google/wiki40b huggingface dataset:
Misjoneso departamentas

Geografija

Departamentas (12 pagal plotą šalyje) yra Paranenjos krašto pietuose. Ribojasi šiaurėje su Paragvari ir Kaasapa, rytuose su Itapua, vakaruose su Njeembuku departamentu, pietuose Paranos upė skiria nuo Argentinos (Korjenteso provincija).
Visa vakarinė ir pietinė departamento dalys yra žemumos bei šlapynės. Njeembuku palios yra pačios didžiausios ir apima vakarinę pusę. Šiaurėje ir viduryje plyti kiek banguotos aukštumos, tinkamos gyvulininkystei ir žemdirbystei. Kalnagūbrių ir didesnių kalnų masyvų departamente nėra, tik šiaurės rytuose yra neaukštų, atskirų atlikuonių, laikomų Paragvari Kordiljeros tęsiniu. Svarbiausios tokios kalvos – San Migelio, Santa Marijos, Santa Rosos, Pero, Kaa Hovi. Pietine Misjoneso riba teka Parana (su intakais – Agvarajumi, Atinguju, Jababiri), šiaurine – Tebikvari (su San Roke, Kaa Poji, Tororo, San Tadeo).
Vidutinė metinė oro temperatūra yra 22 °C, tačiau metų bėgyje svyruoja vidutiniškai tarp 28 ir 17 °C. Per metus iškrenta apie 2100 mm kritulių.

Gyventojai

Misjoneso departamente 2002 m. gyveno 101,7 tūkst. gyventojų, tai sudaro ~1,8 % šalies gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas 11 žm./km². Tankiau gyvenama rytinė, vidurinė teritorijos dalis, vakarai gyvenami retai. Miestų ir kaimų gyventojų bei vyrų ir moterų santykis panašus. Indėnų beveik nėra (7 – 2002 m.). Didesnė dalis ūkių turi elektrą (87,5 %), vandentiekį ir kanalizaciją turi virš pusės gyventojų (63 %).

Ūkis

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, gyvulininkyste, Misjoneso departamentas yra svarbiausia ryžių auginimo sritis šalyje (42,83 tūkst. tonų, 2002 m.). Taip pat auginama soja (0,2 tūkst.), cukranendrės (9 tūkst.), kukurūzai (9,76 tūkst.), medvilnė (2,8 tūkst.), tabakas (60). Auginamos kiaulės (28,6 tūkst. vnt.), galvijai (461,2 tūkst.), avys (32,9 tūkst.), arkliai (24,2 tūkst.), ožkos (1,6 tūkst.). Departamente yra tarptautinė Jasiretos vandens jėgainė ant Paranos upės. Plėtojami tradiciniai amatai (odos, vilnos apdirbimas, medžio drožyba, siuvinėjimas). Turizmas: prie Tebikvari esantis Vilja Floridos kurortas, jėzuitų misijų liekanos (Santa Marija, Santa Rosa, San Ignasijas, Santjagas).
Izidorius Jonaitis

Izidorius Jonaitis (1909 m. kovo 5 d. Paežeriai, Šeduvos valsčius – 1995 m. birželio 7 d. Sidnėjus) – Lietuvos ir Australijos lietuvių visuomenės veikėjas, inžinierius architektas.

Biografija

1935 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1932 m. vienas Vytauto Didžiojo universiteto skautų korporacijos „Vytis“ steigėjų, jos vadas. 1936 m. baigęs Karo mokyklą iki 1939 m. tarnavo karo aviacijoje. Vėliau dirbo Švietimo ministerijos Inžinerijos skyriuje Vilniuje. 1944 m. pasitraukė į Austriją, 1945–1949 m. gyveno karo pabėgėlių stovykloje Ravensburge (Vokietija), dėstė stovyklos lietuvių gimnazijoje ir Jungtinių Tautų pagalbos ir atkūrimo administracijos statybininkų kursuose. 1949 m. persikėlė į Australiją, apsigyveno Sidnėjuje. 1951–1971 m. dirbo Naujojo Pietų Velso valstijos architekto įstaigoje, suprojektavo ligoninių, kitų visuomeninės paskirties pastatų.
Nuo 1951 m. aktyviai dalyvavo Australijos lietuvių visuomeninėje veikloje. Pasaulinės lietuvių inžinierių ir architektų sąjungos Sidnėjaus skyriaus veikėjas, pirmininkas. Australijos lietuvių bendruomenės veikėjas, 1959–1960 m. ir 1963–1964 m. valdybos pirmininkas. 1960 m. jo pastangomis surengtos pirmosios Australijos lietuvių dienos. Skautų veikėjas, 1974–1981 m. lietuvių Akademinio skautų sąjūdžio atstovas Australijai, 1978–1984 m. Sidnėjaus skyriaus vadovas. Bendradarbiavo savaitraštyje „Mūsų pastogė“.
Algimantas Kajackas (1939)

Biografija

1963 m. baigė Leningrado M. Bonč-Brujevičiaus elektrotechnikos ryšių institutą. 1967–1995 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas, 1976–1992 m. Ryšių katedros vedėjas, nuo 1976 m. profesorius. 1974 m. technikos mokslų daktaras.  1995–2000 m. bendrovės „Comliet“ abonentų aptarnavimo ir technologijų departamento direktorius. Nuo 2000 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, nuo 2002 m. VGTU Elektronikos fakulteto Telekomunikacijų inžinerijos katedros vedėjas.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys – telekomunikacija, elektronika. 25 išradimų autorius.
Amarok

Amarok logotipo simbolika

Amarok programos logotipas – staugiantis vilkas.
Agnė Grudytė

Biografija

Lankydama vaikų darželį, dalyvavo dainų konkurse „Dainų dainelė“, tapo laureate. Vėliau dainavo ir Vadimo Kamrazelio vadovaujamame ansamblyje „En-den-du“. Aktyviai į veiklą įsitraukusiai merginai vadovas patarė mokytis „Juventos“ mokykloje. Be dainavimo čia taip pat mokėsi groti pianinu ir kanklėmis. Vienuoliktą ir dvyliktą klases baigė Šiaulių universiteto gimnazijoje. Šiaulių universitete baigė estrados meno specialybę. Šiaulių televizijoje vedė kelias laidas. Buvo renginių vedėja. 
Sukūrė (vieną iš pagrindinių) Elenos (Eli) vaidmenį seriale „Naisių vasara“ (2010 m.), filmavosi gruzinų ir lietuvių televizijos seriale „Vyno kelias“, Kristė filme „Valentinas Vienas“ (Editos Kabaraitės režisuoto „Geriausių draugų“ epizodo aktorė kartu su Mantu Jankavičiumi) ir kt. 
Vedė TV projektus: su Deiviu „Šeimų dainos“ (2010 m.) , „Auksiniai svogūnai 2010“, „Vaikų balsas 2010“, kelias laidas pavadavo atostogaujančią Jurgitą Jurkutę projekte „Šok su manimi“ (vedė kartu su su aktoriumi Vytautu Šapranausku).
TSKP Centro komitetas

TSKP CK įgaliojimai

TSKP CK Įstatuose buvo numatyta, kad CK vadovavo partijos, vietinių partinių organų veiklai bei partijos kadrų politikai. TSKP CK delegavo darbuotojus į centrines valstybines ir visuomenines organizacijas, kūrė įvairias partines įstaigas ir organizacijas bei joms vadovavo, skirdavo centrinių laikraščių ir žurnalų redakcijas, skirstė partijos biudžeto lėšas ir kontroliavo jų panaudojimą.
TSKP CK, būdamas kolegialiu vadovaujančiu organu, reguliariai kvietė planumus - visų CK narių ir kandidatų į CK narius susirinkimus (įstatai numatė plenumų sušaukimą ne rečiau, kaip kas šeši mėn.); kandidatai į CK narius turėjo patariamojo balso teisę. Buvo susiklosčiusi praktika, kad patariamojo balso teisę taip pat turėjo ir CK Centrinės revizinės komisijos nariai. CK plenumas rinko Politinį biurą (Prezidiumą), Sekretoriatą ir CK Organizacinį biurą, bei Partinės kontrolės komisiją ((1934–1990).

TSKP CK Sekretoriatas

Į Sekretoriato sudėtį įėjo TSKP CK sekretoriai. 1990 m. į sekretoriato sudėtį buvo įtraukti penki nariai, nebuvę CK sekretoriais.

Orgbiuras

Šis organas veikė 1919-1952 metais, faktiškai dubliavo Sekretoriato veiklą ir todėl realios įtakos neturėjo.
Semuncija

Semuncija (lot. semuncia, iš semi uncia 'pusė uncijos') – bronzinė Romos moneta, Romos respublikos laikais verta pranc. 1 aso.
Semuncijas leido Romoje pradėjus gaminti lietas bronzos monetas, tai buvo mažiausio nominalo monetos. Vienoje pusėje būdavo kurio nors dievo portretas, kitoje pusėje - koks nors gyvūnas, augalas ar daiktas.

Šios monetos leistos iki maždaug 180 m. pr. m. e.
Vytautas Kučinskas

Vytautas Kučinskas (g. 1952 m. lapkričio 30 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

Biografija

1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1986 m. technikos mokslų kandidatas.
Nuo 1979 m. dirba Lietuvos žemės ūkio inžinerijos institute; 1988–1992 m. Įdiegimo skyriaus vedėjas, 1992–2003 m. direktorius, nuo 2003 m. Informacijos ir inovacijų skyriaus vedėjas. Nuo 1996 m. dar ir žurnalo „Žemės ūkio inžinerija“ redakcinės kolegijos pirmininkas.
Barclays Pingit

Barclays Pingit – programėlė, skirta pervesti pinigams mobiliaisiais telefonais žmonėms, gyvenantiems Jungtinėje Karalystėje. Ši mobilioji aplikacija buvo paleista į rinką 2012 metų vasarį. „Barclays Pingit“ gali naudotis visi Jungtinės Karalystės gyventojai, kurie turi einamąsias sąskaitas Jungtinės Karalystės bankuose ir yra bent 16 metų amžiaus. Programėlė šiuo metu yra prieinama vartotojams, kurių telefone yra iOS, Android, Windows Phone arba Blackberry operacinė sistema.
Esteris

Esteris – organinis junginys, turintis R₁–COOR₂ funkcinę grupę (R₁, R₂ – radikalai, gali būti vienodi arba skirtingi). Esteriai gaunami alkoholiams reaguojant su karboksirūgštimis.
Jonas Strutinskis

Jonas Strutinskis (g. apie 1744 m.) – Kosciuškos sukilimo majoras, karaliaus rūmų pulko rotmistras 1789 m.
WiMAX

WiMAX (angl. Worldwide Interoperability for Microwave Access) yra bevielio ryšio technologija, kuri leidžia sparčiai perduoti duomenis radijo ryšiu. Dažnai teigiama, kad WiMAX sukurta remiantis tais pačiais principais kaip ir Wi-Fi, kadangi priklauso tai pačiai IEEE 802 standartų grupei. Tačiau WiMAX techninės charakteristikos yra kur kas pranašesnės. 
Ši technologija gali būti naudojama fiksuotai ir judriai plačiajuostei bevielio ryšio prieigai, taip pat taškas-taškas sujungimams sudaryti. Išleidus WiMAX standarto pataisymus, įgalinančius judrumą, WiMAX tapo lyderiaujančia tarp judraus plačiajuosčio ryšio technologijų.

Kanalo (MAC) lygmuo

WiMAX kanalo lygmens architektūra yra nepriklausoma nuo fizinio lygmens, jo pagrindinės funkcijos yra valdyti perdavimo resursus viena ir kita kryptimi, valdyti saugumo bei QoS procedūras, ARQ, BER. Taip pat atlikti fragmentaciją, persiuntimus. WiMAX MAC lygmuo paremtas laiko patikrintu DOCSIS standartu, naudojamu duomenų perdavimui kabeliniais tinklais. MAC lygmuo vienu metu gali tiekti tiek pliūpsnines duomenų, tiek srautines ir vėlinimui jautrias paslaugas tame pačiame kanale. 
Kanalo lygmenį sudaro ne tik MAC, bet ir kiti sub-lygmenys – MAC konvergencijos sublygmuo, skirtas aukštesnių protokolų adaptacijai (ATM, Ethernet ir pan.), bei MAC saugumo sub-lygmuo, skirtas tapatumo nustatymo, šifravimo, raktų paskirstymo algoritmams įgyvendinti.
Resursų paskirstymas WiMAX vienai stočiai (SS) MAC lygmenyje gali kisti nuo vieno laiko tarpsnio iki viso duomenų kadro, taip leidžiama lanksčiai plačiose ribose paskirstyti pralaidą. Kadangi išteklių paskirstymas vykdomas specialiomis MAP žinutėmis kiekvieno kadro pradžioje, planavimas gali būti dinamiškai keičiamas kiekvienam kadrui, taip prisitaikant prie duomenų pliūpsnių. Tai reiškia, kad perdavimo organizavimas turi kanalų komutavimo savybių, tačiau kanalų resursai  gali būti dinamiškai keičiami perduodant kiekvieną kadrą, taip pasiekiant paketinio perdavimo lankstumą ir išlaikant visišką perdavimo kanalais kontrolę.
IEEE 802.16 Kryptyje aukštyn (nuo SS link BS) naudojamas TDMA bei DAMA (angl. demand assigned multiple acces) – daugialypė prieiga paremta SS poreikiais. BS nustato reikalingą duomenų kiekį (slot) kiekvienai SS, kuris bus dedikuotas išsiuntimo kadre. Šią informaciją BS transliuoja naudodama UL-MAP (uplink MAP) žinutes kiekvieno kadro pradžioje. UL-MAP žinutė turi informacinį elementą IE, kuris aprašo stočių perdavimo galimybes.
Varniškių piliakalnis (Anykščiai)

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas netaisyklingoje kalvoje, aukštumos kyšulyje, iš vakarų, šiaurės ir pietų juosiamame daubų. Aikštelė keturkampė, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 34x29 m dydžio (2008 m. duomenimis – 40x30 m dydžio). Jos pietrytiniame krašte yra 1,5 m gylio, 20 m pločio įdubimas, už kurio iškyla 15 m pločio, 2 m aukščio nuo įdubimo ir 1 m aukščio iš išorės iškilimas, primenantis pylimą. Toliau į pietryčius esantis ožnugaris apardytas senų karjerų, kurie sudaro čia buvusių pylimų įspūdį. Šlaitai statūs, 9 m aukščio.
Piliakalnis dirvonuoja.

Aplinkiniai piliakalniai

Lašinių piliakalnis (Anykščiai) 18 km
Aluotų piliakalnis 15 kmJuodonių piliakalnis 17 kmLygamiškio piliakalnis 11 kmPalatavio piliakalnis 25 kmGaigalių piliakalnis 10 kmRubikių piliakalnis 10 kmAknystėlių piliakalnis 7 kmŠiaudinių piliakalnis 6 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Antabaltės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Kubilių piliakalnis 8 km
Rukšėnų piliakalnis 7 kmAntilgės piliakalnis 4 kmGatelių piliakalnis 5 km
Brinkliškių piliakalnis 3 kmJonaukos piliakalnis 3 km
Kalvių piliakalnis 7 kmGarbšių piliakalnis 13 kmTaurapilio piliakalnis 7 kmŪdriškių piliakalnis 3 km
Sėlos piliakalnis 7 kmŠeimaties piliakalnis 5 km
Antanas Zakarauskas

Antanas Zakarauskas (1917 m. liepos 3 d. Cicero, IL – JAV), kunigas ir chorvedys.

Biografija

Skambinti fortepijonu ir vargonuoti mokėsi pas O. Skirkite Cicero. Muzikos teoriją, harmoniją ir dirigavimą studijavo Roosvelt Junior College, o grigališkąjį giedojimą ir polifoniją Šv. Marijos seminarijoje Mundeleine, IL. Baigęs teologijos mokslus, 1941 m. buvo įšventintas į kunigus, turi kelis mokslinius laipsnius. Dar būdamas studentas, pavadavo Šv. Antano lietuvių parapijos vargonininką A. Mondeiką Cicero. Vadovavo kunigų chorui, kuris giedodavo per kunigų laidotuves. Būdamas vikaras Švč. Mergelės Marijos Gimimo lietuvių parapijoje Čikagoje, IL, suorganizavo 50 dalyvių mergaičių chorą. Choras giedodavo bažnyčiose ir koncertuodavo kitose lietuvių parapijose. Kartu vadovavo 60 muzikantų orkestrui. 1944 m. „Draugo" koncerte Orchestra Hali dirigavo Šv. Kazimiero aukštesniosios mokyklos mergaičių chorui. 1950 m. Šv. Jurgio lietuvių parapijoje Čikagoje suorganizavo 40 dalyvių berniukų chorą, kuris giedodavo bažnyčioje. 1965 m. tapo Šv. Kryžiaus ligoninės kapelionu. 1970–1988 m. buvo Švč. Mergelės Marijos Gimimo lietuvių parapijos klebonas Čikagoje, rūpinosi bažnytiniu giedojimu ir parapijos choru. 1988 m. išėjęs į pensiją, kaip klebonas emeritas talkino Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijai laikydamas Šv. Mišias ir giedodamas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Meškučių II piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Piliūnų piliakalnis 17 kmPiliakalnių piliakalnis (Marijampolė) 18 kmNaujasodžio piliakalnis 29 km
Meškučių piliakalnis 0,1 kmPajevonio piliakalnis 31 kmŠakališkių piliakalnis 23 kmNaujienėlės piliakalnis 14 kmKumelionių piliakalnis 3 kmPadovinio piliakalnis 8 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Istorija

Piliakalnis stūkso Pabaigų kaimo žemių rytiniame pakraštyje, ties riba su Tarpučių kaimo žemėmis ir šiuo metu yra Marijampolės miesto teritorijoje. Vietos gyventojams žinomas nuo XX a. Vadinamas Marcinkalniu, nors archeologinėje literatūroje šis vardas priskiriamas pirmajam Meškučių piliakalniui.
Didelę piliakalnio dalį nuplovė ir tebeplauna Šešupė, todėl pirminė jo išvaizda ir dydis nežinomi. Griūvančių šlaitų pakraščiuose vietos gyventojai rasdavo lipdytos keramikos šukių. Į pietvakarius nuo piliakalnio palei Šešupę tęsiasi pylimas.
Piliakalnis preliminariai datuojamas I tūkstantmečiu. Pylimo chronologija ir paskirtis neaiški. Abu jie kultūros vertybių registre neregistruoti, tačiau jų teritorija 2009 m. prijungta prie pirmojo Meškučių (Marijampolės) piliakalnio teritorijos.

Piliakalnis

Piliakalnis krantinio tipo, įrengtas Šešupės ir bevardžio intako santakos kyšulyje. Iš šiaurės vakarų ir šiaurės pusių jį juosia gylus ir platus minėto upelio, o rytų pusėje – Šešupės slėnis. Pietvakarių pusėje jis susijungia su aukštuma. Pietrytinė piliakalnio dalis nuslinkusi į upę. Išlikusios dalies šiaurės vakarinis šlaitas status, apie 15 m aukščio, aikštelė trikampė, 46-49 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi ir apie 24 m pločio pietvakarinėje dalyje. Gynybinio pylimo pėdsakų jos pietvakarių krašte nesimato.
Rytinis kalvos šlaitas eroduoja, aikštelė dirvonuoja, o pietvakarių krašte auga medžiai. Bendras teritorijos plotas apie 0,17 ha.

Pylimas

Į pietvakarius nuo piliakalnio palei Šešupės kairįjį krantą stūkso pylimas. Jis puslankio pavidalo, pailgas šiaurės vakarų - pietryčių kryptimi, apie 90-95 m ilgio, 9-10 m pločio ties pagrindu, iki 2-3 m aukščio. Nuo laukų pusės matosi užslinkusio griovio žymės. Bendras plotas apie 0,09 ha.

Tyrimai

Piliakalnį ir pylimą 2007 m. išaiškino, o 2010 m. žvalgė Vilniaus universiteto archeologinė ekspedicija (vadovas Algimantas Merkevičius). Nuslinkusios aikštelės pakraščiuose aptikta kultūrinio sluoksnio pėdsakų: degusio molio tinko, lipdytos lygios ir grublėtos keramikos šukių.
Girininkas

Girininkas (angl. forestry officer) – miškininkas, kuris prižiūri pavaldžios teritorijos miškingumo didinimą, miškų išdėstymą ir kraštovaizdžio formavimą.
Girininkai gali dalyvauti atliekant miškų naudojimo programų ekspertizę ir prižiūrėti šių programų vykdymą.
Tansenas

Mijanas Tansenas (hindi मियां तानसेन  = Miyāṃ Tānsen, dar žinomas kaip Mohamadas Ata Khanas; g. ~1506 m. – m. 1586 ar 1589 m. Agroje) – žymus indų Hindustani muzikos kompozitorius, vienas iš svarbiausių dhrupado stiliaus kūrėjų ir atlikėjų. Išpopuliarino rebabo instrumento naudojimą Indijoje. Buvo Mugolų imperatoriaus Akbaro muzikas, vienas iš devynių jo rūmų išminčių.
Kadangi apie Tanseną sukurta daug legendų, jo tikrasis gyvenimas nėra gerai žinomas. Gimė hindų Gaurų brahmanų šeimoje, spėjama, kad Revoje arba Gvaliore (dab. Madhja Pradešas). Pasakojama, kad muzikuoti pradėjo būdamas penkerių, Vrindavane mokėsi pas žymų muziką, bhaktą Svamį Haridasą. Ten išmoko dhrupalo dainavimo technikų. Vėliau mokėsi pas sufijų Muhamadą Ghausą. Iš jo Tansenas išmoko persiškų-arabiškų muzikos sampratų, jas jungė su indiškosiomis. 1555 m. tapo Revos karaliaus muziku, o 1562 m. pakviestas į Akbaro rūmus. Ten jis vėliau priimtas į devynių išminčių (navaratna) būrį.
Tanseno pasirodymai, dažniausiai rengti Fatehpur Sikryje, sutraukdavo didelį susidomėjimą, buvo labai mėgiami paties Akbaro. Keletas Tanseno sukurtų ragų plačiai grojamos iki šių laikų. Daugelis dhrupado gharanų save kildina iš Tanseno.
Kada ir kur Mijanas Tansenas mirė, nėra žinoma, spėjama, kad 1586 m. Delyje arba 1589 m. Agroje. Palaidotas Gvaliore, savo mokytojo Muhamaudo Ghauso mauzoliejuje. Ten kasmet jo garbei vyksta Tanseno muzikos festivalis.
Benaičių senovės gyvenvietė

Istorija

Įrengti Šventosios ir jos bevardžio intako santakos aukštumoje, jos šlaite ir slėnio tersoje.
Kapinyną 2000 m. kasdami žvyrą atrado Lendimų gyventojas Gediminas Japšas su sūnumi Rolandu, aptikę žmogaus kaukolę, gintaro kabučius ir akmens kirvį.
2005 m. objektas įrašytas į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą (A1861) ir paskelbtas valstybės saugoma kultūros vertybe.
Teritorijos dydis – 5,5 ha.

Tyrimai

2000 m. žvalgė Julius Kanarskas, Algimantas Merkevičius ir Valdemaras Šimėnas. 2000, 2002–2004 m. tyrė Algimantas Merkevičius (Vilniaus universitetas).
Iš viso ištirtas 515,9 m² plotas. Rasti 2 griautiniai II–I tūkstantmečio pr. m. e. sandūros kapai, 3 degintiniai vėlyvojo žalvario amžiaus kapai, aptikti žalvario, senojo ir vėlyvojo geležies amžių gyvenviečių kultūriniai sluoksniai su akmenų grindiniais, židiniais, ūkinėmis duobėmis, stulpavietėmis, surinkta gyvulių kaulų, titnago nuoskalų, gargažių, didelis kiekis keramikos ir molio tinko.
XVII–XIX a. senovės gyvenvietės teritorijoje stovėjo Benaičių kaimavietės pastatai.
Oitos prefektūra

Istorija

Iki Meidži restauracijos Oitos prefektūros vietoje buvo Bungo ir Budzeno žemės.

Geografija

Oitos prefektūra įsikūrusi Kiūšiū salos šiaurės rytuose. Pietuose ji ribojasi su Mijadzakio prefektūra, pietvakariuose – su Kumamoto prefektūra ir vakaruose – su Fukuokos prefektūra. Rytuose prefektūros krantus skalauja Vidinė jūra.
Bemaž visas prefektūros plotas padengtas kalnais, tik siaurose krantų juostose plyti lygumos.

Ekonomika

Oitos prefektūra pagarsėjusi kabosų (citrusinių vaisių rūšis) auginimu.
Kinder Surprise

Kinder Surprise – šokoladinis kiaušinis, nuo 1974 m. gaminamas Italijos šokolado gamintojo „Ferrero SpA“. Šis saldumynas buvo sukurtas italų verslininkų Michele Ferrero ir William Salice. Tai vienas iš kelių kompanijos gaminamų saldumynų su „Kinder“ pavadinimu.
Kiekvieno šokoladinio kiaušinio viduje yra plastikinė dėžutė, kurioje randamas tam tikras žaislas. Šis šokoladas buvo sukurtas specialiai vaikams, atkartojant itališką Velykų tradiciją, kuomet suaugusieji vaikams dovanoja didelius kiaušinius su žaislais viduje. M. Ferrero iškėlė idėją, kad mažu siurprizu vaikai galėtų būti nudžiuginami kiekvieną dieną. „Kinder Surprise“ žaislai tapo populiarūs įvairiomis progomis, pačius žaisliukus tiek vaikai, tiek suaugę pradėjo kolekcionuoti. Kasmet rinkoje pasirodo apie 100 naujo tipo žaisliukų. Nuo 1974 m. visame pasaulyje buvo parduota virš 30 milijardų šių kiaušinių.
Kinder Surprise kiaušinį sudaro dvipusis šokoladas – išorėje pieniškas šokoladas, viduje – baltas. Viduje randamoje plastikinėje dėžutėje būna žaisliukas. Jis kartais būna sudedamas iš kelių dalių. Žaisliuką slepianti dėžutė yra geltonos spalvos, taip atspindint kiaušinio trynį.
2018 m. sausį JAV buvo pradėta pardavinėti specialūs „Kinder Surprise“ kiaušiniai „Kinder Joy“. Šiuose kiaušiniuose žaisliukas ir šokoladas yra įpakuoti atskirai, taip apsaugant vaikus nuo užspringimo ir kitų nelaimių. Iki tol įprasti „Kinder Surprise“ JAV nebuvo pardavinėjami.
Tuo tarpu 2016 m. nauji Čilės maisto žymėjimo įstatymai uždraudė „Kinder Surprise“ pardavinėti šioje šalyje.
Lenkijos herbas

Aprašas

Raudoname lauke pakeltus sparnus demonstruojantis baltas erelis su auksiniu snapu ir auksine karūna.

Istorija

Bendra čekų, ir lenkų legenda byloja, kad prieš daugelį amžių iš tolimo žygio grįžo du kunigaikščiai – Čechas ir Lechas. Išsiskyrę su palydomis į skirtingas puses, jie ėmė ieškoti, kur galėtų nuolatinai apsigyventi. Lechas patraukė į vakarus ir vienoje vaizdingoje vietoje ant kalvos pastebėjo baltojo erelio lizdą. Čia jis nusprendė įkurti pirmąjį Lenkijos miestą – Gniezno (vardas iš lenk. gniazdo 'lizdas'.
Erelis aptinkamas jau ant pirmojo Lenkijos karaliaus Boleslovo Drąsiojo laikais nukaltų monetų. Baltasis erelis su karūna, kaip suverenios valstybės simbolis, naudojamas nuo 1295 m. Dabartinis variantas yra naudojamas nuo 1990 m.
Ronaldas Račinskas

Biografija

1993 m. baigė Vilniaus universiteto fizikos fakultetą, 2007 m. VU tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto doktorantūrą. 1992–1994 m. Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos ministerijos Sienos apsaugos tarnybos Ginkluotės skyriaus vadovo pavaduotojas, 1994–1997 m. ministerijos Politikos departamento specialistas, skyriaus vadovas, direktoriaus pavaduotojas, 1997–1999 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės kanclerio pavaduotojas, nuo 1999 m. Tarptautinės istorinio teisingumo komisijos direktorius. 2000–2008 m. Lietuvos šaudymo sporto sąjungos valdybos narys, nuo 2008 m. – viceprezidentas, stendinio šaudymo mėgėjų sporto klubo prezidentas.
Daugkartinis Lietuvos skrendančių taikinių šaudymo čempionas: apvalioje aikštėje (1994, 1997, 1999–2001, 2005, 2008, 2010–12), dupletais (2007), tranšėjinėje aikštėje dupletais (2011), komandinio šaudymo apvalioje aikštėje (1984, 1989). 1998 m. Nikosijoje Europos čempionate užėmė 56-ą vietą, 1999 m. Pusane – 43 vietą, 2000 m. Montekatinyje – 26 vietą, 2002 m. Lonate – 11 vietą, 2007 m. Granadoje – 10 vieta, 2010 m. Kazanėje 26 vieta, 2012 m. Larnakoje – 33 vieta. 1998 m. pasaulio čempionate Barselonoje užėmė 28 vietą, 1999 m. Tamperėje – 24 vieta. Pasaulio kariškių čempionatuose pelnė čempiono (1992 m.) ir vicečempiono (1994 m.) titulus. Baltijos jūros šalių žaidynėse šaudymo dupletais varžybose laimėjo bronzos medalį (1997 m.). Aštuonis kartus gerino Lietuvos nacionalinį rekordą.
2014 m. Račinskas pasaulio čempionate pataikė į 117 taikinių ir užėmė 49-ąją vietą. 2015 m. sportininkas pelnė vardinį kvietimą dalyvauti 2015 m. Europos žaidynėse.
Naxxar Lions FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1920 m. Tai pirmasis futbolo klubas, kuris buvo įkurtas šalies šiaurėje.
SteelSeries

Istorija

Bendrovę 2001 m. įkūrė Jacob Wolff-Petersen. Pradžioje bendrovė vadinosi „Soft Trading“ ir tik 2007 m. buvo pervardyta į „SteelSeries“.
2012 m. į kompaniją investavo amerikiečių firma „Catterton Partners“ ir Kinijoje įsikūrusi privati „ClearVue Partners“ firma.

Žaidėjų ir komandų rėmimas

Įmonė remia keletą elektroninio sporto komandų ir žaidėjų.

Partnerystė

Kompanija bendradarbiauja su „Gunnar Optiks“, „Blizzard Entertainment“, „Valve Corporation“ ir „Electronic Arts“ įmonėmis.