Jurakalnio griovos atodanga ir atragis

Jurakalnio griovos atodanga ir atragis – valstybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Ventos regioniniame parke Akmenės rajone, į pietvakarius nuo Papilės miestelio (kitoje Ventos pusėje). Pasiekiamas iš kelio  1011  Papilė–Gumbakiai–Švendriai . Priklauso Mažeikių miškų urėdijos Kairiškių g-jos (612 kv., 1 skl.) teritorijai.
Objektas paskelbtas saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1960 m. rugsėjo 1 d. įsakymu Nr. 165. Siekiama išsaugoti trapią erozinę geomorfologinę formą ir juros sistemos nuogulų sluoksnius su gausia to meto gyvūnija. Jurakalnio atodanga yra unikali, nes šiuo metu tai vienintelė moksliniams tyrimams tinkama juros periodo atodanga, atskleidžianti prieš 130–150 mln. metų vykusius geologinius procesus.

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose Jurakalnio atodanga minima nuo 1824 m. Pirmasis, kuris Papilės atodangoje ir kitose Ventos upės slėnio vietose aptinkamus senovės gyvių suakmenėjimus palaikė muziejinėmis vertybėmis, buvo Baublių muziejaus įkūrėjas Dionizas Poška, 1811 m. lankęs Ventos pakrantes ir čia prisirinkęs daug eksponatų.
Dar 1936 m. užrašyta sakmė apie urvą, buvusį prie Jurakalnio, apie 4 m gylio ir po 3 m ilgio bei pločio. Urvas kadaise buvęs grįstas lentomis, netoliese stovėjusi Šv. Jono koplytėlė. Ir ten vaidendavęsi: pasirodydavęs nepažįstamas žmogus, kojas apsivyniojęs baltais autais. Greičiausiai tas urvas atsirado XIX a. rusų geologams ieškojus šioje vietoje akmens anglies. Paieškos buvusios nesėkmingos, tačiau urvas liko.
Papilės apylinkės pagarsėjo retomis fosilijomis. Iki šiol Papilėje rastas dinozaurų laikų gyvūno stuburo slankstelis, kuris saugomas Geologijos ir geografijos instituto muziejuje. 2010 m. Šaltiškių triaso karjere rasta senovinių roplių (fitozauro, priklausančio archozaurų grupei) dantų ir kaulų liekanų. Šiuo metu radiniai eksponuojami Akmenės krašto muziejuje.
2012 m. įrengtas geologinis pažintinis takas, 2015 m. pastatytas 15 m aukščio šiuolaikinis apžvalgos bokštas.

Pažintinis takas

Iš Papilės į Jurakalnį driekiasi pažintinis takas: prasidėdamas nuo Simono Daukanto muziejaus, jis kerta Ventos upę, eina pro Papilės I piliakalnį ir baigiasi Jurakalnyje – seniausiai Lietuvoje tyrinėjamu geologiniu objektu. Išvaizdus medžiais apaugęs gūbrys, nuo skardžio atskirtas gilia griova, nueinančia į Ventos upės slėnį – tai Jurakalnis, mėgstama papilėniškių poilsio, pasivaikščiojimų vieta. Griova toje vietoje apaugusi gausia augmenija. Ją slepia juodalksnio vainikai. Kad lengviau būtų surasti šią garsiąją atodangą, reikia nuo griovos žiočių, atsiveriančių į Ventos slėnį, paėjėti apie 75 metrus. Ji yra apie 580 m į pietų pietvakarius nuo gelžbetoninio tilto per Ventos upę Papilėje ir apie 150 m į pietvakarius nuo buvusio malūno. Šią atodangą dabar lengviausia tyrinėti, nes ji yra griaunama griovinės erozijos, neapželianti augmenija.
Jurakalnio griovos pritaikytos lankytojams: sutvarkyta aplinka, nutiestas medinis takas, įrengti laiptai, pastatytas apžvalgos bokštas, iškirsti ir suformuoti želdiniai. Ventos regioninio parko Ventos kraštovaizdžio draustinyje, be Jurakalnio atragio, saugoma ir daugiau išskirtinių vertybių: pirmasis bei antrasis Papilės piliakalniai, penkiolikakamienė liepa.