google/wiki40b huggingface dataset:
Vilius Puronas

Biografija

1971 m. Vilniaus valstybinį dailės institute baigė pramoninės dailės specialybę.
1973–1992 m. Šiaulių miesto vyriausiasis dailininkas, vienas iš Vilniaus pėsčiųjų gatvės projekto autorių, daugelio meninių akcentų šioje gatvėje autorius. 1994–2004 m. reklamos įmonės UAB „Neuwerbung“ direktorius. Nuo 2004 m. Šiaulių miesto savivaldybės Miesto infrastruktūros skyriaus vedėjo pavaduotojas, skyriaus vyr. specialistas, miesto mažosios architektūros projektų autorius. Nuo 2000 m. Šiaulių universiteto Menų fakulteto Dizaino katedros dėstytojas.
1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas.
Pakruojo miesto šventės HAV valstybės idėjos autorius. Daugelio straipsnių miesto ir respublikinėje spaudoje dizaino, Šiaulių miesto įdomiosios istorijos ir kitomis temomis autorius.
Lietuvos dailininkų sąjungos narys nuo 1984 m., Lietuvos dizainerių sąjungos narys nuo 1987 m. 1980 ir 1987 m. surengtos personalinės parodos „Mūsų miestas, mūsų namai“.

Puronizmas

Puronizmas – smulkiosios architektūros stilius, žargonas, pavadinimas kilęs nuo Viliaus Purono vardo. Stiliaus skulptūrų yra Šiauliuose ir Pakruojyje. Būdingi bruožai: iš cinkuotos skardos lakštų sukurti stilizuoti gyvūnai, medžiai ar abstrakčios kompozicijos.
Igoris Stravinskis

Igoris Fiodorovičius Stravinskis (Игорь Фёдорович Стравинский, 1882 m. birželio 17 d. – 1971 m. balandžio 6 d.) – rusų kompozitorius, daugelio laikomas vienu įtakingiausiu XX a. muzikai kompozitorių. Buvo kosmopolitinių pažiūrų. Žurnalo Time tituluotas vienu iš įtakingiausiu šimtmečio žmonių. Stravinskio kūrybai būdingas stilistinis įvairumas.

Biografija

Gimė 1882 m. birželio 17 d. Oranienbaume (dabar – Sankt Peterburgo miesto vakarinė dalis Lomonosovas) operos dainininko F. Stravinskio šeimoje, kilusios iš senos Trakų apylinkėse, prie Strėvos upės, gyvenusių Lietuvos bajorų (herbas "Sulima") giminės. Nuo devynerių metų pradėjo mokytis groti fortepijonu. 1901 m., baigęs gimanziją, įstojo į Sankt Peterburgo universiteto Teisės fakultetą. Tuo pat metu privačiai mokėsi muzikos disciplinų pas kompozitorių ir dirigentą N. Rimskį-Korsakovą. Pastarajam vadovaujant, I. Stravinskis sukūrė pirmuosius savo kūrinius fortepijonui. 1909 m. Rusijos teatro ir meno veikėjas Sergejus Diagilevas pasiūlė I. Stravinskiui sukurti baletą. Nuo 1910 m. iki 1913 m. Paryžiuje parašė jį išgarsinusius baletus „Ugnies paukštė“, „Petruška“ ir „Šventasis pavasaris“. 1914 m. išvyko į Šveicariją, kurioje gyveno viso Pirmojo pasaulinio karo metu. Šveicarijoje I. Stravinskis parašė operas „Lakštingala“ ir „Kareivio istorija“, 1915 m. Ženevoje pirmą kartą dirigavo orkestrui. Po karo nusprendė negrįžti į Rusiją ir iki 1940 m. gyveno Prancūzijoje. Nuo 1924 m. atliko muzikos kūrinius kaip pianistas. Daug koncertavo Europos šalyse bei JAV, į kurias 1940 m. persikėlė gyventi. Jungtinėse Valstijose parašė operų, koncertų, baletų. Mirė 1971 m. balandžio 6 d. Niujorke. Palaidotas Venecijos San Michelle kapinėse.

Kūrinių sąrašas

Nors Stravinskis geriausiai žinomas savo sceniniais darbais, ypač baletais, jo kūryboje gausu ir kitokių formų.
Mykolas Juozapas Rževuskis

Biografija

Lenkijos magnatų Rževuskių giminės atsstovas, herbo „Kšivda“ savininkas. Palenkės vaivados Adomo Rževuskio (m. 1717) ir Petronėlės Zborkovnos sūnus. 
Po tėvo mirties perėjo į savo dėdės, Palenkės vaivados ir Karūnos lauko etmono Stanislovo Mateušo Rževuskio globą.  
Ištarnavo iki Lenkijos armijos pulkininko laipsnio. Už nuopelnus 1734 metų vasario 7 d. buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu. 1729 metais Mykolas Juozapas Rževuskis gavo Karūnos didžiojo raikytojo pareigybę, o 1744 metais buvo paskirtas Karūnos didžiuoju raštininku. 
1729 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. Sekančiais metais buvo renkamas nuo Lvovo žemės pasiuntiniu į naują seimą. 1752 metais Mykolas Juozapas Rževuskis gavo Palenkės vaivados pareigybę, o 1762 metais buvo paskirtas Podolės vaivada. 1764 metais elekciniame seime palaikė Stanislovo Augusto Pniatovskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą.
Mikalojus Kosceleckis

Biografija

Lenkijos bajorų Kosceleckių giminės atstovas, herbo „Ogonszik“ savininkas. Inovroclavo vaivados Jano Kosceleckio (1415–1475) sūnus. Jaunesnieji broliai – Karūnos didysis iždininkas Andžejus (1455–1515) ir Poznanės vaivada Stanislavas (1460–1534).
Iš savo tėvo Mikalojus Kosceleckis paveldėjo stambias dvaro žemes Kujavijoje. 1478 metais Lenkijos karalius Kazimieras Jogailaitis konfiskavo dvaro žemes ir atėmė daug Mikalojaus Kosceleckio titulų, skirdamas baudą Maborko ir kitioms Pamario pilims. Vėliau Mikalojus Kosceleckis sugebėjo išpirkti dalį savo turto, tame tarpe Osecko ir Čluchuvo seniūnijas, taip pat eilę dvaro žemių valdant Jonui Albrechtui. 1501 metais nuo karaliaus gavo Brest-Kujavijos vaivados pareigybę.
1510 metais Mikalojus Kosceleckis mirė.
Eva Kubbos

Biografija

Pasitraukusi iš Lietuvos, 1945-1950 m. studijavo Berlyno taikomosios dailės aukštojoje mokykloje. 1952 m. persikėlė į Australiją, tęsė studijas Karališkajame ir Svinburno technikos institutuose Melburne. Nuo 1960 m. gyvena Sidnėjuje.

Kūryba

Kūrybai įtakos turėjo J. Poloko, M. Rotko abstrakti tapyba. Plėtoja savitą abstrakcionistinę tapymo manierą – tapo gilių, sodrių, susiliejančių tonų peizažus („Uosto nuotaikų studija“ 1962 m., „Lietus Vakarų Australijos kalnuose“ 1977 m.). Raižiniuose vyrauja ryškių kontūrų ir intensyvios spalvos dėmių derinys („Tarp horizontų“, „Abstrakcija“, abu 1962 m.).
Nuo 1958 m. dalyvauja parodose (Tokijas, Londonas, Vašingtonas, Čikaga, Vilnius), individualios parodos Sidnėjuje (1962 m., 1991 m.) , Niukasle (1964 m.) , Adelaidėje (1968 m.) , Kanberoje (1969 m.). Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, kitų šalių muziejai.
FK Sklypas Kudirkos Naumiestis

Istorija

Klubas įkurtas 2009 m. pradžioje. Jau debiutiniame sezone tapo pirmą kartą organizuotų SFL Šakių rajono pirmenybių nugalėtoju. Komandą remia Raseiniuose įkurta nekilnojamu turtu prekiaujanti UAB „Jūsų sklypas“.
Juvencijus Deikus

Biografija

1965 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją (LŽŪA, nuo 1996 m. LŽŪU). 1964–1968 m. LŽŪA tiekimo skyriaus viršininkas, nuo 1969 m. dėstytojas. 1971 m. technikos mokslų kandidatas.  1975–1976 m. Kubos centrinio universiteto dėstytojas konsultantas. 1976–1980 m. LŽŪA Darbo apsaugos ir praktinio mokymo katedros vedėjas, nuo 1976 m. docentas. 1981–1983 m. Nikaragvos valstybinio autonominio universiteto dėstytojas konsultantas. 1984–1993 m. LŽŪA Darbo apsaugos ir praktinio mokymo katedros vedėjas, nuo 1994 m. Žemės ūkio inžinerijos fakulteto dekanas.
Mokslinio darbo kryptis – žemės ūkio technikos triukšmo ir virpesių tyrimas, jų mažinimas.
Lapinukai

Aprašymas

Abi lapinukų gentys labai panašios savo išvaizda ir bionomija.

Išvaizda

Vidutinio dydžio vabalai. Straublelis trumpas, kiek siauresnis už galvą. Akys iššokusios, apvalios. Priešnugarėlė skersinė, siauresnė už antsparnius. Kūnas apaugęs įvairos formos ir spalvos žvyneliais arba prigludusiais (kartais ir pasišiaušusiais) plaukeliais. Turi plėvinius sparnus. Nagai suaugę.
Daugumos lapinukų rūšių kojų šlaunys turi dantelius (pav.) Tačiau kai kurios rūšys (Pvz.: Phyllobius roboretanus, Phyllobius virideaeris, Phyllobius viridicollis) dantelio ant šlaunų neturi.
Phyllobius genties lapinukų vabalų antenos prasideda straublelio nugarinėje dalyje, antenų pirmieji nareliai įsispraudžia į griovelį, kuris nesiekia akių. Pirmas antenų narelis aiškiai matosi žiūrint į vabalą iš viršaus. Polydrusus genties lapinukų antenų pirmas narelis žiūrint iš viršaus taip gerai nesimato. griovelis nueina į apačią už akių. Tai yra aiškiausias skirtumas, leidžiantis pagal išvaizdą atskirti šias dvi panašias straubliukų gentis.

Bionomija

Suaugę vabalai skraido gegužės – Liepos mėnesiais. Kiaušinius deda ant įvairių augalų, nuo kurių šie krinta ant žemės. Lervos vystosi žemėje, minta įvairių augalų šaknimis.
Vabalai aktyvūs dieną, aptinkami ant įvairių žolinių ir sumedėjusių augalų lapų ar spyglių. Kai kurios rūšys yra kenkėjai.
Petras Baubinas

Biografija

1952 m. baigė Vilniaus universitetą. 1965 m. apgynė medicinos mokslų kandidato disertaciją „Įgimtų klubo sąnarių išnirimų konservatyvus gydymas vaikų amžiuje“. 1971 m. medicinos mokslų daktaras.
Nuo 1955 m. Kauno medicinos akademijos dėstytojas, nuo 1969 m. Traumatologijos ir ortopedijos katedros vedėjas. Nuo 1975 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Pirmasis Lietuvoje pradėjo praktikuoti kompresinę distrakcinę osteosintezę, daryti sklaidos trūkumų šalinimo operacijas vaikams. Sukūrė šlaunikaulio įgimto išnirimo funkcinio gydymo metodą, išrado įtaisą šiam išnirimui gydyti.
Napoleonas Nakas

Biografija

1921–1926 m. mokėsi Rokiškio gimnazijoje. 1932 m. baigė Juozo Vaičkaus kino ir teatro studiją, 1933 m. privačią Andriaus Olekos-Žilinsko studiją.
1933–1934 m. Jaunųjų teatro, 1934–1936 m. Marionečių teatro, 1936–1940 m. Valstybės teatro, 1940–1970 m. LSSR dramos teatro aktorius.
Vaidutė Strazdienė

Vaidutė Strazdienė-Šumkauskienė (g. 1970 m. rugsėjo 1 d. Lazdijai) – Lietuvos pedagogė, Vilniaus miesto politinė ir visuomenės veikėja.

Biografija

2004 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, specialybė – edukologija, socialinė pedagogika. Vilniaus „Laisvės“ gimnazijos socialinė pedagogė, nuo 2007 m. gimnazijos direktorė. 2016 m. gruodžio mėn. atleista iš pareigų „Laisvės“ gimnazijoje.
Liberalų ir centro sąjungos narė. Labdaros fondo VLF „Vaikai ir pasaulis“ direktorė. Liaudies kūrybos klubo „Atžalynas“ narė. 
Vaikai Gedvilė-Marija, Žygimantas, Karolis, Dovydas.
Erdvė

Erdvė fizikoje

Erdvė yra viena iš fundamentalių fizikos sąvokų, reiškianti, kad ji negali būti apibrėžta per kitas sąvokas, kadangi fundamentalesnių nėra. Panašiai kaip kitos fundamentaliosios sąvokos (laikas ir masė), erdvė yra apibrėžta per matavimą. Šiuo metu standartinis atstumo intervalas, pavadintas standartiniu metru ar tiesiog metru, yra apibrėžtas atstumu, kurį šviesa nukeliauja vakuume per laiko intervalą, lygų 1/299792458 sekundės. Šis apibrėžimas kartu su dabartiniu laiko apibrėžimu mūsų erdvėlaikį paverčia Minkovskio erdve ir patvirtina, kad specialioji reliatyvumo teorija visiškai atitinka apibrėžimą.
Prieš Einšteino darbus reliatyvistinėje fizikoje laikas ir erdvė buvo traktuojami kaip nepriklausomi matmenys. Einšteino atradimai parodė, kad dėl judėjimo reliatyvumo mūsų erdvė ir laikas gali būti matematiškai sujungti į vieną simetrišką objektą – erdvėlaikį. (Atstumai erdvėje ar laike atskirai nėra invariantiški Lorenco transformacijų atžvilgiu, bet atstumai Minkovskio erdvėlaikyje tokie yra).
Tačiau laikas ir erdvė neturi būti traktuojami kaip Minkovskio erdvėlaikio matmenų ekvivalentai. Kiekvienas gali laisvai judėti erdvėje, bet ne laike. Tokiu būdu, su laiku ir erdve elgiamasi vienaip specialiojoje reliatyvumo teorijoje, kur laikas traktuojamas kaip menamoji koordinatė, ir kitaip bendrojoje reliatyvumo teorijoje, kur skirtingi ženklai yra priskiriami laikui ir erdviniams komponentams erdvėlaikio metrikoje.

Erdvė matematikoje

Erdvė matematikoje yra aibė X kartu su joje fiksuota transformacijų grupe. Erdvės X geometrija tuo atveju apibrėžiama kaip visuma savybių, kurios nekinta atliekant tas transformacijas. Taip, pavyzdžiui, Euklido plokštuma yra realiųjų skaičių aibė , kurios transformacijų grupė yra visų galimų postūmių ir pasukimų aibė.

Erdvė astronomijoje

Erdvė siejasi su palyginti tuščiomis Visatos dalimis – kosmine erdve. Bet kokią sritį už bet kokio dangaus kūno atmosferos galima laikyti „erdve“. Nors erdvė yra tikrai erdvi, ji yra ne visada tuščia, ir gali būti užpildyta materijos.
Priimta, kad kosminę erdvę ir Žemės atmosferą skiria Karmano linija (riba 100 km aukštyje virš Žemės paviršiaus).

Erdvinis matavimas

Fizinės erdvės matavimas jau nuo seno buvo svarbus. Geometrija, matematikos šaka, kuri matuoja erdvinius ryšius, buvo išpopuliarinta senovės graikų, nors ir kitos ankstyvosios visuomenės buvo išvysčiusios matavimo sistemas. SI yra dabar bendriausia erdvės matavimo vienetų sistema, beveik visuotinai naudojama ir moksle, ir praktikoje.
Geografija yra mokslo šaka, aprašanti Žemę, panaudojanti erdvinį principą nusakant įvairių Žemės paviršiaus dalių padėtis ir kryptis. Kartografija yra žemėlapių sudarymas, įgalinantis tikslesnę navigaciją, vizualizaciją ir orientavimąsi. Geostatistika taiko statistinius metodus erdviniams duomenims ir leidžia prognozuoti būsimus Žemės paviršiaus reiškinius. Astronomija yra mokslas, susijęs su kosmoso objektų stebėjimu, matavimu ir paaiškinimu.
Gedvydas Vainauskas

Biografija

Baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą, 1979 m. Vilniaus universitete įgijo žurnalisto specialybę.
1977–1985 m. „Tiesos“ laikraščio redakcijos žurnalistas, 1985–1986 m. žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1986–1989 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redaktorius. 1981–1991 m. TSKP narys, 1987–1991 m. LLKJS CK Biuro narys. Nuo 1990 m. – dienraščio „Lietuvos rytas“ vyriausiasis redaktorius, leidėjas, UAB „Lietuvos rytas“ valdybos pirmininkas. Organizavo bendrovei priklausančių miestų laikraščių „Sostinė“ (Vilniuje), „Laikinoji sostinė“ (Kaune), „Panevėžio rytas“ (Panevėžyje) leidybą. 1995–2010 m. – UAB „Lietuvos rytas“ administracijos vadovas. 
Buvęs krepšinio klubo „Lietuvos Rytas“ prezidentas, didžiausio UAB „Lietuvos rytas“ akcijų paketo savininkas (2009 m. – 25,5 % akcijų).
Padaigų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis rengtas Neries dešiniojo kranto slėnio krašte esančioje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 9x8 m dydžio. Rytinėje jos pusėje supiltas 2 m aukščio, 15 m pločio pylimas, kurio išorinis 4,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 16 m ilgio, 15 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 13-15 m aukščio.
Pylimas apardytas apkasų. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku.
Šiaurinėje papėdėje 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 5000 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Lokėnėlių piliakalnis 7 km
Laukagalių piliakalnis 8 kmPiliakalnių piliakalnis (Jonava) 17 kmDubių piliakalnis 9 km
Sližių piliakalnis 11 kmRuklos piliakalnis 3 kmMančiušėnų piliakalnis 12 km
Raudonkos piliakalnis 4 kmRumšiškių piliakalnis 26 kmTartoko piliakalnis 4 kmMaskoliškių piliakalnis 14 km
Janionių piliakalnis 20 km
Henoch Leibowitz

Biografija

Gimė 1918 m. Šalčininkuose, rabino Dovid Leibowitz šeimoje. 1926 m. kartu su tėvais išvyko į JAV. Jo tėvas 1933 m. įkūrė Yeshivas Rabbeinu Yisrael Meir HaKohen ješivą, tačiau jam mirus 1941 m. ješivos valdytoju tapo H. Leibovičius. Jis visą gyvenime dirbo šioje ješivoje, jo pastangomis ješiva įsitvirtino žydų ortodoksų bendrijoje ir išsiplėtė į kitus JAV, Kanados ir Izraelio miestus.
Harlemas

Istorija

Harlemas buvo svarbus Nyderlandų sukilime prieš ispanus. 1572 m. miestą užėmė ispanų armija, bet po 7 mėnesių miestas pasidavė. Tačiau jau 1576 m. princas Vilhelmas I atkovojo miestą iš ispanų ir prijungė prie Nyderlandų.
Brad Anderson

Ankstyvasis gyvenimas

Andersonas gimė Madisone (Konektikutas). Jo mama yra Pamela Taylor Anderson, bendruomenės paslaugų administratorė. Jis yra aktorės Holland Taylor, gavusios Emmy apdovanojimą, sūnėnas. Prieš pradedant filmų karjerą, Andersonas lankė Bouvdoin koledžą, kur studijavo antropologiją ir rusų kalbą. Vėliau nuvyko į Londoną, pabaigti filmų mokslą prieš išvykstant atgal į Bostoną.
Panorama (LRT laida)

„Panorama“ – viena žiūrimiausių TV žinių laidų, gyvuojanti jau keturiasdešimt metų, transliuojama Lietuvos nacionalinės televizijos.

Istorija

Pirmoji Lietuvos televizijos informacinė laida „Vilniaus žinios“ transliuota 1957 m. birželio 16 d. Nuo birželio 30 d. ji vadinosi „Savaitės naujienos“. Nuo 1958 m. birželio mėn. laida pervadinta „Televizijos žiniomis“ ir imta transliuoti reguliariai: iš pradžių 2 kartus, o 1959 m. pabaigoje – jau 6 kartus per savaitę. Nuo 1968 m. sausio 1 d. „Horizonto“ visuomeninių ir politinių bei analitinių laidų vyriausioji redakcija pradėjo transliuoti šiandieninės „Panoramos“ pirmtakę – „Dienos panoramą“. Laida buvo rodoma 21 val., jos trukmė buvo 40 min. Nuo 1970 m. sausio 1 d. „Horizonto“ vyr. redakcija pervadinta Informacijos vyriausiąja redakcija, ji pradėjo rengti 30 min. trukmės 20 val. transliuojamą „Panoramą“. 
LTN direkcija yra įkūrusi penkis korespondentų punktus Lietuvoje: Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje, Alytuje, ir vieną Briuselyje.
Odos pakaitalai

Žmogaus odos pakaitalai – ląsteliniai arba neląsteliniai dariniai, atstojantys žmogaus epidermį ar dermą.
Jau Senovės Graikijoje buvo žinoma, kad didelius pažeistos odos plotus (pvz., nudegus) reikia „aprengti“, tada jie geriau gyja. Tam buvo naudojama naminių gyvulių arba reptilijų oda. Toks pakaitalas angliškai vadinamas xenograft (xeno 'svetimas' + graft 'transplantatas, skiepas'). Šiuo metu stipriai nudegusiems pacientams gydyti pasitelkiama biologinė „apranga“ bei audinių inžinerijos būdu gauta „dirbtinė oda“. Brazilijoje dar ir šiais laikais naudojama varlių oda. Kiaulių oda išpopuliarėjo 1960-aisiais ir iki šiol plačiai naudojama.

Dermos pakaitalai

Šiuo metu gana dažnai naudoja du komerciškai prieinamus dermos pakaitalus.

Integra

Integra (Integra Life Sciences Inc., Plainsboro, NJ, USA) yra dvisluoksnis odos pakaitalas, sudarytas iš jaučio I tipo kolageno, sujungto su silikono elastomero lakštu per chondroitin-6-sulfatą. Jis apsaugo žaizdą nuo išdžiūvimo. Pašalinus silikono lakštą randama „neoderma“, susiformavusi vietoje dirbtinės dermos. Ant jos jau galima transplantuoti plonus skirtingo storio odos sluoksnius. Integra naudojama esant dideliems nudegimams.
Silikoninis sluoksnis pasižymi šiomis savybėmis:
·        greitai apsaugo žaizdą;
·        kontroliuoja skysčių praradimą;
·        teikia mechaninę apsaugą;
·        teikia bakterinį barjerą;
·        vandens garų perdavimo santykis yra panašus į normalios odos.
3D formos sluoksnis išsiskiria tokiomis savybėmis kaip:
·        skatina ląstelių augimą ir kolageno sintezę;
·        kolagenas ir glikozaminoglikanas sujungti tinklo forma;
·        biodegraduoja;  
Pagrindinės Integra dirbtinės odos savybės yra:
·        pati oda yra minkšta, švelni ir elastinga. Šios savybės didina judesių amplitudę, todėl puikiai tinka toms kūno vietoms, kurios daugiausiai yra judinamos ir kur oda dažniausiai įsitempia;
·        dirbtinės odos sluoksnis įauga į žmogaus organizmą ir kartu auga;
·        Integra odos sluoksnis padeda atstatyti judrumą ir sąnarių lankstumą. 
Ši dirbtinė oda naudojama pacientams po sunkių cheminių, terminių ar radiologinų nudegimų, taip pat po to kai chirurginių operacijų metu buvo pašalinta dalis odos.
Nepatartina jos naudoti, kai žmogus yra alergiškas kolagenui ar chondroitino medžiagoms. Taip pat nepatartina transplantuoti šios medžiagos ant infekuotų organų.

AlloDerm

AlloDerm (Life Cell Inc., The Woodlands, TX, USA) yra neląstelinė žmogaus derma. Nuo lavono odos pašalinama epitelį, lieka tik beveik nesuardyti tarpląstelinio užpildo komponentai. AlloDerm naudojamas kaip priemonė minkštųjų audinių priauginimui ir kaip derminis pagrindas ploniems skirtingo storio odos transplantams.

Audinių inžinerijos būdu sukurta oda

Dvisluoksnį odos pakaitalą iš gyvų ląstelių galima gauti atskirai auginant naujagimio apyvarpės keratinocitus ir fibroblastus. Fibroblastai pasėjami ant jaučio kolageno užpildo, tuomet keratinocitai pasėjami ant šios dermos. Gaunama gyvybinga dirbtinė oda. Odos ląstelės išskiria įvairius citokinus ir augimo veiksnius. Naudojamas esant veninio sąstovio opoms. Gydymas veiksmingas.
Tander Bėjus

Istorija

Tander Bėjus sudarytas 1970 m. sujungus Port Arturo ir Fort Viljamo miestus.
Begėdė

Turinys

Rašytojas Fabio, leidžiantis dienas saloje esančiame kurorte, atkreipia dėmesį į jauną merginą Ornelą, atostogaujančią su tėvais. Nors juos skiria ženklus amžiaus skirtumas, mergina susidomi rašytoju ir pradeda jį įvairiais būdais vilioti bei provokuoti, tačiau ne dėl noro piktybiškai erzinti, bet dėl savo pačios jaunatviško naivumo. Pradžioje Fabio, atsakantis į Ornelos žaidimus, galiausiai pasiduoda ir ją atstumia. Vis tik kai saloje pasirodo Fabio žmona Silvija, tai sukelia Ornelai tikrą pavydą...
Rino Levi

Biografija

1921–1922 m. studijavo Milano Menų akademijoje, iki 1926 m. pas M. Piačentinį Romos Architektūros mokykloje.

Stilius

Ankstyvieji kūriniai turi racionalizmo ir Art Deco bruožų. Sukūrė funkcionalizmo stiliaus statinių San Paule: dangoraižį „Edificio Columbus“ (1932 m.), Brazilijos architektų institutą (1947 m.), administracinius pastatus „Trussardi“ (1947 m.), „Plavinil–Elclor“ (1961 m.).
Rino Levio projektuoti gyvenamieji namai (Jo paties privatus, 1944 m., O. Gomeso, 1964 m., abu San Žozė dos Kampose) komponuojami aplink vidinį kiemą, svarbus natūralus apšvietimas, ryšys su gamtine aplinka. Suprojektavo kino teatrų („Universo“ 1939 m., „Ipiranga“ 1941 m.) su modernia akustine sistema, ligoninių (Centrinė onkologinė, 1947 m., A. Einšteino, 1958 m.), pramonės, visuomeninių (Santo Andrė centras 1965 m., visi San Paule) pastatų. Būdinga technologijų, funkcijos ir estetikos darna, vėlyviesiems kūriniams – brutalizmo estetika.
FC Haka

Istorija

Klubo ištakos siekia 1934 m. daugkartiniai šalies čempionai. Pastaraisiais metais žaidžia antros pakopos pirmenybėse.
Stanislavas Lesniovolskis

Biografija

Lenkijos bajorų Lesniovolskių giminės atstovas (Oborskių giminės šaka) iš Mazovijos. Čersko seniūno Mikalojaus Lesniovolskio sūnus. Motina nežinoma.
1544 metais Stanislavas Lesniovolskis tapo rūmininku prie Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto Augusto. 1553 metais buvo renkamas nuo Mazovijos kunigaikštystės į seimą Krokuvoje.
Livonijos karo metu tarp Lenkijos-Lietuvos ir Rusijos valstybių Stanislavas Lesniovolskis vadovavo Lenkijos pagalbiniam korpusui, kariavusiam tarp Lietuvos pulkų prieš rusų vaivadas. 1562 metų rugpjūtį Stanislavas Lesniovolskis, vadovaudamas būriui (1300 raitelių ir 200 pėstininkų), sėkmingai Nevelio mūšyje atrėmė skaičiumi pranašesnį rusų būrį, vadovaujamą kunigaikščio Andrejaus Michailovičiaus Kurbskio, caro Ivano Rūsčiojo favorito. 1562 metais, po Floriano Zebžydovskio Rožano seniūnas Stanislavas Lesniovolskis Žygimanto Augusto buvo paskirtas Karūnos lauko etmonu. 1564 metais buvo paskirtas Čersko ir Varšuvos kaštelionu.
1564 metų pabaigoje vadovaudamas Lenkijos-Lietuvos korpusui (4900 raitelių ir 3700 pėstininkų) nesėkmingai bandė atkovoti iš rusų Polocką. 1565 metais Karūnos lauko etmonas Stanislavas Lesniovolskis organizavo reidą į Pskovą, kurio metu lenkai ir lietuviai nuniokojo miesto pakraščius.
Kelminė laibabudė

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 101 psl.
Atkočiškiai

Istorija

XVIII a. kaimas priklausė Ukmergės taurininko Jono Zigmanto Daunoravičiaus valdomam Jurgiškio–Pasuosių palivarkui, kurį 1781 m. įkeitė Jonui ir Magdalenai Petkevičiams. 1784 m. paminėtas Subačiaus parapijos vietovių sąraše, o 1797 m. nurodytas Viešintų parapijos gyventojų sąraše. 1861–1915 m. priklausė Ukmėrgės apskrities Subačiaus valsčiaus Atkočiškių (vėliau – Pelyšų) seniūnijai. 1919–1946 m. – Panevėžio apskrities Viešintų valsčiaus Starkonių seniūnijai.
1930 m. Atkočiškiuose buvo atidarytas Morkūniškio pradinės mokyklos I kompleksas, kuris veikė keletą metų.
Dauguma vienkiemių sunyko vykstant melioracijai.
1949 m. birželio 4 d. buvo įkurtas kolūkis „Naujasis kelias“, o vėliau čia buvo „Laisvės“ kolūkio žemės.

Pavadinimo kilmė

Kaimo pavadinimas kilo iš pavardės Atkočius.
Policių uostas

Policių uostas – Lenkijos jūrų uostas Policių mieste, vakariniame Odros upės krante, Ščecino įlankoje.
2006 m. krovinių srautas siekė 2,45 mln. t ir sudarė 4,1% visų Lenkijos uostų srauto. Tais pačiais metais metais uostas priėmė 286-is laivus, kurių bruto tonažas viršijo 100.
Policių uostas turi prieigą prie Baltijos jūros per Ščecino įlankoje esantį Kiaulės sąsiaurį.
Duorpiai

Istorija

Nuo 1681 m. vietovė minima Palėvenės bažnyčios metrikų knygose, 1690 m. kaimas priklausė Kristupui Norkevičiui, o XVIII a. vadintas tiesiog bajorkaimiu. 1789 m. priklausė Juozapui Ciemnolonskiui, Norkevičiui ir A. Komarui, vėliau – Juozapui Komarui.
1861–1915 m. priklausė Ukmergės apskrities Kupiškio valsčiui, 1919–1940 m. to paties valsčiaus Gyvakarų seniūnijai, 1940–1963 m. – apylinkei. 1954–1973 m. priklausė „Mūsų rytojaus“ kolūkiui, 1954–1973 m. – „Nemuno“, 1973–1991 m. – Antašavos kolūkiams.