google/wiki40b huggingface dataset:
Povilas Kuzminskis

Biografija

1896 m. baigė Rietavo liaudies mokyklą. Nuo 1900 m. dalyvavo gimtojo valsčiaus darbuose. 1910-1914 m. Raseinių žemės tvarkymo komisijos narys. 1912 m. įsteigto Rietavo valsčiaus banko iždininkas. Nuo 1918 m. lapkričio 18 d. Rietavo valsčiaus ir Telšių apskrities tarybos narys, apskrities tarybos komiteto pirmininkas.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos ir LVS frakcijų blokui. Aktyviai dalyvavo Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos veikloje, jos Centro komiteto narys. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo ir 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas. Bendradarbiavo leidiniuose „Ūkininkas“ ir „Lietuvos žinios“.  Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo nusišalino nuo partijos reikalų, atsisakė ir 1932 m. dalyvauti bandymuose atgaivinti partijos veiklą. Ūkininkavo.
Palu

Istorija

Palu priklausė Nyderlandų Rytų Indijai iki Indonezijos nepriklausomybės 1945–1949 m.
1958 m. balandį Šiaurės Sulavesyje sukilus Permestai, JAV parėmė sukilėlius. CŽV bombardavo taikinius aplink Palu ir pačiame mieste.
2005 m. sausio 24 d. miestą sudrebino 6,2 balų pagal Richterio skalę žemės drebėjimas. Žuvo 1 žmogus, 4 sužeisti, sugriauta 177 pastatų. Panikuojantys gyventojai pabėgo į aukštumas bijodami cunamio.
Kapučinas

Kapučinas (it. cappuccino 'gobtuvas') – kavos gėrimas gaminamas iš šilto pieno, espreso ir pieno putos, ruošiamas 1:1:1 (pienas:espresas:puta) tūrio santykiu, klasikinio recepto galutinis tūris svyruoja 150–180 ml ribose.
Kapučino tradiciškai patiekiamas porcelianiniuose puodeliuose, nes šie geriausiai išlaiko šilumą. Pieno puta veikia tarsi termoizoliatorius – kava ilgiau išlieka šilta.
Kapučino gėrimas buvo vartojamas Italijoje jau ankstyvaisiais 1900 m. Jo populiarumas augo kaip kartu su espreso virimo aparatais kavinėse ir restoranuose. Aparatai buvo ištobulinti per ir po II-ojo Pasaulinio karo. 1950 m. Itališkas kapučinas įgavo dabartinį pavidalą.

Sudėtis

Be espresso, svarbiausia dalis ruošiant kapučino yra pieno riebumas ir jo temperatūra. Kai kapučino šildomas pienas pradeda garuoti, susikuria mikro putos. Jos atsiranda, kai piene pasirodo maži oro burbuliukai suteikiantys pienui švelnumą ir saldumą. Tradicinė kapučino susideda iš espresso į kurį įpilamas karštas putojantis pienas ir taip susidaro apie 1 cm storumo pieno puta viršuje. Mišinių variavimas paprastai vadinamas cappuccino chiagro (šviesus kapučino, taip pat vadinamas dar ir šlapiuoju kapučino) su daugiau pieno nei įprastai.
Norint išgauti reikiamą porciją putų, tam reikalingas atskiras dėmesys, nes šildant pieną, jis garuoja ir tai tampa sudėtingiausiu kapučino ruošimo etapu, nes gėrimą reikia paruošti tinkamai. Be to, patyrę virėjai gali pasiekti meninius gabumus, nes vėliau tą pieną reikia kruopščiai užlieti ant espresso kavos viršaus.

Populiarumas

Kapučino gėrimas buvo išragautas didžiojoje Europos dalyje, Australijoje, Pietų Amerikoje ir kituose kosmopolitiniuose regionuose Šiaurės Amerikoje. Iki 1990 metų vidurio kapučino buvo daromas daug plačiau ir prieinamas šiaurės amerikiečiams, kai aukštesni nei vidutinio lygio bufetai šoktelėjo aukščiau.
Italijoje kapučino vartodavo rytais pusryčių metu su bandelėmis (croissant), geriau pažįstamomis Italijoje kaip cornetto pyragaičiais. Paprastai italai negeria kapučino valgydami arba pusryčiaudami. Kitose šalyse vartodavo dienos metu arba po vakarienės.
Jungtinėse Valstijose „apledėjęs kapučino“ (arba kapučino „Freddo“) yra neteisingu pavadinimu. Tai neteisingo ingrediento vartojimas, kai putojantis pienas paprastai neįtraukiamas ir pakeičiamas ledu. Be putojančio pieno, gėrimas vadinamas ledine latte. Tačiau jis vis tiek yra paplitęs kai kuriose nutolusiose nuo pajūrio šalyse kur puta yra pridedama į ledinę latte prieš patiekimą. Tarptautinės kavinių normos draudžia ruošti karšto pieno bangą virš šalto ledo, nes taip greičiau kaupiasi bakterijos. Tačiau yra įmanomi šalto pieno putos variavimo metodai, ir taip išvengiama nesutarimų ir ginčų kylančių dėl karšto pieno ir ledo.
XXI a. amžiaus pradžioje kapučino pateikimas buvo keičiamas greito maisto užkandinėse. Paskutiniais amžiaus metais kavinės vadovaujasi savarankiškai. Jos pradėjo siūlyti tradicinę kapučino kavą tinkamame kiekyje (penkių - šešių uncijų, 148-177 ml) tik kitos kavinės taiko skirtingą bruožą, dar padidinti kavos dydį iki 20 uncijų. Tokia kava nėra tikroji kapučino, bet paprasta caffe latte su papildoma puta.
Danutė Čiurlionytė-Zubovienė

Biografija

Tėvas Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, motina Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, vyras architektas Vladimiras Zubovas. Vaikai Dalia, Konstantinas, Vytautas.
1928–1936 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete. Tobulinosi Prancūzijoje.
Vaikams parašė prozos kūrinėlių „Šuniukas Padauža ir sumanioji Aldutė“ (1936 m.), „Kiškis Piškis baltasis bajoras“ (1940 m.), „Mažoji ligoninė“ (1955 m.), scenos vaizdelių ir vaidinimų (rinkinys „Jonuko Dunduliuko teatras“, 1946 m., „Miško mokykla“, 1957 m.). Išvertė Žiulio Verno, Kornejaus Čiukovskio, Džanio Rodario knygų. Parašė atsiminimų knygą apie motiną „Patekėjo saulė“ (išleista 1996 m.), periodikoje paskelbė atsiminimų apie lietuvių kultūros ir politikos veikėjus. 
1999 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolės vardas.
Alytaus apskrities S. Kudirkos ligoninė

Alytaus apskrities Stasio Kudirkos ligoninė – didžiausia gydymo įstaiga Pietų Lietuvoje. Ligoninėje dirba visų pagrindinių specialybių gydytojai bei teikiama didžioji dalis visų reikiamų apskrities gyventojams planinės bei skubios pagalbos paslaugų. Įsikūrusi Ligoninės g. 12, Alytuje.
Viešoji įstaiga įregistruota 1997 m., jos darbuotojų skaičius - 941, gydytojų skaičius - 207 (iš jų 3 medicinos mokslų daktarai). Ligoninės direktorius Artūras Vasiliauskas.
Jurgis Razma

Biografija

1965 m. pradėjo lankyti Plungės rajono Didvyčių pradinę mokyklą, 1976 m. baigė Plungės 4-ąją vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Fizikos fakultetą ir įgijo fiziko specialybę.
1981–1991 m. Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto vyresnysis inžinierius. 1988 m. kuriantis Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžiui įsitraukė į jo veiklą. 1991–1992 m. Ministro Pirmininko patarėjas, 1992–1993 m. Seimo nario Tautvydo Lideikio padėjėjas, 1993–1995 m. Sąjūdžio atsakingasis sekretorius.
1995–1996 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos ir valdybos narys. Nuo 1996 m. Seimo narys. 1996–2000 m. Seimo kancleris.
Tėvynės sąjungos narys nuo partijos įkūrimo 1993 m., Tėvynės sąjungos prezidiumo, tarybos narys. Žmona Romualda, dukterys Agnė, Gerda.
Ajangana

Ajangana (angl. Ayanganna) – smiltainio tepui vakarų Gajanoje, Gvianos plokščiakalnyje, Pakaraimos kalnuose, 85 km į rytus nuo Roraimos. Aukštis iki 2041 m, rytinė tepui dalis viršija 2000 m.
Stalkalnį supa tropinės džiunglės.
Kasmet, Gajanos nepriklausomybės dienos išvakarėse Gajanos gynybos pajėgų kariai Ajanganos viršūnėje iškelia šalies vėliavą.
Jurgis Narimantaitis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikų Gediminaičių Narimantaičių giminės. Tėvas Gedimino sūnus Narimantas. 1340–1377 m. Belzo (dab. Lvovo sritis) ir Cholmo kunigaikštis.
XIV a. šeštame – aštuntame dešimtmečiais dalyvavo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės karuose su Lenkija ir Vengrija dėl Voluinės ir Haličo. Su Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kunigaikščiais Karijotaičiais, taip pat kovojusiais dėl šių sričių, buvo tapęs Lenkijos karaliaus Kazimiero III Didžiojo vasalu, jam mirus atgavo savo valdas ir dalyvavo žygiuose į Lenkiją. 1379 m. pakviestas valdė Didįjį Naugardą. 1386 m. dalyvavo Jogailos krikšto, karūnavimo ir vedybų ceremonijoje Krokuvoje. 1390–1392 m. rėmė Vytauto kovą dėl Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sosto, 1390–1391 m. buvo jo įkaitas kryžiuočiams. Jį, matyt, galima sieti su Salyno sutarties tarp Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Vokiečių ordino liudytoju Pinsko kunigaikščiu Jurgiu.
Marius Žaromskis

Marius Žaromskis (g. 1980 m. liepos 30 d. – lietuvių mišriųjų kovos menų (MMA) profesionalas. 2009 m. liepos 20 d. Japonijoje tapo prestižinio MMA turnyro DREAM Welterweight Grand Prix 2009 nugalėtoju.
Kelias į rinką

Kelias į rinką – laisvo verslo ketvirtinis žurnalas, ėjęs 1991–1994 m. Vilniuje.

Istorija

Analizavo laisvos rinkos santykius, teikė metodinę informacijų verslininkams. Redagavo Artūras Navickas, leido jo personalinė firma. Tiražas 1991 m. – 1000 egz., 1993 m. – 1500 egz.
Andrzej Wiktor Schally

Andzejus Viktoras Šally (lenk. Andrzej Wiktor Schally, angl. Andrew W. Schally g. 1926 lapkričio 30 d. Vilniuje, tuomet Lenkijos okupuotoje teritorijoje) – endokrinologas, 1977 metų Nobelio premijos laureatas medicinos srityje.
Andzejus Šally mokėsi Škotijoje ir Anglijoje. 1952 persikraustė į Kanadą, kur McGill universitete 1957 apsigynė daktaro disertaciją endokrinologijos srityje. Tais pačiais metais jis pradėjo tyrinėtojo karjerą JAV, kur dirbo Tulane universitete. 1962 gavo JAV pilietybę. Keletą metų jis taip pat dirbo Baylor’o Medicinos koledže Hiustone, Teksase. 
Andzejus Šally išplėtojo visiškai naują mokslo sritį, nagrinėjančią kaip smegenys valdo žmogaus hormoninę sistemą. Jo darbai taip pat nagrinėjo gimstamumo valdymo ir augimo hormonus. Jis, taip pat kaip ir Roger Guillemin aprašė neurohormoną GnRH, kontroliuojantį FSH ir LH. Andzejus Šally taip pat yra Krokuvos Jogailos universiteto garbės daktaras.
Ramutis Jancevičius

Biografija

Brolis Alvydas Jancevičius, LAT atstovas spaudai, vyr. specialistas, buvęs žurnalistas, LTV laidos „Žmogus ir įstatymas“ vedėjas.
1977 m. baigė Tauragės 1–ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.
Baigęs studijas paskirtas dirbti stažuotoju Radviliškio rajono prokuratūroje. Nuo 1983 m. prokuratūros tardytojas, nuo 1985 m. Kupiškio vyr. prokuroras, nuo 1991 m. Ukmergės rajono vyr. prokuroras, nuo 1995 m. Vilniaus miesto vyriausiasis prokuroras, nuo 1997 m. Vilniaus apygardos vyriausiasis prokuroras.
Vedęs (1981 m.). Žmona Regina, Migracijos departamento prie LR VRM tarnautoja. Dukra Ieva.
Etenas-Leras

Istorija

Abu miestai įsikūrė viduramžiais. Etenas pasižymėjo durpių pramone, o Leuras tapo prekybos uostu. Savivaldos teisės suteiktos 1776 m. Mieste 1881 m. gyveno ir dirbo garsus dailininkas Vincentas van Gogas.
Stenlis Balzekas

Stenlis Balzekas (angl. Stanley Balzekas, g. 1924 m. spalio 8 d. Čikaga) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, verslininkas.

Biografija

1951 m. baigė De Paulo universitetą Čikagoje. Nuo 1948 m. bendrovės „Balzekas Motor Sales“, įkurtos 1919 m. prezidentas. 1966 m. birželio 22 d. Čikagoje įkūrė Balzeko lietuvių kultūros muziejų.
Nuo 1975 m. Amerikos lietuvių demokratų partijos, nuo 1979 m. Lietuvių fondo, nuo 1980 m. Amerikos pramonės rūmų narys. Nuo 1981 m. Amerikos lietuvių tarybos prezidiumo narys ir viceprezidentas. Nuo 1989 m. reklamos ir ryšių su visuomene agentūros „Archer International“ vadovas. JAV pareigūnus konsultuoja tautinių kultūrų ir jų tarpusavio santykių klausimais. 1990 m. įsteigė Čikagos ir Vilniaus miestų draugystės komitetą, jo pirmininkas. Nuo 2000 m. Lietuvos Respublikos garbės konsulas Floridoje (Palm Byčas).
Iracionalumas

Iracionalumas – tai, kas anapus racionalumo, kas neapibrėžiama protu, prasme. Iracionalumas yra būties faktorius, kuris gali būti nustumiamas vis toliau pateikiant vis sudėtingesnį protingą paaiškinimą, bet kuris galiausiai dėl to paaiškinimą taip sukomplikuoja, kad jis viršija protingo suvokimo galią ir taip pasiekia jo ribas anksčiau, nei spėja pasaulio visumą aprėpti proto dėsniais.
Anot Karlo Gustavo Jungo, visiškas racionalumas yra utopija arba idealas, nes tik tariamą objektą galima apmąstyti racionaliai – jame nėra nieko kita, nei įdėjo protas. Tuo tarpu bet kas empiriško savyje turi iracionalumą, nes net moksliškai tyrinėjant empirinius objektus, jie iš tiesų racionaliai apribojami, atmetant tai, kas atsitiktina, t. y., iš esmės nagrinėjama ne objekto visuma, o tik racionaliam nagrinėjimui pateikta dalis. Iracionalumui priskirtinas atsitiktinumas, nors po fakto jam gali būti sukurta racionali paaiškinimų seka.
Pabrėžiama, kad iracionalūs sprendimai dažnai gali psichologiškai pagelbėti tais atvejais, kai racionalus protavimas būna ribotas. K. G. Jungas su iracionaliumu sieja tokias priešybes apjungiančias idėjas kaip dievas, brahmanas, dao. Religijotyrininkas Rudolfas Otas religinį išgyvenimą kaip pat aiškina kaip iracionalų (žr. numinoziškumas).
Veidenas

Istorija

Veidenas šaltiniuose minimas nuo 1241 m.
Hans Christian Andersen

Biografija

1819 m., tesulaukęs keturiolikos, paliko savo gimtąjį miestą ir našlę mamą, kuri dirbo skalbėja ir išvyko į Kopenhagą. Visas jo išsilavinimas buvo šešeri metai skaitymo ir rašymo įgūdžių, kuriuos gavo Odensės miesto labdaros mokykloje varguolių vaikams.
Hansui Kristianui Andersenui pasaulinę šlovę pelnė jo „Pasakos, pasektos vaikams“ (1835–1848). Danų batsiuvio sūnus, sulaukęs 14 metų, iškeliavo į Kopenhagą: ten teatre mokėsi dainavimo ir šokio.
Andersenas išgarsėjo romanu „Improvizatorius“ (1835 m.). Tais pačiais 1835 m. buvo išleista brošiūra „Pasakos, pasektos vaikams“, kurioje greta pasakos „Skiltuvas“ buvo dar trys.
Su humoru ir begale fantazijos jis iš pradžių kūrė vaikams; vėliau savo pasakojimą praturtino subtilia ironija bei gyvenimo išmintimi, todėl jo kūrinius vis labiau ėmė vertinti ir suaugusieji. Jo kūriniuose juntama stipri romantikos įtaka. Ryškiausi pavyzdžiai: „Karalaitė ant žirnio“, „Sniego Karalienė“, „Bjaurusis ančiukas“ bei „Naujieji karaliaus drabužiai“.
Jaunimas (Tilžė)

Jaunimas – mėnesinis laikraštis jauniesiems, leistas 1911–1914 m. Tilžėje.

Istorija

Leido ir redagavo Martynas Ašmutaitis, faktiškasis leidėjas ir redaktorius Vydūnas ir leidykla „Rūta“. Informavo apie lietuviškųjų draugijų veiklą, rašė apie lietuvių padėtį Prūsijoje, gilinosi į jaunimo dvasinio gyvenimo dalykus, svarstė asmenybės ugdymo klausimus, spausdino poezijos ir prozos kūrinėlius, užsienio rašytojų kūrinius, lietuvių dailininkų piešinius. Daugiausia rašė Vydūnas, bendradarbiavo Marta Augusta Raišukytė. Išspausdinti P. Rimšos, P. Galaunės piešiniai. Nuo 1915 m. vietoj „Jaunimo“ leista „Naujovė“.
Družba

Istorija

XIX a. pab. prie geležinkelių sankirtos ėmė kurtis „Chutir Michailivskij“ gyvenvietė. 1962 m. sujungus 3 gyvenvietes sudarytas Družbos („Draugystės“) miestas. Tarybiniais metais veikė cukraus fabrikas.
Onutė Aleknavičienė-Prokurenkaitė

Onutė Aleknavičienė-Prokurenkaitė (g. 1947 m. liepos 25 d. Anykščiuose) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija

Baigusi Anykščių J. Biliūno vidurinę mokyklą ir vaikų muzikos mokyklą (akordeono mokė P. Dūmanas), 1966–1970 m. muziką studijavo Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute (diriguoti mokė J. Talžūnas ir V. Četkauskas).
Nuo 1971 m. Utenos 4-osios (vėliau Dauniškio) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, jaunučių, jaunių ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro ir vokalinių ansamblių vadovė.
Nuo 1988 m. dirba su sustiprinto muzikos ir chorinio dainavimo klasėmis.
Jaunių chorą nuo 1975 m. parengė visoms respublikinėms dainų šventėms (konkursuose pelnė prizinių vietų), 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje. Su jaunučių ir jaunių chorais dalyvavo 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventėje Vilniuje. Kūrybiškai dirbo ir su vyresniųjų klasių moksleivių mišriuoju choru (60-70 dalyvių), kurį parengė 1977 m. respublikinei moksleivių dainų šventei, antrąsias vietas laimėjo 1976, 1979 ir 1983 m. mokyklų chorų zoninėse varžybose.
Vokaliniai ansambliai 1982, 1986, 1988 ir 1990 m. respublikinių „Dainų dainelės" konkursų laureatai, o 1992 m. – diplomantai.
Nuo 1993 m. dirba ir Utenos katalikiškos dvasios „Saulės" vidurinėje mokykloje, vadovauja jaunių chorui.
Kartu su vyru P. Aleknavičiumi 1983–1992 m. vadovavo Utenos rajono švietimo darbuotojų mišriajam chorui, kurį parengė 1985 ir 1990 m. Lietuvos dainų šventėms Vilniuje, 1987 m. respublikiniame chorų konkurse „Dainuoja darbo Lietuva" Radviliškyje laimėjo pirmąją vietą, surengė koncertų Lietuvos miestuose ir miesteliuose, dainavo ir Latvijoje.

Visuomeninė veikla

Nuo 1973 m. Utenos rajono muzikos mokytojų metodinės komisijos pirmininkė, Utenos rajono ir apskrities moksleivių dainų švenčių organizatorė ir vyr. dirigentė. 1985 m. jai suteiktas nusipelniusios mokytojos vardas, o 1994 m. muzikos mokytojos ekspertės kvalifikacijos kategorija.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Artigaso departamentas

Geografija

Beveik visą teritoriją užima bazaltinė plynaukštė. Departamento pakraščiais teka Urugvajaus, Kuareimo upės ir jų intakai Cuaró, Tres Cruces, Yacutujá, Catalán.

Ekonomika

Verčiamasi daugiausia ekstensyvia gyvulininkyste, kukurūzų, ryžių, kviečių, citrusų auginimu. Uolienose randama brangakmenių: agato ir ametisto.
Kuzurovas

Istorija

Gyvenvietę apie 1930 m. įkūrė iš Altajaus krašto ištremti rusai ūkininkai.

Lietuviai

1951 m. spalio mėn. į Kuzurovą iš TSRS okupuotos Lietuvos ištremta apie 300 žmonių. Dauguma jų išvežti į Kurolino ir kitų miško kirtėjų gyvenvietes, Kuzurove paliktos 24 šeimos, 109 žmonės, 84 iš jų – vaikai. Kuzurove likę tremtiniai dirbo prieplaukoje, prižiūrėjo arklius, ruošė pašarą. Į Lietuvą pradėjo grįžti 1957 m.
Kuzurove mirė 13 lietuvių tremtinių. Jų atminimui apie 1954 m. Kuzurovo kapinėse pastatytas medinis kryžius. 1990 m. jį restauravo iš Kauno atvykusios buvusių tremtinių ekspedicijos dalyviai; 8 tremtinių palaikus jie parvežė į Lietuvą.
Prvi Partizan

Prvi Partizan – Serbijos kompanija (būstinė Užicėje), gaminanti šaudmenis. Kompanija įkurta 1928 m. kaip FOMU – Fabrika Oružje Municija Užice.
Kompanija gamina įvairių kalibrų ir galingumų šaudmenis civiliams ir kariniams vartotojams. Jos produkcija pardavinėjama visame pasaulyje. Kompanija Prvi Partizan yra kai kurių retų šovinių gamintoja, pvz., 7,92×33 mm Kurz (naudotas šturmo šautuve StG 44) ir 7,65×53 mm Argentine. 2009 m. pradžioje ėmė gaminti šovinius 8×50 mm Lebel, ir tapo vieninteliu komerciniu šių šovinių gamintoju per paskutinius kelis dešimtmečius.
Prvi Partizan šovinių dugneliai žymimi įspaudu ППУ (PPU),, kuris reiškia Први партизан Ужице. Kompanija gamino ir šovinius, kurių dugneliai pažymėti PP ir PPU. Dalis kompanijos gaminamų komercinių šaudmenų eksportuojami į Australiją, kur juos parduoda prekiniu pavadinimu Highland AX.
Anksčiau Prvi Partizan šaudmenis į JAV importuodavo kompanija Hansen Cartridge Company. Prvi Partizan užmezgė partnerystę su Wolf Ammunition (Rusija), kuri gamina aukštos klasės Wolf Gold šaudmenis.
Luperkalijos

Luperkalijos (lot. Lupercalia) – senovės romėnų šventė, kasmet vykdavusi vasario 14 d., pagerbiant vaisingumo dievą Lupercus. Kadangi ši data įprasmina piemenų šventę, tai jos šventimo tradicijų prigijimas Romoje neatsiejamas nuo Romulo ir Remo, piemenų karalių, Romos įkūrėjų, vardų. Luperkalijos minimos graikų istoriko Plutarcho, romėnų poeto Ovidijaus raštuose.

Legenda

Šventė vykdavusi Palatino kalvos papėdėje. Pagal legendą, čia, Luperkalo oloje, vilkė Lupa (Lupa Capitolina) priglaudė ir maitino upės dievo Tiberino išgelbėtus dvynius kūdikius, sumestus į upę žūti. Šventės pavadinimas taip pat siejamas su vilkės-maitintojos vardu.
Kasmet Luperko žyniai, kilę iš patricijų jaunuolių, rinkdavosi šioje oloje, kur prie specialaus altoriaus aukojo dievui Luperkui jaunus ožius ir šunis. Šie gyvūnai, kaip turintys stiprų seksualinį instinktą, labiausiai tiko aukoti vaisingumo dievui. Po ritualinės gausios puotos su vynu jaunuoliai supjaustydavo paaukotų ožių kailius į gabalus, jais pusiau prisidengdami apsinuogintus kūnus, taip sekdami dievą Luperką, kuris vaizduojamas pusnuogiu, prisidengusiu ožio kailiu. Po to jie pasiėmę kailio atraižas šaukdami bėgiojo po miestą, mušdami jomis kiekvieną sutiktą. Moterys ypač noriai leidosi šiai procedūrai atkišdamos rankas, nes manyta, kad tai joms duos vaisingumo, palengvins gimdymą. Tai buvo apsivalymo ritualas, nuo jo kilęs ir šventės mėnesio Februarius pavadinimas, nes senovės etruskų ir romėnų apsivalymo dievo vardas buvo Februus.

Luperkalijos ir krikščionybė

Senovės Romoje Luperkalijų šventimas laikytas paveldėtu iš graikų piemenų ir jų bandų dievo Pano kulto, garsėjusio seksualinėmis galiomis. Luperkalijos Pano garbei pas romėnus prigijo Evanderio (gr. Euandros) iš Arkadijos dėka, kai jis apsistojo būsimos Romos vietoje ir aborigenus mokė rašto, muzikos, žemės ūkio darbų. 496 m. Romos popiežius Gelasijus I šią šventę pakeitė į Šv. Valentino dieną.
Kapitalizacija

Kapitalizacija, Rinkos kapitalizacija (biržos kapitalizacija) arba rinkos vertė (biržos vertė) – kokio nors ūkio subjekto (bendrovės, žr. rinkos kapitalizacija), prekės, gaminio, išteklių vertė, gaunama padauginus esamą rinkos kainą iš atitinkamo (gaminių, įmonės akcijų) vienetų skaičiaus.
Tokiu būdu gauta suma jokiu būdu neišreiškia faktiškosios vertės.
Rinkos kapitalizacija nelygi sumai, kuri būtų gauta, pardavinėjant ar perkant akcijas, kadangi pirkimo/pardavimo sandoriai veikia kursą bei gali paveikti akcijų vertę.
Eugenijus Spontis

Biografija

1887 m. baigė Petrapilio karo mokyklą. 1887–1889 m. tarnavo jaunesniuoju karininku Vilniuje, Troicko pulke, priklausė narodovolcų būreliui. 1889 m. išėjo iš karo tarnybos.
1892–1893 m. organizavo socialdemokratų grupę, kuri vėliau įsiliejo į Lietuvos socialdemokratų partiją ir Lietuvos darbininkų sąjungą. Prasidėjus areštams, išvyko į Maskvą.
1893–1894 m. Maskvoje priklausė marksistinei Darbo išvadavimo sąjungos grupei. 1894–1895 m. dirbo Maskvos darbininkų sąjungoje. 1895 m. išvyko į užsienį, bendradarbiavo su Lenkijos socialdemokratais. 1895 m. pabaigoje Varšuvoje suimtas, iki 1899 m. gyveno tremtyje Archangelske. 1905–1907 m. revoliucijos dalyvis, vėliau iš politinės veiklos pasitraukė.
Balstogės vaivadija (1919–1939)

Istorija

Vaivadija įkurta 1919 m. rugpjūčio 14 d. kaip II Lenkijos Respublikos administracinis vienetas. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį dalis Augustavo, Gardino ir Sokulkos apskričių bei visos Seinų ir Suvalkų apskritys buvo priskirtos Lietuvos Respublikai. Prasidėjus karui 1939 m., vaivadija panaikinta. Tų pačių metų rugsėjo mėnesį visą vaivadiją išskyrus Suvalkų apskritį ir dalį Augustavo apskrities perėmė Baltarusijos TSR, kur buvo įkurta baltarusiška Balstogės sritis. 1941 m. birželio mėnesį visą vaivadiją užėmė Trečiasis Reichas, kur buvo įkurta nauja vokiška Balstogės sritis. 1944 m. šias žemes vėl užėmė Baltarusijos TSR ir atkūrė buvusią sritį, bet jau 1945 m. dalis buvusios vaivadijos žemių buvo perduotos Lenkijos Liaudies Respublikai, kur 1946 m. buvo įkurta nauja Balstogės vaivadija. Po karo dalis Augustavo, Sokulkos, Bielsko, Balstogės apskričių žemių bei visos Gardino ir Valkavisko apskritys atiteko Baltarusijos TSR.
Patriot (raketa)

MIM-104 Patriot – ilgų distancijų žemė-oras tipo raketa, daugiausiai naudojama Jungtinių Valstijų sausumos pajėgų. Tokias raketas gamina JAV įmonė „Raytheon“.
Šios sistemos buvo parduotos Taivanui, Egiptui, Vokietijai, Graikijai, Izraeliui, Japonijai, Kuveitui, Nyderlandams, Saudo Arabijai, JAE, Jordanijai ir Ispanijai. Lenkija naudoja šias pasiskolintas sistemas karinėms pratyboms.
Komas (Italija)

Istorija

Komas įkurtas II a. pr. m. e.
774 m. miestas pasidavė frankams, kuriems vadovavo Karolis Didysis.
1127 m. Komas pralaimėjo ilgą karą Milanui. Jis atkeršijo po kelių dešimtmečių, kai su Frydricho I Barbarosos pagalba sugriovė Milaną 1162 m.
Nuo 1714 Komą valdė austrai. Napoleonas buvo užėmęs miestą 1798-1815 m., bet po Vienos kongreso austrai vėl valdė iki 1859 m., kai jį išvadavo Giuseppe Garibaldi ir prijungė prie Italijos karalystės.