google/wiki40b huggingface dataset:
Barzdotasis grifas

Kūno sandara

Paukščio kūno ilgis 94–125 cm, išskleistų sparnų plotis 2,31–2,83 m. Sveria 4,5–7,8 kg (vidutiniškai – 6,2 kg). Patelės kiek stambesnės už patinus, stambiausi individai aptinkami Himalajuose. Priešingai nei kitų grifų, barzdotojo grifo galva plaukuota. Suaugusio grifo sparnai ir nugara tamsiai rudi, krūtinė, papilvė, kaklas, galva – šviesiai rudos, karamelinės, pereinančios į balkšvą spalvos. Aplink akis – juodas dryžis. Po snapu būna nedidelis plunksnų kuokštas, primenantis barzdą. Jauniklio plunksnos tamsiai rudos, šviesios dalys išryškėja po 5 metų.

Paplitimas

Barzdotieji grifai sutinkami kalnuotose šiltesnio klimato Eurazijos ir Afrikos vietose. Europoje gyvena Alpėse, Pirėnuose, Kaukazo kalnuose; Azijoje – Elburso, Zagroso, Himalajų, Hindukušo, Altajaus kalnuose bei mažesniuose masyvuose Vidurinėje Azijoje bei Artimuosiuose Rytuose; Afrikoje – Atlaso, Drakono kalnuose, Etiopijos kalnyne, kitur Rytų Afrikoje. Įsikuria aukštuose kalnuose ant stačių atbrailų šalia kanjonų, tarpeklių, taip pat giliuose vadžiuose, prie aukštikalnių pievų. Laikosi atokiose nuo žmonių vietovėse. Paprastai skraido tik virš medžių ribos, gali pakilti į virš 7 km aukštį. Daugelyje savo arealo vietų rūšis nyksta (dideliuose plotuose jau išnyko) dėl medžioklės bei žmonių, infrastruktūros (ypač elektros linijų) veržimosi į šių paukščių gyvenamas vietas.

Mityba

Barzdotasis grifas – maitėdis. Minta daugiausia kritusių nedidelių atrajotojų (pvz., avių) kaulų čiulpais. Didelius kaulus sutrupina mėtydamas iš aukštai ant akmenų. Kartais gali užpulti gyvus žinduolius, driežus, ypač mėgsta vėžlius (mėtydami iš didelio aukščio ant uolų, barzdotieji grifai sutrupina jų kiautus). Retai pasitaiko, jog užpuola antilopes ar kalnų ožius.

Dauginimasis

Laikosi pavieniui, poras sudaro tik perėjimo laikotarpiu. Lizdą krauna sunkiai pasiekiamose vietose, virš skardžių, ant atbrailų. Patelė deda 1–2 kiaušinius, kuriuos peri 53–60 dienų. Išsiritę jaunikliai apsiplunksnuoja po 100–130 dienų. Jaunikliai su tėvais laikosi iki 2 metų. Gamtoje išgyvena ~21 metus, nelaisvėje – iki 45 m.
Šuolių su slidėmis tramplinas Zarasuose

Šuolių su slidėmis tramplinas – Zarasuose veikęs šuolių su slidėmis tramplinas.

Istorija

Paskutiniaisiais prieškario metais Zarasuose ėmė formuotis slidinėjimo centras. 1937 m. iškilo savivaldybei priklausanti žiemos sporto stotis – vila „Užuovėja“. 5–7 ha ploto priemiestiniame Magučių miške, pavadintame Sėlių šileliu, tų metų vasarą veikė jaunimo darbo ir poilsio stovykla. Vietos sporto klubo „Gediminas“ pakviesti, pusšimtis vyresniųjų gimnazistų iš Rokiškio, Biržų ir Panevėžio apskričių ruošė miško medžiagą, betonavo pamatus ir montavo rąstus. Apskrities valdyba talkininkus nemokamai maitino, taip pat pasamdė kelis patyrusius statybų meistrus darbams vadovauti.
Ant 170 metrų virš jūros lygio iškilusios kalvos buvo pastatytas 40 m aukščio medinių konstrukcijų šuolininkams su slidėmis skirtas tramplinas. Nuo jo dengtos viršūnės buvo matomi ne tik gretimi Zaraso, Zarasaičio, Griežtos ir Balto ežerai, bet ir tolimesnių valsčių bažnyčių bokštai.
1938 m. sausio 29–30 d. Zarasuose įvyko Baltijos šalių studentų SELL žiemos olimpiada (organizatorius Lietuvos Akademinio Jaunimo Sporto Sąjunga – LAJSS), kitos varžybos.  Prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas sporto plėtrą Zarasuose sustabdė, atsitraukdami vokiečių kariškiai 1944 m. slidininkų trampliną susprogdino.
Al Maghtasas

Geografija

Al Maghtasas yra UNESCO saugoma archeologinė vietovė Jordano rytiniame krante, 9 km į šiaurę nuo Negyvosios jūros, 10 km į pietryčius nuo Jericho. Istoriniame kontekste Al Maghtasas apima abiejų pusių Jordano pakrantes, tačiau vakarinė dalis šiuo metu priklauso Izraeliui ir kol kas nominuojama patekti į UNESCO paveldo sarašą.
Al Maghtasas apima dvi atskiras archeologines zonas: vienuolyno griuvėsius ant pranašo Elijo kalvos ir Jono Krikštytojo bažnyčios (už 2 km į rytus) aplinką šalia Jordano, kur saugomi išlikę senovės romėnų ir bizantiečių civilizacijų pėdsakai - bažnyčių ir koplyčių liekanos, vienuolynas, piligrimų ir atsiskyrėlių gyvenami urvai, krikštyklos.
1996 m. tarptautinė archeologų ekspedicija, dirbdama išilgai rytinio Jordano upės kranto, aiškinosi istoriniuose šaltiniuose minimą krikšto vietą. Kadangi upė per šimtmečius keitė savo vagą, tikroji krikšto vieta pasirodė besanti už 40 m į rytus nuo dabartinės pakrantės, Betanijos slėnyje, prie Vadi-el‘-Harar („čiurlenantis vanduo“) kaimelio. Šią Kristaus krikšto vietą nurodo ir Madaboje, šventojo Georgijaus cerkvėje rasta VI a. grindų mozaika su senovės Palestinos žemėlapiu, kuriame parodyta Šventoji Žemė. Mozaika aptikta XIX a. statant šiuolaikinę cerkvę toje vietoje, kurioje stovėjo žymiai senesnė, imperatoriaus Justiniano laikų cerkvė. Bizantijos imperijos laikų piligrimų užrašuose Kristaus krikšto vieta nurodomas kvadratinis marmurinės graikiškos kolonos pamatas. Taip pat mokslininkai surado į vandenį vedančius laiptus.

Turizmas

Per 1967 m. vykusį Šešių dienų karą tarp Izraelio ir arabų šalių Al Maghtasas tapo apleistas, nes virto minų lauku. Vietovė buvo strateginėje vietoje tarp Jeruzalės ir senovinio Karalių kelio, šalia brastos per Jordaną. Po taikos sutarties pasirašymo 1994 m. minos iš ten nebuvo pašalintos, o spygliuotomis vielomis aptverta vietovė buvo laikoma karo zona. Šioje teritorijoje stovinčių bažnyčių niekas nelankė ištisus dešimtmečius. Dalis šventosios vietos buvo išminuota, kai ten 2000 m. lankėsi popiežius Jonas Paulius II. Tame žemės lopinėlyje jau 2011 m. atsidarė turizmo centras. Objektą prižiūri Jordanijos karaliaus sudaryta speciali komisija. 2016 m. duomenimis, čia apsilankė 81 000 atvykėlių, 23% daugiau nei 2015 m.
Zvečanas

Istorija

Pirmą kartą paminėtas per pasienio konfliktus tarp serbų ir Bizantijos, tarp 1091 m. ir 1094 m. Po 1389 m., Kosovo mūšio, miestas atiteko Osmanų imperijai. Nuo 1878 m. iki 1908 m. priklausė Austrijos–Vengrijos imperijai. 1908 m. atiteko Turkijai.
Lietuvos karo invalidas

Lietuvos karo invalidas – iliustruotas Lietuvos karo invalidų sąjungos leidinys, ėjęs 1928 m., 1930–1938 m. Kaune.

Istorija

Leistas 1-2 kartus per metus reikšmingų įvykių progomis. Spausdino S. Joselevičiaus, Š. Neimano, Brolių Gurvičių ir kt. spaustuvės Kaune. Išėjo 13 numerių.
Redagavo Jonas Barčius, Petras Biržys, A. Kuosa, L. Žukauskas.
Verslo vertinimo metodai

Verslo vertinimo metodai – tam tikros nustatytos metodikos, pagal kurias nustatoma visos įmonės vertė.
Egzistuoja keliolika įmonės vertės nustatymo metodų ir būdų, kurie pasirenkami atsižvelgiant į tai, kokia turto vertė aktuali užsakovui ir kas, vertintojo požiūriu, geriausiai rodo turto vertę atviroje rinkoje.
Dviskaita

Dviskaita (lot. dualis) – gramatinio skaičiaus kategorija, naudojama dalyje kalbų greta vienaskaitos ir daugiskaitos nurodant du objektus ar dviejų objektų atliekamą veiksmą.
Dviskaita egzistavo indoeuropiečių prokalbėje, todėl naudota sanskrite, Avestos, senovės graikų, bažnytinėje slavų kalboje, jos požymių būta lotynų, gotų kalbose. Iš dabartinių indoeuropiečių kalbų dviskaita pilnai naudojama tik slovėnų, sorbų kalbose bei kroatų kalbos čakavų tarmėje. XX a. vid. lietuvių kalba turėjo funkcionuojančią dviskaitą, tačiau dabar ji išlikusi tik tarmėse. Fryzų, limburgiečių tarmėse išlikę dviskaitos įvardžiai. Iš kitų kalbų šeimų dviskaita vartojama dalyje austronezinių kalbų (pvz., tagalų, ilokanų, sebuanų), Uralo kalbų (samių, chantų, mansių, nencų), semitų-chamitų kalbų (arabų, koptų, maltiečių), taip pat hmongų, mikmakų, inuitų, kunamų ir kt.

Dviskaita sanskrite

Sanskrite dviskaitos vartojimas yra privalomas ir nekeičiamas į daugiskaitą. Dviskaitos formą turi visi daiktavardžių ir būdvardžių kamienai, įvardžiai, visos veiksmažodžių formos.
Linksniuojamose formose sanskrite dviskaitoje būna 3 formos: vardininko, šauksmininko ir galininko galūnės daugelyje kamienų yra -au (dar būna -e, -ū, -(n)ī), įnagininko, naudininko ir abliatyvo – -bhyām, kilmininko ir vietininko – -os. Pvz., hastau („dvi ranki“), hastabhyām („dviem rankom“), hastayos („dviejose rankose“). Sanskrite dviskaita gali reikšti ir porinį objektą: pitā („tėvas“), pitarau („tėvai“; t. y. „tėvas ir motina“).
Asmenuojamų formų dviskaitos pirmam asmeniui būdinga galūnė su elementu va (pvz., gacchāvas – „mudu einava“). Antras ir trečias asmenys skiriasi neženkliai – t/th bei a/ā kaitaliojimusi (gacchathas „judu einata“, gacchatas „jiedu eina“).
Peugeot 406

Projektas

406-tas modelis, buvo gan smarkiai pakeistas, lyginant su anksčiau išleistu Peugeot 405 modeliu. Pirmuosius Peugeot 406 modelius, jau buvo galima užsisakyti pirkėjams nuo 1995-tų metų, rugsėjo mėnesio. Kiek vėliau, buvo pradėti gaminti ir kiti kėbulai, tai: universalai ir kupė. Tačiau 1999-siais, gamintojai nusprendė atnaujinti Peugeot 406-tą modelį (apie jį, aptarsime vėliau).
Automobilis turi nemažą pasirinkimą tarp variklių. Benzininiai yra štai tokie: 1,6i, 1.8i, 2.0i, 2.2i ir 3.0 V6. Dyzeliniai: 1.9L, 2.1D, 2.0 HDi90, 2.0HDi110, 2.2HDi. Svarbu ir tai, jog dyzeliniai Peugeot 406 automobiliai, buvo vieni iš geriausiai parduodamų dyzelinių automobilių Europoje. 
Kupė modelis, pradėtas gaminti 1996-siais metais. Jis buvo suprojektuotas "Pininfarina" kompanijos. Šiuos modelius gamino, net ir pačioje Italijoje, kartu su Alfa Romeo GTV modeliu. Paskutiniais gamybos metais Europoje, 2004-siais, Peugeot 406 kupė modelis buvo labai populiarus Anglijoje, būtent dėl to, jis buvo pavadintas tiesiog - Peugeot Coupe.
Įdomus faktas tai, kad 2002-siais metais, rugpjūčio mėnesį, Peugeot 406 su HDi varikliu, pasiekė pasaulio rekordą (su vienu kuro bako užpilimu (70 litrų), nuvažiuotas ilgiausias atstumas). Automobilis važiavo Australijoje (Melburnas - Rockhamptonas).
Smėlynė (Zarasai)

Aplinkinės gyvenvietės

DAUGPILIS – 23 km
ZARASAI – 4 km
Juozas Stulgaitis

Juozas Stulgaitis (1880 m. spalio 13 d. Kampinių k., Griškabūdžio valsčius – 1951 m. lapkričio 19 d. Vilks Baras, Pensilvanija, JAV) – lietuvių vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Lankė Lukšių pradžios mokyklą, o muzikos mokėsi Sintautuose ir Naumiestyje pas vargonininką L. Risauską. Kurį laiką vargonininkavo pas dėdę kunigą Sidaravičių. 1905 m. rudenį atvykęs į JAV, apsistojo pas brolį Niujorke, bet netrukus persikėlė į Vilks Barą ir pradėjo dirbti vargonininku bei chorvedžiu Švč. Trejybės lietuvių parapijoje, kur dirbo iki mirties. Vajomingo seminarijoje mokėsi įvairių muzikos disciplinų, o Marywood College grigališkojo choralo. Minėtoje parapijoje išugdė didelį ir skambų chorą, kuris giedojo bažnyčioje, rengė koncertus, statė operetes ir kitus muzikos veikalus. 1910 m. suvaidintas veikalas „Dėdė atvažiavo“ turėjo itin didelį pasisekimą. Vėliau choras pastatė M. Petrausko operetes „Adomas ir Ieva“, „Kaminkrėtys ir malūnininkas“ ir „Girių karalius“, S. Šimkaus „Išeivis“. 1930 m. kolektyvas pastatė Č. Sasnausko kantatą „Broliai“, 1936 m. Th. Dubois oratoriją „Septyni Kristaus žodžiai“, vėliau suvaidino komediją „Teta iš Amerikos“. Choras dalyvavo visose Vajomingo Klonio Lakewoode lietuvių dienose, 1926 m. Lietuvių dienos programoje Sesqui-Centennial parodoje Filadelfijoje, lankydavosi daugelyje lietuvių kolonijų. 1939 m. choras dalyvavo Pasaulinės parodos Lietuvių dienos programoje Niujorke, 1935 m. katalikų chorų konkurse Vilks Bare atliko W. A. Mozarto „Gloria" ir laimėjo pirmąją vietą.
J. Stulgaitis buvo vienas iš 1911 m. ALRK Vargonininkų sąjungos steigėjų ir aktyvus jos narys, 1913 m. išrinktas Centro valdybos sekretoriumi, 1916 m. iždininku, 1917 m. knygininku, o 1934 m. vicepirmininku. Buvo ir kitų lietuvių organizacijų aktyvus dalyvis, žurnalo „Muzikos žinios“ uolus rėmėjas. Daug metų buvo Vargonininkų sąjungos Skrantone provincijos kuopos pirmininkas, nemažai prisidėjo organizuojant Vajomingo Klonio „Dainos" draugiją, šios draugijos rengtose dainų šventėse diriguodavo jungtiniam chorui.
Banska Bistrica

Istorija

Banska Bistrica miesto teises gavo 1255 metais. Jas miestui suteikė Bela IV, Vengrijos karalius. Tuomet mieste veikė aukso, sidabro ir geležies kasyklos. Miestas traukė amatininkus iš Šventosios Romos imperijos, todėl XIII amžiaus pabaigoje į miestą atsikėlė daug vokiečių. Po jo sekė Banska Bistricos klestėjimo laikotarpis.
1589 metais miestą užpuolė osmanų kariuomenė. Teko sustiprinti miesto gynybines sienas, todėl osmanai ir nebuvo užėmę to regiono. Banska Bistrica tapo vienu iš reformacijos centru. 1620 metais čia buvo išrinktas Vengrijos karalius protestantas. XVIII amžiuje baigėsi varisvario kasyklų atsargos, tuomet mieste atsirado kitos pramonės rūšys – tekstilė, popieriaus bei medienos pramonė. 1776 metais Banska Bistrica tapo apylinkių katalikų vyskupijos centru.
Per Antrąjį pasaulinį karą Banska Bistricoje slapta veikė slovakų anti-nacistinio pasipriešinimo būstinė. 1945 metų kovo 26 dieną miestą nuo vokiečių išlaisvino Raudonoji Armija. Po karo, Banska Bistrica tapo administraciniu, ekonominiu ir kultūriniu centrinėje Slovakijoje.
Altazimutas

Altazimutas (lot. altum – „aukštas“ + azimutas) – prietaisas, skirtas šviesulių aukščiams ir azimutams matuoti. Altazimutą sudaro limbai, pritvirtinti prie vertikalios ir horizontalios ašių, ir žiūrono, pritvirtinto prie horizontalios ašies. Azimutas keičiasi, sukant prietaisą apie vertikalią ašį, o aukštis – sukant apie horizontalią ašį. Didžiausias matavimo tikslumas 5′′.
Altazimutas vartojamas kartografijoje, geodezijoje, astronomijoje.
Kopernikas (žvaigždė)

Kopernikas (lot. Copernicus – oficialus TAS pavadinimas nuo 2015 m. gruodžio 15 d., ankstesnis pavadinimas: 55 Cancri) yra dvinarė žvaigždė Vėžio žvaigždyne, nuo Žemės nutolusi 41 šm. Sudaro dvi žvaigždės: geltonoji nykštukė Kopernikas A, kuri savo mase ir spinduliu yra panaši į Saulę, ir raudonoji nykštukė Kopernikas B.

Planetų sistema

Kopernikas A turi penkias planetas. Pirmoji pagal nuotolį nuo žvaigždės planeta, pavadinta Kopernikas e, buvo atrasta 2004 metais radialinio greičio metodu. Ji savo mase panaši į Neptūną, todėl gali būti dujinė milžinė kaip jis arba superžemė. Aplink Kopernikas A apskrieja per 2,8 Žemės paras, nes tėra nutolusi 5,7 mln. km (0,038 a.v.).
Izraelio paštas

Laiškai Dievui

Kasmet Izraelio paštas sulaukia tūkstančių laiškų adresuotų Dievui. Visus tikinčiųjų laiškus kompanija saugo Givat Shaul centrinėje pašto būstinėje. Kartą per metus kompanija laiškus surenka ir išveža juos į Jeruzalės senamiestį, kur laiškai sudedami į Raudų sieną.
Popiežiaus Pranciškaus ir patriarcho Kirilo susitikimas

Popiežiaus Pranciškaus ir patriarcho Kirilo susitikimas – Romos katalikų bažnyčios ir Rusijos stačiatikių bažnyčios vadovų susitikimas 2016 m. vasario 12 d. Kuboje, pirmasis katalikų ir Rusijos ortodoksų bažnyčių istorijoje. Sutapus patriarcho Kirilo lankymosi Lotynų Amerikoje ir popiežiaus Pranciškaus Meksikoje laikui, tapo įmanomas jų susitikimas Naujajame pasaulyje.

Istorija

Apie galimą popiežiaus ir patriarcho susitikimą buvo kalbama apie 20 pastarųjų metų, kai bažnyčioms vadovavo popiežius Jonas Paulius II ir patriarchas Aleksijus II. Iš pat pradžių buvo nuspręsta, kad pirmas susitikimas bus surengtas neutralioje vietoje. Tik po to būsiąs galimas popiežiaus vizitas į Maskvą. Jonas Paulius II, pirmasis slavų kilmės popiežius, svajojo suvienyti Rytų ir Vakarų krikščionybę, norėjo nuvykti į Rusiją ar bent susitikti su Rusijos stačiatikių bažnyčios lyderiu jo pasirinktoje vietoje.
Per pastarąjį ketvirtį amžiaus periodiškai pasklisdavo gandų apie tokį susitikimą – popiežius ir patriarchas turėjo susitikti Vienoje arba Kretoje, ar dar kitoje neutralioje vietoje. Susitikimas taip ir neįvyko dėl pasipriešinimo iš Rusijos pusės. Daugelis rusų ortodoksų bijo, neva toks įvykis reikštų nusilenkimą popiežiaus autoritetui. Taip pat nesutariama dėl unitų bažnyčių, esančių bendrystėje su Roma, nes ortodoksai jas vertina kaip Trojos arklį, sukurtą atitraukti žmones nuo ortodoksijos. Graikų apeigų katalikų bažnyčia, ypač Ukrainoje, matoma kaip neteisėtas katalikų įsitvirtinimas Maskvos „kanoninėje teritorijoje“.
Bernadette Soubirous

Vaikystė

Bernadetos tėvai, François Soubirous (1807–1871) ir Louise Castérot (1825–1866), iki 1854 m. turėjo malūną Boly vietovėje, kur Bernadeta ir gimė. Šeimoje gimė devyni vaikai, penki iš jų mirė kūdikystėje. Bernadeta buvo pirmas vaikas šeimoje, krikšto data sutapo su tėvų santuokos metinėmis. Santuoka buvo iš meilės, šeimoje vyravo vienas kito palaikymas ir sutarimas, ir tai padėjo įveikti nepriteklių ir sunkumus.
1854 m. žlugus šeimos verslui, išsikeliama gyventi į Lourdą. Bernadeta apgyvendinama pas savo krikštamotę, mamos seserį Bernarde Castérot (1823–1907), kur dirba namų tarnaite. Šeima nuomavo buvusio kalėjimo kamerą, kur šešiese gyveno plote 3,77 x 4,40 m. 1857 m. Bernadetos tėvas apkaltinamas (spėjama, kad klaidingai) dviejų miltų maišų vagyste ir kurį laiką sėdėjo kalėjime. Šeimai tai buvo ypač sunkus metas.
Bernadetai jau vaikystėje išryškėjo astmos liga, silpna sveikata sąlygojo išilavinimo spragas. Tarp bendraamžių išryškėjo atsilikimas skaitymo ir rašymo gebėjimuose, katekizmo žiniose. Yra dažnai cituojami jos žodžiai: „Švenčiausioji Mergelė išsirinko mane todėl, kad buvau labiausiai neišmananti.“
Chris Martin

Biografija

Chrisas yra vyriausias vaikas 5 vaikų šeimoje. Jo tėvas Antonis buvo bankininkas, o Motina Alison muzikos mokytoja. Mokėsi „Sherborno“ vidurinėje mokykloje. Chrisas labiausiai žinomas kaip „Coldplay“ vokalistas, muzikantas bei dainų kūrėjas. Su kitais grupės nariais jis susitiko Londono universiteto koledže, kur ir pradėjo savo karjerą. Per dešimt grupės gyvavimo metų jis pardavė daugiau nei 50 milijonų albumų kopijų ir tapo kultine ikona muzikos pasaulyje.
Kaip solo atlikėjas Chrisas parašė dainas „Embrace“ bei „Jamelia“ grupėms, taip pat prodiusavo kelis kitus atlikėjus. Kaip pats Chris’as teigia, link muzikos ji pastūmėjo roko grupė „A-ha“.
Dabar atlikėjas yra susituokęs su aktore Gwyneth Paltrow, su kuria 2004 ir 2006 metais susilaukė 2 vaikų – dukters Apple ir sūnaus Mozė ang. (Moses).
Kazachstano stepė

Kazachijos stepė - didelė stepė Kazachijos ir Rusijos valstybėse. Vakaruose ribojasi su Ponto stepe, rytuose su Emin slėnio stepe, pietuose yra Aralo jūra. Stepė užima 804 500 km² plotą ir yra Didžiosios Eurazijos stepės dalis.

Augmenija ir gyvūnija

Dėl mažo kritulių kiekio, medžių nedaug, vyrauja pievos ir dideli smėlynų plotai.
Stepėje galima sutikti saigą, sibirinę stirną, vilkų, lapių, barsukų ir mongolinę smiltpelę.
Sėbų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Virvytės dešiniajame krante. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 60x35 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, iki 12 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų. Aikštelės dalis ir pietinis šlaitas dirvonuoja, kita apaugę lapuočiais ir tankiais krūmais kurie nustelbė ir senąjį paminklo ženklą. Naujasis pastatytas arčiau keliuko.
Pietinėje ir vakarinėje papėdėse yra 6 ha ploto papėdės gyvenvietė. Piliakalnio apylinkėse, tiksliau nelokalizuotoje Užstelgio vietovėje, yra degintinis II tūkstantmečio pradžios kapinynas.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.

Aplinkiniai piliakalniai

Lauko Sodos piliakalnis 10 km
Skurvydiškės piliakalnis 18 km 
 Getautės piliakalnis 8 km
Buišų piliakalnis 19 km 
 Biržuvėnų piliakalnis 6 km
Paplienijos piliakalnis 12 km
Šatrija 12 km
Vembūtų piliakalnis 12 km 
 Lopaičių piliakalnis 17 km
Girgždūtė 15 km
Miksodžio piliakalnis 9 km 
 Moteraitis 12 km
Vladimiras Jefremovas

Biografija

1963 m. baigė Lietuvos konservatoriją. Nuo 1963 m. vaidino Lietuvos rusų dramos teatre ir Kauno valstybiniame dramos teatre. Atgimimo laikotarpiu buvo aktyvus Sąjūdžio dalyvis. Teatre sukūrė daugiau kaip 120 vaidmenų, reikšmingiausi – režisieriaus R. Viktiuko spektakliuose. Vaidyba nuoširdi, emocinga, raiški.
Vėjas

Vėjas – oro srautas greitai judantis paraleliai žemės paviršiui. Kitose planetose vėjas yra ten būdingų atmosferos dujų srautas judantis santykinai horizontaliai. Saulės sistemoje stipriausi vėjai yra Neptūne ir Saturne. 
Vėjai daugiausia klasifikuojami pagal stiprumą, kryptį ir trukmę. Taip gūsiais vadinami trumpalaikiai (kelių sekundžių) ir stiprūs oro srautai. Stiprūs vidutinės trukmės vėjai vadinami škvalais. Ilgesnį laiką trunkantys vėjai, priklausomai nuo jų stiprumo vadinami brizais, audra, uranganais, taifūnais. Jų trukmė irgi yra skirtinga - audros gali užtrukti keletą minučių, brizas, priklausomai nuo reljefo gali pūsti kelias valandas.
Vėjo greitis matuojamas m/s (kartais – km/h), kryptis įvardijama pagal tai, iš kurios krypties jis pučia. Šiltesnis oras yra lengvesnis, todėl kyla ir sudaro žemo slėgio sritį. Šaltesnis oras sunkesnis, todėl leidžiasi ir sudaro aukšto slėgio sritį.
Atsiranda dėl Žemės paviršiaus temperatūrų skirtumo.

Charakteristikos

Vėjai būna labai įvairūs, besiskiriantys stiprumu, trukme ir priežastimis. Du pagrindiniai veiksniai, sukeliantys atmosferos cirkuliaciją, yra pusiaujo ir ašigalių temperatūrų skirtumas bei planetos sukimasis (Koriolio efektas).
Vėjas kyla, atsiradus skirtumui tarp dviejų oro masių slėgio: pagal termodinamikos dėsnius, vėjas pučia iš aukšto slėgio regiono link žemo slėgio regiono, kol abiejų oro masių slėgiai susilygina. Vidutinėse platumose vėjo krypčiai daro įtaką ir Koriolio efektas. Jei planetos paviršius įšiltų vienodai ir Žemės sukimasis nedarytų įtakos atmosferos cirkuliacijai, vėjai pūstų tik nuo pusiaujo į ašigalius viršutiniuose atmosferos sluoksniuose (šiltesnėms oro masėms kylant į viršų) ir nuo ašigalių link pusiaujo apatiniuose atmosferos sluoksniuose. Iš tiesų cirkuliacija yra daug sudėtingesnė. Vietinių, smulkaus masto (apimančių zonas iki šimtų metrų) vėjų egzistuojančiomis priemonėmis tiksliai prognozuoti neįmanoma.
Vėjai prisideda prie sausumos reljefo formavimo (erozija, mažų dalelių ir nuosėdų pernaša).

Bendra informacija

Vėjai, atsirandantys tam kai kuriose vietovėse esant tam tikroms sąlygoms, yra vadinami įvairiais vardais, pvz., bora Adrijos jūros regione, mistralis, gregalis, sirokas ir tramontana Viduržemio jūroje, levantė ir ponientė Gibraltaro sąsiauryje, činukas Šiaurės Amerikoje, harmatanas Vakarų Afrikoje.
Vėjo kryptimi laikoma iš kur vėjas pučia, pvz., rytų vėjas pučia iš rytų į vakarus. Naudojami įvairūs prietaisai ir būdai vėjo krypčiai bei greičiui nustatyti – anemometras, vėtrungė ir kiti.
Vėjo galia naudojama vėjo jėgainėse elektros energijos gamybai.
SRC Alytus

Istorija

Komanda įkurta sovietmečiu prie Alytaus sporto mokyklos. 2003 m. žaidė III lygoje, o 2004 m. pateko į II lygą. Tačiau po šio sezono buvo performuota į viešąją įstaigą  ir iš varžybų pasitraukė.

2016

2016 m. Antros lygos, Pietų zonos pirmenybėse dalyvavo jungtinė DFK Dainava B ir SRC Alytus komanda.

2017

2017 m. dalyvauja Alytaus apskrities (LFF III lygos) pirmenybėse Alytaus SRC "Vyčio" pavadinimu.
Brimhamo uolos

Brimhamo uolos (angl. Brimham Rocks) – balansuojančios uolos, esančios Šiaurės Jorkšyre, Anglijoje. Uolos stovi ant aukštos, maždaug 30 m aukščio, pakylos.
Uolas galima lankyti visais metų laikais; tipiškai nuo 8 valandos ryto, iki sutemų. Įėjimas nemokamas, bet už mašinų stovėjimą reikia susimokėti.
Čia yra daug uolinių darinių, susidariusių dėl vandens, apledėjimo ir vėjo sukeltos erozijos. Kai kurie dariniai yra nuostabių formų. Dauguma jų dėl išvaizdos gavo vardus. Norint surišti uolų darinių pavadinimus su jų formomis reikia kiek vaizduotės ir pažvelgti į juos reikiamu kampu. Pavadinimų pavyzdžiai – Sfinksas, Sarginis šuo, Kupranugaris, Vėžlys, Šokantis lokys. 
Vaikų televizijos laidelė Roger and the Rottentrolls buvo filmuojama prie Brimhamo uolų. Šeštojoje vaikų serialo Knightmare serijoje Brimhamo uolos naudojamos kaip viena iš filmavimo vietų, nors buvo panaudotos tik vieną kartą.
Brimhamo uolos vyrauja Bee Gees video klipe You Win Again.