google/wiki40b huggingface dataset:
Rebeka

Rebeka – Izaoko žmona, Ezavo ir Jokūbo motina. Pradžios knygoje rašoma, kad Rebeka užaugo Harano mieste, kuriame, keliaudamas į Kanaaną, gyveno Abraomas. Jos tėvas buvo Abraomo sūnėnas. Abraomas nutaręs, jog Izaokui laikas vesti, pasiuntė savo vyriausiąjį tarną Eliezerą į Haraną išrinkti tinkamos žmonos. Rebeka pirmoji atėjo prie šaltinio, kur Eliezeras girdė gyvulius. Gavusi šeimos palaiminimą, Rebeka iškeliavo į Kanaaną. Teigiama, jog Izaokas ją pamilęs iš pirmo žvilgsnio.
Izaokas ir Rebeka 20 metų meldę sūnaus, ir jie susilaukę dvynių – Ezavo ir Jokūbo. Rebeka labiau mylėjusi Jokūbą, kuris mėgęs būti namuose, o Jokūbas – medžiotoją Ezavą. Izaokui nusenus ir beveik apakus, Rebeka pagelbėjo Jokūbui išgauti palaiminimą, pagal pirmgimystės teisę priklausantį vyresniajam dvyniui Ezavui.
Norėdama išgelbėti Jokūbą nuo brolio keršto, Rebeka išsiuntė jį į Haraną pas savo brolį Labaną.
Elnių salos kapinynas

Elnių salos kapinynas (rus. Оленеостровский могильник) – vienas didžiausių Europos akmens amžiaus archeologijos paminklų Onegos ežero Elnių salos (Karelija, Rusijos Federacija) šiaurinėje dalyje.

Tyrimai

Elnių salos kapinyną 1936–1938 m. tyrinėjo Vladislovas Raudonikas. Ištirta daugiau kaip 170 kapų, iš jų 16 dvigubų, 3 trigubi. Mirusieji laidoti 0,6-1,2 m gylyje, aukštielninki (kai kurie suriesti), galva į rytus, su įkapėmis. Kapinyno šiaurinėje dalyje 4 mirusieji palaidoti stati, piltuvo pavidalo 1,3-1,8 m gylio duobėse. Dauguma mirusiųjų apiberti ochra.
Įkapės: vyrų kapuose – dažniausiai medžioklės įrankiai ir ginklai (akmens ir kaulo antgaliai, kauliniai žeberklai, durklai, kabliukai, skalūno peiliai), moterų kapuose – darbo įrankiai (titnago skeltės, ylos, gremžtukai, rėžtukai, akmeninės gludinimo plokštės). Visuose kapuose rasta daug kabučių iš kaulo ir akmens, žvėrių (briedžių, elnių, lokių) ilčių bei plokštelių iš bebro dantų. Aptikta briedžio, gyvatės, žmogaus skulptūrėlių (iš viso 42) ir įvairiai ornamentuotų daiktų. Dauguma mirusiųjų europidai, dalis mongolidai. Elnių salos kapinynas datuojamas mezolitu ir neolito pradžia.
Eskifjorduras

Istorija

Miesto teisės suteiktos 1974 m. Prekyba vietovėje vyko nuo XVIII a. antros pusės.
Asia Nitollano

Karjera

Nitollano yra R&B muzikanto Joe Bataan duktė , taip pat ji turi keturmetę dukterį. Ji yra filipiniečių, puertorikiečių ir afrikiečių kilmės. Prieš realybės šou Nitollano buvo krepšinio komandos „New York Knicks“ sirgalių šokėja. 2007 m. ji tapo viena iš devynių finalisčių CW realybės šou „Pussycat Dolls Present: The Search for the Next Doll“. Per šou finalą ji tapo nugalėtoja ir komisijos narių Robin Antin, Ron Fair ir Lil Kim buvo išrinkta gauti galimybę tapti viena iš „Pussycat Dolls“ narių.

Solo karjera

2007 metų birželio mėnesį Čikagos dienraštis „Chicago Sun-Times“ pranešė, jog Nitollano neprisijungs prie „Pussycat Dolls“, nes nusprendė tapti solo atlikėja. Nors Nitollano pozicija grupėje buvo svarstoma kelis mėnesius, tačiau ji su grupe yra pasirodžiusi tik realybės šou finale. Asia tik fotografavosi su grupe, tačiau nepasirodydavo per koncertus.
Nitollano dirbo modeliu P. Diddy mados linijos „Sean John“ moterų kolekcijoje.
Nuo 2008 metų birželio savo „MySpace“ puslapyje teigia, jog ji įrašinėja solinį albumą.
Rytų Europos teisė

Rytų Europos teisė - Rytų Europos regiono valstybių nacionalinė teisė. Priklausomai nuo politinės, socialinės (teisinės) geografijos klasifikacijos priskiriama teisė tokių valstybių kaip Baltarusija, Moldavija, Rusija, Ukraina, Estija, Lietuva, Lenkija, Latvija ir kt.

Mokslas ir studijos

Lietuvoje (Vilniaus universitete) veikia Rytų Europos teisės mokykla (pradėjusi veikti kaip Rytų Europos teisės centras, įsteigtas 2003 m.).
Vokietijoje veikia Rytų Europos teisės institutas (vok. Institut für Ostrecht). Jie veikia kaip universitetų padaliniai (tokiuose miestuose kaip Kelnas, Kylis, Miunchenas, Regensburgas). Leidžiamas teisės dalykinis leidinys „Ūkio ir teisės Rytų Europoje žurnalas“ (vok. Zeitschrift für Wirtschaft und Recht in Osteuropa).
FC Klaipėda

Istorija

2005 m. įkurtas „Glestum“ klubas. Kuris žaisdavo žemesniuosiuose divizionuose. 
2007 m. "Glestum" iškopė į šalies Pirmą lygą. 
2009 m. Asociacija „Mano miestas Klaipėda“ ir iniciatyvinė Klaipėdos miesto verslininkų grupė susėdo prie bendro stalo siekdami pradėti naujo futbolo centro kūrimą Klaipėdos mieste. Idėjos tikslas – sukurti bendradarbiavimo saitus tarp miesto, verslo ir naujo futbolo klubo. Pagrindinis tikslas buvo suformuoti naują futbolo klubą su nauju pavadinimu, nauja istorija, nauja vadyba.  
2009 m. rugpjūčio 19 d. „Glestum“ pakeitė savininkus ir buvo pervadintas FC „Klaipėda“. 
FC „Klaipėda“ komanda įkūrimo metais (2009) laimėjo draugišką turnyrą „Palangos Juzė“. Pirmos lygos sezone užėmė penktą vietą.
2010 m. Lietuvos futbolo federacijos Vykdomojo komiteto sprendimu gavo leidimą dalyvauti 2010 m. A lygos pirmenybėse, kuriose debiutavo kovo 20 d.
FC „Klaipėda“ inicijuoja socialinius, prevencinius renginius Klaipėdos miesto bendruomenei: 2010 m. vasarį įgyvendintas projektas „FC Klaipėda vaikams“ – vaikų salės turnyras kartu su Klaipėdos miesto vaikų globos namais, balandį vyko talentingiausių jaunųjų Klaipėdos apskrities futbolininkų atranka projektas – „Jaunieji Klaipėdos apskrities futbolo talentai 2010“.
Klubas dalyvavo 2010 ir 2011 m. elito diviziono pirmenybėse. 2010 m. iš dešimties dalyvių liko aštuntoje pozicijoje. O 2011 metų pirmenybėse iš dvylikos dalyvių buvo paskutiniai, dvylikti. 
Po 2011 m. sezono komanda išformuota.
Alvydas Gavelis

Biografija

Nuo 1978 m. Alytaus Dzūkijos vidurinės mokyklos (nuo 2010 m. pagrindinė) direktorius, prancūzų kalbos mokytojas ekspertas, italų kalbos mokytojas metodininkas. 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. 1995–1997 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos ir Prancūzijos asociacijos valdybos narys, Alytaus skyriaus pirmininkas.
Anykščių herbas

Aprašas

Herbo sidabriniame lauke, pakelto, banguotais kraštais mėlyno pleišto viduryje vaizduojamas ant rudo arkinio tilto fragmento, kylančio iš mėlynos skydo papėdės, stovintis šv. Jonas Nepomukas su juoda sutana, biretu ir batais, sidabriniu veidu, rankomis, kamža ir rudu apsiaustu. Dešinėje rankoje pakėlęs jis laiko juodą kryžių, ant kurio yra sidabrinis nukryžiuotasis, o kairėje – žalią palmės šakelę. Aplink galvą 5 sidabrinės žvaigždutės. Skydo šonuose dvi, apačioje raudonu kaspinu surištos, rudos šakelės su žaliais lapais ir raudonais vaisiais.

Istorija

1792 m. sausio 17 d. Lietuvos ir Lenkijos karalius Stanislovas Augustas suteikė Anykščiams miesto teises (1795 m. jos buvo panaikintos) ir herbą. Herbe pavaizduotas savivaldos išvakarėse Anykščiuose pastatytas tiltas, papuoštas tiltų globėjo ir sergėtojo nuo vandens nelaimių Šv. Jono Nepomuko statula. 1970 m. bandyta atkurti Anykščių herbą, šventojo figūrą pakeičiant mergina, laikančia dešinėje rankoje leliją, kairėje – atverstą knygą (autorius – dailininkas Vytautas Kalinauskas).
1992 m. lapkričio 4 d. herbą Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba – Atkuriamasis Seimas patvirtino nutarimu Nr. I-3024. Herbo etalono autorius – dailininkė Laima Ramonienė.
Rūšizmas

Rūšizmas – polinkis vertinti elgesį su individu remiantis tik jo priklausymu tam tikrai rūšiai, nekreipiant dėmesio į kitus moraliai reikšmingus kriterijus. Neretai tai susiję su antropocentrizmu – įsitikinimu, kad žmonių rūšis (Homo sapiens sapiens) yra pranašesnė ir vertingesnė už kitas.
Rūšizmo koncepcija daugiausiai naudojama gyvūnų teisių šalininkų, teigiančių, kad žmonės, spręsdami kaip turėtų elgtis su gyvūnais, atsižvelgia ne į jų gebėjimą jausti skausmą ar poreikių turėjimą, bet vien tik į priklausymą tam tikrai rūšiai. Tuo tarpu oponentai, kaip kad filosofijos profesorius Carl Cohen, mano, jog rūšizmas yra priimtinas elgesys, nes gyvūnai negali būti moralinės bendruomenės nariai.
Vitražas

Vitražas (lot. vitrum – 'stiklas' > pr. vitrage dekoratyvinis langų stiklas) – dekoratyvinės dailės rūšis, dailės kūrinys iš spalvoto stiklo, įstatomas į langą, duris arba įtaisomas eksterjero ar interjero sienoje, arba erdvėje. Toks kūrinys apšviečiamas natūralia arba dirbtine šviesa. Spalvų ir šviesos žaismas yra pagrindinė vitražo išraiškos priemonė. Vitražas kuriamas pagal iš anksto parengtą projektą (kartoną) iš plono stiklo formų, tvirtinant jas švino, arba vario juostelėmis. Vitražas gali būti kuriamas ir iš luitinio, arba pūsto stiklo, jis taip pat gali būti erdvinis arba kinetinis.
Saliamono Salų herbas

Saliamono Salų herbas – oficialus Saliamono Salų valstybės simbolis, priimtas 1978 m., kai salos gavo nepriklausomybę.
KS Egnatia Rrogozhinë

Istorija

Klubo ištakos siekia 1964 m.
Frans van Mieris (Vyresnysis)

Fransas van Myresas Vyresnysis (Myrisas, ol. Frans van Mieris, 1635 m. balandžio 16 d., Leidenas, Nyderlandai – 1668 m. gegužės 19 d., ten pat) – XVII a. Nyderlandų žanrinių scenų ir portretų tapytojas.

Biografija

Fransas van Myresas gimė 1635 m. balandžio 16 d. Leidene. Jis buvo garsiausias iš menininkų giminės. Kad atskirti nuo bendravardžio anūko, irgi tapytojo, vadinamas „vyresniuoju“. Iš pradžių Fransas mokėsi tėvo Jansz. Batiaensz. auksakalystės amato (motina Christine Willemsdr. van Garbartijn) pas auksakalį pusbrolį Willem Fransz. Apie 1650 m. mokėsi pas stiklo dekoruotoją Abraham van Toorenvliet. 1650-ųjų pradžioje jo mokytojas buvo garsus tapytojas Geritas Dau. Fransas taip pat trumpai mokėsi pas Leideno portretistą ir istorinių paveikslų tapytoją Abraham van den Tempel. Geritas Dau apie jį atsiliepė pavadindamas „princu tarp mano mokinių“. 1657 m. Fransas van Myresas vedė Cunera van der Cock, su kuria susilaukė 5 ar 4 vaikų. 1658 m. gegužės 14 d. Van Myresas įstojo į Leideno Šv. Luko tapytojų gildiją, 1663 − 1665 m. užėmė vadovaujančius postus joje.
Gyvenimo metu Fransas van Myresas Vyresnysis buvo populiariu ir pripažintu dailininku. Tarp jo užsakovų buvo Toskanos didysis hercogas Lorencas III de Medičis, kuris 1669 m. aplankė tapytoją jo studijoje. Erchercogas Leopoldas Vilhelmas siūlė dvaro dailininko vietą Vienoje. Nepaisant populiarumo tapytojas nuolat turėjo skolų ir gali būti, kad vėlesnis kronininkas Houbraken, apibūdindamas dailininką nuolatiniu išgėrovu, buvo teisus. Fransas van Myresas mirė 1681 m. kovo 12 d. Palaidotas Šv. Petro bažnyčioje (Saint Pieterskerk) Leidene žymių Leideno piliečių sekcijoje. Van Myreso kūrybą sudaro mažo formato žanrinės ir istorinės scenos, portretai, alegoriniai portretai. Jo stiliui būdingas labai detalus vaizdavimas, ypač audinių, šviesos atspindžių. Po mirties tapytojas buvo primirštas. Van Myreso sūnūs Vilemas (1662–1747), Janas (1660–1690) ir anūkas Fransas van Myresas Jaunesnysis tapo tapytojais.
Notėnų Šv. kankinės Kotrynos bažnyčia

Istorija

Gintališkės seniūnas Notėnų kapų koplyčiai 1789 m. dovanojo sklypą žemės, o vietoj koplyčios pastatė bažnyčią. Po kurio laiko Gintališkės klebonas persikėlė į Notėnus, kur gyveno iki 1853 m. Bažnyčia 1906 m. padidinta, pakeisti supuvę sienojai, pristatytas bokštas.
1929 m. įkurta parapija. Nuo 1977 m. Notėnų bažnyčią aptarnavo skuodiškis kunigas Stanislovas Vaitelis (1906–1990), (1949–1956 m. ištremtas; palaidotas šventoriuje). Jis išdažė bažnyčią, atnaujino jos stogą.

Architektūra

Bažnyčia kryžminio plano, dvibokštė. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Šventoriuje taip pat stovi medinė koplyčia.
Originalūs šventoriaus vartai iki Antrojo pasaulinio karo buvo kitokie – abiejų vartų pusėje esančiose nišose anksčiau stovėjo skulptūros. Per karą jos dingo. Remontuojant apgriautus vartus, visose nišose už stiklo buvo įstatyti paveikslai.
Uzbekų kalba

Raštas

Uzbekų kalbai perteikti naudojami tiek lotynų, tiek kirilicos rašmenys.
Gintenių lobis

Gintenių lobis – 1952 m. Telšių raj. teritorijoje, Gintenių kaime rastos XVII a. monetos.

Atradimas

Lobis rastas ariant žemę. Lobį pasidalijo apylinkių gyventojai. Pasak vietos gyventojų, lobis svėręs 4 kg, jame buvę sidabrinių monetų. Iki 1956 m. į muziejų pateko 299, vėliau dar 29 monetos.
Honda F1

1964–1968

1964 m. kaip komanda debiutavo F1 čempionate Vokietijos GP. Dalyvavo tik 3 Grand Prix: Vokietijos, Italijos ir JAV. Komandai atstovavo tik vienas automobilis – Honda RA271.
1965 m. komandos bazė persikėlė iš Japonijos į Europą. Pradžioje čempionate lenktyniauja vienas, o jam įpusėjus ir antras bolidas. Pirmuosius taškus iškovojo Spa trasoje (Belgija). o pirmąją pergalę Hermanos Rodrigues trasoje (Meksika). Laimėjo Honda bolidą vairavęs anglas Richie Ginther. Pasikeitus FIA taisyklėms, kai 1967 m. komandos turėjo naudoti naujus 3 l variklius, 1966 m. Honda dalyvavo tik 3 Grand Prix. Geriausia vieta tais metais – 4 (Hermanos Rodrigues trasa (Meksika).
1967 m. anglų pilotas John Surtees sugražina komandą į laimėtojų gretas. Jis užlipa ant pakylos (laimėjo 3 ietą) Kyalami trasoje (PAR GP, Pietų Afrikos Respublika). Vėliau tas pats pilotas su nauju Honda RA300 Italijos GP. Tais metais komanda užėmė 4 vietą Konstruktorių įskaitoe. 1968 m. John Surtees laimi Prancūzijos ir JAV GP. Taip pat jis iškovojo pirmąją Pole pozicija Italijos GP metu. Po Jo Schlesser žūties Honda komanda pasitraukė iš Formulės 1.

Nuo sugrįžimo 2006 iki 2009

Honda (gamintojas) – pastovus variklių tiekėjas F1 komandoms (British American Racing, McLaren, Williams). Po sėkmingo darbo variklių gamybos ir tobulinimo srityje nusprendė grįžti į Formulę 1 ir kaip komanda. Nusipirko British American Racing komandą ir nuo 2006 m. dalyvauja F1 čempionatuose.
2006 m. komandos pilotai R. Barrichello ir J. Button sugeba pelnyti vieną pergalę, dar du podiumus ir sezoną baigia su 86 taškais – to užtenka bendroje įskaitoje būti 4-tai.
Po tokio puikaus debiuto komanda to paties tikisi ir 2007 m., tačiau sezonas nesusiklosto, kaip tikėtasi. Per visą sezoną J. Buttonas sugeba finišuoti tik tris kartus taškuose, iš viso surinkdamas komandai 6. Galutinėje įskaitoje Honda lieka 8-ta.
2008 m. sezone komandai atstovavo Jensonas Buttonas ir Rubensas Barrichello. Prie komandos vairo atsistojo iš Ferrari atėjęs Rossas Brownas. Komandos pilotu bandytoju paskirtas Alexanderis Wurzas. 2008 sausio 29 d. komanda į trasą išleido savo naująjį bolidą RA108.
2008 m. sezono ketvirtame GP Ispanijoje J. Button’as atidarė komandos taškų sąskaitą, finišuodamas šeštas. Tačiau be vienintelio finišo ant podiumo Didžiojoje Britanijoje ekipa pasigirti šiame sezone niekuo negali. Galutinėje įskaitoje surinkusi 14 taškus ji liko 9 vietoje.
Po itin nesėkmingo paskutinio sezono prie ekipos vairo stojus R. Brawnui, ekipa tikėjosi rezultatų gėrėjimų. Pats komandos vadovas pergales žada 2009 m. Deja, rezultatų pagerėjimo nebuvo sulaukta ir komandai grėsė uždarymas, bet 2009 m. komanda perpirko R. Brawnas. Komanda buvo pervadinta į Brawn GP.
Ambuazo pilis

Ambuazo pilis (pranc. Château d'Amboise) – pilis Prancūzijoje, Ambuazo komunoje, Endro ir Luaros departamente, ant Luaros ir Amasos upių kranto, viena iš Luaros slėnio pilių.

Istorija

Ambuazo fortas pastatytas XIII a. toje vietoje, kur dar 503 m. susitiko frankų karalius Chlodvigas ir vestgotų karalius Alarikas. Ambuazas buvo turonų, keltų tautos genties pagrindinis miestas. 1214 m. Prancūzijos karalius Filipas Augustas privertė turonus tapti jo vasalais. 1431 m. pilies savininkas Liudvikas Ambuazas už pasikėsinimą į karaliaus Karolio VII favoritą La Tremujį buvo nuteistas mirties bausme. Vėliau karalius jam gyvybę dovanojo, tačiau Ambuazo pilis atiteko karūnai. Joje buvo įkurdinti laisvieji šauliai.
1470 m. pilyje gimė būsimasis karalius Karolis VIII, kuris ir pradėjo pilies, tapusios jo asmenine rezidencija, atnaujinimą. Jis pastatė Šv. Huberto koplyčią, stebinančią savo liepsnojančia gotika, perstatė pagrindinius rūmus. Deja, Karolis VIII, susitrenkęs galvą į žemą durų staktą, mirė būdamas vos 28 metų ir nepalikęs sosto įpėdinio. Jo darbus pratęsė Liudvikas XII ir Pranciškus I, pilyje atsirado vieni pirmųjų Prancūzijoje itališkojo renesanso pavyzdžiai. Pranciškaus I pakviestas Ambuaze dirbo žymusis italų mokslininkas ir dailininkas Leonardas da Vinčis. Jo išlaikymui Klu sodyboje buvo skirta net 600 aukso ekiu per metus. Jis ir mirė ten 1519 m. gegužės 2 d., palaidotas Šv. Huberto koplyčioje.
Pilyje taip pat gyveno ir dirbo italų skulptorius Benvenutas Čelinis, rašytojas ir medikas Fransua Rablė. Pilyje 1560 m. buvo sudaryta Ambuazo sutartis, užbaigusi religinius karus.
Henrikas III pilyje lankėsi retai, o Henrikas IV galutinai sostą perkėlė iš Turenės į Il de Fransą. Imperijos metais pilis buvo metodiškai griaunama, iki šiol išlikę tik penktadalis jos pastatų. Vietoje buvusių pastatų vis didėjo rūmų terasa, kurioje buvo įveistas netgi sodas. Geriausia išlikė tik du gyvenamieji pastatai - renesansinis ir gotikinis.
1815 m. pilį susigrąžino Luiza Marija Adelaida de Burbon. Pilyje gyveno ir priešpaskutinis Prancūzijos karalius Lui Filipas I, kurio laikus primena vadinamojo Lui Filipo stiliaus baldai jo apartamentuose. 1848-1852 m. pilyje kartu su 80 žmonių svita kalėjo Alžyro religinis lyderis emiras Abd El-Kaderas.
Gidonas Šapiro

Biografija

Mokėsi Telšių 5-oje vidurinėje mokykloje, studijavo Vilniaus universitete.

Laidų vedimas

Savo karjerą televizijoje pradėjo su grupe ŽAS vesdamas Tango TV komedijų-parodijų laidas. Nuo 2009 m. per Lietuvos ryto TV veda kulinarinę laidą „Skonio reikalas“, kurioje pristato įvairių Europos šalių nacionalines virtuves.
Algimantas Valentinas Indriūnas

Biografija

1936–1941 m. mokėsi Zarasų ir Rokiškio gimnazijose. 1941 m. su šeima ištremtas į Altajaus kraštą, 1942 m. į Jakutiją prie Laptevų jūros. 1944 m. baigė Jakutijos Ustjansko rajono Kazačios vidurinę mokyklą. 1944–1950 m. kino mechanikas Jakutijoje ir Kaune, 1950–1958 m. Kauno kino mechanikų mokyklos direktorius. 1952 m. baigė Kauno politechnikos institutą ir įgijo elektromechaniko specialybę. 1958–1959 m. Kauno 2-osios technikos mokyklos direktorius.
1959–1961 m. žurnalo „Mokslas ir technika“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas, 1961–1973 m. šio žurnalo vyr. redaktorius. 1974–1975 m. laikraščių ir žurnalų leidybos susivienijimo „Periodika“ direktoriaus pavaduotojas. 1981 m. Maskvos universitete apgynė socialinių sistemų valdymo specialybės socialinių mokslų kandidato disertaciją. 
1975–1992 m. Liaudies ūkio vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų tobulinimosi instituto (1990–1992 m. Lietuvos vadybos akademija) katedros vedėjas, nuo 1975 m. fakulteto dekanas, 1984 m. docentas. Iki išrinkimo į Seimą – pensininkas. 2000–2004 m. LR Seimo narys.  2004–2006 m. LR Seimo frakcijos seniūno referentas. Nuo 2006 m. pensininkas.
1959–1990 m. SSKP narys, nuo 1998 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, sąjungos Tarybos ir Prezidiumo narys, Politikos departamento vadovas. Nuo 1961 m. LSSR žurnalistų sąjungos narys.
Žmona Danutė Ona, sūnūs Artūras ir Justas.
Kinelis

Istorija

Kinelio gyvenvietė įkurta 1837 m., 1877 m. ją pasiekė geležinkelis. Miesto teisės suteiktos 1944 m.
Regina (grupė)

Eurovizijos dainų konkursas 2009

2009 m. sausio 12 d. buvo patvirtinta, kad grupė atstovaus Bosnijai ir Hercegovinai Eurovizijos dainų konkurse 2009 m. Maskvoje, Rusijoje su daina „Bistra voda“.
1983 m. Pasaulio ralio čempionatas

Apžvalga

Praėjusio sezono čempionas, vokietis Valteris Riolis, perėjo į „Martini Racing“ komandą. Jo ir komandos draugo, suomio Marku Aleno tikslas – vairuojant naujuosius automobilius „Lancia Rally 037“ laimėti komandinės įskaitos čempionatą. Tuo tarpu „Audi Sport“ tikėjosi pakartoti 1982 m. sezono pasiekimą. Čempionatą pradėjo su ta pačia pora pilotų – suomiu Hanu Mikola ir prancūze Mišele Mouton, taip pat buvusiu pasaulio čempionu Stigu Blūmkvistu. Sezoną komanda pradėjo su „Audi Quattro A1“ (sezono metu perėjo prie „Quattro A2“ modifikacijos) automobiliu. „Rotmans Opel Rally Team“ sezoną pradėjo su automobiliu „Opel Ascona 400“, kurią vairavo buvęs pasaulio čempionas Ari Vatanenas ir jo tėvynainis Henris Toivonenas.
Viso sezono metu, tiek asmeninėje įskaitoje, tiek gamintojų, vyko įnirtinga kova. Greitai čempionatas susikoncentravo ties kova tarp „Audi“ ir „Lancia“. Šių komandų atstovai nugalėjo 10 etapų iš 12 ir užėmė 30 prizinių vietų iš 36. Galutinėje įskaitoje „Lancia“ pakilo aukščiausiai ir laimėjo titulą, kurį tris kartus buvo laimėję aštunto dešimtmečio viduryje. „Audi“ sezonas buvo įspūdingas. Antroje sezono pusėje buvo patobulintas automobilis, kurio dėka buvo laimėti 3 iš 4 paskutinių etapų ir tai leido komandinėje įskaitoje visiškai priartėti prie „Lancia“.
Vairuotojų čempionatas buvo ne mažiau įdomus. Abiem „Lancia Martini“ pilotams sezonas buvo sėkmingas, bet jiems nepavyko aplenkti Hanu Mikolos, kuris sezono metu laimėjo keturis etapus, o septyniuose lipo ant nugalėtojų pakylos. To užteku, kad jis taptų 1983 m. Pasaulio čempionu. Stigas Blūmkvistas, laimėjęs paskutinį etapą, bendroje įskaitoje liko ketvirtas, o Mišelei Mouton sezonas buvo nesėkmingas, ji liko penkta. „Rothmans“ komandai sezonas buvo įspūdingas, Ari Vatanenas laimėjo „Safario ralį“, o galutinėje įskaitoje liko šeštas.
Kaip ir praeituose sezonuose, 12 etapų sudarė vairuotojų čempionatą ir tik 10 iš jų sudarė gamintojų čempionatą. 1983 m. sezone „Švedijos“ ir „Dramblio Kaulo Kranto“ raliai buvo įtraukti tik į vairuotojų čempionato įskaitą.
Barania

Geografija

Medė yra kalnuotame ir miškingame regione; čia iškilę žemi Mečeko, Vilanio, Baranios kalnai. Aukščiausia vieta – Zengės kalnas (682 m). Terminės versmės, akmens anglių telkiniai. Medės ribomis teka Dunojaus, Dravos upės.
Nyderlandų Antilai

Ekonomika

Svarbiausias pajamų šaltinis Nyderlandų Antiluose yra turizmas. Taip pat svarbus naftos perdirbimas. Svarbiausi prekybos partneriai yra Venesuela, kitos Lotynų Amerikos šalys, JAV ir Europos sąjunga.
Boleslav Daškevič

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą ir įgijo inžinieriaus statybininko specialybę.
1971–1973 m. Gusevo Butų eksploatavimo įmonės vyriausiasis inžinierius, viršininko pavaduotojas. 1973–1984 m. Šalčininkų rajono Gyventojų buitinio aptarnavimo kombinato vyriausiasis inžinierius. 1984–1985 m. Šalčininkų rajono vykdomojo komiteto instruktorius, Bendrojo skyriaus vedėjas, 1985–1991 m. Šalčininkų rajono vykdomojo komiteto sekretorius. 1991–1993 m. Šalčininkų rajono Gyventojų buitinio aptarnavimo kombinato direktorius. 1993–1995 m. Šalčininkų rajono tarybos pirmininko pavaduotojas. 1995–2000 m. Šalčininkų rajono savivaldybės administratorius. 2000–2014 m. Šalčininkų rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Sutuoktinė Galina, vaikas Jurij.

Politinė veikla

1990–1995 m. Šalčininkų rajono tarybos deputatas, 1995 m., 1997 m., 2000 m., 2003 m., 2007 m., 2011 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2015 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narys. 
1989 m. Lietuvos lenkų sąjungos narys, 1994 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narys, 1995 m. Šalčininkų poskyrio pirmininkas, 2001 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
Gegužės 18

Vardadieniai

Erikas – Erdvilas – Julita – Rytė – Venancijus
Čingdao

Pavadinimo kilmė

Kinų kalba miesto vardas reiškia „Žalioji sala“.
Gegutės uosis

Gegutės uosis – Anykščių rajono savivaldybėje saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, išskirtinio amžiaus medis Anykščių regioniniame parke. Nuvirtęs uosis stūksojo tankiame miške išgraužtoje upokšnio vagoje, 300 m į pietus nuo Puntuko akmens, 100 m į rytus nuo kelio  1245  Gražumynas–Puntuko akmuo . Vietoje pastatytas informacinis stendas, bet kelyje nuorodomis nepažymėtas.
Paskelbtas saugomu 2003 m. spalio 30 d.
Anykščių rajono valdžia 2014 m. rudenį konstatavo faktą – Gegutės uosis supuvęs ir nugriuvęs.
Branduolinis šnipinėjimas

Branduolinis šnipinėjimas – sąmoningas nelegalus valstybinių paslapčių apie branduolinį ginklą ir technologijas rinkimas ir/ar perdavimas kitoms šalims (šnipinėjimas). Branduolinio ginklo istorijoje žinomi daugelis branduolinio šnipinėjimo atvejų, taip pat daug įtariamo ar tariamo branduolinio šnipinėjimo atvejų. Kadangi branduoliniai ginklai paprastai laikomi svarbiausiomis valstybės paslaptimis, visos branduolinės valstybės turi griežtus apribojimus informacijos apie branduolinių ginklų konstrukciją, atsargas, paleidimo sistemas ir išdėstymą.

Pakistanas

pakistaniečių inžinierius Abdul Kadir Khan, „Pakistano atominės bombos tėvas“, dalį savo žinių įgijo Nyderlandų branduolinės fizikos laboratorijose.
1975 m. JAV spec. tarnyba CŽV paprašė Nyderlandų patraukti Khaną baudžiamojon atsakomybėn.