google/wiki40b huggingface dataset:
Leon Schiller

Leonas Šileris (vok. Leon Schiller, tikrasis vardas Leon Schiller de Schildenfeld; 1887 m. kovo 14 d. Krokuva – 1954 m. kovo 25 d. Varšuva) – austrų kilmės lenkų režisierius, teatro kritikas ir teoretikas, teatro ir radijo scenaristas, kompozitorius ir dainininkas. Lenkijos darbininkų partijos narys, Seimo narys.

Biografija

Kilo iš Austrijos katalikų aristokratų šeimos, atsikėlusios į Lenkiją XIX a., giminiavosi su Marija Tereze.
Garsėjo A. Mickevičiaus kūrybos interpretacijomis, o labiausiai Vėlinių, kurias statė 1934 m. Varšuvos Lenkijos teatre (lenk. Teatr Polski w Warszawie) ir dar anksčiau Lvove (1932 m.), Pohuliankos teatre Vilniuje (1933 m.) ir vėliau Sofijoje (1937 m.).
Baigė polonistiką ir filosofiją Jogailos universitete Krokuvoje, vėliau studijavo Sorbonoje. Bendradarbiavo su Varšuvos teatrais (tarp jų ir su „Reduta“), Lodzėje, Lvove.
Taškas (geometrija)

Kalbotyra

Kalbotyroje taškas yra skyrybos ženklas.

Kitos reikšmės

Taškas gali būti „laimėjimų“ vienetu (pvz., žaidimuose).
Sausio 25

Vardadieniai

Jaunutis – Jomantas – Povilas – Viltenė (Viltė) – Viltenis (Viltys) – Žiedė
Stanislovas Mačiulis

Biografija

1914–1919 m. studijavo Peterburgo karo medicinos akademijoje. Dirbo profesoriaus Fiodorovo chirurginėje klinikoje. 1918 m., siaučiant dėmėtajai šiltinei, suorganizavo dezinfekcinę komandą. 
1922 m. grįžo į Lietuvą. Tarnavo jaunesniuoju gydytoju Lietuvos kariuomenėje - 6-ajame pėstininkų Kunigaikščio Margio pulke, vėliau vyr. gydytoju 9-ajame pėstininkų Kunigaikščio Vytenio pulke. 
Išėjęs į atsargą nuo 1925 m. dirbo gydytoju Smilgiuose, buvo Smilgių valsčiaus tarybos pirmininkas. Nuo 1930 m. vadovavo Panevėžio apskrities ligoninei ir jos Chirurgijos skyriui. Jo pastangomis pastatyta moderni Panevėžio apskrities ligoninė. 1933 m. su kitais Lietuvos gydytojais įsteigė Draugiją kovai su vėžio liga.
1941 m. birželio 26 d. besitraukiančių raudonarmiečių suimtas operuojant ligonį ir kartu su chirurgais Antanu Gudoniu ir Juozu Žemguliu žiauriai nukankintas. Palaidotas karių kapinėse Panevėžyje. 1929 m. apdovanotas LDK Gedimino 4 laipsnio ordinu.
Dariusz Rosati

Biografija

1964 m. baigė bendrojo lavinimo licėjų, mokėsi Aukštosios planavimo ir statistikos mokyklos (dabar – Varšuvos ekonomikos mokykla) Užsienio prekybos fakultete. Čia 1969 m. gavo magistro diplomą. 1973 m. apsigynė daktaro, o 1978 m. – habilituoto daktaro disertaciją. Nuo 1990 m. – Varšuvos ekonomikos mokyklos (VEM) profesorius. Specializuojasi makroekonomikos, eurointegracijos, finansų ir tarptautinės prekybos srityje.
1978–1979 m. dirbo Citibank konsultantu Niujorke, buvo įvairių tarptautinių organizacijų (Pasaulio banko, UNIDO, Europos Komisijos, Tarptautinės darbo organizacijos) ekspertas.
1985 m. įkūrė ir pradėjo vadovauti VEM Pasaulinės ekonomikos institutui. 1986–1987 m. buvo Prinstono universiteto vizituojantis profesorius. 1988–1991 m. vadovavo Lenkijos užsienio prekybos ir kainų institutui, 1989–1993 m. buvo konsultacinės firmos Ernst & Young Poland partneris. 1991–1995 m. vadovavo JT Europos ekonominės komisijos Ženevoje Centrinės ir Rytų Europos šalių sekcijai.
1987–1990 m. buvo Lenkijos ekonominių reformų komisijos narys, 1988–1989 m. – LLR Ministrų tarybos pirmininko M.Rakovskio konsultantas, 1994–1997 m. – Lenkijos vyriausybės Ekonominės strategijos tarybos narys.
1995 m. gruodžio mėn. – 1997 m. spalio mėn. buvo Užsienio reikalų ministras J. Oleksio bei V.Cimoševičiaus vyriausybėse.
1998–2004 m. buvo Lenkijos pinigų politikos tarybos narys. 2001–2004 m. dalyvavo Europos Komisijos pirmininko Romano Prodi ekonomikos patarėjų grupės veikloje.
2004–2009 m. buvo Europos Parlamento deputatas, 2011 m. išrinktas į Lenkijos Seimą pagal Piliečių platformos sąrašą.
Jastorfo kultūra

Arealas

Jastorfo kultūra VI a. pr. m. e. – I a. m. e. m. pradžioje buvo paplitusi Vidurio ir Šiaurės Europoje. Apėmė regioną tarp Aukštutinio Vėzerio ir Oderio vidurupio, taip pat Jutlandijos pietinę dalį, Tiuringiją, Saksoniją ir Aukštutinius Lužitėnus. Susiklostė iš vietinių kultūrų, daugiausia pastebima Luneburgo kultūros įtaka, sąveikaudama su keltų Halštato kultūra ir Lateno kultūra.

Kultūra

Jastorfo kultūros žmonės gyveno kaimuose, dažnai įtvirtintuose; pastatai stačiakampiai. Vertėsi žemdirbyste, gyvulininkyste, amatais, prekyba. Mokėjo apdirbti geležį. Naudojo žalvarinius ir geležinius ginklus ir įrankius, žalvarinius papuošalus, geom. ornamentais puoštą keramiką.
Mirusiuosius laidojo sudegintus kapinynuose, palaikus pylė į urnas arba duobutes. Rasta puoštos keramikos ir metalinių papuošalų liekanų. Jastorfo kultūra priskiriama germanams. Plito migruojant bastamų ir kimbru gentims; pasikeitus klimatui, kai įsivyravo subarktinis klimatas, dalis Pietų Skandinavijos, Jutlandijos, Pietų Vokietijos ir pamario regiono gyventojų, palikę drėgnus žemumų rajonus, kėlėsi į sausesnius pietrytinius regionus.
Bradi karjero akmuo

Bradi (Brodi) karjero akmuo arba Radžų akmuo – antras pagal dydį iš Latvijoje žinomų riedulių. Riedulys yra buvusio dolomito karjere, kuris dabar apsemtas vandeniu. Riedulio ilgis – 6,1 m, plotis – 6,0 m, o aukštis – 4,6 m (virš vandens 3,1 m). Apimtis siekia 19 m. Apskaičiuotas tūris 104 m³. 
Akmuo yra netoli Jėkabpilio.
Pamiutas

Istorija

Žmonės šiose vietovėse gyvena maždaug nuo 1500 m. pr. m. e. Pats miestas įkurtas 1742 m. Jo gyventojai užsiėmė kailiadirbyste bei banginių medžiokle, o vėliau ėmė apdirbti muilo akmenis. Šeštajame XX a. dešimtmetyje Pamiuto gyventojai pralobo iš menkių žūklės verslo, kuriuo sėkmingai užsiiminėjo iki 1989 m., kuomet menkių populiacija pakrantėse sumažėjo.

Dabartis

Mieste yra viena įdomiausių Grenlandijos bažnyčių, pastatyta 1909 m. iš medžio, norvegiškuoju stiliumi. Miesto centre yra įsikūręs muziejus, netoliese savo dirbtuves turi dailidė bei stovi druskos sandėlis.
Net ir žiemos metu Pamiuto pakrantės nekausto ledas, todėl vietos gyventojai kartu su savo kaimynais iš Arsuko kaimo gali netrukdomai žvejoti. Rudenį į pakrantes atplaukia ledkalniai, kartu su savimi priviliodami ir ruonių, todėl darbo turi ir medžiotojai.

Transportas

Pamiutas priklauso Arktinei Umiako linijai, kuria nuolat plaukioja pakrančių laivai. 2007 m. lapkritį Grenlandijos oro uostų valdyba miestelyje pastatė oro uostą. Kompanijos "Air Greenland" lėktuvas STOL skraido į Nuko, Kangilinguto ir Narsarsakvo miestus.
Skraidančios muselės

Savybės

„Muselės“ yra akies stiklakūnyje, želė pavidalo medžiagoje, kuri užpildo akies obuolį. Jos seka akies judesius - juda inerciškai. „Muselės“ arti regėjimo lauko centro gali turėti sklaidomąjį poveikį bei sukelti psichologinį diskomfortą. Dažniausiai yra matomos ant šviesaus fono, pavyzdžiui, sniego, lubų, dangaus, taip pat kompiuterio monitoriaus fono. Ryškiomis dienomis „muselės“ matomos užsimerkus.
„Muselės“ matomos tik todėl, kad jos yra mobilios. Kraujagyslės taip pat yra tinklainėje ir per jas eina šviesa, tačiau jos nematomos, nes adaptacijos proceso metu smegenų matymo centras pašalina juos iš vaizdo.
„Muselės“ akyje nėra retas reiškinys ir daugumai žmonių nesukelia problemų. Tačiau kai kuriais atvejais yra naudojamas chirurginis pašalinimas, ypač kai pacientas jaučia stiprų diskomfortą.
I Gotta Feeling

Istorija

Billboard davė dainai teigiamą apžvalgą, teigdamas: „The Black Eyed Peas po „Boom Boom Pow“ sėkmės, išleidžia antrąjį singlą „I Gotta Feeling“, kuris turbūt bus sėkmingiausias grupės singlas. David Guetta prodiusuota daina, the Peas paprasti dainos žodžiai ir rami melodija užtikrina gerą dainos pasirodymą.“
Bill Lamb iš About.com davė dainai 4 žvaigždutes iš 5, komentuodamas dainos gerą nuotaiką, grupės pasikeitimą, kad tai geras vasaros hitas, tačiau dainos žodžiai bei per didelis Auto-Tune naudojimas nusibosta.
Kai kurie kritikai kritikuoja dainą dėl panašumo į „Snow Patrol“ dainą „Open Your Eyes“

Vaizdo klipas

2009 m. gegužės 29 d. į internetą „pakliuvo“ dar nepabaigta vaizdo klipo versija. Birželio 2 d. oficialiai klipas debiutavo Dipdive svetainėje.
Yra dvi klipo versijos: „švari versija“ ir „nešvari“. Vaizdo klipas prasideda keliais vaizdais iš Holivudo šlovės alėjos. Tada matomas will.i.am, besišukuojantis savo plaukus, Fergie, besidaranti makiažą, Taboo ir apl.de.ap, besiruošiantys vakarėliui. Po to, kai prasideda pirmasis priedainis, prasideda vakarėlis. Visi „Black Eyed Peas“ nariai rodomi šokantys. Po to, jie matomi šokantys ištepti dažais, kurie spindi tamsoje. Klipas pasibaigia su užrašu „The E.N.D.“.
Klipo režisierius Ben Mor iš „Little Min“x. Klipe pasirodo David Guetta, Kid Cudi, Katy Perry.
„The Black Eyed Peas“ taip pat nufilmavo reklamą „Target“ klipo formoje.

Pasirodymas topuose

„I Gotta Feeling“ buvo grupės pats didžiausias debiutas Billboard Hot 100 tope, kai debiutavo antroje vietoje. Kol kas yra parduota 1 104 000 singlo kopijų vien JAV. „I Gotta Feeling“ baigė 12 savaičių „Boom Boom Pow“ karaliavimą topo viršūnėje. Tai viena iš keturių muzikos grupių (The Beatles, Boyz II Men, ir Outkast), kurios singlas pakeitė kitą savo singlą viršūnėje.
„I Gotta Feeling“ taip pat pasiekė aukščiausiąją poziciją, ir kitose šalyse: t. y. Kanadoje, Australijoje, Belgijoje, Brazilijoje, ir Nyderlanduose.
Naujoje Zelandijoje daina buvo atestuota auksine po devynių savaičių dėl parduotų 15 000 kopijų. Be to, daina debiutavo tope gan aukštoje 7-oje vietoje, ir netrukus pasiekė aukščiausiąją pirmą vietą. Ir šis singlas grupės istorijoje išbuvo ilgiausiai pirmoje vietoje net septynias savites.
Airijoje daina per keturias savaites pasiekė #1 vietą ir tapo ketvirtuoju grupės pirmos vietos singlu Irish Singles Chart tope. Jungtinėje Karalystėje daina 2009 m. birželį daina debiutavo #70 pozicijoje. Ir tik rugpjūčio 2 d. „I Gotta Feeling“ pasiekė pirmąją vietą. Singlas pirmoje vietoje išbuvo tik savaitę, bet po dar vienos savaitės grįžo į aukščiausią topo vietą. JK singlas buvo parduotas 323 006 kopijų tiražu.
Švenčionėliai

Pavadinimo kilmė

Miestelio vardas yra mažybinės priesagos vedinys iš Švenčionių miesto vardo, prie kurio gyvenvietė kūrėsi kaip geležinkelio stotis. 1862 m. gyvenvietė pavadinta Naujieji Švenčionys, bet vėliau prigijo Švenčionėlių vardas.
Columbus Crew

Istorija

Įkurtas 1994 m., nuo tada rungtyniauja Major League Soccer.
Donald Judd

Donaldas Džadas (1928–1994) – XX a. JAV skulptorius−minimalistas.

Biografija

Donaldas Džadas gimė 1928 m. birželio 3 d. Ekselsior Springse, JAV Misūrio valstijoje. 1948 m. jis užsiregistravo Niujorko Meno studentų lygoje, tačiau jau po kelių mėnesių persikėlė mokytis į Viljamo ir Merės koledžą Viljamsburge Virdžinijoje. 1949 m. D. Džadas grįžo į Niujorką, studijavo filosofiją Kolumbijos universitete ir lankė tapybos užsiėmimus Meno studentų lygoje. D. Džadas atliko karinę tarnybą Korėjoje karo metu dizaino ir konstrukcijos skyriuje. 1957 m. įvyko pirmoji jo personalinė paroda, jis pradėjo studijuoti istoriją tame pačiame Kolumbijos universitete. 1959 m. D. Džadas pradėjo rašyti straipsnius „Art News“, 1960 m. − „Arts Magazine“ žurnale iki 1965 m., kai pradėjo rašyti reviu į „Art International“. Tuo metu jis vietoj tapybos pradėjo dirbti su skulptūra, susidomėjo architektūra. D. Džadas naudojo betono, plieno, medžio plokščių formas, kuriomis kurdavo tuščiavidures, į dėžes panašias konstrukcijas. 1963 m. įvyko jo antroji personalinė paroda Niujorke, 1962−1964 m. jis dirbo instruktoriumi Bruklino meno ir mokslo institute. 1966 m. Leo Castelli galerija pradėjo seriją D. Džado parodų ir jis užėmė atvažiuojančio menininko postą Dartmauto koledže Niu Hempšire.
1968 m. įvyko pirmoji D. Džado kūrybos retrospektyvinė paroda, kurią suorganizavo Vitni muziejus. 1972 m. skulptorius persikraustė į Marfos miestelį Teksaso valstijoje. 1980 m. jis pirmą kartą dalyvavo Venecijos bienalėje ir 1982 m. − „Documenta“ parodoje Kaselyje. 1984 m. menininkas pradėjo kurti baldų dizainą pramoninei gamybai. 1986 m. savo sodyboje Marfoje atidarė galeriją, kurioje eksponavo savo ir kitų menininkų kūrinių. 1987 m. įvyko didelė jo paroda Van Abės muziejuje Eindhovene, kuri vėliau pademonstruota Diuseldorfe, Paryžiuje, Barselonoje ir Turine. 1988 m. Vitni muziejus suorganizavo kilnojamąją parodą po JAV. 1992 m. D. Džadas buvo išrinktas Stokholmo karališkosios dailės akademijos nariu Švedijoje. Jis buvo publikavęs straipsnių, ginančių minimalistinę skulptūrą, kurių rinkiniai išleisti 1975 ir 1987 metais. Pats skulptorius nemėgo vartoti žodžio minimalizmas, o savo kūrinių vadinti skulptūromis. Donaldas Džadas mirė 1994 m. vasario 12 d. Niujorke. Daug jo skulptūrų yra Marfos miestelyje Teksase, kurias valdo skulptoriaus įsteigtas fondas.
Braclavas

Istorija

Pirmą kartą paminėtas 1362 m. Magdeburgo teisės gyvenvietei buvo suteiktos 1564 m. Iki Liublino unijos (1569 m. liepos 1 d.) priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Abiejų Tautų Respublikos laikotarpiu buvo vaivadijos centras.
1648 m., Bogdano Chmelnickio maišto metu, Braclavas tapo kazokų miestu, kuris vėliau asimiliuotas į Maskvos Didžiąją Kunigaikštystę. 1667 m. po Andrusovo paliaubų sutarties atiteko Lenkijai. Tarp 1672 ir 1699 m. miestą valdė Osmanų imperija. Vėliau tapo Rusijos imperijos dalimi po 1793 m. įvykusio antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo.
Einamieji aktyvai

Einamieji aktyvai (angl. current assets) – aktyvai, kurie per vieną gamybinį ciklą ar vienerius metus gali būti paversti pinigais. Taip pat prie einamųjų aktyvų priskiriami grynieji pinigai ir pinigai banke, trumpalaikiai debitoriniai aktyvai, kiti vertybiniai popieriai, kuriuos galima greitai parduoti.
Lietuvos teisės aktai nenumato tokių duomenų pateikimo privalomoje atskaitomybėje, todėl jei juos apskaičiuoti nurodo vadovas tai apskaitos darbuotojai turi padaryti atskirai.
Gegabrastos Šv. Nikolajaus parapija

Istorija

Parapija įkurta 1889 metais. 1937 m. parapijoje buvo 885 tikintieji, 1941 m. – 212, 1945 m. – apie 200. 1947 m. sovietų valdžia parapiją oficialiai įregistravo.
Viktorijos sala

Viktorijos sala (pranc. Île Victoria, angl. Victoria Island) yra sala, priklausanti Kanados Arktiniam salynui, Nunavuto ir Šiaurės Vakarų teritorijoms Kanadoje. Tai devinta pagal dydį sala pasaulyje ir antra pagal plotą Kanadoje, jos plotas – 217 291 km². Netoli yra kita didelė Bankso sala. Salos aukštis siekia 655 m. Saloje gyvena apie 1 707 gyventojų – daugiausia eskimai. Didžiausia gyvenvietė – Kembridž Bėjus. Sala pavadinta Anglijos karalienės Viktorijos garbei.
Danties emalis

Danties emalis (iš pranc. émail, sen.pranc. esmail, esmal 'emalis', iš sen.vok. smelzan 'lydyti'; anksčiau lot. substantia adamantinea) – stuburinių gyvūnų išorinis danties sluoksnis, esantis danties vainiko dalyje, ant dentino. Tai daugiausiai mineralinių medžiagų turinti danties dalis bei tvirčiausia kūno dalis.
Emalis yra vienas iš trijų žmogaus danties kietųjų audinių (kiti du – dentinas ir cementas). Emalis kartu su dentinu apgaubia vainikinę danties pulpą - nervų, kraujagyslių ir ląstelių darinį.
Apie 96 % emalio sudėties yra mineralinės medžiagos, likusi dalis 4% yra organinės medžiagos.
Natūrali danties emalio spalva svyruoja nuo šviesiai gelsvos iki pilkšvai baltos. Su amžiumi į emalio sluoksnį gali įsiterpti pigmentai iš maisto ir gėrimų, todėl pakinta danties spalva.
Emalio sluoksnis danties vainike išsidėstęs netolygiai. Storiausias jo sluoksnis apie 2,5 mm yra šoninių dantų kauburiuose ir priekinių dantų kandamuosiuose kraštuose, t. y. tos vietos, su kuriomis kandama ir kramtoma. Emalio sluoksnis plonesnis kitose vainiko srityse, o ties danties kakleliu emalis pasibaigia jungtimi su cementu, kuris kartu su dentinu gaubia šakninę pulpos dalį.
Senstant danties emalis dyla, jo storis mažėja. Dilimo priežastys būna įprastinės dėl maisto kramtymo bei patologinės dėl bruksizmo ar stiprių rūgščių erozijos ir kitų priežasčių. Nudilę dantys gali būti jautrūs terminiams dirgikliams (karščiui, šalčiui). Jautrumas atsiranda, nes atsidengia dentinas, kuriame yra odontoblastų (tam tikrų ląstelių) ataugėlių, šios reaguoja į pasikeitusias sąlygas.
Esant prastai burnos higienai ant danties paviršiaus (emalio sluoksnio) gali kauptis apnašos. Apnašose veisiasi įvairios bakterijos, kurios ilgainiui pradeda išskirti įvairius šalutinius produktus, tarp jų ir rūgštis. Šios rūgštys skatiną emalio kristalų tirpimą, kuris ilgainiui kliniškai pasireiškia kaip dantų kariesas.
Pasaulio lietuvių jaunimas

Pasaulio lietuvių jaunimas – Lietuvių jaunimo informacinis žurnalas, pradėtas leisti 1973 m. Čikagoje.

Istorija

Įsteigė Pasaulio lietuvių jaunimo sąjungos Ryšių centras. Ėjo 6 kartus per metus. Tiražas 4000 egz.
Vyr. redaktorė J. Jasaitytė.
Evaldas Čerškus

Biografija

1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. Nuo 1960 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. LŽŪU) dėstytojas, 1975–1986 m. žemės ūkio elektrifikacijos katedros vedėjas, 1989–1994 m. Žemės ūkio elektrifikacijos fakulteto dekanas, 1994–2001 m. Žemės ūkio inžinerijos fakulteto prodekanas, nuo 1978 m. docentas. 1975 m. technikos mokslų kandidatas. 
Paskelbė darbų apie augalų švitinimą šiltnamiuose ir elektros energijos panaudojimo žemės ūkio gamyboje efektyvumą.
Vitalijus Gailius

Biografija

1987 m. baigė Kriukų vidurinę mokyklą. 1994 m. baigė Lietuvos policijos akademijos teisininko specialybės pagrindines studijas, teisės bakalauras jam suteikta policijos ir vidaus reikalų įstaigų valdininko kvalifikacija.
2006 m. baigė Mykolo Romerio universiteto teisės ir policijos veiklos programos magistrantūros studijas, teisės magistras.
1990–2000 m. ėjo įvairias pareigas Joniškio rajono policijos komisariato viešosios ir kriminalinės policijos padaliniuose.
2000–2007 m. dirbo Panevėžio m. vyriausiojo policijos komisariato Kriminalinės policijos vyresniuoju komisaru, vėliau – vyriausiojo komisaro pavaduotoju.
2007–2010 m. dirbo Lietuvos kriminalinės policijos biuro viršininko pavaduotoju. Nuo 2010 m. liepos 14 d. paskirtas Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnybos prie VRM direktoriumi. 2011 m. spalio 26 d. ministro pirmininko potvarkiu V. Gailiui suteiktas vidaus tarnybos generolo laipsnis.
2012 m. vasario 15 d. ministro R. Palaičio įsakymu Vitalijus Gailius atleistas iš vadovo pareigų dėl galimo slaptos valstybinės informacijos nutekinimo tretiesiems asmenims, susijusiems su AB Bankas Snoras bankrotu. Ministras tokį sprendimą priėmė remdamasis iš Valstybės saugumo departamento (VSD) gauta pažyma apie nepalankų V. Gailiui tyrimą poligrafu. Seimo Antikorupcijos komisija aiškinosi, ar FNTT vadovai (taip pat ir V. Gailiaus pavaduotojas V. Giržadas) buvo atleisti teisėtai, tačiau vėliau paaiškėjo, kad tuo užsiimdama viršijo savo įgaliojimus. 
2012 m. kovo 27 d. pradėjo dirbti Vakarų laivų gamyklos įmonių grupės valdybos pirmininko vyriausiuoju patarėju verslo rizikų valdymo klausimais.
2012-2019 m. Seimo narys. Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose.
Nuo 2019 m. – Joniškio rajono savivaldybės meras.

Apdovanojimai

Už sąžiningą ir pavyzdingą tarnybą ne kartą skatintas. 1998 m. ir 2001 m. apdovanotas antrojo ir pirmojo laipsnių Vidaus reikalų ministerijos atminimo ženklais „Tėvynės labui“, 2003 m. – trečiojo laipsnio policijos pasižymėjimo ženklu „Angelas Sargas“, 2006 m. – vardiniu ginklu, 2007 m. – vardine dovana, 2009 m. – Lietuvos Respublikos Prezidentas apdovanojo ordinu „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi.
Nyderlandų futbolo varžybos 2010–2011 m.

Eredivisie pirmenybės

Čempionų titulą apgynė Amsterdamo „Ajax“ (30-ą kartą).
Dhotis

Dhotis (hindi धोती  = dhotī, beng. ধুতি = dhūti, tamil. வேட்டி  = veti) – Pietų Azijoje (ypač Indijoje) vilkimas vyriškas tautinis rūbas. Tai 2–5 m ilgio stačiakampis audeklo gabalas, vyniojamas aplink kojas bei strėnas, vieną galą perleidžiant tarp kojų. Paprastai dhočiai būna vienspalviai (balti arba šviesūs), medvilniniai, kartais – išrašytais kraštais. Primena trumpus šarovarus.
Dhočio ilgis paprastai reiškia kastinę padėtį – aukščiausiųjų luomų dhočiai ilgi, žemesnių – trumpi, patogesni dirbant.
Panemunės žydų kapinės

Būklė

Kultūros paveldo registre kapinės datuojamos XVII a. Prižiūrėtame plote yra išlikęs vienas antkapinis paminklas ir pastatytas granito paminklas su viršuje iškalta Dovydo žvaigžde ir įrašu lietuvių bei hebrajų ir jidiš rašmenimis: „Senosios žydų kapinės. Tebūna šventas mirusiųjų atminimas“.

Istorija

Tarpukariu pagrindinėje Vaidoto gatvėje veikė apie 30 įvairaus profilio prekybos ir buitinio aptarnavimo įstaigų, daugumoje jų dirbo tuose pat namuose gyvenantys žmonės. Daugiausia tai buvo žydų kilmės prekeiviai. A. Panemunės žydų bendruomenė lankydavosi 2 medinėse sinagogose. Čia buvo ir didelės, prižiūrėtos žydų kapinės. 1936 m. šių kapinių valdybos pirmininku buvo išrinktas Leiba Neimarkas. 1941 m. naciai atėmė žydų turtą, suėmė šeimas, o vėliau pradėjo naikinti. A. Panemunės gyventojai žydai buvo varomi sušaudyti į gretimą IV fortą. Pačioje Panemunėje šaudymų nebuvo.  Po karo čia neišliko sinagogų, sunyko kapinės.
Kopa

Kopų judėjimas

Yra du smėlio kopų tipai – barchanai ir seifai, arba išilginės kopos.
Barchanai paprastai būna dykumos pakraščiuose, kur smėlio palyginti nedaug ir dažnai yra šiek tiek krūmų skrebų. Šios kopos pjautuvo pavidalo: jų ragai atkreipti pavėjui. Tarp kopų yra gargždas arba plika uoliena. Vėjas lėkštuoju šlaitu pučia smiltis aukštyn. Kai jos pasiekia kopos viršūnę, nusirita žemyn statesniuoju pavėjiniu šlaitu. Taip smėlio grūdeliai iš kopos užpakalinės dalies nuolat pernešami į priešakinę, ir kopa lėtai slenka. Didžiulės kopos slenka nepaprastai lėtai, o maži barchanai nuslenka iki 15 m per metus. Kur barchanų yra daug, jie išsirikiuoja eile ir sudaro skersinę kopą.
Seifai, arba išilginės kopos, užima gana didelius dykumo plotus. Tai ilgi smėlio gūbriai, kuriuos vienus nuo kitų skiria uolėti arba akmeningi ruožai, nuo kurių vėjo sūkuriai nupustė smėlį. Kur visą dykumą dengia smėlis, barchanai ir seifai susilieja ir sudaro netvarkingą kalvotą paviršių. Smulkiausios dulkės pakyla į orą tūkstančius metrų, nulekia šimtus kilometrų ir, jei būna išnešamos už dykumos ribų, nusėdusios sudaro labai derlingą liosinį dirvožemį.

Barchanai

Vėjo supustytos pusmėnulio arba pjautuvo pavidalo smėlio kalvos ilgais lėkštais priešvėjiniais, trumpais stačiais pavėjiniais šlaitais, pereinančiais į pavėjui atkreiptus ragus. Barchanai labai judrios kopos per metus galinčios nukeliauti kelis šimtus metrų.

Barchaniniai gūbriai

Barchanai augdami ir slinkdami į priekį jungiasi, sukimba ragais arba prisišlieja vienas prie kito ir sudaro grandines, kalvagūbrius.

Išilginės kopos (seifai)

Ilgi, lygiagretūs gūbriai su nuobiriniais šlaitais iš abiejų pusių. Seifai gali būti daugiau kaip 300 km ilgio.

Skersinės kopos

Statmenos vyraujančio vėjo krypčiai, lygiagrečios kopų eilės, panašios į bangas.

Žvaigždiškos kopos

Radialinės simetriškos formos, kurių keteros spinduliais nutįsta iš centrinės viršūnės. Formuoja smarkūs kintančios krypties vėjai.

Kupoliškos kopos

Kupolo ar ovalo formos pavienės kopos. Kopos aukštį riboja smarkūs vėjai. Šios formos kopos retos.

Parabolinės kopos

Išlenktos su ilgais beveik lygiagrečiais prieš vėją atgręžtais ragais. Susidaro pustomuose smėlynuose, gali jungtis ir sudaryti grupes. Pasižymi dideliu judrumu.

Atvirkštinės kopos

Banguotos, atsitiktinės formos kopos. Formuoja pastovaus stiprumo vėjai, tačiau kintančios krypties.

Kopos Lietuvoje

Lietuvoje yra dviejų tipų kopos: pakrantės ir žemyninės. Didžiausios Lietuvoje kopos yra Kuršių nerijoje. Apaugusių mišku, žemyninių kopų yra Pietryčių (Dainavos) smėlingoje lygumoje, Varėnos rajone, Kazlų Rūdos, Viešvilės, Skersabalių apylinkėse. Aukščiausios ir didžiausios kopos Lietuvoje yra Parnidžio kopa su Saulės laikrodžiu (52 m), Urbo kopa, ant kurios stovi Nidos švyturys (52 m), ir Didžioji kopa (50 m).
Avilių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Kuklių piliakalnis (Zarasai) 6 km
Golubiškių piliakalnis 3 kmAntaniškių piliakalnis 5 km
Suvieko piliakalnis 10 kmBaltkajų piliakalnis 22 kmBetiškių piliakalnis 10 km
Jatkūniškių piliakalnis 9 kmLiaudiškių piliakalnis 10 kmVencavų piliakalnis 11 kmMineikiškių piliakalnis 6 km
Asavytų piliakalnis 5 kmPakalniškių piliakalnis 15 km