google/wiki40b huggingface dataset:
Povilas Spudas (1896)

Biografija

1907–1915 m. mokėsi Mintaujos gimnazijoje. Dalyvavo Mintaujos lietuvių gyvenime. 1922–1926 m. Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete studijavo istoriją, 1927 m. labai gerai išlaikęs visus nustatytus egzaminus ir parašęs diplominį darbą „Lietuvių materialinė buitis XIII-XV amžiuje“, įgijo istoriko kvalifikaciją. 1928 m. baigė Teisių fakultetą, bet nelaikė egzaminų, kad nereikėtų keisti istoriko profesijos.
Mokytojavo Linkuvos dviklasėje mokykloje, kuri nuo 1918 m. performuota į 4 klasių progimnaziją. Pirmojo pasaulinio karo metais Linkuvoje įkūrė mokyklos savaitgalio pamokas ir vakarinius kursus suaugusiems, Linkuvoj rengė vakarus badaujančių naudai, šaukė įvairių vietinių organizacijų susirinkimus. 1919 m. priklausė Joniškėlio apskrities partizanų būriui ir dalyvavo kovose su bermontininkais ir bolševikais. Nuo 1918 m. rugpjūčio 16 d. Linkuvos progimnazijos mokytojas ir 1920 m. progimnazijos vedėjas.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką.Žemės reformos komisijos sekretorius.
1921 m. rugsėjo 13 d. Kaune susituokė su Paulina Šomkaite ‎(1898.01.22 d.-1992.05.25 d.)‎. Nuo 1922 m. rugsėjo 20 d. Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos mokytojas, nuo 1934 m. gimnazijos inspektorius. Be to, 1925–1936 m. dirbo laisvai samdomu mokytoju Kauno žydų mergaičių gimnazijoje „Javnė“.
Vadovavo „Tėvynės pažinimo kuopelei“, priklausė Skautų rėmimo draugijai, Istorijos mokytojų sekcijai bei Lietuvių namų savininkų draugijai. Mėgo keliauti. Su ekskursijomis pabuvojo Latvijoje, Suomijoje, Vokietijoje, Austrijoje, Čekoslovakijoje. 1929 m. Romoje su maldininkų delegacija buvo pas popiežių. Lietuvių mokytojų sąjungos Kauno II skyriaus pirmininkas. Lietuvos istorijos draugijos narys, Istorijos mokytojų sekcijos vienas iš steigėjų.
TSRS okupavus Lietuvą 1941 m. kovo 12 d. iš mokytojo ir administracinių pareigų mokykloje atleistas. Įsidarbino paprastu mokytoju Kauno 3-oje vidurinėje mokykloje. 1941 m. birželio 14 d. suimtas, Kauno geležinkelio stotyje atskirtas nuo šeimos ir ištremtas į Sibirą. Buvo kalinamas Sverdlovsko srities Sosvos ir Gari lageriuose. 1942 m. birželio 13 d. Ypatingojo pasitarimo prie TSRS NKVD sprendimu nuteistas 5 metams tremties ir etapais pervežtas į Omsko srities Muromcevo rajoną. 1943 m. perkeltas į tos pačios srities Petropavlovkos kaimą. Keletą kartų rašė prašymus įvairioms instancijoms dėl galimybės vykti pas tremtyje Altajaus krašte gyvenančią žmoną ir dukteris, bet vis gaudavo neigiamus atsakymus. Mirė nuo išsekimo ir bado 1944 m. rugpjūčio 7 d. ‎(kitais duomenimis 9 d.)‎. Palaidojimo vieta nežinoma.

Atminimas

1996 m. sausio 17 d. Žaliakalnyje ant namo Kauko al. 13 atidengta memorialinė lenta: „Šiame name 1926–1941 m. gyveno Nepriklausomybės kovų dalyvis, Steigiamojo Seimo narys, Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos inspektorius Povilas Spudas. Mirė badu Sibire, Omsko srityje 1944 m.“
Otas Igelstriomas

Biografija

Gimė 1737 m. gegužės 7 d. Tartu švedų kilmės žemvaldžių ir valstybės veikėjų šeimoje. Tėvas freiheras Gustavas Henrikas fon Igelstriomas (1695–1771), motina Margarita Elžbieta Albedil (1705–1765). 1753 m. pradėjo tarnauti Rusijos imperijos kariuomenėje. Dalyvavo 1768-1774 m. Rusijos-Turkijos kare, kur dalyvavo Dniestro Bilhorodo tvirtovės gynyboje. 1777 m. už nuopelnus kare suteiktos valdos Unipihos gyvenvietėje, 1781 m. Merio gyvenvietėje.
1784 m. vadovavo rusų kariams kovose prieš Krymo chaną. 1788-1790 m. dalyvavo Rusijos-Švedijos kare ir buvo įgaliotas pasirašyti Varalos taiką. Nuo 1790 m. tapo Suomijos korpuso vadu. 1784-1791 m. buvo paskirtas kai kurių Sibiro ir Ufos gubernijų generalgubernatoriumi. 1792 m. suteiktas Rusijos imperijos didiko titulas bei paskirtas Pskovo srities generalgubernatoriaus postas. 1794 m. paskirtas ambasadoriumi Varšuvoje bei Rusijos imperijos kareivių Abiejų Tautų Respublikos teritorijoje vadu. Po 1794 m. Varšuvos sukilimo buvo pažemintas pareigose. 1795-1798 m. paskirtas Orenburgo karinės apygardos vadu.
1795 m. Rusijos imperatorienės Jekaterinos II valia generolui buvo atiduotas Gargždų dvaras, kuriame jis ir mirė bei buvo palaidotas Gargždų bažnyčios rūsyje.
Jasna Goros vienuolynas

Jasna Góra vienuolynas (lot. Clarus Mons) – pauliečių vienuolynas Čenstakavoje, Lenkijoje.
Šis vienuolynas ir joje esantis Mergelės Marijos paveikslas daugiau nei šešis šimtus metų yra katalikų piligrimų lankymo vieta. Kasmet čia apsilanko apie 3–4 mln. piligrimų. Paveikslas, vaizduojantis Dievo Motiną ir Jėzų, žinomas kaip „Čenstakavos Juodoji Madona“ ir jam priskiriami daugelis stebuklų.  Tarp jų yra paveikslui priskiriamas stebuklingas vienuolyno išgelbėjimas švedų tvano metu. Nors kariniu požiūriu šis įvykis nebuvo labai svarbus, tačiau jis paskatino lenkų pasipriešinimą invazijai. Nors karo eigos lenkai negalėjo iškart pakeisti, tačiau po sąjungos su Krymo chanatu švedai buvo išstumti. Netrukus po to, 1656 m. balandžio 1 d. Lvovo katedroje karalius Jonas Kazimieras Vaza pavedė krašto apsaugą Dievo Motinai ir paskelbė ją jo karalystės globėja.
Nuo 1994 m. priskiriamas prie Lenkijos istorijos paminklų.

Istorija

Pauliečius iš Vengrijos į Lenkiją tarp 1367 ir 1372 m. pakvietė kunigaikštis Władysław Opolczyk.
Kasitai

Kasitai (akadų kalba: kaššū) – senovės Artimųjų Rytų tauta, labiausiai žinoma dėl to, kad po Babilono karalystės žlugimo apie 1531–1155 m. pr. m. e. valdė Babiloniją, kaip Kasitų dinastija. Jų vartota kasitų kalba yra neidentifikuotos kilmės dėl labai mažai išlikusių rašto paminklų.

Istorija

Kasitų kilmės vieta nėra aiški, tačiau greičiausiai buvo Irano Lurestane, Zagroso kalnuose. Yra daroma prielaida, kad Lurestane esanti Kašgano upė susijusi su kasitų etnonimu.
Istorijos šaltiniuose minimi nuo XVIII-XVII a. pr. m. e., Hamurabio sūnaus Šamšu-ilunos 9-aisiais valdymo metais (valdė 1686–1648 m. pr. m. e.) kaip Siparo žemės ūkio darbininkai. Čia jie gyvenę atskiruose miesto kvartaluose. Maždaug po trijų kartų kasitai minimi jau kaip valdininkai, galėjo įsigyti žemės. Tuo pačiu metu dalis kasitų įsitvirtino Terkos mieste netoli Mario, kur perėmė valdžią Hanos karalystėje. Tai - anksčiausia žinoma kasitų valdoma valstybė.
XVI a. pr. m. e. kasitai paėmė valdžią Babilono karalystėje. Tikslios aplinkybės kaip kasitai užėmė Babiloniją nėra aiškios, nes iš tuometinio „Tamsiųjų amžių“ laikotarpio neišliko tai aprašančių dokumentų. Ši jų karalystė, vadinama Karduniašu, buvo viena stabiliausių ir ilgiausiai išsilaikiusių valstybių senovės Artimųjų Rytų istorijoje. Čia kasitai perėmė vietos papročius, vartojo akadų kalbą. Apie jų kitonišką kilmę liudija jų visuomenės struktūra (klanų sistemos sureikšminimas) ir kasitiškos kilmės vardai. Atrodo, kasitai garbino savo dievus, kurių vardų sąrašai išliko. Kasitų valdymas baigėsi apie 1155 m. pr. m. e. jų valstybę užkariavus elamitams.
Po Kasitų Babilono žlugimo, kasitai matyt ir toliau liko gyventi Babilonijoje, nes 1025-1004 m. pr. m. e. jiems dar kartą trumpam pavyko paimti valdžią kaip Penktoji Babilono dinastija. Vėliau juos nuvertė aramėjų kilmės dinastija.
Savo protėvynėje Irano kalnyne kasitai minimi iki pirmųjų mūsų eros amžių. Dantiraščio įrašuose užfiksuota, kad 702 m. pr. m. e. Asirijos karalius Sinacheribas nugalėjo kasitų gentis netoli Hulvano. Nuo VI a. pr. m. e. kasitai buvo minimi pavadinimu kossaei. Jų gyvenama vieta įvardijami kalnai į rytus (?) nuo Medijos, kur jie gyveno su kitomis plėšikiškomis kalnų gentimis. IV a. pr. m. e. kasitai dalyvavo Gaugamelos mūšyje Achemenidų persijos pusėje, tačiau pralaimėjo Aleksandro armijai. Vėliau Aleksandras juos sutriuškino dar kartą.
Paskutinis įrašas apie kasitus yra Ptolemėjaus aprašymas, kur jie minimi gyvenantys netoli elimėjų.
Stasys Rakauskas

Stasys Rakauskas (1877 ? ? Lietuvoje -1950 m. gruodžio 14 d. Elizabethe, NJ – JAV), vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Vienas iš pirmųjų lietuvių vargonininkų, 1892 m. atvykęs į JAV ir daug nuveikęs muzikos baruose. Tuo metu buvo laikomas net vargonų virtuozu ir sumaniu chorvedžiu. Vargonininkavo ir vadovavo chorams daugelyje JAV lietuvių parapijų: Angelų Karalienės Brooklyne, NY, Šv. Kazimiero Amsterdame, Niujorke, Šv. Jurgio, Šv. Kotrynos Genovaitės ir Visų Šventųjų Čikagoje, IL. 1936–1938 m. vadovavo Čikagos Vyčių chorui. 1939 m. sausio 22 d. Visų Šventųjų parapijos choras koncertu pažymėjo savo 30-metį. Chorai dalyvavo lietuvių dainų šventėse ir kituose tautiniuose renginiuose. S. Rakauskas harmonizavo lietuvių liaudies dainas, kurias spausdino „Viltyje“. Pasirašinėdavo S. Vėžio slapyvardžiu. 1914 m. „Muzikos aidai" išleido jo kūrinių rinkinį fortepijonui. Buvo ALRK Vargonininkų sąjungos aktyvus narys. Sūnus Stasys Rakauskas taip pat muzikas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Vėtravarta

Vėtravarta arba audravarta, vėjavarta – stipraus vėjo išversti medžių kamienai ar jų dalys, nulaužtos viršūnės, stambios šakos, nukritusios ant žemės. Vėtravartos susidaro dėl natūralios medžių žūties, vykdomų kirtimų, miškų gaisrų, vėjo ir sniego poveikio (apledėjimo), apnikusių miško kenkėjų vabzdžių. Medžiai išverčiami tada, kai vėjo greitis viršija 20–25 m/s. Stipraus vėjo dažniausiai neatlaiko sniego prislėgti ar kenkėjų pažeisti, nudžiūvę medžiai, turintys puvinio pažeistas šaknis. Daug vėtravartų įvyksta senuose, šlapiuose miškuose. Dažniausiai nukenčia eglynai ar medynai su eglėmis. Išverčiami išaugę tankmėje, vėliau kirtavietėse palikti pavieniai medžiai. Medynų atsparumą vėjų poveikiui didina sistemingi miško ugdomieji kirtimai, mišrių ir įvairiaamžių medynų auginimas, vėjui atsparių miško palaukių formavimas.

Ekologija

Ant miško paklotės dūlanti mediena dirvožemį praturtina maistinėmis medžiagomis, sustiprina miško šlaitus nuo ardymo, apsaugo dirvą. Čia sukuriamos sąlygos nuolat ar laikinai įsikurti daugeliui rūšių: mikroorganizmams, vaisiakūniams, nariuotakojams, moliuskams, varliagyviams ir ropliams, paukščiams ir net smulkiems žinduoliams. Kad sėkmingai daugintųsi tam tikrų rūšių augalai, būtina, kad jų sėklos sudygtų pūvančioje vėtravartų medienoje.
Negyva mediena vaidina svarbų vaidmenį kaip ilgalaikė anglies kaupėja. Pavyzdžiui, spygliuočių miškuose negyvoje medienoje kartu su dirvožemiu gali būti iki 25–30 % miške sukauptos anglies.
Vėtravartų kaupimasis miškui kelia ir pavojų, ypač gaisro metu, prisideda prie greito jo išplitimo dideliuose plotuose. Be to, tai yra palankios sąlygos plisti įvairiems kenksmingiems vabzdžiams, pavyzdžiui, kinivarpoms, kurios dauginasi vėtravartose ir persikelia į šalia augančius sveikus medžius, dėl ko gali būti sunaikinami dideli plotai vertingo miško. Gerai prižiūrimoje girininkijoje ypatingas dėmesys kreipiamas į savalaikį naujai susidarančių vėtravartų valymą, gaunama malkoms ir kitiems tikslams tinkama mediena.
Bobo Diulasas

Kultūra

Bobo Diulasas svarbus ne tik Burkina Faso, bet ir visos Vakarų Afrikos kultūrinis centras. Žymus savo tradicine muzika ir architektūra. Miesto įžymybė – XIX a. pab. pastatyta tradicinių Sahelio regiono bruožų didžioji mečetė. Taip pat yra ritualinis centras Konsa, Dafros šventoji versmė, muziejus, kalvių turgus. Gausu kolonijinio laikotarpio statinių.

Istorija

Bobo Diulasą iš dviejų kaimelių 1897 m. įkūrė prancūzai ir prijungė prie Prancūzijos Vakarų Afrikos. 1915–1916 m. mieste vyko sukilimas prieš kolonijinę valdžią, bet netrukus numalšintas ir įkurta karinė bazė.
Nesunaikinami

Filmas

Filme pasakojama, kaip samdomų karių grupė nusiunčiama į Pietų Ameriką, kad nužudytų vienos šalies diktatorių.
Vengrija

Žemės ūkis

Daugiau kaip pusė Vengrijos žemių yra tinkamos žemdirbystei. Vengrijoje vyrauja derlingi juodžemiai, o kadangi vegetacijos laikotarpiu orai šilti ir gausiai lyja, Vengrijos žemės ūkis klesti. Čia auginami vaisiai ir daržovės, javai ir vynuogės.

Kalbos

Oficiali kalba yra vengrų, kuri yra gimtoji 93,6 % gyventojų ir kurią iš viso moka 99,8 % populiacijos. Tai finougrų kalbų grupei priklausanti kalba, truputį susijusi su suomių ir estų kalbomis. Anot 2001 m. surašymo, iš užsienio kalbų populiariausios yra vokiečių ir anglų kalbos, kurias moka, atitinkamai, 10,2 % ir 9,8 % gyventojų. Tiesa, pasak 2005 m. ES apklausos, kurioje buvo taikomi švelnesni kalbos mokėjimo kriterijai, vokiškai susikalbėti sugeba 25 %, o angliškai – 23 % gyventojų, neskaitant tų, kurioms šios kalbos yra gimtosios.
Vladas Vilimas

Biografija

1947 m. baigė Linkuvos vidurinę mokyklą. 1952 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Mechanizacijos fakultetą, įgijo inžinieriaus kvalifikaciją. 1953 m. įstojo į Maskvos Timiriazevo žemės ūkio akademijos Pedagogikos fakultetą, o 1957 m. į aspirantūrą. Habilituotas technikos mokslų daktaras.
1952 m. Akmenės rajono Papilės mašinų ir traktorių stoties vyriausias inžinierius. Nuo 1955 m. Vilniaus žemės ūkio mechanizacijos technikumo dėstytojas, vėliau Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, docentas, profesorius, laboratorijos mokslinis vadovas. 1996–2000 m. Seimo narys.
Lietuvos cukrinių runkelių augintojų draugijos valdybos pirmininkas. Lietuvos ir Jungtinių Tautų asociacijos vykdomojo komiteto narys. Žmogaus teisių gynimo asociacijos respublikinio komiteto narys. 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. Lietuvos Sąjūdžio tarybos narys. Žmona Pranciška, duktė Rima, sūnus Raimondas.
Daniel Libeskind

Biografija

1970 m. Niujorke baigė architektūrą „Cooper Union“ koledže, 1972 m. – architektūros istoriją ir teoriją Esekso universitete Didžiojoje Britanijoje.
Turi privačią architektūros studiją Berlyne ir Niujorke. Architektūros asociacijos Londone, Jeilio, Toronto, Hamburgo, Harvardo, Pensilvanijos ir kiti universitetų kviestinis profesorius.

Kūryba

Pagal jo projektus pastatyta muziejų, koncertų salių, universitetų, viešbučių, prekybos centrų, gyvenamųjų namų ir kiti pastatų įvairių šalyse; žymesni: F. Nusbaumo muziejus Osnabriuke (1998 m.), Žydų muziejus Berlyne (2001 m.), Imperijos karo muziejus Mančesteryje (2002 m.), privati B. Veilio galerija Maljorkoje (2003 m.), Metropoliteno universiteto Doktorantūros centras Londone, Danijos žydų muziejus Kopenhagoje (abu 2004 m.), bendrovės „Hyundai Developmenl Corporation“ administracinis pastatas Seule, M. Volio centras Barlano universitete Tel Avive (abu 2005 m.); Šiuolaikinis žydų muziejus San Franciske, Karo istorijos muziejus Drezdene. Pastatams būdingas emocinis veiksmingumas kuriamas taikant aštrias geometrines formas, iracionaliai laužytus planus.
Kuko Salų vyrų krepšinio rinktinė

Rinktinės sudėtis

Kuko Salų rinktinę sudaro krepšininkai, žaidžiantys keliuose klubuose šalies sostinėje Avarua: Frangi bullets, Tuff gongs, Honu's, Whailer. Taip pat yra pakviečiami žaidėjai, gimę Naujojoje Zelandijoje, nes Kuko Salos – šalis, turinti savivaldą ir esanti laisvoje asociacijoje su Naująja Zelandija. Jos treneriai yra dirbę Kuko Salų rinktinėje (Danny Williams, 2005 m.). Taip pat komandą papildo žaidėjai iš jaunimo rinktinių.
Vaitiekus Morskis

Biografija

Kilo iš senos Morskių giminė, herbo „Topór“ savininkas. 1784 metais jo giminė gavo Austrijos grafų titulą. Iš tos giminės buvo du kaštelionai 1752–1796 metais. 1787 metais Vaitiekus Morskis tapo Sanoko kaštelionu.
Vytautas Būtė

Biografija

1982 m. baigė Klaipėdos politechnikumą, technikas-elektrikas.
UAB „Skuodo anglys“ direktorius.
Darbo partijos Skuodo skyriaus narys. Nuo 2011 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Rasa, vaikai Laura, Dovydas.
Kopanas

Istorija

Miestas įsikūrė derlingame Kopano upės slėnyje, kur žemdirbių gyvenvietė žinoma nuo IX a. pr. m. e. Valstybė čia susikūrė 159 m. ir pamažėle išaugo iki vieno stipriausių majų miestų-valstybių.
V a. prasidėjo didžiausias miesto klestėjimas, kuomet Kopanas tapo svarbiausiu regiono centru. Buvo statomos šventyklos, daromi įrašai. 738 m. miestas patyrė kataklizmą. Iki tol buvęs vasalas gretimas miestas Kirigva nugalėjo Kopaną, jo valdovui buvo nukirsta galva.
Po kelių dešimtmečių miestas atsigavo, vėl pradėtos statyti šventyklos, tačiau vis labiau gilėjo krizė. IX a. miestas buvo galutinai apleistas.

Planas

Kopane yra išlikę nemažai pastatų. Jų tarpe pastatų grupė, vadinama „akropoliu“. Griuvėsiai garsėja gausiomis portretinėmis stelomis su gausiais įrašais. Mieste buvo ir didžiulė žaidimo su kamuoliu aikštė.
Šiuo metu Kopanas yra įrašytas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Mašalai

Ekologija

Kiaušinėliai sudedami į tekantį vandenį ant akmenų, augalų ar šakų. Po vienos ar dviejų savaičių iš kiaušinėlių išsivysto lervos, kurios užpakaliniu galu laikosi prisitvirtinusios prie vandens augalų. Jos labai jautrios vandens taršai. Minta smulkiomis organinėmis dalelėmis, dumbliais, bakterijomis. Subrendusios lervos virsta lėliukėmis, iš kurių per 2-6 dienas po vandeniu išsivysto suaugę mašalai, kurie į paviršių iškyla oro burbuliuke. Suaugėliai maitinasi dieną, daugiausiai kai vėjas nestiprus.
Dalis mašalų rūšių dauginasi vienąkart metuose, dalis - kelis kartus.
Drubengis

Aprašymas

Prasideda netoli Prienų,  130  Kaunas–Prienai–Alytus  rytinėje pusėje. Upė teka šiaurės rytų kryptimi. Žemupyje, Prienų mieste, ji patvenkta ir sudaro Popierinės tvenkinį. Po to Drubingis už 200 m įteka į Nemuną 300 km atstumu nuo pastarosios upės žiočių.
Seniau Drubingis buvo žymiai vandeningesnis, XVIII a. Prienų seniūnas Kazimieras Sapiega ties upės santaka su Nemunu pastatė popieriaus fabriką. XIX a. lenkų geografai pastebėjo akmenuotą Drubingio dugną. Gamtininkas Kazimieras Kulviecas 1910 m. žurnale „Ziemia“ aprašė keistą pušį prie šios upės: augalo laja priminė daugiau lapuotį nei spygliuotį medį.
Krantuose išsidėsčiusi viena iš didžiausių meškinio česnako nykstančių augaviečių šalyje. Lietuvos vyriausybė šaltiniuotą upės gilaus slėnio 66 ha ploto teritoriją paskelbė Drubengio botaniniu draustiniu – tuo siekiama išsaugoti augalų, gyvūnų ir grybų retųjų rūšių (ypač baltakraštės artonijos, skylėtosios menegacijos, blyškiosios džioveklės) natūraliąsias buveines.
Cherona

Istorija

Romėnų laikais miestas vadintas Gerunda.

Klimatas

Žirona yra švelnaus klimato. Žiemos šaltos, vasaros – karštos. Žiemą temperatūra gali sumažėti iki žemiau -5 °C (23,0 °F), kartais dėl vėjų Pirėnuose. Vasarą temperatūra dažnai būna apie 30-40 °C (86-104 °F) liepos ir rugpjūčio mėn. Lietus bei perkūnijos žiemą ir pavasarį dažnai pasitaiko. Šalnos, speigai būna žiemą, todėl temperatūra atrodo šaltesnė negu iš tikrųjų yra.
Sukutis

Kultūriniai augalai

Daug sukučių rūšių yra auginamos kaip dekoratyviniai augalai, nuo seno žinomos Centrinės Amerikos, Tolimųjų Rytų kultūrose. Yra išvesta daug jų kultūrinių veislių.
Kai kurios rūšys naudojamos maistui. Tarp jų žinomiausias yra batatas (Ipomoea batatas), arba vadinamoji saldžioji bulvė. 
Dar viena svarbi daržovė yra vandeninis sukutis Ipomoea aquatica, plačiai naudojamas kaip lapinė Vietnamo (viet. rau muống), Kantono (kant. 蕹菜 ong choy) ir Pietryčių Azijos (mal. kangkung, khm. trawkoon, tai. ผักบุ้ง pak boong) virtuvėse. Jis gali būti kepamas su mėsa ir daržovėmis, valgomas žalias.
Trispalvis sukutis, be to, kad yra seniai auginama gėlė Centrinėje Amerikoje, buvo naudojama actekų ritualuose kaip haliucinogeninis produktas tlitliltzin. Sukutyje, daugiausia sėklose, yra alkaloido, vadinamo LSA.
Klaipėdos laisvoji ekonominė zona

Veikiančios įmonės ir jų rodikliai

LEZ teritorijoje veikia virš 100 įmonių, daugiausia plastiko ir PET, maisto, metalo apdirbimo, naftos produktų apdirbimo, automobilių elektronikos, logistikos, sandėliavimo bei pakavimo srityse. Jose dirba virš 5400 darbuotojų. 30+ iš jų yra tiesiogiai su LEZ pasirašiusios sutartis ir gaunančios mokestines lengvatas. Du trečdaliai iš šių bendrovių yra užsienio kapitalo. 
Klaipėdos LEZ veikia šios įmonės: 
• Indorama Ventures
• Yazaki Wiring Technologies
• Neo Group
• Retal Baltic
• Glassbel Baltic
• Espersen
• Mestilla
• Be-Ge Baltic
• Pack Klaipėda
• Skuba
• BNTP
• Albright International
• Fortum Klaipėda
• Vesvela
• Vėjo projektai
• Dalios Gintaras
• Ani Plast
• HeidelbergCement
• Vingės Logistika
• AD REM LEZ
• AD REM PORT
• BMG Logistika
• Lavango Group
• Hugaas Gruppen
• Lindström Group
• Focus Fabrication Group
• Capella Baltica
• Baltijos Eukutecas
• Philip Morris (veikia neoficialioje LEZ teritorijoje)

Šių įmonių investicijos Klaipėdos LEZ nuo veiklos pradžios iki 2018 m. pabaigos siekė daugiau nei 634 mln. Eur. Kiekvienais metais Klaipėdos LEZ įmonės sugeneruoja 2,5-5% Lietuvos BVP.
2017 m. Klaipėdos LEZ įmonės (investuotojai) iš viso investavo 11,6 mln. Eur, sugeneravo per 1 mlrd. Eur pajamų ir sumokėjo per 29,6 mln. EUR mokesčių.
Klaipėdos LEZ įmonių eksportas 2016 m. sudarė 720 mln. Eur. arba 2,7% viso Lietuvos eksporto. 
Valstybė į Klaipėdos LEZ yra investavusi 6,4 mln. EUR. Remiantis šiais duomenimis, Klaipėdos LEZ yra laikoma efektyviausiai valdoma LEZ Lietuvoje - valstybės investicija yra per šimtą kartų atsipirkusi per sumokėtus mokesčius, sukurtas darbo vietas ir pritrauktas investicijas.
Navojis

Istorija

1958 m. Kerminės gyvenvietė gavo miesto teises ir buvo pavadinta Navoju.
Lilehameris

Sportas

Lilehameris išgarsėjo kaip XVII žiemos olimpinių žaidynių vieta.
Lilehameryje daug muziejų ir galerijų, sporto salių ir aikštynų. Tačiau labiausiai Lilehamerio regionas garsėja slidinėjimo trasomis ir puikiais žiemos sportui pritaikytais sporto įrenginiais. Lilehameryje yra geriausios slidinėjimo trasos Šiaurės Europoje, kurių ilgis siekia 350 km.
Vytauto Juozapaičio diskografija

Vytautas Juozapaitis - operos dainininkas (baritonas), Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro bei Kauno muzikinio teatro solistas, Lietuvos muzikos ir teatro akademijos profesorius bei Vilniaus kolegijos docentas, muzikinių TV laidų vertinimo komisijų pirmininkas, „Vytauto Juozapaičio edukacinio kultūros ir meno centro“ steigėjas ir vadovas, Lietuvos Nacionalinės premijos bei pagrindinių Lietuvos scenos apdovanojimų laureatas yra išleidęs 3 solinius studijinius albumus, įrašęs operos albumų bei sudainavo daugybę solo, duetų ir kt. kūrinių per TV pasirodymus. 2009/2010 metais jo įdainuotas kūrinys „Kareivėlis“ tapo radijo stoties „Žinių radijas“ himnu, skambančiu kiekvieno ryto 6 valandą.

Papildomos dainos

Kai kurios iš dainų, atliktų solo, duetu ir kt. per TV koncertus:
Vidiadhar Surajprasad Naipaul

Biografija

Vidiadhar Surajprasad Naipaul gimė Čaguanase, Trinidade ir Tobage, indų šeimoje. Jo giminaičiai spausdinami rašytojai: tėvas Seepersad Naipaul, jaunesnis brolis Shiva Naipaul, sūnėnas Neil Bissoondath, pusbrolis Vahni Capildeo. Jo dabartinė žmona Nadira Naipaul anksčiau buvo žurnaliste Pakistane.
Naipaul buvo vedęs anglę Patricia Hale 41 metus, kol ji mirė nuo vėžio 1996 m. Pasak biografo Patrick French, Patricija aktyviai dalyvavo redaguojant Naipaul kūrinius, bet kitais atžvilgiais santuoka nebuvo laiminga. Naipaul reguliariai lankėsi pas Londono prostitutes, o vėliau turėjo ilgalaikius užgaulius santykius su vedusia Margaret Gooding, apie kuriuos jo žmona žinojo.
Prieš Patricijos mirtį jis pasipiršo Nadirai Khannum Alvi, išsiskyrusiai žurnalistei. Jie susituokė praėjus dviem mėnesiams po Naipaul žmonos mirties ir jis nutraukė santykius su Gooding. Nadira Naipaul prieš tai dešimt metų dirbo žurnale Tauta ir dukart buvo ištekėjusi. Iš ankstesnių santuokų ji turėjo du vaikus: Maliha Naipaul ir Nadir. Ji yra Amir Faisal Alvi, Pakistano armijos karininko, nužudyto per Šiaurės Vakarų Pakistano karą, sesuo.
KS Luftëtari Gjirokastër

Istorija

Klubas įkurtas 1926 m. 1978 m. tapo šalies vicečempionais. Tai aukščiausias klubo laimėjimas per visą klubo gyvavimo istoriją.