google/wiki40b huggingface dataset:
Tytuvėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia

Tytuvėnų Madonos paveikslas

Bažnyčioje yra svarbios kultūrinės reikšmės XVII a. 3-ajame dešimtmetyje nutapytas bažnyčios didžiojo altoriaus Tytuvėnų Mergelės Marijos (Madonos) paveikslas, 2002–2006 m. restauruotas. Tai vienas gražiausių renesanso ir baroko sandūros paveikslas Lietuvoje. Tapytas ant ąžuolinių lentų skydo. Tai vienas gražiausių ir vertingiausių Lietuvoje Dievo motinos atvaizdų. Paveikslą nutapė nežinomas dailininkas (manoma, kad iš Vilniaus). Paveikslą bažnyčiai dovanojo Vilniaus vyskupas Eustachijus Valavičius (apie 1560–1630 m.), garsėjęs kaip dosnus mecenatas. Marija stovinti, vaikelis Jėzus dešine ranka laimina, Marijos dešinė ranka tarsi rodytų kelią.

Jono Pauliaus II koplyčia

Popiežiaus Jono Pauliaus II koplyčia įrengta bažnyčios priekyje, patalpoje už didžiojo altoriaus. Veikia nuo 2016 m. Joje saugoma Miastko (Pamario vaivadija) burmistro iš Lenkijos  atvežta popiežiaus Jono Pauliaus II kraujo lašo relikvija. Ji įdėta į specialią kapsulę bei patvirtinta Krokuvos arkivyskupo kardinolo Stanislavo Dzivišo pasirašytu autentiškumo dokumentu. 2016 m. spalio 23 d. Šiaulių vyskupas Eugenijus Bartulis pašventino atnaujintą ir naujai dedikuotą koplyčią, altorių, relikvijorių bei koplyčios centre esantį Jono Pauliaus II paveikslą.

Architektūra

Bažnyčia bazilikinė (turi vėlyvosios gotikos, renesanso, baroko bruožų), aukštu stogu, ilga presbiterija, su trisiene apside, 2 fasado bokštais. Vidus 3 navų. Jų skliautai kryžminiai, įrengti 8 altoriai. Vienuolyną sudaro 3 sujungti korpusai priešais bažnyčios pietų fasadą. Pastatai masyvūs, dviaukščiai, raudonų plytų, aukštais stogais. Po pastatais yra rūsiai. Arkadinė galerija barokinė, su puošniais vartais. Jos kampuose yra koplyčios. Šventoriuje stovi dviaukštė mūrinė Kristaus laiptų koplyčia.

Nelaimingi atsitikimai

2012 m. sausio 26 d. bažnyčia ir vienuolynas smarkiai nukentėjo nuo gaisro. Ankstyvą rytą kilusiame gaisre bažnyčios ir bernardinų ansamblyje sudegė vienuolyne įrengtas muziejus, kur buvo saugomi senoviniai bažnytiniai eksponatai. Taip pat sudegė vienuolyno ir bažnyčios stogas, antrasis vienuolyno aukštas, aplietos patalpos. Vienuolynas buvo pilnai restauruotas, o Tytuvėnų bažnyčiai restauruoti, išskyrus stogus, buvo gautos Europos Sąjungos lėšos, bet šis projektas dar nepradėtas įgyvendinti. Šiems darbams vykdyti veikė vietos įstaiga, kuri ir turėjo 2012 m. pradėti įgyvendinti antrąjį restauravimo etapą.
Liepeliškiai

Istorija

1902 m. Inturkės juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje užrašytas Liepyno kaimas .
Pietų Europa

Terminu Pietų Europa dažniausiai apibūdinamos šalys, esančios Europos žemyno pietinėje dalyje. Tačiau dažnai šis terminas vartojamas skirtingai, tiek socialine, kultūrine, geografine ar politine prasme. Dauguma pietų Europos šalių yra prie Viduržemio jūros.

Geografinis skirstymas

Geografiškai pietų Europos dalimi vadinamos šalys, kurių teritorijos yra pietų Europoje. Nors aiškaus geografinės pietų Europos apibrėžimo nėra, priimta manyti, kad pietų Europos šiaurinės ribos yra Alpių kalnai Italijoje ir centrinis masyvas Prancūzijoje. Šalys, geografiškai priklausančios pietų Europai yra šios:
Micukedžima

Micukedžima (見付島) – negyvenama sala, priklausanti Sudzu miestui, Išikavos prefektūroje, Japonijoje. Sala dėl savo neįprastos formos taip pat vadinama Gunkandžima (軍艦島 'šarvuotlaivio sala'). Taip pat vadinama ir Hašima sala, esanti Nagasakio prefektūroje.
Pagal tautosaką, sala buvo pavadinta „Mitsukejima“ vienuolio, mokslininko ir dailininko Kūkajaus, kuris pirmas, keliaudamas iš Sado, Nijigatos prefektūroje, atrado šią salą.
Micukedžima yra maždaug 150 m ilgio ir 50 m pločio ir iškilus net 30 m virš jūros lygio. Sala susidarė iš diatomito. Sala dėl savo įdomios išvaizdos pritraukia daug turistų.
Verslavos piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Šventosios dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 45x24 m dydžio. Joje rasta brūkšniuotos keramikos, geležies gargažių. Šlaitai statūs, 15-24 m aukščio.
Pietrytinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos. 500 m į pietus yra I tūkstantmečio vidurio pilkapynas.

Aplinkiniai piliakalniai

Zabičiūnų piliakalnis 6 kmGasių piliakalnis 8 kmVencavų piliakalnis 7,5 kmLūžų piliakalnis 1 kmZokorių piliakalnis 4 kmGutaučių piliakalnis 5 kmDaugailių piliakalnis 7 kmŪžėniškių piliakalnis 9 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Česlovas Jakimavičius

Biografija

1943 m. baigė Panevėžio I-ąją gimnaziją. 1943–1944 m. ir 1945–1946 m. Lietuvos geležinkelio Panevėžio skyriaus kasininkas ir buhalteris. 1944–1945 m. mobilizuotas, 16-osios lietuviškosios divizijos eilėse dalyvavo Antrajame pasauliniame kare.
1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). 1957 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje apgynė disertaciją „Elektrometalizacinės apsauginės dangos ir jų naudojimo galimybės maisto pramonės įrengimams“, technikos mokslų kandidatas. 
1952–1994 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas, 1960–1967 m. Medienos mechaninės technologijos katedros vedėjas, 1962–1964 m. dar ir Lengvosios pramonės fakulteto dekanas, 1964–1987 m. KPI prorektorius mokymo reikalams. 1961 m. docentas, 1984 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Tyrimų sritis – elektrometalizavimas, medienotyra, mokymo proceso mokslinio organizavimo, profesinio orientavimo, studentų ugdymo problemos. Sukūrė (užpatentuota 1958 m.) elektrometalizavimo oro ir azoto srovėje būdą.  1971–1976 m. kartu su kitais sukūrė ir įdiegė KPI mokymo proceso automatizuotą informacinę sistemą. Spaudoje paskelbė daugiau kaip 50 straipsnių apie mokymo proceso organizavimą, profesinį orientavimą, studentų auklėjimą.
Alta Grasija

Istorija

Nuo senų laikų regione gyveno indėnų komečingonų gentys, dabartinio miesto žemes vadinusios Paravachasca. XVII a. regione įsikūrė jėzuitai. Miesto pavadinimas reiškia „aukštoji padėka“.
Parsisiunčiamo turinio paketas

Parsisiunčiamo turinio paketas (angl. downloadable content; DLC) – papildomas turinys, sukurtas jau išleistam kompiuteriniam žaidimui. Toks papildymas platinamas internetu paties žaidimo oficialaus leidėjo arba trečiosios šalies kūrėjų. Parsisiunčiamo turinio paketų būna kelių tipų, nuo estetinių pakeitimų iki naujų išplėstinių siužeto linijų, panašiai kaip ir žaidimo papildyme. Taigi DLC gali pridėti naujų žaidimo režimų, daiktų, lygių, iššūkių ar kitų funkcijų pilnai užbaigtam ir jau išleistam žaidimui.
DLC paketai plačiai paplito XXI a., ypač daugėjant šeštosios kartos kompiuterinių žaidimų konsolių, turinčių prieigą prie interneto, skaičiui. Specialiojo leidimo arba Game of the Year versijų žaidimų pakuotės paprastai apima ir jau išleistus DLC paketus.
Nuo tada, kai „Facebook“ išpopuliarino mikrotransakcijų verslo modelį, kai kurie žaidimų pramonės žurnalistai ėmė kritikuoti parsisiunčiamo turinio paketų platinimą, mat neretai jie yra per brangūs ir skatina kūrėjus pašalinti tam tikrus elementus iš pradinių žaidimų leidimų.
Lietuvių tauta (žurnalas)

Lietuvių tauta – Lietuvių mokslo draugijos raštai, tęstinis mokslinis žurnalo tipo leidinys, leistas 1907–1936 m. Vilniuje.

Istorija

Spausdino M. Kuktos spaustuvė ir spaustuvė „Ruch“ Vilniuje. Išėjo 5 knygos po 3-4 dalis (sąsiuvinius).
Spausdinti draugijos narių pranešimai, studijos Lietuvos istorijos, archeologijos, kalbotyros, tautosakos, literatūros istorijos, teisės ir kitais klausimais. Paskelbti J. Basanavičiaus, M. Biržiškos, K. Būgos, K. Griniaus, M. Gustaičio, J. Yčo, J. Jablonskio, A. Janulaičio, P. Karazijos, P. Leono, S. Matulaičio, J. Totoraičio, J. Tumo-Vaižganto, E. Volterio ir kitų Lietuvos bei užsienio mokslininkų darbai.
Vienos universiteto Teisės fakultetas

Vienos universiteto Teisės fakultetas (vok. Rechtswissenschaftliche Fakultät der Universität Wien) - Vienos universiteto padalinys, didžiausia teisinio švietimo ir teisėtyros įstaiga vokiškai kalbančiose valstybėse; Teisės fakultetas. Studijos trunka mažiausiai 4 metus. Suteikiami laipsniai - teisės magistras, LL.M. (podiplominės studijos) ir teisės daktaras.

Istorija

1365 ir 1385 m. Vienos universiteto steigimo dokumentuose jau buvo numatytos teisės mokslų studijos.
1402 m. pradėta dėstyti teisė (Kanonų teisė).
1494 m. - Romėnų teisė (po daugybės nesėkmingų bandymų įvesti jos dėstymą).
1753 m. Teresės studijų reformos dėka dalykų „kanonas“ išplėstas.
1810 m. parengtas studijų planas (autorius Franz von Zeiller), numatęs, kad kaip atskiras dalykas bus dėstoma ir nacionalinė teisė, konkrečiai - Austrijos privatinė teisė (CK nuostatos).
Nuo 1975 m. suteikiamas teisės mokslų magistro (arba magistrės) kvalifikacinis laipsnis (Magisters/einer Magistra der Rechtswissenschaften).

Struktūra

Yra Darbo teisės, Finansų teisės, Teisės filosofijos, Religijos ir kultūros teisės, Romėnų teisės ir Antikos teisės istorijos, Baudžiamosios teisės ir kriminologijos bei Civilinio proceso institutai.
Dirksteliai

Istorija

Iki 1940 m. buvo Dirkstelių dvaras. Ankstyvuoju sovietmečiu veikė malūnas ir plytinė.
Karpatas

Karpatas (gr. Κάρπαθος) – Graikijai priklausanti sala Egėjo jūroje, yra tarp Kretos ir Rodo salų, antra pagal dydį Dodekaneso salyne. Plotas 300 km². Sala ištįsusi iš šiaurės į pietus. Paviršius kalnuotas, iškyla iki 1215 m (Kali Limnio k.). Būdingi karstiniai reiškiniai. Aplink yra kelios mažesnės salelės, tarp jų – žemės drebėjimo atskirta Sarija.
2011 m. Karpate gyveno 6181 gyventojas. Didžiausia gyvenvietė ir uostas – Pigadija, kitos gyvenvietės – Karpatas, Olimpas, Arkasa. Vystomas turizmas, auginami javai, alyvmedžiai, veisiamos avys, ožkos. Iš salos keltai kelia į Pirėją ir Heraklioną. Yra tarptautinis oro uostas.
Karpatas minimas Homero „Iliadoje“ kaip Κράπαθόν, o Rodo Apolono „Argonautikoje“ Karpatas yra pagrindinis uostas, kuriame renkasi argonautai. Nuo 400 m. pr. m. e. Karpatas pateko į Rodo valdžią.
T-dvilypumas

Teorijos išvados

Reikia pastebėti, jog jei mūsų įvesto supaprastinimo spindulys R yra daug mažesnis už stygos mastelį L_{s}, tai po vijos ir judesio kiekio modų pakeitimo spindulys tampa žymiai didesnis už L_{s},t. y. vijos ir judesio kiekio modų pakeitimas sukeičia atstumų skalę su didelių atstumų skale. Taigi dėl T-dvilypumo skirtumas tarp didelių ir mažų atstumų tampa neaiškus: jei stygos judesio kiekio modos požiūriu kažkas atrodo kaip didelis atstumas, tai stygos vijos modos požiūriu tai atrodo kaip labai mažas atstumas.
Mendelejevskas

Istorija

1868 m. šalia brolių Uškovų chemijos gamyklos ėmė kurtis gyvenvietė „Bondiužskij“. Miesto tipo gyvenvietė nuo 1928 m.
1967 m. suteiktas miesto statusas ir Mendelejevsko vardas. Miestas pavadintas pagal chemiką Dmitrijų Mendelejevą, kurį laiką dirbusį vietinėje chemijos gamykloje.
Aivaras Veiknys

Biografija

2001 m. baigė Elektrėnų „Ąžuolyno“ vidurinę mokyklą (dabar progimnazija). 2001 m. įstojo į Vilniaus Gedimino technikos universitetą, Statybos fakultetą. Studijavo nekilnojamojo turto vadybos specialybę. 2005 m. studijas nutraukė.
2007 m. dirbo UAB „Izola“ 3 kategorijos katilų apmūrytoju. 2008–2010 m. buvo dienraščio „Respublika“ žurnalistas. 2009 m. kaip žurnalistas lankėsi Afganistane. 2011 m. dirbo „SEB investicinio gyvybės draudimo“ konsultantu. 2012–2015 m. gyveno Vandžiogalos kaime, Kauno rajone, dirbo parketo gamykloje staliumi-staklininku. 2015 m. gegužę su šeima apsigyveno Elektrėnuose, trumpai dirbo žurnalistu laikraštyje „Elektrėnų žiniose“. 2015 m. su „Poezijos pavasario“ delegacija aplankė lietuvių bendruomenes Šveicarijoje. Tai pačiais metais dalyvavo tarptautiniame projekte „Versoplis“, kaip vienas talentingiausių Lietuvos jaunosios kartos poetų lankėsi festivalyje Ledberyje (Jungtinė Karalystė) ir Gdanske (Lenkija).

Kūryba

A. Veiknys rašyti pradėjo baigdamas mokyklą. Debiutinę poezijos knygą „R aktai“ išleido 2007 m., antrąjį eilėraščių rinkinį „Paukštuko liudijimai“ – 2014 m. Nuo 2008 m. kūryba pradėta spausdinti kultūrinėje spaudoje (žurnaluose „Naujoji Romuva“, „Nemunas“, savaitraštyje „Literatūra ir menas“, kt. leidiniuose). Eilėraščiai versti į vokiečių, anglų ir lenkų kalbas. Poetas dalyvauja įvairiuose literatūriniuose renginiuose ir festivaliuose („Poezijos pavasaryje“, „Poetiniame Druskininkų rudenyje“, „Literatūrinėse Vilniaus slinktyse“, „Literatūrinėje Panevėžio žiemoje“ ir kt.“). A. Veiknys – vienas iš festivalio „Literatūrinės Vilniaus slinktys“ sumanytojų ir organizatorių.
Tarybų Lietuva (radijo stotis)

Tarybų Lietuva – LKP (TSKP) radijo stotis, transliuota nuo 1990 m. birželio iki 1991 m. rugpjūčio lietuvių, rusų ir lenkų kalbomis iš Antavilių.

Istorija

Radijo stotis pradėjo savo darbą 1990 m. birželio 2 d., pastovios transliacijos pradėtos birželio 26 d. iš buvusio Vilniaus aukštosios partinės mokyklos pastato. Užėmus Lietuvos radijo ir televizijos pastatus, programą imta transliuoti iš ten. Transliuota 864 kHz dažniu (AM bangų ruože) ir buvo girdima Vilniuje. Radijo stotis buvo panaikinta po 1991 m. rugpjūčio pučo Maskvoje.
Anglis

Charakteristikos

Yra 8 anglies alotropinės atmainos: amorfinė anglis, grafitas, deimantas, anglies nanovamzdeliai, fulerenas ir sintetinė – karbinas. Amorfinė anglis – suodžiai – juodi milteliai; grafitas – pilkai juodos spalvos kristalai, sistema heksagonalinė, kietumas 1, tankis 2230 kg/m³. Deimantas – bespalviai skaidrūs kristalai, sistema kubinė, kietumas 10, tankis 3510 kg/m³. Aukštoje temperatūroje (apie 1500 °C) deimantas ir grafitas virsta karbinu.
Visų anglies modifikacijų lydymosi temperatūra 3500–3700 °C. Anglis – nemetalas. Tirpsta išlydytuose metaluose, pvz., geležyje, kobalte, nikelyje. Degdama sudaro anglies dioksidą (jei deguonies netrūksta) ir anglies monoksidą (jei deguonies trūksta). Kaitinama su metalais ar jų oksidais, sudaro karbidus; pvz., iš anglies ir aliuminio oksido gaunamas aliuminio karbidas: 9C + 2Al₂O₃ → Al₄C₃ + 6CO. Aukštoje temperatūroje jungiasi su halogenais (pvz., su chloru sudaro anglies tetrachloridą CCl₄), siera ir kitais elementais. Anglies yra visuose organiniuose junginiuose. Didžiausios organiniu junginių grupės yra angliavandeniliai ir angliavandeniai. Anglies atomai gali sudaryti linijines, šakotas grandines ir žiedus, prie kurių prisijungę vandenilio, deguonies ir kitų elementų atomai. Šiose grandinėse anglies atomų jungtys yra viengubos, dvigubos ir trigubos. Dvigubas jungtis turinčios molekulės linkusios stambėti (polimerizuotis) – susidaro stambiamolekuliai junginiai.

Panaudojimas

Anglis ir jos gamtiniai junginiai – svarbus energijos šaltinis ir chemijos pramonės žaliava. Iš grafito daromi elektrodai, gaunamos raketinių variklių antikorozinės dangos, grafito plastikai, juo futeruojama cheminė aparatūra. Labai grynu dirbtiniu grafitu atominiuose reaktoriuose lėtinami neutronai. Šlifuoti deimantai vartojami papuošalams. Iš deimanto gaminamos gręžimo įrankių vainikėliai. Suodžiai vartojami gumos gamyboje kaip užpildas.

Istorija

Didelės molekulinės masės anglies junginiai evoliucijos metu sudarė gyvybės atsiradimo Žemėje pamatą. Augalų ląstelės geba asimiliuoti atmosferos anglies dioksidą. Iš šio gebėjimo atsirado chemosintezė, fotoredukcija ir fotosintezė.

Biologinė reikšmė

Augaluose anglis sudaro 42-45 % sausosios masės, gyvūnuose 0,1-26 % gyvosios masės. Tos pačios rūšies organizmuose anglies kiekis priklauso nuo lyties, amžiaus, vystymosi stadijos ir kitų sąlygų. Svarbiausias žaliųjų augalų anglies šaltinis (95-98 %) yra atmosferos anglies dioksidas, gyvūnų – augalų susintetinti organiniai anglies junginiai. Žuvus organizmams, didžioji jų kūno dalis virsta anglies dioksidu. Dalis augalų asimiliuotos anglies ilgainiui virsta durpėmis, akmens anglimis, nafta, dujomis, dirvos humusu, sapropeliu. Be stabiliosios anglies ¹²C, augaluose kaupiasi ir radioaktyvioji ¹⁴C. Su maistu ji patenka į gyvūnų ir žmogaus organizmą. Radioaktyviosios anglies kiekis augalų ir gyvūnų liekanose rodo, kada jie gyveno. Radioaktyvioji anglis naudojama fotosintezei, medžiagų kitimui ir apytakai organizme tirti. Bakterijų, virusų, vabzdžių žymėjimas radioaktyviąja anglimi padeda tirti jų biologiją, kovoti su ligų sukėlėjais, augalų ir gyvūnų kenkėjais.
Teisė į teisingą teismą

Teisė į teisingą teismą (teisė į teisingą teismo procesą) - subjektinė teisė, viena iš pagrindinių asmens (ne tik žmogaus) teisių; (teismo) procesinė garantija, suponuojanti asmens teisę į tinkamą teisinį procesą. Įtvirtina Lietuvos Respublikos Konstitucija, Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija (6 straipsnio 1 dalis), kiti teisės norminiai aktai.
Teresė Dambrauskaitė

Biografija

1958 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. Nuo 1959 m. dirbo Mokslinėje restauracinėje gamybinėje dirbtuvėje, nuo 1969 m. Paminklų konservavimo institute (nuo 1988 m. Paminklų restauravimo projektavimo institutas) istorinių tyrimų skyriuje.
Parengė Vilniaus Augustinų, Bazilijonų, Pranciškonų, Bonifratrų, Vizitiečių vienuolynų, Alumnato, Bžostovskiu rūmų (Universiteto g.) istorines apybraižas, Vilniaus Aukštutinės pilies, Visų šventųjų ir Šv. Jonų bažnyčių, Filharmonijos, Pacų rūmų (Šv. Jono g.), Siesikų rūmų istorinių tyrimų ataskaitas. Tyrė Vilniaus amatų cechų namų lokalizaciją, Vokiečių g. bulvaro vietoje buvusį užstatymą, daugumą senamiesčio kvartalų.
Švienta Voda

Istorija

Manoma, kad gyvenvietė įkurta dar viduramžiais. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą minima 1719 metais, kai šioje vietovėje buvo pastatyta koplyčia. Gyvenvietėje yra įkurtas kryžių kalnas panašus į Kryžių kalną esantį Lietuvoje. 1876 m. pastatytas Vasilkuvo Švienta Vodos Rūpestingosios Dievo Motinos sanktuariumas.
Giedrutė Idzelienė-Balčiūnaitė

Giedrutė Idzelienė-Balčiūnaitė (g. 1951 m. rugpjūčio 15 d. Šiauliuose) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija

Baigusi Kuršėnų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1969–1973 m. choro dirigavimo mokėsi Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. B. Sližys). 1974–1979 m. muziką neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė P. Januška).
Nuo 1973 m. Kulių (Plungės r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovė. Chorus paruošė Plungės rajono dainų šventėms ir kitiems kultūros renginiams, o jaunučių chorą 1987 m. respublikinei dainų šventei. 1992 m. suorganizavo vyresniųjų klasių merginų chorą, kurį su jaunučių choru parengė 1993 m. Klaipėdos regiono dainų šventei, o merginų 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Merginos dalyvavo 1995 m. Žemaičių ir Pamario krašto vaikų ir jaunimo chorų festivalyje „Pavasario balsai“, koncertavo Klaipėdos universiteto Menų fakulteto salėje respublikinės muzikos mokytojų konferencijos dalyviams. Merginų choras 1995, 1996 ir 1997 m. moksleivių chorų festivalio „Baltijos bangelės“ Palangoje dalyvės, taip pat dalyvavo 1996 m. Jaunimo menų šventėje Vilniuje, Žemaičių ir Pamario krašto vaikų ir jaunimo dainų šventėje „Mes Lietuvos vaikai" Klaipėdoje, 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventėje Vilniuje, pasirodo koncertuose, gieda bažnyčiose. Mokytoja kėlė kvalifikaciją Šiauliuose ir Vilniuje, dalyvavo mokslinėse konferencijose Klaipėdoje, diriguoja dainų šventėse. 1994 m. jai suteikta vyresniosios muzikos mokytojos, o 1996 m. muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Geležinis kupolas

Geležinis kupolas (hebr. כיפת ברזל = kipat barzel) – mobili Izraelio oro gynybos sistema, sukurta kompanijos „Rafael Advanced Defense Systems“.
Sistema sukurta siekiant perimti ir sunaikinti trumpo nuotolio raketas ir artilerijos sviedinius, leidžiamus iš Gazos ruožo į Izraelį. 2011 m. kovo 27 d. „Geležinis kupolas“ buvo paskelbtas darbiniu ir dislokuotas netoli Beer Ševos miesto. 2011 m. balandžio 7 d. sistema sėkmingai numušė pirmąjį kovinį taikinį – iš Gazos ruožo palestiniečių paleistą „Grad“ tipo raketą. 2012 m. kovo 10 d. laikraštis „The Jerusalem Post“ pranešė, kad nuo savo dislokavimo pradžios sistema numušė 90% raketų, paleistų iš Gazos ruožo ir skrendančių į gyvenamuosius Izraelio rajonus. Iki 2012 m. lapkričio „Geležinis kupolas“ numušė per 400 raketų.
Slovakijos futbolo varžybos 1970–1971 m.

Pirmenybės

(Slovakijos komandos dalyvavo Čekoslovakijos čempionate)
Krucifiksas

Krucifiksas (lot. crucifixus – nukryžiuotasis) – tapyta ar skulptūrinė prikalto Kristaus figūra, atvaizdas.

Istorija

Atsirado VI a. Bizantijos dailėje. Ankstyvuosiuose krucifiksuose Kristus vaizduojamas su ilga tunika ir karūna, nuo XI a. – apnuogintas, kenčiantis, su erškėčių vainiku. Būdinga gotikos, renesanso, baroko, taip pat senajai liaudies dailei.

Ypatumai

Naudojamas Romos katalikų, kai kurių liuteronų ir anglikonų. Rytų ortodoksai krucifikaciją vaizduoja ikonose. Kai kurios protestantų šakos teikia pirmenybę krucifiksui be Nukryžiuotojo, taip pabrėždamos prisikėlimą.
Paprastai krucifiksas būna nešiojamas vėrinys kartu su rožančiumi. Gali būti pagamintas iš medžio ar metalo, būna juvelyrinių dirbinių.
Dalius Žižys

Biografija

1977 m. baigė Panevėžio 5-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Vilniaus pedagoginį institutą.
1977 m. „Ekrano“ elektroninės aparatūros derintojas. 1977–1979 m. tarnavo Tarybinėje Armijoje. 1979–1980 m. „Lietkabelio“ elektroninės aparatūros derintojas.
1985–1987 m. Vilniaus Antano Vienuolio vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas. 1987–1988 m. Vilniaus 45-osios vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, 1988–1994 m. – direktorius.
1994–1999 m. UAB „Didžioji Aja“ vadybininkas. 1999–2001 m. Lietuvos vaizdo ir garso archyvo direktorius. Nuo 2001 m. Lietuvos centrinio valstybės archyvo direktorius.
Tunguskos incidentas

Tunguskos incidentu yra vadinamas paslaptingas sprogimas, įvykęs Sibire, Akmenuotosios Tunguskos (Podkamennaja Tunguska) upės baseine, 1908 m. birželio 30 d. Laikoma, jog didžiausia tikimybė yra, kad sprogimą sukėlė atskriejęs asteroidas.
Keletą sekundžių iki sprogimo apie 800 km spinduliu buvo matomas ryškus bolidas, skriejęs į šiaurės vakarus. Sprogimas buvo girdimas apie 1000 km nuo epicentro. Taigos medžiai buvo išguldyti 2000 km² plote. Sprogimo sukeltos seisminė ir smūginė oro bangos užregistruotos net Vakarų Europoje. Sprogimo galia galėjo sudaryti apie 15 mln. tonų trotilo galios. Kritimo vietoje nebuvo rasta nė vieno meteorito gabalo, tik meteoritinių dulkių. Manoma, kad tai buvo 50 m skersmens akmeninis meteoroidas, įsiskverbęs kelių dešimčių kilometrų per sekundę greičiu į Žemės atmosferą. Dėl staigaus stabdymo jis sprogo 8 km aukštyje ir išsisklaidė atmosferoje.

Sprogimo vieta

Aerofotonuotraukoje buvo matyti, jog sprogimas išguldė medžius didelėje, drugelio pavidalo teritorijoje. Tiesiai po ore įvykusio sprogimo buvusiame plote medžiai liko stovėti stati, tačiau sprogimo banga ne tik nudrėskė visas šakas, bet netgi nulupo nuo kamienų žievę. Nebuvo matyti jokio sprogimo palikto kraterio. Panašūs reiškiniai po daugelio metų buvo stebėti po bandomųju atominių užtaisų sprogdinimų atmosferoje. Tačiau radiacijos pėdsakų neaptikta, taigi šis sprogimas greičiausiai nebuvo branduolinis.
Albanijos futbolo varžybos 1946 m.

Pirmenybės

Lemiamos rungtynės: Flamurtari Vlore – Vllaznia Shkoder 0:2 ir 0:3.