google/wiki40b huggingface dataset:
Kenos Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia

Istorija

Vitebsko kaštelionienė Stravinskienė Kena 1603 m. paskyrė Vilniaus evangelikų reformatų bažnyčiai, bet Leonas Sapiega iš jų atėmė. 1690 m. Kena paskirta Vilniaus bernardinų vienuolynui. XVII a. pabaigoje pastatyta koplyčia. Priklausė Rukainių parapijai, minima ir 1744 m. Rusijos valdžia koplyčią 1866 m. uždarė. 1920 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1922 m. įkurta parapija.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienanavė, su bokšteliu, prieangiu, šonine zakristija. Stogas daugiašlaitis, apsidė trisienė. Vienos navos bažnyčioje yra 3 altoriai. Didžiajame altoriuje įkomponuota Švč. Aušros Vartų Dievo motinos paveikslo kopija, kuri 2003 m. buvo papuošta dviem paauksuotomis karūnomis. Šventoriaus tvora tinkuoto mūro.
Už vartų yra šulinėlis, prie kurio pastatyta švč. Mergelės Marijos statula. Pre tako į bažnyčią stovi laiko riedulių paminklas su Marijos atvaizdu.
Dalia Juškienė

Biografija

1967-1973 m. mokėsi Kaišiadorių vidurinėje mokykloje, 1973-1978 m. Kauno S. Nėries vidurinėje mokykloje. 1979-1983 m. Vilniaus pedagoginio instituto Lituanistikos fakultete baigė lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.
1989–1992 m. viena savaitraščio „Ūkininko patarėjas“ leidimo atnaujinimo iniciatorių, jo korespondentė, 1992–1993 m. jo priedo „Šeimininkė“ redaktorė. Nuo 1993 m. „Kauno diena“ korespondentė, kultūros ir meno priedo „Santaka“ žurnalistė.  Nuo 2006 m. Vilniuje – žurnalų „Virtuvė. Nuo...Iki“, „Viltys ir likimai“ redaktorė, nuo 2008 m. žurnalo „Istorijos“ vyriausioji redaktorė, nuo 2010 m. žurnalo „Šeimininkė“ redaktorė. 
Rašo kultūros, šeimos ir moterų gyvenimo klausimais.
Paberžės seniūnija

Gamta

Beveik visa seniūnija yra kalvotoje Aukštaičių aukštumoje, kurioje gausu raistų, pelkių, nedidelių drėgnų miškelių. Ypač pelkėtos rytinė ir vakarinė seniūnijos pusės (Tumonių Balų, Palobinės, Vilkiškių, Šventupio, Glitiškių, Musios, Alionių pelkės pakraščiai). Paberžės seniūnijoje yra Širvintos aukštupys, taip pat teka jos intakas Akmena. Gausu ežerų: Širvys, Musia, Kazimieravo ežeras, Vyžulionių ežeras, Varniškių ežeras, Kaušiadalas, Pulimas, Vilniškių ežeras, Gaveikių ežeras, Aukštas Nevardas, Žemas Nevardas, Nemenčėlis; sudarytas Akmenos tvenkinys.
KF Feronikeli

Istorija

Klubo ištakos siekia 1974 m. Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies aukščiausios lygos pirmenybėse.
Bobrovas

Istorija

Nuo 1685 m. minima Bobrovo tiurkų jurta prie Bitiugo, čia verstasi bebrų gaudymu. 1698 m. pradėjo augti gyvenvietė, kuri 1779 m. tapo miestu ir apskrities centru.
Khumbu ledynas

Khumbu ledynas (nep. खुम्बु हिमनदी  = Khumbu himanadī) – ledynas Himalajuose, Nepale (Khumbu krašte), driekiasi tarp Džomolungmos ir Lhocės–Nuptsės masyvo. Ledyno pradžia yra 7600 m aukštyje, o pabaiga – 4900 m aukštyje. Tai aukščiausiai esantis ledynas pasaulyje. Sudaro didelę (700 m ilgio) ledokričio sritį. Khumbu ledyno judėjimo greitis – 180 m per metus. Paties ledyno ilgis – 22 km.
Per Khumbu ledyną eina svarbus alpinistinis maršrutas į Džomolungmą. Khumbu ledokričio sritis yra vienas pavojingiausių ruožų kelyje į aukščiausią pasaulio viršukalnę.
Raudonsturplės papūgos

Išvaizda

Šios papūgos šiek tiek panašios į amazones, bet mažesnės. Būdingiausias genties požymis – tiesi uodega, kuri yra per pusę sparno ilgio (sparnai uodegos galo nesiekia). Pauodegis raudonas.

Paplitimas

Paplitusios Pietų ir Centrinėje Amerikoje.

Gyvenimo būdas

Gyvena drėgnuose tropiniuose lygumų miškuose ir kalnuose iki 2 km virš jūros lygio. Laikosi nedidelėmis grupėmis ar pulkais. Kartais užskrenda į grūdinių kultūrų plantacijas. Nuo jų ypač nukenčia kukurūzai. Minta įvairių tropinių augalų vaisiais ir sėklomis. Daugelio rūšių balsas labai šaižus. Žmonių kalbą pamėgdžioja retai.
Dėtyje būna iki 4 kiaušinių. Peri 24 dienas. Iš pradžių jauniklius apie 10-15 dienų maitina tik patelė, kuriai maistą atneša patinas. Vėliau jauniklių maitinimu rūpinasi ir patinas. Po 63-68 dienų jaunikliai iš lizdo iškrenda.
Funikulierius

Funikulierius (pranc. funiculaire < lot. funiculus – „virvutė, lynas“) – trumpas geležinkelis su lynine traukle, įrengiamas stačiuose šlaituose keleiviams vežti. Bėgių keliu važiuoja lyno tempiami vagonai. Daugiausia keltuvai naudojami kalnuotose šalyse. Pirmieji įrengti Genujoje (Italija) ir Semeringe (Austrija).
Funikulierius naudojamas keleiviams kelti aukštyn kalno šlaitu, todėl jis laikomas keltuvų rūšimi. Funikulieriaus mechanizmo pagrindinė dalis yra lynas, todėl funikulierius kartais vadinamas lyniniu keltuvu, nors tai nėra teisinga, kadangi lyninių keltuvų yra ir kitokių, pvz., lyniniai slidininkų keltuvai.
Europoje šiuo metu veikia apie 80 žmones keliančių funikulierių. Kaune esantys funikulieriai priskiriami prie seniausių iš jų. Žaliakalnio ir Aleksoto funikulieriai paskelbti technikos paminklais.
San Benitas (Gvatemala)

Istorija

San Benitas pradėjo kurtis nuo 1702 m., savivaldybės centru tapo 1873 m.
Pociai

Istorija

Pocių kaimas pradėtas vadinti nuo XVIII a. 4-ojo dešimtmečio. Prieš tai turėjo du vardus: Martinaičiai ir Pociai. Martinaičių kaimas minimas Švėkšnos dvaro inventoriuje: 1644 m. gyveno 5 -ios drevininkų šeimos, 1695 m. – 7-ios drevininkų šeimos. Pocių kaimas paminėtas pirmą kartą 1659 m. Švėkšnos bažnyčios krikšto registracijos knygoje, o 1735 m. pažymėtas J. F. Betgenat Prūsų Lietuvos žemėlapyje. Abu kaimo pavadinimai buvo kilę nuo gyventojo pavardės.
Iki I-ojo pasaulinio karo pradžios vakarinėje Pocių kaimo dalyje stovėjo carinės Rusijos pasieniečių užkarda (karo pradžioje pastatai sudegė; sovietmečiu toje vietoje buvo nedidelis žvyro karjeras, kuris apie 1985 m. apsodintas šaltalankiais). Pocių kaime XX a. pirmojo dešimtmečio pabaigoje veikė daraktorinė mokykla.
Iki 1939 m. Pocių kaime buvo 10 ūkininkų (turėjo po 21 ha žemės); jų sodybos buvo vienoje linijoje, palei Ašvos upės slėnio šlaitą; už kaimo į rytus ir į vakarus buvo Pocių kaimo užusienis, kuriame gyveno amatininkai: rytuose buvo 6 sodybos (iki 1 ha žemės); vakaruose – 1 sodyba (5 ha žemės). Nuo 1939 m. Pocių kaimo gyventojai pradėti kelti į vienkiemius (išsikėlė tik 4 ūkiai; sutrukdė sovietų okupacija, karas.). 1939 kovo – 1940 birželio Pocių kaime veikė Lietuvos Respublikos pasienio policijos postas.
Sovietmečiu Pocių kaime buvo „Ašvos“ tarybinio ūkio „Ašvos“ skyriaus „Pocių“ brigada, penimų buliukų ferma, kalvė, pradinė mokykla (1940–1970); „Ašvos“ tarybinis ūkis augino lubinus, kukurūzus, dobilus, javus. 1963–1976 m. kartą savaitėje atvažiuodavo auto parduotuvė su būtiniausiais maisto produktais. 1976–1990 m. pietrytinėje Pocių kaimo pakraštyje buvo danielių (apie 50 vienetų) ir muflonų (apie 20 vienetų) aptvaras. 1977–1981 m., „Ašvos” tarybinio ūkio vadovų spaudžiami ir melioracijos skatinami, gyventojai iš kaimo išsikėlė.
Pocių kaime gimė žinomos politikės Irenos Šiaulienės mama pedagogė Antanina Žiogaitė Ananevienė (1928–1993 Klaipėdoje).
Vaclovas Martinkus

Vaclovas Martinkus (1909 m. kovo 15 d. Vaiteliai, Ylakių valsčius – 1980 m. lapkričio 18 d. Providensas) – Lietuvos kunigas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija

1935 m. baigė Telšių dvasinę seminariją, įšventintas kunigu. 1935–1940 m. dirbo Mažeikiuose, surengė pirmąsias žemaičių moksleivių ateitininkų stovyklas. 1940–1944 m. Židikų parapijos klebonas. Čia pastatydino bažnyčią, kleboniją, pagal archit. J. Muloko projektą – mauzoliejinę koplyčią M. Pečkauskaitei-Šatrijos Raganai. 1941–1944 m. gelbėjo besislapstančius žydų vaikus. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, dirbo Liubeko lietuvių karo pabėgėlių stovyklos kapelionu. 1950 m. persikėlė į JAV. Nuo 1952 m. Šv. Kazimiero lietuvių parapijos Providense vikaras, nuo 1963 m. – klebonas. 1964–1972 m. Bendrojo Amerikos lietuvių fondo pirmininkas. Bendradarbiavo žurnale „Ateitis“, laikraščiuose „Darbininkas“, „Draugas“.
1986 m. vasario 18 d. Skuodo rajono laikraštyje "Mūsų žodis" buvo išspausdintas straipsnis pavadinu "Pasistatė tvartą", kuriame nurodoma, kad kun. V. Martinkus, klebonaudamas Ylakiuose 1930 m. priverstinai rinko pinigus iš parapijos gyentojų tvarto statybai, o vėliau pasitraukęs į Vakarus per radiją šmeižė Tarybų Lietuvą. Šis įvykis buvo aprašytas Lietuvos Katalikų bažnyčios kronikoje, paneigiant straipsnyje nurodytus teiginius.
Komisaras

Policija

Policijos komisaras - policijos tarnybos laipsnis. Lietuvoje - aukštesniosios grandies pareigūnų policijos laipsnis (komisaras; vyresnysis komisaras; vyriausiasis komisaras).

Sportas

Sporto komisaras - sporto teisėjas (arbitras); sporto organizatorius ir kt.
Santara (Klaipėda)

Santara – tautinis jaunuomenės savaitraštis, leistas 1936–1939 m. Klaipėdoje.

Istorija

1936–1937 m. ėjo kaip laikraščio „Lietuvos keleivis“ priedas. Leido Santaros sąjunga. Išėjo 153 numeriai.
Rašė apie Klaipėdos krašto jaunimo gyvenimą, jo organizacijų veiklą, švietimą, kultūrą.
Bendradarbiavo Mikas Gudaitis, Ieva Simonaitytė, Vydūnas ir kt.
Redagavo M. Lipčius, Antanas Mušinskas-Mušaitis.
Skustuvas

Skustuvas – specialus peilis, kuris skirtas barzdos ir ūsų skutimui. Dėl taikymo srities skustuvas turi būti ypač aštrus.

Istorija

Seniausi skustuvai rasti atkasant Šumero ir Senovės Egipto archeologinius paminklus. Pirmieji skustuvai, datuojami 6 tūkst. m. pr. m. e., gaminti iš titnago, obsidiano, kriauklių, bei ryklių dantų. Vėliau skustuvai imti gaminti iš vario, bronzos, geležies ir net aukso. Ilgai skustuvai buvo labai tausojami ir prižiūrimi. Išradus skutimosi peiliukus skustuvai imti naudoti vis rečiau. Dar mažiau skustuvų liko atsiradus elektrinėms barzdaskutėms. Klasikiniai skustuvai retai naudojami ir profesionalių kirpėjų. Skutimasis skustuvu užima daugiau laiko, be to reikia ir tam tikrų įgūdžių, dėl to skustuvais naudojasi tik entuziastai.

Skustuvo priežiūra

Po skutimosi skustuvui reikalinga speciali priežiūra: geležtė turi būti švariai nuvalyta ir nusausinta, idealiu atveju ir sutepta alyva. Kadangi skustuvai iš nerūdyjančio plieno paprastai nedaromi, neprižiūrimi skustuvai greitai apeina rūdimis. Ploniems skustuvo ašmenims išlyginti, jei atsiranda nelygumų naudojamas odinis diržas. Skustuvas neturėtų būti naudojamas kasdien, kad medžiaga galėtų „pailsėti“. Dėl to iki XX a, buvo įprasta dovanoti ištisus skustuvų rinkinius, kad vienai savaitės dienai būtų po vieną skustuvą.
Žodis (laikraštis)

Žodis – reklaminis mėnesinis laikraštis (iki 1995 m. – savaitraštis), leistas nuo 1993 m. rugsėjo 27 d. Vilniuje.

Istorija

Leido UAB „Pozicija“. Tiražas 1993 m. – 44 600 egz., 1997 m. – 38 600 egz.
Vyriausias redaktorius Valdemaras Pankratovas.
7 meno dienos (savaitraštis)

Istorija

Pakeitė 1972–1991 m. leistą savaitraštį „Savaitės ekranas“, kuris 1972–1979 m. ėjo kaip Respublikinės kino filmų nuomojimo kontoros leidinys, nuo 1980 m. – kaip Valstybinio kinematografijos komiteto ir Kinematografininkų sąjungos reklaminis leidinys. Leidėjas UAB „7 meno dienos“. Tiražas 1993 m. – 6200 egz., 1997 m. – 3000 egz., 2008 m. - 1200 egz.
Spausdina įvairių meno žanrų kritikos straipsnius, reklamuoja filmus, spektaklius, informuoja apie meno renginius.
Monospermija

Monospermija (gr. mono – vienas, vienintelis, gr. sperma – sėkla) – apvaisinimo būdas, kai į kiaušinėlį patenka ir jį apvaisina tik vienas spermatozoidas. Susidaręs apvaisinimo dangalas neleidžia prasiskverbti kitiems spermatozoidamas. Monospermija būdinga daugumai gyvūnų. Tačiau į vabzdžių, žuvų, paukščių ir kai kurių kitų gyvūnų kiaušialąstės citoplazmą gali patekti keletas spermatozoidų. Šis reiškinys vadinamas polispermija.
Reliatyvumo teorija

Bendroji reliatyvumo teorija

Bendroji reliatyvumo teorija sujungia erdvę ir laiką į vieną keturmatį erdvėlaikį, kuris yra masyvių objektų iškreipiamas, taigi šiuo iškreipimu paaiškinama gravitacija.
Šaltinių akmuo

Padavimai

Apie mitologinį Žižmų apylinkės akmenį pasakojami keli padavimai, kuriuose kalbama apie suakmenėjusius žmones. Populiarus pasakojimas apie akmeniu pavirtusį vestuvių pulką. Vieni pasakoja, jog vestuvių pulkas pavirto akmeniu todėl, kad motina prakeikė savo dukterį, išvažiavusią be pritarimo į jungtuves: „Kad tu, vaikeli, akmeniu užvirstai, tėvui nepasikloniojusi“. Visas vežimas virtęs dideliu akmeniu. Ir dabar galima esą įžiūrėti sėdinčių žmonių figūras.
Pasakojama, kad buvo dvi sesutės pas tėvus: „Atvažiavo svotai ne pas vyresnę, o pas jaunesnę. Labai gaila buvo vyresnei palikt pas tėvus, o jaunesnei ištekėt. Kap sėdos išvažiuodinėt šliūban jaunesnė, tai vyresnė pasakė: Kad tu sėstais akmeniu! Ir virto tas vežimas dideliu akmeniu. In to akmenio, kap žmonės sėdėjo,- tokie gurnai“.
Tomo Kuklio pasakojimas iš Grybiškių kaimo: „Buvo tokis žmogus, katras dirbo prie akmenų, iš Skraičionių kaimo. Neturėjo kuom pramušt to akmenio. Buvo, mat, tas akmuo jam naudingas, tai jis mislino, kuom patraukt tą akmenį. Taigi jis privežė daug medžio malkos sausos ir pakūrė ugnį. Turėjo prinešęs vandenio du tris cebrus. Degino. Tas akmuo buvo raudonas ir giliai rasšilęs, tada nuėmė ugnį ir lėjo vandeniu. Akmuo ėmė trūkinėti in didelius kavalkus. Jis tą akmenį razrinko lomais ir darė, kas jam naudinga, – girnas, tiltus, užtašė stulpus. Turėjo gerą uždarbį. Priilsęs buvo, atsigulė pas tą akmenį ir užmigo. Jam prisidavė per sapną toj pati svodba, katroj apvirto akmeniu, ir jis pabijojo. Daugiau nerušink, bet sulig žemei, – tas akmuo – nerazrinkta svodba, -jam pasakė. Jis pats kalbėjo: Niekam aš negaliu pasakyt. Mirsiu, nu, nepasakysiu. Ir niekam nepasakė“.
Susinaikinimas

Susinaikinimas – sistemos veikimo būdas, kai ji tam tikromis aplinkybėmis sunaikina pati save. Susinaikinimas kaip numatyta ir suprojektuota galimybė būdinga kai kuriai karinei technikai, informacijos saugojimo įtaisams, tokių mechanizmų pasitaiko ir gyvojoje gamtoje.
Vidurinė Lietuva

Istorija

Nors pagal 1920 m. spalio 7 d. Suvalkų sutartimi nustatytą demarkacijos liniją Vilniaus kraštas atiteko Lietuvai, jau po kelių dienų L. Želigovskio kariai apėjo demarkacijos liniją (kuri baigėsi ties Bastūnais) ir užimtose žemėse inscenizavo sukilimą prieš Lietuvos valdžią, sudarant įspūdį, kad Vilniaus kraštas nenori priklausyti Lietuvai ir siekia atkurti 1772 m. sienų Abiejų Tautų Respubliką. Valstybės pavadinimas reiškė, kad į vakarus ir rytus esančios atitinkamai Vakarų Lietuva ir Rytų Lietuva taip pat turėtų priklausyti atkuriamai Lenkijos ir Lietuvos valstybei.
Vilniaus kraštą, kurio centru buvo Vilnius, sudarė Ašmenos apskritis, Breslaujos apskritis, Švenčionių apskritis ir Vilniaus apskritis, taip pat dalis Trakų apskrities, iš viso 13 014 km², krašte gyveno 499 554 gyventojai. Valstybės vadovu paskelbtas generolas L. Želigovskis, vykdomoji valdžia priklausė Laikinajai valdančiajai komisijai, veikė karo teismai. Trumpu valstybės gyvavimo laikotarpiu savininkams grąžinti tarybų valdžios nacionalizuoti dvarai ir fabrikai, įvesta cenzūra, teisių suvaržymai.
1922 m. sausio 8 d. įvyko rinkimai į Vidurio Lietuvos seimą, kuriuos dauguma lietuvių, baltarusių ir žydų boikotavo. Išrinktasis seimas nutarė prijungti kraštą prie Lenkijos.
Žyvecas

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1308 m., kaip katalikų parapijos centras. Priklausė Cešyno kunigaikštystei, nuo 1315 m. Osvencimo kunigaikštystei, 1327 m. tapo Bohemijos karalystės feode. Gyvenvietė, vadinta Stary Żywiec ('Senasis Žyvecas'), dėl nuolatinių potvynių 1448 m. buvo perkelta.
XIV a. vid. pastatyta senoji pilis, kuri ne kartą buvo restauruota bei dekoruota gotikos, renesanso ir baroko stiliais. Aplink pilį XVII a. buvo įkurtas landšafto parkas. XIV a. pabaigoje pastatyta Šv. Kryžiaus bažnyčia.
Sūngailiškio piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 34x20 m dydžio. Jos pietrytiniame, pietiniame ir vakariniame krašte iškastas 1 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas 39 m ilgio, 1 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 5-11 m aukščio.
Aikštelės pietvakariniame krašte iškasta duobė. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku.
Aplink piliakalnį, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Aknystėlių piliakalnis 4 kmŠiaudinių piliakalnis 7 kmNolėnų piliakalnis 11 kmBijeikių piliakalnis 12 kmKlykių piliakalnis 19 kmBuivydų piliakalnis (Anykščiai) 9 kmPakalnių piliakalnis 7,5 kmAntalgės piliakalnis 2,5 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Panevėžio miesto savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Panevėžio miesto savivaldybės taryba – Panevėžio miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.

Veikla

Meru išrinktas Vitas Matuzas, jo pavaduotoju Petras Luomanas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Juozas Rimantas Mikėnas.
Fantomas (laikraštis)

Fantomas – fantastikos laikraštis, leistas 1991–1993 m. Vilniuje.

Istorija

Rašė apie paslaptingus įvykius, anomalius reiškinius, spausdino įdomybes, fantastiką. Tiražas 1991 m. – 60 000 egz., 1993 m. – 25 000 egz. Išėjo 8 numeriai.
Rezgiukai

Istorija

XIX a. pab. minimi du Rezgiukų užusieniai Krakių valsčiuje – vienas Jelenskių, kitas Gailevičių valda.
Pranas Turūta

Pranas Turūta (1908 m. gegužės 10 d. Brazavo k., Kalvarijos valsč., Marijampolės apskr. – 1980 m. gruodžio 25 d. Grand Rapidsas, MI, JAV), pedagogas, chorvedys, visuomenės veikėjas.

Biografija

Muzikos mokėsi Marijampolėje pas J. Kamaitį ir J. Bendorių. Baigęs Marijampolės mokytojų seminariją, 1927 m. paskirtas Šventaragio pradžios mokyklos vedėju. Šlavančiuose suorganizavo Šaulių būrio mišrųjį chorą, su kuriuo dalyvavo 1928 m. 2-ojoje visos Lietuvos dainų šventėje Kaune, surengė nemaža koncertų daugelyje Marijampolės apylinkių. 1930–1940 m. buvo Igliškėlių pradžios mokyklos vedėjas, subūrė Šaulių būrio mišrųjį chorą, kuris giedojo Patilčių parapijos bažnyčioje, rengė koncertus, dalyvavo 1934 m. Marijampolės apygardos Šaulių rinktinių chorų dainų šventėje Marijampolėje ir buvo jungtinio choro dirigentas. Su choru dalyvavo 1937 m. Jaunosios Lietuvos dainų šventėje Kaune ir buvo jos dirigentas. 1931 m. iš Igliškėlių, Gudelių, Igliaukos, Pamargių, Šilavoto ir Šventaragio apylinkių pradžios mokyklų suorganizavo 300 mokinių chorą, išmokė dainų ir dirigavo Igliaukoje surengtoje vaikų dainų šventėje. Bolševikams okupavus Lietuvą, buvo suimtas ir kurį laiką kalintas Marijampolėje. 1941–1944 m. Eišiškių apylinkės pradžios mokyklų vyr. inspektorius, 1942–1944 m. Eišiškių suaugusiųjų gimnazijos mokytojas. Suorganizavo mišrųjį chorą, kuris giedojo bažnyčioje per lietuviškas pamaldas, surengė koncertų Eišiškėse ir Varėnoje.
1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, P. Turūta dirbo įvairiuose lietuvių komitetuose. 1946–1949 m. buvo Groso-Heseno apygardos lietuvių pradžios mokyklų inspektorius, 1948–1949 m. Kaselo-Martenbergo Kassel-Martenbergo lietuvių skautų tuntininkas, tos pačios stovyklos pradžios mokyklos ir gimnazijos chorų vadovas. 1949 m. atvykęs į JAV, apsigyveno Grand Rapidse mieste. Čia įkūrė lietuvišką mokyklą, kuriai ir vadovavo, suorganizavo vaikų chorą, kuris dalyvaudavo tautiniuose renginiuose, 1966 ir 1971 m. JAV ir Kanados lietuvių dainų šventėse, 1968 ir 1969 m. pavasario dainų šventėse.
P. Turūta daug metų kūrybingai dirbo su vyrų vokaliniu oktetu, kuris koncertavo apylinkės kolonijose, dalyvavo įvairiuose tautiniuose renginiuose, radijo ir televizijos laidose, dalį savo koncertinio repertuaro įdainavo į juostelę ir padovanojo J. Žilevičiaus Muzikologijos archyvui. Taip pat vadovavo Grand Rapidso Šv. Petro ir Povilo lietuvių parapijos chorui. 1951–1954 m. dirbo vargonininku ir vadovavo Šv. Gabrieliaus parapijos chorui Milvokyje, WI. Buvo vienas iš organizatorių ir jungtinio choro dirigentų Viskonsino valstijos dainų šventės, vykusios 1953 m. Kenoshoje, WI. Aktyviai dalyvavo LB kultūrinėje veikloje, surinko apie 300 liaudies dainų melodijų, kurias su savo muzikinių knygų biblioteka padovanojo Lietuvių muzikologijos archyvui. Daug rašė lietuviškoje spaudoje, mokykloms išleido leidinį „Dainuok, jaunyste“ (1963 m.). Apdovanotas Vytauto Didžiojo, Gedimino ir Šaulių sąjungos ordinais bei medaliais.
Poterna

Poterna (pranc. poterne) – tai požeminis koridorius (galerija), jungiantis atskiras forto ar kito įtvirtinto gynybinio statinio dalis. Naudojama karių saugiam judėjimui, taip pat įvairioms požeminėms komunikacijoms pravesti.
Poternoms statyti naudojamas betonas, gelžbetonis, mūras, mediena. Jos gali būti įrengiamos iškasant gruntą atviruoju būdu arba tiesiant požeminį tunelį.
Valerija Bačiulytė

Mokslai ir studijos

1930–1933 m. Valstybės teatro Vaidybos mokykla, Boriso Dauguviečio kursas.
Gyvatė (kinų zodiakas)

Gyvatė – šeštasis iš dvylikos metų ciklo gyvūnų, sutinkamų kinų zodiake. Gyvatės metai yra siejami su žemės šakos simboliu 巳.
Šio gyvūno elementas – ugnis, o laikas – 9–11 val.
Metų laikas – vasara, o mėnuo – gegužė.
Spalvos – raudona, šviesiai geltona, juoda. Skaičiai – 2, 8 ir 9.
Labiausiai atitinkantis Vakarų horoskopo ženklas – Jautis.
Čekijos futbolo varžybos 1945–1946 m.

1945–1946 m. pirmenybės

Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1945–1946 m.
Mykolas Jeronimas Bžostovskis

Biografija

Žymios bajorų Bžostovskių giminės atstovas, herbo „Stremia“ savininkas. Livonijos vaivados Stanislovo Bžostovskio ir Teofilės Magdalenos Radvilaitės sūnus. Juozapo Bžostovskio anūkas.
Mokėsi Bresto pijorų kolegiume.
Buvo renkamas pasiuntiniu (deputatu) nuo Trakų vaivadijos į Keturmetį seimą (1788–1792 metais). 1792 metais prisijungė prie Targovicos konfederacijos, Lenkijos magnatų sąjungos, pasisakiusios prieš reformas, priimtas Keturmečio seimo.
Buvo vienas iš sąmokslininkų, rengusių sukilimą Lietuvoje. Kosciuškos sukilimo dalyvis.
1801 metais buvo išrinktas Vilniaus gubernijos bajorų maršalka ir įėjo į delegacijos sudėtį, nusiųstos į Sankt Peterburgą dėl padėkos pareiškimui imperatoriui Aleksandrui I.
Mykolas Bžostovskis – autorius keleto dramatinių kūrinių, tame tarpe „Gulbės Riteriai – riterių drama penkiais aktais, parašyta originaliomis eilėmis“ (lenk. Rycerze Łabędzia-drama rycerska w pięciu aktach oryginalnie wierszem napisana).

Šeima

Santuokoje su Eva Chreptavičiūte, Joachimo Chreptavičiaus dukterimi, turėjo sūnų Karolį ir dukterį Izabelę.
Ekscesas (statistika)

Ekscesas – statistinė duomenų aibės charakteristika, lyginanti skirstinio dažnių kreivės viršūnės aštrumo laipsnį su normaliojo skirstinio kreivės viršūnės aštrumu. Kai E>0, nagrinėjama kreivė turi aštresnę viršūnę, negu galima tikėtis esant normaliajam skirstiniui. Kai E<0, ji mažiau aštri. Ekscesas apskaičiuojamas pagal formulę
 E = {1 \over n D^2} \sum_{i=1}^n{ (x_i - \bar{x})^4} - 3 ,
čia n – matavimų skaičius,  \bar{x}  – matavimų aritmetinis vidurkis, D – matavimų dispersija. Jei trejetas nebūtų atimamas, Gauso skirstinio viršūnės aštrumas būtų lygus trims.
Skirstinys, kurio ekscesas mažesnis nei normaliojo, vadinamas platikurtiniu. Jei jis didesnis, skirstinys vadinamas leptokurtiniu. Skirstinys, kurio ekscesas nesiskiria nuo normaliojo skirstinio eksceso, vadinamas mezokurtiniu.
Panašiai skaičiuojama charakteristika, rodanti duomenų skirstinio asimetriškumą, yra Asimetrijos koeficientas.