google/wiki40b huggingface dataset:
Aha

Aha (Acha, Hor-Aha) – Senovės Egipto faraonas, valdęs apie 3100 m. pr. m. e.
Faraonas Aha žinomas iš radinių Abydose, Sakaroje ir Nakadoje. Jo Horo vardas reiškia „kovotojas“. 1899−1900 m. Flindersas Pytris atrado kapą B19/15 Abydoso nekropolyje Um el Kaabe, kuriame rasti objektai su užrašytu faraono vardu. 1930-iaisiais indai, užantspauduoti Aha vardo anstpaudais, rasti Sakaros didikų kapuose. Buvo manoma, kad faraonas palaidotas Sakaroje, o kapas Abydose yra kenotafas, tačiau 1960-aisiais iš naujo įvertinus radinius pradėta linkti tikėti, kad tikrasis faraono kapas yra būtent B19/15 Abydose. Iš Neit-chotep, kuri galbūt buvo Aha žmona, kapo Nakadoje rasto radinio matyti, kad Aha taip pat gal buvo vadinamas Menu, kas, kai kurių mokslininkų nuomone, nurodo, kad Aha yra mitinis Menas, Egipto suvienytojas. Kita vertus, kiti radiniai rodo, kad prieš Aha, tikėtina, valdė kiti suvienyto Egipto faraonai. 1985 m. Um el Kaabe rastame antspaude išvardinta karalių seka − Narmeras, Aha, Džeras, Džetas, Denas ir Merneitė. Pastaroji galbūt buvo koregentė. Iš šio radinio sektų, kad Aha galbūt buvo Narmero sūnus ir jie abu buvo vadinami Menu.
Viktorija Andrulytė

Biografija

2009 m. Andrulytė laimėjo Europos jaunimo pirmenybių sidabro medalį. 2010 m. Andrulytė dalyvavo saugusiųjų Europos čempionate, kuriame Laser Radial klasėje užėmė 29-ą vietą. 2011 m. Europos čempionate Andrulytė užėmė 15-ą vietą. 2013 m. pasaulio Laser Radial buriavimo čempionate sportininkė liko 40-a. 2014 m. Europos čempionate sportininkė užėmė aukštą 10-a vietą. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio olimpinių klasių buriavimo čempionate Andrulytė finišavo 22-oje vietoje ir iškovojo Lietuvai kelialapį į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. Sportininkė pateko į 2014 m. pasaulio taurės finalinį etapą, kuriame tarp 18 geriausių pasaulio taurės sportininkių liko paskutinėje 18-oje vietoje.
2017 m. pasaulio čempionate iškovota 7-oji vieta. 2018 m. pasaulio taurės finaliniame etape Andrulytė užėmė 4-ą vietą.
2018 m. birželio d. Andrulytė pasiekė aukščiausią savo karjeroje pasaulio reitingą – 6 vietą.
Batakių Šv. Onos bažnyčia

Istorija

Pirmąją medinę bažnyčią Batakiuose 1509 m. pastatė Žemaičių seniūnas Stanislovas Kęsgaila. Jai paskirtas Pilsūdų kaimas. 1614 m. pastatyta nauja medinė, 1776 m. – trečioji bažnyčia. 1820 m. jai priklausė Jakštų, Nosaičių, Panykštelių, Pilsūdų kaimai, Paančio palivarkas. 1888 m. apmūrytas šventorius, bažnyčia remontuota, įdėtos naujos lubos.
1908–1911 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Bažnyčia 1970 m. sudegė, nuošaliau nuo bažnyčios stovėjusi varpinė išliko. Pamaldos laikytos medinėje varpinėje. Prie jos 1991 m. pristatyta medinė bažnyčia.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su prieangiu. Bažnyčią 1991 m. spalio 13 d. pašventino ir Šv. Mišias laikė vyskupas Antanas Vaičius. Batakiai garsėja šv. Onos atlaidais. Varpinėje kabo 1626 m.
(MDCXXVI) Nikalojaus Šmidheno (NICOLAVS SCHMIDHEN) nulietas varpas.
Markvardas fon Zalcbachas

Markvardas fon Zalcbachas (vok. Marquard von Salzbach, Markward von Salzbach) – Vokiečių ordino riteris, suvaidinęs ryškų vaidmenį Lietuvos ir Ordino santykių raidoje 1389–1410 m. Žalgirio mūšio dalyvis.
1384 m. liepos mėn. Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas paėmė fon Zalcbachą į nelaisvę. Tuo metu Vytautas ir Jogaila po 1381–1384 m. tarpusavio konflikto buvo susitaikę. Tada Markvardas buvo Naujojo Marienburgo pilies prie Nemuno kaštelionas. Markvardas tapo Vytauto draugu ir artimu patarėju. 1389 m. vėl prasidėjus konfliktui su Jogaila Vytautas pasiuntė kaip savo atstovą į Ordiną diplomatiniams ryšiams su Ordino riteriais užmegzti.

Atgavęs laisvę Markvardas grįžo į Ordiną ir tapo Ragainės kaštelionu ir vertingu Lietuvos klausimų ekspertu, nes laisvai kalbėjo lietuviškai ir gerai išmanė kunigaikščio dvaro reikalus. Vytautui ėmus kariauti su Ordinu, Markvardas kovėsi prieš Lietuvą, bandė užkariauti Žemaitiją. Markvardas padėjo sudaryti 1398 m. taikos sutartį (Salyno sutartis), o 1399 m. Vytautui paremti atsiuntė 1600 kavaleristų, kurie kovėsi Vytauto pusėje Vorsklos mūšyje prieš Aukso ordą. Mūšį lietuviai triuškinančiai pralaimėjo, ir Vytautas vos spėjo pabėgti. Iš Vytauto sąjungininkų Vokiečių ordino karių gyvi išliko tik trys riteriai ir keletas kareivių.
Po Vytauto sužadinto pirmojo Žemaitijos sukilimo Markvardas apkaltino Vytautą išdavyste ir beveik sužlugdė 1404 m. Racionžo taiką (lenk. Pokój w Raciążu)' Po sutarties sudarymo Markvardas įžeidė Birutės atminimą. Asmeninis konfliktas vis stiprėjo ir viršūnę pasiekė 1410 m. Žalgirio mūšyje, kur Markvardas dalyvavo kaip Brandenburgo komtūras. Pagal Jano Dlugošo tekstą Banderia Prutenorum, Markvartą į nelaisvę paėmė Dlugošo tėvas. Vytautas įsakė Markvardui nukirsti galvą po to, kai Markvardas atsisakė atsiprašyti už įžeidimą.
Citoplazma

Citoplazma (gr. kytos 'ląstelė' + plasma 'lipdinys') – plazminės membranos apgaubtas ląstelės turinys, išskyrus branduolį. Ja užpildyta visa prokariotinė ląstelė. Citoplazma supa eukariotinės ląstelės branduolį. Jos dalis yra įvairūs organoidai (endoplazminis tinklas, lizosomos ir k.t.), kurių tarpai užpildyti citozoliu. Citoplazmoje vyksta visos gyvybiškai svarbios cheminės reakcijos, kaupiamos maisto medžiagos.
Pirmą kartą terminas panaudotas 1882 metais lenkų mokslininko E. A. Strasburgerio.
Citoplazma, judėdama eukariotų ląstelėse, perneša maisto medžiagas, fermentus, virusines daleles. Šis judėjimas vadinamas cikloze.
Colossus

Colossus – viena iš pirmųjų programuojama, elektroninė, skaitmeninė skaičiavimo mašinų, kurią naudojo Britanijos dešifruotojai, skaitant vokiečių užkoduotus pranešimus, naudotus antrajame pasauliniame kare. Joje skaičiavimui atlikti buvo naudojamos elektroninės (vakuminės) lempos.
Ši skaičiavimo mašina sukurta inžinieriaus Tomo Flaverio (angl. Tommy Flowers), dalyvaujant Allen Coombs, Sid Broadhurst ir Bill Chandler iš pašto priemonių tyrimų stoties (angl. Post Office Research Station), skirta spręsti matematiko Makso Neumano (angl. Max Newman) iš Bletchley Park. Jos prototipas Colossus Mark 1 pradėjo veikti nuo 1943 m. gruodžio mėn. ir buvo 1944 m. sausio 18 d. perkeltas į Bletchley Park ir 1944 m. vasario 5 d. paleistas. Pagerintas Colossus Mark 2 pradėjo veikti 1944 m. birželio 1 d., kaip tik prasidėjus išsilaipinimui Normandijoje.

Konstrukcija

Colossus Mark 1 sudarė 1 500 elektroninių lempų. Paleidus Colossus Mark 1, buvo  pradėtas Colossus Mark 2 projektavimas. Šios skaičiavimo mašinos projektavimui vadovavo Allen Coombs. Colossus Mark 2 sudarė 2 400 elektroninių lempų ir buvo 5 kartus greitesnė nei Colossus Mark 1. 
Colossus apdorojo 5 000 simbolių per sekundę, esant 12 m/s perfojuostos skaitymo greičiui. Schema buvo sinchronizuojama, naudojant laiko signalus, generuojamus krumpliaračio pasisukimų pagal perfojuostos skylutes. Skaičiavimo greitį ribojo mechaninio perfojuostos skaitymo įrenginio greitis. Darbui pagreitinti buvo naudojamos dvi ar daugiau Colossus skaičiavimo mašinų, bandant skirtingus dekodavimo variantus vienu metu. Tai šiuo metu vadinama lygiagrečiu skaičiavimu.
BIMSTEC

BIMSTEC – ekonominė tarptautinė organizacija Pietų Azijoje ir Pietryčių Azijoje. Įkurta 1997 m. birželio 6 d. Bankoke.
Birštono valsčius

Birštono valsčius buvo pietų Lietuvoje. Centras – Birštonas.
Viktoras Butkus (1923)

Biografija

1941–1944 m. studijavo Vilkaviškio kunigų seminarijoje, 1944–1945 m. – Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje, 1945 m. įšventintas kunigu. 1959–1961 m. studijavo Laterano universitete Romoje. 1961 m. teologijos daktaras.
1945–1952 m., 1957–1959 m. kunigavo įvairiose parapijose. 1952–1956 m. ir nuo 1961 m. dėstė Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje, dvasios tėvas; 1962–1989 m. rektorius; nuo 1966 m. profesorius. Nuo 1956 m. dalyvavo Pasaulinės taikos tarybos konferencijose Rytų Berlyne. Nuo 1989 m. Vytauto Didžiojo universiteto Atkuriamojo senato narys, Katalikų teologijos fakulteto dekanas. Rūpinosi seminarijos pastatų, Šventosios Dvasios bažnyčios remontu.
Parašė moralinės (lot. Teologia moralis specialii, 3 d. 1976 m.), fundamentinės („Fundamentinė teologija“, d. 1 1975 m. 2 leid. 1990 m., d. 2 1975 m., 2 leid. 1991 m.) teologijos vadovėlių, egzegetikos studiją „Dievo karalystė – Kristaus įsteigtoji Ecclesia“, (1957 m.), į lietuvių kalba išvertė teologinių veikalų, encikliką „Pacem in terris“.
Eimantas Graželis

Karjera

2018 m. FK Atlantas Klaipėda turėjo finansinių problemų. Penktojo rato rungtynėse buvo registruotas ir jaunasis žaidėjas. 32 turo rungtynėse aikštėje nepasirodė, o paskutinėse sezono rungtynėse žaidė visą susitikimą. Debiutas įvyko 2018 m. lapkričio 11 d. Klaipėdoje, o varžovais buvo FK Trakai. Klaipėdiečiai šias rungtynes pralaimėjo 1-5.
Atnaujinkime Europą

„Atnaujinkime Europą“ (angl. Renew Europe) – 2019 m. Europos Parlamente įkurta politinė frakcija, vienijanti liberalių ir centro partijų atstovus.
Iki 2019 m. politinė frakcija vadinosi „Liberalų ir demokratų aljansas už Europą“ (angl. Alliance of Liberals and Democrats for Europe – ALDE).
„Atnaujinkime Europą“ yra trečioji pagal dydį frakcija Europos Parlamente, šiuo metu jai priklauso 108 EP nariai iš 22 valstybių.
Frakcijos pirmininku išrinktas buvęs Rumunijos ministras pirmininkas Dacian Cioloș.
„Atnaujinkime Europą“ frakcijai priklausantys EP nariai iš Lietuvos: Petras Auštrevičius (Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis) ir Viktoras Uspaskich (Darbo partija).
Gerland stadionas

Istorija

1910 m. Liono meras Édouard Herriot pasiūlė statyti įvairios paskirties stadioną su bėgimo takeliais bei velodromu. 1912 m. buvo patvirtintas stadiono projektas. Architektui Tony Garnier buvo pavestas dizaino ir konstrukcijos projektas. Statybų darbai buvo pradėti 1914 m., su viltimi pabaigti statyti iki Pasaulinės parodos. Dėl Pirmojo pasaulinio karo darbai buvo laikinai sustabdyti. Pratęsti 1919 m., po metų stadionas buvo visiškai funkcionalus.
Stadionas turėjo dviračių takelius, bet vėliau jie buvo pašalinti tam, kad būtų padidintas vietų skaičių iki 50 000. Po 1984 m. renovacijos architektas Rene Gagis privedė stadioną iki UEFA Euro 1984 standartų. Buvo sukonstruotos Jean Bouin ir Jean Jaurès tribūnos. Taip pat buvo renovuotas XVI pasaulio futbolo čempionatui. FIFA nutarimu, tarptautinėms varžyboms skirti stadionai turi būti sėdimi. Šiaurinė ir pietinė tribūna buvo beveik perstatytos, bėgimo takeliai pašalinti, vietų skaičius sumažintas iki 40 500.
Saidžių šaltinis

Saidžių šaltinis, arba Vosyliukų šaltinis – hidrogeologinis gamtos paveldo objektas, esantis Trakų rajone, Lentvario sen., prie Vosyliukų kaimo, kairiajame Neries krante, apie 1 km pasroviui nuo santakos su Saide. Šaltinis trykšta Neries regioniniame parke, Sviliškių kraštovaizdžio draustinyje. Priklauso Trakų miškų urėdijos Lentvario girininkijos (4 kv., 3 skl.) teritorijai. Versmė pažymėta informacine lentele, pasiekiama iš kelio  A1  Vilnius–Kaunas–Klaipėda  (ties Didžiulio ežeru), toliau pravažiavus Vosyliukų kolektyvinius sodus.
Objektas paskelbtas saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1987 m. kovo 3 d. įsakymu Nr. 22.
Šaltinio aplinka buvo sutvarkyta 1988 m. pavasarį vienos dienos talkos metu. Joje dalyvavo Lietuvos geologijos mokslinio tyrimo instituto darbuotojai, taip pat buvo Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto, studentijos, mokytojų, miškininkų atstovai. Šlaitas prie šaltinio buvo sutvirtintas atramine sienele, įrengta iš medinių kuolų, priėjimas išgrįstas iš aplinkui sunešiotais ir atsivežtais akmenimis, aplinka apvalyta nuo sausų šakų bei sutręšusios medienos, įkastas šaltiniui skirtas ąžuolinis paminklinis stulpas.
Zlatica

Istorija

1443 m. gruodžio 12 d. prie Zlaticos įvyko mūšis tarp Osmanų ir jų priešininkų serbų bei vengrų jungtinės kariuomenės. 
Nuo 1978 m. balandžio 1 d. iki 1991 m. rugpjūčio 31 d. Zlatica ir Pirdopas sudarė vieną miestą, tuo metu vadintą Srednogorije.
Sunki vasara

Istorija

1988 m. gruodžio mėn. pasikeitė grupės sudėtis – Algirdas Juodgalvis (klavišiniai) pakeitė A.Ratkelį, prie grupės prisijungė Valdas Šileikis (boso gitara) ir Ričardas Ūsas (mušamieji). 1989 m. A.Juodgalvis pasitraukė iš grupės, o Valdą pakeitė Arijus Skorupskis (ex „ Trylika“ boso gitara), Ričardą – Egidijus Petravičius (Paisas, „ Piligrimas“) (mušamieji), bet grupė netrukus iširo.
Irena Kostkevičiūtė

Irena Kostkevičiūtė (1927 m. rugsėjo 17 d. Kaunas – 2007 m. liepos 20 d. Vilnius. Palaidota Rasų kapinėse) – Lietuvos literatūros ir meno tyrinėtoja. humanitarinių mokslų daktarė.

Biografija

1951 m. baigė lietuvių kalbą ir literatūrą Vilniaus universitete. 1953 m. filologijos mokslų kandidatė.
Nuo 1954 Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1957 m. docentė. Sovietiniams ideologams pradėjus kovą su vadinamosiomis nemarksistinėmis tendencijomis lietuvių literatūros katedroje 1961 iš Vilniaus universiteto pašalinta. 1968–1983 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto Menotyros sektoriuje.

Mokslinė veikla

Literatūros ir vaizduojamojo meno tyrinėjimams būdingas kūrėjo asmenybės atskleidimas, interpretacijoms – platus kultūrinis kontekstas. Literatūros kritikos straipsniuose sukūrė V. Mykolaičio-Putino, I. Simonaitytės, J. Baltušio, M. Sluckio literatūrinius portretus, nepaisydama ideologinio spaudimo tyrinėjo meninės įtaigos, intelektualumo, stiliaus problemas. Parašė straipsnių dailės parodų katalogams. Parengė V. Mykolaičio-Putino straipsnių rinkinius, poezijos rinkinius (2004 m.), parašė jiems komentarus. Sukūrė scenarijų dokumentiniams filmams apie lietuvių menininkus. Vinco Mykolaičio-Putino kultūros paramos fondo steigėja ir organizatorė.
Katarai

Katarai (lot. catharus, iš gr. katharos 'švarus') arba albigiečiai (pagal Albi miestą) – krikščionybės atmainos XI – XIV amžiuje pietų Prancūzijoje, šiaurės Italijoje, katalikų bažnyčios pripažintos erezija, išpažinėjai.
Katarai ragino grįžti prie ankstyvųjų krikščionybės principų, skelbė neturto, asketizmo idėjas. Nepripažino sakramentų. Teigė, kad Dievas (Parakletas) sukūręs tik dvasinį pasaulį, o žemiškąjį – Šėtonas (Demiurgas). Katarai, skirtingai nei katalikiška viduramžių Europa, tikėjo dvasinio žmogaus išgelbėjimo svarba. Anot jų, pasaulyje viešpatauja prievarta, mirtis ir kančios, nes jis pavergtas piktojo. Albigiečiai reikalavo naikinti bažnyčios žemėvaldą, dešimtinę, indulgencijas. Siekė turtinės lygybės. Albigiečiai tikėjo žmogaus reinkarnacija.
Daugumą šio judėjimo sudarė neturtingieji, nekilmingieji riteriai, taip pat buvo ir keletas kilmingųjų, tokių kaip Vilhelmas IX, Reimondas VI ir kiti.
Popiežius Inocentas III prieš juos paskelbė kryžiaus žygį (1209-1229), kuriuo prasidėjo Albigiečių karai, trukę nuo 1209 iki 1229 m. Per šiuos žygius buvo sunaikinta apie 500 000 vyrų, moterų ir vaikų, kurie nesutiko būti pakrikšyti ir tarnauti Romos katalikų bažnyčiai.Šimtai katarų mažesniuose miestuose buvo sudeginti. Kiekviena mergaitė nuo 12 m. ir kiekvienas berniukas nuo 14 m. amžiaus buvo apklausiami dėl šio tikėjimo. Teisėjai jiems palikdavo tik vieną pasirinkimą: išsižadėti savo tikėjimo arba mirti. Didesnioji jų dalis pasirinkdavo baisią mirtį liepsnose. Katarai inkvizicijos galutinai užgniaužti XIV amžiaus pabaigoje.
Aizkrauklės savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Uogrės ir Aizkrauklės rajonų dalių.
Turkmėnijos futbolo supertaurė

Turkmėnijos futbolo supertaurė (turkm. Türkmenistanyň Naýbaşy Kubogy)  – trofėjus, dėl kurio varžosi Turkmėnijos futbolo čempionai ir taurės laimėtojai. 
Tai vienerios varžybos, kuriose nugalėtojas iškovoja supertaurę. 
Rengiamos nuo 2005 m. 
Jeigu čempionai iškovoja ir šalies futbolo taurę, tada į supertaurės rungtynes kviečiami taurės finalininkai.
Petras Golokvoščius

Biografija

1951 baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
1952-2001 Vilniaus universiteto dėstytojas, 1962-1967 Skaičiavimo matematikos katedros vedėjas, nuo 1991 m. profesorius. 1980-1995 Lietuvos aukštųjų mokyklų Rektorių tarybos ir Rektorių konferencijos sekretorius.
Tyrimų sritis – diferencialinių lygčių sistemų sprendinių kokybinės savybės (aprėžtumas, periodiškumas, stabilumas ir kt.).
Alfridas Jozėnas

Biografija

1972 m. baigė Vabalninko žemės ūkio technikumą, mechanikas.
Nuo 1979 m. Biržų komunalinio ūkio vyr. inžinierius, direktoriaus pavaduotojas gamybai, nuo 2001 m. UAB „Biržų komunalinis ūkis“ direktorius.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Biržų rajono skyriaus narys.
2003–2007 m., 2007 m. ir nuo 2011 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.  Teritorinio vystymo ir kaimo reikalų komiteto narys.
Žmona Nijolė, vaikai Mantas, Mindaugas.
Kelno mokesčių teisės mokykla

Kelno mokesčių teisės mokykla (vok. Kölner Steuerrechtsschule, Kölner Schule des Steuerrechts) – mokesčių teisės mokslo kryptis, kurią Kelno universitete pagrindė Klaus Tipke, apmokestinimui ir jo plėtojimui pritaikydamas konstitucinius teisės principus, atmesdamas biudžetinius poreikius.

Reikšmė

Pamatinis Kelno mokestinės teisėtyros mokyklos veikalas – „Mokesčių teisės sistema“ (vok. Steuerrechtsordnung, 1993, 2. Auflage 2000/2003). Tipke jame išplėtojo temą Mokestinis teisingumas ir mokesčių pateisinimas bei pagrindė mokesčių toeriją, saistomą mokestinės etikos. Kroatijos mokesčių teisės remiasi būtent Kelno mokyklos projektu. Galioja „paprasta mokesčių teisė“ su keletu išimčių ir žemais mokesčių tarifais. Kelno mokykla taip pat padarė didelę įtaką Tilburgo universiteto mokesčių teisės mokslui.

Atstovai

Pirmoji karta – Klaus Tipke, Kelno universiteto Mokesčių teisės instituto direktorius
Antroji karta – Joachim Lang, Harald Schaumburg, Jürgen Pelka, Franz Salditt
Trečioji karta – Roman Seer, Johanna Hey, Joachim Englisch, Reinhold Beiser, Pedro Manuel Herrera Molina.
Elzė Gudavičiūtė

Biografija

2004–2005 metais gyveno Vokietijoje, kur lankė aktorinės improvizacijos, kūno kalbos kursus ir seminarus Štutgarto „Forum" teatre. 2004–2009 m. baigė bakalauro, 2009–2011 m. – magistro studijas Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje (Kurso vad. Gintaras Varnas, dėst. Viktorija Kuodytė, Arūnas Sakalauskas). 2013–2017 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Teatro ir kino fakulteto Vaidybos ir režisūros katedros doktorantė (Vadovai: prof. Jonas Vaitkus, prof. dr. Ramunė Marcinkevičiūtė). 2014 metais pelnė  Lietuvos mokslo tarybos (LMT) doktoranto stipendijas už mokslo pasiekimus. Tiriamajame meno doktorantūros darbe „Gintaro Varno teatro meninės tendencijos ir kūrybos principai: 2005–2015 m.“ analizuoja Lietuvos teatro teatro meninę raidą, iškelia esminius režisieriaus kūrybos principus, tiria kūrybinį braižą, nagrinėja pedagoginę specifiką bei reikalavimus aktoriams.
Laisvai moka vokiečių, gerai anglų ir rusų kalbas, turi graikų, italų bei prancūzų k. pagrindus. Turi šokio, šaudymo įgūdžius.

Kūryba

Nuo 2007 m. kuria vaidmenis įvairiuose teatruose, nuo 2008 m. – Gintaro Varno teatre „Utopia“, dalyvauja trupės „No Theatre“ judėjime. Nuo 2007 m. dalyvauja įvairiuose teatro festivaliuose, seminaruose, stažuotėse Europoje. Nuo 2013 m. LNDT aktorė. Greta teatro taip pat kuria vaidmenis kine. Jos filmografijoje – filmai „Man septyniolika“ (2008, rež. Romas Zabarauskas), „Miegančių drugelių tvirtovė“ (2011, rež. Algimantas Puipa).
2012 m. E. Gudavičiūtei įteiktas „Auksinis scenos kryžius“ kaip geriausiai antraplanio vaidmens aktorei už Zaros vaidmenį spektaklyje „Apsivalymas“ (Kauno valstybinis dramos teatras) bei Olgos vaidmenį spektaklyje „Išvarymas“ (Nacionalinis dramos teatras).
Birlado plynaukštė

Birlado plynaukštė (rumun. Podișul Bârladului) – plynaukštė rytų Rumunijoje, Moldovos aukštumos vidurinė dalis. Sudaryta iš klinties, smiltainio, neogeninio molio. Tankiai išgraužta upių, priklausančių Sireto, Pruto ir Birlado baseinams. Aukštis iki 564 m. Gausu raguvų, tarpupiai plokšti. Auga bukų, ąžuolų miškai.
Patrikas Aberkrombis

Biografija

Gimė devynių vaikų Mančesterio brokerio šeimoje. Mokėsi Mančsteryje, studijavo Liverpulyje. 1915 m. Liverpulio architektūros mokyklos dėstytojas, vėliau Liverpulio universiteto profesorius. Laimėjęs 1916 m. tarptautinį konkursą Dublino miesto centro rekonstrukcijai, visame pasaulyje išgarsėjo novatoriškomis idėjomis. 1935–1946 m. Londono universiteto profesorius. 1946–1957 m. Tarptautinės architektų sąjungos prezidentas.
Jonušas Radvila I

Biografija

Šventosios Romos imperijos kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų Biržų – Dubingių giminės, Kristupo Radvilos Perkūno ir Kotrynos Ostrogiškės sūnus.
Vos sulaukęs 16 metų kartu su broliu buvo išsiųstas į Vokietiją mokytis. Jaunystėje su tėvu dalyvavo Livonijos kare. 
Nuo 1599 m. LDK taurininkas.

Konfliktas dėl nuotakos

Dėl religinių įsitikinimų skirtumų vos neprasidėjo karas tarp Radvilų ir Chodkevičių. Kai Kristupo Radvilos sūnus Jonušas ir Chodkevičių globotinė našlaitė Sofija Olelkaitė dar buvo vaikai, Kristupas Radvila Perkūnas ir Sofijos globėjas Jurgis Chodkevičius buvo sudarę vedybų sutartį. Pagal ją Jonušas ir Sofija, sulaukę pilnametystės turėjo būti sutuokti. Bet atėjus metui Chodkevičiaus broliai atsisakė savo globotinę, turtingiausią Lietuvos nuotaką, išleisti už Jonušo. Radvilos kreipėsi į Tribunolą ir Chodkevičiams buvo priteista išmokėti 6 mln. grašių kompensaciją už sutarties nevykdymą. Atsakydami į tai Chodkevičiai griebėsi ginklo. Dvi galingiausios Lietuvos giminės Vilniuje ruošėsi karui: didysis etmonas Radvila Perkūnas surinko apie 6 000 karių, o Lietuvos lauko etmonas Jonas Karolis Chodkevičius – virš 2000 ir atgabeno 24 pabūklus. Ir tik vyskupo pastangomis ir karaliaus paliepimu buvo išvengta brolžudiško karo, o 1600 m. spalio 1 d. Jonušas vedė Sofiją Slucką iš Olelkaičių, Slucko ir Kopylio paveldėtoją ir tapo turtingiausiu Lietuvos didiku.

Radvilų giminės galva

Nuo 1603 m., mirus tėvui, kartu su broliu Kristupu Radvila tapo Radvilų giminės politiniais vadovais.

Antroji santuoka

1612 m. netekęs pirmosios žmonos, 1613 m. liepos 3 d. Berlyne vedė Brandenburgo elektoriaus dukrą Elžbietą Sofiją Hohencolern ir apsigyveno Gdanske. Vėliau įsigijo Lichtenbergo pilį Frankonijoje.
1616 m. protestuodamas prieš Vazų rytų politiką ir pradėtą karą su Maskva, emigravo į Vokietiją. Tačiau, kai 1618 m. buvo paskirtas Vilniaus kaštelionu, vėl apsigyveno Vilniuje. Tačiau dažnai būdavo ir Gdanske.
Mirė vos sulaukęs sūnaus Boguslavo gimimo savo tarno namuose Šarline. Su iškilmėmis pašarvotas Vilniaus evangelikų bažnyčioje 1621 m. sausio 12 d., o palaidotas Dubingių kalvinų bažnyčios kriptoje vasario 16 d. Šermenims Adomas Rasijus sukūrė eiliuotus trenus.
Samana (Dominikos Respublika)

Istorija

Santa Barbara de Samana įkurta 1756 m. ir apgyvendinta daugiausia atvykėlių iš Kanarų.
Blood Bowl

Blood Bowl yra fantastinis stalo žaidimas, sukurtas Britų žaidimų gamintojų Games Workshop. Žaidimas primena amerikietišką futbolą, tik čia žymiai daugiau smurto, o aikštėje žaidžia įvairių fantastinių būtybių komandos – orkai, nykštukai, hobitai, goblinai, elfai, nemirėliai, amazonės ir kiti.
Žaidimą sudaro aikštė bei abiejų komandų spalvinamos miniatiūros. Žaidimui naudojami kauliukai (paprasti šešiabriauniai bei unikalūs blokavimo), kortelės bei žymekliai.

Istorija

Pirmas Blood Bowl leidimas pasirodė 1986 metais, iš kart po to (1987) sekė praplėtimas Death Zone (Mirties Zona).
1988 metais išleistas jau antrasis leidimas, o vėliau priedai Star Players (Žvaigždės, 1989) bei Companion (1990).
1989 metais išleistas žaidimo variantas Dungeonbowl (futbolas požemiuose).

Trečiasis Blood Bowl leidimas pirmą kart pasirodė 1994 metais (perleistas 1998 ir 2000 metais).
2000 metais pasirodė ketvirto leidimo taisyklės, išleistos atskirai, knygos pavidalu.
Žaidimo figūrėles galima pažiūrėti  .

Blood Bowl lygos

Žaidimas išsiskiria iš kitų tuo, kad turnyruose, lygose ar čempionatuose gali dalyvauti ne du žaidėjai, bet bet koks norimas kiekis ir vis su tomis pačiomis komandomis – komandų žaidėjai tobulėja, miršta, perkami nauji. Tikriausiai dėl to visame pasaulyje yra susibūrę nemažai Blood Bowl lygų, kurios išgyvena ne po vieną sezoną.
Tokia lyga buvo susibūrusi ir Lietuvoje, 'Legiono' klube.
Taip pat yra susikūrusi ir internetinė Blood Bowl lyga, kur žaidimai vyksta naudojant Java kalba sukurtą programą ir dalyvauti gali žmonės iš viso pasaulio.