google/wiki40b huggingface dataset:
Šlavantų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Šlavanto ežero vakariniame krante, ties bevardžio upelio žiotimis. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 24x20 m dydžio, 1 m iškiliu viduriu. Pietryčių krašte į ją buvęs įėjimas. Aikštelės šiauriniame krašte supiltas 1 m aukščio, 14 m pločio pylimas. Už jo, piliakalnio šiauriniame šlaite, 3 m žemiau pylimo, iškastas 5 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už kurio supiltas antras 0,4 m aukščio, 10 m pločio pylimas 1 m aukščio išoriniu šlaitu. Vakariniame ir pietiniame šlaituose, 2-4 m žemiau aikštelės, griovys ir antras pylimas virtę 10 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 13-14 m aukščio.
Aikštelė apardyta arimų ir apkasų. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.
Pietvakarinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta žiestos ir grublėtos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Kuklių piliakalnis 7 kmButeliūnų piliakalnis 4,5 kmPaserninkų piliakalnis 10 kmŪdininkų piliakalnis 15 kmVainiūnų piliakalnis 13 kmPaseinelių piliakalnis 21 kmPaveisininkų piliakalnis 9 kmMėčiūnų piliakalnis 9 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Steve Irwin

Styvas Irvinas (Stephen Robert Irwin; dažnai vadinamas tiesiog Krokodilų gaudytoju, g. 1962 m. vasario 22 d. – m. 2006 m. rugsėjo 4 d.) – garsus Australijos gamtininkas, laukinės gamtos žinovas, aktorius.
Jis išgarsėjo dokumentiniais filmais The Crocodile Hunter („Krokodilų Medžiotojas“), kuriuose gaudydavo krokodilus, gyvates ir įvairius kitus gyvūnus bei aiškindavo gamtos paslaptis. Jam priklausė Australijos Zoologijos sodas Kvinslande. Garsėjo kaip bebaimis gyvūnijos žinovas. Žuvo, kai filmavimų metu nuodingoji raja perdūrė jam krūtinę.
Australijos premjeras John Howard pareiškė, kad Australijai didelė netektis prarasti tokį puikų gamtos žinovą, kuris milijonams suteikdavo džiaugsmą ir pramogą.
Petro I sala

Petro I sala (norv. Peter I Øy) yra vulkaninės kilmės sala, esanti netoli Antarktidos. Salą 1821 m. sausio 21 d. atrado Fadėjaus Belinghauzeno ekspedicija. Sala pavadinta caro Petro I garbei. Pirmą kartą čia išsilaipinta 1929 m. vasario 2 d., tai padarė norvegų jūreivis Ola Olstad.

Geografija

Petro I salos plotas 243 km², aukščiausias salos taškas maždaug 1755 m virš jūros lygio. 95 % salos pavišiaus kausto ledas.
Petras Vaškys (1921)

Biografija

Turėjo du brolius ir tris seseris. Pradinę mokyklą baigė Mosėdyje. Vėliau išvyko mokytis į Kauno aukštesniąją sodininkystės mokyklą Fredoje.
Paskatintas kraštiečio dailininko Adomo Galdiko, kuris tuo metu dėstė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, 1941 m. įstojo į šio instituto antrąjį kursą studijuoti skulptūrą ir keramiką.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į Vokietiją. 1945 m. persikėlė gyventi į Italiją, čia studijavo Florencijos (1945–1947 m.) ir Romos (1947–1948 m.) dailės akademijose. Įgijo skulptoriaus specialybę.
1949 m. persikėlė gyventi į JAV, kur dekoravo bažnyčias, dirbo privatiems savininkams. 1956 m. pakviestas dėstyti į Dizaino katedrą Filadelfijos menų kolegijoje (vėliau Filadelfijos menų universitetas). Vėliau perėjo į Keramikos katedrą ir jai daugelį metų vadovavo. Žinios apie įvairių medžiagų apdirbimo technologijas jam sudarė galimybę darbuotis ne tik skulptūros, keramikos, bet ir kitose kūrybinės veiklos srityse. Palaidotas Filadelfijoje.

Kūryba

Išgarsėjo kūriniais iš vaško. 1976 m. kovo 21 d. Filadelfijos vaškinių figūrų muziejuje eksponuotos jo padarytos 75 Amerikoje nusipelniusių žmonių vaškiniės skulptūros. Iš viso nulipdė 108 JAV prezidentų ir jų žmonų, mokslininkų, rašytojų, dailininkų skulptūrų. 1965–1980 m. buvo minimas tarp 10 geriausių JAV keramikų.
Toliūnų dvaras

Istorija

Toliūnų dvaras minimas 1587 m. 9 kiemais ir 10 valakų žemės. 1799 m. inventoriaus aprašyme nurodyti dvaro pastatai, koplyčia, šunidė, gyvuliai, pasėliai ir t. t. 1857 m. Toliūnų dvare veikė spirito varykla, vandens malūnas ir alaus bravoras. XIX a.-XX a. sandūroje medinis dviejų aukštų dvaro pastatas sudegė. Sudegė ir medinė koplyčia, buvusi nuo rūmų kiek į vakarus.
XVIII a. pabaigoje Toliūnų dvaras priklausė Majorų (Magjor) šeimai. Švobiškio bažnyčios mirties metrikų knygoje rašoma, kad 1805 m. mirė Toliūnų malūno savininkas Andžejus Miuleris vok. Andew Müller. Sudegus dvaro rūmams, lenkų kilmės savininkas Karolis Balsevičius gyvenamas patalpas įsirengė piečiau stovėjusiame ūkiniame pastate. Pastatas buvo drėbtas iš molio tik kampai plytų mūro. Iš lauko buvo tinkuotas ir nudažytas baltai. Pastato viduje buvo parketo grindys. XX a. pradžioje pastatus ir žemę įsigijo Mitka. Sovietmetmečiu Pušaloto kolūkis čia laikė gyvulius, o dali žemės buvo įsigijęs ūkininkas Nevulis, kuris buvusios dvaro sodybos šiaurės vakarų kampe surentė pastatus ir čia gyveno.
Dabar Toliūnų dvaro pastatų bei želdinių neliko.
Netoli Lėvens, pro dvarą, ėjo kelias. Čia pat sodyboje prie kelio buvo bravoras. Nuolaidus Lėvens upės krantas buvo nukastas trimis terasomis, kurios matomos ir dabar. Nuo netoliese esančio kalnelio, sodu į rūmų pusę, buvę du nupilti žvyru takai. Vienas jų ėjęs upės kranto terasa tiesiog į rūmus, o kitas atokiau kranto vedęs į koplytėlę. Tarp sudegusios koplytėlės pamatų ilgą laiką stovėjo liaudies meistrų išdrožtas koplytstulpis.
Dvarą valdant K. Balsevičiui buvo įrengtas gražus Lėvens pakrantės šaltinio rentinys. Dabar versmė sunykusi ir vos pastebima.
Kompostas

Kompostas (lot. compono, compositum 'sudėti, sukrauti, mišinys'), pūdinys – skirtingo mineralizacijos lygio įvairių organinių medžiagų mišinys. Jame esančios puvenos (ne visai supuvusios šakelės, žolių stiebeliai ir įvairios organinės liekanos) užtikrina žemės purumą ir ilgalaikį trąšumą. Komposte yra gausybė bakterijų, mielių, pelėsinių grybų, pirmuonių ir kitų mikroorganizmų, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai maitinasi organinėmis liekanomis.
Fermentų pagalba jas mineralizuoja, paverčia tirpiomis medžiagomis, kurias jau gali iš komposto įsisavinti augalų šaknys. Į dirvą patekęs kompostas suyra išskirdamas pagrindines augalų maistines medžiagas – azotą, fosforą, kalį ir mikroelementus. Tai natūrali trąša, kurios per daug nebūna nei dirvai, nei augalams. Priešingai negu mineralinės trąšos, jis neturi neigiamo šalutinio efekto. Kompostas palengvina molingų dirvų struktūrą ir pagerina oro laidumą, o smėlingose – sulaiko drėgmę, atstato nualintas dirvas. Komposto sugebėjimas atstatyti dirvos struktūrą yra daug labiau vertinamas už trąšos savybes.
Akmenų griūtis

Akmenų griūtis – uolienų masės atitrūkimas ir nugarmėjimas stačiu šlaitu žemyn. Nuo skardžio krentančios akmenų nuogriuvos gali išmušti dar daugiau akmenų nuolaužų ir tokiu būdu iššaukti akmenų laviną bei nuniokoti kraštovaizdį. Nepalankios geologinės ir meteorologinės sąlygos yra pagrindinės priežastys, sukeliančios akmenų griūtis. Akmenų griūtis gali iššaukti tokie veiksniai, kaip akmenų masės netolydumas ir jų polinkis į dūlėjimą, giluminės bei paviršinės vandens tėkmės įtaka, įšalas ir po jo einantis atlydys, šaknų perskėlimas pleištu bei išorinis slėgis. Šio geologinio reiškinio nedera maišyti su akmenų nuoslanka. Akmenų nuoslankos metu uolienos atitrūksta ir nugarmėja stačiu šlaitu žemyn kaip vientisa masė, o akmenų nuogriuvos metu atitrūksta bei nurieda paskiri akmenys.
George A. Romero

Kūryba

Dž. Romeras pradėjo filmuoti jau nuo 14 metų, turėdamas 8 mm kamerą. Baigęs teatro meno studijas Pitsburgo Karnegio Melono universitete, kūrė trumpus filmus, reklamas, kartu su 9 draugais įsteigė kompaniją Image Ten Productions. Sukaupęs pradinį 100 tūkst. USD kapitalą, 1968 m. susuko savo pirmąjį filmą „Gyvų numirėlių naktis“ (Night of the Living Dead), tapusį kultiniu. Tai buvo pilnametražis juodai baltas filmas, kupinas neįtikėtinų specialiųjų efektų, sukuriančių šimtaprocentinį veiksmo tikroviškumo jausmą, panardinančių žiūrovą į gąsdinančius ir šokiruojančius filmo įvykius. Apie jį iš karto daug rašė, pylėsi kritika, netgi buvo reikalaujama uždrausti dėl pernelyg atvirų kanibalizmo ir smurto scenų. Tai buvo esminis posūkis siaubo filmų žanre, savotiška filmų apie zombius pradžia.
Sekantys keli sukurti filmai tokio dėmesio ir populiarumo nebesulaukė. 1971 m. už gautą honorarą sukūrė dramą There's Always Vanilla, 1973 m. – du siaubo filmus: „Bepročiai“ (The Crazies) (apie išprotėjančius žmones mažame miestelyje, paveiktame slapto biologinio ginklo) ir „Raganų sezonas“ (Season of the Witch) (pakartotinai išleistas 1982m., apie namų šeimininkę, tampančią ragana). 1978 m. sukurtame filme Martin pasakojama apie maniaką, save laikiusį vampyru. Šios juostos buvo nufilmuotos Pitsburgo apylinkėse.

Sugrįžimas prie zombių

Tais pačiais metais Dž. Romeras sugrįžo prie zombių temos, sukurdamas „Numirėlių prisikėlimą“ (Dawn of the Dead), susilaukusį neįtikėtinos sėkmės: išleistus pusę milijono JAV dolerių atpirko 55 milijonai. Po šio filmo atsivėrė galimybės kurti didelio biudžeto filmus, imta bendradarbiauti su siaubo „karaliumi“ Stivenu Kingu, (Creepshow, 1982, 1987 m.), kino kompanija „Warner Brothers“. Pastaroji išskyrė 15 mln. USD, kuriant seriją filmų apie zombius „Mirusiųjų žemė“ (Land of the Dead). Šios juostos filmavimai vyko Kanadoje, stebint tūkstančiams gerbėjų šį procesą internetu. 2005 m. birželio 24 d. pasirodžiusi filmo 4-ji serija susilaukė didelio populiarumo, tapo genijaus sugrįžimo į pagrindinę temą triumfu. 2007 m. pasirodžiusį „Mirusiųjų dienoraštį“ (Diary of the Dead) galima laikyti ne penktuoju serijoje, bet pirmuoju naujame filmų apie zombius cikle. Čia nerodomos scenos iš pasaulio po apokalipsės – žiūrovas grąžinamas į istorijos pradžią, kada šios būtybės tik pasirodo. Daugelis kino kritikų Dž. Romero darbuose matė socialinę potekstę. „Gyvų numirėlių naktyje“ jie įžvelgė vartotojiškos visuomenės satyrą, atsaką į 1960-jų metų audringus įvykius Amerikos gyvenime, „Numirėlių dienoje“ (Day of the Dead) – konfliktą tarp mokslo ir kariškių, „Mirusiųjų žemėje“ – klasinio konflikto tyrimą.

Romero įtaka

Dž. Romero tęstiniai projektai buvo sėkmingi, zombiai tapo „madingais“ ir kitų režisierių darbuose: Denio Boilo „Po 28 dienų“ (2003 m.), Zako Snaiderio „Mirusiųjų saulėtekis“ (2004 m.), be to, televizijos seriale „Vaikščiojantys negyvėliai“ (The Walking Dead) ir pan.
Islandijos futbolo varžybos 1966 m.

„Auksinės“ rungtynės

Papildomos rungtynės: Valur Reykjavik – IBK Keflavik 2-1
Kūrinių pelkė

Kūrinių pelkė yra Švenčionių rajono Kaltanėnų seniūnijoje, nuo Kūrinių kaimo pakraščio apie 400 m į pietryčius, nuo Kaltanėnų miestelio yra nutolusi maždaug už 2,5 km į šiaurės vakarus. Pelkės šiaurės rytine puse eina  114  Molėtai–Kaltanėnai–Ignalina  plentas, bei Utenos-Švenčionėlių geležinkelio linijos ruožas. Netoli pelkės į šiaurės vakarus yra Kūrinių, į pietvakarius - Pagilūtės kaimai. 
Ši pelkė susidarė iš tarybiniais laikais melioracijos nusausinto Sklinkos ežero. 1990 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę ir keičiantis jos ūkiui, likvidavus Švenčionėlių melioraciją, buvo nustotas prižiūrėti ir vandens drenažas. Nevalant buvusio vandens drenažo, neišpumpuojant vandens, jo perteklius vėl ėmė kilti į dirvožemio paviršių anksčiau nusausinto Sklinkos ežero vietoje ir dalyje aplinkinių anksčiau šienaujamų pievų plotų. 
Pelkės vakariniame pakraštyje yra gerai išlikusi Kiaunos upės natūrali senvagė tekėjusi per Sklinkos ežerą, kurioje tarybiniais metais gausiai gyveno paprastieji karosai ir keletas kitokių rūšių žuvų. 
Kūrinių pelkė kartu su Pagilūčio pelkynais sudaro vieną pagrindinę mikro ekosistemos dalį, kuri apjungta į Pagilūtės telmologinį draustinį, esantį Aukštaitijos nacionalinio parko ribose. Užpelkėjusioje ir vandens užlietoje žemumoje yra Lietuvos raudonosios knygos sąrašuose įrašytų saugomų didžiųjų baublių, stulgių, raudonkojų tulikų, šaukštasnapių ančių, lingių perimvietės. Dalis pelkės apaugusi krūmų ir krūmedžių brūzgynais.
Gimę pralaimėti

Turinys

Bilis Džekas – pusiau indėnas buvęs Vietnamo karo veteranas, gyvena kalnuose esančiame namelyje ir verčiasi laukinių arklių išjodinėjimu. Big Roko miestelyje, kuriame jis kartais lankosi, pasirodo baikerių grupės „Gimę pralaimėti“ nariai, vadovauja jo senas varžovas Denis. Gauja terorizuoja gyventojus ir net policininkai bejėgiai jiems padėti. Galiausiai jie išprievartauja kelias merginas, o kai šios sutinka liudyti policijai, priverčia jas atsiimti pareiškimus. Vis tik viena mergina, Vikė, nepasiduoda bauginimams, o ją saugoti nuo baikerių imasi Bilis Džekas...
Martynas Stadnickis

Biografija

Lenkijos bajiorų Stadnickių giminės atstovas, herbo „Szreniawa“ savininkas. Kalvinisto Stanislovo Mateušo Stadnickio (m. 1563) ir Barboros Zborovskos sūnus, Stanislovo, Jono, Samuilo, Andžejaus, Petro, Mikalojaus ir Katerinos Stadnickių brolis.
Į jo valdų sudėtį įėjo Lenkijos-Javornikas su penkiais aplinkiniais kaimais. 1595 metais Martynas Stadnickis nupirko iš Zbignevo Senienskio Rimanuvo miestą. Visiškai atstatė bažnyčią Rimanuve.
Po Martyno mirties jo žmona pasirinko savo rezidencija Rimanuvą. 1605 metais po Peremyšlio seniūno Jono Tomo Drohojevskio (1535−1605) mirties jo pilis Jamne Dolne užgrobė Janas Krasickis, o po jo Martynas Stadnickis, kuris apgulė pilį, kur slėpėsi našlė Jadvyga Drohojevska. Dėl tiekimo trūkumo pilis buvo priversta pasiduoti M. Stadnickiui.
Mariana Stadnicka, vienintelė Martyno duktė, tapo Karūnos didžiojo ginklininko ir Krokuvos vaivados Mykoo Zebžydovskio (1613−1667) žmona. Po Martyno Stadniskio mirties Lenkijos-Javorniką su penkiais kaimais paveldėjo jo žentas Mykolas Zebžydovskis.
Martynas Stadnickis buvo auklėjamas kaip kalvinistas, po to perėjo į Romos katalikų tikybą, išvijo iš savo valdų pastorius ir perdavė bažnyčias katalikams.
2007 m. Copa América

Grupės

12 komandų suskirstytos į 3 grupes. Į aštuntfinalį pateko po 2 geriausias kiekvienos grupės komandas, taip pat 2 geriausios iš trečią vietą užėmusių komandų.
Milda

Milda – tariama baltų meilės, laisvės ir piršlybų deivė, sukurta Teodoro Narbuto (1784–1864). Jos nepatvirtina jokie šaltiniai ar tautosaka. Pasak Narbuto, jai paskirtas balandžio mėnuo, Vilniaus Antakalnyje esą stovėjo jos šventykla. Kiti šaltiniai Mildos nepatvirtina, todėl neaišku, ar ši deivė senovės lietuvių tikėjime iš tiesų buvo. Šiuo metu Milda yra populiarus lietuviškas vardas.
Mildos vardas, pasak Narbuto, pirmą kartą paminėtas 1315 m. rugpjūčio 3 d. Tryro didžiojo magistro Elbinge surašytame dokumente, kuriame nurodoma upė Milda.
Narbutas mano, kad deivę Mildą vaizduoja 3 colių aukščio žalvarinė statulėlė, 1840 m. surasta Gedimino kalno požemyje. Panaši statula – moteris su puokšte gėlių rankoje – buvo rasta 1782 m. Kaune, užmūryta namo, statyto prieš 1400 m., sienoje. Kunigas Mingaila, išvydęs nuogos moters statulą, palaikė ją nepadoriu dalyku ir sudaužė į gabalus.
Narbutas Mildą prilygina graikų Afroditei, romėnų Venerai. Pasak jo, Deivės Mildos šventė buvo vadinama meilės diena. Šiuo metu ji švenčiama gegužės 13 dieną.
XIX a. antrosios pusės – XX a. pradžos mitologai-romantikai Juozapas Ignotas Kraševskis, Adomas Honoris Kirkoras, Dionizas Poška, Liudvikas Adomas Jucevičius, Jonas Totoraitis, Petras Tarasenka, Pranė Dundulienė nė kiek neabejojo deivės Mildos autentiškumu, daugiau ar mažiau perpasakodami jau T. Narbuto paskleistą informaciją. XIX a. pab. – XX a. legendas apie deivę Mildą savo kūryboje panaudojo J. Kraševskis, Stanislovas Moniuška, Petras Vaičiūnas, Balys Sruoga, Povilas Abelkis. Pastaraisiais dešimtmečiais kraštotyrinėje literatūroje bei periodinėje spaudoje vėl pagausėjo informacijos apie lietuvių meilės deive vadinamą Mildą, jos skulptūromis puošiasi kaimo turizmo sodybos, senojo tikėjimo bendruomenės įvairiose Lietuvos vietose gegužės mėnesį rengia deivės Mildos šventę.
Bengalūras

Istorija

Nors istoriniai šaltiniai leidžia teigti, kad miestas buvo jau apie 900 metus, tačiau rašytiniai šaltiniai pastovią gyvenvietę pirmąkart mini tik 1537 m., kai čia buvo pastatyta Vidžajanagaros imperijos tvirtovė. Iki 2006 m. miestas oficialiai vadinosi Bangaloru (angl. Bangalore).
Poza ant fotelio

Poza ant fotelio (dar vadinama meilė fotelyje) – tai sekso poza, kurios metu pora mylisi ant fotelio arba minkšto krėslo. Tai yra jauki ir patogi sekso poza. Moteris atsisėda ant fotelio, pražergia kojas (taip atverdama putę), o vyras atsiklaupia priešais ją ant kelių ir įveda varpą makštin. Siekiant geriau išlaikyti mylėjimosi tempą, vyras gali atsiremti už fotelio kraštų. Moteris gali apkabinti vyrą kojomis per juosmenį.
Prieš tokią sueitį įprasta praktikuoti kunilingą. Ši poza taip pat labai tinka greitajam seksui, panaudojant sukamosios darbinės kėdės privalumus (nustatant tinkamą aukštį, kad varpa ir putė būtų beveik tame pačiame lygyje.
Girežerio piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje didelėje kalvoje, Derežnyčios dešiniajame krante (dabar - tvenkinys). Aikštelė beveik keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 150 m ilgio, 90 m pločio šiaurės vakaruose, 100 m - pietryčiuose, iki 1 m įdubusia vakarine dalimi. Šiaurės vakarų šlaite matosi senojo įvažiavimo griovys. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Piliakalnis apaugęs pušimis su kadagių pomiškiu. Neapsemta šiaurės rytinė pašlaitė.

Aplinkiniai piliakalniai

Daugų piliakalnis 22 kmVoniškių piliakalnis 18 kmKrūminių piliakalnis 18 kmDvarčių piliakalnis 11 kmEišiškių piliakalnis 29 kmMerkinės piliakalnis 25 kmDubičių piliakalnis 25 kmBarčių piliakalnis 10 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Paprastasis elementas

Paprastasis elementas - dvi skirtingų metalų plokštelės, perskirtos druskos ar rūgšties tirpalo elektrolitu. Toks paprastasis elementas kuria elektrovarą tik trumpam, kol veikia poliarizacija ir turi įtaką lokalinis veikimas.
Faustina Laurinaitytė

Biografija

1966 baigė Lietuvos konservatoriją. 1966-2004 vaidino Šiaulių dramos teatre. Sukūrė daugiau kaip 80 vaidmenų. Vaidyba emocionali, jautri.
Vyras dailininkas Bonaventūras Šaltis, duktė aktorė Monika Šaltytė.
Miaoli

Istorija

Pirmieji teritoriją apgyvendino taokasai, viena iš Taivano aborigenų genčių. Jų kalba Miaoli reiškia 'lyguma'. XIX a. į teritoriją atsikeldino imigrantai iš žemyninės Kinijos, daugiausia hakai iš Guangdongo provincijos. Japonijos okupacijos laikais Miaoli buvo Šinčiku prefektūros rajono sostinė. 1981 m. gavo didmiesčio statusą.
Technologijos.lt

Technologijos.lt – internetinis naujienų portalas, veikiantis nuo 2005 m.
Technologijos.lt – viena populiariausių mokslui ir technologijoms skirtų naujienų svetainių Lietuvoje (2011 m. rugpjūčio 25 d. 4 vieta Lietuvos svetainių reitinge hey.lt). Joje pateikiamos naujienos suskirstytos į skyrelius – technologijų, mokslo, švietimo ir kt. naujienos, yra galimybė komentuoti kiekvieną straipsnį. Šiuo metu veikia tik lietuviška portalo versija.
Bokakas

Bokakas (marš. Bokaak, Bok-ak) arba Taongis – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Ratako salų grandinės šiaurėje. Atolas yra 684 km į šiaurę nuo Madžūro, 174 km į šiaurės rytus nuo artimiausio Bikaro atolo. Tai pats atokiausias iš Maršalo Salų atolų.
Atolas pusmėnulio formos, ilgis 18 km, plotis 9 km. Rifas nenutrūkstantis, jo pietrytinėje pusėje yra 10 salelių, iš kurių didžiausia – Sibilos (ilgis 7,2 km). Atolo sausumos plotas 3,2 km², lagūnos plotas 78 km². Bokakas pasižymi neliesta gamta, čia auga 9 augalų rūšys, sutinkamos 26 paukščių rūšys.
Atolą 1526 m. išvydo ispanų ekspedicija, vadovaujama Alonso de Salasaro, ir pavadino San Bartolome. Bokakas niekad nebuvo gyvenamas, čia kartais užklysdavo maršaliečiai, rinkę paukščių kiaušinius, kokosus, yra laivų nuolaužų, II pasaulinio karo japonų komunikacijos bokšto liekanos.
Bokaką savo valda laiko nepripažinta, į tarptautines aferas įsivėlusi Melchisedeko dominija.
Toni Kroos

2014 m. FIFA pasaulio futbolo čempionatas

2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankoje Krosas pelnė pirmuosius savo du įvarčius 6–1 rungtynėse prieš Airijos rinktinę. 2013 m. rugsėjo 6 d. vokiečiams laimėjus 3–0, įmušė antrą įvartį į Austrijos vartus.
Pasaulio čempionate žaidė pirmose varžybose prieš Portugaliją. Rungtynėse prieš Braziliją pelnė du įvarčius. Vokiečiai brazilus sutriuškino rezultatu 7–1. Kroos buvo pripažintas rungtynių žaidėju.
Zangezuro nacionalinis parkas

Zangezuro nacionalinis parkas (azer. Zəngəzur Milli Parkı) – Azerbaidžano nacionalinis parkas. 2003 m. birželio 16 d. parką įkūrė Azerbaidžano prezidentas Ilhamas Alijevas, iš pradžių jis vadinosi Ordubado nacionaliniu parku ir užėmė 121,31 km² Nachičevanės teritorijos. 2009 m. lapkričio 25 d. buvo išplėstas iki 427,97 km².
Zangezuro nacionalinis parkas pasižymi turtinga biologine įvairove. Jame gyvena 58 gyvūnų rūšys (35 stuburinių ir 23 vabzdžių) ir 39 augalų rūšys, kurios yra įtrauktos į Azerbaidžano raudonąją knygą. Parke gyvena nykstančios Persijos leopardo, kalninio muflono ir kilniojo erelio rūšys.
Anomislis

Istorija

XIX amžiuje Anomislio palivarkas priklausė Liliškių dvarui, kurį valdė dvarininkai Burovai. Pirmąkart vietovardis minimas apie 1830 m. 1846 m. Anomislį valdė Ana Burova, XIX a. II pusėje jam priklausė šios vietos: Paliūnė, Pikietka, Pagojus (nelokalizuotas), Raudonėlė.
XX a. aplinkinių gyventojų žinomas kaip Anomislio dvaras, kuris iki 1926 m. kovo 10 d. priklausė savininkei Konstancijai Mackevičienei. Parduotas Jonui Voitovui (1926 m. kovo 10 d. Kauno notaras K. Škėma, Rej. Nr. 5078). Dvaro priklausiniai išlikę: gyvenamasis namas, klėtis, arklidė, mūrinė ledaunė, klojimas su maniežu, tvartas ir sodas su tvenkiniu.
Sovietmečiu dvaras nacionalizuotas, dvaro gyvenamajame name buvo įkurta aštuonmetė mokykla, kuri 1967 m. perkelta į Toliejus (dab. Čiulėnų pagrindinė mokykla). „Ilmėdo“ kolūkio kontora, kolūkis reorganizuotas, prijungiant prie Čiulėnų kolūkio.
Alantos sinagoga

Alantos sinagoga – buvusi žydų sinagoga Alantoje.
Apokarotinoidas

Apokarotinoidai – organiniai junginiai, plačiai paplitę organizmuose. Susidaro iš karotinoidų, kuriuos skaldo fermentas karotinoidų oksidazė.
Apokarotinoidų pavyzdžiai – retinalis, retinolis, augalų hormonas abscizo rūgštis.
Splaisosoma

Splaisosoma yra didelė ir sudėtinga molekulinė mašina, randama eukariotų branduolyje. Splaisosoma yra surinkta iš snRNP ir baltymų kompleksų. Splaisosoma pašalina intronus iš nurašytos pre-mRNR. Šis procesas vadinamas splaisingu.

Sudėtis

Kiekviena splaisosoma yra sudaryta iš 5 mažų branduolio RNR (snRNR) ir keleto baltymų. Kai mažos branduolio RNR susijungia su baltymais, jie sudaro RNR-baltymo kompleksą – snRNP.
snRNR, kurie sudaro daugiausiai splaisosomos, vadinami U1, U2, U4, U5 ir U6 ir dalyvauja keliose RNR-RNR ir RNR-baltymo sąveikose.
XPath

Mazgų testas

Mazgų testas gali pagal pavadinimą, vardų sritį, ir tipą apriboti išrenkamus mazgus.

Predikatai

Predikatai gali apriboti išrenkamą mazgų aibę pagal nurodytus požymius (pavyzdžiui, išrinkti tik antrąjį elementą)

„Sveikas pasauli“ pavyzdys

XML dokumentui

<vietos>
  <vieta vardas="dangus" būsena="a"/>
  <vieta vardas="pasaulis" būsena="sveikas"/>
  <vieta vardas="pragaras" būsena="b"/>
</vietos>
XPath takas

/vietos/vieta[@vardas="pasaulis"]/@būsena
turi grąžinti tekstą „sveikas“ (paieška pagal atributo reikšmę)
XPath takas

/vietos/vieta[2]/@būsena
irgi turi grąžinti tekstą „sveikas“ (indeksavimas).