google/wiki40b huggingface dataset:
Areolė

Areolė – pūkuotos pagalvėlės ant kaktuso spenelių galų, iškilimų paviršių ar briaunų kraštų, iš kurių kuokštais išauga spygliai, dygliai ir dažniausiai žiedai bei ūgliai.
Tai pažastiniai pumpurai. Areolė pradeda augti iš pažastinio pumpuro. Kai kurių kaktusų areolė sudaryta iš dviejų dalių, apatinė dalis laiko žiedus ir vaisius, o iš viršutinės išauga dygliai.
Kiekviena kaktusų rūšis turi jai būdingą areolių raštą.
Stanislava Juonienė

Biografija

1960 m. baigė Vilniaus universitetą, 1960–1962 m. jame dėstė. 1965–1967 m. dirbo LSSR centriniame valstybiniame archyve, 1967–1971 m. Partijos istorijos institute prie LKP CK. 1967 m. istorijos mokslų kandidatė. 1971–1981 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytoja, 1975–1981 m. Mokslinio komunizmo katedros vedėja, 1976 m. docentė. 1981–1989 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja.
1988 m. prisidėjo prie prosovietinės organizacijos „Jedinstvo“ kūrimo, veikė prieš Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą, 1989 m. gegužės mėn. išstojo. 1989 m. gruodžio mėn. su kitais liko LKP (SSKP platforma) organizacijoje, nuo 1989 m. gruodžio mėn. jos laikinojo CK, nuo 1990 m. – LKP (SSKP) CK ir CK biuro narė, Taip pat leidinio „Lygūs ir drauge“ redaktorė. 1990–1991 m. rugpjūčio mėn. LKP laikraščio „Tarybų Lietuva“, spausdinto Baltarusijoje, vyr. redaktorė. Maskvoje žlugus 1991 m. rugpjūčio pučui, iš Lietuvos pasitraukė. Gyvena Baltarusijoje, veikė prieš Lietuvos valstybę.
Suvalkija (žurnalas)

Istorija

Leido Prano Vaičaičio draugija, leidžia asociacija „Sūduvos kultūros fondas“. Tiražas 1000 egz.
Rašo apie krašto istoriją ir dabartį, skelbia istorinius dokumentus ir nuotraukas, grožinės literatūros kūrinius.
Bomberis

Turinys

Prieš daug metų Badas, pravarde Bomberis, pralaimėjo nesąžiningą bokso dvikovą Rosko Danui ir, nesiekęs revanšo, pasitraukė iš sporto. Dabar jiedu vėl susitinka: Badas – darbo netekęs jūreivis, o Rosko – JAV armijos karininkas, su savo daliniu dislokuotas Italijoje ir mokantis bokso kareivius.
Badas susipažįsta su nevykėliu bokso treneriu Džeriu, kurio mokiniai rengiasi kovai su Rosko kareiviais ir kalbina Bomberį tapti treneriu. Šis pradžioje atsisako, tačiau muštynių bare metu pamato perspektyvų jaunuolį Džodžiją ir persigalvoja.
Bokso dvikovoje Džordijas nugali Rosko karį ir šie kerštaudami sudegina Džerio mokyklą. Rosko visaip stengiasi pervilioti gabų boksininką pas save, o prieš sekančią dvikovą, padedamas vietinių nusikaltėlių, jį paperka. Džordžijas pralaimi, tačiau užsidirba pinigų. Nusivylęs Badas su juo susipyksta ir Džordžijas, metęs boksą, tampa reketininku.
Matydamas tokį mokinio nuopuolį, Badas stengiasi atvesti jį į teisingą kelią. Galiausiai Džordijas persigalvoja ir meta iššūkį ringe pačiam Roskui.
Pirmasis dvikovos raundas sukelia Badui įtarimų, kad dvikova vėl vyksta nesąžiningai. Supratęs, kad prieš kovą nusikaltėliai Džordžijui, kaip kažkada ir jam, sulaužė ranką, Bomberis pats eina į ringą išsiaiškinti santykių su Rosku.
Meninis važiavimas dviračiu

Meninis važiavimas dviračiu (angl. Artistic Cycling) – uždarose patalpose vykstančių sportinių varžybų forma, kai atletai atlieka įvairius triukus (vadinamuosius pratimus) su dviračiais. Savo esme pasirodymo elementai nemažai primena baletą bei gimnastiką. Už šiuos triukus jiems skiriami taškai. Važiavimui naudojami specialūs fiksuotų pavarų dviračiai. 6 minutes trunkantį pasirodymą vertina teisėjai, o varžomasi individualiose, porinėse, keturių bei šešių žmonių grupinėse rungtyse.

Istorija

Pirmąjį neoficialų meninio važiavimo dviračiais pasaulio čempionatą 1888 m. surengė vokiečių kilmės amerikietis Nicholas Edward Kaufmann. Čempionatas daugiau buvo būdas pademonstruoti visuomenei jo atliekamus triukus važinėjant dviračiu.
1956 m. buvo surengtas pirmasis oficialus vyrų pasaulio čempionatas, o moterų – 1970 m.

Dviračiai

Meniniam važinėjimui naudojami dviračiai pagal savo tipą priklauso fiksuotų pavarų dviračiams. Priekinės ir galinės žvaigždučių perdavimo santykis yra parenkamas beveik vienas su vienu, tačiau priekinė (pedalų) žvaigždutė negali turėti mažiau dantų nei galinė. Ratai turi būti vienodo dydžio, o atstumas tarp jų nedidelis, kad būtų lengviau atlikti įvairius triukus, tokius kaip važiavimas į orą pakėlus priekinį ratą.
Rankenos savo forma panašios į išlenktas lenktyninių dviračių rankenas, kurios yra apverstos į viršų. Viršutinė horizontali rankenų dalis padengta neslidžia ir rankoms laikytis patogia medžiaga. Vairas gali apsisukti 360° kampu ir yra pritvirtintas prie horizontalaus prailginimo neturinčios ašies. Tokiu būdu tvirtinimo taškas atsiduria toje pačioje linijoje kaip ir vairo ašis. Todėl rankenų santykinė padėtis išlieka ta pati nepriklausomai nuo to, ar vairas apsuktas į priekį, ar atgal.
Pedalų peties ilgis nuo centro iki centro gali būti nuo 130 iki 170 mm.
Gražiškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

Istorija

Apie 1600 m. dvarininkas Vaitiekus Gintautas pastatė medinę bažnyčią. 1614 m. jai dovanoti 6 valakai Gražiškių kaimo žemės, malūnas su tvenkiniu ir Sebastijoniškių, arba Gražupio, palivarkas su 3 valakais žemės. 1623 m. minima parapinė mokykla (1781 m. atkurta). Po 1745 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (konsekravo Vygrių vyskupas Mykolas Pranciškus Karpavičius). Sunykusi bažnyčia 1865 m. nugriauta, iš Šunskų atvežta ir pastatyta laikina.
1877–1881 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1886 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Olekas. Bažnyčios vidų išpuošė kunigas Jokūbas Rutkauskas. 1894 m. sudegė klebonija. 1900 m. bažnyčia remontuota, išdažyta. 1907 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas P. Abromavičius) įsteigė biblioteką - skaityklą. 1925 m. įkurta pavasarininkų biblioteka - skaitykla.
1926 m. klebonu paskirtas K. Augustaitis. Jam 1931 m. išvykus į Gelgaudiškį, trejus metus Gražiškiuose klebonavo V. Aleksandravičius. 1934 m. jį pakeitė A. Uoginta, o šį 1964 m. - Vytautas Vaitauskas. Jo iniciatyva 1969 m. buvo atliktas bažnyčios remontas ir pastatyta klebonija.
1981 m. klebonu tapo Gintautas Steponaitis. Išbuvęs Gražiškių parapijoje 21 metus, jis buvo iškeltas į Krokialaukį, į jo vietą atėjo kunigas Petras Kanapka. 2005 m. parapijos klebonu buvo paskirtas Dainius Gurevičius. 2018 m. jį pakeitė Kęstutis Sprangauskas.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su pristatyta žema krikštykla ir zakristija. Apsidė pusapvalė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais.
Akas

Istorija

Akas yra vienas seniausių tebegyvenamų miestų Izraelyje. Jis minimas dar XIX a. pr. m. e. duoklių Tutmoziui III sąraše. Akas taip pat minimas ir Amarnos laiškuose. Minimas hebrajų Biblijoje kaip miestas, kur izraelitams nepavyko išvyti kaananiečių. Nuo II tūkstantmečio iki IV a. pr. m. e. tai buvo svarbus finikiečių prekybos centras. 336 m. pr. m. e. miestą užkariavo Aleksandras Makedonietis ir pavadino Ptolemėjo Antiochija (Antiochia Ptolemais). Akas klestėjo 285–246 m. pr. m. e. valdant Egipto karaliui Ptolemajui II Filadelfui ir nuo 65 pr. m. e. valdant romėnams. Vėliau miestas perėjo Bizantijai, 614 m. buvo užkariautas persų, o 638 m. – arabų. Tuo metu miestas tapo svarbiausiu Palestinos regiono uostu. 1104 m., pirmojo kryžiaus žygio metu, uostą užėmė Balduinas I. Miestas pavadintas Akre (St. Jean d’Acre) ir tapo svarbiausiu uostu Levante bei pagrindiniu kryžininkų ekspansijos į Palestiną tašku. Akrę buvo užėmęs Saladinas, bet 1191 m. atkovotas kryžininkų. Galiausiai po 1291 m. Akrės apgulties kryžininkai buvo išvyti iš Palestinos, o kraštą užėmė mameliukai. 1516–1918 m. miestas priklausė Osmanų imperijai, 1922–1948 m. Didžiosios Britanijos Palestinos mandatinei teritorijai.
Bobi Andonov

Biografija

Bobi Andonov gimė 1994 m. rugpjūčio 28 d. Melburne, Australijoje, makedonų šeimoje. Nuo šešerių metų pradėjo dainuoti bažnyčios chore, taip pat jis mokėsi šokti, groti pianinu ir fleita. Gimtajame Melburne vaidino miuzikle „Liūtas karalius“, kuriame atliko Simbos vaidmenį.
2008 m. Bobi Andonov išrinktas Makedonijos atstovu 2008 m. vaikų „Eurovizijoje“ Limasolyje, Kipre, su kūriniu „Prati mi SMS“ (maked. Прати ми СМС, liet. Atsiųsk man SMS). Nacionalinio finalo žiūrovai bei komisija jam skyrė aukščiausius balus. Bobi vaikų „Eurovizijoje“ užėmė 5 vietą, surinkęs 93 taškus. 6 balus atlikėjui skyrė Lietuva.
2010 metais atlikėjas sudalyvavo Australijos talentų šou „Australia’s Got Talent“, kuriame jis pateko finalą.
Madabos muchafaza

Geografija

Muchafazos teritorija yra kalnuota, čia iškilęs žymusis Nebo kalnas. Vakaruose paviršius leidžiasi į tektoninį slėnį ir pasiekia Negyvosios jūros pakrantę.
Virginija Kazlauskienė

Biografija

Pakruojo PSPC Rozalimo ambulatorijos vedėja, bendrosios praktikos gydytoja.
1999 m. Naujosios sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narė.
2000–2003 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narė.
Rozalimo miestelio bendruomenės pirmininkė. Sutuoktinis Kęstutis, vaikai Audrius, Kristina.
Ariogalos Daugirdų koplyčia

Istorija

Pirmojo pasaulinio karo pradžioje labai nukentėjo Ariogalos miestelis, sudegė ir XX a. pradžioje pastatyta bažnyčia, todėl pamaldos kurį laiką buvo vykdomos mūrinėje kapų (Daugirdų) koplyčioje. Antrojo pasaulinio karo metu koplyčia degė. 1956 m. žiemą siautusi audra ją apgadino. 1992 m. buvo atliktas koplyčios remontas. 2008 m. vyko koplyčios ir kapinių vartų tvarkymo darbai.
T. Daugirdo palaikai neturėjo ramybės, kadangi jis buvo bajoriškos kilmės ir turėjo nuopelnų Nepriklausomai Lietuvai. 1944 m. rudenį jo palaikai buvo perkelti iš koplyčios į šalia iškastą kapą (kapinių pietrytinėje dalyje, 60 m į vakarus nuo pagrindinių vartų). Koplyčioje buvę karstai atidaryti, palaikai išniekinti. 1962–1979 m. vietos bendruomenė rašė daug raštų aukščiausioms valdžios institucijoms, kad galima būtų vėl atstatyti viską, kaip buvę. Tačiau nei to meto ministrui J. Banaičiui, nei kitiems aukštiems pareigūnams rašyti raštai nieko nepadėjo. Vietoje to, LTSR Ministrų Tarybos 1969 m. liepos 15 d. nutarimu Nr.294 T. Daugirdo kapas tapo respublikinės reikšmės su istorijos paminklo statusu. Prireikė net septyniolikos metų, kol 1979 m. vėl viskas buvo atstatyta, ir palaikai buvo sugrąžinti atgal į koplyčią. Minint T. Daugirdo mirties 70-metį, 1989 m. koplyčia rasta apiplėšta, atkelti kai kurių karstų dangčiai.
Tose pačiose kapinėse yra Ariogalos partizanų koplyčia.

Architektūra

Koplyčios pastatas kompaktinis, stačiakampio plano, su žemesniu įėjimo į laidojimo rūsį priestatu galiniame fasade (pietvakarių pusėje). Koplyčia ir priestatas dengti dvišlaičiais stogais. Priekinių durų anga su arkine sąrama, langai smailiaarkiai. Įtaisyti ažūriniai viršlangiai virš durų ir langų. Profiliuotu karnizu puošti abu koplyčios frontonai, pastogės, palangės. Išsiskiria tarpulangių ir kampiniai piliastrai, arkiniai profiliuoti sandrikai. karnizai. Metalinis kryžius pastatytas virš frontono pagrindiniame fasade. Prie įėjimo durų kabo skydo formos T. Daugirdo atminimo lenta.
Profiliuotas lubų karnizas visu perimetru juosia vidaus patalpą. Ant vidaus sienos įrengta epitafinė lenta su įrašu „TADEUSZ DOWGIRD URODZIL SIE R. 1791. MAJA 3 D. UMARL R. 1849. KWIETNIA 18 D.; TEKLA DOWGIRDOWNA URODZILA SIE R. 1826. WRZESNIA 14 DNIA UMARLA R. 1850. LISTOPADA 22. DNIA.“
Stadio Via del Mare

Istorija

Stadio Via del Mare pastatytas vietoje seno Stadio Carlo Pranzo stadiono. Atidarytas 1966 m. rugsėjo 11 d. Atidarymo dieną vyko draugiškos rungtynės tarp US Lecce ir FK Spartak Moskva. Tų pačių metų spalio 2 d. susitiko Lecce ir Taranto Calcio. Šeimininkai laimėjo rungtynes 1–0. 1967 m. Lecce žaidė draugiškas varžybas prieš įžymaus futbolininko Pelé klubą Santos Futebol Clube.
Iš pradžių stadione buvo 16 000 vietų. 1976 m. vietų skaičius padidėjo iki 20 500. 1985 m. klubui patekus į Serie A, stadionas buvo rekonstruotas. Vietų skaičius buvo padidintas iki 55 000. Po tribūnų rekonstrukcijos sunumeravus sėdimas vietas, skaičius sumažėjo iki 40 670.
1991 m. stadione lankėsi Jonas Paulius II.
Poliptikas

Poliptikas (gr. poluptychos) – vaizduojamojo meno kompozicija, susidedanti iš daug atskirų panelių, kurios papildo centrinę; diptiko ir triptiko praplėstas variantas. Pagal panelių skaičių poliptikai gali būti vadinami pentatiptikais (5 panelės), heptatiptikais (7 panelės) ir t. t. Tačiau įprastai tokio pobūdžio darbai vadinami tiesiog poliptikais. Poliptikai buvo paplitę viduramžių Europos religiniame mene, altorių tapyboje.
Hiugenso ir Frenelio principas

Hiugenso ir Frenelio principas (pavadintas pagal olandu fiziką Christianą Hiugensą ir prancūzų fiziką Augustiną Žan Frenelį) yra fizikinis principas, taikomas bangų sklidimo uždavinių analizėje. Jis teigia, kad kiekvienas sklindančios bangos paviršiaus taškas yra antrinių koherentinių bangų voros šaltinis. Besiplečianti banga šioje interpretacijoje gali būti įsivaizduota kaip visų antrinių bangų, sklindančių iš ankstesnių taškų, interferencija.
Pavyzdžiui, jei du kambariai yra sujungti praėjimu ir viename iš kambarių sukuriamas garsas nuo praėjimo nutolusiame kampe, asmuo, esantis antrame kambaryje, girdės šį garsą, lyg jis sklistų iš praėjimo. Kol nagrinėjamas garsas antrame kambaryje, jo šaltinis yra oro virpesiai praėjime tarp kambarių. Panašiu būdu vyksta ir šviesos bangų difrakcija, kuomet šviesa sutinka kliūtį, tačiau tai sunkiai pastebima kasdienybėje dėl trumpų regimos šviesos bangos ilgių
Hiugenso ir Frenelio principas formaliai seka iš kvantinės elektrodinamikos fundamentinių postulatų, teigiančių, kad kiekvieno objekto banginė funkcija sklinda visais įmanomais keliais iš šaltinio į nagrinėjamą tašką. Tokiu būdu šis principas yra visų kontūrinio integralų, apibrėžiančių objekto banginės funkcijos amplitudę ir fazę interferencijos (sudėties) pasekmė bei apibrėžia tikimybę aptikti objektą (tarkim fotoną) nagrinėjamame taške. Ne tik šviesos kvantai (fotonai), bei ir elektronai, neutronai, protonai, atomai, molekulės bei kiti nepaminėti objektai paklūsta šiam paprastam principui.
Renavo piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Varduvos kairiojo kranto kilpoje (dabar - tvenkinys) esančioje aukštumėlėje. Aikštelė trikampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 10 m ilgio, 15 m pločio vakariniame gale. Jos vakariniame krašte supiltas 2 m aukščio, 18 m pločio pylimas, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 7 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 10 m aukščio (dabar - 5,5 m).
Piliakalnio šlaitai apardyti erozijos (dabar ji stabilizuota), aikštelė - duobių. Piliakalnis apaugęs paskirais lapuočiais, aikštelė dirvonuoja.

Aplinkiniai piliakalniai

Kivylių piliakalnis 22 km
Girdenių piliakalnis 15 kmDapšių piliakalnis 12,5 km
Vadagių piliakalnis 5 kmJautakių piliakalnis 13 km
Daubarių piliakalnis 14 kmErslos piliakalnis 25 km
Jedžiotų piliakalnis 20 kmGyvolių piliakalnis 36 kmMikytų piliakalnis 18 km
Šarnelės piliakalnis 11 km
Pūčkorių I piliakalnis 16 kmRimolių piliakalnis 4,5 km
Žernių piliakalnis 15 kmBuožėnų piliakalnis 20 km
Džiuginėnų piliakalnis 24 km
Kanopėnai (Raseiniai)

Žymūs žmonės

Kaime gimė žymus lietuvių rašytojas Simonas Stanevičius (1799–1848). Išlikę gimtasis namas ir svirnas, name įrengta nedidelė ekspozicija.
Mahabharata

„Mahabharata“ (skr. महाभारत = Mahābhārata) – ilgiausia pasaulyje tautosakos poema, kurią sudaro du šimtai dvidešimt tūkstančių šešiolikaskiemenių eilučių. Šią poemą parašė išminčius Krišna-Dvaipajana (Salietis), pramintas Vjasa (Sudarytojas, redaguotojas). Vjaso mokinys Vajšampajana šią poemą perskaitė viešai didžiojo, Ardžuno proanūkio karaliaus Džanamedžajo,  aukojimo metu.

„Mahabharatos“ turinys

Epas „Mahabharata“ – tai mitų ir pasakėčių vaizdais plačiajai visuomenei sukurta hinduizmo enciklopedija. „Mahabharatoje“ aprašomas didysis Bharatos palikuonių karas Kurukšetros lauke Šiaurės Indijoje (netoli dabartinio Delio), vykęs 1400 metais prieš mūsų erą.
Pagal tradicinę indų chronologiją, „Mahabharata“ priklauso dvidešimties tūkstančių metų senumo periodui, kuris sutampa su aukso amžiumi.
Kamargas

Kamargas (pranc. Camargue) − pelkėta vietovė prie Viduržemio jūros, pietų Prancūzijoje, Ronos deltoje.
Ronos upė dalina Kamargos vietovę į tris dalis. Čia įkurta keletas draustinių.
Ši didžiulė (930 km²) pakrantės pelkių sritis Europos gamtiniame žemėlapyje užima svarbią vietą. Pelkės išliko beveik nepaliestos iki pat XIX amžiaus. Vėliau dideli plotai buvo nusausinti, kad būtų tinkami žemės ūkiui ir juose nebesiveistų uodai. Taigi pelkių išliko labai nedaug. Pajūryje stūkso smėlio kopos, želia nendrynai, tyvuliuoja sūroki ežerėliai, veša paupio miškai ir ganyklos, slūgso didžiuliai druskos klodai. Tokia gamtos įvairovė ir patogi geografinė padėtis pavertė Kamargą svarbiausia migruojančių paukščių sustojimo vieta. Milijonai ančių, žąsų ir kitų balų paukščių kasmet čia atskrenda iš Sibiro ir Europos šiaurės. Kai kurie sparnuočiai Kamarge sustoja tik trumpam, o kiti čia suka lizdus ir peri, nes randa ir tinkamų perėti vietų, ir lengvai prieinamo maisto. Antys didžiąją dienos dalį palyginti saugiai praleidžia daugybėje sūrokų šio regiono tvenkinių. Tik ankstų rytą ar vėlyvą vakarą jos paprastai skrenda į gretimas pelkes ieškoti maisto. Tačiau daugelis šių pelkių yra privati nuosavybė ir jose leidžiama medžioti laukinius paukščius. Dėl šios priežasties Kamarge žiemojančių paukščių per pastaruosius dešimt metų sumažėjo perpus.
Kamargo druskingi vandenys puikiausiai tinka sūriavandenėms krevetėms − svarbiam kai kurių paukščių rūšių, ypač flamingų, pašarui. Šių paukščių nuo 1944 metų Kamarge vis daugėja.
Kamargo druskos kloduose jūros vanduo pumpuojamas per keletą negilių vandens telkinių ar klodų ir kaskart tampa vis sūresnis, kol pasiekia paskutinį klodą, kuriame išgaruoja paskutinis vanduo ir lieka tik druskos kristalai. Kuriant šia dirbtinę sistemą, buvo išsaugotos natūralios vietos, tinkamos paukščiams sukti lizdus, maitintis ir perėti
Lietuvos valstybės biudžetas

Lietuvos valstybės biudžetas – planas, pagal kurį bus skirstomos valstybės lėšos biudžetinių įstaigų ir kitų viešojo administravimo subjektų išlaidoms. Valstybės biudžetas, kartu su savivaldybių biudžetais sudaro nacionalinį biudžetą.

Pajamos

Pajamos į valstybės, nacionalinį biudžetą patenka iš šalyje sumokamų mokesčių (pridėtinės vertės, pelno, gyventojų pajamų, akcizų ir kt.) ir nemokestinių pajamų (turto, biudžetinių įstaigų pajamų ir kt.).
Didelę dalį valstybės biudžete sudaro Europos Sąjungos ir kitos tarptautinės finansinės paramos lėšos. Tačiau lemiamą įtaką valstybės biudžeto pajamoms turi keturi mokesčiai, t. y. pridėtinės vertės (PVM), gyventojų pajamų (GPM) ir pelno mokesčiai bei akcizai, kurie 2009 m valstybės pajamų biudžete kartu sudėjus sudarė beveik 87% visų gautų pajamų į valstybės biudžetą, neskaitant Europos Sąjungos lėšas.
Socialinio draudimo (SoDros), privalomojo sveikatos draudimo (PSD) mokesčiai nepatenka į valstybės biudžetą. Šie ir panašūs mokesčiai formuoja SoDros (Valstybinio socialinio draudimo fondo) ir PSD (Privalomojo sveikatos draudimo) fondų pajamų biudžetus.

Planavimas, rengimas

Valstybės biudžetą parengia Lietuvos Respublikos finansų ministerija. Siūlydama skirti reikiamas lėšas, ji vadovaujasi kitų ministerijų ir institucijų veiklos planais, kurie rengiami atsižvelgiant į Vyriausybės programas, jos strateginius tikslus, ir praktiškai juos įgyvendina.
Biudžeto rengimas trunka visus metus ir rudenį užbaigiamas Vyriausybėje bei Seime, kur biudžetas patvirtinamas.
Vėliau Prezidentas pasirašo Lietuvos Respublikos valstybės biudžeto ir savivaldybių biudžetų finansinių rodiklių patvirtinimo įstatymą.

Funkcijos

Šiuo metu Lietuvos Respublikos biudžeto išlaidų klasifikacija siekiama valstybei užtikrinti 14 funkcijų įgyvendinimą: bendrą valstybės valdymą, krašto apsaugą, viešąją tvarką ir visuomenės apsaugą, švietimą, sveikatos apsaugą, socialinę apsaugą, globą, rūpybą, butų ir komunalinį ūkį, sveikatingumą (sportą), rekreaciją, kultūrą, kuro ir energetikos tiekimo paslaugas, žemės ūkį, miškininkystę, žuvininkystę, veterinariją, mineralinių išteklių gamybą (išskyrus kurą), pramonę ir statybą, transportą ir ryšius, kitą ekonominę veiklą; išlaidas, nepriskirtas pagrindinių funkcijų grupėms (sąrašas nėra baigtinis).
Kirkšiai

Etimologija

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Kirkšys daugiskaitos formos. Vietovardis rašomas liet. Kiršiai, Kirkšiai, lenk. Kirksze, žem. Kėrkšē, vok. Kirkscha, rus. Киркшa, Киркшяй.

Aplinkinės gyvenvietės

Jakštaičiai – 3 kmJuodupėnaiŠaučikiai – 3 kmGrūšlaukė – 10 kmAlkas
Erlėnai – 3 kmLeliūnaiBargalisŽudgalis
SALANTAI – 3 km
Grzegorz Schetyna

Biografija

1990 m. baigė Vroclavo universiteto Filosofijos ir istorijos fakultetą.
1986–1989 m. Vroclavo universiteto Nepriklausomos studentų sąjungos pirmininkas. 1990–1991 m. Vroclavo vaivadijos valdybos direktorius, 1991–1992 m. Vroclavo vaivados pavaduotojas. 1993 m. ESKA radijo steigėjas Vroclave. 1994–1997 m. Vroclavo "Śląsko" krepšinio klubo prezidentas.
1991–1994 m. Liberalų demokratų kongreso pirmininkas Vroclave ir generalinis sekretorius. 1994–2001 m. Laisvės sąjungos narys. Nuo 2001 Pilietinės platformos generalinis sekretorius.
1997–2001 m. Lenkijos seimo narys išrinktas pagal Laisvės sąjungos sąrašą. 2001–2005 m, 2005–2007 m ir nuo 2007 Lenkijos seimo narys išrinktas pagal Piliečių platformos sąrašą.
Nuo 2007 m. lapkričio 16 d. iki 2009 m. spalio 13 d. ministro pirmininko pavaduotojas ir vidaus reikalų ministras. 2009 m. spalio 9 d. buvo išrinktas Pilietinės platformos parlamentinio klubo pirmininku. Po Smolensko aviakatastrofos B,Komorovskiui tapus Lenkijos Prezidentu, G.Schetyna iš jo perėmė Lenkijos Seimo maršalkos pareigas, kurias ėjo iki 2011 m. lapkričio mėn.
2014 m. rugsėjo mėn. - 2015 m. lapkričio mėn. G. Ščetyna buvo Lenkijos užsienio reikalų ministras. Nuo 2016 m. sausio mėn. jis vadovauja Piliečių platformos partijai.
Vainiūnai (Breslauja)

Istorija

Gatvinis kaimas, per jį ėjo senovinis kelias iš Pelekų į traktą Vilnius–Breslauja. Šių kelių sankryžoje stovėjo Baltoji karčiama, o nuo jos į šiaurę prasidėjo Vainiūnų laukai. Kaimas žinomas nuo XVIII a., tuomet jį valdė Breslaujos raštininkas Antanas Kvinta. Tikintys kaimo katalikai priklausė Pelekų parapijai. Po Antrojo pasaulinio karo Vainiūnai buvo priskirtas kolūkiui „Berezovyj kraj“.
Įeina į lietuvių gyvenamą arealą. Kaimo mokykloje dėstoma lietuvių kalba.