google/wiki40b huggingface dataset:
Taiga

Tamsioji taiga

Tamsiosios taigos tanki medžių laja mažai praleidžia šviesos, dėl to po medžiais auga daugiausia samanos, kerpės, kai kur mėlynės, bruknės. Iš žolių čia vyrauja kiškiakopūsčiai, kriaušlapės, paparčiai.
Trako tamsiojoje taigoje beveik nėra. Kai kur auga kadagiai, serbentai, sausmedžiai, gluosniai.
Dideli taigos plotai, ypač šiaurėje, supelkėję, miškų vietoje susidarę durpynai.

Šviesioji taiga

Šviesiosios taigos medžiai retesni; traką sudaro žemaūgės pušys, daūriniai rododendrai, žemaūgiai beržai; nemažai auga įvairių žolių.

Fauna

Taigai, plytinčiai didžiulėse teritorijose, būdingas savitas gyvūnijos pasaulis. Joje yra daug medžiais laipiojančių žinduolių rūšių − voverė, šermuonėlis, burundukas, sabalas, iš grobuonių − rudasis lokys, lūšis, ernis. Būdingi ir sausumos bei vandenų atstovai: briedis, bebras. Tipiški taigos paukščiai − kurtinys, jerubė, riešutinė, tetervinas, apuokas ir kt.
Pariečės valsčius

Istorija

Valsčius įkurtas 1919 metais. 1919-1920 priklausė Vilniaus apskričiai, 1920-1921 m. Naugarduko apskričiai ir 1921-1939 m. Balstogės vaivadijai. 1925 m. liepos 1 d. dalis šiaurės rytinių valsčiaus kaimų prijungti prie naujai įkurto Marcinkonių valsčiaus, o šiauriniai kaimai prie naujai įkurto Druskininkų valsčiaus. 1939 m. rugsėjo pabaigoje valsčių užėmė Raudonoji armija ir prijungė prie Baltarusijos TSR, Balstogės srities. 1940 m. valsčius buvo panaikintas ir įtrauktas į Pariečės rajoną.
Lieplaukės Šv. Jurgio bažnyčia

Istorija

1421–1842 m. Lieplaukė buvo Žemaičių vyskupo valda. Bažnyčia minima nuo 1613 m. Nauja bažnyčia pastatyta 1621 m. (buvo Alsėdžių parapijos filija). Ją 1627 m. sudegino Švedijos kariuomenė. 1673 m. atstatyta. 1766 m. bažnyčiai skirti 2 valakai žemės.
1844 m. įkurta parapija. Parapijiečių lėšomis 1861–1862 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Ją 1882 m. konsekravo vyskupas Aleksandras Beresnevičius. Per Pirmąjį pasaulinį karą vokiečiai išsivežė 2 varpus.

Architektūra

Bažnyčia lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė. Joje yra 6 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė. Tarp jos ir bažnyčios – medinė klebonija.
Johann Kasimir von Monkewitz

Biografija

Gimė 1722 m. Kėdainiuose. 1744-1745 m. kovėsi Antrajame Silezijos kare. 1753 m. paskirtas karabinierių rotmistru. 1755 m. liepą tapo Šaumburgo ir Lipės žemių kunigaikščio Vilhelmo]] būrio leitenantu. 1756-1763 m. kovėsi Septynerių metų kare. Septynerių metų kare pasižymėjo drąsa ir narsa, jo vadovaujamas būrys dalyvavo įvairiuose mūšiuose Vestfalijoje. Mirė 1789 m. Biukeburge.
E.ON

E.ON AG – vienas didžiausių energetikos koncernų Europoje, vokiško kapitalo įmonių grupė. Įmonė įkurta 2000 m., susiliejus VEBA bei VIAG bendrovėms.
TJ Baník Ružiná

Istorija

Įkurtas 1951 m. O 2014 m. prisijungė prie MFK Lokomotíva Zvolen.
Namų rungtynes žaidė „Štadión TJ Baník Ružiná“, kuris talpina 1 200 žiūrovų (iš jų 500 sėdimos vietos).
Savu jūra

Savu jūra – nedidelė tarpsalinė jūra, priklausanti Ramiajam vandenynui.
Pavadinta pagal Indonezijai priklausančią Savu salą. Pietuose ribojasi su Savu ir Rai Jua salomis, pietryčiuose – su Timoru ir Rote, šiaurėje ir šiaurės rytuose – su Floresu ir Aloro salynu, bei pietvakariuose – su Sumbos sala. Sąsiauriais jungiasi su Bandos, Floreso ir Timoro jūromis.
Plotas 104 tūkst. km². Gylis iki 3475 m. Rytų – vakarų kryptimi nusidriekusi 600 km, pietų – šiaurės kryptimi – 200 km. Vandens paviršiaus temperatūra: rugpjūtį – 26 °C, vasarį – 28 °C. Druskingumas 34‰. Svarbiausias pakrantės miestas – Kupangas (Timore).
Koordinatės: 9°32′23″S 122°0′12″E
Saranas

Istorija

Saranas sudarytas 1954 m., sujungus keletą kalnakasių gyvenviečių.
Alfredas Vėlius

Alfredas Vėlius (1918 m. Stankiškėse, Šilutės apskritis – 2009 m. vasario 3 d. JAV) – kunigas, pedagogas, mažlietuvių veikėjas.

Biografija

Baigė Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnaziją, studijavo teologiją Ciuricho universitete Šveicarijoje. Antrojo pasaulinio karo metu studijavo Kauno ir Vilniaus universitetuose, baigė aukštuosius pedagogikos mokslus. Nuo 1941 m. dėstė vokiečių kalbą Šiaulių mokytojų seminarijoje, vėliau – Šiaulių prekybos institute.
1944 m. paimtas priverstiniams Karaliaučiaus fortifikavimo darbams. Baigiantis II pasauliniam karui atsidūrė Vakarų Vokietijoje, JAV zonoje. Po karo dirbo JAV ir Jungtinių Tautų tremtinių įstaigose Vokietijoje. 1948 m. pakviestas skaityti teologines pedagogines paskaitas išeiviams lietuviams Jungtinių Tautų – Pasaulinės liuteronų federacijos centre Vokietijoje.
Išvykęs į JAV studijavo Čikagos ir Ilinojaus universitetuose anglų kalbą ir sociologiją. Sudarė galimybes keliems išeiviams atvykti į JAV. Gavęs pilietybę, 1956–1958 m. mokytojavo vietos vidurinėje mokykloje. Laisvalaikiu vertė į lietuvių kalbą Bibliją. Jo parengtas Šventojo Rašto vertimas su apokrifinėmis knygomis išleistas 1988 m. Vėlius išleido 4 ped. pobūdžio veikalus: „Keletas amžinybės tiesų ir įstatymų“, „Aukla“, „Malūnas“, „Pagarba tam, kuriam tokia pritinka“. 1992 m. balandžio 26 d. ordinuotas kunigu Evangelikų liuteronų bažnyčioje Šilutėje. 1992–1994 m. dėstė dogmatiką Klaipėdos universiteto Evangeliškosios teologijos centre, laikydavo pamaldas Vilniaus liuteronų parapijoje.
Klaudijus Driskius

Biografija

1982 m. baigė žurnalistiką Vilniaus universitete, po to metus dirbo Lietuvos fotomenininkų sąjungoje. 1983–1999 m. dirbo žurnale „Švyturys“,  nuo 2004 m. – laikraštyje „Valstiečių laikraštis“. 1977–1997 m. Vilniaus universiteto kraštotyrininkų ramuvos narys,  kraštotyros ekspedicijų dalyvis. 1995–2009 m. dirbo mokslinėse menotyros ekspedicijose Lietuvoje, Latvijoje, Lenkijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje.

Kūryba

Nuo 1978 m. pradėjo kurti meninę fotografiją. Nuo 1980 m. dalyvauja fotografijos parodose; individualios parodos: Vilnius – 1980–1981 m., 1993 m., Stokholmas – 1991 m., Kopenhaga – 1995 m., Portlendas – 1996 m. Kūrybai būdinga socialinė tematika.
Jack William Szostak

Gyvenimas

Szostak gimė Londone, užaugo Montrealyje ir Otavoje. Nors ir nekalba lenkiškai, viename interviu pripažino prisimenąs savo lenkiškas šaknis Jis lankė Riverdeilo vidurinę mokyklą Kvebeke, kurią baigė 15 metų, gavęs apdovanojimą už mokslą. 19 metų gavo bakalaurą citologijos srityje, Mc Gill universitete. 1970 m. dalyvavo The Jackson Laboratory vasaros studentų programoje, vadovaujamas mokslų daktaro Chen K. Chai. Szostak gavo savo daktaro laipsnį biochemijos srityje, Cornell universitete dar prieš persikeldamas į Harvardo medicinos mokyklą, kur įkūrė savo laboratoriją Sidnio Farberio vėžio institute. 1984 m. Hovardas Gudmenas nuviliojo jį į Masačusetso nespecializuotosios ligoninės Molekulinės biologijos departamentą. 1988 m. tapo profesoriumi ir etatiniu darbuotoju Harvardo medicinos mokykloje.

Tyrimai

Szostak įnešė savo indėlį į genetiką. Jis pripažintas pirmuoju pasaulyje, kuris sukūrė dirbtinę mielių chromosomą. Šis atradimas padėjo mokslininkams sudaryti žinduolių genų žemėlapį ir išvystyti genų manipuliavimo technologijas. Jo pasiekimai taip pat naudojami Žmogaus genomo projekte.
Jo atradimai padėjo atskleisti, kaip vyksta chromosomų rekombinacija – genų persigrupavimas, vykstantis per mejozę – taip pat telomerų funkciją.
Šiuo metu jo laboratorija dirba siekdama suprasti gyvybės kilmę Žemėje, bei mėgina sukonstruoti dirbtinę gyvą ląstelę.
Citrinmedinis ūsuotis

Imago

21 – 37 mm ilgio. Juodais, blizgančiais antsparniais, ant kurių yra po 10–12 baltų dėmių. Pas pateles, gale, iš už antsparnių, kyšo pilvo galelis, tačiau patinų antsparniai paslėpia jį visą. Antenos ilgos, iš 11 narelių, juodos, prie narelių sudūrimų šviesios. Patinų antenos būna maždaug dukart ilgesnės už visą kūną, patelių antenos apie 1,5 karto.

Lerva

Balsvos, kreminės spalvos. Bekojės. Tik išsiritusi iš kiaušinėlio būna apie 5 mm ilgio. Užauga iki 60 mm ilgio ir 10 mm storio.

Biologija

Vystymosi ciklas trunka nuo vienerių iki dvejų metų. Suaugėliai Kinijoje pasirodo nuo balandžio mėnesio (Italijoje nuo birželio) ir būna iki rugpjūčio. Didžiausias vabalų antplūdis ten būna gegužės – liepos mėnesiais. Tik išsiritę iš lėliukės vabalai apgraužia medžių lapus, pumpurus ar žievę.
Patelė po žieve padeda apie 200 kiaušinėlių. Išsiritusios lervutės pradžioje graužia minkštą žievės apačią, vėliau daro takus gilyn į medieną. Tokiame take paskui virsta lėliuke.
Pirminiai citrinmedinio ūsuočio augalai yra įvairūs citrinmedžiai (citrus), tuopos (Populus), gluosniai (Salix), ponciras (Poncirus trifoliata), žemoji (rojaus) obelis (Malus pumila) ir asiūklinė kazuarina (Casuarina equisetifolia). Tačiau puola ir platų diapazoną medžių ir krūmų iš 26 skirtingų šeimų, pavyzdžiui, kriaušes (Pyrus), ąžuolus (Quercus), alksnius (Alnus), beržus (Betula) ir kt.

Paplitimas

Paplitęs rytų Azijoje. Tėvynė yra Kinija ir Korėja. Su eksportuojamais dekoratyviniais augalais sparčiai plinta visoje planetoje:
1999 m. buvo pastebėtas JAV,
2001 m. atvežtas į Italiją, kurioje išplito ir gyvena.
2008 m. balandžio mėnesį su dekoratyviniais augalais (plaštakiniu klevu (Acer palmatum)), iš Japonijos vežamais į Japonišką sodą (Klaipėdos raj.), citrinmedinis ūsuotis netyčia buvo atvežtas ir į Lietuvą. Ūsuotis buvo pastebėtas tų pačių metų spalio mėnesį. Siekiant apsisaugoti nuo jo išplitimo Lietuvoje, plaštakinis klevas ir kiti potencialūs citrinmedinio ūsuočio gyvenami augalai buvo sunaikinti (iš viso 68 augalai).
Prometėjo draugija

Prometėjo draugija (angl. Prometheus Society arba PS) – tarptautinė visuomeninė intelektualiai gabių žmonių organizacija, skatinanti įvairių visuomenės sluoksnių bendravimą ir pasikeitimą mintimis.
Įstoti gali kiekvienas, kuris vieno kontroliuojamo IQ testavimo metu pasiekė ne mažesnį kaip 99,997 % kvantilių lygį. Yra pripažįstami ir kitų patikrinimų rezultatai, bet jie neturi būti žemesni kaip standartinio IQ testo 160–164 balų, o tokį lygį parodo vienas žmogus iš 30 000. 2008 metais PS jungė 100 narių iš 18 valstybių.
Jurgita Petrauskienė

Biografija

Mokėsi Utenos 4–ojoje vidurinėje mokykloje.
1997 m. baigė Vilniaus pedagoginio universiteto anglų kalbos pedagogikos bakalauro studijas. 2002 m. Vilniaus universiteto Tarptautinėje verslo mokykloje įgijo magistrės laipsnį.
1997–2001 m. dirbo PHARE profesinio švietimo ir mokymo reformų koordinavimo centre projektų vadove, Tarptautinių mokslo ir technologijų plėtros programų agentūroje Tarptautinių programų skyriaus vedėja, direktoriaus pavaduotoja.
2007–2016 m. buvo Mokslo ir studijų stebėsenos ir analizės centro (MOSTA) direktorė.
2016 m. gruodžio 13 d. paskirta švietimo ir mokslo ministre Sauliaus Skvernelio Vyriausybėje. Po mokytojų protestų dėl pakeistos apmokėjimo tvarkos buvo atstatydinta.2019 m. rugpjūčio 28 d. paskirta švietimo ir mokslo atašė prie Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO).

Priklauso įvairioms europinėms ir Lietuvos švietimo vertinimo ir ekspertų grupėms.

Šeima

J. Petrauskienė yra ištekėjusi už buvusios Seimo narės Mildos Petrauskienės sūnaus Evaldo Petrausko. Turi du vaikus.
Bransko dekanatas

Bransko dekanatas (lenk. Dekanat Brańsk) – tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas Janusz Łoniewski.
Pukalpa

Istorija

1854 m. katalikų misionieriai šipibų-konibų žemėse įkūrė Pukalpos gyvenvietę. Oficialiai Pukalpa įkurta 1888 m., kuomet kaučiuko bumo metu čia veržėsi kolonizatoriai. Iki XX a. vid. tai buvo nedidelė gyvenvietė, izoliuota nuo likusios šalies. 1980 m. tapo naujo Ukajalio departamento centru, tačiau išliko labai skurdi, Pukalpoje siautėjo „Švytinčio Kelio“ ir „Tupac Amaru“ gaujos. XX a. pab. miestas pradėjo sparčiai plėstis, prie to prisidėjo jį pasiekęs plentas.
Visasąjunginė liaudies ūkio pasiekimų paroda

Visasąjunginė liaudies ūkio pasiekimų paroda – nuolatinis TSRS ūkio laimėjimų parodų parkas, veikęs 1959–1992 m. Maskvoje. Ją organizavo TSRS vyriausiasis Liaudies ūkio pasiekimų parodos komitetas. Nuo 1992 m. − Visos Rusijos parodų centras.

Ekspozicija

Parodoje buvo rodomi TSRS pramonės, statybos, žemės ūkio, transporto, kultūros, sveikatos apsaugos, mokslo ir kiti laimėjimai. Veikė nuolatinė ekspozicija, t. p. buvo rengiamos teminės, kilnojamosios, tarptautinės ir užsienio valstybių parodos, organizuojama konferencijos, seminarai, susitikimai, pasitarimai ir kita. Be ekspozicijų paviljonų, paroda turėjo sodų, gėlynų, tvenkinių, ekspozicinių pasėlių plotų, technikos biblioteką, teatrų, kinų, cirką, koncertų estradą, įvairių atrakcionų, fontanų ir kita.

Apdovanojimai

Geriausi Visasąjunginės liaudies ūkio pasiekimų parodos dalyviai buvo apdovanojami garbės, 1–3 laipsnio diplomais, dovanomis, tiesioginiai eksponatų kūrėjai (inžinieriai, mokslininkai, konstruktoriai, agronomai, darbininkai, kolūkiečiai) – aukso, sidabro ir bronzos medaliais, piniginėmis premijomis, įvairiomis dovanomis. Buvo leidžiami informaciniai biuleteniai, prospektai, katalogai.

Istorija

Įkurta 1958 m. gegužės 28 d. TSRS Ministrų Tarybos nutarimu, pradėjo veikti 1959 m. birželio mėn. sujungus sąjungines žemės ūkio, pramonės ir statybos parodas. TSRS sąjunginės respublikos, kraštai ir autonominės sritys turėjo savo paviljonus. Lietuvos TSR paviljonas Sąjunginėje žemės ūkio parodoje pradėjo veikti 1954 m. 1963 m. Liaudies ūkio pasiekimų paroda pertvarkyta pagal gamybinį šakinį principą, respublikų, kraštų ir sričių eksponatai pradėti rodyti teminėse parodose ir šakiniuose paviljonuose, juose daugelis LTSR eksponatų buvo labai gerai įvertinti, dalyviai pelnė daug parodos apdovanojimų. Lietuvos TSR paviljone 1965 m. įrengta Chemijos ekspozicija.
Kasmet būdavo surengiama apie 300 įvairių parodų, kuriose buvo rodoma daugiau kaip 100 000 eksponatų. 1992 m. birželio Liaudies ūkio pasiekimų paroda pertvarkyta į valstybės akcinę bendrovę „Visos Rusijos parodų centras“ (Всероссийский выставочный центр).
Lietuvoje veikė Lietuvos TSR liaudies ūkio pasiekimų paroda.
Romovė

Ąžuolo likimas

„Ąžuolas buvo toks šventas, jog žmonės, nuskynę lapą ir pridėję sau arba gyvuliams prie kaklo, nuo visokių ligų apsisaugodavo. Jis ilgai dar Ordino laikais stovėjo. Žmonės paslapčiomis jį garbino, net krikščionimis tapę.
Vėliau šį išgarsėjusį ąžuolą Ordinas Kniprodės laikais nukirto. Bet ši vieta pasidarė klaiki, nerami. Daug čia vaidenosi.
Naujo tikėjimo skelbėjai senąsias dievybes palaikė piktosiomis dvasiomis. Senose šventavietėse statydavo naujajam Dievui šventoves. Taip šventojo ąžuolo vietoje atsirado puiki Trejybės šventovė su vienuolynu. Bet ir po to, pasakoja, dvasios nepaliovė vaidentis: kurį laiką velnias žmonėms neduodavo ramumo“.
Leon Goretzka

Tarptautinė karjera

2010 m. spalio 15 d. debiutavo Vokietijos jaunimo iki 16 metų rinktinėje, draugiškose rungtynėse prieš Šiaurės Airijos bendraamžius. 2011 m. rugpjūčio 24 d. sužaidė pirmąsias varžybas už Vokietijos U-17 rinktinę. 2012 m. gegužės mėn. tapo rinktinės kapitonu. 2012 m. UEFA U-17 čempionato finale pelnė įvartį, bet po baudinių serijos taurę laimėjo Nyderlandų futbolininkai. 2013 m. rugpjūčio 8 d. debiutavo Vokietijos U-21, rungtynėse prieš Prancūzijos vienuolikę.
2014 m. kovo 8 d. buvo pakviestas atstovauti nacionalinę rinktinę 2014 FIFA pasaulio futbolo čempionate. Debiutavo gegužės 13 d. prieš Lenkiją. Rungtynių metu patyrė raumens traumą. Daugiau čempionate nežaidė.
2017 m., FIFA konfederacijų taurėje, žaidžiant prieš Australiją pelnė įvartį.
FK Kuro aparatūra

Istorija

1990 metais įkuriamas vyrų futbolo klubas „Kuro aparatūra“, jį įkuria Vilniaus valstybinė kuro aparatūros gamykla.
1994 metais klubas išyra.
Faridas Mamedovas

Vaikystė ir karjera

Mamedovas gimė Baku mieste, profesinės judoka ir mėgėjo roko muzikanto Asifo Mamedovo ir Majos Mamedovos, sidabrą pelniusi Sovietų gimnastės šeimoje. Faridas Mamedovas šiuo metu yra Azerbaidžano valstybinio universiteto kultūros ir meno studentas. Jis taip pat dirba Baku džiazo centre.
Nuo pat vaikystės Mamedovas dainavo Bulbul ansambliui, kuriam vadovauja Aybaniz Hashimova. Ilgą laiką jis buvo šio ansamblio solistas.
Be muzikos jis taip pat praktikuoja graikų-romėnų imtynes ir kapueirą.

Eurovizija

2013 m. kovo mėnesį Faridas laimėjo Azerbaidžano nacionalinę atranką į 2013 m. Euroviziją, kuris vyko Malmėje, Švedijoje. Mamedovas buvo pirmasis vaikinas atstovavęs Azerbaidžanui konkurse. Jo pasirodymą inscenizavo graikų choreografas Fokas Evangelinos. Jis finale užėmė 2 vietą.
Rondelis (aviacija)

Rondelis aviacijoje – emblema (dažniausiai apvali), paprastai nacionalinių spalvų, sudaryta iš koncentrinių žiedų, naudojama kariniams lėktuvams žymėti.
Pirmieji rondeliai ant karo lėktuvų atsirado pirmojo pasaulinio karo metais. Prancūzijos oro tarnybos lėktuvai buvo pažymėti kokardomis iš Prancūzijos nacionalinių spalvų. Netrukus Prancūzijos sąjungininkai pirmajame pasauliniame kare susikūrė panašius simbolius savo lėktuvams žymėti.
D. Britanija pradžioje lėktuvus žymėjo D. Britanijos vėliava, tačiau britų kareiviai ne sykį britų lėktuvus palaikė vokiškais ir apšaudė, kadangi pasirodė, jog britų vėliava panaši į vokišką kryžių. Britai irgi pasidarė rondelį, tačiau jo spalvos priešingos Prancūzijos rondelio spalvoms. Prieš tai trumpai naudojo baltą rondelį raudonu apvadu.
Vėliau rondelius ėmė naudoti ir kitų šalių karinės oro pajėgos.
Antrojo pasaulinio karo metais D. Britanijos aviacija Ramiajame vandenyne ir Pietryčių Azijoje naudojo modifikuotą rondelį – centrinis raudonas skritulys buvo pakeistas į baltą ar šviesiai žydrą, kad D. Britanijos rondelis nebūtų painiojamas su raudonu Japonijos rondeliu (Hinomaru).

JAV ir Rusijos/TSRS karinės aviacijos ženklai

Prieš pat pirmąjį pasaulinį karą JAV aviacija ant kilio ir sparnų naudojo raudoną žvaigždę (labai panašią į vėlesnį TSRS ginkluotųjų pajėgų simbolį).
Carinės Rusijos trispalvis rondelis buvo naudojamas ir JAV karinės aviacijos, tik skyrėsi žiedų pločiai. Neseniai priimtos „žvaigždės apskritime“ JAV nenaudojo, nes bijojo, kad iš toli šį ženklą gali supainioti su Vokietijos ar Austrijos-Vengrijos Geležiniu kryžiu (Eisernes Kreuz).
Antrojo pasaulinio karo metais JAV prie žvaigždės apskritime pridėjo baltus stačiakampius, taip atsirado dabartinis JAV aviacijos simbolis Stars and Bars ('Žvaigždės ir juostos').

Mažo matomumo rondeliai

Paskutiniais dešimtmečiais imta naudoti mažo matomumo (low – visibility) rondelius, kurie dažniausiai naudojami ant artimose kautynėse naudojamų kovos lėktuvų. Mažo matomumo rondelių spalvos būna blankios, mažai kontrastingos.
Henry Deringer

Henris Derindžeris (Henry Derringer, 1786 m. spalio 26 d. – 1868 m. vasario 28 d.) – amerikietis ginklininkas, išradęs kišeninius pistoletus derindžerius, gaminęs dvikovų pistoletus ir Kentukio tipo šautuvus.
Gimė Easton’o mieste (Pensilvanija), Johaneso Derindžerio (Johannes Heinrich Deringer) ir Katerinos MakKvity (Catherine McQuety) šeimoje. 1810 m. balandžio 5 d. Filadelfijoje vedė Elizabet Holobuš (Elizabeth Hollobush).
1852–1868 m. gamino savo sukurtus kišeninius pistoletus Philadelphia Deringer.
OC-38

Aprašas

Revolverio ОC-38 konstrukcija gana neįprasta. Jo smūginis nuleidžiamasis mechanizmas yra dvigubo veikimo, su atviru gaiduku. Turi rankinį saugiklį, kuris prieinamas iš abiejų pusių ir kuris leidžia nešioti šį revolverį su užvestu gaiduku. Šaudo iš apatinės būgno kameros. Užtaisymui būgnas atverčiamas dešinėn ir priekin ant vertikalios ašies, esančios vietoje tarp vamzdžio ir lazerinio taikiklio korpuso, esančio virš vamzdžio. Lazerinio taikiklio įjungimo mygtukas yra virš nuleistuko lankelio ir valdomas dešinės rankos nykščiu.
Būgnas užtaisomas SP-4 beatbrailiais šoviniais, tam naudojama plokščia apkaba 5 šoviniams.
Standartinės komplektuotės OC-38 neturi lazerinio taikiklio, kuris tiekiamas užsakovui pageidaujant.
Šūvio tylumą užtikrina ypatinga šovinio konstrukcija. Šūvio metu kulką išstumia ne parako dujos, o specialus stūmoklis, kuris išsviedžia ikigarsinę kulką ir įstringa tūtelės kakliuke. Dujos lieka tūtelėje.
Al-Qadsiah FC

Istorija

Klubas įkurtas 1967 m.
Finansų patarėjo įmonė

Finansų patarėjo įmonė teikia tokias paslaugas: įvertina finansinę kliento padėtį ir galimybes, pertvarko jo paskolas ar restruktūrizuoja kitus finansinius įsipareigojimus, atstovauja klientui bankuose ar su kitais kreditoriais, derasi, ieško alternatyvaus finansavimo šaltinių.
Paolo Villaggio

Biografija

Paolo gimė Genujoje ir turėjo brolį dvynį Piero, kuris vėliau tapo Pisos universiteto dėstytoju. Jis mokėsi gimnazijoje, vėliau nesėkmingai mėgino studijuoti teisę. Paolo išbandė įvairias profesijas (padavėjo, ofiso darbuotojo, diktoriaus, konferansje), kas vėliau padėjo jam sukurti daugelį personažų. 1967 m. buvo pastebėtas jo gebėjimas prajuokinti žmones ir Paolo įsidarbino viename Romos kabaretų.
1968 m. jis debiutavo kine, o netrukus žurnalai „L‘espresso“ ir „L‘Europeo“ pradėjo spausdinti jo trumpus komiškus apsakymus apie nevykėlį buhalterį Hugo Fantocį. 1971 m. pasirodė knyga, į kurią buvo surinkti geriausi apsakymai ir kuri pelnė Paolo tarptautinį pripažinimą. Buvo nuspręsta Fantocio nuotykius perkelti į ekraną, o pagrindinį vaidmenį atliko pats Paolo. Viso buvo sukurta 10 filmų, populiarių ne tik Italijoje, bet ir centrinėje bei rytų Europoje, ypač buvusioje SSRS. Kartu su Fantociu, kitas panašus ir populiarus jo personažas buvo Džandomenikas Fračija, veikiantis 2 filmuose bei 1975 m. sukurtame TV seriale. Abu populiariausi jo sukurti personažai atspindėjo eilinį 7-ojo dešimtmečio italą: viduriniosios klasės, gyvenantį kukliai, važinėjantį mažu senu automobiliu, dirbantį neįdomų darbą be perspektyvos, kuriame būtinai yra griežtas viršininkas, karjeros siekiantis kolega ir koketiška ofiso darbuotoja. Negana to, jį nuolat persekioja nesėkmės. Būtent tokiais personažais rodydamas įvairias visuomenės ydas, aktorius ir sulaukė didelio populiarumo.
Sukūręs daugiau kaip 80 vaidmenų kine ir televizijoje, Paolo filmavosi ir tokių režisierių kaip Federico Fellini ar Lina Wertmüller juostose, vaidino teatre bei leido knygas. 2002 m. jis išleido autobiografiją „Vita, morte e miracoli di un pezzo di merda“, prieš tai teatre sukūręs spektaklį – monologą „Vargšo senio kliedesiai“. Aktorius taip pat priklausė radikalių socialistų partijai ir 1994 m. dalyvavo vietos rinkimuose Genujoje.
Nuo 1959 m. jis buvo susituokęs su Maura Albites, turėjo 2 vaikus. Aktorius mirė nuo diabeto komplikacijų, sulaukęs 84 metų.
Aplinkos psichologija

Aplinkos psichologija – psichologijos mokslo šaka, kuri tiria aplinkos poveikius žmonėms. Aplinkos psichologija rūpinasi gyvenamosios erdvės kūrimu bei apipavidalinimu.

Istorija

Aplinkos psichologijos pradininku laikomas Willy Hellpach 1911 m. parašęs knygą „Geopsichologiniai reiškiniai“.
Club Français Paris

Istorija

Klubas 1931 m. lankėsi Lietuvoje.
Kukesis

Istorija

Dabartinis Kukesio miestas įkurtas 1976 m., kuomet pastačius Firzos užtvanką senasis miestas buvo užtvindytas. Kosovo karo metu mieste apsigyveno daug Kosovo albanų pabėgėlių.
Girdžiūnai (Ignalina)

Istorija

1943 m. liepos 7-8 d. ties kaimu kovojo M. Melnikaitės partizanų būrys prieš vokiečius. Sovietmečiu pastatytas obeliskas.
Somoto kanjonas

Somoto kanjonas (isp. Cañón de Somoto) – kanjonas šiaurės Nikaragvoje, Madriso departamente, Hondūro pasienyje. Kanjono plotis 10-15 m, sienų aukštis vietomis siekia 120–150 m. Susidarė prieš 15-5 mln. metų.
2004 m. kanjoną ištyrė Čekijos mokslininkai, o 2005 m. jis paskelbtas gamtos paminklu.