google/wiki40b huggingface dataset:
Zervynų drevėtos pušys

Zervynų drevėtos pušys – dvi drevėtos paprastosios pušys („dravės“), saugomos valstybės, augančios Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke, Ūlos kraštovaizdžio draustinyje. Yra Marcinkonių girininkijos 2-ame kvartale, prie Zervynų kaimo pietinio pakraščio, pamiškėje prie Ūlos gatvės, netoli Povilnio upelio. Pažymėtos ženklu. Paveldo objektas nuo 1960 m. rugsėjo 1 d.
Šios pušys yra senosios drevinės bitininkystės reliktai. Jų kamienuose išskobtos drevės, kuriose seniau laikytos bitės.

Duomenys

Viena pušis nudžiuvusi. Jos aukštis 12 m, apimtis 2,5 m, kamiene yra dvi drevės (bičių nebėra). Kita pušis žaliuojanti, 18,0 m aukščio, 2,7 m kamieno apimties, joje yra 1 drevė (bičių nebėra).
Joe Masseria

Giuseppe „Joe The Boss“ Masseria (1879 m. Sicilija, Italija – 1931 m. balandžio 15 d. Niujorkas, JAV) vad. Joseph Masseria) – amerikiečių gangsteris, Cosa Nostra narys, buvęs Genovese šeimos bosas. Dėl savo plačios veiklos, ypač kontroliuojant italų organizuotų susivienijimų veiklą Niujorke, nuo 1920 iki jo nužudymo 1931 m. buvo laikomas „visų bosų bosu“ (it. Capo di tutti Capi).

Biografija

1903 m. emigravo į JAV, bėgdamas nuo baudžiamojo persekiojimo Sicilijoje.
1907 m. pirmą kartą nuteistas dėl įsilaužimo ir turto prievartavimo lygtinai; vedė Marie Guarino.
Brolis John Masseria 1937 m. buvo taip pat nužudytas
Santa Fė (Argentina)

Ekonomika

Santa Fė yra komercinis ir transporto centras. Tai turtingas agrokultūrinis rajonas, kurio produkcija yra grūdai, augalinis aliejus ir mėsa. Miestas yra Katalikiškojo Santa Fė Universiteto (atidarytas 1959 m.), Pakrantės Nacionalinio Universiteto (anksčiau 1889 vadintas Provincijos Universitetas, ir pervadintas į dabartinį vardą 1919 m.), keletas muziejų, ir daugybės pastatų, pastatytų kolonijiniais laikais buveinė.

Istorija

Santa Fė įkurtas netoli Cayastá (Kur yra istorinis parkas, kuriame yra Hernandariaso laidojimo vietą, pirmo amerikiečio gubernatoriaus Pietų Amerikoje) 1573 m. Ji stūmėsi į savo vietą iki 1653 m. dėl pastovių Cayastá upės užtvindymų. Miestas tapo provincijos sostine 1814 m., Kai Santa Fė provincijos teritorija buvo atskirta nuo Buenos Airių provincijos tam pritarus ir nusprendus Nacionalinei Rinkėjų Asamblėjai.

Stichinės nelaimės

Miestas ir dabartinėje savo teritorijoje nėra apsaugotas nuo potvynių ir užtvindymų. 2003 m. balandžio 29 d. Salado upė, kuri įsilieja netoli į Paranos upę netoli Santa Fė, pakilo beveik 2 m. per kelias valandas dėl didelės liūties, ir sukėlė katastrofišką užtvindymą. Ne mažiau kaip 100 tūkst. gyventojų buvo evakuoti, ir didelė dalis miesto pasiliko po vandeniu maždaug savaitei.
Saulius Kaušinis

Saulius Kaušinis (g. 1940 m. gruodžio 17 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija

Tėvas Klemensas Kaušinis. 1957 m. baigė vidurinę mokyklą Kaune, 1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1962–1965 m. mokėsi Leningrado aviacijos prietaisų instituto aspirantūroje, 1966 m. ten apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją. 1994 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1966 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) asistentas, dėstytojas, 1967–1986 m. dar mokslinio centro „Vibrotechnika“ mokslinės tyrimo grupės vadovas, nuo 1995 m. profesorius. Tarptautinės automatinio valdymo federacijos (IFAC) Lietuvos nacionalinio komiteto pirmininko pavaduotojas, Vokietijos inžinierių sąjungos narys.
Tėvynės sąjungos narys. Žmona Ieva Kaušinienė – architektė, duktė Ieva (1967 m.), telekomunikacijų inžinierė, sūnus Jurgis (1971 m.), teisininkas.

Mokslinė veikla

Tyrimų sritis – tikslioji inžinerija, tiksliai valdomų judesių sistemų dinamika ir tikslumas, tokių sistemų dinaminių ir tikslumo rodiklių matavimo metodų ir priemonių kūrimas. 45 išradimų autorius.
Tundra

Tundra – gamtinė zona, apimanti 11 563 300 km² plotą, kurioje neauga miškai ir yra amžinasis įšalas. Beveik visi tundros plotai yra Europos, Azijos ir Šiaurės Amerikos šiaurėje. Į šiaurę nuo tundros yra arktinių dykumų zona, o pietuose tundra palaipsniui, per miškatundrę, pereina į vidutinės juostos miškų zoną.

Klimatas

Tundros klimatas šaltas: žiema ilga (iki 8 mėnesių) ir žvarbi, o vasara trumpa ir vėsi, nors tuo metu daug parų trunka poliarinė diena. Šilčiausio mėnesio (liepos) vidutinė temperatūra ne aukštesnė kaip +10 °C. Vegetacijos laikotarpis 50–100 dienų. Kritulių mažai (200–400 mm), bet dangus tiek žiemą, tiek vasarą dažniausiai debesuotas. Sniego danga labai plona. Vasarą pašalas išeina tik iš paties viršutinio dirvos sluoksnio – 0,5–1,5 m gylio. Dirvožemiai tundros glėjiniai. Tundroje daug pelkių ir ežerų. Aukštikalnėse yra kalnų tundros zona.

Dirvožemis

Dirvožemis yra glėjinis. Dažniausiai pelkėtas ir plonas (sluoksnio storis kartais nesiekia nė 5 cm), turi mažai (1–2 %) puvenų, bet daug rūgščių. Tokias savybes jis įgavo dėl tundros klimato (žema temperatūra, didelis santykinis oro drėgnumas) ir podirvio amžinojo įšalo. Augalų likučiai nespėja supūti ir virsta durpėmis.
Dirvožemis sukaustytas daugiamečio įšalo, nuo šalčio jis pleišėja, formuojasi poligoniniai gysliniai ledai. Virš jų vasarą būna drėgniau, auga daugiau augalų. Tačiau tarp ledinių gyslų sausesni plotai lieka pliki, vėjo nugairinti. Tokia „dėmėtoji“ tundra – tai pereinamasis landšaftas iš arktinės dykumos į tikrąją tundrą.

Augalija

Augalija skurdi. Tarp gyslinių ledų, yra daug nuolat žaliuojančių augalų, kurie pavasarį, atšilus iš kart pradeda fotosintezę negaišdami brangaus laiko vegetaciniams organams auginti. Geriau išnaudoti ribotus šilumos išteklius augalams tundroje padeda tai, kad jie auga pačia pažeme, leidžia šaknis tik šilčiausiame viršutiniame sluoksnyje, kad aplink juos susidaro kupsteliai, absorbuojantys daugiau labai įkypai krintančių saulės spindulių. Net ir ten, kur paviršiuje drėgmės yra per daug, augalai prisitaikę ištverti fiziologinę sausrą: jų lapai smulkūs, su pūkuotu arba vaškiniu paviršiumi.
Būdinga augalija – samanos, kerpės (elninė šiurė ir kt.), žemaūgės žolės, krūmai ir puskrūmiai bruknės, tekšės, beržas keružis).

Gyvūnija

Tundroje labai daug uogomis mintančių paukščių – tai baltosios kurapkos, baltieji apuokai. Vasarą į tundrą atskrenda daug paukščių: laukinių žąsų, ančių, gulbių, žąsų, gagų ir kt.
Gyvūnų nėra daug; būdingiausi: šiauriniai elniai, poliarinės lapės, baltieji kiškiai, avijaučiai (Kanadoje ir Grenlandijoje), lemingai (pelės margutės).
Tundroje gyvūnams trūksta gerų priedangų, jie negali čia rausti urvų žiemai, todėl labai įprastos sezoninės migracijos. Dėl ilgos poliarinės dienos tundros gyvūnų aktyvumas didesnis negu kitur, – jie čia greičiau auga ir bręsta.

Verslai

Pagrindiniai verslai – žvejyba, medžioklė, elnių auginimas.
Wired

Istorija

Žurnalą 1993 m. įsteigė amerikiečių žurnalistas Louis Rossetto ir jo partnerė Jane Metcalfe. Finansiškai prisidėjo verslininkas Charlie Jackson ir MIT Media LAB profesorius Nicholas Negroponte, kuris dar ir šešerius metus rengė žurnalui straipsnius. Už žurnalo dizainą buvo atsakingi John Plunkett ir Barbara Kuhr (Plunkett+Kuhr). Pirmasis „Wired“ leidimas išėjo 1993 m. sausio 2 d., „Macworld“ konferencijos metu. Per pirmuosius ketverius metus žurnalas pelnė Nacionalinių žurnalų apdovanojimus už meistriškumą ir dizainą. Pirmajame numeryje buvo menkinama Interneto reikšmė, rašoma apie interaktyvius žaidimus, įsilaužimus į mobiliuosius telefonus, skaitmeninius specialiuosius efektus, karinius simuliatorius ir japonų otaku judėjimą.
Vėliau buvo sukurta keletas susijusių internetinių projektų, kaip kad tinklalapiai HotWired, Webmonkey, paieškos sistema HotBot, tinklaraštis Suck.com 1998 m. birželį žurnalas net įsteigė savo akcijų indeksą The Wired Index, nuo 2003 m. liepos mėn. žinomą kaip The Wired 40'.
Sprogus Interneto bendrovių burbului, 1996 m. „Wired“ akcininkai, pasitelkdami IPO, nesėkmingai pabandė kompaniją paversti akcine bendrove. 1998 m. žurnalas buvo parduotas bendrovei „Advance Publications“, kuriai priklauso dabartinis leidėjas „Condé Nast“.
2012 m. Limor Fried tapo pirmąja moterimi inžiniere, pavaizduota ant „Wired“ viršelio.

Bendradarbiai

Žurnalo gyvavimo laikotarpiu prie jo rengimo ir leidimo prisidėjo: Jorn Barger, John Perry Barlow, John Battelle, Paul Boutin, Stewart Brand, Gareth Branwyn, Po Bronson, Scott Carney, Michael Chorost, Douglas Coupland, James Daly, Joshua Davis, J. Bradford DeLong, Mark Dery, David Diamond, Patrick Di Justo, Cory Doctorow, Esther Dyson, Mark Frauenfelder, Simson Garfinkel, William Gibson, Dan Gillmor, Mike Godwin, George Gilder, Lou Ann Hammond, Chris Hardwick, Danny Hillis, Steven Johnson, Bill Joy, Jon Katz, Leander Kahney, Richard Kadrey, Jaron Lanier, Lawrence Lessig, Paul Levinson, Steven Levy, John Markoff, Wil McCarthy, Russ Mitchell, Glyn Moody, Charles Platt, Josh Quittner, Spencer Reiss, Howard Rheingold, Rudy Rucker, Paul Saffo, Adam Savage, Evan Schwartz, Peter Schwartz, Alex Steffen, Neal Stephenson, Bruce Sterling, John Hodgman, Kevin Warwick, Dave Winer, Belinda Parmar, Gary Wolf.
Kviestiniai redaktoriai: Rem Koolhaas, James Cameron, Will Wright, J. J. Abrams.
Feliksas Petravičius

Biografija

F. Petravičius buvo kilęs iš nusigyvenusių žemaičių bajorų. Jaunystėje tarnavo pas ūkininkus. Tėvai turėjo samdomą ūkį Dūseikiuose. Vedęs gyveno kartu su tėvais, dirbo ūkyje. 1881 m. pradėjo platinti draudžiamą lietuvišką spaudą. 1883 m. pirmą kartą nuėjo į Tilžę su pažįstamu knygnešiu D. Bubėnu. Platino religinius leidinius, elementorius, kalendorius. Kelis kartus buvo sulaikytas policijos, du kartus ištremtas.
Į policijos akiratį pateko 1891 m. Jo namuose Dūseikiuose atlikus kratą, buvo rasta daug spaudinių lietuvių, lenkų ir prancūzų kalbomis. Kvočiamas išsidavė apie savo veiklą, ryšius su D. Bubėnu. Buvo nubaustas 4 mėn. kalėjimo ir 2 metus tremties. Ištremtas į Rygą, jis ten ilgiau nepasiliko. Grįžęs į namus, toliau bendradarbiavo su D. Bubėnu ir dideliais kiekiais platino draudžiamą spaudą. Per Prūsijos sieną iš Tilžės atvežtas knygas pernešdavo buvusio Gudiškės dvaro darbininkai ir atveždavo knygnešiams į namus. 1898 m. lapkričio 5 d. pasienio sargybiniai sulaikė F. Petravičiaus spaudą nešusius žmones, kurie nurodė knygų savininką. Prasidėjus paieškai ir persekiojimui, kartu su D. Bubėnu pasitraukė į Mažąją Lietuvą. Ten apsigyvenę toliau kartu slapta gabeno draudžiamą spaudą.
1903 m. lapkričio 14 d. Lietuvos pasienyje buvo įskųstas ir areštuotas. Išbuvo 10 mėn. Tauragės kalėjime, buvo vėl ištremtas metams į Rygą. Tačiau iš ten pabėgo, o vietoje savęs registruotis policijoje paliko kitą žmogų, be to, jau buvo atšaukti caro apribojimai dėl lietuviškos spaudos.
1928 m. skirta 75 Lt knygnešio pensija.
Yandex

Yandex (rus. Я́ндекс) – Rusijoje populiari paieškos sistema bei naujienų portalas.
Yandex įkurta 1997 m. Šiuo metu Rusijoje šią paieškos sistemą naudoja apie 44 % internautų, Ukrainoje – apie 16 %.
Yandex atsižvelgia į rusų kalbos žodžių gramatines formas paieškos užklausose.
Borisas Arvatovas

Biografija

Gimė 1896 m. birželio 3 d. Virbalyje, kilmingoje šeimoje, tėvas buvo carinės Rusijos pareigūnas atsiųstas dirbti į Suvalkų guberniją. 1912 m. gyvendamas Varšuvoje pradėjo verstis literatūrine veikla. Rusijos pilietiniame kare paskirtas komisaru lenkų fronte. Nuo 1919 m. TSKP narys, aktyvus proletariato kulto šlovintojas. 1922 m. buvo vienas iš kairiojo fronto menininkų žurnalo LEF įkūrėjų iki pat mirties rašęs šiame žurnale meno, literatūros ir kino kritiką. Nusižudė 1940 m. birželio 14 d. Maskvoje.
Jazidizmas

Jazidizmas (taip pat jezidizmas, kurd. ئێزیدی arba Êzidî, arab. يزيدي arba ايزدي) ) – indoeuropietiškas šaknis turinti kurdų religija, kurią išpažįsta apie 500 000 pasekėjų. Dauguma jazidų kalba kurdų kalba ir gyvena šiaurės Irake esančio Mosulo regione. Taip pat yra bendruomenės Pietų Kaukaze, Armėnijoje, Turkijoje ir Sirijoje, bet nuo XX amžiaus 10-as dešimtmečio jos mažėja, nes didelė dalis jezidų emigruoja į Europą, daugiausiai į Vokietiją. 
Jazidai tiki, kad nors pasaulį sukūrė aukščiausiasis Dievas, dabar jį valdo septynios šventos būtybės, dažnai vadinamos angelais. Svarbiausia iš jų yra angelas povas (kurd. Tawûsê Melek), kurio iškilimo istorija yra beveik identiška pagrindinio velnio Islame – Iblio istorijai. Be to, kitas angelo povo vardas – Shaytan – sutampa su vardu, kuriuo Koranas vadina šėtoną. Dėl šių priežasčių musulmonai ir krikščionys dažnai tapatina angelą povą su velniu, o jazidus laiko velnio garbintojais. Patys jazidai nelaiko angelo povo blogio šaltiniu ir apskritai netiki velniu. Jų nuomone, blogio šaltinis yra žmonių širdyse ir dvasiose. 
Pasaulio sukūrimo istorija jazidizme skiriasi nuo judaizmo, krikščionybės ir islamo. Jie tiki, kad iš pradžių Dievas sukūrė angelą povą ir liepė jam niekam kitam nesilenkti. Po to jis sukūrė ir kitus 6 angelus ir liepė jiems atnešti dulkių ir žemės, iš kurių Dievas sukūrė Adomo kūną. Tada Dievas suteikė Adomui gyvybę ir liepė visiems angelams lenktis prieš savo naująjį kūrinį. Angelas povas atsisakė tą daryti, nes jis savo kilmę laikė aukštesnę už Adomo. Dievas už tai jį pagyrė ir paskyrė savo atstovu Žemei. Jazidų nuomone, dievas davė angelui pasirinkimą (lenktis ar nesilenkti) kaip išbandymą. Angelo Povo sukūrimo dieną jazidai švenčia kaip naujuosius metus. Pasak jazidizmo, septyni angelai periodiškai reinkarnuojasi į žmogaus formą. Jazidai taip pat tiki, kad visi jie yra Adomo, bet ne Ievos palikuonys. Dėl religijos jie turi trijų kastų sistemą, įsakymus dėl valgio bei įvairius tabu, kurie daro įtaką daugeliui gyvenimo sričių.
Kūrybinės industrijos

Kūrybinės industrijos (kūrybos ekonomika) – prekių ir paslaugų kūrybos, gamybos ir paskirstymo veiklos apimančios meno, kultūros, verslo ir technologijų sritis. 
Individo kūrybiniais sugebėjimais ir gabumais pagrįsta veikla, kurios tikslas bei išdavos yra intelektinė nuosavybė, galimai kurianti priderinę vertę.
2013 m. duomenimis kūrybinės industrijos Europos Sąjungoje sukurė daugiau nei 3 % BVP ir apie 11,4 mln. darbo vietų. 
2017 m. duomenimis Niujorke, Londone, Maskvoje ir kituose didmiesčiuose pastaruosius penkis metus kūrybinės industrijos labiausiai prisidėjo prie ekonominio augimo.

Lietuvoje

2008 m. įsteigta Nacionalinė kūrybinių ir kultūrinių industrijų asociacija. 
2008 m. kūrybinių industrijų bakalauro pakopos specialistai pradėti rengti VGTU.
2011 m. VDU pirmieji Lietuvoje pradėjo vykdyti magistrantūros studijų pakopos programą.
Maringa

Istorija

Gyvenvietė ėmė kurtis XX a. pirmoje pusėje, plečiant kavos plantacijas. Miesto statusas suteiktas 1951 m.
Jonas Antanas Chrapovickis

Biografija

1635–1637 m. studijavo Sorbonoje, Leideno ir Paduvos universitetuose. Čia iš evangelikų reformatų perėjo į katalikų tikėjimą. Lankėsi Anglijoje, Belgijoje, Italijoje, Vokietijoje ir kt. kraštuose, 1638 m. grįžo į Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę.

Valstybės tarnyba

1640–1685 m. 25 kartus buvo Abiejų Tautų Respublikos Seimo narys, 1665 m. ir 1668 m. Seimo maršalka. Nuo 1650 m. Smolensko vėliavininkas, nuo 1659 m. – pakamaris, nuo 1669 m. Vitebsko vaivada bei Pilviškių seniūnas.
Su kitais 1660 m. pasirašė Olyvos taiką su Švedija, 1667 m. – Andrusovo paliaubų sutartį su Maskva. 1678 m. dalyvavo Amžinosios taikos su Rusija derybose. Per karus su Rusija netekęs valdų Vitebsko ir Smolensko vaivadijose, jų gavo Lietuvoje.
1656–1685 m. rašė dienoraštį (fragmentai išleisti 1787 m. ir 1845 m., visas tekstas – „Dienoraštis“, Dyaryusz, 1-2 d. 1978–1988 m.), jis svarbus dėl 1656–1669 m. laikotarpio amžininkų charakteristikų, papročių, seimų, meteorologinių stebėjimų aprašymų.

Šeima

Tėvai − Kristupas Chrapovickis ir Elena Vaina-Jasenecka. Tėvas Kristupas ir broliai buvo patekę į rusų karių nelaisvę Smolenske. Tėvas ir du broliai žuvo nelaisvėje. 
Trečias brolis − Jurijus perėjo į Maskvos tarnybą ir tapo rusiškos linijos Chrapovickių giminės pradininku. 
Vedė teismo procesus su savo sūnumis (nuo pirmos žmonos), reikalaujančių mirusios motinos paveldėjimo.
Suomijos Respublikos šimtmetis

Suomijos Respublikos šimtmetis (suom. Suomi 100 -hanke) – šimto metų sukaktis nuo nepriklausomos Suomijos Respublikos paskelbimo 1917 m. Pagal šalyje susiklosčiusią Respublikos jubiliejų minėjimo tradiciją švęsti pradedema nuo Naujųjų metų (šiuo atveju 2017 m. sausio 1 d.) ir baigiama per Suomijos nepriklausomybės dieną – gruodžio 6 dieną. Visi šventiniai projektai žymimi užrašu Suomi Finland 100.
Violeta Gustienė

Biografija

1980 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja. Anykščių rajono savivaldybės Pirminės sveikatos priežiūros centro poliklinikos vidaus ligų gydytoja.
Liberalų ir centro sąjungos narė. 2007 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Audronis, vaikai Roberta, Andrius.
Plovdivo sritis

Miestai

Srities miestai: Plovdivas, Asenovgradas, Karlovas, Rakovskis, Pervomajus, Stambolijskis, Sopotas, Kričimas, Chisarja, Saedinenijė, Kuklenas, Peruštica, Sadovas, Lykai, Brezovas.

Ekonomika

Srities ekonomika priklauso nuo žemės ūkio produkcijos. Auginami vaisiai (obuoliai, slyvos, kriaušės, vyšnios, vynuogės, melionai ir arbūzai), daržovės (pomidorai, pipirai, morkos, kopūstai, bulvės), kviečiai, ryžiai, miežiai ir kita. Gerai išsivysta pramonė: geležies metalurgija, elektronikos pramonė, žemės ūkio bei karinė technika, chemijos bei maisto pramonė. Sritis turtinga kultūriniu paveldu. Daugybė mineralinių šaltinių.
SS Léopoldville (1929)

Aprašas

Garlaivis „Léopoldville“ buvo 145,9 m ilgio, 18,95 m pločio. Grimzlė 7,9 m. Talpa buvo 11256 BRT ir 6521 NRT.
Laivą varė 1019 AG 8 cilindrų keturgubo plėtimosi garo mašina. Laivą varė 2 sraigtai. Laive buvo 239,5 m³ šaldomos erdvės kroviniams.

Laivo istorija

Laivas buvo pastatytas kompanijai „Compagnie Maritime Belge“. Laivas buvo naudojamas maršrute iš Belgijos į Belgijos koloniją Afrikoje Belgijos Kongą.
Laivui buvo suteiktas oficialus Belgijos numeris 120 ir kodas MLTP. 1934 m. raidinis kodas pakeistas į ONLB.
1937 m. buvo pakartotinai įvertinta laivo talpa, ji užfiksuota kaip 11509 BRT ir 6941 NRT.

Nuskandinimas

Iki nuskandinimo „Léopoldville“ 24 kartus kirto Lamanšą ir pergabeno daugiau kaip 120 tūkst. kareivių. Jis paskutiniame reise plaukė su konvojumi WEP-3 iš Sautamptono į Šerbūrą. „Léopoldville“ plaukė rombinėje rikiuotėje su 4 karo laivų palydos grupe: britų eskadriniais minininkais HMS „Brilliant“ (H84) ir HMS „Anthony“ (H40), fregata HMS „Hotham“ (K583) ir prancūzų fregata FFL „Croix de Lorraine“ (K258). Konvojuje buvo dar vienas kariuomenės laivas SS „Cheshire“.
Torpedavimo dieną „Léopoldville“ gabeno pastiprinimus iš JAV 66-osios pėstininkų divizijos 262-ojo ir 264-ojo pulkų. Šie kareiviai turėjo dalyvauti Ardėnų operacijoje (angl. Battle of the Bulge). 1944 m. gruodžio 24 d., likus maždaug 5 jūrmylėms iki Šerbūro, konvojų atakavo vokiečių povandeninis laivas U-486, ir 17.54 valandą „Léopoldville“ į garlaivį pataikė vieną iš dviejų paleistų torpedų. Garlaivis nuskendo 20.40 valandą.
Iš 2235 gabentų amerikiečių kareivių apie 515, manoma, nuskendo su laivu. Kiti 248 žuvo nuo žaizdų, hipotermijos ar nuskendo jūros vandenyje. Laivo kapitonas Charles Limbor, 1 belgas, 3 kongiečiai įgulos nariai nuskendo su laivu. Žuvo ir nežinomas skaičius britų kareivių. Dokumentai apie laivo žuvimą buvo įslaptinti iki 1996 m.
Palydos eskadrinis mininkas HMS „Brilliant“ prisiartino prie žūstančio transporto. Kareiviai iš „Léopoldville“ šokinėjo žemyn į žemesnį „Brilliant“. Minininke tilpo tik keli šimtai kareivių, ir jis nugabeno juos į krantą. Niekas daugiau gelbėjimo darbais neužsiėmė, ir apie 1200 kareivių liko skęstančiame laive.USS PC-1225 irgi gelbėjo išlikusius gyvus. „Léopoldville“ vandens paviršiuje išbuvo dar dvi su puse valandos ir tik tada nuskendo laivagaliu pirmyn
AC Platanias

Istorija

Klubas įkurtas 1931 m. Ilgą laiką žaidė žemesniuose šalies divizionuose.
Superlygoje debiutavo 2012 m. Jiems pavyko įsitvirtinti elite ir 2016/2017 m. sezone užėmė aukštą septintą vietą.
Vladimiras Talalajevas

Vladimiras Talalajevas (g. 1954 m. sausio 1 d. Gorlovkoje) – buvęs Lietuvos futbolininkas.

Biografija

1981 m. LTSR čempionas su „Granito“ komanda.
Gimė Ukrainos mieste Gorlovkoje, šachtininko šeimoje. Vaikystėje atvyko gyventi į Kauną. Čia buvo įskikūrusi jo senelė, o Panemunės kareivinėse tarnavo dėdė. V. Talalajevo atvykimas į Lietuvą buvo lemtingas jo sportinėje biografijoje. Kaune jis futbolo abėcėlės ėmė mokytis pas gerai žinomą trenerį Romualdą Dambrauską. Šio futbolo specialisto dėka V. Talalajevo rezultatai ėmė sparčiai augti. Ne kiekvienas gali pasigirti žaidęs TSRS rinktinėje. Tačiau V. Talalajevas tuo gali didžiuotis – jis 1971-1972 m. gynė TSRS jaunių rinktinės iki 18 metų garbę. Tais laikais tai buvo didžiulis futbolininko įvertinimas. Pirmasis treneris ir V. Talalajevas ilgai keliavo vienu keliu: R. Dambrauskas 1973 m. jį pasikvietė į „Atlantą“.
„Atlante“ V. Talalajevas debiutavo 1973 m. balandžio 23 d. per atlantiečių rungtynes su Masinostroitel Podolsk komanda (2:0). Jis antrame kėlinyje pakeitė R. Lavrinavičių. Pirmąjį įvartį V. Talalajevas pelnė 1973 m. birželio 5 d. į Zvejnieks Liepaja vartus (2:1). Paskutines rungtynes „Atlante“ sužaidė 1980 m. spalio 7 d. su Dnepr Mogilev (2:0). V. Talalajevo sužaistos rungtynės „Atlante“ 288, o pelnytų įvarčių – ties 20.
Atsisveikinęs su „Atlantu“ V. Talalajevas dar kurį laiką žaidė „Granite“, su kuriuo tapo Lietuvos čempionu ir prizininku.
Česlovas Chmielevskis

Česlovas Chmielevskis (1867 m. liepos 20 d. Tiumenėje – 1921 m. gegužės 25 d. Panevėžyje. Palaidotas Panevėžio senosiose kapinėse) – Lietuvos geologas, paleontologas, hidrografas.

Biografija

Kilęs iš Žemaitijos bajorų, po 1863 m. sukilimo ištremtų į Sibirą. Nuo 1877 m., tėvams grįžus į Lietuvą, mokėsi Panevėžio realinėje mokykloje. Ją baigęs, 1890–1895 m. mokėsi Rygos politechnikos institute. 1897–1900 m. Karaliaučiaus universitete studijavo geologiją. Čia vokiečių kalba išspausdintas pirmasis jo mokslinis darbas „Kauno gubernijos ir Rytų bei Vakarų Prūsijos viršutinių silūrinių sluoksnių leperditia“ (Die Leperditien der obersilurischen Geschiebe Kowno und der Provinzes Ost - und Westpreussen, išsp. 1900 m.). Šį vėžiagyvį F. Šmidtas pavadino lot. Leperditia chmielevskii.
Baigęs mokslus, 1900 m. grįžo į Panevėžį, tyrinėjo Lietuvos gamtą, ypač domėjosi paleontologiniais radiniais – suakmenėjusių organizmų liekanomis. Daug tyrinėjimų atlikta Ventos slėnyje ties Papile, kur buvo gausu fosilijų. Buvo aistringas kolekcionierius – rinko geologines kolekcijas, kurios vėliau pateko į Karaliaučiaus gamtos muziejų, Miuncheno, Tiubingeno, Peterburgo universitetus. Jo kolekcijos rinkiniais naudojosi įžymūs vokiečių paleontologai – K. Bodenas, F. Krenkelis, parašę monografijas apie Papilės juros sistemos fosilijas. Rusų mokslininkai V. Vecelis, V. Riabininas ir R. Brinkmanas naudojosi Č. Chmielevskio kolekcijomis paleontologiniams bei stratigrafiniams tyrinėjimams. Rinkiniais pasinaudojo ir jo mokinys Juozas Dalinkevičius, 1935 m. paskelbęs straipsnį „Papilės juros profilio ir tektonikos klausimu“. Antrojo pasaulinio karo metu beveik visos kolekcijos žuvo.
Tyrinėjo Lietuvos hidrografiją ir 1907 m. išspausdino darbą „Basein Venty“. Su Dorpato universiteto profesoriumi K. D. Dosu atliko mokslinę kelionę po Šiaurės Lietuvą, kurios metu buvo konstatuota ir 1909 m. aprašyta galinių morenų grandinė.
Kita jo bandymų sritis buvo lamelibranchiatų klasės moliuskai. Jų tyrimui ir bandymams Chmielevskių namuose įkurta speciali biologinė stotis. Bandymai pasisekė – pavyko užauginti natūralius perlus. Rezultatai buvo paskelbti pasaulio moksliniuose žurnaluose „Okolnyk rybacki“ ir „Deutsche Fischerei Zeitung“. Prasidėjus pirmajam pasauliniam karui su šeima išvyko į Maskvą, vėliau į Uralą. Čia taip pat pasireiškė kaip aistringas kolekcionierius: rinko geologines kolekcijas, kurias paliko vietos muziejams. 1921 m. grįžo į Lietuvą, bet kelyje susirgo ir atvažiavęs į Panevėžį mirė.
W3Schools

Istorija

W3Schools 1998 m. įkūrė Norvegijos programinės įrangos vystymo ir konsultavimo kompanija „Refsnes Data“. W3Schools pavadinimas kildinamas iš World Wide Web (W3).