google/wiki40b huggingface dataset:
Kazimieras Vidikas

Biografija

1905–1907 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje. Iš jos išstojęs, 1907 m. atvyko į JAV. 1907–1909 m. studijavo Valparaiso universitete. 1910–1911 m. – redagavo laikraštį „Tėvynė“, nuo 1911 m. laikraščio „Kova“, 1917 m. – socialistinės minties žurnalo „Naujoji gadynė“, 1918 m. laikraščio „Apžvalga“, 1919 m. – „Mūsų tiesa“, 1920 m. – profsąjungos leidinio „Darbas“ ir kitų socialistinių leidinių redaktorius. Nuo 1919 m. JAV komunistų partijos narys. 1920–1954 m. dirbo laikraščio „Laisvė“ redakcijoje, 1924–1934 m. jo redaktorius. Nuo 1932 m. pri­klau­sė komunistinio judė­jimo dešiniajai gru­puotei.
JAV perio­dikoj paskelbė eilėraščių, straips­nių. Vertė A. Barbiuso, H. Heinės, M. Lermontovo, A. Puškino, V. Vitmeno ir kt. raštus.
Pasirašinėjo: Akstinas, Alyras, V. Aniulis, K. Ariogališkis, V. Beržas, Giraitis, Džekis Kopustas, dažniausiai V. Tauras. Pastarasis slapyvardis prigijo prie pavardės.
Jacopo Tencalla

Jacopo Tencalla (g. XVI a. pabaiga–XVII a. pradžia – m. po 1643 m.) – italų skulptorius ir akmentašys, Konstantino Tencallos brolis, Matteo Castello sūnėnas. 1623–1624 m. atvyko į Vilnių, dalyvavo dekoruojant Vilniaus katedros Šv. Kazimiero koplyčią. Dirbo kaip Vilniaus pilies vyresnysis akmentašys.
Daimler

Statistika

2012 m. koncerne dirbo apie 275 000 darbuotojų, metinė apyvarta 114,297 mlrd. Eu.
2015 m. koncerne dirbo 284 015 darbuotojų, metinė apyvarta 149,467 mlrd. Eu.
Nepakeliamas būties lengvumas

Turinys

Filmo pagrindinis herojus – Prahoje dirbantis sėkmingas chirurgas Tomas. Jis palaiko artimus santykius su menininke Sabina, su kuria tai pykstasi, tai vėl taikosi. Kartą jis nuvyksta į kitą miestą, kur susipažįsta su padavėja Tereza. Merginai padaro įspūdį išsilavinęs ir charizmatiškas gydytojas ir po kurio laiko ji nusprendžia atvykti pas jį į Prahą, taip gerokai sukomplikuodama jo laisvamanišką gyvenimą. Tomas paprašo Sabinos padėti rasti Terezai, kuri domisi fotografija, darbą. Ši pasipiktinusi, kad Tomas ir Sabina yra meilužiai, tačiau po kurio laiko tarp jų trijų užsimezga artimi ir intymūs santykiai. Netrukus Tomas ir Tereza susituokia, tačiau prasidėję politiniai neramumai ir sovietų armijos invazija paskatina juos išvykti į Šveicariją: pradžioje Sabina, po jos – ir Tomas su Tereza.
Ženevoje Sabina susipažįsta su vedusiu profesoriumi Francu, kuris po kurio laiko dėl jos palieka šeimą. Tomas su Tereza taip pat mėgina pritapti šalyje, tačiau matydama, kad vyro dėmesys kitoms moterims nemažėja, ji nusprendžia grįžti į Prahą. Likęs vienas, Tomas taip pat nusprendžia grįžti, kad būtų kartu su žmona...
Karpiai (bajorai)

Genealogija

Savo giminę Karpiai kildino iš viduramžių Ispanijos ir Italijos. Giminės pradininku laikomas apie 768–832 m. gyvenęs Bernardas del Carpio. Istoriniuose šaltiniuose yra užuominų, kad vienas iš Karpių tarnavęs karaliui Jogailai. Giminės pirmtakai Lietuvoje buvę italų kilmės malūnininkai, vėliau tapę stambiais dvarininkais. 1522 m. ir 1539 m. minimas Karpis Jesypovičius. Jo sūnus Juozapas Karpis – pradininkas Bielsko ir Slonimo Karpių giminės šakos, kuri XVII–XVIII a. užėmė įvairias pareigas Bielske, Smolenske, Slonime, Gardine. Šią giminės šaką užbaigė 1787 m. gimęs Juozapas Ignacijus Karpis, kuris vedė Rozaliją Karpytę, taip sujungdamas Bielsko-Slonimo ir Joniškėlio-Rėkyvos giminės šakas. Pastarosios pradininkas antrasis Karpio Jesypovičiaus sūnus Mikalojus Karpis (mirė 1622 m.), Volkovysko pakamaris, evangelikas reformatas, perėjo į katalikybę. Su žmona Kotryna Skaševska jis išaugino sūnus Petrą, Stanislovą-Kazimierą ir Steponą bei dukras Jadvygą, Konstanciją, Zofiją ir Daratą. Ant jo antkapinio paminklo Tytuvėnų bažnyčioje buvo užrašyta: „iš labai kilmingos giminės, palikęs savo žmoną ir dukras eretikes, išskyrus sūnus, kurie visi išpažįsta tikrąjį katalikų tikėjimą, apimtas klastingos karštligės baigė gyvenimą ir buvo palaidotas mūsų bažnyčioje, ilsisi palaidojimo rūsyje prie Šv. Pranciškaus altoriaus“.
Petras Karpis su žmona Marija Golkovskaite susilaukęs 8 vaikų: Petro, Stepono Kazimiero, Povilo Chrizostomo, Marijanos, Barboros, Zofijos, Jokūbo ir Mikalojaus Stanislovo. Joniškėlio šakos pradininkė – Upytės pakamario Povilo Chrizostomo Karpio ir Jadvygos Budembrok šeima. Jų vienintelis sūnus Jokūbas, Upytės stovyklininkas, 1746 m. pasiuntinys į Seimą, buvo vedęs Joaną Godebskytę. Jokūbas ir Joana Karpiai laikomi naujo dvaro ir Joniškėlio miestelio įkūrėjais, manoma, kad iš jos vardo kilęs ir miestelio pavadinimas. Jie turėjo 6 vaikus: sūnus Kazimierą, Karolį ir Benediktą bei dukteris Marijaną Malgožatą, Teresę ir Eleonorą.
Mikalojaus Karpio sūnus Steponas Karpis pradėjo Livonijos Karpių liniją. Jo palikuonys tarnavo Prūsijos, o vėliau ir Rusijos kariuomenėse.

Dvarai

Daugiausia dvarų turėjo Žemaitijoje, Šiaurės Lietuvoje, Palenkėje. Iš jų svarbiausi: Apytalaukis, Gulbinėnai, Joniškėlis, Karpiškiai, Krinčinas, Paštuva, Rėkyva ir kiti.
XVIII a. sukaupę didžiulius turtus, Karpiai juos išlaikė ir XIX šimtmetyje. Eustachijaus Karpio sūnaus Felicijono palikuonys XIX a. antroje pusėje valdė 24 503 dešimtines dirbamos ir 3 840 dešimtinių nedirbamos žemės bei 8 395 dešimtines miško, o Pranciškaus atitinkamai – 17 185, 984 ir 8 919 dešimtines.
Joniškėlis su aplinkiniais dvarais atiteko Benediktui Karpiui. Turtą paveldėjęs jo sūnus Ignacijus šeimos nesukūrė ir Joniškėlis su kitais dvarais atiteko giminaičiui iš Rėkyvos šakos Eustachijui Karpiui. Jo vaikaitis Benediktas – paskutinis Joniškėlio dvaro valdytojas.
Juridinių asmenų registras

Juridinių asmenų registras - pagrindinis valstybės registras. Jame registruojami juridiniai asmenys, kaupiami, saugomi ir tvarkomi su jais susiję duomenys bei dokumentai.

Kūrimas

Juridinių asmenų registras kuriamas sujungiant juridinių asmenų ir įmonių, neturinčių juridinio asmens teisių, registravimą šiose institucijose: Kultūros ministerijoje; Sveikatos apsaugos ministerijoje; Švietimo ir mokslo ministerijoje; Teisingumo ministerijoje; Ūkio ministerijoje; Lietuvos banke; Lietuvos statistikos departamente; apskričių viršininkų administracijose; savivaldybių institucijose.
Registruojančių institucijų turimus duomenis bei dokumentus perima Teisingumo ministerija teisingumo ministro nustatyta tvarka.
Juridinių asmenų registro steigėja yra Vyriausybė.
Juridinių asmenų registrą tvarko vadovaujančioji registro tvarkymo įstaiga – Teisingumo ministerija ir registro tvarkymo įstaiga – valstybės įmonė Registrų centras.
Juridinių asmenų registro duomenys, registre kaupiami dokumentai ir bet kuri kita registrui pateikta informacija yra vieša ir teikiama įstatymų bei kitų teisės aktų nustatyta tvarka.
Juridinių asmenų registro finansavimo tvarką nustato Vyriausybė.
Juridinių asmenų registras reorganizuojamas ir likviduojamas Vyriausybės nutarimu.
FK Nižnij Novgorod (2015)

Istorija

Klubas įkurtas 2015 m. 2015/2016 m. sezone žaidė trečios pakopos pirmenybėse, buvo su FK Volga Nižnij Novgorod susietas klubas. Kai pastaroji komanda iširo, 2016 m., „olimpiečiai“ tapo pagrindine miesto komanda. 2016/2017 m. tapo trečios pakopos nugalėtojais savo regione ir iškopė į antrą pakopą. Nuo 2017/2018 m. sezono dalyvauja nacionalinės futbolo lygos pirmenybėse. 
2018 m. pakeistas klubo pavadinimas. Jame nebeliko „Olimpiec“, o tapo Nižnij Novgorodo futbolo klubu.
Bakı FK

Istorija

Klubas įkurtas 1997 m. kai susijungė Cinar Polis Akademiyasi ir Gartal-95 klubai.
Du kartus tapo šalies čempionais, tris kartus iškovojo šalies futbolo taurę.
2014-2015 m. sezone liko devintoje vietoje ir po sezono pasitraukė į Pirmą divizioną.
2015-2016 m. sezone antros pakopos pirmenybėse užėmė vos 14 vietą.
2016 m. išformuotas.
Šropšyro kalvos

Šropšyro kalvos (angl. Shropshire Hills) – įspūdingo gamtos grožio (Outstanding Natural Beauty) teritorija JK, Anglijoje, Šropšyro grafystės pietvakariuose, netoli Velso sienos. Saugoma teritorija įkurta 1958 m. Užima 802 km² plotą.
Kalvos išsiskiria dideliu santykiniu aukščiu. Aukščiausia kalva – Brown Clee Hill (540 m), stūksanti prie Ladlou. Kitos aukštos kalvos – Stiperstones (536 m), Titterstone Clee Hill (533 m). Iš dažniausiai kopiamų kalvų paminėtina Long Mynd ir Vrekinas. Turistų itin lankomas yra Carding Mill slėnis šalia Čerč Stretono, apsuptas kalvų. Pagrindinės upės – Klunas, Tymas, Ry. Šropšyro kalvose yra 3 pilys: Ladlou, Kluno ir Stoksėjaus.
Šropšyro kalvose sutinkami reti gyvūnai: sakalas keleivis, baltagurklis strazdas, startsakalis, didžioji kuolinga, margasparnė musinukė, liepsnotoji pelėda, rudoji lapė, barsukas, škotinė žvyrė, paprastasis purplelis, paprastasis suopis, perkūno oželis, pempė, raudonkojis tulikas.
Sporting CP

Istorija

1902 m. įkurtas Sport Club de Belas klubas, o 1904 m. Campo Grande Sporting Club, kurie 1906 m. susijungė į Sporting Clube de Portugal.
Komandoje yra žaidę daug garsių žaidėjų – Luís Figo, Cristiano Ronaldo, Peter Schmeichel, Fernando Peyroteo, Pedro Barbosa ir kiti.
Sąvoka

Sąvokos sudarymas

Kiekviena sąvoka yra abstrakcija. Dėl to atrodo, kad sąvokoje atitrūkstama nuo tikrovės, o iš tikrųjų su sąvokos pagalba tikrovė pažįstama giliau, skiriant ir ištiriant esmines jos puses.
Sąvokos sudarymas, perėjimas prie jos nuo jutiminių atspindėjimo formų − procesas, kuriame taikomi tokie pažinimo metodai, kaip palyginimas, analizė ir sintezė, abstrahavimas, idealizacija, apibendrinimas bei įvairaus sudėtingumo samprotavimo formos.
Dažnai mokslo sąvokos iš pradžių sudaromos remiantis tik hipotetinėmis prielaidomis apie vienų ar kitų objektų egzistavimą ar apie jų prigimtį (pvz., taip atsirado atomo sąvoka). Pažįstant vystymosi dėsnius bei tendencijas kai kurių objektų sąvokas galima sudaryti dar prieš juos atrandant ar sukuriant.

Sąvokos apimtis ir turinys

Tai dvi viena su kita susijusios sąvokos pusės. Apimtis − sąvokoje apibendrintų daiktų klasė; turinys − visuma (paprastai esminių) požymių, pagal kuriuos apibendrinti ir išskirti daiktai toje sąvokoje.
Sąvokos turinio formulavimas atskleidžia, kas tam tikros klasės daiktuose yra tapatinga (bendra); apimties charakteristika, t. y. elementų (objektų − turinį sudarančių požymių nešėjų) ir dalių (rūšių, tam tikros klasės poklasių) skyrimas joje, atskleidžia skirtumus atitinkamos klasės ribose. Tarp turinio ir apimties yra ryšys, kuris formaliojoje logikoje išreiškiamas atvirkštinio santykio dėsniu.
Vaikšniūnai

Istorija

Užrašytas 1657 m. Alantos bažnyčios metrikų knygoje de Wayszniuny, p. 5. 1665 m. Svobiškio dvaro inventoriuje užrašyti tokie šio kaimo baudžiaunininkai: Mikalojus Paliukas, Jasiulis Nalivaika, Stasiulis Budrys, Tomas Jasiulionis, Čepas Kulionėlis, Juozapas Užkurys, Česnelis Kazokažentis, Kasparas Tarailėnas, Krisčius Tarailis, Jonas Junėnas, Stasius Tarailėnas, Motiejus Šėža.
Algimantas Dabulskis

Biografija

1980 m. Pavenčių cukraus fabriko, 1999–2004 m. AB „Panevėžio cukrus“ Kuršėnų padalinio vyr. technologas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių rajono skyriaus narys.
1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatas, 1997–2000 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Žmona Sigita Zita, vaikai Aurimas, Sigitas, Robertas, Algimantas, Monika.
Pranas Ožinskas

Biografija

1929 m. emigravo į Argentiną. Penkerius metus vadovavo draugijai „Lietuva“, kuri, jo pasiūlymu, tapo Argentinos lietuvių centru. Nuo 1929 m. leido laikraštį „Balsas“ , nuo 1930 m. leido, o nuo 1973 m. ir redagavo laikraštį „Argentinos lietuvių balsas“. Nuo 1953 m. jį spausdino nuosavoje spaustuvėje.
Aldona Čeikauskienė

Biografija

1983 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, geografijos mokytoja. 1983–2007 m. ir nuo 2007 m. Kalvarijos vidurinės mokyklos mokytoja metodininkė. 2007 m. Kalvarijos savivaldybės administracijos direktorė.
Nuo 1999 m. Naujosios sąjungos Kalvarijos skyriaus narė. 1990–1995 m. Marijampolės rajono tarybos deputatė, 2003–2007 m. Kalvarijos savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Antanas, vaikai Laurynas, Martyna.
Niūronys

Žymūs žmonės

Kaime gimė lietuvių rašytojas Jonas Biliūnas (1879–1907). Prie jo gimtųjų namų stūkso Beržų kalnelis. Namas, kuriame įkurtas rašytojo muziejus, perstatytas 1932 m. Čia gyvenę J. Biliūno brolio sūnūs Jonas ir Juozas sodybą pasidalijo: Jonas išsivežė vieną namo dalį, o sodyboje likęs Juozas trūkstamą dalį prisistatė. Prie sodybos stovi liaudies meistrų skulptūros (A. Domarkienės, S. Karanausko, L. Tarabildos), vaizduojančios rašytojo kūrinių veikėjus.
FK Nautara Kaunas

Istorija

1998 m. komanda debiutavo III lygoje, o nuo 2000 m. perėjo į salės futbolo varžybas.
Elžbieta Habsburgaitė (1526-1545)

Biografija

Elžbieta Habsburgaitė buvo Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Ferdinando I ir jo žmonos Onos Jogailaitės duktė. Netrukus po jos gimimo Elžbieta buvo pažadėta į žmonas Lenkijos karaliui Žygimantui Augustui. Jų vestuvės įvyko 1543 metų gegužės 5 d., kada nuotakai buvo vos 16 metų.
Welles deklaracija

Welles deklaracija – deklaracija, paskelbta einančio JAV valstybės sekretoriaus pareigas Sumner Welles 1940 m. liepos 23 d. Deklaracija laikoma Tarybų Sąjungos įvykdytos Baltijos šalių okupacijos nepripažinimo JAV politikos pradžia. Welles deklaracija žymi Stimsono doktrinos taikymą Baltijos šalių atžvilgiu. JAV pripažino 51 metus Tarybų Sąjungos įvykdytą agresiją ir palaikė Baltijos šalių nepriklausomybės siekį.

Deklaracijos tekstas

Deklaracijos tekstas:
Šiomis dienomis išryškėjo ydinga įvykių raida, sparčiai artėjanti prie atomazgos, kai trijų nedidelių Baltijos valstybių – Estijos, Latvijos ir Lietuvos – politinė nepriklausomybė ir teritorinis vientisumas sąmoningai ir nuosekliai gali būti sunaikintas vienos iš galingesnių kaimynių.
Nuo tos dienos, kai šių šalių tautos sukūrė nepriklausomas ir demokratines valstybes, Jungtinių Amerikos Valstijų žmonės su giliu prielankumu stebi jų ženklią pažangą kuriant valstybingumą.
Mūsų Vyriausybės politika žinoma visiems. Jungtinių Amerikos Valstijų žmonės prieštarauja bet kokiems grobuoniškiems veiksmams, nepriklausomai nuo to, ar jie yra tiesioginio jėgos panaudojimo, ar tiktai grasinimo ją panaudoti rezultatas. Jungtinių Amerikos Valstijų žmonės taip pat prieštarauja bet kokiam vienos valstybės, kad ir kokios galingos, kišimuisi į kitos suverenios, nors ir silpnesnės, valstybės vidaus reikalus.
Šie principai sudaro 21 suverenios Naujojo Pasaulio valstybės tarpusavio santykių pagrindą.
Jungtinės Amerikos Valstijos ir toliau laikysis šių principų, nes Amerikos žmonės yra įsitikinę, kad jeigu santykiai tarp tautų nebus grindžiami tikėjimu šiais principais, nebus įmanomas ir proto, teisingumo bei teisės viešpatavimas, - kitaip tariant, - negalėsime apsaugoti šiuolaikinės civilizacijos pagrindų.
Fullmetal Alchemist

Prologas

Fullmetal Alchemist veiksmas vyksta XX amžiaus pradžioje Amestris šalyje, alternatyvioje žemėje su technologijomis, priskiriamomis XX amžiaus Europai. Šitame alternatyviame pasaulyje dažnai naudojamas netikras mokslas, alchemija. Tikrojo pasaulio alchemikai bandė sukurti auksą iš kitų metalų. Pramanytame anime pasaulyje alchemija tampa mokslu, galinčiu vienas medžiagas paversti kitomis, panaudojant pasikeitimo apskritimus. Šie taip pat paremti tikrojo pasaulio mokslu, taip pat magiški, su daugybe galimybių. Gabūs alchemikai gali parašyti prašymą laikyti State Alchemist (Valstybinis Alchemikas) testą, norėdami prisijungti prie Amestris kariuomenės Alchemikų.
Edward ir Alphonse Elric – vaikai, gyvenantys Resembool gyvenvietėje, Amestris šalyje. Jų tėvas, talentingas alchemikas, paliko namus, kai Edward‘as buvo labai jaunas, o Alphonse‘as buvo dar kūdikis. Po metų jų motina, Trisha Elric, mirė nuo mirtinos ligos. Po savo motinos mirties abu berniukai nusprendė pamėginti alchemijos pagalba prikelti motiną. Jie mokėsi šio meno, padedami mokytojos ir naudodamiesi tėvo paliktomis knygomis. Bandymas sukurti žmogaus pasikeitimo apskritimą nepavyko, jis kainavo Edward‘ui kairiąją koją , o Alphonse‘ui visą jo kūną. Beviltiškomis pastangomis norėdamas išsaugoti savo brolį, Edward‘as paaukojo savo dešiniąją ranką, kad pritvirtintų brolio sielą prie šarvų kostiumo. Po to nutikimo Edward'o kairioji koja ir dešinioji ranka yra sudėtos iš dviejų dalių Automail‘o, pažangios protezinės galūnės tipo. Originalioje Japonų kalboje, terminas „Fullmetal“ yra naudojamas apibūdinti užsispyrusį žmogų. Serijose – smulkių veikėjų pavadinimas, dažnai neteisingai priskiriamas Ed‘o automail‘inei rankai ir kojai, arba Al‘o metaliniams šarvams.
Berniukai išsiuntinėja laiškus, ieškodami informacijos apie savo tėvą (tikėdamiesi, kad atkreips tėvo dėmesį ir šis grįš). Vienas iš laiškų patenka pas State Alchemist (Valstybės Alchemiką), Roy Mustang‘ą ir jis atvyksta kaip tik nepasisekusio žmogaus prikėlimo bandymo metu. Pamatęs vaikų sugebėjimus, Mustang‘as pasiūlo, kad jiems siekti tapti State Alchemist (Valstybės Alchemikais) ir tarnauti jam. Edward‘as išvyksta ruoštis tapti State Alchemist (Valstybės Alchemiku), kad galėrų naudotis resursais, prieinamais Valstybės Alchemikams. Broliai taip pat sužino apie Filosofinį Akmenį (Philosopher's Stone), ir leidžiasi jo ieškoti. Keliaudami atranda Filosofinio Akmens paslaptis ir susitinka kitus jo ieškančius žmones.

Publikavimas

Fullmetal Alchemist spausdinamas Square Enix mėnesiniame antologiniame Monthly Shonen Gangan manga žurnale nuo 2001 m. liepos ir šiol. Iki 2006 spalio pasirodė 65 skyriai ir 14 grafinių novelių rinkinių. Viz Media nuo 2005 gegužės pradėjo leisti manga šiaurės Amerikoje. Jau pasirodė 9 leidimai anglų kalba, o 10-as planuojamas Lapkričio 21 d.
Singapūre manga leidžiama Chuang Yi, tiek anglų tiek supaprastinta Kinų kalbomis. Lenkijoje mangą leidžia JPFantastica, nuo 2006 m. rugsėjo buvo išleistos 3 knygos.
Jonas Kanavolas

Biografija

1976 m. baigė Rietavo žemės ūkio technikumą, inžinierius mechanikas. Žemės ūkio bendrovės „Kontaktas“ vyriausiasis inžinierius – mechanikas.
2003–2015 m. ir nuo 2016 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys. 
2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.
Sutuoktinė Liudmila, vaikai Laura, Agnė, Vigilija.
Sovznakas

Istorija

Tarybiniai ženklai galiojo tik Tarybų valdžios kontroliuojamoje teritorijoje Rusijoje, Baltarusijoje, Turkestane, Ukrainoje, Užkaukazėje. Skirtingai nei kitų išleistų įvairių piniginių ženklų, šių ženklų nepripažino su bolševikais kovojusio Baltųjų judėjimo užimtose teritorijose. Nors sovznakai faktiškai buvo piniginiais ženklais, tačiau oficialiai pinigais nelaikyti, nes tarybinė vyriausybė užsimojo sukurti komunistinę visuomenę, kurioje neturėjo būti pinigų. Žodžių junginys денежный знак (piniginis ženklas) pasirodė tik ant 1922 m. pavyzdžio kupiūros.
Nuo 1922 m. TSRS lygiagrečiai cirkuliavo ir kitas piniginis vienetas – červoncas, be to, turėjęs pastovią vertę. Nuolatinį sovznakų nuvertėjimą lėmė jų pagreitinta emisija padengti biudžeto deficitui. Tarybiniai ženklai taip greitai nuvertėdavo, kad reikėjo juos kelis kartus denominuoti.

Nominalai

1919 m. pavyzdžio ženklai buvo išleisti 1, 2, 3, 15, 30, 60, 100, 250, 500, 1000, 5 000, 10 000 nominalų. Kupiūras spausdino įvairios spaustuvės, smulkesnės kupiūros buvo skirtingo pavidalo, spalvų ir vandens ženklų. Ant šių atsiskaitymo ženklų pirmą kartą buvo pavaizduotas RTFSR herbas.
1921 m. dėl ekonomijos išleisti atsiskaitymo ženklai buvo paprastesni. Jie buvo 3, 5, 50, 100, 250, 500, 1000, 5 000, 10 000, 25 000, 50 000, 100 000 rublių nominalų. Banknotai buvo vienodos išvaizdos ir spalvos (išskyrus 100 rublių kupiūros geltoną ir oranžinį variantus), bet su skirtingais vandens ženklais. Skirtingų nominalų kupiūros taip pat skyrėsi dydžiu.
1922 m. piniginiai ženklai dėl denominacijos buvo kuklesnių – 1, 3, 5, 10, 25, 50, 100, 250, 500, 1000, 5 000, 10 000 rublių nominalų. Dėl ekonomijos antrajame 1922 m. pinigų leidime 1, 3, 5, 10, 25, 50 rublių kupiūros buvo daug mažesnės.
1923 m. pirmą kartą išleistas už rublį smulkesnis ženklas – 50 kapeikų. Stambesnės kupiūros leistos į apyvartą du kartus. Pirmajam leidimui priklausė 1, 5, 10, 25, 50, 100, 250 rublių kupiūros (ant vieno nominalo kupiūros buvo dedama iki 10 variantų parašų). Antrojo leidimo kupiūros skyrėsi savo reversais ir didesniais nominalais: 1, 5, 10, 25, 50, 100, 500, 1000, 5 000, 10 000 rublių. Vieno nominalo kupiūros galėjo skirtis ne tik parašais, bet ir vandens ženklais. RTFSR 10 000 rublių vertės kupiūra į apyvartą nebuvo paleista, todėl yra labai reta ir vertinama bonistų. Tais pačiais 1923 m. pasirodė TSRS 10 000, 15 000, 25 000 rublių nominalo piniginiai ženklai.
Kloviso kultūra

Kloviso kultūra (angl. Clovis culture), dar vadinama Ljano kultūra (Llano culture) – vėlyvojo paleolito archeologinė kultūra, apie 10 000–8900 m. pr. m. e. paplitusi Šiaurės Amerikoje.
Kloviso kultūra – viena ankstyviausių paleoindėnų kultūrų. Pavadinta pagal Kloviso miestą JAV, Naujojoje Meksikoje, kur 1929 m. rastas pirmasis šios kultūros radinys. Pagrindinės šios kultūros gyvenvietės – Nakas, Lehneris, Murėj Springas (Arizona), Blekvoter Drou (Naujoji Meksika), Dentas (Koloradas), Yst Venači (Vašingtonas). Žmonės gyveno nedidelėmis, kelių šeimų, grupėmis. Vertėsi medžiokle (medžiojo mamutus, bizonus, elnius, laukinius arklius) ir žvejyba, rinko maistą. Naudojo antgalius (retušuotus visame paviršiuje) pagamintus iš titnago, obsidiano, chalcedono, gremžtukus, rėžtukus ir rėžiklius, peilius, taip pat kaulo ir rago dirbinius (smaigus su ovalo formos skylute, cilindrinius antgalius), kartais ornamentuotus. Manoma, kad Kloviso kultūrą pakeitė Folsomo kultūra.
Nors Kloviso kultūra ilgą laiką laikyta pirmąja paleoindėnų kultūra, tačiau rasti nauji archeologiniai radiniai rodo, jog Amerika gyvenama kur kas seniau. Brazilijoje rasta 11,5 tūkst. metų senumo kaukolė, Monte Verdėje, Čilėje, buvo gyvenama prieš 12–14 tūkst. metų, Volkeryje, Minesotoje, rasti 13–15 tūkst. metų senumo akmens dirbiniai, Meadowcroft Rockshelter vietovėje, Pensilvanijoje – 16–19 tūkst. m. radiniai, Kaktusų kalvoje, Virdžinijoje – 15–17 tūkst. m. akmens dirbiniai.