Taurusis aštuonialypis kelias

Išmintis, pradžnia

Pirmos dvi Tauriojo aštuonialypio kelio gijos yra susijusius su budizmo praktiko pažinimo aspektais.

Teisingas požiūris

Teisingas požiūris (skr. samyag-dṛṣṭi, pali sammā-diṭṭhi) dar gali būti verčiamas „teisinga perspektyva“, „teisingas supratimas“. Ši Kelio gija atvirai pabrėžia, kad norint eiti atbudimo keliu, pirmiausia reikia suprasti Keturias tauriąsias tiesas.
Aukštesnis šios gijos įsisavinimas reikalauja gilaus Keturių tauriųjų tiesų įsisąmoninimo: išsamaus nesavastingumo, laikinumo, sąlygotosios kilmės, penkių skandhų, karmos, atgimimo doktrinos ir kitų dalykų pažinimo ir vadovavimosi šiuo pažinimu.

Teisingas ketinimas

Teisingas ketinimas (skr. samyak-saṃkalpa, pali sammā-saṅkappa) dar gali būti verčiamas „teisingas mąstymas“, „teisingas apsisprendimas“, „teisingas siekis“ ar net „pastangos, kylančios iš asmeninio noro keistis“. Šioje Kelio gijoje jungiaai tam tikras atsisakymas nuo pasaulio ir atitinkamas pasišventimas dvasiniams dalykams; taip pat čia įeina žmogaus gera valia, jo pasiryžimas vadovautis taikumu ir neprievarta (ahimsa).

Dora

Doros grupės gijos nusako pagrindą, kuriuo remdamasis budizmo praktikas gali nutraukti siekiančiajam atbudimo nederančias mintis ir darbus bei kloti meditavimo pamatus. Šios grupės gijos, daugiau nei kitų dviejų, yra nukreiptos į išoriškumą, į kitus bendruomenės narius.

Teisingas kalbėjimas

Teisingas kalbėjimas (skr. samyag-vāc, pali sammā-vācā), kaip jau aišku iš paties pavadinimo, yra kvietimas budizmo praktikui kuo teisingiau naudoti savo žodžius: vengti melo, nesantaikos sėjimo, įžeidinėjimo, tuščio plepėjimo. Nes kas kalba tiesą, tas laikosi tiesos, yra tvirtas, patikimas, neapgaudinėja kitų ir pan.; nes kas nesėja nesantaikos, tas nesakys, ką girdėjęs kitur, kad supriešintų čia esančius žmones su anais, tas stengsis sutaikyti nutolusius ar dar labiau suartinti nenutolusius, tas laikosi santarvės, kalba santarvę kuriančius dalykus ir pan.; nes kas neįžeidinėja, tas kalba švelniai, palankiai, tiesiai į širdį, mandagiai, nieko neužgaudamas ir pan.; nes kas tuščiai neplepa, tas kalba tinkamu laiku, tai kas svarbu, kas atitinka dabartinį tikslą siekiant Dharmos ir pan.

Teisingas elgesys

Teisingas elgesys (skr. samyak-karmānta, pali sammā-kammanta) dar gali būti verčiamas „teisingas veikimas“, „teisingi veiksmai“ ir, kaip jau rodo pats pavadinimas, čia kalbama apie budizmo praktiko gebėjimą teisingai elgtis kasdieniame gyvenime. Teisingu elgesiu vadinamas vengimas atimti gyvybę (nežudymas), svetimų daiktų nesisavinimas (nevogimas) ir neteisėtų lytinių santykių neturėjimas (susilaikymas nuo svetimavimo ir lytinės prievartos pasauliečiams; susilaikymas nuo bet kokių lytinių santykių vienuoliams).
Ahimsos, teisingo kalbėjimo ir teisingo elgesio idėjos, kartu paėmus, sudaro Penkis priesakus, kuriuos priima kiekvienas budistas.

Teisingas pragyvenimas

Teisingo pragyvenimo (skr. samyag-ājīva, pali sammā-ājīva) gijoje didžiausias dėmesys skiriamas taikumui, neprievartai (skr. ahiṁsā). Čia iš esmės įtvirtinama, kad budizmo praktikas turi nesiimti verslo ar užsiėmimo, susijusio su tiesioginiu ar netiesioginiu kitų gyvų būtybių skriaudimu, žalojimu. Todėl budistas negali „prekiauti ginklais, svaiginančiaisiais gėrimais, nuodais; jis negali žudyti gyvūnų, negali sukčiauti… negali prekiauti svetimu kūnu (vergais) ir savo kūnu (prostitucija)“. Perspėjama, kad nedera įsigyti turto „klasta, įtikinėjimais, patarinėjimais, nuvertinimu ir uždirbti pelną iš pelno“. Apie visa tai gana plačiai Buda moko šeimos galvą sūtroje „Dighajanu sutta“ (Pali kanonas).

Susikaupimas

Susikaupimo, arba proto dvasios ugdymo, gijas sudaro tiesos apie tai, kaip budizmo praktikas turi formuoti savo santykį su pasauliu.