google/wiki40b huggingface dataset:
Vilius Martusevičius

Biografija

Gimė 1969 m. gruodžio 1 d. Kėdainiuose. Dirbo vadybininku Krekenavos agrofirmoje. Nuo 2005 m. įmonės UAB „Ekspora“ rinkodaros direktorius. Dirbo ministro Vigilijaus Juknos ir  ministrės Virginijos Baltraitenės patarėju. Nuo 2014 m. rugsėjo 24 d. LR žemės ūkio ministerijos viceministras.
Pataurininkis

Įgaliojimai

Pareigybė Lenkijos karaliaus dvare Vakarų Europos karališkųjų dvarų pavyzdžiu atsirado apie XIII a., kai didėjant dvarams buvęs karališkųjų vyno rūsių saugotojas taurininkas tapo garbės, o vėliau ir tituliniu pareigūnu. Taurininko tiesiogines pareigas perėmė pataurininkis, kuris taip pat dažniausiai buvo vadinamas taurininku. Tačiau pataurininkio funkcijos tapo net platesnės už taurininko, Karūnos didysis pataurininkis ir Lietuvos didysis pataurininkis kontroliavo visus karaliaus stalui gėrimus tiekiančius rūsius visuose dvaruose, taip pat prie gėrimų patiekiamų patiekalų gamybą. XV a. pabaigoje taurininkas jau net nebuvo prileidžiamas prie anksčiau turėtų funkcijų, nes viską atlikdavo pataurininkis.
XVI a. ir pataurininkio pareigos tapo garbės pareigomis, jo funkcijas perėmė dvariškiai. Tik ypatingomis progomis pataurininkis karaliui pateikdavo gėrimus, prieš tai juos pats paragavęs, parodydamas, kad gėrimas nėra užnuodytas.

Dvaro pataurininkis

Dvaro taurininko ir pataurininkio titulą suteikdavo karalius jauniems, tik pradedantiems savo valstybinę karjerą turtingesniesiems bajorams didikams. Titulas buvo suteikiamas iki gyvos galvos, bajoras galėdavo savo herbą papildyti taurininko herbu ar jo detalėmis. Nuo Karūnos pataurininkio pareigų savo karjerą pradėjo būsimasis karalius Stanislovas Leščinskis.

Žemietijos taurininkas

Žemietijos pataurinkio pareigas, o vėliau ir titulą suteikdavo karalius tos žemietijos teritorijos nuolatiniam gyventojui, turinčiam posesiją. Žemietijos pataurininkio pareigos po Liublino unijos taip pat tapo tik garbės pareigomis kunigaikštystėse, o vėliau ir pavietuose. Gavęs šias pareigas bajoras jau galėjo pradėti sudarinėti ir skelbti giminės genealogiją.
Arvida

Arvida (pranc. Arvida) – gyvenvietė Kanadoje, Kvebeke, 240 km į šiaurę nuo Kvebeko miesto, tarp Šikutimio ir Žonkijė, prie Sagenės upės; įeina į Sagenės miesto teritoriją. ~12 tūkst. gyventojų. Veikia svarbus aliuminio metalurgijos kombinatas, Šipšo hidroelektrinė.

Istorija

Miestas pradėjo kurtis 1925 m., pastačius hidroelektrinę. Pavadinimas kilo nuo miesto įkūrėjo Arthur Vining Davis akronimo. Po II pasaulinio karo Arvida buvo svarbiausia aliuminio gamintoja Vakarų šalyse. 1975 m. Arvida prijungta prie Žonkijė, o 2002 m. kartu su juo sujungta į naują Sagenės miestą.
Planeta (kino teatras)

Istorija

Pastatytas 1964–1966 m. 800 vietų „Planeta“ ilgą laiką buvo bene moderniausias kino teatras mieste. „Planeta“ akivaizdžiau konkuravo tik su to paties architekto Jono Navako 1972 m. suprojektuotu „Kauno“ kino teatru.
1999 m. UAB „Galinta ir partneriai“ buvo atgaivinusi kino teatro veiklą. Tačiau situacija rinkoje nebuvo palanki, o Kauno pakraštyje iškilus dar ir prekybos kompleksui „Mega“, „Planetos“ kino teatrui pasidarė sunku konkuruoti su kelių salių kino centru „Cinamon“, todėl buvo atsisakyta nuostolingos veiklos
2001 m. „Planetai“ iškelta bankroto byla.
2006 m. dar mėginta salę renovuoti ir kovoti su prekybos centrų kino teatrais, bet „Cinamon“ patogumai palaužė senąsias „Planetos“ tradicijas. 2006 m. kauniečiai „Planetoje” žiūrėjo paskutinį čia rodytą kino filmą „Narnijos kronikos: liūtas, burtininkė ir drabužių spinta”, o žiūrovų antplūdžio šaltoje salėje nebuvo. 2007 m. pastate įkurdintas prekybos miestelis.

Architektūra

Statinys yra būdingas XX a. septintojo dešimtmečio pradžioje prasidėjusio modernių kino teatrų statybos bumo pavyzdys, sovietinio modernizmo stilistikos. Kino teatrų architektūrinei išraiškai septintojo dešimtmečio pradžioje darė įtaką ne tik pompastiškų socrealizmo formų atsisakymas, tačiau ir naujos technologijos – „Planeta“ pritaikyta rodyti plačiaekraniams kino filmams.
„Planetos“ projektas buvo tipinis, vietai pritaikytas architekto J. Navako.
Vincas Karalius (1864)

Biografija

Mokėsi Veiverių mokytojų seminarijoje. 1889 m. atvyko į JAV. Čia turėjo siuvyklą, spaustuvę. 1896–1898 m. leido (1896 m. ir redagavo) laikraštį „Kardas“, 1898 m. jo priedą žurnalą „Galybė“, 1904–1907 m. Brukline su K. Jankumi – savaitraštį „Spindulys“, jo redaktorius. Dalyvavo Lietuvių mokslo draugystės ir Susivienijimo lietuvių Amerikoje veikloje. Išleido J. Šliūpo „Išganymas vargdienio“ (1897 m.) ir kitų autorių knygų. Bendradarbiavo JAV lietuvių leidiniuose „Vienybė Lietuvninkų“, „Galybė“, „Naujoji draugija“, „Spindulys“ ir kt.
Ožeškovas

Istorija

Kaimas įkurtas apie 1631 metus. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1906 m. kaime įkurta Ožeškovo geležinkelio stotelė. 1946 m. rugpjūčio 12 d. kaime kilo gaisras. 1955 m. pastatyta Ožeškovo Kristaus Dangun Žengimo cerkvė. 1982 m. įkurta Ožeškovo Kristaus Dangun Žengimo parapija.
Nina Butkienė

Biografija

1921 m. Odesos universitete baigė ekonomiką, studijavo teatro meną Prahoje, žurnalistiką Sorbonoje. Kaune kūrė Vaikų teatrą, 1930–1934 m. redagavo žurnalą „Vaikų žodis“. Nuo 1951 m. gyveno JAV.
Išspausdino didaktinių eiliuotų vaidinimėlių vaikams.
Alferesas

Alferesas (isp. alférez, iš arab. الفارس al-fāris) 'raitelis') – jauniausias karininko laipsnis Ispanijoje, Argentinoje, Čilėje, Urugvajuje. Analogiškas laipsnis alferes anksčiau buvo naudotas Portugalijoje ir Brazilijoje.

Ispanijoje, Dominikos respublikoje ir Peru yra panašus laivyno karininkų laipsnis fregatos alferesas (isp. Frigate Alférez).
Alfereso laipsnio atitikmeniu dažnai laikomas ensainas (angl. ensign). Alferesai Ispanijoje anksčiau buvo karininkų kategorija, susijusi su dalinio vėliavos nešiojimu. Alferesą kartais verčia kaip antrąjį leitenantą ar subleitenantą, nors pagal Čilės karinių laipsnių lentelę ir laipsnio statusą matyti, kad Čilės armijoje šis laipsnis atitinka viena pakopa žemesnį rusišką jaunesniojo leitenanto laipsnį.
Alfereso laipsnis Ispanijos kariuomenėje atsirado viduramžiais, kai vyko rekonkista. Tuo metu alferesas buvo karaliaus ar kito aukšto rango didiko palydos vadas. Garsusis karys El Sidas buvo Leono karaliaus Alfonso VI alferesas.

Čilė

Čilėje subalferesai yra karininkų mokyklų kursantai (kariūnai). Baigę bazinį apmokymo kursą jie tampa alferesais ir metus, turėdami tą laipsnį, mokosi pasirinktos kariuomenės rūšies specifikos. Baigus šį metų apmokymo kursą gauna subleitenanto laipsnį.

Peru

Peru Kariniame laivyne fregatos alferesas yra žemiausiais laivyno karininko laipsnis.

Ispanija

Ispanijos armijoje alferesas yra žemiausias karininko laipsnis, atitinkantis Lietuvos leitenantą. Už jį aukštesnis yra leitenanto laipsnis, atitinkantis Lietuvos vyresnįjį leitenantą.
Ispanijos kariniame laivyne fregatos alferesas yra žemiausias laivyno karininko laipsnis.

Dominikos Respublika

Dominikos Respublikos kariniame laivyne fregatos alferesas yra žemiausias karininko laipsnis ir atitinka antrąjį leitenantą (Lietuvos – leitenantą), o laivo alferesas – pirmąjį leitenantą (Lietuvos – vyresnysis leitenantas).
Juodikė

Istorija

1662 m. minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje.
Žeimiai (Radviliškis)

Istorija

LTSR metais Žeimiai buvo „Artojo“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, ryšių skyrius (nuo 1983 m.). Iki 1954 m. – Žeimių apylinkės centras.

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas tikriausiai yra asmenvardinės kilmės. Tokiu atveju, atsižvelgiant į kirčiavimą, miestelio pavadinimas būtų sietinas su pavarde Žeimys.
Petras III

Biografija

Petro I anūkas, carienės Anos Petrovnos ir Holnšteino hercogo Karlo Frydricho sūnus. Tėvo linija buvo švedų karaliaus Karlo XII antros kartos sūnėnas ir vaikystėje buvo auklėjamas kaip Švedijos sosto įpėdinis.

Valdymas

Išbuvus pusę metų Rusijos caru, per rūmų perversmą buvo nuverstas ir greit nužudytas. Sostas atiteko jo žmonai Jekaterinai II. Petro III asmenybę ir veiklą istorikai ilgą laiką vertino neigiamai. Jekaterinos II valdymo metu Rusijoje buvo daug apsišaukėlių, pasivadinusių Petro III vardu (užfiksuota apie 40 atvejų). Žinomiausias apsišaukėlis – Jemeljanas Pugačiovas.
Kompensacija (judesys)

Kompensacija – augalo arba grybo ašinio organo (pavyzdžiui, grybo koto) linkimas reikiama kryptimi, kuomet judesys prasideda nuo viršūnės, judesio banga plinta link pamato, tačiau viršūnė ima tiestis atgal (linkti į priešingą pusę) organui dar nepasiekus reikiamos (pavyzdžiui, vertikalios) padėties. Baigus ir užėmus galutinę tinkamą padėtį, visas išlinkis būna sukoncentruotas nedidelėje pamatinės dalies zonoje.
Kompensacija lengviausiai aiškinama tarus, jog toks organas turi nuolat veikiančią tiesų augimą stabilizuojančią sistemą. Visą organą pavertus į netinkamą padėtį (tarkim, grybą paguldžius horizontaliai) pirmenybę turi tinkamą erdvinę orientaciją užtikrinti siekiantys signalai. Padėčiai priartėjus prie labiau tinkamos, viršų ima išsitiesinimo sistemos signalai.
Kompensacija akivaizdžiausiai stebima kepurėtuose grybuose, tačiau šiek tiek pasireiškia ir augaluose.
Saldutiškio valsčius

Saldutiškio valsčius buvo šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Saldutiškis.
Grietinėlė

Grietinėlė – riebus pieno produktas. Gaunama separuojant pieną arba nugraiboma nuo nusistojusio pieno.
Šviežia grietinėlė būna salsva, vienodos konsistencijos, balta su gelsvu atspalviu.
Grietinėlė daroma nepasterizuota, pasterizuota ir sterilizuota 10, 20 ir 35 % riebumo.

Gaminiai

Iš grietinėlės gaminami pieno produktai, tokie kaip grietinė, sviestas, sūris, taip pat desertai: plakta grietinėlė, ledai. Ji naudojama pieno normalizavimui
Paįstrio Juozo Zikaro gimnazija

Istorija

1987 m. įsteigtas kraštotyros muziejus. 1991 m. suteiktas skulptoriaus Juozo Zikaro (1881–1944) vardas. Nuo 1992 m. vykdo sustiprintą dailės mokymą. Nuo 2014 m. liepos 1 d. Paįstrio Juozo Zikaro vidurinė mokykla pertvarkyta į gimnaziją.
Molėtų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Molėtų rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Veikla

Rajono meru išrinktas Virgilijus Šironas, jo pavaduotoju Vaclovas Seniūnas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Saulius Jauneika.
Cukraus pudra

Cukraus pudra, miltelinis cukrus – smulkiai sumalta sacharozė, paprastai skirta maisto gamybai.
Skamarokai

Istorija

Kaimas minimas 1789 m.

Pavadinimo kilmė

Skamarokais arba skamarakais (rus. скоморох) buvo vadinami XI–XVIII a. rusų liaudies skrajojamojo teatro aktoriai. Gali būti, kad jie pirmieji apsigyveno šiame kaime.
2000 m. Afrikos Tautų taurė

Atranka

Atrankoje į 2000 m. Afrikos Tautų taurę komandos buvo suskirstytos į 7 grupes. Jose pirmąsias dvi vietas užėmusios komandos pateko į čempionatą.
Burbulas (kortų žaidimas)

Burbulas – kortų žaidimas.

Pabaiga

Žaidimas baigiamas tada, kai kuris nors žaidėjas baigia savo kortas. Visiems kitiems žaidėjams už kiekvieną rankose likusią kortą užrašoma po 1 baudos tašką. Kas pirmiausia surenka sutartą baudų skaičių, pavyzdžiui – 50, tas yra pralaimėtojas, o kas tuo metu turi mažiausia baudos taškų – laimėtojas.
Ely Rangers AFC

Istorija

Klubas įsikūrė 1965 m. Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Buvo iškopę į antros pakopos pirmenybes.
Samuelis Šimonas Sanguška

Biografija

Lietuvos žymios kunigaikščių Sanguškų giminės atstovas, herbo „Pogonia“ savininkas. Kunigaikščio Andriaus Grigaliaus Sanguškos (m. 1591) ir Sofijos Pavlovnos Sapiegaitės (m. po 1592) sūnus.
Mokėsi Ingolštato universitete. ATR-Švedijos (1600–1629) ir ATR-Maskvos (1609–1618) karų dalyvis. Išsiskyrė mūšyje prieš švedus prie Kokenhauzeno, vėliau gynė Vitebską nuo rusų armijos. 1620 metais kunigaikštis Samuelis Šimonas Sanguška gavo Oršos maršalkos ir Mstislavlio kašteliono pareigybę. 1621 metais buvo paskirtas Vitebsko kaštelionu. 1623 metais Samuelis Šimonas Sanguška įėjo į komisijos, tyrusios 1623 metais Vitebske įvykusią unitų arkivyskupo Juozapoto Kuncevičiaus žmogžudystę, sudėtį. 1626 metais gavo Vitebsko vaivados pareigybę.
Pirmas iš kunigaikščių Sanguškų giminėje perėjo iš stačiatikybės į katalikybę.
Pastatė Smoliano miestelyje „Baltojo Kovelio“ pilį. Surinko didelę biblioteką, sudarė Sanguškų giminės medį, išvedęs savo giminę nuo Liubarto Gediminaičio, užsiėmė piešimu ir graviūra.
Keith Powell

Biografija

Powell gimė Filadelfijoje, vėliau persikėlė gyventi į Kaliforniją. 2001 m. baigė meno studijas Niujorko universitete.
Aktorius buvo vienos trumpalaikės kino kompanijos prodiuseris ir aktorius, per kelerius metus suvaidino ir padėjo prodiusuoti daugelį įvairių spektaklių ir pasirodymų. Yra vaidinęs reklamose. 2007 m. pavasarį, dar bedirbdamas seriale „30 Rock“, suvaidino ABC bandomojoje serialo „Judy’s Got A Gun“ serijoje, tačiau kanalo prodiuseriai serialą atmetė. Powell grįžo į „30 Rock“, nuo tada seriale pradėjo vaidinti reguliariai. 2008 m. spalį Powell sukūrė ir vadino internetu transliuotame seriale „Keith Powell Directs a Play“.
2012 m. liepą pasipiršo savo merginai Jill Knox, su kuria tuo metu draugavo jau trejus metus.
Abeokuta

Istorija

Abeokuta buvo teritorijoje, kurioje gyveno jorubų etninė subgrupė egbai. Silpstant centrinei Ojo imperijos valdžiai, vis grėsmingesnė tapo Dahomėjos karalystė vakaruose, kuri nuolat rengė grobiamuosius žygius į Egbų teritoriją, medžiodami vergus. Tai lėmė vis stipresnę egbų konsolidaciją. Daug jų ieškojo prieglobsčio akmeningose vietose, kur ir stovi Abeokuta. 1825 m. pabėgėliai čia įkūrė įtvirtintą miestą (Abeokuta reiškia „po uolomis“), kuris tapo vieta visiems pabėgėliams iš skirtingų egbų gyvenviečių.
Abeokutoje buvo sukurta labai sudėtinga valdymo sistema, kurioje kiekviena etninė grupė išsaugojo savo identitetą, rinko savo valdžią. Kiekviena grupė turėjo savo ogboni religinę tarybą, olorogun karo tarybą. Šios tarybos vėliau rinkdavo bendrą miesto tarybą. Britų stebėtojai XIX a. minėjo Abeokutą kaip vieną keisčiausių valdymo sistemų su keturiais prezidentais, lordų rūmais iš 840 atstovų ir bendruomenių rūmais iš 2800 atstovų.
Sustiprėjusi Abeokuta 1851 ir 1864 m. sugebėjo apsiginti nuo Dahomėjos, o 1893 m. egbai įkūrė Jungtinę Egbų Vyriausybę. Ši vyriausybė buvo prijungta prie Nigerijos.
Alkoholio teisė

Alkoholio teisė – visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius, susijusius su alkoholio produktais; maisto teisės pošakis. Tikslas – mažinti bendrąjį alkoholio suvartojimą, jo prieinamumą, ypač nepilnamečiams, piktnaudžiavimą alkoholiu, jo daromą žalą sveikatai ir ūkiui, nustatyti teisės gaminti, parduoti, įvežti, importuoti ir eksportuoti reglamentuojamus alkoholio produktus suteikimo ūkio subjektams teisinius pagrindus. Lietuvoje pagrindinis alkoholio teisės įstatymas – LR alkoholio kontrolės įstatymas.

Objektas

Alkoholio teisė reguliuoja santykius, susijusius su alkoholio produktų, maisto ir kitų produktų, kuriuose yra etilo alkoholio, gamyba, prekyba, laikymu, gabenimu, įvežimu, importu, eksportu, vartojimu, reklama, rėmimu, ir nustato valstybės alkoholio kontrolės pagrindus.
Kesthėjus

Istorija

VI–VII a. dabartinio miesto apylinkėse suklestėjo romanizuota avarų Kesthėjaus kultūra. Kesthėjaus gyvenvietė šaltiniuose minima nuo 1247 m., miestu tapo 1421 m.
Varputėnų dvaras

Istorija

Varputėnų dvaras paminėtas 1590 m. Beržėnų valsčiaus aktuose. 1643 m. dvarą iš Erazmo Varpučianskio nusipirko jo žmonos sesers vyras Petras Vaišvila (lenk. Wojszwillo), kuris Varputėnus prijungė prie giminės 1535 m. iš Žygimanto I Senojo gauto Kubiškės ir Skurdutiškės dvarų, kurie ribojosi su Varputėnais. Istoriniuose XVII a. – XVIII a. šaltiniuose kaimas vadintas Kubiszki alias Warpuciany, arba Kubiszki arba tik Warpuciany vardu. 1761 m. Gabrielius Vaišvila Varputėnus – Kubiškes pardavė Jelenskiams. 1792 m. Motiejus Jelenskis pastatė medinę Šv. Antano Paduviečio bažnyčią, į kurią vedė 1,4 km ilgio tiesi alėja. Iš Jelenskių giminės kilęs archeologas, dailininkas, kraštotyrininkas Tadas Daugirdas. Žymią vietą kūryboje Varputėnams yra skyręs Motiejus Valančius. Jo garsusis Palangos Juzė Varputėnų apylinkėse pabuvojo vestuvėse, susipažino su gyventojų papročiais.
Jelenskytei ištekėjus už Viačeslavo Burbos, Varputėnai 1842 m. perėjo Burbų giminei. Dvarui priklausė pavyzdinis ūkis su 3000 ha žemės, čia buvo didelis žirgynas. 1898 m. dvaro parke pastatyti nauji, stilingi dviejų aukštų 1001 m² ploto dvaro rūmai. 1908 m. per vedybinius ryšius dvaras ir kaimas atiteko Hriškevičiams (Griškevičiams).
1924 m. dvaras išparceliuotas, tik 350 ha palikta pavyzdiniam ūkiui. Paskutinė dvaro savininkė Marija Griškevičienė kaupė pypkių kolekciją, o jos vyras tvarkė parką, kuriame rengdavo gegužines, vaikštynes, plaukiojimą valtimis. Tvenkinius jungė takai, čia buvo salelės, tilteliai, apžvalgos aikštelės. Netoli rūmų stovėjo didelis baublys. Per parką čiurleno į Ventą įtekantis Kesaučio upelis. Nepriklausomos Lietuvos metais parkas garsėjo svirnu, kuris buvo pastatytas nenaudojant pjūklo – mediena apdirbta tik kirviu.
Gražiai sutvarkytas parkas traukė svečius. Užmokėję po 5 litus už parą, jie galėjo čia apsigyventi ir ilgiau. Kasmet dvare ilsėdavosi po 60 ir daugiau žmonių. 1923 m. Varputėnų dvare viešėjo anglų rašytojas Hermis Ouldas. Tai rado atspindį jo romane „Gyvenimo šokis“, kuris turėjo didelį pasisekimą ir buvo išverstas į keletą kalbų.
1940 m. dvaras nacionalizuotas. Rūmų pastate kontorą įkūrė Varputėnų tarybinis ūkis, vėliau įkelta Varputėnų pagrindinė mokykla, kitais pastatais naudojosi butus privatizavę gyventojai, vienas pastatas priklausė žemės ūkio bendrovei. Nuo 1958 m. parkas saugomas valstybės. 1997 m. gruodžio 12 d. architektūrinę, istorinę, kraštovaizdinę vertę turinti XIX a. dvaro sodyba įtraukta į Lietuvos nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą (kodas G113K). Kompleksui priklauso: XIX a. I p. pastatyti rūmai, parkas, du tvartai, sandėlis, kumetynas.
1999 m. nuosavybės teises į Varputėnų dvarą atkūrė Antanas Griškevičius, gyvenęs Santa Monikoje (JAV). 2006 m. dvare jis apsigyveno, ryžosi atkurti buvusią sūrinę, asmeninėmis ir ES paramos lėšomis atkūrė ir modernizavo šimto vietų karvių ir telyčių fermą. Restauruoti sūrių fermentacijai skirti rūsiai, visų statinių eksterjeras, dalis interjero, autentiškai atstatyta medinė rūmų veranda, sukultūrinta 140 ha dirbamos žemės, dalinai atsodintas iškirstas miškas. Dvare veikia pavyzdinis pienininkystės-sūrių gamybos ūkis. 2009 m. paskelbta, kad dvaras parduodamas.
Adleris (Sočis)

Istorija

1837 m. Mzymtos žiotyse pastatyta Šv. Dvasios tvirtovė – vienas iš daugelio Rusijos Juodosios jūros įtvirtinimų. Netoliese buvo abchazų gyvenvietė Liešas (Лиеш), žinoma iš genujiečių šaltinių (kaip Layso). Vietovė priklausė abchazų Arebdų klanui ir prekiavo su Turkija. Turkai vietą vadino Artlar – nuo to ir kilo Adlerio pavadinimas.
1910 m. įkurtas dendrologinis parkas. 1927 m. sudaryta Adlerio gyvenvietė. 1961 m. Adleris įjungtas į Sočio miestą.
Juozas Vareikis

Biografija

Baigęs Podolsko amatų mokyklą, dirbo gamykloje tekintoju. Nuo 1913 m. dalyvavo bolševikiniame judėjime. 1918 m. sausio-kovo mėn. buvo Donecko-Krivoj Rogo baseino srities Vykdomojo komiteto sekretorius, socialinio aprūpinimo liaudies komisaras (dirbo kartu su Klimentu Vorošilovu).
1918 m. birželio mėn. – 1920 m. rugpjūčio mėn. RKP(b) Simbirsko gubernijos komiteto pirmininkas. Čia jis žiauriai numalšino kairiųjų eserų sukilimą (apie šį J. Vareikio gyvenimo laikotarpį sukurtas bendras „Mosfilm“ ir Lietuvos kino studijos filmas „Dulkės saulėje“, 1977 m., rež. Marijonas Giedrys). 1921–1923 m. Baku Tarybos pirmininko pavaduotojas (čia jo pastangomis pradėta pirmojo SSRS tramvajaus statyba).
Nuo 1923 m. RKP(b) Kijevo gubernijos komiteto sekretorius, RKP (b) Vidurinės Azijos biuro sekretorius, VKP(b) CK spaudos skyriaus vedėjas, žurnalo „Молодая гвардия“ redaktorius, VKP(b) CK narys. Nuo 1928 m. Centrinės Juodžemio zonos srities komiteto I-asis sekretorius, nuo 1934 m. birželio mėn. VKP(b) Voronežo srities, nuo 1935 m. kovo mėn. Stalingrado srities komitetų I-asis sekretorius. Nuo 1937 m. sausio mėn. VKP(b) Tolimųjų Rytų krašto komiteto I-asis sekretorius.
Nors J. Vareikis pats buvo aktyvus stalininių represijų organizatorius, tai jo neišgelbėjo: 1937 m. spalio mėn. suimtas, 1939 m. liepos 29 d. nuteistas mirties bausme ir tą pačią dieną sušaudytas. 1956 m. reabilituotas. 
1967 m. „Baltijos“ laivų statykloje pastatytas žvejybinis laivas „Juozas Vareikis“.
Heksogenas

Gavimas

Gaunamas heksaminą nitruojant balta, rūkstančia (virš 90 %) azoto rūgštimi:
(CH₂)₆N₄ + 4HNO₃ → (CH₂-N-NO₂)₃ + 3HCHO + NH₄⁺ + NO₃⁻
Kentraičiai

Istorija

1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Paežerių tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

RAUDĖNAI – 4,1 km 
Pakentraičiai – 1 km
Vanagiškė – 2,5 km
Taučiai (Šiauliai) – 1 km
Gudmiškė – 4 km
Patyreliai – 2 km
KURŠĖNAI – 10 km 
ŠIAULIAI – 35 km
Geruogiai – 3,6 km
Bartlaukė – 2,5 km
Dirvonėnai – 3 km
Rūdėnai – 1,3 km
Oriolas

Istorija

1564-1566 m. miestą kaip tvirtovę įkūrė maskviečiai, besigindami nuo totorių puolimo.
Pirmyn į Vakarus

Turinys

Jaunas škotas Džėjus keliauja per Laukinius Vakarus, ieškodamas savo mylimosios Rouzės Ros. Pavojingoje kelionėje jis sutinka premijų medžiotoją Silą, kuris už pinigus sutinka jį palydėti. Vienoje užeigų Silas pamato plakatą, skelbiantį, kad Už Rouzę Ros yra siūloma 2000 dolerių premija. Vyrai supranta, kad juos seka įvairūs premijų medžiotojai, tačiau nenutraukia kelionės, tikėdamiesi padėti Rouzei.
Pastaroji, gyvenanti su tėvu ir indėnu Kotori, užpuolikų sulaukia anksčiau. Ilgame mūšyje žūva beveik visi (Džėjų per klaidą pašauna Rouzė), gyvi lieka tik sužeistas Silas ir Rouzė...
1993 m. Belgijos Grand Prix

1993 m. Belgijos Grand Prix buvo Formulės 1 lenktynės, rengtos Spa-Francorchamps trasoje 1993 metų rugpjūčio 29 dieną. Tai buvo dvyliktasis etapas 1993 m. Formulės 1 sezone. Damon Hill iškovojo antrąją pergalę iš eilės. Alain Prost pirmavo lenktynėse ir atrodė, kad būtent jis atsiveš pergalę, tačiau nesusipratimas antrojo sustojimo metu kainavo jam laiko ir jis nukrito už Damon Hill ir Michael Schumacher. Williams pirmoji ir trečioji iškovotos vietos užtikrino komandai konstruktorių titulą.
Lotus pilotas Alex Zanardi nestartavo lenktynėse dėl patirtos avarijos penktadienio treniruotėse, kuri iš ėsmės užbaigė jo sezoną. Lenktynėse jo komandos draugas Johnny Herbert iškovojo paskutinius komandos taškus. Vietos didvyris Thierry Boutsen pasitraukė iš F1 po šių lenktynių.