google/wiki40b huggingface dataset:
Višnicė

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1446 metais. Gyvenvietei miesto teisės buvo suteiktos tarp 1511 m. ir 1579 metų. 1630 m. įkurta Višnicės Viešpaties Atsimainymo parapija. 1705 m. ir 1836 m. mieste buvo kilę dideli gaisrai. Iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. priklausė Sapiegoms.
1869 m. gruodžio 24 d. iš gyvenvietės atimtos miesto teisės. XIX a. pabaigoje kaime palaidotas astronomas Kajetonas Kraševskis, jo brolis fotografas Liucijanas Kraševskis ir jų motina Sofija Malska. Per I pasaulinį karą sudegė apie 90% kaimo pastatų. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Višnicės Senosios žydų kapinės ir Višnicės Naujosios žydų kapinės.
Širminiai

Istorija

Kaimo pietvakarių dalyje, 1,05 km į šiaurės vakarus nuo tilto per Kesaučio upę, 70 m į vakarus nuo kelio iš Širminių į kelią Dirvonėnai–Varputėnai yra Širminių senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4637). Į pietus – pietvakarius nuo kaimo yra aukščiausia apylinkių vieta, jos altitudė 148,9 m.
1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Micaičių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Varputėnų tarybiniam ūkiui.
Mendefera

Istorija

Miestas susikūrė V a. pr. m. e., buvo svarbus Aksumo valstybės centras. Seniau miestas vadintas Adi Ugri. Mieste ir jo apylinkėse rasta senovinių kryžių, romėniškų monetų. Havutli archeologinėje vietovėje rasti priešislaminiai užrašai.
Aprėpties medis

Aprėpties medis tai jungaus neorientuoto grafo pografis, kuris yra medis, apimantis visas pradinio grafo viršūnes. Taigi, grafo ir jo aprėpties medžio viršūnių aibės sutampa, o grafo aprėpties medžio briaunų aibė yra tam tikras to grafo briaunų aibės poaibis.

Konstravimas

Du aprėpties medžio konstravimo algoritmai, remiasi skirtingomis grafo viršūnių apėjimo strategijomis: paieškos į gylį (DFS) ir paieškos į plotį (BFS). Bendru atveju šie algoritmai sukonstruos skirtingus aprėpties medžius, kuriuos toliau sąlyginai vadinsime DFS ir BFS aprėpties medžiais atitinkamai.

DFS aprėpties medis

Vienas iš būdų sukonstruoti aprėpties medį jungiam neorientuotam grafui yra apeiti grafo viršūnes, naudojant paieškos į gylį algoritmą. Apėjimo metu žymimos briaunos, kuriomis einama. Baigus apėjimą, pažymėtos briaunos sudarys paieškos į gylį aprėpties medį (DFS spanning tree). Tereikia nežymiai modifikuoti paieškos į gylį algoritmą (iteracinį ar rekursinį), kad apėjimo metu žymėtų briaunas.

BFS aprėpties medis

Kitas būdas sukonstruoti aprėpties medį jungiam neorientuotam grafui yra apeiti grafo viršūnes, naudojant paieškos į plotį algoritmą. Apėjimo metu žymimos briaunos, kuriomis einama. Baigus apėjimą, pažymėtos briaunos sudarys paieškos į plotį aprėpties medį (BFS spanning tree). Tam reikia modifikuoti paieškos į plotį algoritmą taip, kad jis pažymėtų briauną iš viršūnės W į viršūnę U, prieš pridėdamas viršūnę U į eilę.
Marimpolis (Kėdainiai)

Istorija

XX a. pr. buvo dvaras Skėmių valsčiuje.
Joachim Trier

Joachim Trier (g. 1974 m. kovo 1 d. Kopenhagoje, Danijoje) – norvegų kino režisierius ir scenaristas, užaugęs Osle, Norvegijoje.
Jo tėvas, Jacob Trier, buvo garsaus filmo – „The Pinchcliffe Grand Prix“, prodiusuoto Norvegijoje 1975 m., garso režisierius. „Garsiau už bombas“ buvo pirmasis J. Triero sukurtas filmas anglų kalba. 90-osios Oskarų teikimo ceremonijos metu filmas „Telma“ buvo išrinktas geriausiu filmu užsienio kalba.
Visagino Žiburio pagrindinė mokykla

Istorija

Visagino mieste, nuo atsiradimo, gyvena daugiausiai rusakalbių žmonių. Atgavus nepriklausomybę ir pasikeitus politinei situacijai Lietuva pradėjo integracijos į Europos Sąjungą procesą. Viena iš Europos Sąjungos sąlygų yra Ignalinos atominės elektrinės uždarymas. Tai paskatino Visagino gyventojų emigraciją, pradėjo keistis ir mieste gyvenančių žmonių tautinis santykis. Visagine pastebimas progresyvus lietuvių daugėjimas. Šis procesas paskatino 1996 m. vasarą įkurtos ir šiandieną „Žiburio“ vardą turinčios Visagino pagrindinės mokyklos atsiradimą.
Iki 1996 m. Visagino mieste buvo tik viena Lietuvių vidurinė mokykla, ji taip ir vadinosi. Emigruojant Visagino gyventojams ir dėl neaiškios ekonominės situacijos perspektyvos mažėjant gimstamumui, sumažėjo ir darželinio amžiaus vaikų. Likus laisvoms vaikų lopšelio - darželio patalpoms 1995 m. buvo įkurtas Visagino lietuvių mokyklos filialas 3-čiojo mikrorajono vaikams. 1996 m. Visagino miesto Taryba nusprendė įsteigti atskirą lietuvišką mokyklą. Ši mokykla buvo pavadinta „Žiburio“ pradine mokykla, jai nuo įkūrimo vadovavo direktorė Rimutė Karpiejienė.
Vėliau augant mokinių skaičiui pradinėje „Žiburio“ mokykloje 1997 m. mokykla buvo reorganizuota į pagrindinę mokyklą. Pradinės klasės buvo iškeltos į kito šalia buvusio vaikų lopšelio - darželio atsilaisvinusias patalpas, o šiame korpuse liko 5-10 kl. mokiniai. Mokykla sudaryta iš dviejų korpusų.
Nuo 2001 m. mokyklos vairą perėmė direktorius Alikas Milko. Dabar mokyklai vadovauja direktorė Olga Černis.

Mokyklos himnas

Muzika Vytauto Juodagalvio
Žodžiai Vinco Lukšos

Mums žiburiu nušvitus
Žalių pušų glėby,
Ir vasarą, ir rytą
Labai savai žibi.

Šviečia lyg žvaigžės tavo akys.
Žėri viltis šilta, skaidri.
Ir mums daugiausia tepasako
Talpiausias žodis žiburys.

Mes vertinam ir saugom,-
Ką duodi, ką imi.
Dešimtmečiu paaugom
Kartu su tavimi.

Šviečia lyg žvaigžės tavo akys.
Žėri viltis šilta, skaidri.
Ir mums daugiausia tepasako
Talpiausias žodis žiburys.

Kai liksi apkabinta
Ne mūsų, o kitų
Žaliais pušų žibintais
Pamok iš tolo tu.

Šviečia lyg žvaigžės tavo akys.
Žėri viltis šilta, skaidri.
Ir mums daugiausia tepasako
Talpiausias žodis žiburys.

Išduodami išsilavinimo pažymėjimai

Mokykloje išduodami pradinio išsilavinimo, mokymosi pasiekimų ir pagrindinio ugdymo pasiekimų pažymėjimai. Taip pat pažymėjimai mokiniams, perkeltiems į 9 klasę.
Mažoji Lenkija

Geografija

Regionas šiaurėje ribojasi su Mazovija ir Palenke (šiaurės rytuose), vakaruose – su Silezija, šiaurės vakaruose – su Didžiąja Lenkija, rytuose su – Raudonąja Rusia. Pietuose Karpatai skiria nuo Slovakijos.
Regiono didžiąją dalį užima Vyslos aukštupis. Čia – daug aukštumų, tokios kaip Šventojo kryžiaus kalnai, Mažosios Lenkijos aukštuma, Liublino aukštuma.

Ankstyvasis laikotarpis

Mažoji Lenkija nuo slavų atėjimo buvo apgyvendinta tokių genčių, kaip lendai ir vyslėnai. Iš pirmųjų kilo Lenkijos pavadinimas lietuvių kalboje. Apie X a. pabaigą, konsoliduojantis Lenkijos valstybei, teritorija buvo įjungta į polianų Lenkijos kunigaikštystę (iš Didžiosios Lenkijos regiono), tačiau šiai teritorijai įgaunant vis didesnę reikšmę, apie 1040 m. Krokuva tapo visos valstybės sostine, o regionas – Lenkijos valstybingumo centru.
1138 m. prasidėjus visos Lenkijos karalystės dezintegracijai, Mažoji Lenkija padalinta tarp dviejų svarbiausių kunigaikštysčių: Krokuva kontroliavo vad. Krokuvos kunigaikštystę (svarbiausią visoje Lenkijoje), o rytuose susiformavo Sandomiro kunigaikštystė. Regionas XIII a. labai nukentėjo nuo mongolų antpuolių.

Lenkijos sudėtyje

1320 m. Krokuvos kunigaikštis Vladislovas Lokietka pabaigė Lenkijos dezintegraciją, vėl suvienydamas karalystę iš Krokuvos. Taip Mažoji Lenkija vėl tapo Lenkijos politiniu ir kultūros centru. Čia buvo suformuotos trys vaivadijos: Krokuvos, Sandomiežo ir Liublino.
Lenkijai okupavus LDK pietines teritorijas (Rusią), jos buvo oficialiai prijungtos prie Mažosios Lenkijos ir kartu su ja sudarė Mažosios Lenkijos provinciją. Provincija užėmė gerokai didesnes teritorijas nei pats regionas, ir buvo administracinis vienetas.
Hefaistas

Hefaisto darbai

Hefaistas nukalė daiktus, kuriuos naudojo daugybė dievų: Hermio sparnuotas šalmas ir sandalai, Aegio krūtinės šarvai, Afroditės garsioji juosta, Achilo šarvai, Helijo karieta, Pelopso petys, Eroto lankas, Hado nematomumo šalmas. Hefaistas dirbo savo dirbtuvėje padedamas kiklopų. Jis taip pat pasigamino metalinius automatus dirbti už jį. Jis davė apakusiam Orionui savo mokinį Kedalioną.

Vaikai

Pagal Vergilijaus „Eneidą“, jo ir Afroditės vaikas buvo Erotas. Pagal Hesiodą, Hefaistas turėjęs mirtingų ir nemirtingų vaikų, vienas iš jų buvo plėšikas Perifetas. Su Talija susilaukė Paliki (Palici).
Karmėlava

Aplinkinės gyvenvietės

JONAVA – 20 km 
 Išorai – 5 km
RAMUČIAI – 5 km 
 KAUNAS – 14 km

Pavadinimo kilmė

Tiksli Karmėlavos vardo kilmė neaiški. Priesaga -ava yra slaviškos kilmės, bet tikriausiai susiformavusi vėliau nei šaknis. Istorikai mano, kad pastaroji kilusi nuo pavardės Kurmis ar Kurmelis, bet nežinia, kodėl šaknyje pasikeitė raidė u į raidę a. Kitų teigimu, tai sudurtinis kuršių ir jotvingių vietovardis, reiškiantis kuršių kraštą, bet šakninio balsio kaita vis tiek išlieka neaiški. Gali būti, kad šaknis karmėl- siejasi su karmelitais.
Liaudies etimologijoje pasakojama legenda apie merginą, kuri labai patiko karaliui. Tas ją pakvietė į savo pilį ir žadėjo vesti, bet užuot laikęsis pažado, uždarė merginą pilies bokšte. Tada mergina verkė ir vis guodėsi – „Karalius melavo…“ „Karalius melavo…“

Ekonomika

Pagrindinis ūkinis vienetas – tarptautinis Kauno oro uostas ir su juo susijusios aviacijos bendrovės („Apatas“, „Aviakompanija Lietuva“, „Ryanair“, „Wizz Air“), taip pat Kauno skrydžių valdymo centras, Kauno teritorinė muitinė, Valstybės sienos apsaugos tarnyba. Išplėtota baldų (bendrovė „Magdaris“), langų ir durų („Gipura“), duonos ir pyrago gaminių („Mentora ir Ko“, „Baltasis pyragas“) gamyba.

Oro uostas

Nuo 1988 m. Karmėlavoje veikia Kauno oro uostas, 2000 m. čia įkurtas Baltijos valstybių oro erdvės stebėjimo ir kontrolės centras, Kauno aviacijos meteorologijos stotis. Karmėlavoje surenkama radarų informacija apie oro erdvę virš Baltijos šalių siunčiama į NATO jungtinių oro operacijų centrą Vokietijoje.
Stalgėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

Istorija

Stalgo kaimo ūkininkai Petras ir Petronėlė Stoniai būsimai bažnyčiai dovanojo savo ūkį su pastatais ir 15 ha žemės. Plungės klebono Povilo Pūkio rūpesčiu pagal inžinieriaus Kačanausko projektą 1918 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Medieną dovanojo M. Oginskienė.
1918 m. lapkričio 23 d. bažnyčią konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. Vietovę, kurioje pastatyta bažnyčia, nutarta vadinti Stalgėnais. 1921 m. įkurta parapija.
Česlovas Kasputis

Česlovas Kasputis (g. 1952 m. gruodžio 9 d. Lygiuose, Raseinių raj.) – Lietuvos energetikas, AB „Šiaulių energija“ administracijos vadovas ir generalinis direktorius.

Biografija

1960–1970 m. mokėsi Nemakščių vidurinėje mokykloje. Dalyvavo meno saviveikloje, vaidino mokyklos teatre. 1970–1975 m. Kauno politechnikos institute studijavo pramonės šiluminę energetiką, inžinierius.
1975–1979 m. Rėkyvos Valstybinės Rajoninės elektrinės rajoninės katilinės meistras. 1979–1982 m. Šiaulių Šilumos tinklų katilų ūkio tarnybos viršininkas, 1982–1990 m. – Šiaulių Šilumos tinklų vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas, 1990–1994 m. įmonės vyriausiasis inžinierius, 1994–2001 m. – technikos direktorius, 1996–2001 m. UAB „Šiaulių energija“ direktoriaus pirmasis pavaduotojas. Nuo 2001 m. AB „Šiaulių energija“ administracijos vadovas ir generalinis direktorius.
Vienas iš Šiaulių miesto ir Šiaulių rajono šilumos ūkio modernizavimo programos autorių, vienas iš biokuro panaudojimo šilumai ir elektros energijai gaminti kartu kogeneracijos principu iniciatorių. Jo iniciatyva Šiauliuose 2004 m. vėl buvo pradėta gaminti elektros energija.
Lietuvos šilumos tiekėjų asociacijos narys, Lietuvos šiluminės technikos inžinierių sąjungos narys, Šiaulių pramonininkų asociacijos narys, asociacijos tarybos narys. Lions klubo narys, 2007-2008 m. Šiaulių Lions klubo „Alka“ prezidentas.
Už ilgametį darbą energetikoje apdovanotas Lietuvos Respublikos Seimo padėkos raštu, energetikų garbės ženklu, už aukštą profesionalumą bei ištikimybę profesijai suteiktas profesijos riterio vardas.
Vidmantas Kanopa

Biografija

1974 m. baigė Rokiškio Edvardo Tičkaus vidurinę mokyklą. 1979 m. su pagyrimu baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, žemės ūkio inžinierius mechanikas. 1985 m. Lietuvos žemės ūkio elektrifikacijos mechanizacijos tyrimo instituto neakivaizdinėje aspirantūroje apgynė disertaciją, suteiktas technikos mokslų daktaro vardas. 2001–2003 m. studijavo Tarptautinėje aukštojoje vadybos mokykloje, vadybos magistras.
1979 m. Moškėnų tarybinio ūkio inžinierius mechanikas. 1983 m. išrinktas „Naujo gyvenimo“ kolūkio pirmininku. 1989–1990 m. Rokiškio rajono vykdomojo komiteto Plano komisijos pirmininkas, 1990 m. Obelių tarybinio ūkio direktorius. Nuo 1991 m. Rokiškio rajono valstybinės prekybos įmonės vadovas, 1992 m. valstybinę prekybos įmonę perorganizavus į AB „Alseta“ – jos direktorius, 1996 m. įmonę reorganizavus į UAB „Daivida“ tapo jos steigėju ir vadovu. 1992 m. įkūrė banko „Hermis“ Rokiškio filialą, kuriame dirbo konsultantu. 2000–2001 m. Rokiškio rajono savivaldybės meras. 2001–2003 m. AB „Anykščių vynas“ generalinis direktorius. 2003–2008 m. Lietuvos žemės ūkio ministerijos valstybės sekretorius. Nuo 2008 m. UAB „Daivida“ generalinis direktorius, nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės meras.
1995 m. Lietuvos centro sąjungos narys, 1999 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos, nuo 2010 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Rokiškio rajono skyriaus narys.
1995–1997 m., 2000–2003 m. ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Panevėžio prekybos, pramonės ir amatų rūmų narys ir Panevėžio Rotary klubo narys.
Žmona Daiva, sūnūs Justinas ir Vaidotas.
Šviesa (Čikaga)

Istorija

Leido „Lietuvių švietimo ir Chicagos traktų daugija“. Redaktoriai J. Acas ir J. Rodinas.
Užusaliai

Aplinkinės gyvenvietės

JONAVA – 19 
 Išorai – 5 km

Heraldika

2012 m. sausio 23 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-936 patvirtino Užusalių herbą.
Klužo arena

Istorija

Pirmasis futbolo ir atletikos stadionas Kluže buvo pastatytas tarp 1908 ir 1911 m. Jis turėjo vieną medinę tribūną, kuri talpino 1500 žiūrovų. Oficialiai atidarytas 1911 m., buvo suorganizuotos futbolo varžybos tarp Klužo miesto rinktinės ir Galatasaray SK. Šeimininkai laimėjo varžybas 8–1. Galatasaray klubui tai buvo pirmosios varžybos Europoje.
1961 m. pastatyta nauja tribūna. Tuo metu stadionas talpino 28 000 žiūrovų ir buvo pavadintas sprinterio Ion Moina vardu. Senojo stadiono griovimo darbai prasidėjo 2008 m. lapkričio 20 d. Naujo stadiono darbai buvo pradėti 2009 m. liepos 16 d. Jis atidarytas 2011 m. spalio pirmą dieną. Po aštuonių dienų naujame stadione grojo Scorpions, kitą dieną Smokie. Pirmosios futbolo varžybos buvo surengtos spalio 11 d. Tai buvo draugiškos rungtynės tarp Universitatea ir FK Kubanʹ Krasnodar klubų. Pirmos Liga I rungtynės sužaistos spalio 17 d. tarp Universitatea ir FC Brașov.
Pušaloto valsčius

Pušaloto valsčius buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Pušalotas.
Lakagiriai

Istorija

Kaimas užrašytas 1859 m. Joniškio bažnyčios brolijos išlaidų knygoje. Pagal Adresų registrą Lakagirių kaime nėra gatvių, yra 5 adresai.
Tikrasis arbūzas

Sudėtis

Vaisių minkštime yra 5,5-10,6 % angliavandenių, sudarytų iš sacharozės, gliukozės, fruktozės, pektininių medžiagų, ląstelienos. Turi daug cukrų, baltymų, krakmolo, organinių rūgščių, daug pakeičiamųjų ir nepakeičiamųjų aminorūgščių, vitaminų B, C, PP, mikroelementų, folinės rūgšties, karotino.
Sėklose yra aliejaus.

Mityba

Paprastai prinokę arbūzai valgomi švieži. Tai puikus desertinis patiekalas. Kadangi jame yra daug vandens, jis gerai malšina troškulį. 
Kai kur gaminami sūdyti prinokę ar neprinokę arbūzai. Jie subadomi pagaliuku, dedami į stiprų sūrymą (800 g druskos 10 l vandens). Maždaug po mėnesio sūdytus arbūzus galima valgyti. 
Gaminamos ir arbūzų sultys, o jas pavirinus, gaunamas tam tikros koncentracijos arbūzų „medus“, kuris ilgai išsilaiko. Tokiame meduje yra iki 89 % cukraus.
Iš arbūzo žievės gaminami cukatai. Iš sėklų spaudžiamas aliejus.
Porth Tywyn Suburbs FC

Istorija

Žaidė žemesniuose divizionuose. Buvo iškopę į Antros pakopos pirmenybes (Velso Pirmasis divizionas), bet neįsitvirtino.
Franz von Stuck

Francas fon Štiukas (vok. Franz von Stuck, 1863−1928 m.) – Vokietijos tapytojas simbolistas, skulptorius.

Biografija

Francas Štiukas gimė 1863 m. vasario 23 d. Tetenvaiso miestelyje rytų Bavarijoje. 1882−1884 m. mokėsi Miuncheno taikomosios dailės mokykloje, 1885 m. − tapybos Miuncheno akademijoje. Iš taikomosios dailės mokslų F. Štiukas perėmė dekoratyvumo pajautimą ir tapo puikiu piešėju. Tapyboje jis skyrė menką dėmesį formaliam mokymuisi ir buvo paveiktas A. Beklino ir F. fon Lenbacho kūrinių. Užsidirbdavo pragyvenimui kurdamas humoristines iliustracijas ir grafiką. 1889 m. F. Štiukas pagarsėjo paveikslu „Rojaus sargas“. Jis tapo vienu iš Miuncheno secesijos įkūrėjų ir veliau − jos prezidentu. 1895 m. tapo Miuncheno dailės akademijos profesoriumi, 1906 m. jam suteiktas kilmingųjų rangas (prie pavardės jis galėjo naudoti „fon“ priedėlį). Francas fon Štiukas buvo gerbiamu to meto tapytoju, Vienos, Berlyno, Dresdeno, Milano, Stokholmo akademijų garbės nariu. Jis mokė Miuncheno akademijoje iki savo mirties, nors vėlyvaisiais gyvenimo metais jo dailė buvo laikoma senamadiška. Tarp jo mokinių buvo Jozefas Albersas, Vasilijus Kandinskis ir Paulis Klė. Garsiausiu jo kūriniu įvardijamas paveikslas „Nuodėmė“ (1893). Francas fon Štiukas mirė 1928 m. rugpjūčio 30 d. Miunchene. Gyvenimo metu jis taip pat kūrė skulptūras.
1897−1898 m. F. fon Štiukas su žmona Marija pasistatė savo projektuotą namą Miunchene, kuris 1992 m. tapo Štiuko vilos muziejumi. Už baldų dizainą 1900 m. F. fon Štiukas buvo apdovanotas aukso medaliu Paryžiaus pasaulinėje parodoje.
Velviečiai

Istorija

Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Piktuižių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Šakynos valsčiui, nuo 1920 m. Gruzdžių valsčiaus Mimaičių seniūnijai, nuo 1950 m. – Šakynos apylinkės kaimas. 1950–1990 m. kaimas priklausė Šakynos tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Riškaičiai – 1,9 km
Mikaičiai – 0,6 km
Mimaičiai – 0,7 km
Valakai (Šiauliai) – 1,4 km  
 KURŠĖNAI – 29 km
ŠIAULIAI – 30 km
Kiaukliai – 1 km
Žuazeiro do Nortė

Istorija

Žuazeiro do Nortė įkurta 1911 m.
Plaštaka (Anykščiai)

Istorija

1923 m. kaime buvo 25 sodybos. 1932 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tada turėjo 364,7 ha žemės. Šalia kaimo buvo ir Plaštakos dvaras, kuriame 1923 m. buvo 1 sodyba su 68 gyventojais, nuo XIX a. pabaigos dvarą valdė Sokolovskių (Sakalauskų) giminė. Dvaro rūmai sudegė 1944 m.
1926–1929 m. Plaštakoje veikė pradžios mokykla.
Senosios kaimo kapinės neveikiančios, laidojimo ženklų nelikę.
KS Lushnja

Istorija

Klubas įkurtas 1926 m.
Boeing 757

Lietuvoje

Keturi Boeing 757-200 skraido su Lietuvos registracijos ženklais: LY- SKJ, LY - SKR, LY - FLA ir LY - FLG. Šiuos orlaivius eksploatuoja oro bendrovės "Aurela" (LY - SKJ, LY - SKR), "Small Planet Airlines" (LY - FLA) bei nuomoja orlaivių nuomos įmonė AB "Avia Asset Management" (LY - FLG).
Jošidos doktrina

Jošidos doktrina – pokarinės Japonijos politikos kryptis, orientuota į bendradarbiavimą su JAV saugumo srityje, lėtą pačios Japonijos karinės galios didinimą, dėmesio sutelkimą į ekonominį šalies vystymą. Doktrina pavadinta pagal šių idėjų šalininką ministrą pirmininką Šigeru Jošidą, pareigas ėjusį 1948–1954 metais. Jis argumentavo, kad naujai priimtos Konstitucijos devintasis straipsnis, draudžiantis šaliai naudoti kariuomenę tarptautinių ginčų sprendime, gali būti panaudotas Japonijos naudai, nes leistų daugiau resursų skirti ekonomikos atgaivinimui, o saugumo išlaidos būtų padengiamos JAV. Pagrindiniu doktrinos ramsčiu tapo 1951 m. pasirašyta Saugumo sutartis tarp JAV ir Japonijos.
Vakaro skaitiniai

Vakaro skaitiniai – erotinio pobūdžio laikraštis, leistas 1990–1995 m. Kaune.

Istorija

Pirmaisiais metais ėjo nereguliariai kaip laikraščio „Vasario 16“ priedas, nuo 1994 m. – mėnesinis laikraštis. Steigėjai Jaroslavas Banevičius, Povilas Gončaras, Eugenijus Striaukas. Leido UAB „Koncernas Vasaris“. Tiražas 1990 m. – 70 000 egz., 1995 m. – 19 800 egz.
Redaktoriai Povilas Gončaras, Nijolė Storyk.
Semerenio dėsnis

Semerenio dėsnis – O. Semerenio (veng. O. Szemerényi) atrastas fonetinis dėsnis, galiojęs ankstyvuoju indoeuropiečių prokalbės laikotarpiu. Dėl šio dėsnio žodžio galo skiemenyse, besibaigiančiuose junginiu balsis+sonantas+s arba h₂, garsai s ir h₂ nukrito ir, kompensuodami išnykimą, pailgino prieš juos esantį balsį.
Kalnaziedų piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Aizkrauklės piliakalnis 10 km
Lielkalnio piliakalnis 26 km
Bulandų piliakalnis 29 km
Sėrenės piliakalnis 9 km
Luokstenės piliakalnis 18 km 
Vyno kalno piliakalnis 22 km
Rinkuškių piliakalnis 45 km
Skosos piliakalnis 38 km
Grūbelės piliakalnis 16 km
Šiupylių Šv. Aloyzo bažnyčia

Istorija

1619 m. karaliaus revizoriai netoli Šiupylių, ant kalvos, išrinko vietą bažnyčiai ir skyrė jai Šiupylių kaimą (23 valakus). Fundacija 1623 m. patvirtinta. 1625 m. įsteigta parapija pavadinta Užmušiu. Bažnyčia 1799 m. ir 1846 m. atstatyta. Ji 1842 m. tapo filija.
1915 m. sudegė bažnyčia ir visi klebonijos trobesiai. Apie 1924 m. bažnyčia atstatyta. Ją statė broliai Adomas ir Juozas Valeikiai iš Vorelių kaimo.

Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vienanavės bažnyčios viduje įrengti 3 altoriai, lubos išgaubtos. Šventoriaus tvora žema. Jame yra išlikusi sena varpinė. Į ją 1992 m. kovo 22 d. įkeltas 82 kg varpas, Gruzdžių klebono Edvardo Zeidoto rūpesčiu nulietas Maskvoje.
AT&T Corporate Center

AT&T Corporate Center – dangoraižis Čikagoje, Ilinojuje. Tai penktas pagal aukštį pastatas Čikagoje. Dangoraižis pavadintas telekomunikacijos gigantės „AT&T“ vardu.
Dangoraižis pradėtas statyti 1986 m. ir baigtas 1989 m. Šešiasdešimties aukštų pastatas nuo žemės iki stogo siekia 270 metrų, iki antenos – 307 metrai.
Pastato adresas – 227 West Monroe Street, Chicago, IL 60606.
Larvikas

Istorija

Įkurtas 1671 m.
Bestraigiškė

Istorija

Nuo XIX a. pradžios iki 1868 m. kaimas buvo Bestraigiškės valsčiaus centras.
Kasitų dinastija

Istorija

Kasitai buvo neidentifikuotos kilmės senovės tauta, migravusi iš Irano kalnyno. XVIII a. dalis jų įsikūrė Terkos mieste Eufrato slėnyje, kur valdė atskirą karalystę. Jie skverbėsi į Babiloną tiek taikiu keliu, tiek puldinėdami jį, kol XVI a., pasinaudodami šio nusilpimu, jį paėmė. Taip Babilone įsitvirtino nauja kasitiška dinastija, o jo ir visos karalystės pavadinimas buvo pakeistas į Karduniaš.
Nors kasitai pradžioje turėjo savo kalbą, jie greitai perėmė vietinę akadų kalbą. Tiesa, valdančioji giminė išlaikė tradicinę iš klajokliškų laikų atėjusią klanų struktūrą. Kasitų valdovai išplėtė Babilono teritorijas prisijungdami Jūržemę pietuose. Vėliau teritorija mažai keitėsi. Kasitai pasiekė taikos ir klestėjimo Mesopotamijoje ir tapo viena iš ilgiausiai valdžiusių dinastijų senovės Artimųjų Rytų istorijoje.
Jiems valdant Babilonija galutinai transformavosi iš miestų-valstybių konfederacijos į centralizuotą biorokratinę monarchiją. Jos sostinė buvo Babilonas, nors valdovas Kurigalzu ją trumpam buvo perkėlęs į naujai statytą miestą Dur Kurigalzu. Valstybė jau turėjo provincijas, pavaldžias centrinei valdžiai, kurių centrai buvo Nipuras, Larsa, Siparas, Sūzai. Atstatytas Nipūras buvo svarbiausias miestas po Babilono, o jo vietininkas, tituluojamas Guennakku, buvo traktuojamas kaip savotiškas vicekaralius. Būtent Nipūre rastas didžiausias archyvas, suteikiantis daug žinių apie to meto karalystę. Vieni svarbiausių Kasitų laikotarpio radinių yra kuduru, ant akmens išrašyti tekstai, žymintys privatinę nuosavybę, kuriuos buvo priprasta statyti sklypų ribose.
Kasitų Babilonas buvo viena galingiausių Artimųjų Rytų valstybių, vykdžiusi plačius prekybinius ir diplomatinius santykius su Egiptu, Asirija, Mitanija, Hetitų imperija. Valdovai susirašinėjo su šiomis valstybėmis, pasirašydavo sutartis, o akadų kalba tapo svarbiausia regiono lingua franca.
XIV a. pr. m. e. keitėsi galios balansas Artimuosiuose Rytuose. Žlugus Mitanijai, labai sustiprėjo asirai, kurie įkūrė Viduriniąją Asirijos karalystę. Tuo pat metu Babilonijos rytuose išaugo Elamas. Asirai ne kartą užpuolė kasitų valstybę ir keletą kartų padarė ją savo vasale, sodindami sau palankius karalius.
Kasitų Babiloną XII a. pr. m. e. galutinai sutriuškino Elamas, kuris nukariavo Babiloniją, o paskutinįjį kasitų karalių Enlil-nadinahį paėmė į nelaisvę ir išvežė į Sūzus, kur jis mirė. Babilone netrukus po to įsitvirtino Ketvirtoji Babilono dinastija.