google/wiki40b huggingface dataset:
Degučių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Vakariniai ir šiaurės vakarų šlaitai statūs, apie 15 m aukščio, šiaurės, rytų ir pietų – žemi ir nuolaidūs. Kalvos viršūnėje yra beveik apskrita (25–30 m skersmens) aikštelė. Jos pietinis ir pietvakarių kraštas žemesnis, sutvirtintas pylimu, išliko 40 m ilgio pylimo liekanų.
Piliakalnį juosia 3 pylimai: pirmasis, 1,2 m aukščio ir 120 m ilgio yra šiaurės, rytų ir pietų šlaituose, 3,5 m žemiau aikštelės krašto. Žemiau jo, pietvakarių ir šiaurės vakarų šlaituose – antrasis, 1 m aukščio ir 50 m ilgio pylimas, o šiaurės rytų šlaituose trečiasis, 1 m aukščio ir 30 m ilgio pylimas.

Pilkapynas

800 m į pietryčius nuo piliakalnio yra pirmasis pilkapynas su 4 pilkapiais, 200 m į pietus antrasis, su 7 pilkapiais. Pilkapiai IX a.-XII a., apardyti. Sampilai 8–12 m skersmens, iki 1 m aukščio, kai kurie apjuosti grioviais.

Tyrimai

Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1949 m. ir 1972 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1975 m. ir 1985 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Istorija

Spėjama, kad IX–XII a. čia stovėjo medinė Degučių pilis. Išlikusios terasos – buvusios gynybinės sienos. Pasakojama, kad į piliakalnį anksčiau vedė slaptas kelias per greta esančią Užusamanio balą.
Piliakalnyje 1831 m. buvo įsitvirtinę Emilijos Pliaterytės vadovaujami sukilėliai.

Aplinkiniai piliakalniai

Narkyčių piliakalnis 9 km
Vencavų piliakalnis 5 kmGolubiškių piliakalnis 13 kmMineikiškių piliakalnis 7 kmZokorių piliakalnis 6 km
Verslavos piliakalnis 10 kmPakalniškių piliakalnis 17 km
Bielkaučyznos piliakalnis 10 kmŠiukščių piliakalnis 2 kmKiemionių piliakalnis 9 kmJakiškių piliakalnis 12 km
Manatonai

Istorija

1699 m. minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.
Šen Buras

Istorija

Žinomas nuo 1270 m.
Roslavlis

Istorija

Roslavlis įkurtas 1137 m., miesto statusą turi nuo 1755 m. Nuo 1358 m. iki 1569 m. priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei, nuo 1569 m. iki 1654 m. – Abiejų Tautų Respublikai. Pirmojo pasaulinio karo metais mieste gyveno nuo karo pabėgę lietuviai, veikė Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti skyrius.
Teisiškai patvirtintas vertimas

Teisiškai patvirtintas vertimas – vertimas, atliktas sertifikuoto vertėjo arba notarizuotas (patvirtintas notariškai). Tam, kad vertimą būtų galima naudoti kaip oficialų dokumentą, jį paprastai reikia oficialiai (notariškai) patvirtinti. Tą gali atlikti ne tik notaras, bet ir konsulinis pareigūnas. Rusijoje - taip pat tam tikrais atvejais ir ligoninės vyriausiasis gydytojas, laivo kapitonas. Vertimą, atliktą teismo vertėjo teismo posėdžio metu, tvirtina teisėjas. Komercinių dokumentų vertimą Rusijoje taip pat gali patvirtinti Rusijos prekybos ir pramonės rūmai.

Notarizuotas vertimas

Notarizuotas vertimas - notariškai patvirtintas vertimas; t. y. toks, kurį atliko vertėjas, o jį patvirtino - notaras. Paprastai notaras liudija tik vertėjo parašo tikrumą. De jure notaras taip pat gali patvirtinti vertimo tikrumą, jeigu jis moka atitinkamą užsienio kalbą ir imasi tikrinti vertimo (ar net versti pats).
Uazos slėnis

Uazos slėnis (95) (pranc. Val – d’Oise) – Prancūzijos departamentas šalies centro šiaurėje, Il de Franso regione, pavadintas pagal to paties pavadinimo upę. Administracinis centras – Pontuazas (Pontoise). Generalinės tarybos pirmininkas Arnaud Bazin.
Departamente 3 apskritys, 39 kantonai, 2 municipalinis susivienijimas ir 185 komunos. Plotas – 1 246 km². 1999 m. – 105 464 gyventojas, 887 gyv./km².

Istorija

Įsteigtas 1968 m. sausio 1 d. pagal 1964 m. liepos 10 d. įstatymą, patvirtintą 1965 m. vasario 25 d. dekretu Senos ir Uazos departamento dalyje iš 27 kantonų. 1976 m. kantonų skaičius pasiekė 35, o 1985 m. – 39. 2000 m. Monmoransi (Montmorency) apskrities administracinis centras perkeltas į Sarsejį. Departamento administracija yra Pontuaze, tačiau prefektūra – Serži. Abu greta esantys miestai sudarė Serži Pontuazo aglomeratą.
Departamentas įeina į Prancūzijos „Didžiąją karūną“, kurią sudaro Uazos slėnis, Ivlinas, Esonas bei Sena ir Marna. „Mažąją karūną“ sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis.

Geografija

Uazos slėnio departamentas šiaurėje ribojasi su Uazos, rytuose su Senos ir Marnos, pietuose su Senos-Sen Deni, Aukštutinės Senos, Ivlino bei vakaruose su Ero departamentais.
Departamente yra Šarlio de Golio oro uostas, praeina trys geležinkelis|geležinkelio SNFC linijos, geležinkelio RER A ir C linijos, automobiliu iki Paryžiaus centro nuvažiuojama per 40 min, iki Defanso – per 20 min.

Ekonomika

Departamento vakarinėje dalyje išlikęs įvairus žemės ūkis. Kitose dalyse veikia 21 ekonominės veiklos parkas, kuriuose įsikūrę daug garsių firmų 3M, SPIE, BP, Jonhson, Dassault, Sagem, Peugeot, Thales, Thomson, Fujitsu-Siemens, Sharp, Akai, Konica, Opel, Rover, Yamaha, Nielsen, Delphi, Hispano Suiza, Pionner įmonių. Uazos slėnis užima pirmąją vietą Prancūzijoje pagal robotų gamybą.
1991 m. atidarytas Serži-Pontuazo universitetas, kuriame mokosi 12 000 studentų.
Gonandų dinastija

Istorija

Iki gonandų Kašmyrą valdė svetimšalių imperijos, ir vieni paskutiniųjų užkariautojų buvo eftalitai.
Gonandų laikais Kašmyras išsiveržė iš siauro kalnų slėnio ir pradėjo užkariavimus, kurie išplėtė valstybės teritoriją.

Kultūra

Pirmieji gonandai buvo budistai. Karaliaus Meghvagano žmona pastatydino didelį budistinį vienuolyną, kuriame galėjo gyventi studentai, atvykstantys į Kašmyrą mokytis. Pats Meghavanas uždraudė savo šalyje žudyti gyvulius.
Vėlesnieji valdovai propagavo hinduizmą. Žymiausias jų buvo Praverseinas II, kurio laikams priskiriama daugybė hinduistinių šventyklų ir sostinės Šrinagaro (tuometinio Praverseinpuro) įkūrimas.
JAV prezidento rinkimai

JAV prezidento rinkimai yra rinkimai, kuriuose išrenkamas JAV prezidentas ir JAV viceprezidentas.
Pagal JAV konstituciją Prezidentas ir viceprezidentas išrenkami rinkikų kolegijos, į kurią kiekviena valstija parenka tiek rinkikų, kiek renka Atstovų rūmų ir Senato narių. Rinkikų parinkimo tvarką konstitucija palieka valstijų legislatūroms.
Pagal konstitucijos antrąjį straipsnį, rinkikai turi balsuoti už du asmenis (iš kurių bent vienas iš kitos valstijos). Tada daugiausiai balsų surinkęs kandidatas tampa prezidentu, o antras daugiausiai balsų surinkęs kandidatas – viceprezidentu. Pagal JAV konstitucijos XII pataisą, kuri pakeitė šią tvarką, rinkikai turi atskirai nurodyti kandidatą į prezidentus ir kandidatą į viceprezidentus.
Sabos vėliava

Sabos vėliava buvo priimta 1985 m. gruodžio 6 d. (salos nacionalinė diena). Komisijai buvo pateikta 130 įvairių projektų. Pasirinkta vėliavą sukūrė aštuoniolikmetis sabanietis Daniel Johnson.
Saba priėmė olandų suverenitetą po 1816 m. ir naudojo Nyderlandų vėliavą. Tačiau, kadangi kai kurie saliečiai laikė Sabą „respublika“, jie pridėjo specialų simbolį – žalią kopūstą - pabrėžti jū nepriklausomybę, ir šis simbolis buvo naudojamas iki maždaug 1920 m.
Antanas Linas

Biografija

Kauno konservatorijoje pas Joną Motiekaitį mokėsi smuikuoti, pas Balį Dvarioną – skambinti fortepijonu, pas Juozą Gruodį – harmonijos – kontrapunkto.
Nuo 1942 m. buvo Ginklų valdybos choro vadovas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, vadovavo Wehneno stovyklos vyrų chorui, buvo Oldenburgo „Vaidilos“ choro organizatorius ir vadovas.
1949 m. atvykęs į JAV, kurį laiką talkino Čikagos Lietuvių operos chorui, vadovavo vyrų chorui Rockforde, IL. Choras giedojo pamaldose, minint lakūnų Stepono Dariaus ir Stasio Girėno skrydžio per Atlantą 60-metį.
Nuo 1975 m. – Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijos Čikagoje vargonininkas ir choro vadovas. Paminėtinas choro koncertas, įvykęs 1987 m. lapkričio 28 d. parapijos bažnyčioje, kur buvo atliktos Šv. Mišios už Lietuvą. Tada giedojo 60 žmonių choras su 16 muzikantų orkestru, vargonavo Marija Mondeikaitė, dirigavo Antanas Linas. Skambėjo G. Šukio Mišios, Jono Dambrausko, Juozo Naujalio, Juozo Gruodžio, Liudviko van Bethoveno ir Georgo Frydrycho Hendelio kūriniai. Su choru išleista giesmių plokštelė.
1991 m. 7-osios JAV ir Kanados lietuvių dainų šventės proga Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijos bažnyčioje vyko pamaldos, kurių metu giedojo A. Lino vadovaujamas parapijos choras.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Bulvytės fri

Bulvytės fri arba Gruzdintos bulvytės – dideliame kiekyje augalinio aliejaus apkepti ir pasūdyti bulvių gabalėliai. Gaminama dažniausiai gruzdintuvėje. Pagardinama čiobreliais, rozmarinais ar tiesiog druska su pipirais.
Šis patiekalas atsirado XVII-XVIII a. sandūroje Prancūzijoje ar prancūzakalbėje Belgijojos dalyje, todėl kai kur jos vadinamos „prancūziškomis bulvytėmis“ (JAV – angl. French fried potatoes, French fries arba tiesiog fries, Suomijoje – suom. Ranskalaiset perunat,ranskanperunat arba ranskalaiset), JK, Tautų Sandraugos šalyse bei Izraelyje – čipsais (chips).
Bulvytės fri ypač populiarios greito maisto restoranuose („McDonald’s“, „Hesburger“, „Burger King“, „KFC“), kur valgomos kartu su įvairiais padažais – kečupu, majonezu ar pan. Čia jos gaminamos iš užšaldytų pusfabrikačių. Šios bulvytės siūlomos ir prabangiuose restoranuose, tačiau čia jos gaminamos pačių virėjų.
Pagrindiniai reikalavimai bulvytėms – traškus paviršius ir minkštas vidus. Traškumui pasiekti iš jų reikia pašalinti krakmolą. Tam supjaustytas šiaudeliais bulvytes reikia kelis kartus perplauti šaltu vandeniu. Prieš kiekvieną perplovimą bulvytes galima šiek tiek palaikyti vandenyje, nusausinti ir gruzdinti. Belgijoje bulvytės triskart kepamos aliejuje, kaskart jas vis atšaldant. Tada bulvyčių piršteliai tampa itin traškūs, o vidus lieka minkštas.
Pasigamintus pusfabrikačius galima užšaldyti: supjaustytos ir išmirkytos bulvytės įmetamos į verdantį vandenį su šlakeliu acto ir paverdamos 10 minučių. Tada nusausinamos ir užšaldomos.
Latte

Latte, caffè latte, caffelatte (it. latte 'pienas') – šilto pieno gėrimas su espreso kava. Gėrimas gaminamas iš espreso, smulkiapučio pieno ir pieno putos, ruošiamas 1:5:0,1 (espresas:pienas:puta) tūrio santykiu, klasikinio recepto galutinis tūris svyruoja 240–360 ml ribose.

Kilmė

Italijoje terminas „latte“reiškia „pienas“. Kas dabar angliakalbėse šalyse vadinama latte, Italijoje yra caffe e latte („kava su pienu“) panaši į prancūzų café au lait ar ispanų café con leche. Caffe Latte šiandien yra gerai žinoma tarptautiniame kavos meniu, kuris apima ir kapučino (cappuccino) ir espresą.
Latte Italijoje kilo iš įkvėpimo, bet tarptautiniai serviravimo metodai gali skirtis nuo originalių (pavyzdžiui, pupelių skrudinimu, naudojamo espresso ir pieno kiekiais).
Europoje dažnai naudojamas prancūziškas terminas café au lait, nors Jungtinėse Amerikos Valstijose taip apibūdinamas kavos su šiltu pienu gėrimas kuris dažniau patiekiamas dubenėlyje.
Marek Zub

Futbolininko karjera

Karjerą pradėjo 1980 m. Hetmanie Zamość klube. Yra žaidęs AZS AWF Warszawa, LKS Igloopol Dębica. Taip pat belgų Lorrain Arlon klube, bei FC Piaseczno, KS Polonia Warszawa. Baigė karjerą  2000 m. FC Piaseczno klube.

Trenerio karjera

Trenerio karjerą pradėjo KS Łomianki klube. Yra treniravęs KS Polonia Warszawa, KS Widzew Łódź, Mazowsze Grójec ir kitus Lenkijos klubus.

Vilniaus Žalgiris

Nuo 2012 m. rugpjūčio 8 d. treniravo Vilniaus Žalgirio klubą. 2012 m. pabaigoje pratęsė kontraktą su „Žalgiriu“ dar vienam sezonui.  Buvo išrinktas geriausius 2014 m. A lygos treneriu.
2014 m., nepratęsus sutarties, paliko klubą.
Su Žalgiriu iškovojo septynis titulus – dukart laimėjo A lygos čempionatą, tiek pat kartų LFF taurę bei tris sykius Supertaurę.

Karjera po Žalgirio

Vėliau treniravo GKS Bełchatów klubą Lenkijoje, Šenjango "Urban" klubą Kinijoje, Jūrmalos "Spartaką" Latvijoje ir Kazachstano FC Tobol komandą. Tiek Baltarusijos aukščiausioje lygoje, tiek Kazachstano futbolo čempionate laimėjo bronzos medalius.

Vilniaus Žalgiris (antras kartas)

2019 m. vasario 13 d. antrą kartą tapo Vilniaus "Žalgirio" vyr. treneriu.
2019 m. liepos 15 d. pranešta, kad sutartis nutraukta apipusiu susitarimu.
Kairiarankystė

Kairiarankystė – naudojimasis daugiau kairiąja ranka nei dešiniąja. Tai priklauso nuo to, kuris smegenų pusrutulis vyrauja. Jei vyrauja dešinysis pusrutulis, žmogus dažniau naudojasi kaire ranka.
Kairiarankystė dažniausiai būna įgimta, kartais įgyta (pavyzdžiui, po traumos, kuri suluošino dešinę ranką). Kairiarankiui išmokus naudotis daugiau dešine ranka, būna slaptoji kairiarankystė. Ją galima nustatyti pagal didesnę kairiąją plaštaką, platesnius jos nagus bei kitus požymius. Fiziniu ir psichiniu vystymusi kairiarankis vaikas neatsilieka nuo dešiniarankio. Bandymai prievarta padaryti vaiką dešiniarankiu gali jam pakenkti. Rašyti dešine ranka kairiarankis įpranta be didelių sunkumų.
Soroksár SC

Istorija

Klubas įkurtas 1905 m. Namų rungtynes žaidžia „Szamosi Mihály Sporttelep“ stadione (Budapešte).
Karel Dujardin

Karelas Diužardenas (ol. Karel Dujardin, Karel Du Jardin, 1622 m. rugsėjo 27 d. (?), Amsterdamas – 1678 m. spalio 9 d. (?), Venecija) – XVII a. Nyderlandų tapytojas ir grafikas.

Biografija

Karelas Diužardenas gimė 1622 m. Amsterdame. Gali būti, kad jis buvo tapytojo Guillaum de Bardyn iš Amsterdamo sūnumi, tačiau tam nėra tvirtų žinių. Pasak Houbraken, Karelas Diužardenas mokėsi pas N. Berchemą. Jo pirmasis paveikslas datuojamas 1646 m. Po to Diužardenas 1650 m. keliavo į Paryžių ir vedė Suzanne van Royen Lione. 1650 − 1652 m. Diužardenas tikriausiai keliavo po Italiją (Lionas buvo populiari sustojimo vieta Nyderlandų dailininkams kelionei į Italiją). 1652 m. Diužardenas buvo grįžęs į Amsterdamą, po trejų metų persikėlė į Hagą, kur buvo vietos tapytojų draugijos nariu 1656 − 1658 metais.
1653 m. Diužardenas publikavo pirmąsias savo graviūras. Apie 1659 m. dailininkas grįžo į Amsterdamą, pradėjo tapyti religinėmis ir istorinėmis temomis. 1672 m. Karelas Diužardenas paminėtas Amsterdame dailininkų komisijoje įvertinti italų tapytojų kūrinius. 1675 m. dailininkas kartu su kolekcionuotoju Jan Reynst keliavo laivu į Italiją. Tikriausiai pabuvojo Tanžere, kurį laiką gyveno Romoje. Karelas Diužardenas mirė 1678 m. Venecijoje. Jis buvo gana universaliu dailininku, yra nutapęs istorinių, religinių, žanrinių, animalistinių paveikslų, portretų ir italizuotų peizažų.
Nepilnavertiškumo kompleksas

Nevisavertiškumo kompleksas – asmenybės savęs suvokimas, kaip prastesnio už kitus, savęs smerkimas už klaidas ir nesėkmes. Šį kompleksą turintys žmonės save vertina kaip visiškai nereikšmingus, nepritampančius prie gyvenimo. Dėl to gali išsivystyti fobijos, depresija, kilti savižudybės poreikis.
Nevisavertiškumo komplekso simptomai būna tokie: siekimas kitų žmonių dėmesio įvairiais emociniais signalais, žmonių baimė, draugų trūkumas, baimė suklysti, pastovus nerimas, negatyvus aplinkos suvokimas, perdėtas pareigingumas. Dažnai nevisavertiškumo kompleksą turintys žmonės bando jį kompensuoti agresija, alkoholizmu ir kitomis priklausomybėmis, socialinio statuso simboliais (brangiais automobiliais, pastatais ir pan.).
Povilas Poškus

1 sezonas

Abu broliai pradėjo sportuot nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus irklavimo bazėje pas Aldoną Tamulevičienę, tačiau pirmą kartą išėjo "ant vandens" tik 2012 m. gegužės mėnesio gale, birželio 29d. (per savo 17-tuosius gimtadienius) iškovojo pirmuosius savo medalius - Vilniaus miesto atvirajame čempionate liko antri dviviečių porinių valčių klasėje tarp jaunių. 
Negaudami pakankamai dėmesio iš trenerės , tačiau užsispyrę ir pilni entuziazmo vaikinukai po Trakuose surengto Jaunimo iki 23 metų pasaulio čempionato grįžo į vasaros stovyklą ir tęsė pradėtą sunkų darbą toliau. Koją rezultatams kišo neįprastai žemas varžybinis tempas bei nuolatinis Povilo vėlavimas ir nepataikymas į yrininką. Tragiška technika visą pirmąjį sezoną neleido jiem nei kart prasimušti į A-finalą (Lietuvos čempionate pritrūko 3 sekundžių dvivietėje bei 4 sekundžių keturvietėje , o Lietuvos jaunių čempionate 0,33 sekundės dalių iki didžiojo finalo). Tris kartus teko tenkintis pirmosiomis vietomis mažuosiuose (B) finaluose , bei 7-tosiomis vietomis bendrosiose įskaitose.
Po vasaros sezono pabaigos artėjo Rudeninė ilgo nuotolio regata Birštone A.Kikilui atminti , kuriai įtemptai besiruošę broliai iškovojo pirmuosius savo aukso medalius. To meto stipriausių jaunių brolių Lapatiukų nedalyvavimas varžybose, atvėrė galimybę kitiems pakovoti dėl pirmosios vietos  , Poškai neatrodė silpnai, artimiausius varžovus aplenkdami net 19 sekundžių, jie labiau nei užtikrintai išsikovojo aukso medalius po nesėkmingo sezono šitaip pergalingai užbaigdami pirmąjį sezoną ir pradėdami antrąjį su vilties prošvaistėm atsirinkti į kitąmet Trakuose rengiamą Pasaulio jaunių iki 18metų pasaulio čempionatą.
Eidžiotoniai

Istorija

1642 m. kaime buvo 4 valakai žemės ir 8 kiemai.
Monrealis (pilis)

Monrealis (pranc. Montreal) – kryžininkų pilies griuvėsiai pietinėje Jordanijoje, Maano muchafazoje, Šubako mieste. Pastatyta ant kūgiško, stačiašlaičio kalno, iškylančio virš apylinkių.
Pilį 1115 m. pastatė Jeruzalės valdovas Balduinas I, ekspedicijos, kuria buvo siekiama užkariauti Akabą, metu. Pilis vadinta Krak de Montreal bei Mons Regalis. Ji buvo prie strateginio karavanų ir piligrimų kelio iš Sirijos į Arabiją. Taip Balduinas I įgavo galimybę kontroliuoti regiono prekybą. Aplink pilį driekėsi gan derlingi laukai.
Po 1142 m. iš Jeruzalės karalystės pilis perėjo Transjordanijos hercogams. Pilies savininku tapus Reno de Šatiljonui, pradėti turtingų karavanų plėšimai, jis taip pat ėmė statyti laivyną, kuriuo ketino užpulti Meką. Tai sukėlė Ajubidų pasipiktinimą ir jie, vadovaujami Saladino, įsiveržė į europiečių valdomas žemes. 1188 m. arabai apgulė Monrealį ir laikė apgultyje net dvejus metus. Vėliau pilį užėmė ir atstatė mameliukai.
Lietuvos teisė

Lietuvos Respublikos teisė – Lietuvos teisinės sistemos dalis, norminė LR teisinės sistemos posistemė. Lietuvos teisė yra priskiriama romėnų-germanų teisės šeimai (kontinentinei teisei).

Teisės šaltiniai

Žymiausi istoriniai Lietuvos teisės šaltiniai – Kazimiero teisynas (1468 m.), Lietuvos Statutai (1529, 1566 ir 1588 m.), Gegužės trečiosios Konstitucija (1791 m.) – seniausia rašytinė Konstitucija Europoje.
Pagrindinis Lietuvos teisės šaltinis yra įstatymas. Pagrindinis Lietuvos įstatymas yra Lietuvos Konstitucija. Po jos seka konstituciniai įstatymai, įstatymai, poįstatyminiai aktai ir kt. Lietuvos Respublikos tarptautines sutartis ratifikuoja Seimas įstatymu. LR tarptautines sutartis ratifikuoti Seimui teikia Prezidentas savo iniciatyva ar pasiūlius Vyriausybei.
Tarptautines sutartis, kurioms Lietuvos Respublikos Konstitucija, šis įstatymas arba pati sutartis nenumato ratifikavimo procedūros, tvirtina Lietuvos Respublikos Vyriausybė nutarimu. Tarptautines sutartis Lietuvos Respublikos Vyriausybei tvirtinti teikia ministerija, kurios kompetencijai priklauso sutartį vykdyti, suderinusi su Užsienio reikalų ministerija.
Pagrindinių teisės šakų – tiek materialinės (baudžiamosios, civilinės teisės), tiek ir proceso teisės (baudžiamojo, civilinio proceso) šaltiniai yra kodifikuoti teisės aktai (įstatymai) – kodeksai: Lietuvos civilinis kodeksas, Lietuvos baudžiamasis kodeksas ir kt.

Teisėkūros subjektai

Teisės normas priima įvairios institucijos. Lietuvos Respublikos Seimas yra vienintelė institucija, turinti teisę priimti įstatymus. Lietuvoje nėra deleguotosios įstatymų leidybos. Visi kiti valstybės institucijų priimami teisės aktai turi atitikti Lietuvos Respublikos Konstituciją ir neprieštarauti kitiems įstatymams. Kitus teisės norminius aktus gali priimti: Seimas (nutarimai), Prezidentas (dekretai), Vyriausybė (nutarimai), ministerijos ir kitos Vyriausybės įstaigos (įsakymai), spskričių viršininkai (įsakymai), vietos savivaldos institucijos (sprendimai, įsakymai).
Alsetos piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Martiniškėnų piliakalnis 7 kmBryzgių piliakalnis 18 km
Moškėnų piliakalnis 8 kmLukštų piliakalnis 18 km
Papilių piliakalnis (Rokiškis) 15 kmBakšėnų piliakalnis 36 km
Vaduvų piliakalnis 13 kmKalnočių piliakalnis 22 km
Mielėnų piliakalnis 23Obonių piliakalnis 15 km
Bugailiškių piliakalnis 18 kmRudžių piliakalnis 4 km
Juodonių piliakalnis 14 kmBaušiškių piliakalnis 6 km
Petrešiūnų piliakalnis 12 km
Baltoji planarija

Gyvenamoji aplinka

Gyvena gėluose tvenkiniuose. Po šiekštais, akmenimis ir lapais galima aptikti pasislėpusių nedidelių 1-2 cm ilgio plokščių kirmėlių.

Dvišalė simetrija

Planarijos kūnas ištįsęs ir iš viršaus suplotas. Užpakalinis kūno galas nusmailėjęs, o priekinis – paplatėjęs, ir abiejuose jo šonuose kyšo po trumpą ataugą – tai lytėjimo organai, čiuptuvai. Čia yra ir dvi juodos akys. Gerai įsižiūrėjus, matyti, kad planarijos dešinioji pusė atrodo kaip kairiosios atspindys veidrodyje. Tokia simetrija, priešingai spindulinei duobagyvių simetrijai, vadinama dvišale. Ji būdinga daugeliui daugialąsčių gyvūnų ir atsirado aktyviai jiems judant.

Odos – raumenų maišelis

Planarijos kūnas apaugęs blakstienėlėmis, kuriomis irdamasi planarija lengvai juda. Po odos danga yra keli raumenų sluoksniai. Jie glaudžiai suaugę su oda, sudarydami odos – raumenų maišelį. Raumenys padeda planarijai keisti kūno formą ir judėti.

Virškinimo organai

Planarijos burna yra kūno viduryje, pilvo pusėje. Ji jungiasi su rykle. Pro burną ryklė iškišama laukan, įsiskverbia į grobį ir iščiulpia jo turinį. Maistas virškinamas žarnyno atšakose, kurios aklinai užsibaigia. Nesuvirškintos maisto liekanos pašalinamos pro burną.

Kvėpavimas

Specialių kvėpavimo organų planarija neturi, o kvėpuoja visu kūno paviršiumi.

Šalinimas

Visas kirmėlės kūnas išraizgytas daugybės plonų išsišakojusių kanalėlių. Į juos patenka nesuvirškintos atliekos, kurios pašalinamos pro šalinamąsias poras.

Nervų sistema

Planarijos nervinės ląstelės neišsimėčiusios po visą kūną, kaip hidros, o sudaro du nervinius kamienus. Priekinėje dalyje nerviniai kamienai susijungia ir sudaro nervinį mazgą.

Dauginimasis

Priekinėje planarijos kūno dalyje yra du apvalainiai kūneliai – kiaušidės; taip pat yra daugybė puslelių – sėklidžių. Kiaušidėse išsivysto kiaušiniai, o sėklidėse – spermatozoidai. Vainasi, toje pačioje planarijoje susidaro ir moteriškosios, ir vyriškosios lytinės ląstelės. Planarija vadinama hermafroditu.
Samuelis Jurgis Pražmovskis

Biografija

Gimė Pražmove, Varšuvos kašteliono Andžejaus Pražmovskio ir Joanos Kožuchovskos sūnus. Brolis - Mikalojus.
Jono Sobieskio elektorius nuo Plocko vaivadijos 1674 metais.
Bugatti Galibier 16C

Bugatti Galibier 16C – Bugatti automobilių gamintojos prabangaus sedano pirmavaizdis, kuris buvo oficialiai pristatytas 2009 m. Šis gali būti pradėtas gaminti 2013 m. Neoficialiomis žiniomis, bendrovės vadovai jau palaimino šį modelį serijinei gamybai. Manoma, kad „Bugatti Galibier 16C“ kaina gali siekti 900 tūkst. svarų sterlingų (apie 3,4 mln. Lt). „Bugatti Galibier 16C“ po poros metų turėtų pakeisti „Bugatti Veyron“ modelį. Nors abu šie modeliai turės tą patį 8,0 l, 16 cilindrų variklį, tačiau naujokas nebus toks galingas, kaip pirmtakas. Vis dar gaminamas „Veyron“ išvysto 1001 AG, o „Galibier 16C“ pasieks 800 AG. Be to, žadama, kad didžiausias „Galibier 16C“ greitis bus 350 km/val., o „Veyron“ gali įsibėgėti iki 400 km/val. ir daugiau.
Mikalojus Mianovskis

Biografija

1805 m. baigė Vilniaus universitetą. 1810–1832 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. 1817–1832 m. Vilniaus universiteto, 1832–1842 m. Vilniaus medicinos–chirurgijos akademijos Akušerijos katedros ir klinikos vedėjas; profesorius. 1819–1825 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto dekanas, 1831–1832 m. rektorius. 1832–1833 m. ir 1839–1842 m. Vilniaus medicinos–chirurgijos akademijos rektorius.
Pagerino akušerijos dėstymą. Pirmasis Lietuvoje nurodė, kad nėščioji privalo laikytis tam tikro režimo ir higienos. Dalyvavo Vilniaus medicinos draugijos, įkurtos 1805 m. veikloje. Parašė akušerijos vadovėlį „Gimdymo meno mokslas moterims“, 1818 m. 2 leidimas 1825 m., lenkų kalba.
Halifaksas (Anglija)

Istorija

Halifaksas minimas nuo XII a. kaip parapijos centras. Išgarsėjo kai XVII a. čia pradėti gilijotinuoti nusikaltėliai. XIX a. suklestėjo kaip tekstilės pramonės centras.