google/wiki40b huggingface dataset:
Parodontozė

Parodontozė (lot. parodontosis) – dantų liga, sukelianti parodonto (priedančio, dantų audinių kompleksas) uždegimą. Parodontą sudaro dantenos, danties šaknies aplinkiniai audiniai, žandikaulio dantinė atauga. Šis audinių kompleksas yra labai stiprus, nes kramtymui reikia didelės jėgos. Maistą kramtant, parodontą nuolat veikia didelė jėga.
Šia liga dažniausiai suserga nusilpę asmenys, sergantys lėtiniu gastritu, cukralige, dėl C vitamino trūkumo, netaisyklingo sąkandžio. Taip pat šiai ligai išsivystyti turi netinkamai nešiojami arba blogai pritaikyti dantų protezai ir kt.
Parodontozė prasideda nepastebimai. Sunku kramtyti kietesnį maistą, kraujuoja dantenos, burnoje atsiranda nemalonus kvapas. Laikui bėgant liga progresuoja, iš dantenų paspaudus pasirodo pūlių. Dantys kaklelio srityje pradeda apsinuoginti, ima judėti ir kristi. Virš dantenų ir po jomis susitelkia nuosėdos. Galiausiai apmiršta pulpa (danties minkštimas), suyra priedančio audiniai ir pro juos į organizmą lengviau gali patekti bakterijos, įvairūs baltymų irimo produktai, kurie sukelia įvairias komplikacijas, sutrikdo vidaus organų veiklą.
Gydymas sudėtingas.
Algirdas Jokūbaitis

Biografija

1956 m. baigė Šiaulių pedagoginę mokyklą, Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką. 1969–1973 m. mokėsi Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje.
Nuo 1956 m. Joniškio rajono Bučiūnų septynmetės mokyklos mokytojas. 1961–1963 m. Joniškio rajono laikraščio „Tarybinis balsas“ skyriaus vedėjas, 1963–1969 m. – vietinio radijo laidų organizatorius, Žinijos draugijos Joniškio skyriaus atsakingasis sekretorius, 1973–1974 m. – Šalčininkų rajono laikraščio „Lenino priesakai“ redaktorius, 1974–1975 m. – žurnalo „Laikas ir įvykiai“ literatūrinis darbuotojas, 1975–1977 m. – Žinijos draugijos vvr. referentas. Nuo 1977 m. žurnalo Žemės ūkis vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1990 m. – šio žurnalo vyriausiasis redaktorius.
Tomas Berkmanas

Išsilavinimas, veikla

1994 m. Tomas Berkmanas baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, įstojo į VDU Humanitarinių mokslų fakultetą, pradėjo studijuoti ir baigė filosofijos bakalauro (1998 m.), nuo 1998 iki 2001 m. – VDU TI teisės magistro studijas, nuo 2001 iki 2005 m. – VDU HMF filosofijos doktorantūrą, apgynė humanitarinių mokslų srities (filosofijos krypties) daktaro disertaciją „Teismo sprendimo legalumas ir kalbos ribos (postmodernistinis požiūris)“ (2005 m. gruodžio 13 d.), humanitarinių mokslų srities filosofijos krypties daktaras. Nuo 2006 m. docentas.
Nuo 2006 m. VDU Teisės instituto (dabar – VDU Teisės fakultetas) lektorius. Taip pat VDU Politologijos, Regionistikos katedrų dėstytojas, VDU ir Florida Coastal School of Law (JAV) bendrai leidžiamo tarptautinio mokslinio žurnalo International Journal of Baltic Law vyriausiasis redaktorius (nuo 2007 m.), VDU Teisės fakulteto Privatinės teisės katedros vedėjas (2008-2011 m.). Nuo 2011 m. VDU Teisės fakulteto prodekanas.
VDU dėsto kursus kaip Teisės teorija, Teisės diskursas, Viešoji teisė, Aktualioji politinė ir socialinė filosofija. Mokslinių interesų kryptys – Teisės filosofija, Šiuolaikinė politinė filosofija.
Temoė

Temoė (pranc. Temoe, Te Moe) – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Prancūzijos Polinezijos rytuose, Gambjė salose, 37 km į pietryčius nuo Mangarevos. Plotas – 2,1 km², su lagūna – 12 km².
Atolas trapecijos pavidalo, 6,8 km ilgio ir 4,2 km pločio. Viduje yra lagūna, kuri siaurais latakais jungiasi su vandenynu. Jos gylis – iki 23 m. Salelės žemos. Apie 30 km į pietryčius nuo Temoės yra povandeninis Portlando rifas – toliausiai į rytus nutolusi Prancūzijos Polinezijos vieta.
Atolas negyvenamas, nors seniau čia gyveno polineziečiai. Rasta jų šventyklų aikščių (marae) liekanų. Salą 1797 m. pasiekė pirmasis europietis, britas Džeimsas Viljamsas (nors spėjama, kad dar 1686 m. Temoę pasiekti galėjo piratas Edvardas Deivisas). 1838 m. visus salos gyventojus katalikų misionieriai iškeldino į Mangarevą.
Rammstein

Grupės susikūrimas

1989 m. per Austrijos ir Vengrijos sieną Richard Kruspe (gitaristas) pabėgo iš Rytų Vokietijos. Laikinai apsistojęs Vakarų Berlyne, 1993 m. sukūrė grupę pavadinimu Orgasm Death Gimmicks. Tuo metu jo kūrybai daug įtakos turėjo muzikos kultūra iš už Atlanto, tai yra iš Amerikos.
Po permainų Vokietijoje, kai buvo vėl leista žmonėms laisvai kirsti Rytų ir Vakarų Berlyną skyrusią sieną, jis sugrįžo atgal į savo namus Švėrine. Ten, kur Till Lindemann dirbo krepšių audėju ir grojo būgnais grupėje First Arsch. Tuo metu Richard’as gyveno su Oliver’iu Riedel’iu (grojo grupėje The Inchtabokatables) ir Christoph Doom Schneider (grupė – Die Firma). Richard’as teigė, kad muzika, kurią jisai kūrė iki šiol, nebuvo skirta jam. Jis norėjo kažko panašaus į mašinų-gitarų sunkių skambesių. Taigi trejetukas pradėjo dirbti kartu prie savo naujojo projekto.
Greitai Richard’as suprato, kad tuo pačiu metu kurti muziką ir dainų tekstus per sunku. Tad jis pasiūlė Till prisijungti prie jų, nes dažnai darbo metu girdėdavo kaip Till dainuodavo. Kartą buvo anonsuotas konkursas skirtas besikuriančioms grupėms, laimėjusi grupė turės galimybę dirbti įrašų studijoje. Tad Rammstein’ai sugroję savo pirmąjį demo laimėjo šį konkursą. Paul Landers pažinojo visus esamus grupės narius ir norėjo sužinoti, ką gi jie bando parodyt pasauliui. Po perklausos jis sutiko prisijungti prie grupės. Tam kartui išgauti norimą „machine-sound“ tereikėjo tik klavišų. Jie bandė prikalbinti prie grupės prisijungti Christian „Flake“ Lorenz, kuris prieš tai grojo kartu su Paul grupėje Feeling B. Iš pradžių Flake nebuvo itin susidomėjęs šia idėja ir ilgą laiką nenorėjo prisijungt prie grupės. Bet, kaip jau parodė ateitis, vis dėlto jis sutiko.
Taigi po kiek laiko grupė galutinai susiformavo ir jau 1995 m. pasirodė debiutinis Rammstein’u albumas „Herzeleid“. Nuo to laiko, jie pasiekė auksinį ir platininį pardavimus ir tapo lyderiaujančia Vokietijos grupe pagal pardavimus už Vokietijos ribų.

Pavadinimo kilmė

1988 rugpjūčio 28 d. oro uoste, kuris įkurtas Ramštaino mieste, vyko parodomieji skrydžiai, kurių metu susidūrė trys Italijos oro pajėgų reaktyviniai lėktuvai. Apie 40 žiūrovų žuvo įvykio metu ir keli šimtai buvo sužeisti. Po dviejų mėnesių aukų skaičius išaugo iki 69. Ramsteino miesto pavadinimas mirgėjo visoje spaudoje ir tas pavadinimas įstrigo jų galvoje. Jie pakeitė pavadinimą Ramstein (su viena M) į Rammstein (dvi M raidės). Tai nėra vokiškas žodis, bet literatūroje galima rasti sąvoką „Ram-stone“. Jie pasirinko tokį pavadinimą, kaip provokaciją ir to žodžio reikšmė tinka jų muzikai. Jų pirmoji daina „Rammstein“ buvo apie tą tragediją.
Saul Pinchas Rabbinowicz

Biografija

Gimė 1845 m. Tauragėje. 1882 m. gyvendamas Varšuvoje susilaukė dukters, būsimos politikės Sarah Rabinowitz. 1884 m. kartu su Max E. Mandelstamm Katovicuose suorganizavo vieną iš pirmųjų sionistų konferencijų. 1988 m. išvertė Heinrich Graetz parašytą žydų istorija į hebrajų kalbą. Rašė straipsnius į įvairius Rusijos ir Vokietijos imperijos žydų laikraščius. Mirė 1910 m. Frankfurte prie Maino.
Mūsų ateitis

Mūsų ateitis – Telšių vyskupijos jaunimo centro mėnesinis leidinys, ėjęs nuo 1994 m. rugsėjo mėn. iki 1998 m. Telšiuose.
Redaktorė Jurgita Raudytė. Tiražas 500 egz.
Ambra Angiolini

Biografija

1992 m. 15-metė Ambra debiutavo televizijoje, laidoje „Non è la Rai“. 1994 m. pasirodė jos debiutinis albumas „T'appartengo“, vėliau perleistas ir ispanų kalba, pavadinimu „Te pertenezco“. Titulinė albumo daina tapo populiari Kolumbijoje, Meksikoje, Venesueloje ir kitose ispaniškai kalbančiose šalyse ir atlikėja 1997 m. buvo pakviesta dalyvauti „Viña del Mar“ dainų konkurse.
1996 m. pasirodė antrasis jos albumas „Angiolini“, o 1997 m. – „Ritmo vitale“. Abu jie buvo išleisti ir ispanų kalba, o 1999 m. ketvirtasis ir paskutinis darbas „InCanto“ – tik italų kalba.
Ambra taip pat dirbo įvairiose televizijos programose, taip pat muzikiniame kanale MTV, o nuo 2000-ųjų pagrindine jos veikla tapo aktorystė. 
2007 m. ji buvo Venecijos kino festivalio vedėja.

Asmeninis gyvenimas

Ambra gyvena Brešoje kartu su dainininku ir dainų autoriumi Francesco Renga ir augina 2 vaikus: dukrą Jolandą (g. 2004) ir sūnų Leonardo (g. 2006)
Lietuvos balsas (1906)

Lietuvos balsas – lietuvių laikraštis, ėjęs 1906 m. Kaune.

Istorija

Įsteigė A. Daukša, gavęs Kauno gubernatoriaus koncesiją. Spausdintas Kauno gubernijos spaustuvėje, nuo 1906 m. sausio 20 d. Banaičio spaustuvėje. Išėjo 32 numeriai.

Redaktoriai

Pranas Klimaitis, K. Petrusevičius.
Šogis

Istorija

Šis žaidimas atsirado VIII a., tačiau nėra žinoma, kaip šis žaidimas buvo žaidžiamas tada. Yra aišku, kad tuo metu Japonijai iš Kinijos pateko kiniškų šachmatų variantas. Tačiau kartu su šiais šachmatais ten pateko ir kiti šachmatinio tipo žaidimai. Tarp jų buvo ir žaidimas, kuris buvo žaidžiamas su 9x9 stačiakampine lenta, ant kurios yra žaidžiamas dabartinis šogis. Tų laikų aprašymų apie tuos žaidimus nėra rasta, todėl apie tasykles belieka tik spėlioti. Žinomas ir korėjietiškas šachmatų variantas čiangis, kuris pagal kai kuriuos savo parametrus yra tarpe tarp šogio ir kiniško siangcio. Todėl galima manyti, kad šogis transformavosi iš kiniškų šachmatų, kuriems darė įtaką europietiški šachmatai.
Pirmieji archeologiniai šogio radiniai priklauso XI a. Šios figūros turi šiuolaikinį atvaizdį.
Pirmieji išsamūs šogio aprašymai pasirodė Heian laikotarpyje. Tuo metu egzistavo didieji ir mažieji šogiai. Mažasis šogis buvo žaidžiamas 9x9 lentoje, o didysis – 13x13. Figūrų ėjimai buvo tokie patys kaip ir dabar, tačiau nebuvo atgaivinimo taisyklės. XVI a. imperatorius Gonara sukūrė šogį tokį, kuris žaidžiamas dabar. Pagrindui jis paėmė mažąjį šogį, kurie buvo žaidžiami ant lentos 9x9, sumažino figūrų skaičių iki 40 ir įvedė naują atgaivinimo taisyklę. Ši naujovė labai pakeitė žaidimo strategiją ir taktiką.

Tikslas

Žaidimo tikslas yra paskelbti karaliui matą (t. y. padaryti taip, kad karalius neturėtų niekur eiti). Ėjimą ne pagal taisykles padaręs žaidėjas iš karto pralaimi. Kiti du galimi mačo rezultatai yra: lygiosios, kuomet tie patys ėjimai kartojasi bent tris kartus (jap. 千日手 sennichite) arba kai abiejų varžovų karaliai užeina į evoliucionavimo zoną ir negali tikėtis paskelbti matą (jap. 持将棋 jishōgi). Norint taip baigti mačą, abu žaidėjai privalo sutikti su tokia baigtimi. Tuomet reikia suskaičiuoti visų turimų figūrų vertę: karaliaus vertė yra 0, bokšto ir rikio – 5, o visų kitų figūrų – 1. Žiūrima tik pradinė figūrų vertė, t. y. evoliucionavimai neužskaitomi. Žaidėjas, surinkęs mažiau nei 24 taškus pralaimi, o jeigu abu turi daugiau nei 24 – lygiosios.
Semiatičės Marijos Dangun Žengimo bažnyčia

Istorija

Mūrinės baroko architektūros stiliaus bažnyčios statybos prasidėjo 1626 m. ir užbaigtos 1637 metais. Bažnyčios statybas finansavo Sapiegų šeima. Statyboms vadovavo Lietuvos didysis etmonas Leonas Sapiega ir vėliau jo sūnus Kazimieras Leonas Sapiega. Bažnyčia pašventinta 1638 m. rugpjūčio 15 dieną. 1725–1727 m. pastatyta bažnyčios varpinė. 1956 m. kovo 30 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Šilalės Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia

Istorija

Dvarininkas Orvydas (Orvydavičius) 1533 m. pastatė Šilalėje bažnyčią ir ją išlaikė. Įkurta parapija. Šilalės klebonas Jonas Tartyla vienas pirmųjų Lietuvoje pradėjo propaguoti reformacines evangelikų liuteronų idėjas, todėl 1536 m. turėjo pasitraukti į Mažąją Lietuvą. Šilalės bažnyčia XVI a. pabaigoje priklausė protestantams. XVII a. pradžioje grąžinta katalikams. Pranas Pilsudskis 1769 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią. 1792 m. Jonas Pilsudskis įsteigė altariją. 1829 m. bažnyčia gerokai apdegė. 1830 m. suremontuota. XIX a. veikė parapinė mokykla.
1850 m. parengtas bažnyčios padidinimo projektas neįgyvendintas. Architektas J. Dzekonskis 1897 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią. 1900 m. projektas patvirtintas. 1903 m. nugriauta senoji bažnyčia. Klebono prelato B. Pacevičiaus ir kanauninko Pr. Kuodžio rūpesčiu bei parapijiečių lėšomis 1905–1909 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Statybos ir įrengimo išlaidas padengė vietos dvarininkai ir parapijiečiai. Vyskupas Gasparas Cirtautas pašventino statomos bažnyčios kertinį akmenį. 1909 m. lapkričio 8 d. kan. Pranciškus Pacevičius bažyčią pašventino. 1919 m. birželio 29 d. bažnyčią konsekravo žemaičių vyskupas Pranciškus Karevičius.
Nuo 2007 m. bažnyčioje tarnavo trys kunigai - kun. Kęstutis Motiejaitis, kun. Mindaugas Alekna ir Šilalės Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčios klebonas, bei Telšių vyskupijos jauniausias dekanas Stasys Toleikis.
Prie pagrindinių šventoriaus vartų 2014 m. atstatyta ir pašventinta lurdo grota. Ji buvusi įrengta 1941 m. tikintis apsaugoti bažnyčią nuo karo sugriovimų. Pokaryje sunaikinta. Šventykloje stovėjusi Marijos statula buvo išsaugota ir patalpinta vienoje iš bažnyčios navų. Naujajam lurdui buvo pagaminta kita statula.

Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, vienabokštė, su bokšteliais, siekianti beveik 60 m aukštį. Šilalės bažnyčiai būdingos išbaigtos formos, darnios proporcijos. Iš interjero puošmenų pirmiausia pažymėtini iki 1914 m. sukurti šešiolika vitražų su įvairių šventųjų atvaizdais. Bažnyčią puošia apie dvi dešimtis vertingų XVIII–XIX a. medinių skulptūrų. Įspūdingiausia - Nukryžiuotojo skulptūra. Virš zakristijos įrengtas nedidelis bažnytinio meno ir istorijos muziejėlis. Tarp jo eksponatų išsiskiria XIX a. tapytas šv. Onos paveikslas. 
Bažnyčioje įrengti 1912 m. gamybos Karaliaučiaus meistro Bruno Goebel sukurti vargonai, pasižymintys profesionalumu. Jie yra romantinio stiliaus ir yra vienas didžiausių šio meistro darbų Lietuvoje. Instrumentas iki mūsų dienų išliko beveik nepakitęs, išsaugojęs originalų vamzdyną ir dispoziciją.
Governador Valadaresas

Istorija

Gyventojai Dosės pakrantėje pradėjo kurtis XIX a. pr., ypač gyvenvietė pradėjo augti po to, kai 1910 m. ją pasiekė geležinkelis. 1938 m. Governador Valadaresas gavo miesto statusą.
2147483647

Informatikoje

Kadangi vieną bitą naudojant ženklui, 32 bitais galima aprašyti 2^{31} skaičių, įvairiose programavimo kalbose 2147483647 yra didžiausia galima 32 bitų ilgio sveikųjų skaičių su ženklu reikšmė (Java int, .NET Int32). Tad, pavyzdžiui, kompiuteriniuose žaidimuose tai gali būti geriausias galimas rezultatas ar didžiausia galima turėti pinigų suma.
Su šiuo skaičiumi susijusi 32 bitų Unix sistemoms gresianti 2038 metų problema, kuomet praeis 2147483647 sekundės nuo 1970 m. Naujųjų metų, nes daug kur svarbi sistemos laiko funkcija (time) grąžina trukmę sekundėmis nuo šios praeities datos kaip 32 bitų reikšmę. Naujesnėse versijose sekundėms skaičiuoti skiriami didesnės talpos sveikųjų skaičių tipai.
2147483647 gali reikšti klaidą, perpildymą ar trūkstamą reišmę.
Juodakaktė medšarkė

Išvaizda

Kūno ilgis 20 cm, sveria 60-65 g. Kakta ir viršugalvio priekis juodi. Taip pat juodos spalvos juostelė per akis ir ausies sritis. Viršugalvis, pakaušis, nugara ir pečiai šviesiai pilki. Sparnai juodi su didele balta dėme (skiriamasis požymis nuo plėšriosios medšarkės). Uodega juoda, jos šonai balti. Pilvinė pusė balta, krūtinė rausvo atspalvio.

Elgsena

Lietuvoje retoka rūšis, pasirodo gegužės mėn. viduryje, išskrenda rugpjūčio antroje pusėje. Pastebima atvirose medžiais ir krūmais apaugusiose vietose, kartais pakelėse. Lizdą suka aukštai lapuočių medžiuose. Deda 5-7 šviesiai žalsvus kiaušinius, išmargintus pilkomis ir rudomis dėmelėmis. Peri 15 dienų. Po 16 dienų jaunikliai palika lizdą. Išveda vieną vadą.
Elvis Presley

Biografija

Gimė Tupele (Misisipės valstijoje), bet būdamas 13-kos metų amžiaus su tėvais persikėlė gyventi į Memfį (Tenesio valstiją). Karjerą pradėjo 1956 m., kuomet pasirašęs sutartį su įrašų kompanija RCA Records ėmė leisti hitus, tokius kaip „Blue Suede Shoes“, „Shake Rattle and Roll“, „Tutti Fruti“, „Money Honey“ ir kt.
Tuometiniai kritikai teigė, kad naujoji žvaigždė nemoka dainuoti ir pranašavo jam trumpalaikę sėkmę. Tai buvo klaidingas vertinimas, nes šis neišlavintas, maldaujamo, atkaklaus tembro baritonas pasižymėjo įgimtu talentu bendrauti per muziką.
Dauguma to laikmečio dainininkų buvo rafinuotesni ir dainuodavo akomponuojant styginių orkestrui, o Elviui pritarė elektrinė bei bosinė gitaros ir būgnai. Jo dainavimas pasižymėjo operine emocija, kuri buvo perimta iš bliuzo atlikėjų, kurių jis klausėsi 5-ajame dešimtmetyje per afroamerikiečių radijo stotis.
6-ajame dešimtmetyje Elvis toliau kūrė hitais virtusias dainas „All Shook Up“, „Jailhouse Rock“, „One Night“. Jo kūrybai nesutrukdė motinos mirtis 1958-aisiais ir dveji metai karinės tarnybos.
Siekdamas dar didesnio populiarumo, Elvis Preslis pradėjo filmuotis kine. Paragintas savo vadybininko Tomo Parkerio, Elvis atvyko į Holivudą. Kūrybos prasme tai buvo didžiulė klaida. Elvis pradėjo filmuotis pigiuose meninės prasmės neturinčiuose filmuose. Nors Elviui buvo pasiūlytas pagrindinis vaidmuo filme „West Side Story" , vietoj to jo prodiuseris T. Parkeris pasirinko „Girl Happy“, „Harem Holiday“, „Paradise, Hawaiian Style“ ir kitas vertės neturinčias juostas. T. Parkeris siekė greitų pinigų iš pigių juostų, kurių filmavimas truko ne ilgiau kaip tris savaites, o autoriaus teisės priklausė Elvio leidybos bendrovėms.
Tačiau, filmų pelningumui sumažėjus, Elvis vėl pradėjo dainuoti. 1968 m buvo nufilmuota išskirtinė TV laida, kurioje nuskambėjo naujas hitas „If I Can Dream“. Netrukus Elvis vėl grįžo į geriausių dainų sąrašus ir vėl tapo populiarus. Sugrįžęs į Memfį jis įrašė vienas garsiausių savo gyvenimo dainų „Suspicious Minds“ ir „In The Ghetto“.
8-ajame dešimtmetyje, ypač po skyrybų su Priscilla, kurią įsimylėjo tarnaudamas kariuomenėje Vokietijoje jai dar būnant 14 metų, Elvio elgsena tapo permaininga. Pasigirdo gandų apie pašlijusią sveikatą ir priklausomybę nuo receptinių vaistų.
The Beatles lyderis Dž. Lenonas yra pasakęs: „Mes, bitlai, irgi turėjome sunkių laikotarpių. Bet naštą dalijomės keturiese. O Elvis buvo vienas. Jam tikriausiai buvo nepaprastai sunku tai išgyventi“. 
1977 m. rugpjūčio 16 dieną, savo prabangiame dvare, viena garsiausių visoje muzikos istorijoje žvaigždžių mirė. Elvio mirties priežastis buvo prieštaringai vertinama – buvo nustatytos skirtingos diagnozės, pradedant  širdies smūgiu ir baigiant vaistų perdozavimu. Mirties priežasčiai nustatyti buvo atlikti pakartotiniai skrodimai ir tyrimai.

Filmografija

Iš viso suvaidino 33 filmuose – 31 kino ir 2 koncertų.
Minimalizmas

Minimalizmas (angl. minimal art) – dailės, architektūros ir muzikos stilius, išpopuliarėjęs 6-ame ir 7-ame dešimtmetyje JAV, daugiausiai išreikštas skulptūroje. Jis atsirado kaip priešprieša tuo metu dailėje klestėjusioms modernizmo rūšims, visų pirma abstrakčiajam ekspresionizmui.
Kaip judėjimo, nukreipto prieš abstraktųjį ekspresionizmą, minimalizmo principai yra objektyvumas, schematiškas paprastumas, logika ir nuasmeninimas. Meninės išraiškos priemonės nesudėtingos ir iš lengvai suvokiamų elementarių struktūrų, dažniausiai geometrinių, kurios atkartojamos daug kartų. Ne tiek dėmesio skiriama pačiam kūriniui, kiek jo santykiui su erdve. Minimalistiniai darbai dažnai jungiami iš kelių ar net keliasdešimties labai panašių darbų.
Atstovai: D. Juddas, R. Morrisas, S. Le Wittas, R. Sera, K. Andrė, F. Stela ir D. Flavinas. Minimalizmas padėjo susiformuoti konceptualizmui.
Žaidimas

Psichologijoje

Psichologije žaidimas apibrėžiamas kaip viena iš veiklos formų. Jis skatina vaiko vystymąsi ir intelektinį tobulėjimą. Žaidimas yra savitikslis, jo vertė slypi pačiame jame. Kadangi jis nukreiptas į nesavanaudiškų tikslų siekimą ir motyvuojamas tik pažinimo veiklos ir žinių taikymo, įgūdžių ir gebėjimų įgijimu, kurių prireiks ateityje.
Šie poreikiai „maitina“ vaiko viršsąmonės veiklą, o vaikas tampa fantazuotoju, atradėju, pionieriumi ir kūrėju.

Žaidimo reikšmė gyvūnijoje

Žaidimai būdingi tik žinduoliams. Dažniausiai tuo užsiima jauni individai. Plėšrūnai žaisdami mokosi tykoti ir pulti, augalėdžiai – pajusti pavojų ir nuo jo pasprukti. Bendruomeninius žinduolius, tarp jų ir žmogų, moko bendrauti – garsais ar kūno laikysena išreikšti dominavimą, nuolankumą, susierzinimą ar pan.
Plėšrūnų žaidimai dažniausiai vaizduoja medžioklę. Mėgstamas būdas – pulti suaugusiojo uodegą. Įvairios grumtynės, nematytų daiktų apžiūrinėjimas lavina reakciją, judesių koordinaciją, greitą įv. situacijų įvertinimą, pusiausvyrą, jėgą ir pan.
Kleofas Ławrynowicz

Biografija

Gimė 1935 m. Adutiškyje, tėvas buvo vietos lenkų Marijos Pilsudskos mokyklos mokytojas ir direktorius, 1942 m. sušaudytas lietuvių policijos. 1950 m. išvyko į Karaliaučiaus kraštą. Baigė Znamensko mokyklą, vėliau studijavo Kaliningrado ir Maskvos karininkų inžinerijos mokyklose. Grįžęs į Karaliaučiaus kraštą dirbo pasienio apsaugos tarnyboje. 1995-2001 m. buvo Karaliaučiaus krašto lenkų bendruomenės pirmininkas. Kartu su broliu Kazimierz Ławrynowicz 1995 m. pradėjo leisti laikraštį lenkų kalba Głos znad Pregoły.
AFC taurė

AFC taurė yra kasmetinės tarptautinės futbolo varžybos, tarp Azijos klubų, įkurtos 2004 m. ir kurias vykdo Azijos futbolo konfederacija (AFC). Antros pagal pajėgumą po AFC Čempionų lygos. Varžybos nėra tolygios UEFA Europos lygai, nes AFC Čempionų lygos pralaimėjusios komandos nedalyvauja Taurėje.
Belvederio koplyčia

Istorija

Koplyčia pastatyta XIX a. pabaigoje. Joje buvo laidojama didikų Burbų giminė.
XIX a. IV dešimtmečio pabaigoje Belvederio dvarą nupirko Šiaulių pavieto vaiskis ir Lenkijos dvaro šambelionas Kazimieras Burba. Iš jo šias žemes paveldėjo jo sūnus, Panevėžio bajorų maršalka Kletas Burba. Jam mirus, rezidenciją paveldėjo jo sūnūs Antanas, Andrius bei dukros Michalina ir Marcelina, o dvarą valdė jų motina Teodora Burbienė. Nuo 1891 m. dvaro valdymu rūpinosi Antanas Burba. 1908 m. jam mirus, šių pareigų ėmėsi brolis Andrius Burba. Po jo mirties 1910 m. dvarą pasidalino paveldėtojai Michalina Valevska, Kletijus, Česlovas ir Steponas Puzinai. Sumokėjusi Puzinams kompensacijas, dvaro savininke tapo Michalina Valevska. Po jos mirties 1912 m. Belvederis atiteko jos vyrui, paskutiniam dvaro šeimininkui Jurgiui Valevskiui. Nepriklausomos Lietuvos laikais dvaras buvo išparceliuotas.

Architektūra

Šalia koplyčios driekiasi 24,8 ha dydžio (kartu su šlaitų želdiniais) parkas. Koplyčia pagrindiniu fasadu atgręžta į pietvakarius, dvaro rūmų pusę. Raudonų molio plytų laiptuotas frontonas papuoštas apskardintais bokšteliais. Virš frontono kyla metalinis kryžius. Virš įėjimo durų įtaisytas pilko akmens Burbų giminės herbas, vaizduojantis skydą ir karūną su pliumažu, apjuostus lotynišku užrašu „Justitia supremum lex esto“. Prie įėjimo durų įrengti 2 profiliuotų mozaikinio betono pakopų laipteliai.
Statinio tūris kompaktinis, simetriško stačiakampio plano, 1 aukšto, su laidojimo rūsiu. Stogas trišlaitis, dengtas skardos lakštais.
Fasadai papuošti raudonų profiliuotų plytų pastogės karnizu su arkatūrine frizine juosta, dekoruota stilizuotais augaliniais reljefiniais motyvais. Raudonų plytų piliastrai su stilizuotais profiliuotų plytų kapiteliais ir bazėmis, dekoruoti reljefiniais augaliniais motyvais. Durų ir langų smailiaarkių sąramų profiliuoti tinko apvadai apačioje dekoruoti stilizuotomis reljefinėmis detalėmis. Plytų mūras fragmentiškai ištrupėjęs, trūksta kai kurių dekoro elementų (buvo nuimti ir saugomi Seredžiaus seniūnijoje).
Rūsyje 2 aukštais išdėstytos laidojimo nišos su raudonų plytų mūro skliauteliais. Pagal avarinės būklės likvidavimo projektą rūsys 1992 m. suremontuotas. Pagal atkastus fragmentus atstatyti rūsio laiptai bei durų anga, tvarkyti plytų mūro cilindriniai skliautai. 1992 m. taip pat pagamintos ir įstatytos dvivėrės medinės durys į pačią koplyčią.
Ramūnas Radavičius

Karjera

Žaidė Plungės „Babrunge“. 2007 m. perėjo į Vilniaus „Žalgirį“. 2008 metų vasarą Žalgirį ištikus finansinėms problemos perėjo į Marijampolės „Sūduvą“. 2009 m. gruodžio 19 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Panevėžio „Ekrano“ klubu. 2010 m. geriausio Lietuvoje žaidžiančio futbolininko rinkimuose nusileido tik komandos draugui Dominykui Galkevičiui ir liko antras. 2011 m. geriausio Lietuvoje žaidžiančio futbolininko rinkimuose taip pat liko antras, nusileidęs komandos draugui Ignui Dedūrai. 2012 metais Ekraną ištikus finansinėms problemoms, perėjo į VMFD Žalgirį.
Nuo 2010 m. kviečiamas į nacionalinę rinktinę.