google/wiki40b huggingface dataset:
Ellen Pompeo

Biografija

Ellen Kathleen Pompeo, Joseph ir Kathleen Pompeo duktė, gimė Everete, Masačiusetse. Jos gyslomis teka airių ir italų kraujas. Motina Kathleen mirė perdozavusi nuskausminamųjų vaistų, kai Ellen buvo ketveri. Jos tėtis netrukus vedė dar kartą. Ellen turi tris seseris ir du brolius. Vaikystėje ją pravardžiuodavo „pieštuku“ arba Stracciatella (itališka 'kiaušinių sriuba').
Vėliau Ellen dirbo barmene Majamyje, kur susitikinėjo su mados fotografu Andrew Rosenthal. Nuo 1996 metų pradėjo filmuotis reklamuose, pasirodydavo įvairių serialų epizodiniuose vaidmenyse.
Romualdas Mišeikis

Biografija

1971 m. baigė Šiaulių K. Didžiulio politechnikumą, technikas. Akmenės rajono savivaldybės UAB „Naujosios Akmenės komunalininkas“ direktorius.
1991 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. 2004 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Vaclava, vaikai Giedrius, Redas.
Konektikutas

Ekonomika

Konektikute daugiausia pelno gaunama iš gamybos. Valstijoje gaminama tekstilė, laikrodžiai, lėktuvų varikliai ir jų dalys, elektronika, kompiuterinė įranga, sraigtasparniai. Konektikute didelę gamybos dalį sudaro gaminiai kariuomenei. Gaminami šautuvai, amunicija ir atominiai povandeniniai laivai. Valstijos ekonomikoje labai stiprūs finansų, draudimo, nekilnojamojo turto sektoriai.
Konketikute išplėtotas žemės ūkis, labai reikšminga gyvulininkystė. Auginamas tabakas, grybai, obuoliai. Gaudomos įvairios žuvys, kiti jūros produktai. Kasamas akmuo, žvyras, smėlis.
Aivaras Kareiva

Išsilavinimas

1978 m. baigė Alytaus 5-ąją vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus universiteto Chemijos fakultetą (suteikta chemiko, dėstytojo kvalifikacija), 1989 m. suteiktas chemijos daktaro laipsnis. 1998 m. suteiktas habilituoto daktaro laipsnis fizinių mokslų srityje, 1998 m. Vilniaus universiteto taryba suteikė docento vardą.
2000 m. Vilniaus universiteto taryba Aivarui Kareivai suteikė profesoriaus vardą.

Stažuotės

Aivaras Kareiva 1992–1993 m. 4 mėn. stažavosi Maskvos cheminės technologijos institute, 1993–1994 m. (6 mėn.) Helsinkio technologijos universitete, 1994–1995 m. (8 mėn.) ir 1997 m. (3 mėn.) Stokholmo universitete, 1995 m. (4 mėn.) Harvardo ir Rice universitetuose (JAV), 1997–1998 m. (8 mėn.) Limburgo universitetiniame centre, 1998–1999 m. (6 mėn.) Saarlando universitete, taip pat 2002–2005 m. Tiubingeno universitete, Saarbriukeno naujų medžiagų institute Vokietijoje ir Masaryk‘o Brno universitete Čekijoje.

Mokslinės grupės

Aivaras Kareiva vadovauja Chemijos fakulteto zolių – gelių chemijos mokslinei grupei.

Administracinė veikla, įvertinimai

Nuo 2002 m. Aivaras Kareiva yra Vilniaus universiteto Senato narys. 2003 ir 2007 m. profesoriui buvo suteikta Vilniaus Universiteto rektoriaus mokslo premija, 2004 m. – Lietuvos respublikinė mokslo premija. 2007–2008 m. suteikta Lietuvos Respublikos aukščiausio laipsnio stipendija. 2007 m. A. Kareiva dalyvavo Vilniaus universiteto rektoriaus rinkimuose, tačiau rugsėjo 4-ąją iš rinkimų kovos pasitraukė.

Moksliniai darbai

Bendrame A. Kareivos mokslo darbų sąraše 2007 metais buvo 265 moksliniai darbai – 4 knygos, 142 straipsniai recenzuojamuose žurnaluose, 115 konferencijų tezių, 4 patentai ir 39 kiti darbai. Paskutinių 5 metų svarbiausių mokslinių publikacijų sąrašas:
Salamiesčio Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Istorija

Pirmoji Salamiesčio katalikų bažnyčia ar koplyčia pastatyta 1690 m. 1732 m. minima maža, šiaudais dengta bažnyčia. Buvo tik grafų Morikonių išlaikomas kapelionas. Nuo 1798 m. pradėtos rašyti gimimo metrikų knygos. Tada ji tapo Vabalninko parapijos filija ir turėjo nuolatinį kunigą.
Kunigo Mykolo Dirvianskio rūpesčiu, grafienės Konstancijos Morikonienės ir parapijiečių lėšomis 1815–1820 m. pastatyta dabartinė akmenų mūro bažnyčia. Filialistas Antanas Vasiliauskas 1868 m. apmūrijo šventorių, išmūrijo varpinę. 1889 m. įrengti 6 registrų vargonai. 1891 m. pastatytas didysis altorius. 1904 m. bažnyčia išdažyta, įdėtos naujos lubos. Per Pirmąjį pasaulinį karą į Rusiją išvežti 3 varpai. Klebono J. Kirnos iniciatyva 1924 m. nuliedintas varpas dingo per Antrąjį pasaulinį karą.
1925 m. bažnyčia apdengta skarda, padarytas naujas bokštelis. Klebono Kazimiero Pukenio rūpesčiu 1938 m. perdažytas bažnyčios vidus. Po Antrojo pasaulinio karo Salamiestis tapo parapija.

Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano (26 × 12,6 m), su pusapskrite apside, vienanavė. Joje 3 altoriai. Originalūs aukšti šventoriaus tvoros vartai su 3 angomis varpeliams.
Kova (1943)

Kova – Lietuvos antifašistų sąjungos CK laikraštis, ėjęs 1943 m. Kaune.

Istorija

Daugintas hektografu. Išėjo trys numeriai. Ragino neklausyti okupacinės vokiečių valdžios įsakymų, priešintis mobilizacijai į vermachtą. Nustojo eiti suėmus Lietuvos antifašistų sąjungos narius.
Redaktorius Mykolas Kiaupa.
1970 m. Formulės 1 sezonas

Sezono apžvalga

Sezone dominavo dvi ekipos – Lotus-Ford ir Ferrari. 6 pergales pelnė Lotus, kuri ir tapo čempione. Vokietijos lenktynininkas (atstovavęs Austriją) Jochen Rindt pelnė 5 pergales per pirmas 8 sezono lenktynes, tačiau žuvo avarijoje Italijos GP treniruotėse. Nepaisant to, jo iškovotų 45 taškų užteko, kad jis taptų čempionu. Iki šiol jis yra vienintelis Formulės 1 čempionas, pelnęs šį titulą po mirties.
1970 m. sezone naujas slick tipo padangas pristatė Goodyear kompanija.

Sezono rezultatai

Taškai už rezultatus buvo skirstomi taip – 9-6-4-3-2-1. Tik penki geriausi rezultatai iš pirmų 6 lenktynių ir penki iš paskutinių 6 lenktynių buvo įskaičiuojami kiekvienam lenktynininkui.
Albanijos futbolo varžybos 1945 m.

1945 m. pirmenybės

Lemiamos rungtynės: SK Tirane – Vllaznia Shkoder 1:2 ir 1:2.
Palau himnas

Žodžiai

Belau kalba:
Belau loba klisiich er a kelulul,

El dimia ngarngii ra rechuodelmei

Meng mengel uoluu er a chimol beluu,

El ngar cheungel a rirch lomke sang.
Bo dole ketek a kerruul er a belluad,

Lolab a blakelreng ma duchelreng.

Belau a chotil a klengar re kid,

Mebo dorurtabedul msa klisichel.
Bod kai ue reke dchim lokiu a reng,

E dongedmokel ra dimla koted.

Lomcheliu a rengrdel ma klebkellel,

Lokiu a budch ma beltikelreng.
Dios mo mek ngel tengat ra Be lumam,

El dimla dikesam ra rechuodelmei,

Beskemam a klisicham ma llemeltam,

Lorrurt a klungiolam elmo ch'rechar.
Fernão do Pó

Fernandas Po (portug. Fernão do Pó, isp. Fernando Pó, Fernando Poo) – XV a. portugalų jūrininkas ir keliautojas, tyrinėjęs vakarinius Afrikos krantus.
Apie keliautoją žinoma nedaug. Jis plaukiojęs su Fernanu Gomešu, Žuanu de Santarenu, Peru Eskobaru, Peru de Sintra, prekiavęs tarp Lisabonos ir Afrikos. Fernandas Po išgarsėjo tuo, kad 1472 m. tapo pirmuoju europiečiu, pasiekusiu Biafros įlankos pakrantes. Jis atrado Bioko salą bei Vurio estuariją. Pastarąją jis pavadino „krevečių upe“ (Rio dos Camarões), o nuo šio pavadinimo išsivystė Kamerūno pavadinimas. Kolonijiniais laikais Bioko sala vadinta Fernando Po sala.
Coffea charrieriana

Etimologija

Kamerūno kavamedis pavadintas Prancūzijos mokslo ir technologijų plėtros instituto profesoriaus André Charrier garbei, kuris paskutinius tris XX a. dešimtmečius užsiėmė kavamedžių veisimu ir moksliniais tyrimais, organizavo tiriamąsias ekspedicijas.
Trys sezonai

Istorija

1935 m. įkurta įmonė Trikotažas, kuri 1975 m. įtraukta į Adelės Šiaučiūnaitės trikotažo gamybinį susivienijimą. Po nepriklausomybės atkurta įmonė pavadinimu Trikotažas, 2001 m. įmonės pavadinimas pakeistas į Trys sezonai. 2005 m. Latvijos verslininkai Igoris Rapoportas ir Aleksandras Vitolinis įsigijo 46,82 proc. Kauno tekstilės bendrovės „Trys sezonai“, akcijų. 2006 m. įmonės turtą įsigijo UAB „Kauno tekstilė“, priklausanti akcininkams iš Latvijos, valdžiusiems kontrolinį „Trijų sezonų“ akcijų paketą.
Bėglės (filmas)

Turinys

Iš psichiatrinės ligoninės pabėga dvi merginos: melancholiška ir nuolat užsisvajojusi Mari ir agresyvi, ypač vyrų atžvilgiu, Mišelė. Jos prisijungia prie keliaujančios egzotiškų šokėjų trupės, su kuria nerūpestingai leidžia laiką. Susipažinusios su pasiturinčia pora, jos apsilanko šių namuose, kur šeimininkai mėgina įtraukti merginas į savo seksualinius žaidimus, tačiau viskas baigiasi žudynėmis...
Dauguvos kilpų gamtos parkas

Dauguvos kilpos (latv. Dabas parks Daugavas loki) – gamtinis parkas Daugpilio ir Kraslavos savivaldybėse, Latvijoje. Įsikūręs abiejose Dauguvos upės pusėse, kur Dauguva teka per slėnį ir sukuria aštuonias meandras.
Parko plotas 120 km². Jis įkurtas 1990 m. vasario 25 d., kad būtų išsaugotas unikalus gamtos objektas. Kuriant parką buvo sustabdyta Daugpilio hidroelektrinės statyba.

Geografija

Parko aukštis virš jūros lygio yra 50 m ir daugiau. Jo teritorijoje yra dvi didžiausios uolos Latvijoje. Didesnioji – Ververų uola (Ververu krauja) yra 42 m aukščio. „Dauguvos kilpose“ teka daug upelių. Didžiausias iš jų – vienas iš Dauguvos intakų – Меlnkаlnė. Parke užregistruotos 696 augalų rūšys. Miškai užima 38 % parko ploto.
Adam Kszczot

Biografija

A.Kszczot pirmose svarbiose tarptautinėse varžybose pasirodė 2007 m. Nyderlanduose vykusiame Europos jaunimo čempionate bėgikas finaliniame etape pasiekė 1:48.10 laiką ir pelnė bronzos medalį. Po metų sportininkas varžėsi pasaulio jaunimo čempionate, bet liko ketvirtas ir medalio savo šaliai nepelnė. Nuo 2009 m. atletas dalyvauja suaugusiųjų profesionalų lygio varžybose. Europos uždarų patalpų čempionate sportininkas vėl liko ketvirtoje vietoje. Kaune vykusiame 2009 m. Europos iki 23 metų čempionate lengvaatletis pelnė aukso medalį. Tais pačiais metais Kszczot įveikė IAAF nustatytą pasaulinį normatyvą ir pateko į 2009 m. pasaulio čempionatą. Berlyne vykusių varžybų kvalifikaciniame ture sportininkas užėmė trečiąją vietą savo grupėje ir pateko į pusfinalius. Pusfinalio bėgime sportininkui nepavyko patekti į geriausiųjų dvejetuką savo grupėje, bei negavo papildomų kelialapių ir finalo nepasiekė. 2010 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate sportininkas pelnė bronzos medalį. Tais pačiais metais bėgikas įvykdė normatyvą ir pateko į 2010 m. Europos čempionatą. 2011 m. Ostravoje vykusiame Golden Spike Ostrava susitikime sportininkas 1000 m bėgime užfiksavo nacionalinį rekordą. Jis distanciją įveikė per 2:16.99.
Esteli departamentas

Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, išraižytas nedidelių upokšnių slėnių. Plyti savanos ir sukultūrinti kraštovaizdžiai, kalnuose yra miškų, krioklių.
Polinezija

Geografija

Polineziją sudaro apie 1000 įvairaus dydžio salų ir atolų. Salos daugiausiai yra vulkaninės ir koralinės kilmės. Visos jos išsidėsčiusios trikampyje tarp Havajų (šiaurėje), Naujosios Zelandijos (pietuose) ir Velykų salos (rytuose). Bendras plotas – apie 26 000 km². Pagrindiniai Polinezijos salynai yra šie: Havajai, Tuamotu, Tonga, Kuko Salos, Volisas, Tuvalu, Tokelau, Samoa salos, Tubuajo salos, Draugijos salos, Markizo salos, Tuamotu (su Gambjė salomis), Linijinės salos, Velykų sala (Rapanujis). Havajuose, Tongoje, Samoa yra veikiančių ugnikalnių.
Klimatas tropinis, jūrinis. Nereti uraganai. Salas dengia amžinai žali tropiniai miškai, savanos, kokospalmių giraitės.

Gyventojai

Polinezijos salas yra apgyvendinę polineziečiai – polineziečių kalbomis kalbančios tautos, kaip manoma, kilusios iš Taivano ir Pietryčių Azijos. Svarbiausios polineziečių tautos yra maoriai, havajiečiai, samojiečiai, taitiečiai, tongiečiai, markiziečiai, tuvaliečiai, tubuajai, paumotai ir kt. Verčiamasi daugiausia žvejyba, žemės ūkiu (manijokų, kolokazijos, duonmedžių auginimu, kiaulių laikymu), kopros, vanilės, vaisių (mangų, bananų, apelsinų), parfumerinių augalų eksportu. Vystomas turizmas (ypač Havajuose, Draugijos salose, Velykų saloje).
Seniau polinezičiai buvo išvystę sudėtingą savitą religinę-mitologinę sistemą, bet po aktyvios krikščioniškų misijų veiklos XIX a.–XX a. pr. beveik visi tapo krikščionimis (katalikai, metodistai, mormonai, baptistai ir kt.). Greta gimtųjų kalbų paplito anglų, prancūzų kalbos.
Heliocentrizmas

Heliocentrizmas (sen. gr. Helios 'saulė' ir kentron 'centras') – Saulės sistemos astronomijoje sandaros teorija, pagal kurią planetos skrieja aplink Saulę. Modelis sukurtas XVI amžiaus pabaigoje, pakeitė geocentrinį modelį.
Dryžuotasis lisangas

Apibūdinimas

Dryžuotasis lisangas užauga iki 74 cm ilgio, įskaitant uodegą. Kūnas – blyškios geltonos spalvos su 5 tamsiomis juostomis. Uodega sudaryta iš kelių tamsių juostų su tamsiu galiuku. Rūšies individai pasižymi labai aštriais ištraukiamais nagais ir skustuvų aštrumo dantimis.

Paplitimas

Aptinkamas pietų Mianmare, Tailande, Malaizijos pusiasalyje ir Borneo Sundos salose, Sumatroje, Javoje, Bankos saloje ir Belitunge. Tailande ir Malaizijoje užfiksuotas lapus metančių augalų miškuose, Saravake ir miškuose, esančiuose arti alyvpalmių plantacijų.
2013 m. pirmą kartą buvo nufilmuotas kameros spąstuose Kalijų valstijoje.

Elgesys

Dryžuotieji lisangai yra naktiniai gyvūnai ir dažniausiai laikosi pavieniui.
Apie šių gyvūnų dauginimąsi žinoma nedaug. Manoma, kad jaunikliai gimsta po 2–3 medžių drevėse.
Krekenavos herbas

Aprašas

Raudoname lauke auksinės kanklės, mėlynoje skydo galvoje trys sidabrinės heraldinės lelijos.

Istorija

Herbas patvirtintas 2006 m. kovo 21 d. Prezidento dekretu. Etalono autorius – Henrikas Mazūras.
Eduardas Malofejevas

Biografija

Žaidė puolėju. Žaidėjo karjerą pradėjo Kolomnos Avangarde. Po metų buvo pakviestas į Maskvos Spartaką. 1962 m. TSRS čempionas. Didžiąją žaidėjo karjeros dalį praleido Dinamo Minsk klube, žaidė TSRS rinktinėje. 1971 m. TSRS futbolo čempionate įmušė daugiausiai įvarčių. Nuo 1972 m. dirba treneriu. 2006 m. buvo FBK Kaunas vyr. treneris, 2007 m. – FK Šilutės.
Dzirkalių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Pormalių piliakalnis 19 kmAruonos piliakalnis 32 kmBerzinės piliakalnis 91 kmBabranų piliakalnis 22 kmKarakapų piliakalnis 50 kmKauprės piliakalnis 10 km
Ašuotės piliakalnis 8 kmBiržų piliakalnis 25 km
Jersikos piliakalnis 29 kmGedučių piliakalnis 18 km
Andrius Ignotas Oginskis

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės. Tėvas Tadas Pranciškus Oginskis (1711–1783 m.), motina Izabelė Radvilaitė (1711–1761).
1755 metų gegužį Andrius Ignotas Oginskis turėjo pulkininko laipsnį. 1756 metų pavasarį gavo iš saavo tėvo valdyti Ašmenos seniūniją. 1758 metų spalį – pasiuntinys į seimą nuo Livonijos. 1760 metais Kauno deputatas Andrius Ignotas Oginskis buvo išrinktas Lietuvos tribunolo maršalka.  
1762 metų spalio 8 d. gavo Lietuvos didžiojo ginklininko pareigybę (kaip apdovanojimą už parašą manifeste ginant Lenkijos bajoro Briulovo teises). 1764 metų gegužį Andrius Ignotas Oginskis Varšuvoje įstojo į Čartoriskių konfederaciją. Karūnaciniame seime prisiekė ištikimybę Stanislovui Augustui Poniatovskiui kaip naujam Lenkijos karaliui. Buvo karaliaus valdžios stiprinimo šalininkas. 1771 metais gavo Lietuvos didžiojo referento pareigybę, o 1773 metais buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju sekretoriumi. 1778 metais Andrius Ignotas Oginskis gavo Trakų kašteliono pareigybę, 1783 metais buvo paskirtas Trakų vaivada.  
Buvo renkamas į 1756, 1758, 1762, 1764 ir 1776 (seimo maršalka) metų seimus, deputatu į Lietuvos Tribunolą 1757 ir 1760 (maršalka) metais.
Padalijimo seime 1773–1775 metais Andrius Ignotas Oginskis palaikant Lenkijos karaliui Stanislovui Augustui Poniatovskiui buvo paskirtas Nuolatinės tarybos sekretoriumi.  
Dalyvavo diplomatinėse misijose į Sankt-Peterburgą (1769), Vieną (1771) ir Berlyną.

Giminė ir dvarai

1763 m. vedė grafo Mareko Šembeko ir Jadvigos Rudnickos dukrą Paulą Pauliną Šembek (1740–1797 m.), grafų Celestino Lubienskio ir Jono Prospero Potockio našlę. Vaikai Mykolas Kleopas Oginskis (1765–1833) ir Juzefa Oginskaitė (1774 -), vaikaitis Gabrielius Oginskis.
1764 m. įsigijo Guzovo dvarą, 1773–1775 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas už nuopelnus davė valdyti Platelių dvarą ir Luokę.

Valstybės tarnyba

1762 m. Lietuvos didysis ginklininkas, 1771 m. Lietuvos referentas (pasiuntinys), 1772 m. gavo ypatingojo pasiuntinio rangą, dirbo Vienoje, 1773 m. Lietuvos didysis sekretorius, 1774 m. pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Sankt Peterburge. 1778 m. Trakų kaštelionas, Lietuvos didysis maršalka, 1780 m. senatorius, Ašmenos seniūnas, Bresto vaivada, 1783 m. Trakų vaivada.
Pavariškis

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 14 km
 Mieleišiai – 1,1 km
Krikščiai – 1,6 km
Galintiškis – 2,9 km
Mickūnai (Biržai) –  km
Kalpokiškis – 1,9 km
Iškonys – 2,9 km
Kemėnai – 2,8 km
Aguljaso dubuma

Aguljaso dubuma (portug. Agulhas), Adatos dubuma – povandeninė dubuma Indijos ir Atlanto vandenynų sandūroje, tarp Afrikos žemyno pietinio galo ir Afrikos-Antarkties kalnagūbrio. Ilgis 1100 km, plotis ~1000 km, vyraujantis gylis 4000-5000 m. Giliausia vieta 6150 m. Šiaurinėje dalyje yra pakiluma, kur gylis siekia mažiau 300 m. Svarbus žvejybinis rajonas.
Antanas Vaičius (1955)

Biografija

Nuo 1990 m. Papilės seniūnijos seniūnas, Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys. Papilės seniūnijos rėmimo fondo administratorius.
1990–1995 m. Akmenės rajono tarybos deputatas, 2000–2003 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Joana, vaikai Vaidas, Linas.
Nasdaq Riga

„Nasdaq Riga“ (iki 2015 m. – Nasdaq OMX Riga) – vienintelė reguliuojama biržos operatorė Latvijoje, teikianti prekybos, listingo ir informacijos paslaugas. Ją valdo JAV VP biržų operatorė „Nasdaq“. „Nasdaq Riga“ kartu su „Nasdaq Vilnius“, „Nasdaq Tallinn“ sudaro bendrą „Nasdaq Baltic“ rinką. 2017 m. „Nasdaq“ Šiaurės šalių ir Pabaltijo biržų apyvarta siekė 704 mln. eurų, „Nasdaq Baltic“ – 259 mln. eurų, „Nasdaq Riga“ – 14 mln. eurų.

Prekybos laikas

Prekyba vertybiniais popieriais vyksta darbo dienomis 10:00 - 16:00.
Siguldos savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies.
Epidemiologija

Epidemiologija (iš gr. epi „ant“ ar „tarp“ + demos „žmonės“ ar „sritis“ + logos „žodis“ ar „kalba“) – tai mokslas apie su sveikata susijusių įvykių (dažniausiai – sveikatos sutrikimų, ligų ar mirčių, bendrai vadinamų baigtimis) ir juos lemiančių veiksnių (vadinamų rizikos veiksniais) atsiradimą ir plitimą tam tikroje populiacijoje bei apie profilaktikos priemonių taikymo galimybes ir veiksmingumą. Mokslas atsirado XIX a. viduryje, ėmus tirti epidemijų protrūkius.
Virgilijus Kačinskas

Biografija

1977 m. baigė Vilniaus 34-ąją vidurinę mokyklą. 1982 m. su pagyrimu baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Architektūros fakultetą.
1982–1990 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Šiaulių skyriaus architektas. Garsiausias šio laikotarpio projektas – Ginkūnų Vladimiro Zubovo dvaro rūmų ansamblio dalinis atkūrimas.
1988 m. liepos 19 d. vienas iš Šiaulių Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio grupės steigėjų, 1988–1990 m. Sąjūdžio Šiaulių tarybos seniūnas. 1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos deputatas, išrinktas Šiauliuose, Sąjūdžio centro frakcijos narys, nuo 1991 m. – Septintosios (vėliau pavadintos Nuosaikiųjų) frakcijos narys ir jos seniūnas. 1992–1997 m. Nepelno leidybos ir informacijos paslaugų įmonės „Savivalda“ direktorius ir Lietuvos savivaldybių sąjungų žurnalo „Savivaldybė“ vyr. redaktorius. 1996–2005 m. Kultūros paveldo centro direktoriaus pavaduotojas, vyriausiasis architektas. Nuo 2005 m. kultūros kraštovaizdžio ir architektūros paveldo instituto direktoriaus pavaduotojas, nuo 2006 m. Kultūros paveldo centro direktorius. Atestuotas architektūrinio projektavimo bei paminklų apskaitos ir valstybinio valdymo specialistas.
1992 m. vienas iš Lietuvos nuosaikiųjų judėjimo steigėjų, judėjimo vicepirmininkas. 1996 m. dalyvavo „Lietuvos sambūrio“ steigime. 1996–2002 m. Lietuvos demokratų partijos narys.
Daugelio architektūros projektų autorius ar bendraautoris, architektūrinių konkursų laureatas ir prizininkas. Vienas iš knygų „Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo akto signatarai 1990“, "Išsivadavimas. Sąjūdis Šiaulių krašte 1988-1990 metais" rengėjų, jų maketų autorius. 2000 m. apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu.
Žmona Regina – lietuvių kalbos dėstytoja, sūnus Mindaugas, duktė Jūratė.
Antrasis Abiejų Tautų Respublikos padalijimas

Antrasis iš trijų Abiejų Tautų Respublikos padalijimų įvyko 1793 m. Sutartį pasidalyti valstybės teritorijas sausio 23 d. pasirašė Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas II ir Rusijos imperatorė Jekaterina II. Po to Prūsijos kariuomenė užėmė Didžiąją Lenkiją, o Rusijos kariuomenė – rytines Abiejų Tautų Respublikos teritorijas.
Rugpjūčio 17 d. buvo sudarytas Abiejų Tautų Respublikos traktatas su Rusija, pagal kurį Rusijai atiteko Minsko, Kijevo, Braclavo ir Podolės vaivadijos taip pat dalis Vilniaus, Naugarduko, Bresto ir Volynės vaivadijų (250 tūkst. kv. km.).
Rugsėjo 25 d. pasirašyta sutartis su Prūsija, pagal kurią jai atiteko Gdanskas ir Torūnė, taip pat Gniezno, Poznanės, Kališo, Plocko, Kujavijos, Inovroclavo vaivadijos, Dobrynės žemė, taip pat dalis Krokuvos ir Mozūrijos vaivadijų (58 tūkst. kv. km.).

Padariniai

Valstybė neteko apie 50 % savo teritorijos. Susilpnėjo karaliaus valdžia, Respublika tapo dar labiau priklausoma nuo užsienio. Lenkijoje valdžią paėmė konfederatai, išlaikyta „demokratinė“ santvarka, neleidusi įsivyrauti valstybėje tvarkai.

Padalijimo ratifikavimas

Prūsija ir Rusija primetė Seimui ratifikacijos aktą, kuriuo padalijimas pripažintas teisėtu. Pasirašydama ratifikavimo aktą, Abiejų Tautų Respublika atsisakė visų savo pretenzijų į užimtas teritorijas. Seimas neturėjo jokio pasirinkimo, kaip tik pripažinti padalijimą. Aplink buvo surinkta Rusijos kariuomenė, spaudimą darė Rusijos pasiuntinys Abiejų Tautų Respublikoje Jokūbas Sieversas ir kiti Rusijos bei Prūsijos diplomatai.
1793 m. rugsėjo 25 d. Gardine buvo sudaryta antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo (teritorijų atidavimo) sutartis su Prūsija, o spalio 16 d. seimas patvirtino Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos sąjungos sutartį. Lietuvos didysis iždininkas Mykolas Kleopas Oginskis, kaip ir dauguma seimo narių, savo parašu patvirtino Abiejų Tautų Respublikos teritorijų atidavimo sutartis ir su Rusija, ir su Prūsija.
Ažubaliai

Gyventojai

1923 m. – 31 ūkis, 143 gyv., 2001 m. – 86 ūkiai, 228 gyventojai.

Istorija

1652 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje. Gyveno Mykolas ir Andrius Švedeliai.
Didžiausio tikėtinumo metodas

Didžiausio tikėtinumo metodas – statistikoje naudojamas taškinių įverčių skaičiavimo metodas, pasiūlytas R. Fišerio.
Šiuo metodu rasti parametrų įverčiai yra suderintieji ir efektyvieji, tačiau kartais jie gali būti paslinktieji.
Vidmantas Žibaitis

Vidmantas Žibaitis (1965 m. Panevėžyje – 1994 m. sausio 27 d.) – Lietuvos nusikaltėlis, kartu su bendrininke Jelena Ustinovič nužudęs 3 pagyvenusius žmones. Už šiuos nusikaltimus jis buvo nuteistas mirties bausme sušaudant.
V. Žibaitis buvo pripažintas kaltu dėl trijų žmogžudysčių, įvykdytų Panevėžio rajone, Kaune ir Baltarusijos sostinėje Minske. 1993 m. rugsėjo 2 d. teismas jam skyrė mirties bausmę sušaudant. Jo bendrininkė, 41-erių baltarusė J. Ustinovič, buvo nuteista kalėti devynerius metus.
Nuosprendis įvykdytas 1994 m. sausio 27 d. Jis tapo ketvirtuoju iš septynių asmenų, kuriam po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje buvo įvykdyta mirties bausmė.
Informacijos teorija

Informacijos teorija – mokslas, kuris nagrinėja informacijos kiekio matavimo, gavimo, keitimo, kaupimo, vaizdavimo, perdavimo įvertinimą ir metodinius aprašus. Informacija yra diskrečiosios matematikos dalis. Informacijos kiekio matas – informacijos entropija.
Informacijos teorija glaudžiai siejasi su matematika, statistika, kompiuterių mokslu, informatika, fizika, elektronikos inžinerija ir kt.

Istorija

Informacijos teorijos kaip mokslo šakos pradininku laikomas JAV matematikas Klaudas Šenonas (Claude Elwood Shannon), kai 1948 metais pasirodė jo veikalas „Matematinė komunikacijos teorija“. Nors pačios informacijos teorijos idėjas jau anksčiau nagrinėjo Haris Naikvistas ir Ralfas Hartlis.

Taikymas

Informacijos teorija taikoma kodavime (pavyzdžiui, vaizdo ir garso kompresijoje), kriptografijoje ir kitose srityse.
Flygeladjutantas

Flygeladjutantas (rus. флигель-адъютант, iš vok. Flügeladjutant – 'sparno adjutantas') – karinės pareigos carinėje Rusijoje. Imperatoriaus, feldmaršalo, generalisimo adjutantas, turintis karininko laipsnį.
Nuo XIX a. pabaigos iki 1917 m. flygeladjutantas buvo garbės laipsnis, kurį gaudavo karininkai, tapę caro svitos nariais.
Flygeladjutantai dėvėdavo specialius mundurus su pečiajuostėmis (akselbantais).
Flygeladjutanto laipsnis taip pat egzistavo Vokietijoje, D. Britanijoje, Bulgarijoje ir kai kuriose kitose šalyse.