Užnemunės geležinkelis

Užnemunės geležinkelis (lenk. Kolej zaniemeńska, Zaniemeńska Kolej Żelazna) – karinio geležinkelio linija Rusijos imperijoje ir Lenkijos Kongreso karalystėje, puslankiu jungusi Varėnos-Alytaus-Suvalkų-Augustavo-Gardino geležinkelio stotis. Rytinė linijos dalis (tarp Alytaus ir Varėnos) yra demontuota; pietinė pakeista kitu maršrutu, ja vyksta tarptautinis susisiekimas tarp Sokulkos (Lenkija) ir Gardino (Baltarusija); linijos viduriniąja dalimi juda traukiniai tarp Šeštokų (Lietuva) ir Suvalkų (Lenkija). Buvusį Užnemunės geležinkelį eksploatuoja trijų šalių kompanijos: „Baltarusijos geležinkeliai“, Lenkijos „Polskie Koleje Państwowe“ ir „Lietuvos geležinkeliai“.

Istorija

XIX a. antroje pusėje Rusijos imperija ėmė stiprinti vakarinių sienų apsaugą, pastatė ir apginklavo Alytaus, Gardino ir Kauno karines tvirtoves. Norint jas aprūpinti statybinėmis medžiagomis ir amunicija, pervežti kariškius ir buvo sumanyta nutiesti platųjį geležinkelį, kuris kraštinėse stotyse turėjo jungtis su Peterburgo-Varšuvos geležinkeliu.
Jeigu pilant sankasą ir klojant bėgius visoje trasoje su dideliais sunkumais nesusidurta, tai prie tilto per Nemuną, turėjusio sujungti Alytaus ir Poteronių geležinkelio stotis sugaišta nemažai laiko. Tai buvo aukštas (turintis dvi 20 m atramas) trijų angų (73,3 m + 96,6 m + 73,3 m) Gerberio sistemos konsolinis tiltas, vienintelis tokio tipo visoje Rusijos imperijoje. Tiltą projektavo žinomas rusų inžinierius Nikolajus Beleliubskis, tiesiant bėgių kelią dalyvavo ir lietuvių inžinierius Juozas Kamarauskas. 1899 m. gegužės 1 d. buvo atidarytas traukinių eismas naujuoju 185 varstų geležinkeliu.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, Rusijos kariuomenė traukdamasi susprogdino tiltą per Nemuną prie Alytaus. Kraštą užėmė vokiečių kariuomenė ir per 63 dienas pastatė naują medinį geležinkelio tiltą. 1915 m. vokiečių inžineriniai daliniai sujungė bėgių kelius tarp Alėckos ir Suvalkų ir atidarė naują Alėckos-Suvalkų geležinkelio liniją, taip Užnemunės geležinkelis buvo sujungtas su Rytprūsių geležinkeliais. Buvo pakeista ir bėgių vėžė: iš senosios rusiškos 1524 mm į europinę 1430 mm.
1920 m. rudenį, karinio konflikto tarp Lietuvos ir Lenkijos metu, buvo baiminamasi, kad pastarosios šalies kariuomenė panaudos geležinkelį puolant pietų Lietuvą. Klemenso Popeliučkos vadovaujami Geležinkelio bataliono sprogdintojai išardė bėgius tarp Glūko kaimo ir Varėnos, užminavo medinį tiltą. 1922 m. batalionas išardė po pusę kilometro geležinkelio abipus tilto per Varėnę. Buvo apardytas ir bėgių kelias prie Šeštokų, o nebenaudojama pagal paskirtį šio miestelio geležinkelio stotis tapo valsčiaus administraciniu pastatu. 1927 m. tiltas per Nemuną buvo uždarytas, vėliau visai išardytas. Kiek anksčiau buvo nutiesta 26 km bėgių atkarpoje Marijampolė-Kazlų Rūda, Alytus buvo sujungtas geležinkelio linija su šalies sostine Kaunu. Šis įvykis alytiškių buvo labai džiaugsmingai sutiktas – mat anksčiau visuomeniniu transportu Kauną buvo galima pasiekti tik garlaiviu Nemunu ir kelionė užtrukdavo visą dieną.
Antrojo pasaulinio karo metais hitlerininkai išardė geležinkelio atkarpą Alytus-Šeštokai ir tik 1959 m. rugpjūčio 3 d. vėl buvo atidarytas maršrutas Kaunas-Alytus. Pastarasis miestas sparčiai augo, jo pramoniniame rajone buvo pastatyta nauja geležinkelio stotis, tačiau 1997 m. kovo 14 d. buvo uždaryta senoji Alytaus stotis ir demontuoti bėgiai tarp abiejų stočių. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, geležinkelio susisiekimas su Lenkija buvo atstatytas. 1993 m. gegužės 23 d. Šeštokų geležinkelio stotyje susitiko du keleiviniai traukiniai: 1520 m. vėžės bėgiais riedėjęs Talinas-Šeštokai ir 1435 mm vėžėmis – Varšuva-Suvalkai-Šeštokai – buvo atidarytas susisiekimas tarp Lenkijos ir Estijos. Po Baltijos šalių ir Lenkijos prisijungimo prie Šengeno sutarties, 2007 m. gruodžio 21 d. buvo panaikinta keleivių kontrolė.
Išlikusios Užnemunės geležinkelio atkarpos tarp Lietuvos – Lenkijos sienos ir Šeštokų laukia didelės permainos: ji bus modernizuota ir taps šiuolaikinės europinės magistralės Rail Baltica dalimi.