Azerbaidžano ginkluotosios pajėgos

Apžvalga

Žlugus Sovietų Sąjungai, Azerbaidžanas ėmėsi kurti gerai parengtą ir mobilią profesionalų armiją. 2008 m. šalyje buvo apie 126 000 karių, 575 000 rezervininkų bei 15 000 sukarintų organizacijų narių. Kariuomenė turi 600 tankų, 900 šarvuočių bei 720 artilerijos pabūklų. Oro pajėgas sudaro 220 karo lėktuvų bei 75 sraigtasparniai.
1992 m. liepą Azerbaidžanas ratifikavo Įprastinių ginkluotųjų pajėgų Europoje sutartį, kuria apribojo savo karinės įrangos kiekį. Valstybė taip pat prisijungė prie Branduolinio ginklo neplatinimo sutarties kaip neturinti branduolinio ginklo šalis. Azerbaidžanas dalyvauja NATO programoje „Partnerystė taikos labui“. Šalis taip pat kartu su Gruzija, Ukraina ir Moldova dalyvauja organizacijos GUAM veikloje.
Irako karo metu Azerbaidžanas prisijungė prie Savanoriškosios koalicijos ir saugojo šiaurinę Irako dalį. 150 Azerbaidžano karių užtikrino vietinių turkų saugumą, saugojo maldininkų vietas bei lydėjo konvojus.

Istorija

Moderniosios Azerbaidžano armijos istorija prasidėjo 1918 m. birželio 26 d, kuomet buvo įkurtos Azerbaidžano Demokratinės Respublikos ginkluotosios pajėgos. Pirmuoju krašto apsaugos ministru dar besikuriančioje ministerijoje tapo daktaras Chosrovbėjus Sultanovas. Kai ministerija buvo galutinai įkurta, jo vietą užėmė generolas Samadbėjus Mehmandarovas, o viceministru tapo generolas leitenantas Ali-Agha Šichlinskis. Generaliniam štabui nuo 1919 m. kovo iki gruodžio 10 d. vadovavo generolas leitenantas Mamedbėjus Sulkevičius. Iki 1920 m. balandžio vietoje jo dirbo Abduhalmidbėjus Gaitabašis.
1920 m. balandžio 28 d. į Azerbaidžaną įsiveržė Raudonoji armija. Tuo metu didžioji naujai suformuotos Azerbaidžano armijos dalis buvo išvesta į Kalnų Karabachą, kur malšino armėnų sukilimą. Visgi likę kariai nesiruošė sudėti ginklų ir narsiai kovojo su įsibrovėliais. Iš viso žuvo apie 20 000 - 30 000 besipriešinusių azerbaidžaniečių karių, tačiau karas buvo pralaimėtas. Bolševikai panaikino Azerbaidžano karines pajėgas, o 15 iš 21 generolo buvo sušaudyti.
1992 m. vasarą Azerbaidžano krašto apsaugos ministras vadovaudamasis prezidento rezoliucija pateikė Rusijai ultimatumą, kuriuo pareikalavo perduoti 135-ojo ir 139-ojo motorizuotųjų šaulių pulkų bei 295-osios motorizuotosios šaulių divizijos ginklus bei transporto priemones. Azerbaidžane sovietiniais metais buvo dislokuoti 4-osios sovietinės armijos 23-ioji, 60-oji, 75-oji bei 296-oji motorizuotosios šaulių divizijos bei daliniai, kuriems priklausė raketų bei oro gynybos brigados ir artileriniai bei raketiniai pulkai. Šalyje taip pat buvo 49-asis Rusijos ginklų sandėlis, kuriame gulėjo 7 000 vagonų amunicijos, įskaitant ir apie milijardą šovinių. Tad Rusijai buvo pasiūlyti mainai, kurie įvykdyti tais pačiais metais. Į Rusiją negrįžo tik 23-osios divizijos 366-ojo motorizuotųjų šaulių pulko nuosavybė, kurią Azerbaidžano armija perėmė pulkui traukiantis iš Stepanakerto. Metų pabaigoje azerbaidžaniečiai gavo ginklų bei karinės technikos, kurios užteko apginkluoti keturias motorizuotųjų šaulių divizijas. Armija taip pat gavo 50 karinių lėktuvų iš panaikintos 19-osios oro gynybos armijos bei karo laivų.

Armija

Šiuo metu Azerbaidžano armija sparčiai modernėja. Finansavimas karinėms pajėgoms išaugo nuo 300 milijonų JAV dolerių 2005 m. iki 2,46 milijardo 2009 m. Azerbaidžanas pasirašė keletą itin svarbių sutarčių su Turkija, kuri padeda apmokyti vietinius karius.
Paskutinius 15 metų Azerbaidžanas nuolat ruošė savo armiją galimam armėnų puolimui Kalnų Karabache. Pasaulyje baiminamasi, kad Azerbaidžanas gali mėginti jėga paveržti šią teritoriją, nes paskutiniosios derybos su Armėnija Prancūzijoje buvo nesėkmingos. Visgi Azerbaidžano valdžia ir toliau tvirtina, jog jos tikslas - susitarti taikiai.

Specialiosios pajėgos

Azerbaidžano kariuomenės specialiosios pajėgos vadinamos „Tigrais“. Jos buvo įkurtos 2001 m. bendradarbiaujant su Turkijos laivynu. „Tigrų“ struktūra ir treniravimosi metodai yra panašūs į turkų specialiųjų pajėgų SAT bei JAV specialiųjų pajėgų metodiką. Pirmieji „Tigrų“ daliniai įsikūrė Gendžės mieste, kuriame vykdė pratybas kartu su Turkijos kariais.

Pilotų paruošimas

Pilotai šalyje yra ruošiami Azerbaidžano Oro pajėgų mokykloje, o vėliau tobulina savo įgūdžius karinėse bazėse. Pilotai gali išvykti stažuotėms į Turkiją, Ukrainą, JAV bei keletą kitų NATO šalių. Pilotų ruošimui didelę įtaką daro Turkijos Oro pajėgų mokyklos perduodama patirtis. Azerbaidžano pilotai taip pat yra ruošiami Ukrainos Pilotų parengimo mokykloje.

Laivynas

Azerbaidžano laivyną sudaro 22 daliniai, kuriuose tarnauja apie 5 000 karių. Laivynas turi 7 patrulinius laivus, 7 minininkus, 6 išsilaipinimo laivus, 2 išsilaipinimo katerius, 1 specialiosios paskirties karo laivą bei 1 specialiosios paskirties katerį.
Valstybė yra strateginis JAV sąjungininkas, nes Kaspijos jūroje turi jūrų sieną su Iranu. Dėl to JAV karo laivynas padeda rengti Azerbaidžano jūreivius. Be to, JAV yra įsipareigojusi modernizuoti Azerbaidžano karo laivus. 2006 m. JAV valdžia padovanojo Azerbaidžanui 3 moderniausia įranga aprūpintus katerius. 2007 m. abi valstybės sudarė sutartį, pagal kurią JAV įsipareigojo dalį Azerbaidžano laivų apginkluoti naujausiais ginklais ir išmokyti karius jais naudotis.

Oro erdvės apsauga

Azerbaidžano oro erdvės apsaugos pajėgose tarnauja apie 3 500 karių. Valstybėje dar nuo Šaltojo karo laikų yra likę šiokios tokios įrangos. OTH radaras Kabalos rajone yra pagrindinis oro gynybinių pajėgų įrenginys, galintis perspėti apie šalies puolimą. Radaro veikimo spindulys yra 6 000 km, jis buvo pastatytas tam, kad galėtų aptikti paleistas raketas net iš Indijos vandenyno.
2006 m. JAV padovanojo Azerbaidžanui pagal naujausias technologijas pagamintų radarų. Tais pačiais metais JAV paskelbė, jog ketina modernizuoti dvi Azerbaidžano radarų bazes - Leriko prie Irano sienos ir Agstafos prie Gruzijos sienos. Taip pat pradėtos modernizuoti dvi radarų bazės pasienyje su Iranu ir Rusija, turinčios stebėti Kaspijos jūrą. 2007 m. JAV ir Rusija buvo susidomėjusios galimybe paversti Kabalos radarą pagrindiniu Europos saugumą nuo raketų atakų užtikrininačiu įrengimu.
Azerbaidžanas savo teritorijoje turi išdėstęs priešlėktuvinių pabūklų tinklą. NATO skyrė valstybei raketų S-75, kurios buvo išdėstytos prie Baku bei pasienyje su Iranu ir Dagestanu. Šalis taip pat turi vidutinio nuotolio raketų SA-4, trumpojo nuotolio SA-8 ir mobiliųjų pabūklų SA-13. Azerbaidžane yra nemažai priešlėktuvinių AA tipo pabūklų bei rankinių granatsvaidžių, šaudančių raketomis „žemė - oras“.

Azerbaidžano nacionalinė išminuotojų tarnyba

Azerbaidžano nacionalinė išminuotojų tarnyba (ANAMA) yra oficiali valstybės minų paieškos organizacija. 2006 m. spalio 9 d. ji pranešė, kad 36 861 337 m² šalies teritorijos yra pilnai išvalyti nuo nesprogusių artilerijos pabūklų, kurių rasta 70 334 ir jie visi sėkmingai neutralizuoti. 194 100 m² buvo apieškota mechaniniu būdu. Operacijoje, kuri vykdyta 2006 m., dalyvavo 25 Olandijoje treniruoti šunys (kiekvieno vertė apie 100 000 USD), 156 pionieriai, 47 nesprogusių artilerijos pabūklų operatoriai, 8 paramedikai, apie 100 pagalbininkų ir 4 minų paieškos automobiliai.
ANAMA praneša, jog nuo 2001 m. rugsėjo šalyje sprogo 81 mina. Per sprogimus žuvo 51 žmogus, 116 buvo sužeista.

JAV

JAV valdžios priimto Laisvės paramos akto 907 skyrius draudžia bet kokią tisioginę JAV paramą Azerbaidžano valdžiai. Dėl šio draudimo Azerbaidžanas yra vienintelė buvusios Sovietų Sąjungos teritorija, negalinti gauti paramos iš JAV ekonominiam ar politiniam stabilumui užtikrinti. Akto priėmimą itin rėmė JAV gyvenančių armėnų bendruomenė, nes Azerbaidžanas buvo paskelbęs blokadą Armėnijai. Beje, kuomet Armėnija užėmė apie 20 % Azerbaidžano teritorijos, jokių veiksmų prieš ją imtasi nebuvo.
Nepaisant Laisvės paramos akto, JAV išlieka viena artimiausių Azerbaidžano sąjungininkių ir netgi laiko šią šalį artimiausia iš visų buvusios Sovietų Sąjungos valstybių.
1999 m. JAV Azerbaidžano kariuomenei padovanojo keletą automobilių, minas aptinkančių šunų, robotų išminuotojų bei suteikė ANAMA finansinę paramą.
2006 m. gegužės 19 d. Azerbaidžano krašto apsaugos ministras generolas pulkininkas Safaras Abijevas ir JAV pajėgų Europoje vadas generolas Tomas Hobbinsas Baku aptarė valstybių bendradarbiavimo klausimus. Amerikietis teigė, jog pagrindinė kliūtis užtikrinti taiką ir stabilumą Pietų Kaukaze yra įsisenėjęs Azerbaidžano konfilktas su Armėnija dėl Kalnų Karabacho.

Izraelis

Azerbaidžanas bendradarbiauja su Izraeliu daugelyje karinės pramonės sričių. Pastaruoju metu Azerbaidžano kariuomenė rodo vis didesnį susidomėjimą Izraelio sukurta karine technika.
Izraelio karinės pramonės įmonė „ELTA Systems LTD“ bendradarbiauja su Azerbaidžanu žvalgybinio satelito TecSAR, laikomo vienu moderniausių pasaulyje, gamyboje. Anot Azerbaidžano karo ekspertų, tai nepakeičiamas įrenginys vykdant karines operacijas kalnuotose Azerbaidžano vietovėse.
Abi šalys derasi dėl licenzijos gaminti pėstininkų kovos mašinas „Namer“ Azerbaidžane, kurios sukurtos pagal Izraelio tanko „Merkava Mark IV“ modelį. „Namer“ yra sukurtas ir šiuo metu gaminamas Izraelio artilerijos korpuse.
Azerbaidžano specialiosios pajėgos yra apginkluotos Izraelio kurtais Tavor 21 automatais.

NATO

NATO ir Azerbaidžanas bendradarbiauja daugelyje sričių. Kelią šiam bendradarbiavimui atvėrė Azerbaidžano noras dalyvauti NATO programose „Partnerystė taikos labui“ bei „Individualios partnerystės veiksmų planas“.
Azerbaidžanas siekia atitikti NATO keliamus standartus ir įstoti į šią organizaciją. NATO reikalauja, jog Azerbaidžane būtų pradėta saugumo sektoriaus reforma bei remiamas demokratinių institucijų kūrimasis. Valstybės narystę neoficialiomis žiniomis remia Turkija, Rumunija, Italija, Lenkija, Didžioji Britanija ir Baltijos šalys.
Be šių reformų, dar vienas svarbus žingsnis suartėjime yra Azerbaidžano parama NATO vykdomoms operacijoms. Šiuo metu azerbaidžaniečių kariai dalyvauja taikos palaikymo operacijoje Afganistane, aktyviai remia operacijas Irake bei Kosove.
2006 m. birželio 5 d. JAV gynybos departamentas ir Federalinis Tyrimų Biuras (FTB) surengė apmokymus, kuriuose dalyvavo apie 100 Azerbaidžano nepaprastosios padėties ministerijos, prokuratūros, krašto apsaugos ministerijos darbuotojų bei kitų teisėsaugos pareigūnų. Apmokymų tikslas buvo pagilinti Azerbaidžano žinias kovoje su masinio naikinimo ginklo ar jo gamybai reikalingų medžiagų platinimu. Todėl JAV stengėsi išmokyti Azerbaidžano pareigūnus geriau apsaugoti savo sausumos ir jūrų sienas.