google/wiki40b huggingface dataset:
Vandensvydžio kamuolys

Vandensvydžio kamuolys naudojamas vandensvydžio ir kanupolo varžybose. Kamuolys išsiskiria ryškia spalva ir lengvai suimamu pagrindu, kad žaidėjui būtų patogiau kamuolį laikyti viena ranka.
Įprastai vandensvydžio kamuolys sveria 400–450 gramų, vyrams pripučiamas 90–97 kPa, moterims – 83–90 kPa. Naudojami du skirtingo dydžio kamuoliai: vyrų varžyboms 5 numerio (68–71 cm apimties) ir 4 numerio (65–67 cm) moterims.
Vienas pirmųjų kamuolių vandensvydžio varžyboms buvo sukurtas XIX a. tokios formos kaip naudojamas regbyje. Vėliau pereita prie futbolo kamuolio naudojimo. Tačiau šie kamuoliai greitai sušlapdavo ir tapdavo labai sunkūs, todėl 1936 m. JAV vandensvydžio treneris James R. Smith sukūrė guminį kamuolį, kuris žymiai labiau tiko tokio tipo varžyboms. Iš pradžių kamuolys buvo raudonos spalvos, o 1948 m. buvo perdažytas į geltoną spalvą dėl geresnio matomumo žiūrovams. Oficialiu FINA ir olimpinių žaidynių kamuoliu jis tapo 1956 m.
2005 m. FINA leido pakeisti oficialaus vandensvydžio kamuolio spalvinimą. Nuo šiol kamuolio dalis gali būti mėlynos, raudonos, žalios, juodos ar geltonos spalvos.
Kroatijos geografija

Kroatija yra šalis Europoje, šiaurės vakarų Balkanų pussiasalyje, į rytus nuo Adrijos jūros.
Šalies kaimynės yra Slovėnija, Vengrija, Serbija, Juodkalnija, Bosnija ir Hercegovina. Turi jūros siena su Italija. Šalis yra suskirstyta į tris istorines žemes: Istrą, Slavoniją ir Dalmatiją.

Geografinė padėtis

Kroatijoje yra aukštų kalnų, platus upių tinklas, raižytos jūrų pakrantės, daug salų. Kroatija garsi savo kalnais: Dinarais, Vebitais, mažiau Velika Kapela. Aukščiausias Kroatijos taškas yra Dinara – 1830 metrų virš jūros lygio. Vebito šlaitai stačiai krenta į Adrijos jūrą, sudarydamas nepakartojamą grožį.

Didžiausios upės

Kroatijos rytuose, t. y. Slavonijoje, teka daugybė upių. Ilgiausia iš jų yra Sava kur 562 kilometrai teka Kroatijoje. Ji teka ir Kroatijos sostinėje Zagrebe. Jos didžiausi intakai Kroatijoje yra Kupa, Lonja, Una ir įteka Serbijoje į Dunojų. Taip pat Kroatijos šiaurėje teka Drava. Jos didžiausi intakai Kroatijoje yra Bednja, Mura. Upė taip pat įteka į Dunojų tik dar Kroatijos teritorijoje. Taip pat yra upių įtekančių į Adrijos jūrą, tačiau jos nėra labai ilgos. Didžiausios iš jų yra Krka, Cetina, Neretva.

Didžiausi ežerai

Kroatijoje yra ir nemaža ežerų, dauguma jų yra kalnuose sudarydami nuostabias sąlygas turizmui. Didžiausi iš jų: Kopačevsko ežeras, Lokvarsko ežeras, Plitvička, Krušičko ežeras, Vransko ežeras, Peručko ežeras.

Jūros pakrantės

Kroatija turi 1800 kilometrų pakrantę. Dauguma jos yra labai raižyta, dalmatiško tipo krantai. Dauguma jų susidarė dėl ledynų. Aplink pakrantę yra daugybe ilgų salų, bei pussiasalių. Didžiausia sala yra Krkas – apie 410 km². Ją nuo žemyno skiria Kvarnero sąsiauris, o nuo aplinkinių rytinių salų Kvernevičiaus sąsiauris. Kiek mažesnės salos: Cresas, Rabas, Lošinis, Pagas, Ugljanas, Dugi Otokas, Pašmanas, Kornatis, Šolta, Bračas, Hvaras, Visas, Korčula, Lastovas, Mljetas.

Didžiausi miestai

Kroatijos sostinė ir didžiausias miestas yra Zagrebas. Kiti didesni miestai: Splitas, Rijeka, Osijekas, Zadaras, Karlovacas. Didžiausi uostai: Rijeka, Splitas, Pločė, Pula.
Rozetė (apdovanojimas)

Ženklo pamatas

Stambi rozetė iš suklostyto kaspino (dar vadinama ir kokarda) kartais naudojama kaip pamatas, prie kurio tvirtinamas apdovanojimo ženklas ar jo pakaitalas. Tokios rozetės buvo naudojamos su pirmaisiais TSRS Raudonosios Vėliavos ordinais.

Papildomas puošinys

Prie kai kurių apdovanojimų ženklų kaspino tvirtinamas didoka rozetė iš ordino kaspino. Tai būdinga kai kurių riteriško tipo ordinų karininkų ženklams.
Kai kurie Lietuvos ordinai irgi turi rozetes ant ordino ženklo kaspino ir/ar ant ordino juostelės.

Aukštesniųjų laipsnių žymė ant juostelių

Ant ordino juostelės esanti rozetė paprastai žymi aukštesnius ordino laipsnius. Pvz., karininko ir aukštesnius.

Pakartotinio apdovanojimo žymė

Maža metalinė rozetė ant apdovanojimo juostelės gali rodyti, kad juostelės nešiotojas keliskart apdovanotas tuo apdovanojimu.

Ženklo pakaitalas

Mažas skritulio pavidalas ženkliukas, įteikiamas kartu su apdovanojimu ir nešiojamas, kai nešioti pagrindinį apdovanojimo ženklą (medalį) netinka. Tokios rozetės naudojamos su kai kuriais Prancūzijos, Italijos, Japonijos apdovanojimais.

D. Britanija

Dalimi D. Britanijos apdovanojimų tas pats žmogus gali būti apdovanotas kelis kartus. Tokiais atvejais antrą apdovanojimą reiškia strypelis (angl. bar) ant ordino ar medalio ženklo kaspino, trečią apdovanojimą – antras strypelis ir t. t. Tuo tarpu su kasdiene uniforma nešiojama apdovanojimo juostelė, ant kurios pakartotinus apdovanojimus žymi metalinės rozetės. Tokios rozetės naudojamos su, pvz., D. Britanijos Išskirtinės tarnybos ordinu (angl. Distinguished Service Order), Georgo medaliu (angl. George Medal):

JAV

Dabar JAV rozetes turi tik vienintelis Garbės medalis (angl. Medal of Honor). Rozetė nešiojama tik su civiliais drabužiais. Ji įteikiama kartu su kaklo kaspino ir juostele.
Anksčiau rozetę turėjo ir Purpurinės širdies medalis (angl. Purple Heart). Dabar vietoj rozetės nešiojamas metalinis ženkliukas. Jis yra sumažintos medalio juostelės pavidalo, nešiojamas su civiliais drabužiais. Tokie juostelės pavidalo ženkliukai yra būdingi JAV kariniams medaliams.

Prancūzija

Rozetes turi keli aukščiausieji Prancūzijos apdovanojimai, tarp jų – Garbės legiono (pranc. Légion d'honneur ordinas ir Nacionalinis ordinas „Už nuopelnus“. Abiejų šių ordinų aukštesnieji laipsniai, pradedant Karininko kryžiumi, turi juosteles su rozetėmis.
Angilijos futbolo čempionatas

Angilijos futbolo čempionatas dar vadinamas AFA Lyga yra aukščiausia Angilijos futbolo divizija, kuri buvo įkurta 1997 m. Nei vienas AFA lygos klubas nėra žaidęs CFU klubų čempionate ar CONCACAF Čempionų lygoje.
Valkininkų valsčius

Valkininkų valsčius buvo dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Valkininkai.
Palenkės Januvas

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1423 m., kai LDK kunigaikštis Vytautas Didysis padovanojo tuo metu čia buvusį Porchuvo kaimą Lucko vyskupui. 1428 m. įkurta Palenkės Januvo Šv. Trejybės parapija. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1465 m. kaimas gavo Kulmo miesto teises ir dėl tuometinio savininko Lucko vyskupo Jano Losovičiaus buvo pervadintas Janów Biskupi (priedėlis Podlaski išpopuliarėjo tik nuo XIX amžiaus). Dėl ypatingų sąsajų su religija ir kaimo herbe vaizduojami dvasininkų ženklai – ostija ir kielikas.
1519 m. sausio 3 d. mieste lankėsi karalius Žygimantas Senasis. Miestas buvo įsikūręs šalia kelio Vilnius-Krokuva, todėl sparčiai vystėsi. XVI a. mieste buvo pastatyta Lucko vyskupo rezidencija, kuri turėjo keturis gynybinius bastijonus. 1570 m. mieste buvo apie 500 namų ir apie 5000 gyventojų. 1656 m. švedų tvano metu buvo sugriautos miesto bažnyčios ir vyskupo rezidencija. 1685 m. atidaryta kunigų seminarija, kuri veikė iki 1939 metų.
1714-1735 m. pastatytas Palenkės Januvo Šv. Trejybės kolegiatas. 1770-1780 m. Pavlo Turskio iniciatyva vietoje buvusios vyskupo rezidencijos pastatyti vėlyvojo baroko architektūros stiliaus rūmai, su angliško stiliaus parku. Šiuose rūmuose nuo 1788 m. iki 1796 m. paskutiniuosius savo gyvenimo metus praleido Lucko vyskupas, vienas iš 1791 m. gegužės 3 d. konstitucijos autorių Adomas Naruševičius, kuris buvo palaidotas Šv. Trejybės bažnyčios kriptoje.
1818-1867 m. miestas buvo Palenkės Januvo vyskupijos centras. 1867-1932 m. miestas buvo Konstantinuvo apskrities centras. 1870 m. iš gyvenvietės atimtos miesto teisės, kurios buvo sugrąžintos 1918 m., bet vėl prarastos 1940 metais. 1928 m. centrinėje miesto aikštėje buvo pastatyta benzino kolonėle, kuri yra viena iš seniausių Lenkijoje. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Palenkės Januvo žydų kapinės. Per karą miestas neteko apie pusės gyventojų, 1944 m. kaime gyveno tik apie 2000 žmonių.
Vecaucė

Istorija

Senosios Aucės (Alt-Autz) dvaras šaltiniuose minimas nuo 1616 m. Rūmuose 1921 m. įsteigtas Latvijos universiteto žemės ūkio fakulteto mokymų centras.
Komkoras

Komkoras (rus. комкор, angl. comcor) – TSRS 1935–1940 m. egzistavęs karinis laipsnis, analogiškas dabartiniam generolui leitenantui. Komkoras vyresnis už komdivą (generolą majorą), žemesnis už antro rango komandarmą (generolą pulkininką). Vėliau, keičiant karinių laipsnių sistemą ir panaikinus komkoro laipsnį, komkorai buvo pervadinti generolais leitenantais.
Žodis комкор yra pavadinimo командир корпуса 'korpuso vadas' santrumpa. Komkorai daugiausia vadovaudavo korpusams.

Kita komkoras prasmė

Žodis komkoras Rusijoje (anksčiau – TSRS) taip pat reiškia tiesiog korpuso vadą, nepriklausomai nuo jo laipsnio.
Sara Tommasi

Biografija

Yra baigusi ekonomikos studijas Milane ir aktorių rengimo studiją Niujorke. Karjerą televizijoje pradėjo 2002 m. kaip muzikinių laidų vedėja, 2004 m. dalyvavo realybės šou „L‘isola dei famosi“, pozavo erotinėje fotosesijoje žurnalui „Max“.
2008 m. nusifilmavo kino komedijoje „Ultimi della classe“. 
Sara išgarsėjo ir kaip futbolininkų Ronaldinho ir Mario Balotelli draugė. Vėliau tapo žinoma apie jos dalyvavimą tuometinio Italijos ministro pirmininko Silvio Berlusconi rengiamuose vakarėliuose, tačiau pati Sara interviu tvirtino esanti auka, kuria buvo pasinaudota, kuri buvo svaiginama narkotitais ir atmetė prielaidas, kad pati teikia eskorto paslaugas.
2012 m. ji nusifilmavo pornografiniame filme „Sara Tommasi: Il Mio Primo Film Hard“, o tų pačių metų rudenį atsidūrė ligoninėje, kur buvo gydoma nuo depresijos.
Agailių koplyčia

Istorija

Pirmoji medinė koplyčia Agailių miško gilumoje buvo pastatyta dar baudžiavos laikais. Prie jos buvo palaidoti ir 1863 m. sukilimo dalyviai. Pasak senųjų gyventojų, prie Agailių koplytėlės buvo laidojami Klaišių dvare mirtinai užplakti baudžiauninkai. Žmonės manė, kad ši vieta turi stebuklingų galių, todėl čia statė kryžius.1939 m. šioje vietoje pastatyta betoninė bažnytėlė, kurioje galėjo tilpti iki 100 žmonių. Ji neilgai džiugino tikinčiuosius - 1942 m. buvo padegta. Uždengus stogą bažnyčia vėl išstovėjo tris dešimtmečius, kol 1974 m. sudegė nuo žaibo. 1975-ųjų vasarą tikinčiųjų lėšomis atstatyta Agailių bažnyčia tų pačių metų rudenį, rugsėjo 9 d., sovietų valdžios sprendimu buvo nuversta buldozeriu. Sunaikino šventas relikvijas, o kryžius vertė į čia pat iškastas tranšėjas. Tikintieji vėliau rado skulptūrų liekanų, jas restauravo ir vėl grąžino į atstatytą koplyčią.
Nugriautos koplyčios ir sulygintų kapinių kalnelio vietoje buvo liepta iškasti žvyro karjerą. Jį kasant buvo rasta žmonių palaikų, todėl darbininkai atsisakė dirbti. Valdžia atsitraukė, o žmonės naktimis statė kryžius. 1984 m. birželio 22 d. naktį kryžiai nupjauti motoriniu pjūklu ir išvežti. Bet tuo kryžių statymas nebuvo sustabdytas, tik buvo statomi mažesni.
Atstatyti Agailių bažnyčią vėl imtasi 1990 m. Architektė Rasa Budrytė parengė koplyčios projektą. Kuršėnų miškų urėdija privežė žemių, užpylė duobes ir atkūrė buvusią kalvą. Netrukus iškilo 13,6 metrų ilgio, 7,6 m pločio, 14,6 m aukščio bažnyčios pastatas.
2004–2005 m. Kuršėnų miškų urėdija savo lėšomis atnaujino Agailių bažnytėlę, įrengė pakylą rengijniams, pastatė suolus, sutvarkė aplinką.
Nuo neatmenamų laikų prie Agailių koplyčios vyko Šeštinių atlaidai. Įdomu, kad jie vykdavo ne sekmadienį, o ketvirtadienį. Manoma, jog tai sietina su labai sena tradicija. Nežiūrint tokių nepatogumų, į atlaidus susirinkdavo visų aplinkinių kaimų žmonės. Tai rodo, kad ši nuošali vieta vietiniams gyventojams nuo seno buvo labai svarbi. Ji tokia išlieka ir šiandien.
Stasys Jasiūnas

Biografija

1974 m. baigė Salų žemės ūkio technikumą, agronomas.
Rokiškio rajono Duokiškio miestelio ūkininkas.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Rokiškio rajono skyriaus narys.
2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Zoja, vaikai Rolandas, Eugenijus, Rūta, Virginija.
Klaipėdos Santarvės progimnazija

Istorija

Klaipėdos „Santarvės“ (anksčiau 23-oji) vidurinė mokykla savo duris atvėrė 1977 m. rugsėjo 1-ąją dieną. 2005 m. prijungta Klaipėdos „Kuršių" (anksčiau 25-oji) vidurinė mokykla.
Nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. „Santarvės“ pagrindinė mokykla. 2014 m. prijungta Klaipėdos Andrejaus Rubliovo (anksčiau 17-oji vidurinė) pagrindinė mokykla. Nuo 2017 m. liepos 1 d. „Santarvės“ progimnazija.
Levišo Dievo Motinos cerkvė

Levišo Dievo Motinos cerkvė (serb. Богородица Љевишка) – XIV a. serbų ortodoksų bažnyčia Prizrene, pietų Kosove. Valdant Osmanų imperijai bažnyčia buvo paversta į mečetę. XX a. pradžioje pertvarkyta į cerkvę.

Istorija

Cerkvės statybos darbai buvo pradėti 1306 m. Baigta statyti 1309 m. Pastatyta ant senos, Bizantijos laikų bažnyčios griuvėsių.
1990 m. buvo paskelbta ypač svarbiu kultūros paminklu. 2006 m. liepos 13 d. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 1999 m., po Kosovo karo, buvo saugoma Kosovo pajėgų. 2004 m., po Kosovo neramumų, buvo sudeginta.
Gedimino prospektas

Gedimino prospektas – pagrindinė Vilniaus miesto gatvė prasidedanti prie Vilniaus Katedros, sankryžoje su Šventaragio g. ir baigiasi Žvėryno tiltu.
Prie šios gatvės įsikūrusios Lietuvos Respublikos valstybinės institucijos tokios kaip Lietuvos Respublikos Seimas. Gatvėje yra daug įvairių bankų atstovybių, prabangių parduotuvių, restoranų ir kavinių.

Istorija

Gatvė suformuota 1836 m. kaip Šv. Georgijaus (Šv. Jurgio) prospektas. Kai Vilnius buvo Lenkijos okupuotas (1920–1939 m.), ši gatvė buvo vadinama Adomo Mickevičiaus gatve (ulica Mickiewicza). 1939 m. buvo vadinama Gedimino gatve. Kai Lietuva buvo Tarybų Sąjungos sudėtyje ji pervadinta Lenino prospektu, o nuo 1989 m. gatvė pavadinta dabartiniu vardu. Gatvė nuo seno išgrįsta juodu balzaltu iš Voluinės, Ukrainos.
Jurgis Traušys

Biografija

Gimė gausioje ir neturtingoje Kuršių marių žvejo šeimoje. Dirbo Šrėderio spaustuvės mokiniu, darbininku, prieglaudos mokyklos mokytoju, knygrišiu.  1876–1904 m. leido „Evangeliškas kalendras“, iš vokiečių į lietuvių kalbą vertė ir spausdino savo Priekulės spaustuvėje įvairias tikybines knygeles. 1880–1882 m. redagavo ir leido laikraštį „Tiesos prietelius“, 1881–1882 m. jo priedą „Lekiantieji laiškai“, laikraštį „Konservatyvų draugystės laiškas“.  Jo spaustuvėje spausdinti 8 laikraščiai, išleistos 209 knygos, kiti smulkūs leidiniai.
Kauno simfoninis orkestras

Kauno simfoninis orkestras – Lietuvos orkestras Kaune.
Įsteigtas 2004 m., koncertinę veiklą pradėjo 2005 m. Orkestro pirmtakas – nuo 1988 m. veikęs Kauno kamerinis orkestras. Pirmasis koncertas surengtas 2005 m. vasario 5 d. Pirmasis orkestro vadovas – Italijos smuikininkas Pavelas Bermanas.  Šiuo metu orkestro vadovas – Algimantas Treikauskas.  Nuo 2006 m. orkestro vyr. dirigentas – Modestas Pitrėnas.
Bialoveršniai

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XVIII a. kaimas buvo 6 valakų ir čia gyveno vienuoliai kamendulai iš Vygrių. XVII a. ir XVIII a. čia gyvavo nakvynės namai, kuriuose galėdavo apsistoti vienas ar keli svečiai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
TV11

TV11 – regioninis televizijos kanalas, kuris savo veiklą pradėjo 1996 metais spalio mėn. Transliacijas baigė 2010 m. balandžio 2 d.
TV11 pateikė įvairų skonį tenkinančią programą – nuo pramoginių, informacinių, kultūrinių laidų iki įvairaus žanro filmų kiekvieną dieną, bei penktadieninių koncertų. „TV11“ buvo vienintelė televizija, suteikusi galimybę žiūrovams stebėti Atvirojo Latvijos ledo ritulio čempionato kovas, Lietuvos vyrų rankinio čempionato mačus bei kitas sporto varžybas.

Bankroto istorija

2009 metų spalio 27 d., įsigaliojo teismo sprendimas dėl bankroto bylos iškėlimo.
2010 metų sausio 12 d. 16:00 val., Lietuvos radijo ir televizijos centras (LTRC) išjungė TV11 transliaciją. Iki transliacijų nutraukimo buvo matoma tik keleto kabelinių televizijų abonentams.
2010 metų sausio 21 d., apeliacinis teismas nusprendė, kad bankroto byla iškelta teisėtai.
2010 metų balandžio 2 d., nutraukiamos visiškos transliacijos, darbuotojai neįleidžiami į patalpas.
Lesčių Dievo Apvaizdos bažnyčia

Istorija

Kotryna Remerienė ir Jonas Remeris 1789 m. pastatė medinę bažnyčią ir išlaikė kunigą. Ji buvo Ariogalos parapijos filija. 1826 m. veikė parapinė mokykla; įsteigta altarija. Jai paskirtas didokas sodas. Parapija buvo sulenkėjusi. Tarpukariu visos nelotyniškos pamaldos buvo atliekamos lietuviškai. Prieglaudos pastate veikė pradžios mokykla, pašto agentūra, parduotuvė. Buvo rengiamos pramogos, vaidinimai. Vargonininkai Adomaitis, Juozas Rimkus subūrė bažnytinį chorą. Veikė pavasarininkų kuopa.
Lesčiuose daugiau kaip 30 metų klebonavo Juozas Underys (mirė 1953 m.). Parapijos valdytoju 1956–1961 m. buvo kunigas Antanas Ylius, Sibiro tremtinys. Jo rūpesčiu bažnyčia suremontuota: sienos iš lauko apkaltos lentomis, uždengtas naujas stogas, viduje pastatyta suolų; suremontuota varpinė.

Architektūra

Bažnyčia stovi atokiau nuo gyvenvietės, ant kalvos. Ji liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su siaura apside, šonine zakristija ir bokšteliu ant kraigo. Šventoriaus tvora žema, mūrinė. Jame stovi medinė varpinė, yra senos kapinės.
Betmenas (animacinis serialas)

Sukūrimas

Serialą sukurti paskatino Tim Burton filmai „Betmenas“ ir „Betmeno sugrįžimas“, Frank Miller komiksų knyga „Batman: The Dark Knight Returns“ bei visuotinai pripažinta „Supermeno animacija“, pateikta Fleischer Studios 1940 m.
Linas Urmanavičius

Biografija

1968–1979 m. mokėsi Alytaus 2-ojoje vidurinėje mokykloje. 1988 m. baigė Vilniaus universitetą, ekonomistas. 1995–2000 m. tobulinosi VMI mokymo centre.
1986–1995 m. UAB „Alytaus maistas“ Prekybos skyriaus viršininkas, 1995–1999 m. Druskininkų mokesčių inspekcijos vyresnysis mokesčių inspektorius, 1999–2001 m. Alytaus apskrities mokesčių inspekcijos vyriausias mokesčių inspektorius, 2001–2006 m. Druskininkų savivaldybės mero patarėjas. 2006–2012 m. Druskininkų savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2012 m. Druskininkų savivaldybės vicemeras.
Iki 2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus narys, nuo 2016 m. nepartinio judėjimo „Už Druskininkus“ narys. 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Druskininkų savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Vilija, vaikai Danielius, Augustė, Tomas.
Babelis (2006 m. filmas)

Siužetas

Filme perpintai vaizduojamos trys istorijos, kurios tiesiogiai viena kitai įtakos nedaro, bet yra susijusios.
Viena iš siužeto dalių vaizduoja berberų kaimą Maroke. Ožkas auginantis Abdula iš savo kaimyno Hasano Ibrahimo nusiperka graižtvinį šautuvą šakalams baidyti. Jis atiduoda jį savo sūnums Jusefui ir Ahmedui, kurie ir prižiūri bandą. Vaikai pradeda žaisti su šautuvu mėgindami savo taiklumą. Jusefas pataiko į pravažiuojantį turistų autobusą ir sunkiai sužeidžia amerikiečių turistę Siuzan. Kadangi ligoninė toli, sužeistoji nugabenama į netoliese esantį gido Anvaro kaimą. Ten veterinaras užsiuva žaizdą, o Siuzan vyras Ričardas niekaip negali išsireikalauti, kad būtų atsiųsta medicininė pagalba. Tuo tarpu likę turistai atsisako laukti ir išvyksta. Policija atranda ginklą pardavusį Hasaną ir sužino, kad jis gavo ginklą iš vieno japono ir pardavė Abdulai. Pareigūnai kalno pašlaitėje užklumpa Abdulą su vaikais, kyla susišaudymas, kurio metu nušaunamas Ahmedas. Jusefas sukrėstas brolio mirties sulaužo ginklą ir pasiduoda policijai. Siuzan galiausiai nugabenama į ligoninę ir vėliau pasveiksta.
Antroji siužetinė linija vaizduoja kurčnebylę japonų paauglę Čieko. Ji kenčia dėl neseniai nusižudžiusios motinos, pykstasi su tėvu ir seksualiai provokuoja sutiktus vyrus (vaikinų kompaniją klube, stomatologą, detektyvą), bet vis atstumiama. Detektyvas tiria jos tėvo Jasudžiro kelionę į Maroką – jis ten medžiojęs ir vėliau padovanojęs savo ginklą gidui Hasanui.
Trečioji istorija pasakoja apie San Diege pasilikusius Ričardo ir Siuzan vaikus Debi ir Maiką. Juos prižiūrinti meksikiečių auklė Amelija pakviesta į savo sūnaus vestuves Meksikoje, tačiau dėl incidento Maroke ji negali išvykti. Neradusi, kas dar galėtų prižiūrėti vaikus, ji ryžtasi juos pasiimti su savimi. Ji su vaikais ir sūnėnu Santjagu išvyksta į Meksiką ir ten švenčia sūnaus vestuves. Tačiau grįžtant atgal į JAV, pasienio pareigūnams užkliūva neblaivus Santjagas ir tėvų leidimų vežti vaikus neturinti Amelija. Santjagas nepaklūsta pareigūnams ir pasprunka tolyn. Dykumoje jis palieka Ameliją su vaikais bandydamas suklaidinti policiją. Be maisto ir vandens praleidę naktį dykumoje jie išsekę ieško pagalbos. Amelija galiausiai sustabdo policijos automobilį, bet suimama kaip nelegalė. Vėliau pareigūnai randa ir vaikus, tačiau Amelija deportuojama į Meksiką.
Kaip pats filmo pavadinimas rodo, pagrindinė jo idėja yra kalbėjimas ir nesusikalbėjimas (aliuzija į Babelio bokštą) – tarpusavyje nesugebantys bendrauti Ričardas ir Siuzan, dėl savo negalios aplinkinių atstumta Čieko, vieni kitų nesuprantantys amerikiečiai ir marokiečiai. Taip pat vedamos paralelės tėvų ir vaikų santykiuose.
Saint Patrick's Athletic FC

Istorija

Klubas įkurtas 1929 m. Daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai.
Pnompenis

Istorija

Pirmoji pastovi khmerų gyvenvietė buvo įkurta XIV a. pabaigoje, 1434 m. ji tapo šalies sostine (pakeitė Ankor Tomą). Miestas buvo apleistas ir užkariautas keletą kartų, kol 1867 m. vėl tapo Kambodžos sostine. Apie 1975 metus miestas patyrė didelį socialinį krachą dėl Pol Poto režimo; beveik visi 2 mln. gyventojų buvo priversti išsikraustyti į kaimo vietoves ir dirbti žemės ūkyje. Tačiau po 1980 m. miestas atsigavo, vėl buvo atidarytos kultūros ir švietimo įstaigos.
Antanas Suslavičius

Biografija

1955–1957 m. mokėsi Krivliako septynmetėje mokykloje, 1957–1960 m. – Jočiūnų pradinėje mokykloje, 1960–1964 m. – Šilonių aštuonmetėje mokykloje, 1964–1968 m. – Vilniaus pedagoginėje mokykloje, 1969–1975 m. studijavo Vilniaus universiteto Matematikos ir mechanikos fakultete. 1968–1971 m. Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinės mokyklos pradinių klasių mokytojas, nuo 1971 m. – matematikos mokytojas. Nuo 1989 m. – šios mokyklos direktorius.
Papilių piliakalnis (Kupiškis)

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas apylinkėje dominuojančioje kalvoje, šiaurės rytų kraštu besiremiančioje į nedidelę pelkę. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 52x35 m dydžio, 2 m aukštesne šiaurine dalimi. Joje rasta brūkšniuotos, grublėtos ir gludintos keramikos, šlako. Šiaurinis ir rytinis šlaitai statūs, iki 17 m aukščio, kiti - nuolaidesni.
Piliakalnis labai apardytas arimų. Jis apaugęs beržais, aikštelė dirvonuoja. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,4 ha, fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 5000 m².
Į pietryčius nuo piliakalnio 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Aplinkiniai piliakalniai

Aukštupėnų piliakalnis 9 km
Likalaukių piliakalnis 18 kmŽiobų piliakalnis 29 kmKerelių piliakalnis 7 km
Vaduvų piliakalnis 13,5 kmStirniškio piliakalnis 16 km
Kiūčių piliakalnis 50 kmObonių piliakalnis 10 km
Radžionių piliakalnis 29 kmPapilių piliakalnis (Anykščiai) 17 kmGaigalių piliakalnis 2,5 km
Lašinių piliakalnis 15 kmBugailiškių piliakalnis 11 km
Aluotų piliakalnis 16 km
Solaris (operacinė sistema)

Istorija

1990 metų pradžioje kompanija Sun išleido naują operacinės sistemos versiją – Solaris 5.0. Šiuo metu jau yra sukurta Solaris 10 versija. Naujoji operacinės sistemos versija veikia daugiau negu 340 skirtingų techninės įrangos platformų, o vartotojui kainuoja tik operacinės sistemos palaikymas. Kaip ir ankstesnės versijos Solaris 10 garantuoja programinio kodo suderinamumą. Tai reiškia, kad programinė įranga, kuri veikė ankstesnėse Solaris versijose, veiks ir Solaris 10.