google/wiki40b huggingface dataset:
Eksternalitetas

Išoriniai poveikiai (angl. externality) – ekonomikoje vartojama sąvoka, reiškianti išorinį poveikį, t. y. dėl kokio nors veiksmo ar proceso atsirandanti su tuo veiksmu ar procesu nesusijusių dalyvių nauda arba nuostolis.

Išorinio poveikio reikšmė

Išorinis poveikis naudojamas iliustruoti situacijas, kuomet „rinka neveikia“ (rinkos nepakankamumas, angl. market failure), t. y. rinkos mechanizmas nustato tam tikrą pusiausvyros tašką, neatsižvelgiant į papildomą naudą arba žalą, kurią patiria visuomenė. Atskiros įmonės atveju, siekiama maksimizuoti pelną mažinant ribinius kaštus, tačiau paprastai į kaštus neįtraukiama išorinio poveikio sukelta nauda ar žala. Tokiu būdu į rinką gali įsikišti valstybė ir paveikti rinką taip, kad ji nustatytų naują pusiausvyros tašką, kuris įtrauktų papildomą naudą/žalą, kurią patiria visuomenė.
Išorinį poveikį dažnai būna sunku įvertinti tiksliai ir objektyviai, nes visuomenė susideda iš individų, turinčių skirtingas preferencijas. Tačiau eksternaliteto argumentas dažnai naudojamas norint pateisinti valstybės kišimąsi į rinką ir ekonominę veiklą.
Slubicės

Istorija

Gyvenvietė minima nuo XII amžiaus, iki 1945 m. buvo Frankfurto dalis, buvo atskirta dėl politinių priežasčių (nubrėžus naują sieną tarp Lenkijos ir Vokietijos).
Vytautas Valiukas

Biografija

1934 m. baigė Kauno „Aušros“ gimnaziją. 1934–1938 m. Vytauto Didžiojo universitete išklausė lietuvių kalbos ir literatūros kursą. 1935–1938 m. lankė Vlado Fedoto-Sipavičiaus, vėliau Petro Kubertavičiaus vadovaujamą dramos studiją. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. atvyko į JAV. 1954–1959 m. Ilinojaus universitete studijavo technologiją, įgijo inžinieriaus bakalauro (B.S.E.E.) laipsnį. 1959 m. persikėlė į Niujorką. Dirbo inžinieriumi SIKORSKY HEADQUARTERS Stratford, Connecticut.
Čigasakis

Istorija

Teritorija buvo apgyvendinta jau priešistoriniais laikais. Edo laikotarpiu didžiojoje teritorijos dalyje žemė buvo išdirbta, buvo auginami galvijai. Prekybos maršrutas Tōkaidō ėjo pro šia teritoriją. Dalinai priklausė Sagamio žemei, kurią valdė Tokugavos šiogūnatas.
Prasidėjus Meidži restauracijai, 1898 m. buvo nutiesta Tokaido geležinkelio linija, sujungusi Čigasakį su Tokiju ir Osaka, tai paspartino teritorijos plėtrą. 1908 m. buvo suteiktos miestelio teisės. 1921 m. buvo nutiesta Sagamio geležinkelio linija, Čigasakį sujungusi su šiaurėje įsikūrusia Sagamihara. 1947 m. spalio 1 m. Čigasakiui buvo suteiktas miesto statusas.
2003 m. balandžio 1 d. miesto gyventojų sk. viršijus 200 tūkst., jis įgavo specialaus miesto statusą ir didesnę autonomiją.

Ekonomika

Miestas remiasi iš apgyvendinimo paslaugų sferos gaunamomis pajamomis. Meidži laikotarpiu Čigasakis garsėjo kaip kurortas prie jūros, tad turizmas ir dabar išlieka svarbiu pajamų šaltiniu.
Paparčių koplyčia

Istorija

1999–2004 metais čia buvo vykdomi archeologiniai tyrinėjimai, rengiami vienuolyno teritorijos sutvarkymo ir pritaikymo tiek Paparčių seniūnijos ir parapijos, tiek lankytojų bei piligrimų reikmėms projektai.
Koplyčia statyta XVIII a. II-oje pusėje. Jos interjerą puošia iliuzinis, ant sienos tapytas altorius, kuriame buvęs titulinis šv. Vincento Ferariečio paveikslas. 1987 m. atlikti tyrimai parodė, kad XVIII a. al secco technika atlikta tapyba dengė visą koplyčios skliautą su liunetėmis, sienas. Pagrindinis fasadas dekoruotas tapytu skydu su užrašu. Jį dabar slepia tinko sluoksnis. Sovietmečiu koplyčia paversta sandėliu. Joje laikė trąšas, grūdus, miltus.

Būklė

Informacinis plakatas ant statinio durų skelbia, jog pagal kaimų bendruomenės „Viltija“ projektą vykdomi šios koplyčios polichrominio dekoro avarinės būklės likvidavimo ir konservavimo darbai. Keliais sluoksniais uždažyta dekoratyvinė sienų tapyba kartu su tinko paviršiumi labai sunykusi. Restauratorių pasiūlyta išlikusius interjero dekoro fragmentus atidengti, atlikti visų tapybos sluoksnių konservaciją ir dalinę rekonstrukciją.
Koplyčioje rengiami Paparčių Baroko kultūros festivalio koncertai, kurių tikslas – sutelkti baroko epochos tyrinėtojus, šios epochos muzikos atlikėjus, sukaupti žinių ir lėšų vienintelio autentiško tos epochos statinio ne tik Paparčiuose, bet ir visame Kaišiadorių rajone – koplyčios išsaugojimui.
Avilčiai

Istorija

Avilčių kaimo apylinkėse gyventa nuo senovės, tai liudija archeologiniai radiniai, piliakalnis, rasti girnų akmenys. Kaimas pirmąkart paminėtas 1598 metais Alantos dvaro inventoriuje, tada jis priklausė Alantos valsčiui. Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Eiviltis 1597 metais iš dviejų brolių ir sesers Avilčių (Овильтовъ) Liliškių dvarą (dab. Valančių kaimas Suginčių seniūnijoje) nuperka Martynas Bilunskis. Asmenvardis Eiviltis iš Eivilčių daug kartų užrašytas XVII–XVIII amžiaus Alantos ir Molėtų metrikų knygose.
Tarybinio ūkio laikais Avilčiai buvo tapę gražiu kultūrinio gyvenimo centru: buvo septynmetė, vėliau aštuonmetė mokykla, biblioteka. Žmonės burdavosi linksmintis į vakarones, į darbų pabaigtuves. Prieš daugiau nei 60 metų čia gyveno 21 šeima (95 žmonės). Gyventojų skaičius labai sumažėjo po melioracijos. Buvo nugriauta daugybė sodybų, o gyventojai iškelti į miestelius ir miestus. Šiuo metu Avilčiuose gyvena mažai jaunimo, net pradinės mokyklos nebeliko.

Aplinkinės gyvenvietės

Alanta – 8 km 
 Gaigalai – 2 km 
 Karalinava – 1,5 kmTijūniškis – 2 km
Bučiškiai – 2 km 
 Girsteitiškis – 5 km 
 Gruodžiai – 6,5 km
Uosipiai – 1 km 
 MOLĖTAI – 9 km
Algimantas Vyšniauskas (1948)

Biografija

1980 m. baigė Kauno A.Sniečkaus politechnikos institutą, inžinierius elektrikas. SP UAB „Neringos energija“ vyr. inžinierius, 2001 m. direktorius, 2003–2007 m. Neringos savivaldybės mero pavaduotojas, nuo 2007 m. savivaldybės administracijos direktorius.
1999–2003 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų), 2010 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Neringos skyriaus narys.
2003–2007 m., 2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Neringos savivaldybės tarybos narys. 
Vaikai Sigutė, Gražina.
Daujotas

Biografija

Minimas Ipatijaus metraštyje. Su kitais lietuvių kunigaikščiais 1219 m. sudarė Lietuvos-Voluinės sutartį. Daujoto ir jo brolio Viligailos valdos veikiausiai buvo prie Molėtų ir Nemenčinės. Jo ir vėliau žinomų Giedraičių kunigaikščių santykiai nėra aiškūs. Yra nuomonė, kad Daujotas – vienos jų šakos pradininkas. Pasak istoriko Tomo Baranausko, Daujoto tėvas galėjęs būti Stekšys.
Manoma, kad Daujotą kaip ir jo brolį Viligailą nužudė Mindaugas kovoje dėl krašto valdžios.
Malanžės provincija

Geografija

Provincija išsidėsčiusi plynaukštėje ir sutampa su Kvango upės baseinu. Žymiausi gamtos objektai yra Kalandulos krioklys, Pungo Andongo juodieji akmenys. Įsteigtas Milando gamtos draustinis.
Patna

Istorija

Patna yra vienas ilgiausiai nuolatos gyvenamų miestų pasaulyje, kurį įkūrė 490 m. pr. m. e. karalius Magadha.
Senovėje miestas vadinosi Pataliputra ir buvo vienas iš didžiausių tuometinio pasaulio miestų (tuo metu užėmė 48 km²). Dar graikų keliautojas ir geografas Megastenas (350–290 m. pr. m. e.) savo knygoje apie Indiją mini Palibothra miestą. Iki VI mūsų eros amžiaus buvo Magadų imperijos sostinė, taip pat Guptų valstybės pagrindinis miestas. Mieste gyveno tokie žymūs astronomai ir mokslininkai kaip Arjabhata, Vatsjajana ir Čanakja. Maurjų laikais (300 m. pr. m. e.) jame gyveno 400 tūkst. žmonių. Žlugus Guptų valstybei, miestas patyrė nuosmokį, kol XVII a. jį atgaivino britai kaip tarptautinės prekybos centrą.
Perniko sritis

Demografija

2012 m. duomenimis, srityje gyveno 130 230 gyventojų.
Karmėlavos kapinės

Karmėlavos kapinės yra Karmėlavos miestelio vakarinėje dalyje. Užima 82 ha.

Istorija

Tai pagrindinės Kauno miesto gyventojų kapinės, veikiančios nuo 1985 m. Kasmet čia palaidojama apie 1000 mirusiųjų. Čia pristigus žemės naujoms kapavietėms įrengti, 2014 m. atidarytos Vainatrakio kapinės.
Šakališkių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Piliakalnių piliakalnis (Marijampolė) 22 kmNaujasodžio piliakalnis 13 km
Pašlavančio piliakalnis 8,5 kmMeškučių piliakalnis 22 kmŠaltinėnų piliakalnis 20 kmVarnupių piliakalnis 12 kmRiečių piliakalnis 8 kmKieliško piliakalnis 15 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

Piliakalnis su gyvenviete

Archeologinį kompleksą sudaro piliakalnis ir papėdės gyvenvietė. Paminklo teritorijos plotas – 21800 m². Šiaurėje ji ribojasi su Šlavantos upeliu, vakaruose – bevardžiu upeliu, o iš kitų pusių ją juosia miškas. Piliakalnio šiaurės vakarinėje papėdėje stovi betoninė anotacinio ženklo lenta, o teritorijos šiauriniu pakraščiu palei upelį praeina lauko kelias į kaimo ganyklas.

Piliakalnis

Piliakalnis kalvinio tipo, balno formos, įrengtas atskiroje kalvoje, stūksančioje Šlavantos dešiniajame krante. Jis ovalo plano, 80 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi ir iki 60 m pločio. Šlaitai statūs, iki 10 m aukščio. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 10 m ilgio ir 6 m pločio, iš visų pusių apjuosta 815 m pločio pylimo, kuris šonuose iki 1 m, o galuose – 2,5-3 m aukščio.
Pietrytinis pylimas perkastas, šiaurės rytų pylime įrengtas trianguliacijos punktas. Piliakalnis dirvonuoja, šiauriniame šlaite auga eglė.

Papėdės gyvenvietės

Rytinėje, pietinėje ir pietvakarinėje piliakalnio papėdėse plyti papėdės gyvenvietė, apimanti 1,5 ha plotą. Teritorija dirvonuoja, šienaujama, paviršius nežymiai žemėja nuo piliakalnio į vakarus ir pietus.

Tyrimai

1954 m. ir 1962 m. piliakalnį ir gyvenvietę žvalgė Lietuvos mokslo akademijos Istorijos institutas. Žvalgymų metu papėdės gyvenvietės teritorijoje rasta brūkšniuotos, grublėtos ir lygios keramikos, gyvulių kaulų. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Piliakalnis su gyvenviete datuojami I tūkstantmečiu – XIII a.
Andrius Jozonis

Biografija

2007 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, inžinierius. 2011 m. baigė Kauno technologijos universitetą, energetikos inžinerijos ir vadybos magistro studijų programą.
Lietuvos socialdemokratų partijos Širvintų rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narys, mero pavaduotojas.
Vokiečių Austrija

„Vokiečių Austrijos respublikos“ susikūrimas

Po Austrijos-Vengrijos imperijos iširimo besibaigiant Pirmajam pasauliniam karui, 1918 m. spalio 21 d. vokiečių gyvenamų teritorijų atstovai, išrinkti dar 1911 m., susirinko Žemutinės Austrijos landtago rūmuose Vienoje kaip „Laikinasis savarankiškos Vokiečių Austrijos valstybės nacionalinis susirinkimas“. 1918 m. spalio 30 d. buvo išrinkta valstybės taryba (vyriausybė). Susirinkimo pirmininkais išrinktas Vokiečių nacionalinio judėjimo atstovas Franz Dinghofer, krikščionis socialistas Jodok Fink ir socialdemokratas Karl Seitz.
Po Vittorio Veneto kautynių italų frontas buvo pralaužtas, ir Austrija buvo priversta Padujoje pasirašyti karo paliaubas. 1918 m. lapkričio 11 d. sosto atsisakė imperatorius Karolis I-asis. 
Veikiant vokiečių revoliucijai 1918 m. lapkričio mėnesį buvo siekiama sudaryti demokratinę Austrijos respubliką, kuri būtų vokiečių respublikos dalimi. Sekdami Wilsono programa vokiečiai austrai norėjo prijungti prie savo valstybės vokiečių gyvenamas teritorijas Čekijoje, Galicijoje ir Bukovinoje, tačiau šiems tikslams pasipriešino čekai, italai ir jugoslavai, kurie okupavo dalį Austrijos žemių. Šalyje siautė badas, trūko kuro. Laikinąjį nacionalinį susirinkimą pakeitė steigiamasis susirinkimas, kuriame stipriausiomis partijomis buvo socialdemokratai, krikščionys socialistai ir vokiečių tautininkų partija. Buvo paskelbta apie Habsburgų dinastijos, titulų ir ordinų panaikinimą, pradėtos socialinės reformos. Steigiamajam susirinkimui teko kovoti su separatistiniais Austrijos dalių judėjimais (Tirolis, Karintija) ir su komunistiniu judėjimu. 1919 m. kovo mėn. sudarytas koalicinis kabinetas, kuriam vadovavo Renner.
1919 m. rugsėjo 10 d. valstybės kancleris Karl Renner pasirašė Sen Žermeno sutartį. Ratifikuojant šią sutartį nacionalinis susirinkimas spalio 21 d. pagal sutarties sąlygas pakeitė respublikos pavadinimą iš Vokiečių Austrijos į Austriją.
Poškonys (Švenčionys)

Šnekta

Kaime pastebėta įdomi šnekta: joje painiojami š, ž ir s, z priebalsiai, pvz., ziema – „žiema“, šarmata – „gėda, sarmata“. Išsamiai ją aprašė E. Grinaveckienė.
Šiaurės Vakarų Argentina

Klimatas

Rytų vėjai atneša drėmę į rytinius Andų kalnagūbrių šlaitus, kur susiformuoja drėgnas subtropinis klimatas ir auga Las Yungas džiunglės. Tuo tarpu vakarų vėjai sausi, todėl Punoje ir vakariniuose Andų šlaituose klimatas sausas, dideli temperatūrų skirtumai, vyrauja pusdykumės ir stepės.

Ekonomika

Derlinguose upių slėniuose susitelkę dauguma gyventojų bei regiono ūkis. Svarbiausios auginamos kultūros: cukranendrės, tabakas, citrusai, be to, veisiami galvijai ir ožkos. Calchaquíes slėnyje, Kafajatės regione auginamos vynuogės. Svarbiausia pramonės šaka – maisto pramonė. Išgaunamas cinkas, švinas, sidabras, valgomoji druska, hidrokarbonatai. Dėl miškų kirtimo kyla rimtos ekologinės problemos.

Turizmas

Argentinos Šiaurės Vakarai lankomi ne tik vietinių turistų, bet ir lankytojų iš viso pasaulio, ypač Europos. Dauguma turistų siekia išvysti įspūdingus gamtos darinius: Quebrada de Humahuaca ir Cerro de los Siete Colores, Valles Calchaquíes, Cachi, Tafí del Valle. Taip pat lankomi ir didieji miestai, žymus savo architektūra: San Migel de Tukumanas, San Fernando del Valje de Katamarka, Salta ir San Salvador de Chuchujus. Regione yra ir keletas necionalinių parkų: Baritú nacionalinis parkas, Calilegua nacionalinis parkas, El Rey nacionalinis parkas, Los Cardones nacionalinis parkas ir Campo de los Alisos nacionalinis parkas.
Be geografinio turizmo vystomas ir kultūrinis turizmas. Vietinė kultūra smarkiai paveikta kečujų ir aimarų kultūros ir labai skiriasi nuo europietiškų Buenos Airių. Regionas turi savitą muzikos ir aprangos kultūrą.
Londono akis

Dizainas ir konstrukcijos

Londono akį suprojektavo architektai David‘as Marks‘as, Julia Barfield, Malcolm‘as Cook‘as, Mark‘as Sparrowhawk‘as, Steven‘as Chilton‘as, Frank‘as Anatole ir Nic‘as Bailey. Buvo suprojektuotos 32, orui ir kondicionavimui hermetiškos, kapsulės, aplink išorinį apskritimo ašies pakraštį. Kiekviena kapsulė laiko maždaug 25 - 30 žmonių, kurie viduje gali laisvai vaikščioti, taip pat yra ir kėdės. Apžvalgos ratas per sekundę pasisuka 26 centimetrus (apie 0.9 km/h) - vienas apsisukimas trunka apie 30 minučių. Ratas ne visada sustoja paimti ir išleisti keleivius: sukimasis yra toks lėtas, kad jie patys gali lengvai išlipti ir įlipti į judančią kapsulę apatiniame aukšte. Ratas sustoja, kai tarp keleivių laukia neįgalūs arba senyvo amžiaus žmonės, kurie turi būti įlaipinti ir išlaipinti saugiai.  
Londono akis įtvirtinta į žemę dviem pasvirusiais upės link virbais. Apšvietimą iš šviesos diodų (LED) Londono akiai padarė  Color‘as Kinetics‘as 2006 metų gruodį, kuri kontroliuojama skaitmenine sistema. 
Viena ašies dalis buvo konstruojama nuo plausto Temzėje - atplukdytos detalės buvo sumontuotos ant plokščio baržos paviršiaus. Baigus konstruoti ašį, ji buvo pakelta stačiai ,su kranais, kurie kėlė 2 laipsniais per sekundę. Bendrai plieninė akies ašis sveria 1700 tonų. Londono akį pastatė olandų kompanija „Hollandia“.

Istorija

Londono akį atidarė pirmasis Didžiosios Britanijos ministras pirmininkas Tony Blair 1999 metų gruodžio 31-ąją, 20 valandą Grinvičo vidutiniu laiku (GMT), bet dėl kai kurių techninių problemų visuomenei jis neatvėrė durų iki 2000 metų kovo. Nuo pat akies atidarymo ji buvo valdoma Merlin Entertainments įmonės, remiamos oro linijų bendrovės British Airways. Akis tapo svarbiausiu orientyru ir turistų traukos centru. 
2002 metų liepą apžvalgos ratu buvo pasisupę apie 8,5 mln. žmonių. Tiek buvo planuota sulaukti žmonių tik per penkerius metus, bet Lambeth Council sutiko planus pakeisti ir šią atrakciją padaryti ilgalaikę. 
Nuo 2005 metų sausio 1-os Londono akis tapo svarbiausia vieta Londono Naujųjų metų šventimo ceremonijai, kur vyksta 10 minučių fejerverkų pasirodymas.

Finansiniai nesutarimai

2005 metų gegužės mėnesio laiškuose South Bank Centre - daliniai žemės, ant kurios pastatyta akis, savininkai  pateikė prašymą uždaryti šią atrakciją kartu su reikalavimu padidinti nuomos sumą nuo 65 tūkst. iki 2,5 mln. svarų, kurį operatorius atmetė kaip neįmanomą.  
2005 metų gegužės 25-ąją Londono meras Kenas Livingstonas pasižadėjo, kad svarbus miestui objektas bus paliktas Londonui. Jis net pažadėjo, jog jei susidarys kliūtys eksploatavimui, tai tikrai pats prašys „London Development Agency“ svarstyti šį klausimą ir bandys gauti leidimą tolesnei veiklai. Šios žemės gabalėlis yra tik maža dalis  Jubiliejaus Sodų iš kurių buvo nupirkta žemė akies statybai, po Londono tarybos griūties. 
„South Bank Centre“ ir „British Airways“ 2006 metų vasario 8 dieną po teismo patikrinimo susitarė išnuomoti žemę Londono akiai dar 25-eriems metams.
Elektronas (savaitraštis)

Elektronas – Vilniaus radijo komponentų gamyklos savaitraštis, ėjęs 1973–1989 m.

Istorija

Leistas lietuvių ir rusų kalba. Tiražas 1973 m. – po 500 egz. lietuvių ir rusų k., 1989 m. – po 1000 egz. lietuvių ir rusų k.
Redaktorė S. Ražukienė (1973–1989 m.).
Rimšonių tiltas

Konstrukcija

Tiltas vienkelis, 3 tarpatramių, perdangoje – plieninės dvitėjinės kniedytos sijos. Perdanga remiasi ant atraminių plieninių guolių. Pamatai gelžbetoniniai. Ant jų įrengtos 2 kranto betoninės atramos-ramtai ir 2 vidurinės betoninės atramos-taurai. Bėgius laiko mediniai pabėgiai su medinėmis tvirtinimo sijomis
Paprastoji šiaurinė krevetė

Išvaizda, gyvenimo būdas

Patinai užauga iki 120 mm, patelės iki 165 mm. Gyvena ant minkšto vandenynų ar jūrų dugno 20-500 m gylyje. Maitinasi planktonu.
Hermofroditės. Pirmus kelerius gyvenimo metus krevetės būna patinėliais, vėliau jų lytinė sistema persitvarko ir patinėliai virsta patelėm.

Paplitimas

Atlanto vandenyno šiaurėje, Šiaurės ir Barenco jūrose. (Pandalus borealis borealis porūšis). Šiaurinėje Ramiojo vandenyno dalyje (Pandalus borealis eous porūšis).
RoPS Rovaniemi

Istorija

Klubo ištakos siekia 1950 m. Aukščiausias klubo pasiekimas, kai 2018 m. tapo šalies vicečempionais.
Uzbojus

Uzbojus – sausas slėnis (vadė) šiaurės Turkmėnijoje, Karakumų dykumoje. Prasideda Sarikamyšo duburyje ir driekiasi 550 km iki Kaspijos jūros. Tai senovinė Amudarjos senvagė, susidariusi, kuomet ši tekėjo ne į Aralo ežerą, o į Kaspijos jūrą. Yra buvusių slenksčių, krioklių liekanos, susidariusios terasos.
Vanduo vaga tekėjo iki XVIII a. Prie upės klestėjo nuo V a. pr. m. e. susikūrusi civilizacija. Išdžiuvus upei gyventojai tapo dykumų klajokliais, perskėlė kitur. XX a. penktajame dešimtmetyje Uzbojaus vaga planuota nutiesti Pagrindinį Turkmėnijos kanalą ir vėl sujungti Amudarją su Kaspija, tačiau darbai buvo nebaigti.
FK Sarema Klaipėda

Istorija

2011 m. debiutavo SFL varžybose.
Ruan Lufei

Biografija

Ruan Lufei studijuoja Pekino Cinghua universitete. Nuo 2007 metų lapkričio – moterų šachmatų didmeistrė (WGM). Normatyvus įvykdė Kinijos komandinėse moterų pirmenybėse 2004 m., zoniniuose turnyruose Pekine 2005 bei Rusijos komandinėse moterų pirmenybėse 2007 m., kur žaidė Academy Tomsk komandos 3 lentoje. Elo rodiklis – 2486 (2009 m. liepą). Po Hu Jifan ir Žao Ksu – 3 vieta Kinijoje bei 17-ta pasaulyje. Aukščiausias Elo rodiklis – 2503 (2004 m. sausio mėn), aukščiausia vieta – 11-ta 2008 m. sausį.
Megztinis

Megztinis – megztas viršutinis drabužis, dengiantis liemenį. Megztiniai būna moteriški, vyriški ir vaikiški. Mezgami virbalais ar mezgimo mašinomis. Pramoninės gamybos megztiniai gali būti siūti iš karpyto trikotažinio audeklo.
Megztiniai gali būti vienos spalvos ir lygaus rašto, bet dažnai būna margaspalviai, megzti reljefiniais raštais. Pirmieji megztiniai būdavo vilnoniai, vėliau imta megzti ir medvilninius, sintetinio pluošto megztinius.
Steponiškis (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 18 km
Paškučiai – 1,2 km
Sauginai – 2,1 km
Griauzdė – 2,1 km
Garšviai (Biržai) – 2 km
Skrebiškiai – 3,1 km
Špygiai – 2,1 km
Meldiškiai (Biržai) – 1,8 km
PAPILYS – 3,2 km
Bokiškiai – 1,2 km
Skundas

Skundas – pareiškimas, prašymas, kuriuo yra skundžiami kieno nors (pvz., valdžios institucijos arba įstaigos, pareigūno) veiksmai arba neveikimas.
Kalviai (Kaišiadorys)

Architektūra

Klasicistinė rotondinė Kalvių Šv. Antano Paduviečio bažnyčia pastatyta 1800 m., 1806 m. įrengtas interjeras, statybas inicijavo J. ir T. Vavžeckiai. Tai pirmoji tokio tipo mūrinė bažnyčia Lietuvoje. Rotondos viršuje – kupolas su žibintu, pagrindiniame fasade – keturkampis prieangis, priešingoje pusėje – zakristija. Bažnyčios sienos dekoruotos smulkios rausvos skaldos mozaika, cokolis, angų apvadai, prieangio frontonas, klasicistinis karnizas su modiljonais dažyti baltai. Bažnyčios viduje – šešios masyvios dorėniškojo orderio kolonos – iki XIX a. antros pusės bažnyčią juosusios galerijos liekanos, remia vargonų chorą. Bažnyčios šventoriuje – atvira varpinė su stulpais paremtu keturšlaičiu stogeliu, pastatyta 1936 m.
Karaliaus Bodveno stadionas

Istorija

1946 m. stadionas buvo pervadintas į Heysel. Stadione vyko UEFA čempionų lygos finalai: 1958, 1966, 1974 ir 1985 m. Taip pat vyko ir UEFA Taurių laimėtojų taurės finalai: 1964, 1976, 1980 ir 1996 m. Didžiausias žiūrovų skaičius (66 000) susirinko 1958 m.
1995 m., praėjus 10 metų po Heysel stadiono nelaimės, kurioje žuvo 39 žmonės ir daugiau nei 600 buvo sužeistų, stadionas buvo perstatytas ir pavadintas King Baudouin Stadium. Naujai rekonstruotas stadionas buvo atidarytas 1995 m. rugpjūčio 23 d. kaip Belgijos futbolo rinktinės stadionas. Tai didžiausias šalies stadionas, talpinantis 50 024 žiūrovus. Stadione vyko Euro 2000 čempionato atidarymas.
FK Ruch Lʹvìv

Istorija

Klubas įkurtas 2003 m. Žaidė mėgėjų lygoje, o vėliau tapo profesionaliu klubu. 
2016/2017 m. Antroje lygoje užėmė antrąją vietą ir pateko į Pirmą lygą. Debiutavo Pirmoje lygoje.
2019 m. oficialiai persikėlė į Lvivą.
Vitalijus Kacilevičius

Biografija

1995 m. Linkuvos mokyklos – darželio „Šaltinėlis“ direktorius, 2004 m. Pakruojo raj. savivaldybės administracijos civilinės metrikacijos tarnybos vedėjas.
1995 m. Lietuvos centro sąjungos, 2003 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Pakruojo rajono skyriaus narys.
2007 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys, mandato atsisakė.
Sutuoktinė Daiva, vaikai Greta, Goda, Karolis.
Aliaskos įlanka

Aliaskos įlanka (angl. Gulf of Alaska) – Ramiojo vandenyno įlanka, esanti tarp Šiaurės Amerikos žemyno ir Aliaskos pusiasalio. Plotas 1327 tūkst. km². Plotis prie išėjimo 2200 km, gylis iki 5659 m. Įlankoje yra Kodiako, Aleksandro salynai, Karalienės Šarlotės salos. Krantai kalnuoti, apaugę taiga, su į vandenį besidriekiančiais ledynais. Gausu įlankų, fiordų, užutėkių: Kuko užutėkis, Jakutato įlanka, Litujos įlanka ir kt. Potvynių aukštis iki 12 m.
XV amžiaus 10-asis dešimtmetis

XV amžiaus dešimtasis dešimtmetis prasidėjo 1491 metais ir baigėsi 1500 metais
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XIV amžius – XV amžius – XVI amžius
Dešimtmečiai: 5-as 6-as 7-as 8-as 9-as - 10-as - 1-as 2-as 3-as 4-as 5-as
Metai: 1491 1492 1493 1494 1495 1496 1497 1498 1499 1500
Naivašos taikos sutartis

Naivašos taikos sutartis buvo pasirašyta 2005 m. sausį tarp Sudano vyriausybės ir Pietų Sudano išsilaisvinimo judėjimo, taip baigiant Antrąjį Sudano pilietinį karą. Tai baigė ne tik karą, tačiau ir padėjo sutarti dėl naftos resursų valdymo bei vėliau padėjo Pietų Sudanui sėkmingai surengti šalies nepriklausomybės referendumą.
2008 m. sausio 8 d. iš Pietų Sudano teritorijų pasitraukė Sudano kariai, o Pietų Sudanas tapo nepriklausoma respublika 2011 m. liepos 9 d.
Raminta Elena Kuprevičienė

Raminta Elena Kuprevičienė (g. 1938 m. lapkričio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė, popieriaus restauratorė.

Biografija

1941 m. su šeima buvo ištremta į Altajaus kraštą, 1947 m. grįžo į Lietuvą. 1963 m. baigė geografiją Vilniaus universitete. 1963–1969 m. dirbo hidrogeologinėje ekspedicijoje, 1969–1973 m. – Vilniaus universiteto bibliotekos restauratorė, nuo 1973 m. Lietuvos dailės muziejaus, P. Gudyno restauravimo centro Grafikos skyriaus restauratorė. 1974 m. stažavo J. Grabario restauravimo centre Maskvoje. 1986 m. suteikta aukščiausia grafikos kūrinių restauratorės kategorija.
Žymiausi restauruoti kūriniai: Mikalojaus Konstantino Čiurlionio, Petro Kalpoko paveikslai, Juozo Kamarausko akvarelės.
1954–1957 m. Lietuvos meninės gimnastikos rinktinės narė; 1963–1985 m. respublikinės kategorijos teisėja.