzdžiu buvo įsteigta ir Vilniaus vaivadija. Vilniaus kaštelioną skirdavo Didysis kunigaikštis (karalius) ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos arba iki paskyrimo į aukštesnes pareigas.
Kaštelionas buvo pavaldus Vilniaus vaivadai, taip pat karo atveju jo tiesioginis viršininkas buvo ir Lietuvos didysis etmonas. Kaštelionas atlikdavo pilies administracijos, ūkio reguliavimo, teismo ir karinės administracijos funkcijas. Kaštelionas buvo aukščiausias karinės valdžios pareigūnas vaivadijoje ir Vilniaus pavieto bajorų vadas, taip pat pavieto bajorų pašauktinių kariuomenės vadas.
Kaštelionas buvo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Ponų tarybos narys, o nuo 1569 m. Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Vilniaus kaštelionas turėjo penktą pagal rangą aukščiausią pasauliečių poziciją.
Pareigybė panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.
Expo vakarai

Expo vakarai – didžiausias parodų ir konferencijų centras Vakarų Lietuvoje.
Veikia nuo 1994 m. Organizuoja parodas, muges, konferencijas, kitus renginius. UAB „Expo vakarai“ taip pat teikia stendų, parodų ir renginių įrangos nuomos paslaugas.
Adresas: Baltijos pr. 12 A, Klaipėda.
1959 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

1959 m. Lietuvos šachmatų čempionatas – tai 26-asis Lietuvos vyrų ir 12-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Galina Sitnik

Biografija

Pensininkė. Visagino pensininkų klubo prezidentė, Pagyvenusių žmonių sąjungos Visagino filialo pirmininkė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Visagino skyriaus narė.
1995–1997 m. Visagino savivaldybės tarybos narė (LDDP sąraše).
Sutuoktinis Aleksandras, vaikai Michailas, Aleksandras, Elena.
Didysis apskritimas

Didysis apskritimas – apskritimas, gaunamas perkirtus sferą plokštuma einančia per jos centrą. Bet kurio didžiojo apskritimo spindulys visada lygus sferos spinduliui. Kertant sferą ne per centrą gaunami mažieji apskritimai.
Per bet kokius du nesutampančius taškus ant sferos galima nubrėžti tik vieną didįjį apskritimą (jei jie nėra ant tiesės, einančios per sferos centrą). Per du taškus, esančius tiesės, einančios per sferos centrą, ir sferos paviršiaus susikirtime galima nubrėžti be galo daug didžiųjų apskritimų. Trumpesnioji didžiojo apskritimo lanko dalis, jungianti du taškus visada yra trumpiausias atstumas tarp jų (sferos paviršiumi). Didieji apskritimai sferinėje geometrijoje atitinka tiesės sąvoką. Didieji apskritimai yra geodezinės linijos sferoje.
Didysis apskritimas taip pat trumpiausias atstumas su mažiausiu kreivumu, kuris šiuo atveju lygus  \kappa = \frac{1}{R}.
Didžiųjų apskritimų pavyzdžiais dangaus sferoje yra horizontas, dangaus pusiaujas, ekliptika.
Virgilijus Mundrys

Biografija

Tėvas Lietuvos kariuomenės karininkas, 1941 m. birželio mėn. ištremtas Sibirą, miręs Norilske. Sesuo Regina Mundrytė. Mokėsi Pirmojoje berniukų gimnazijoje, baigė 1-ąją darbo jaunimo mokyklą. 1960 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1956–1967 m. laikraščio „Sportas“ korektorius, literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas. Nuo 1960 m. Lietuvos televizijos futbolo varžybų komentatorius. 1967–1978 m. laikraščio „Sovetskaja Litva“ literatūrinis darbuotojas ir sporto skyriaus vedėjas, 1978–1989 m. – Lietuvos televizijos ir radijo sporto skyriaus vedėjas, sporto redakcijos komentatorius. 1989–1992 m. dienraščio „Respublika“ sporto apžvalgininkas, 1992–1993 m. – Lietuvos nacionalinės futbolo rinktinės viršininkas, 1993–1994 m. – Vilniaus „Panerio“ futbolo klubo direktorius. 1994–1996 m. dienraščio „Diena“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1997 m. savaitraščio „Sargyba“,  laikraščio „Lietuvos žinios“ redakcijos darbuotojas.
Mokydamasis gimnazijoje žaidė ledo ritulio komandoje, šoko dainų ir šokių ansamblyje „Lietuva“, vėliau, puikiai įvaldęs rapyrą, įvykdė TSRS sporto meistro normatyvą, triskart tapo Lietuvos čempionu.
Čiumas

Čiumas – šiaurės tautų kūgio formos kilnojama  palapinė. Ypač populiarūs Rusijos atšiauriuose rajonuose. Tradicinis čiumas pastatomas naudojant medines kartis – jos sustatomos ratu, kurio diametras gali siekti iki 8 m. Kūgis suformuojamas suremiant karčių viršūnes, užtiesiant elnių odas ar kitas šilumą laikančias medžiagas (beržo tošį, žievę, vilną). Čiumo viduryje įrengiamas ugniakuras, kuris kartu padeda apsiginti nuo kraujasiurbių vabzdžių. Jo dūmai išeina pro vidurinę skylę, paliktą formuojant kūgį. Durų angose pakabinami kailiai. Medžiagos būstui statyti atsigabenamos elnių kinkiniais.
Šiuolaikiniame Sibiro tautų gyvenime čiumai dar plačiai naudojami, be to pritaikomos naujos dengimo ir įrengimo medžiagos. Taip lengviau prisitaikyti prie klajokliško gyvenimo būdo ir rūstaus klimato: jie nesunkiai surenkami ir pergabenami, sekant paskui ganomų gyvulių bandas ir pan. Kailiai, vilna apsaugo nuo šalčių, apskrita čiumo forma mažiau priešinasi vėjui. Panašūs būstai yra jurtos bei jarangos.
Aranchuezo sutartis

Aranchuezo sutartis – 1801 m. kovo 21 d. Prancūzijos ir Ispanijos pasirašyta sutartis.
Sutartimi buvo patvirtinti San Ildefonso sutarties punktai. Taip pat Parmos hercogas Ferdinandas Burbonas sutiko perduoti Parmos hercogystę Prancūzijai. Ferdinando sūnus Liudvikas gavo Toskanos didžiąją kunigaikštystę, kuri buvo pervadinta į Etrurijos karalystę. Buvęs Toskanos didysis kunigaikštis Ferdinandas III Habsburgas gavo sekuliarizuotas Zalcburgo arkivyskupijos žemes ir tapo Zalcburgo hercogu.
Burgio pelkė

Burgio pelkė yra Plungės rajone 6 kilometrai į vakarus nuo Alsėdžių. Plotas 192 ha (pramoninis 140 ha). Šiaurinėje dalyje yra Burgio, pietinėje - Burgalio ežerai. Į Burgio ežerą įteka Blinda, išteka Babrungo intakas Uošna. Pelkės didesnioji dalis yra raistinė žemapelkė, viduryje - nedidelė raistinė aukštapelkė. Durpių klodo didžiausias storis 4,1 m, vidutinis 1,9 m. Durpių ištekliai 2,7 mln. m³. Vidutinis susiskaidymas 27 %, vidutinis peleningumas 9,5 %, vidutinis drėgnumas 88 %. Po durpėmis yra iki 6,0 m. storio sapropelio sluoksnis. Dugne smėlis, priesmėlis.
Dienbjenfu

Istorija

Su Dienbjenfu siejama pusiau legendinė VIII a. tajų vietovė Muangtenas. Antrojo pasaulinio karo metu, Dienbjenfu veikė vietnamiečių karinė bazė, skirta kovai prieš japonus. Indokinijos karo metu (1945–1954 m.) ties šiuo miestu vyko lemiami mūšiai. 1953 m. lapkričio 21 d. prancūzų kariuomenė užėmė Dienbjenfu ir įkūrė stovyklą su 16 000 karių (vadas Christian de Castries). Vietnamiečių kariuomenė (Vietminis), vadovaujama Vo Ngujen Ziapo, apsupo miestą ir 1954 m. gegužės 7 d. jį galiausiai užėmė. Dienbjenfu užėmimas tapo Prancūzijos kolonijinės valdžios pralaimėjimo Indokinijoje simboliu.
Irena Nagulevičienė

Biografija

1978 m. Vilniaus valstybinio universiteto Filologijos fakultete baigė lietuvių kalbos ir literatūros studijas, įgijo filologės specialybę.
Dirbo lietuvių kalbos mokytoja, Jonavos rajono laikraščio „Alio Jonava" redaktore. Jonavos rajono savivaldybės tarybos 2007–2011 m. narė. Lietuvos socialdemokratų partijos Jonavos skyriaus narė.
Rajono poezijos klubo „Šaltinis" pirmininkė, Jonavos krašto moterų asociacijos „Jonavietė" narė. Pomėgiai – poezija (kūryba), renginių organizavimas, literatūrinė veikla. Išleido 2 knygas.
Išsiskyrusi. Sūnus Renaldas.
Pranas Narušis

Pranas Narušis (1913 m. balandžio 1 d. Kartenoje – 1959 m. rugpjūčio 20 d. Kartenoje, Kretingos r.), vargonininkas, kapelmeisteris, chorvedys.

Biografija

Baigęs Kartenos pradžios mokyklą, kurį laiką mokėsi Plungės mokytojų seminarijoje. Tėvas Viktoras Narušis išmokė vargonuoti. 1931–1940 Pranas buvo Lietuvos kariuomenės pučiamųjų orkestro muzikantas Klaipėdoje, Plungėje, Telšiuose ir kitur. Išėjęs į atsargą, dirbo savo ūkyje Kartenoje ir vargonininkavo bažnyčioje, suorganizavo parapijos chorą.
Nuo 1946 iki mirties buvo Kartenos kultūros namų meno vadovas, suorganizavo pučiamųjų orkestrą ir mišrųjį chorą ir rengė koncertus. Daug metų Kartenos vidurinėje mokykloje dėstė muziką, vadovavo moksleivių chorams ir vokaliniams ansambliams. Vyresniųjų klasių moksleivių mišrųjį chorą parengė 1955 respublikinei dainų šventei. Jo parengti kolektyvai dalyvavo Kretingos rajono dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. Buvo Kretingos rajono dainų švenčių organizatorius ir dirigentas. Parašė muziką spektakliui „Eglė žalčių karalienė“, dainų chorui: „Jūrai“, „Ruduo lietuviškam kaime“, „Laukinė obelis“, „Vyrai prie jūros“ ir kt. Pučiamųjų orkestrui parašė maršą „Tūkstantis žingsnelių“ ir valsą „Ruduo lietuviškam kaime". Išaugino du sūnus: vilniškis Jurgis Narušis – gamtos mokslų daktaras, docentas; klaipėdiškis Pranas Narušis – klarnetininkas, docentas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Julija Šliažienė

Biografija

1967 m. baigė Kretingos vakarinę darbo jaunimo mokyklą, 1973 m. – Vilniaus universitetą, įgydama žurnalistės specialybę. 1973 m. pradėjo dirbti Valstybinio radijo ir televizijos komiteto Programų direkcijoje. Nuo 1976 m. Lietuvos televizijos Naujienų direkcijos informacijos redakcijos, „Panoramos“ žurnalistė, redaktorė. 2006–2007 m. Naujienų tarnybos vadovė. Nuo 2007 m. Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijos Viešųjų ryšių departamento direktorė, nuo 2009 m. Vyriausybės Komunikacijos departamento Piliečių ir atviros Vyriausybės skyriaus patarėja.
Rengė laidas mokslo ir švietimo temomis, nuo 1990 m. – su krašto apsauga, teisėsauga ir teisėtvarka susijusiais klausimais.
Jakovas Gensas

Biografija

Gimė 1903 m. Šiauliuose. 1919 m. paimtas į Lietuvos kariuomenę. Kovojo Lenkijos–Lietuvos kare. 1924-1935 m. studijavo teisę ir ekonomiką Vytauto Didžiojo universitete. Baigęs mokslus dirbo lietuvių kalbos ir fizinio lavinimo mokytoju įvairiose Lietuvos mokyklose. 1939 m. rudenį persikėlė į Vilnių, kur įsitraukė į sionistinę veiklą. Prasidėjus sovietų trėmimams slapstėsi kaimuose aplink Vilnių. Prieš pat Vokietijos ir TSRS karą grįžo į Vilnių, o vokiečiams užėmus Vilnių ir įkūrus getą paskirtas geto ligoninės direktoriumi. Glaudžiai bendradarbiavo su judenratu, 1942 m. liepos 15 d. vokiečiai jį paskyrė žydų policijos viršininku, Judenrato ir geto vadu bei oficialiu jo atstovu. Vėliau Judenratas buvo perorganizuotas ir Gensas tapo vienvaldžiu geto vadovu.
Daugelis geto gyventojų gerbė Gensą, nes jis buvo vedęs lietuvę, kuri su jų dukra gyveno ne geto teritorijoje ir turėjo galimybę išsigelbėti, tačiau nusprendė likti gete su savo tauta. Daugelis apeliavo į Genso autoritetą nacistams ir į tai, kad jo gyvybė yra geto gyvavimo užstatas. Buvo nemažai žmonių, ypač inteligentų tarpe, kurie Gensą laikė išdaviku ir apgaviku, nes jis sutiko, kad žydų policija dalyvautų akcijose. Buvo ir tokių, kurie manė, kad jis klysta taip veikdamas, tačiau jis nuoširdžiai siekė išgelbėti žydus iš geto. 1943 m. rugsėjo 14 d. nužudytas. Buvo vedęs lietuvę Elvyrą Budreikaitę su kuria susilaukė dukters Ados. 2006 m. sukurtas filmas Vilniaus getas, kuriame Jakovo Genso vaidmenį atliko vokiečių aktorius Heino Ferch.
Eat Me, Drink Me

Nutekėjimas

2007 m. Gegužės 1 albumas nutekėjo ir pasirodė keliuose P2P tinkluose.
Gražaičiai (Pakruojis)

Žymūs žmonės

Kaime gimė menotyrininkas, filologas Skirmantas Valiulis (1938–2011).
Automobilio identifikacinis kodas

Automobilio identifikacinis kodas (dažnai VIN kodas, angl. Vehicle identification number) – unikalus septyniolikos simbolių rinkinys, apibūdinantis konkretų automobilį.
Kodą automobiliui priskiria jo gamintojas, o jame užkoduota informacija reiškia markę, modelį, modelio metus, variklio tipą ir kitus svarbius dalykus.
VIN kodas naudojamas visoms transporto priemonėms (keleiviniams, komerciniams automobiliams, sunkvežimiams, autobusams, mopedams) žymėti. Automobilių žymėjimo VIN kodais sistema sudaryta remiantis ISO 3779-1983 standartu ir naudojama nuo devintojo praeito amžiaus dešimtmečio (1982 m.). VIN standartą taiko dauguma šalių ir visi didieji automobilių gamintojai. VIN kodas apibūdina bet kurį unikalų automobilį, pagamintą per pastaruosius 30 metų. Gamintojai patys atsakingi už VIN numeravimą.
Unikalūs kodai suteikia unikalią galimybę - jie leidžia sekti bet kurio automobilio istoriją, įskaitant tokius nemalonius, tačiau svarbius faktus kaip avarijos ar vagystės. Tai reiškia, kad automobilių istorijos ataskaitos padeda priimti teisingus sprendimus renkantis naudotą automobilį.
U.D.O.

Istorija

Po Accept skilimo 1987 m. didelė gerbėjų bendruomenė nusekė Udo Dirkschneider į U.D.O.
Pradedant pirmaisiais albumais, Animal House (1988) ir Mean Machine (1989), U.D.O. grojo gryną metalą be jokių priemaišų. Albume Animal House grojo Peter Szigeti (gitara), Frank Rittel iš Warlock
(bosinė gitara), Mathias Dieth iš Sinner (gitara), Thomas Franke (būgnai) ir, žinoma, Udo Dirkschneider (vokalas).
1989 m. išleidusi albumą Mean Machine, grupė atrodė visiškai kitaip. Iš albumo Animal House sudėties liko, neįskaitant Udo, tik Mathias Dieth (gitara). Nauji nariai buvo Andy Susemihl (gitara), Thomas Smuszynski (bosinė gitara) ir Stefan Schwarzmann (būgnai).
Nepaisant to, kad buvo sulaužyta nerašyta taisyklė nenaudoti klavišinių, U.D.O. sulaukė didžiulės sėkmės su albumu Faceless World, kurį prodiusavo buvęs Accept būgnininkas Stefan Kaufmann. Jis tapo iki šiol perkamiausiu U.D.O. albumu. Albumą įrašė Udo Dirkschneider (vokalas), Mathias Dieth (gitara), Wolla Böhm (gitara), Thomas Smuszynski (bosinė gitara) ir Stefan Schwarzmann (būgnai).
Po 1991 m. išleisto albumo Timebomb (Frank Fricke pakeitė prieš tai buvusį gitaristą Wolla Böhm) 1992 m. Udo Dirkschneider laikinai nutraukė grupės veiklą, kad atgaivintų Accept.
1996 m. Accept galutinai iširo, o U.D.O. buvo atgaivinta. Udo Dirkschneider į grupę pasikvietė Stefan Kaufmann (gitara), Jürgen Graf (gitara), Fitty Wienhold (bosinė gitara) ir Stefan Schwarzmann (būgnai). Tuomet įrašyta daina Metal Gods rinkiniui Tribute to Judas Priest. 1997 m. išleistas albumas Solid, 1998 m. – No Limits.
Pasikeitusios sudėties U.D.O. (Udo Dirkschneider (vokalas), Stefan Kaufmann (gitara), Lorenzo Milani (būgnai), Igor Gianola (gitara) ir Fitty Wienhold (bosinė gitara)) 1999 m. išleidžia albumą Holy. Tokios sudėties U.D.O. gyvavo iki 2004 m.
Nilo delta

Nilo delta (arab. دلتا النيل, egip. T3-mḥt) – Nilo upės žemupyje susidariusi delta, apimanti šiaurinę Žemutinio Egipto dalį. Tai viena didžiausių upių deltų pasaulyje – jos ilgis iš rytų į vakarus 240 km (nuo Port Saido iki Aleksandrijos), plotis – 160 km (nuo Kairo iki Viduržemio jūros).
Nilo delta yra apverstos graikiškos raidės delta (Δ) formos, būtent nuo Nilo deltos kilo pats upės deltos terminas. Deltoje Nilo upė skaidosi į dvi atšakas: rytinę Damietą (arab. دمياط = Dumyāṭ) ir vakarinę Rozetą (arab. رشيد‎ = Rašīd). Seniau buvo ir daugiau protakų, tačiau, sumažėjus upės vandens lygiui, jos išnyko. Deltos pakraščiuose yra seklių druskingų ežerų (Marjuto, Manzalos ir kt.) Nilo deltoje gausiai veši riešutiniai lotosai, auga papirusinės viksvuolės. Šis regionas yra labai svarbi vandens paukščių buveinė – čia gausu mažųjų kirų, baltaskruosčių žuvėdrų, pilkųjų garnių, juodakojų kirlikų, šaukštasnapių ančių, kormoranų ir kt. Seniau čia būta Nilo krokodilų, begemotų, bet dabar jie išnykę.
Nilo delta yra viena pagrindinių Egipto gyvenamųjų erdvių. Čia susitelkę virš 80 mln. gyventojų, o gyventojų tankumas viršija 1000 žm./km². Didžiausi miestai: Aleksandrija, Šubra el Cheima, Port Saidas, Mahala el Kubra, Mansura, Tanta, Zakazikas. Verčiamasi žemės ūkiu (medvilnė, kviečiai, kukurūzai, vaisiai, ryžiai), gyvulininkyste, žvejyba.
Pastačius Asuano užtvanką, Nilo deltos nebeužlieja kasmetiniai potvyniai ir nepapildo dumblu, todėl dirvožemis skursta. Be to, dėl visuotinio atšilimo kyla Viduržemio jūros lygis ir vanduo ima semti pakrantes. Dėl šių priežasčių Nilo delta yra atsidūrusi ant ekologinės katastrofos slenksčio, kuri savo ruožtu sukeltų didelę humanitarinę katastrofą.