google/wiki40b huggingface dataset:
Serj Tankian

Ankstyvasis gyvenimas ir karjera

Būdamas 8 metų persikraustė į Los Andželą ir su šeima įsiliejo į armėnų bendruomenę. Baigęs mokyklą jis studijavo verslo vadybą. Jis ketverius metus mokėsi dainavimo ir taip pat vaikystėje lankė privačias gitaros pamokas. 1993 m. suformavo grupę pavadinimu Soil kartu su Daron Malakian, kuris vėliau tapo System of a Down nariu. Tankian nėra vien System of a Down narys, bet taip pat turi nuosavą įrašų studiją „Serjical Strike Records“. Dainininkas taip pat yra dainavęs kartu su kitomis grupėmis dainas Dog Fashion Disco Mushroom Cult, Deftones Mein.
Tankianas taip pat yra aktyvus politikos srityje. Kartu su Tom Morello iš grupės Audioslave jis įkūrė organizaciją Axis of Justice. Jie kartu su armėnų kilmės atlikėju Arto Tunçboyacıyan 2003 m. pasivadinę grupe „Serart“ įrašė to paties pavadinimo albumą.
Tankianas dažnai viešai sako kalbas nukreiptas prieš smurtą ir neteisybę visuomenėje.
2007 m. išleistas solinis albumas „Elect The Dead“.
Kazys Babickas

Biografija

Brolis Petras Babickas, sesuo Unė Babickaitė. Nuo 1919 m. vasario 6 d. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. baigė Kauno karo mokyklą, 1925 m. – Aukštuosius karo technikos kursus.
Nuo 1919 m. Elektrotechnikos bataliono karininkas. 1920 m. liepos mėn. Lietuvos kariuomenei užėmus Vilnių, su V. Endziulaičiu sujungė Kauną ir Vilnių telegrafo bei telefono ryšiu. 1926–1931 m. Ryšių bataliono mokomosios kuopos vadas. 1932–1936 m. dėstė Karo mokykloje. 1934 m. pulkininkas leitenantas. 1937–1940 m. Autorinktinės vadas.
SSRS okupavus Lietuvą 1940 m. birželio 25 d. paleistas į atsargą mokytojavo. 1944 m. spalio mėn. pasitraukė į Vokietiją, Viurcburgo karo pabėgėlių stovyklos aprūpinimo viršininkas. 1949 m. emigravo į JAV .
Birželio 7

Vardadieniai

Lukrecija – Lukrecijus – Radvydė – Ratautas – Roberta – Robertas – Svajonė – Svajūnas
Sviatoslavas Vakarčukas

Biografija

Tėvas Ivanas Vakarčukas – fizikas, buvęs Lvovo universiteto rektorius, Ukrainos švietimo ir mokslo ministras. S.Vakarčukas baigė mokyklą sidabro medaliu.
1991–1996 m. studijavo Lvovo universiteto fizikos fakultete. Specializacija – teorinė fizika. Antras aukštasis išsilavinimas – tarptautinė ekonomika. Nuo 1996 m. tame pačiame universitete studijavo aspirantūroje.
S. Vakarčukas aktyviai rėmė Oranžinę revoliuciją, Euromaidaną ir dalyvauja daugelyje socialinių ir kultūrinių projektų. Su grupe „Okean Elzy“ iki 2010 metų išleidęs 7 albumus. Ukrainiečių žurnalas „Korespondentas“ S. Vakarčuką pažymėjo 2008 m. kaip vieną iš 100 įtakingiausių žmonių Ukrainoje. Jis užėmė 55 vietą. S. Vakarčukas dalyvavo Ukrainos televizijos žaidime „Kas laimės milijoną?“ (ukr. Перший мільон). Atsakęs visus klausimus teisingai, jis laimėjo pagrindinį prizą ir paaukojo pinigus labdarai.
Obtiuracija

Tūteliniai šoviniai

Šaunamuosiuose ginkluose, naudojančiuose tūtelinius šovinius, obtiuracija reikalinga plyšyje tarp tūtelės ir šovinio lizdo. Paprastai čia obtiuraciją užtikrina šovinio tūtelė, kuri šūvio metu išsiplečia ir neleidžia parako dujoms prasiveržti pro šovinio lizdą į ginklo mechanizmą.
Betūčiuose šaulių ginkluose ši obtiuracija iki šiol neturi pakankamai gero sprendimo.

Trinariai šaudmenys

Ginkluose, naudojančiuose betūčius šaudmenis, pvz., pabūkluose, naudojančiuose trinarius šaudmenis su užtaisų maišais, naudojamas specialus plastiškas žiedinis obtiuratorius. Pirmą jo variantą sukūrė prancūzas pulkininkas Š. de Banžas (C.R. de Bange), tai buvo daugiasluoksnis asbestinis žiedas, kurio vidus užpildytas tirštu tepalu. Toks obtiuratorius turėdavo užsandarinti plyšį tarp spynos nuožulnos iš šovinio lizdo (užtaiso kameros). Parako dujų spaudžiamas šis žiedas užkemša plyšį.

Obtiuracija tarp šovinio lizdo ir vamzdžio

Yra šaunamųjų ginklų, kurie turi judamąjį šovinio lizdą, kuris yra atskiras nuo paties vamzdžio (tai būdingas revolverių bruožas). Šūvio metu parako dujos prasiveržia vietoje, kur vamzdžio drūtgalis jungiasi su šovinio kamera revolverio būgne.

Revolverių duslintuvai

Revolverių duslintuvai neveikia, nes kulkai prašokant plyšį tarp šovinio lizdo būgne ir vamzdžio drūtgalio, parako dujos prasiveržia pro šį plyšį. Net jei vamzdis turi duslintuvą, pro šį plyšį besiveržiančios dujos sukelia aiškiai girdimą garsą. Dėl šios priežasties nėra prasmės naudoti duslintuvus su paprastais revolveriais.
Tačiau kai kurie revolveriai gali turėti veiksmingus duslintuvus. Vienas tokių revolverių yra naganas, turintis būgno obtiuracijos sistemą. Prieš šaunant būgnas pasislenka pirmyn ir užveria prieš būgną esantį plyšį. Todėl XX a. 4-tą dešimtmetį Tarybų Sąjungoje buvo sukurtas Nagano duslintuvas BraMit.

Obtiuratoriai

Kovinių ginklų šarvamušės kulkos, kai kurios medžioklinės kulkos, artilerijos sviediniai turi specialius įtaisus, užtikrinančius kulkos ar sviedinio obtiuraciją vamzdyje. Tokie obtiuratoriai slopina parako dujų prasiveržimą tarpe tarp kulkos (sviedinio) ir vamzdžio sienelės, taip pat centruoja kulką vamzdyje.
Slabada (Šipliškės valsčius)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
FK Sloboda Mrkonjić Grad

Istorija

Klubo įkūrimo data laikoma 1945 m. Klubas žaidžia serbų respublikos Pirmoje lygoje.

Pasiekimai

Klubas pasigirti dideliais pasiekimais negali. 2016/2017 m. sezone serbų respublikos Pirmoje lygoje užėmė aštuntą vietą.

Sudėtis

Nežinoma.
Nove Gatnė

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Utenos alaus darykla

Istorija

Pastatyti alaus daryklą nuspręsta 1970 m. Daryklai buvo pasirinkta vieta Utenoje, Kloviniuose – kur švari aplinka ir tinkamiausias alaus gamybai vanduo. „Utenos alaus kombinato“ statybai, o vėliau ir pačiai daryklai, vadovavo Gediminas Jackevičius, tapęs pirmuoju daryklos vadovu ir jai vadovavęs iki pat mirties 1993 metais. Įgyvendinti projektą padėjo patyrę meistrai iš tuometės Čekoslovakijos kompanijos „Techno Export“. Tradicinius varinius alaus virimo katilus darykloje įrengė inžinierius aludaris Jiržis Tomašekas, kurio parašas ir šiandien puošia „Utenos Pilsener“ alaus pakuotes.
„Utenos alaus“ darykla pirmąjį alų – „Žigulinį“ – išvirė 1977 metų sausio 14 dieną. Derindami iš čekų gautą patirtį Utenos aludariai garsino Utenos vardą. „Utenos alaus“ darykloje buvo pilstomi ir populiarūs to meto gaivieji gėrimai – „Citrina“, „Sajanai“, „Tarchūnas“, „Šaltukas“. Kalbama, kad dėl teisės gaminti Utenoje savo prekės ženklo gėrimus konkuravo „Pepsi Cola“ ir „Coca-Cola“.
1991 m. kombinatas tapo valstybine akcine įmone „Utenos gėrimai“ ir buvo restruktūrizuotas į AB „Utenos gėrimai“. Atgavus Nepriklausomybę Utenoje pradėtos virti naujos alaus rūšys. Tai „Lietuviškas“, „Aukštaitijos“, „Studentiškas“, „Gaudeamus“, „Sartų“, „Bočių“, „Baltų“, „Utenos“, „Utenos Premium“, „GJ“, „Turbo“ alus ir „Porteris“. Pastarasis dar 1992 metais iškovojo pirmąjį sidabro medalį alaus parodose užsienyje, o vėliau buvo ne kartą apdovanotas auksu.
1997 metais AB „Utenos gėrimai“ sukūrė bendrą įmonę su Švedijos, Norvegijos ir Suomijos investuotojais BBH (Baltic Beverages Holding). BBH 2001 m. Utenos ir Klaipėdos daryklas sujungė į AB „Švyturys-Utenos alus“. Nuo 2008 m. UAB „Švyturys-Utenos alus" yra sudėtinė „Carlsberg Group“ dalis. 
2011 m. „Utenos alaus“ darykla per metus išvirė 102 mln. litrų alaus ir 31 mln. litrų kitų gėrimų. Utenoje išvirtas alus eksportuojamas į daugiau nei 20 pasaulio šalių, jis ne kartą apdovanotas diplomais ir medaliais.
Liubavas (Vilnius)

Istorija

Istoriniuose šaltiniuose vietovardis sutinkamas nuo XVI a. Jau pirmosiose Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir Lenkijos karaliaus Žygimanto Augusto iždo knygose 1546 m. minimi Liubavo dvare vykdomi tvenkinių remonto darbai.

Muziejus

2011 m. Liubavo kaime įkurtas Liubavo dvaro muziejus, išleista monografija Liubavas. Knygoje pristatomi Liubavo dvaro tyrinėjimų rezultatai. Gausiai iliustruotame leidinyje pasakojama beveik pusės tūkstančio metų Liubavo istorija, pristatoma architektūra, dailė, aprašomi tarpukario gyventojai, malūno, kuriame įkurtas muziejus, įranga ir technologiniai procesai.
Dvarvietėje išlikę buvusios Liubavo koplyčios pamatai.
Kaimingjie bakteriologinė ataka

Kaimingjie bakteriologinė ataka – bakteriologinė ataka prieš Ningbo uosto (Džeziango provincija, Kinija) Kaimingjie rajoną, kurią 1940 m. spalio mėn. (Antrasis Kinijos-Japonijos karas) metu atliko Japonijos ginkluotosios pajėgos.
Ši ataka buvo bendra 731-ojo ir 1644-ojo dalinių operacija. Šių dalinių karo medikai daugiausia užsiiminėjo buboniniu maru. Antrojo pasaulinio karo metais Japonija Kinijoje atliko 6 atakas maro sukėlėjais.
Atakos metu rajone iš lėktuvų buvo numesta kviečių, kukurūzų, medvilninių drabužių skutų ir smėlio, kuriuose buvo maro bakterijomis užkrėstų blusų. Prasidėję susirgimai sukėlė apie šimtą mirčių. Rajonas buvo evakuotas ir aptvertas 4 m aukščio siena, kuri buvo reikalinga karantinui užtikrinti. Vėliau visas rajonas buvo sudegintas, siekiant išnaikinti ligos sukėlėljus.
1942 m. tame pačiame rajone buvo atlikta dar viena bakteriologinė ataka, kuri padėjo sukurti maro sukėlėjų pristatymo į vietą priemonę – keramines aviabombas.
Radviliškio naujienos

Radviliškio naujienos – laikraštis, leidžiamas Radviliškio rajono savivaldybėje.

Istorija

Pradėtas leisti uždarius laikraštį „Mūsų kraštas“, pavadintas laikraščio, ėjusio Radviliškyje 1925 m. vardu. Anksčiau laikraštis buvo įsikūręs V. Bernotėno g. 5, patalpas privatizavus redakcija įsikūrė Radvilų g. 17.
Tai rajono laikraštis, kuriame informaciją spausdina Radviliškio rajono savivaldybė, „Sodra“, „Radviliškio šiluma“, „Radviliškio vanduo“, „LESTO“, „TEO LT“ ir kitos įmonės, kurių pranešimai svarbūs gyventojams. Tiražas – 3500 egz.
Jurgis Karosas

Biografija

Vyriausias keturių vaikų šeimoje, broliai: Leonas Karosas – amatininkas, Vladas Karosas – inžinierius, Algis Karosas – kariškis, gydytojas chirurgas. Tėvams kraustantis, augo Giedraičiuose, vėliau Svėdasuose. 1940 m. baigė Utenos gimnaziją.
Vokiečių okupacijos metais 1941–1944 m. LLKJS Svėdasų valsčiaus pogrindinio komiteto sekretorius. 1943–1944 m. „Žemaitės“ sovietinių partizanų junginio partizanas. 1944–1946 m. dirbo komjaunimo organizacinį darbą Svėdasų valsčiuje, vėliau Rokiškio gimnazijoje.
1946–1948 m. studijavo Vilniaus universitete, bet studijų nebaigė. 1948–1950 m. LKP(b) Anykščių apskrities komiteto darbuotojas. 1948 m. lapkričio 7 d. paruošė ir išleido pirmąjį laikraščio „Kolektyvinis darbas“ numerį, iki 1950 m. liepos mėn. laikraščio redaktorius. 1950–1953 m. studijavo Maskvos aukštojoje partinėje mokykloje, įgijo žurnalisto išsilavinimą. 1953–1988 m. „Valstiečių laikraščio“ redaktorius. 
1963–1975 m. ir 1985–1990 m. LSSR AT deputatas. 1960–1966 m. kandidatas į LKP CK narius, nuo 1966 m. komiteto narys. 
Mirė 2013 m. balandžio 20 d. Vilniuje. Palaidotas Vilniaus Liepkalnio kapinėse.
Petras Jurgėla

Biografija

Brolis Konstantinas Rudaminas Jurgėla.
1919 m. baigė Vytauto Didžiojo gimnaziją Vilniuje. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. Baigęs Karo mokyklą iki 1930 m. tarnavo kariuomenėje, 1925–1930 m. kariuomenės štabo skyriaus redaktorius, kalbos taisytojas, vertėjas. 1927 m. kapitonas. 1923 m. žurnalo „Skautas“ redaktorius.
1931 m. grįžo į JAV. 1931–1932 m. dirbo laikraštyje „Draugas“, 1937–1938 m. laikraščio „Vienybė“ redakcijoje. 1933–1935 m. lietuvių mokyklos Čikagoje vedėjas. 1933–1937 m. Amerikos lietuvių legiono vado padėjėjas, inspektorius. 1936 m. leido ir redagavo žurnalą „Tauta“ (išėjo 4 numeriai). 
Nuo 1915 m. reiškėsi skautų veikloje, kūrė lietuviškus terminus, įstatus, parašė vadovėlių, knygų. 1932–1935 m. Stepono Dariaus ir Stasio Girėno skrydžio per Atlantą komiteto sekretorius ir propaguotojas. 1933–1936 m. Dalyvavo Amerikos lietuvių sąjungos veikloje, Amerikos lietuvių tarybos sekretorius, 1936–1939 m. vicepirmininkas. 1941 m. Tautos fondo sekretorius, laikraščio „Lietuvos aidas“ korespondentas JAV.  Suredagavo leidinį „Kauno karo komendantūra“ (1929 m.) ir J. Bačiūno knygelę apie A. Olšauską (1934 m.).

Lietuvos skautų įkūrimas

1918 m. Vytauto gimnazijoje įvyko ateitininkų susirinkimas, kuriame P. Jurgelevičius skaitė paskaitą apie skautus. Po šios paskaitos 2 mergaitės ir 10 berniukų susibūrė į skiltį. Skautiška šeima augo ir 1918 m. lapkričio 1 d. gimnazijos salėje įvyko Vilniaus lietuvių skautų ir skaučių draugovės pirmoji sueiga. Ši data yra laikoma oficialia skautų veiklos Lietuvoje pradžia.
Arvydas Garbaravičius

Biografija

Tėvas – Jonas Garbaravičius, pirmasis diplomuotas energetikas Lietuvoje, Kauno politechnikos instituto dėstytojas, mama – Kaune žinoma pediatrė Gražvyda Sofija Murkaitė-Garbaravičienė, brolis – Ramūnas Garbaravičius, verslininkas, visuomenės veikėjas.
Mokėsi Kauno Juozo Aleksonio vidurinėje mokykloje, 1976 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas.
Baigęs studijas pasirinko mokslinį darbą, paskirtas į Fizikinių techninių energetikos problemų institutą, kur dirbo iki nepriklausomybės metų. Nuo 1992 m. užsiėmė verslu. Vadovavo Statybos remonto tresto požeminių darbų statybos remonto valdybai (dab. AB „Požeminiai darbai“). 2000–2001 m. Kauno apskrities viršininko pavaduotojas. 2003–2007 m. Kauno miesto savivaldybės meras.
Nuo 1998 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2002 m. Kauno skyriaus pirmininkas, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, nuo 2005 m. Liberalų ir centro sąjungos pirmininko pavaduotojas, nuo 2013 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 
Jaunystėje buvo krepšininkas ir boksininkas. „Sugiharos fondo Diplomatai už gyvybę” valdybos narys, klubo „Santara-Šviesa“ narys, vienas iš „Kauno plėtros forumo“ steigėjų.
Žmona Rita lituanistė, sūnūs – Linas, Rytis.
Vytautas Barauskas (1920)

Vytautas Barauskas (g. 1920 m. birželio 29 d. Praperša, Ramygalos valsčius – 2003 m. liepos 25 d. Kaunas) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

1948 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1953 m. apgynė disertaciją „Lietuvos sunkiųjų arklių kilmė ir charakteristika“, žemės ūkio mokslų kandidatas.
1949–1955 m. dirbo Žemės ūkio institute, 1955–1994 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, nuo 1959 m. docentas. Su kitais 1963 m. išvedė Lietuvos sunkiųjų arklių veislę.
Čerokių raštas

Raštas

Kiekvienas simbolis reiškia kokį nors skiemenį – skiemenų čerokių kalboje nėra daug, tad toks užrašymas įmanomas nereikalaujant ypač daug simbolių. Kai kurie simboliai yra panašūs ar visiškai tokie patys kaip ir lotynų rašto simboliai, tačiau jų reikšmė visiškai skiriasi (kodėl taip yra, žiūrėkite poskyrį „istorija“).

Istorija

Atsirado jau po Amerikos kolonizavimo – iki tol šiauriau actekų gyvenę indėnai rašto sistemų neturėjo. Vienas čerokis Sequoyah, kuris europiečių miesteliuose buvo matęs lotynų raštą, tačiau pats nemokėjo juo rašyti, nusprendė, kad ir čerokiams būtų gerai turėti būdą užrašyti savo kalbą. Tad jis iš atminties surašė įvairias lotyniškas raides ir suteikė joms skiemenines reikšmes, o kadangi jų trūko, prikūrė dar ir papildomų simbolių likusiems skiemenims atvaizduoti. Tai vienintelis istorijai žinomas atvejis, kai rašto sistemą sukūrė prieš tai beraščiu buvęs žmogus. Raštas sulaukė didelio populiarumo, juo ilgą laiką buvo užrašomi įvairūs čerokių užrašai, knygos, tačiau laikui bėgant lotyniška abėcėlė pamažu išstūmė šią rašymo sistemą.
Gian Lorenzo Bernini

Biografija

Berninis mokėsi pas savo tėvą, tapytoją ir skulptorių Pietro Berninį. Savo architektūros kūriniais jis prisidėjo prie Romos, kurioje gyveno nuo 1605 m., baroko formavimosi. Berninis dirbo pagal popiežiaus užsakymus. Pvz., 1629 m. jis buvo Šv. Petro bazilikos rekonstrukcijos vyriausiuoju architektu. Prie jo žymiausių architektūros laimėjimų priskiriamos ir kitos rekonstrukcijos − Barberinio rūmai, pusapskritimio formos Šv. Petro aikštės kolonada (1657−1667 m.).
1665 m. Liudviko XIV kviečiamas Berninis atvyko į Paryžių projektuoti Luvro fasado, bet šie planai liko neįgyvendinti.
Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Lietuvos Respublikos parlamento rinkimai.
Michalovcė

Istorija

Michalovcė siejama su legendiniu Sviržavos miestu, kur vengrai nužudę slavų kunigaikštį Laborecą. Nuo XIII a. teritorija įėjo į Vengrijos karalystę. Michalovcė šaltiniuose minima nuo 1244 m. Miesto statusas suteiktas 1867 m.
Pranciškus Jeronimas Malevskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės bajorų Malevskių giminės. Tėvas Simonas Malevskis. Tėvas garsėjo kaip ypač taupus ir ne itin teigiamai žiūrėjo į sūnaus bendravimą su įvairiomis slaptosiomis organizacijomis. Visgi P. Malevskis dažnai savo laiškuose draugams persakydavo slaptai nuo tėvo visus jo sumanymus. Nuo 1815 m. studijavo Vilniaus universitete. 1817 m. įstojo į Filomatų draugiją; vienas jos vadovų. Poeto A. Mickevičiaus ir garsaus memuaristo, gydytojo, etnografo, keliautojo Stanislovo Moravskio draugas. Dalyvavo kuriant Filaretų draugiją. Baigęs Vilniaus universitetą išvyko toliau studijuoti į Prūsiją. Rusijos valdžiai paprašius 1823 m. suimtas Berlyne, grąžintas į Vilnių ir 1824 m. ištremtas į Rusiją. Gyveno Odesoje, Maskvoje, nuo 1829 m. – Sankt Peterburge. Kur vedė lenkų pianistės Marijos Šimanovskos vyresnę dukterį Eleną. Jų dukra Marija vėliau ištekėjo už Adomo Mickevičiaus vyriausio sūnaus Vladislovo Mickevičiaus. 
1834 m. paskirtas Lietuvos Metrikos Senate metrikantu (direktoriumi), jo padėjėju dirbo Simonas Daukantas. Pasižymėjo kodifikuodamas su Lietuva susijusius Rusijos imperijos įstatymus. 1830 m. įsteigė, iki 1835 m. redagavo laikraštį „Tygodnik Petersburski“.
Mongolijos herbas

Mongolijos herbas yra apvalios formos, jos viduryje sparnuotas žirgas. Žirgo viduryje yra pavaizduoti šalies simboliai: ugnis, žemė, Mėnulis, vanduo ir taijitu ženklas. Skritulio apačioje yra budistų dharmos ratas ir lapeliai.
Tarptautinė chemijos olimpiada

Tarptautinė chemijos olimpiada (IChO) - mokslo olimpiada 9-12 kl. moksleiviams. Pirmąkart olimpiada įvyko 1968 m., Prahoje, Čekoslovakijoje (dabar Čekija) ir vyksta kiekvienais metais (nevyko tik 1971 m.). Šiuo metu projekte dalyvauja 68 pasaulio valstybės, tarp jų ir Lietuva.
Norint patekti į tarptautinę chemijos olimpiadą, pirma reikia labai gerai pasirodyti BChO.

IChO miestai šeimininkai

2008 m. 40-asis IChO vyko Budapešte, Vengrijoje.
Niujorko vertybinių popierių birža

Niujorko vertybinių popierių birža (angl. New York Stock Exchange, NYSE) – akcijų birža įsikūrusi Volstryte, Žemutiniame Manhatane, Niujorko mieste, JAV. Tai yra didžiausia pasaulyje vertybinių popierių birža, kurioje 2010 m. listinguojamų bendrovių rinkos kapitalizacija siekė 11,92 trilijonų JAV dolerių, o bendra biržos Vertybinių popierių apyvarta siekė $153 milijardų JAV dolerių per dieną 2008 m. Savo sąraše ji turi daugiau nei 2000 įvairaus pobūdžio vertybinių popierių.
Biržos istorija siekia 1792 m. gegužės 17 d. kai Volstrite, prie batonvudo medžio, tarp 24 brokerių buvo pasirašyta Batonvudo sutartis.
Nemiga (knyga)

Siužetas

Ralfą Robinsą pradeda kamuoti tolydžio progresuojanti nemiga, o netrukus jo akims atsiveria spalvingas aurų pasaulis. Ekstrasensorinė įžvalga padeda Ralfui atspėti ne tik būsimus žmonių likimus, bet ir išvysti fiziškai įsikūnijusias dvasių pasaulio būtybes, kurių paskirtis – įtakoti žmogiškąją lemtį. Ralfas Robinsonas persikelia į žmogui nepasiekiamą antgamtinio pasaulio lygmenį ir čia akis į akį susiduria su trimis antgamtiniais pasiuntiniais, kurie asocijuojasi su senovės graikų mitologinėmis likimo deivėmis moiromis. Knygos herojams pamažu ims ryškėti, kokią sukrečiančią misiją jiems lėmė aukštesnės jėgos, idant būtų išsaugota harmoninga žmogiškosios būties pusiausvyra tarp Paskirties ir Atsitiktinumo...
Jonas Vėževičius

Biografija

Pirmąkart minimas 1432 m.
Apie tėvo veiklą duomenų nėra. Brolis – Glebas.

Šeima

Žmona – nežinomo vardo Sudivojaus Valimantaičio duktė. Jų duktė – Ona, ištekėjusi už Petro Jonaičio Mangirdaičio.
Giminystės ryšiai (tas pats herbas) siejo su Manvydais.

Šaltiniai

Rimvydas Petrauskas "Lietuvos Diduomenė XIV a. Pabaigoje – XV a. " 306 psl.
Vyžiniai (Inturkė)

Istorija

1689 m. kaimas minimas Molėtų santuokų metrikų knygoje.
Laimonas Tapinas

Gyvenimas

Tėvas kilęs iš Latvijos. 
1964–1971 m. dirbo „Sporto“ laikraščio, 1967–1971 m. „Švyturio“ žurnalo korespondentu. 1970 m. Vilniaus V. Kapsuko universiteto Istorijos-filologijos fakultete baigė žurnalistiką. Nuo 1971 m. universitete dėstė partinės ir sovietinės spaudos istoriją, vėliau – žurnalistikos teoriją, kino teoriją ir istoriją, žurnalistikos etiką.
1978 m. Leningrado valstybiniame teatro, muzikos ir kinematografijos institute apgynė disertaciją „Lietuvos TSR kino publicistikos istorija“, menotyros mokslų kandidatas.  1978–1979 m. stažavosi Sorbonos universitete. 1982 m. suteiktas docento vardas. 
1984 m. rugsėjo 1 d. – 1991 m. rugpjūčio 31 d. Radijo ir televizijos žurnalistikos katedros vedėjas. Lietuvos žurnalistų sąjungos (LŽS) narys, nuo 1990 m. LŽS valdybos Prezidiumo narys.  1990–1992 m. Lietuvos radijo ir televizijos valdybos pirmininkas, 1992–1995 m. generalinis direktorius. 
1991 m. inicijavo abiejų VU Istorijos fakulteto žurnalistikos katedrų reorganizavimą į Žurnalistikos institutą, aktyviai dalyvavo steigiant VU Komunikacijos fakultetą. 1991 m. rugsėjo 1 d. – 1992 m. rugpjūčio 31 d. VU KF Žurnalistikos instituto direktorius. Nuo 1994 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. 1995 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ politinis apžvalgininkas. 1995 m. įkūrė Lietuvos žurnalistikos centrą, buvo jo direktorius. 1996–1998 m. Lietuvos žurnalistų ir leidėjų etikos komisijos pirmininkas.
1998 m. ištiko insultas, tačiau valios pastangomis grįžo prie kūrybinės veiklos. Nuo 2002 m. birželio 1 d. Vyriausybės nutarimu skirta pirmojo laipsnio valstybinė pensija.
Dekanai

Istorija

Minimi nuo 1467 m.
Liudas Vilimas

Liudas Vilimas (1912 m. rugsėjo 15 d. Kušlėnuose, Mažeikių valsčius – 1966 m. rugpjūčio 22 d. JAV) – lietuvių dailininkas.
Raffaele Garofalo

Rafaelis Garofalo (it. Raffaele Garofalo, 1852 m. – 1934 m.) – italų teisininkas, greta Cesare Lombroso ir Enrico Ferri – XIX a. italų krminologijos pozityviosios mokyklos (it. scuola positiva) pagrindėjas.
Raffaele Garofalo pirmą kartą apibrėžė, pagrindė ir išplėtojo kriminologijos mokslo sąvoką savo veikalą pavadinimu Criminologia (1885 m.).
Šilalės žinios

Šilalės žinios – Šilalės rajono laikraštis, ėjęs nuo 2004 m. kovo 10 d. iki 2015 m. Šilalėje, J. Basanavičiaus g. 23A.

Istorija

Leidžia UAB „Šilalės žinios“. Iš pradžių vadinosi „Šilo aidas“. Spausdino „Klaipėdos“ redakcijos spaustuvė.
Žemės ūkis

Žemės ūkis – ūkio šaka, kurioje žemė yra naudojama maistui (iš)gauti, užauginti maistinius išteklius ir juos apdoroti, perdirbti. Prie žemės ūkio priskiriama žemdirbystė taip pat ir gyvulininkystė, miškininkystė, žuvininkystė (ūkį sudaro 3 pagrindinės šakų grupės žemės ūkis, pramonė ir paslaugos).
Pasaulyje žemės ūkiu užsiima apie 50 proc. dirbančiųjų žmonių.

Istorija

Žemės ūkis (iki XVIII-XIX amžių) buvo labai svarbi ūkio šaka, kurioje dirbo dauguma žmonių. Bet kartu su pramonės revoliucija viskas pasikeitė – naujos technologijos leido žemės ūkiui būti našesniam ir taip jau kur kas mažiau žmonių galėjo aprūpinti maistu visus, taigi, mažiau ir dirbo žemės ūkyje. Valstybės tapo pramoninėmis, t. y. dauguma jų gyventojų ėmė dirbti pramonėje.
XX amžiuje žemės ūkio reikšmė dar sumenko, ėmė kur kas labiau apsimokėti dirbti kitus darbus, tad valstybių vyriausybės ėmė subsidijuoti žemės ūkį tam, kad jis išliktų. Nes jei jo nebūtų, karo, katastrofos ar sausros atveju galėtų pritrūkti maisto; šalis taptų priklausoma nuo kitų šalių, kurios tą maistą tiekia.