Lucian Freud

Biografija

Liusjenas Froidas gimė 1922 m. gruodžio 8 d. Berlyne Vokietijoje. Jo tėvas Ernstas Froidas buvo architektas, senelis Zigmundas Froidas (1856−1939) − viena garsiausių XX a. pradžios asmenybių, filosofas ir psichoanalizės mokslo „tėvas“. L. Froidas turėjo brolius Stefaną ir Klementą. 1933 m. valdžią Vokietijoje užėmus nacionalsocialistams Froidų šeima persikėlė į Londoną dėl išaugusios persekiojimo grėsmės dėl žydiškų giminės šaknų. 1939 m. jie tapo natūralizuotais Britanijos piliečiais. L. Froidas mokėsi Londono centrinėje dailės mokykloje ir Rytų Anglijos tapybos ir piešimo mokykloje Dedheme. 1941 m. L. Froidas užėmė eilinio jūreivio pareigas ginkluotame prekybos laive „SS Baltrover“ kelionei į Naująją Škotiją. Šis laivas kelionėje buvo du kartus atakuotas vokiečių Antrojo pasaulinio karo metu. Garsi L. Froido pavardė traukė žmonių dėmesį, jis susidraugavo su intelektualu Stephen Spender, jo rėmėju tapo pasiturintis kolekcionierius Peter Watson. L. Froidas pilnai atsidėjo tapybai po 1945 m. pasibaigusio Antrojo pasaulinio karo. 1946 m. lankėsi Paryžiuje pakeliui į Graikiją ir vėl lankėsi 1947 m., kuriais sukūrė pirmą reikšmingą paveikslą „Mergina su tamsiu švarku“ − draugės Kitty Garman, kuri buvo britų skulptoriaus Jacob Epstein duktė, portretą. Paryžiuje L. Froidas susipažino su garsiais vietos menininkais Alberto Giacometti ir Balthus, turėjo sąsajų su P. Pikasu.
1951 m. paveikslas „Padingtono interjeras“ rodo būdingus visai L. Froido kūrybai bruožus − realistinį žmogaus vaizdavimą pabrėžiant emocinius ir psichologinius asmenybės bruožus (Londone rajone Padingtone L. Froidas turėjo įsirengęs studiją). 1954 m. menininkas atstovavo Britaniją 1954 m. Venecijos bienalėje, kur jo kolegomis buvo Fransis Beikonas ir Benas Nikolsonas. L. Froidas buvo vedęs du kartus: Kitty Garman (vedė 1948 m.) ir Caroline Blackwood (1953−1957). Menininkas turėjo daug meilužių ir 12 patvirtintų vaikų, kai jo nesantuokinių vaikų skaičius žiniasklaidoje minimas apie 30−40. Jis mėgo statyti arklių ir šunų lenktynėse, kas lėmė dailininko skolas. 1987−88 m. Britų Taryba suorganizavo dailininko retrospektyvines parodas Vašingtone, Paryžiuje, Londone, Berlyne. 1993 m. Whitechapel galerijos Londone paroda susilaukė didelės sėkmės, bei jos parodymai Niujorke ir Madride. 1993 m. menininkas apdovanotas Britanijos Nuopelnų ordinu. 2001 m. mažam portretui pozavo Anglijos karalienė Elžbieta II. Šį paveikslą L. Froidas padovanojo Karališkajai kolekcijai. 2007 m. Niujorko šiuolaikinio meno muziejus suorganizavo retrospektyvinę L. Froido grafikos kūrinių parodą. 2008 m. L. Froido paveikslas viešo aukciono metu buvo parduotas už 17 mln. svarų sterlingų, sumušdamas kainos rekordą už gyvenančio menininko paveikslą. Liusjenas Froidas mirė 2011 m. liepos 20 d. Londone.
L. Froidas daugiausiai tapė portretus. Ypač pažymėtina jo motinos Lucie Brasch portretų seriją, kurią L. Froidas pradėjo 1972 m. ir tęsė iki jos mirties 1989 m. Kita grupė L. Froido kūrinių − aktai, kuriuos jis kūrė pozuojant pažįstamiems, kaimynams, draugams ar giminaičiams, pavyzdžiui, dukteriai Ani. Iš jo aktų pašalintas idealizuojantis ir erotinis elementas, būdingas Vakarų klasikinei dailei. Dailininkas naudojo impasto siekdamas perteikti vaizduojamų formų šiurkščią faktūrą. L. Froidas taip pat reikšmingai dirbo grafikos srityje, sukūrė ne mažiau 75 ofortų, kūrė savo modelių studijų piešinius. L. Froido kūryboje įžvelgiamos sąsajos su siurrealizmu, neoromantizmu. Bendrai priimama, kad menininkas − XX a. modernaus realizmo pakraipos atstovas. 2015 m. jo paveikslas „Storoji Sju“ buvo parduotas už 35,6 mln. svarų sterlingų (56,2 mln. JAV dolerių).