google/wiki40b huggingface dataset:
Kauno Palemono gimnazija

Istorija

Kauno 36-oji vidurinė mokykla įkurta 1976 m. Mokykla turėjo savo kino teatrą „Marių banga“, kuris daug kartų buvo respublikinių apžiūrų ir konkursų nugalėtojas. 1985–1986 m. prie Palemono deputatų grupės buvo sudarytas padėjėjų kolektyvas, mokinių savivaldos padalinys. 1986 m. pradėti organizuoti poezijos pavasarėliai „Pirmosios kregždės“. Kauno jauniesiems poetams tai ne tik šventė, bet ir startas į tradicinį „Poezijos pavasarį“. Ši tradicija tęsiama iki šiol. 1988–1989 m. ypač suaktyvėjo sportinė veikla. Kelerius metus mokyklos sporto bazė buvo geriausia mieste.
1989 m. mokyklos bendruomenės ir Kauno miesto mero Vidmanto Adamonio sprendimu mokykla pavadinta Palemono vidurine mokykla. 1995 m. sukurta mokyklos atributika: himnas, vėliava ir herbas, pradėjo veikti mokyklos taryba – aukščiausia savivaldos institucija. 1996 m. pradedamas leisti mokyklos laikraštis „Korys“. 1997 m. atidaryta nauja kompiuterių klasė. 2003 m. jaunieji konstruktoriai pagamino didžiausią Lietuvoje dėžinį aitvarą. 2007–2009 m. mokyklos pastatas dalinai renovuotas. 2015 m. mokykla iš vidurinės mokyklos profilio reorganizuota į gimnaziją.
Kerešo kultūra

Arealas

Kerešo kultūra 6200–5200 m. pr. m. e. buvo paplitusi Balkanuose ir dabartinės Vengrijos šiaurės rytų dalyje: Kerešo upės slėnis (Vengrija), Sračevas (Serbija) ir Krišas (Rumunija). Nuo 1980 m. Kerešo upės baseine tiriamos kultūros gyvenvietės. Tuo pačiu metu greta kultūros arealo (ar jai priskiriamos) egzistavo Karanovo kultūra, Gumelnicos kultūra, pre-Sesklo kultūra, Dudeščio kultūra. Jos gana anksti išsivystė kaip atskiros kultūros. Tiesiogine Kerešo kultūros palikuone buvo Vinčos kultūra.
Chackelis Kibarskis

Biografija

1928 m. baigė Lietuvos universitetą. 1928–1941 m. dirbo gydytoju Kaune. 1934–1938 m. tobulinosi Prahos, Vienos ir Šveicarijos klinikose. Per Antrąjį pasaulinį karą 16-osios lietuviškosios šaulių divizijos vyr. terapeutas, medicinos bataliono vadas.
1946–1988 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1954 m. LSSR terapeutų mokslinės draugijos pirmininkas. 1970 m. medicinos mokslų daktaras. 1974 m. profesorius.  Nuo 1995 m. gyveno Izraelyje ir Lietuvoje.

Mokslinė veikla

1937 m. vienas pirmųjų Lietuvoje organizavo ir plėtojo elektrokardiografijos tyrimus. Paskelbė apie 180 mokslinių straipsnių apie hipertoninę, plaučių, kasos ligas, cukrinį diabetą.
Serių nomas

Geografija

Šiaurinėje nomo dalyje yra Slaviankos (kitaip Orvilo), rytuose – Menoikio, pietryčiuose – Pangajono (gr. Παγγαῖον), pietvakariuose – Kerdylio, vakaruose – Vertiskos kalnai, taip pat vakaruose dalis Krousi, o šiaurės rytuose – dalis Kerkini kalnų.
Pietinėje dalyje yra Strimono upės delta ir Kerkinio tvenkinys.
Nomo plotas sudaro 3% visos Graikijos ploto. 41% nomo ploto yra dirbamos žemės, kurių dauguma yra Strimono upe, tekančia iš Bulgarijos ir įtekančios į Strimono įlanką. Antra pagal dydį upė yra Angitis, tekantis rytinėje nomo dalyje.

Istorija

XX a. Serės nomo teritorija kaip ir likusi Makedonija buvo ginčytina teritorija, dėl kurios konfliktavo Graikija, Bulgarija, Serbija ir Osmanų imperija. Pasibaigus Pirmajam Balkanų karui šią teritoriją iš osmanų atėmė Bulgarija. Antrojo Balkanų karo rezultatas buvo šios teritorijos perdavimas Graikijai. Didžiojo skilimo metu teritoriją užėmė Bulgarija, bet po Pirmojo pasaulinio karo ji vėl atiteko Graikijai. Antrojo pasaulinio karo metais Bulgarija okupavo nomo teritoriją ir pradėjo bulgarizaciją. 1944 m. teritoriją vėl atsiėmė Graikija.
Marija Amalija Kettler

Biografija

Amalija buvo Kuršo hercogo Jokūbo Ketlerio (1610–1662) ir jo žmonos Luizos Šarlotės Brandenburgės duktė.
1673 m. gegužės 21 d. Kaselyje ji ištekėjo už landgrafo Karolio Hesen-Kaselio (1654–1730). Pradžioje Amalija buvo sužadėta su Karolio vyresniuoju broliu, Vilhelmu VII, kuris mirė būdamas 19 metų per kavalerijos žirgų lenktynėse Paryžiuje.
Amalijos nurodymu Kaselyje buvo įkurtas parkas Karlsaue su baseinu iš marmuro, kuriame žymus Promos skulptorius Pjeras Etjenas Mono (1657–1733) išraižė reljefą, vaizduojantį Mariją Amaliją. Amžininkų atsiminimuose princesė išliko pamaldi, nereikli ir jautri kitiems žmonėms. Kartu su savo sūnumi Maksimilijonu 1699 metais įsigijo Zenzenšteino pilį. Palaidota Kaselio Šv Martyno bažnyčioje.
Klemensas VI

biografija

Benediktinas. Studijavo Paryžiuje, 1323 m. teologijos daktaras. 1326 m. Fekampo (Žemutinė Normandija) vienuolyno abatas. Nuo 1328 m. Araso vyskupas, nuo 1329 m. Senso (Burgundija), nuo 1330 m. Rueno arkivyskupas. Prancūzijos karalius Pilypas VI jį paskyrė savo kancleriu, vykdė diplomatines misijas Anglijoje ir Avinjone. Nuo 1338 m. Sent Nerio ir Achilėjos kardinolas.
Nuo pontifikato pradžios rezidavo Avinjone, praktikavo nepotizmą. 1342 m. pakartojo popiežiaus Jono XXII ekskomuniką Liudvikui IV Bavarui. Siekdamas įtvirtinti savo pergalę prieš jį 1346 m. protegavo Liuksemburgų dinastijos atstovo Moravijos markgrafo Karolio (nuo 1355 m. Šventosios Romos imperijos imperatorius Karolis IV Liuksemburgietis) išrinkimą Čekijos karaliumi.
Stiprino Avinjono popiežiškas valdas, apie 1348 m. iš Neapolio karalienės Joanos I nupirko Avinjono grafystę, baigė popiežiaus rūmų statybą. Pasižymėjo bebaimiškumu, netgi 1348–1350 m. Avinjone siaučiant juodojo maro epidemijai, vykdė karitatyvią veiklą, gynė persekiojamus žydus, kurie buvo kaltinami epidemijos sukėlimu. Nepritarė flagelantų fanatizmui. Kai Strasbūre buvo sudeginti apie 900 žydų, išleido dvi bules, kurios, be kita ko, paskatino maro priežasčių tyrimus ir terapiją.
Šimtamečiame kare (1337–1453 m.) rėmė Prancūziją, tai kėlė Anglijos nepasitenkinimą. Siekdamas sustiprinti popiežiaus valdžią Italijoje 1350–1351 m. kariavo su Milano valdovu G. Visconti dėl Bolonijos, bet pralaimėjo. Su Venecija, Kipru ir joanitais buvo sudaręs lygą kovai su turkais. Pontifikato pabaigoje rėmė Romos miestiečio C. di Rienzo kovą su patricijais.
Pritarė Lenkijos karaliaus Kazimiero III Didžiojo siekiams prijungti Lietuvą ir Rusią prie Lenkijos bei apkrikštyti. 1343 m. paskelbė kryžiaus žygį prieš Lietuvą. 1349 m. laiške Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Kęstučiui siūlė krikštytis ir žadėjo karaliaus karūną.
Globojo mokslą, menus, Romoje suorganizavo klasikinių kalbų studijas.
Tilžės Švč. Mergelės Marijos Karalienės bažnyčia

Istorija

1928 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia, kurią pastatė dvarininkas Chodzka, padedamas vietos gyventojų. 1929 m. įkurta parapija.

Architektūra

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, su bokšteliu, žemomis šoninėmis zakristijomis. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Lukas Geniušas

Biografija

Lukas pradėjo skambinti fortepijonu penkerių metų, šiuo metu studijuoja Valstybinėje Maskvos konservatorijoje pas profesorę Verą Gornostajevą. Pirmąjį viešą koncertą Lukas Geniušas surengė 1996 metais ir nuo tada su įvairiais orkestrais skambino prestižinėse Maskvos, Sankt Peterburgo, Vilniaus, Vroclavo ir Hamburgo salėse, surengė rečitalius Lenkijoje, Švedijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Šveicarijoje, Austrijoje. Nuo 2004 metų jis yra Mstislavo Rostropovičiaus fondo stipendininkas.
Lukas yra svarbių konkursų nugalėtojas, pelnęs pirmąsias premijas tarptautiniame konkurse „Laiptai į meistriškumą“ (Sankt Peterburgas, 2002 metai), Pirmajame Centrinės Maskvos muzikos mokyklos konkurse (Maskva, 2003 metai), antrąją vietą Tarptautiniame Maskvos F. Šopeno jaunųjų pianistų konkurse (2004 metai). 2005 m. Lukas laimėjo sidabro medalį Ginos Bachauer tarptautiniame jaunųjų pianistų konkurse Solt Leik Sityje (JAV), 2007 m. pelnė antrąją vietą Škotijos tarptautiniame pianistų konkurse Glazge, 2008 m. pelnė aukso medalį konkurse „Rusijos Delfų žaidynės" bei antrąją vietą tarptautiniame pianistų konkurse „Musica Vive“ San Marine (Italija). 2009 m. Lukas laimėjo pirmąją vietą tarptautiniame pianistų konkurse Italijoje „Musica della Val Tidone“ ir 2010 m. jis pelnė aukso medalį Ginos Bachauers tarptautiniame pianistų konkurse Solt Leik Sityje (JAV) bei II vietą, sidabro medalį, tarptautiniame F. Šopeno pianistų konkurse Varšuvoje (Lenkija).
Lukas Geniušas koncertavo su daugeliu orkestrų, tarp jų Lietuvos valstybinis simfoninis orkestras, BBC Škotijos simfoninis orkestras, Duisburgo ir Hamburgo simfoniniai orkestrai, bendradarbiavo su tokiais dirigentais kaip Vladimiras Ziva, Saulius Sondeckis, Romanas Kofmanas, Dmitry Liss, Jonathan Darlington bei Tadeusz Wojciechowski.

Šeima

Lukas gimė pianistų dinastijos šeimoje. Jo tėtis – žymus lietuvių pianistas Petras Geniušas, motina – Maskvos P. Čaikovskio konservatorijos profesorė Ksenija Knorre, senelis dirigentas Rimas Geniušas, močiutė – žymi pasaulinio garso pianistė Vera Gornostajeva.
Blaivybė Lietuvoje

Blaivybė Lietuvoje kaip visuomeninis judėjimas savo šaknis siekia XIX a. viduryje.
Gydytojo Jokūbo Šimkevičiaus veikalas apie girtuoklystę „Dzieło o pijaństwie“ (1818 m.) laikytinas XIX a. viduryje kilusio blaivybės sąjūdžio Lietuvoje pirmtaku.

Istorija

1858 m. spalio 11 d. Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius išsiuntė vyskupijos dekanatams ganytojišką laišką, inicijuojantį blaivybės sąjūdį. Visose parapijose buvo įsteigtos blaivybės brolijos, kai kur subūrusios iki 95 proc. visų parapijiečių. Manoma, kad per dvejus metus alkoholio vartojimas sumažėjo daugiau nei 5 kartus. Caro valdžia neleido platinti M. Valančiaus parengto laikraščio „Pakeleivingas“, knygelės „Apej Brostwa Blaiwites arba nusitureima“, L. Ivinskio „Aitvaro“. Vilniaus generalgubernatorius Michailas Muravjovas 1863 m. uždraudė skleisti blaivybę kaip pavojingą Rusijos imperijai. Dėl to degtinės vartojimas vėl ėmė didėti, tačiau 1906 m. Lietuvoje vidutiniškai vienas žmogus vartodavo dukart mažiau degtinės nei Rusijoje.
XX a. pradžioje atsikūrė blaivybės brolijos, blaivybės idėjas skleidė Antanas Baranauskas, Vincas Kudirka, Jonas Basanavičius, Maironis, Vaižgantas, Vydūnas, Šatrijos Ragana, Pranas Vaičaitis ir kt. 1908 m. Kauno kunigai įsteigė Lietuvos katalikų blaivybės draugiją, kuri veikė plačiai visos šalies mastu. 1914 m. jai priklausė 212 skyrių ir apie 60 tūkst. narių, jai priklausė 72 arbatinės, 20 knygynų, 3 prieglaudos, 26 chorai, orkestras, leido plakatus ir knygas, rengė paskaitas ir spektaklius.
2007 m. birželio 14 d. Seimo nutarimu Nr. X-1185 2008-ieji metai buvo paskelbti Blaivybės metais.
Chlodomiras

Valdymas

Po tėvo mirties 511 m. jis su broliais Teodoriku, Childebertu ir Chloteru pasidalino karalystę. Nors vyriausio sūnaus Teodoriko teisės buvo stipresnės, jis su kitais dviem broliais pasidalino pusę karalystės. Tai buvo Orleano karalystė, atimta iš Syagrijaus. Karalystei priklausė Orleano, Turo ir Puatjė vyskupystės. Jis vedė Gunteuką, su kuria susilaukė trijų sūnų: Teodebaldo, Guntaro ir Klodoaldo.
523–524 m. Chlodomiras, tikriausiai paskatintas motinos Klotildos, norėjusios atkeršyti Zigizmundui Burgundui už sūnėno mirtį, prisidėjo prie brolio žygyje prieš burgundus. Sugavęs Zigizmundą jis grįžo į Orleaną. Bet Zigizmundo brolis Gondomaras grįžo į Burgundija sąjungininko ostgotų karaliaus Teodoriko Didžiojo karių priešakyje. Čia jis išskerdė frankų paliktą įgulą.
Chlodomiras užmušė Zigizmundą, jo sūnus Gisaldą ir Gondebaudą 524 m. gegužės 1 d. Po to jis išvyko į antrą žygį prieš burgundus, kuriame žuvo Vezeronso mūšyje. Jo trys sūnūs liko su motina, kol ji vedė Chloterą. Šis užmušė Chlodomiro sūnus, tik Klodoaldui pavyko pabėgti. Geriau žinomas kaip Šventasis Klodas, jis tapo Nongento abatu ir paaukojo savo ilgus plaukus, o ne galvą.
Darius Nedzinskas

Darius Nedzinskas – Lietuvos finansininkas.
D.Nedzinskas baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą, įgijo Bankininkystės ir finansų specializaciją, turi magistro kvalifikacinį laipsnį.
D.Nedzinskas bankininkystės srityje išdirbo apie 10 metų, iš jų „Hansabanke“ – 6 metus, kur pasiekė finansų valdybininko karjeros viršūnę – tapo valdybos pirmininku.
Privatizuojant bendrovę Vakarų skirstomieji tinklai, D.Nedzinskas veiklą tęsė VP Grupės bendrovėje, ėjo VST valdybos pirmininko bei vadovo pareigas. Nuo 2008 m. vasario mėn. iki 2009 m. liepos 30 d. buvo UAB "Euroapotheca" valdybos pirmininku ir generaliniu direktoriumi. Nuo 2009 m. rugpjūčio mėn. vadovauja įsteigtai įmonei "Cygnus LT". Nuo 2009 m. rugsėjo mėn. vadovauja "Lietuvos draudimas" verslo klientų departamentui.
Danielius Pocius

Biografija

1993 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Anykščių rajono skyriaus narys.
1995–1996 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Pagėgių savivaldybės taryba 2007–2011 m.

Veikla

Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 11 d. Savivaldybės meru išrinktas Kęstas Komskis, mero pavaduotoju Remigijus Špečkauskas. Administracijos direktoriumi paskirtas Vaidas Bendaravičius, direktoriaus pavaduotoja Dainora Žilinskaitė. K. Komskį 2008 m. išrinkus Seimo nariu lapkričio 15 d. mero poste jį pakeitė brolis Virginijus Komskis.
Karsas

Istorija

Dabartinėje Karso vietoje gyvenvietę senovėje įkūrė armėnai. IX–X a. priklausė Armėnijai, buvo Bagratidų dinastijos centras. XI a. užėmė turkai seldžiukai, XIII a. – mongolai, 1387 m. – Timūras. Nuo 1546 m. priklausė Turkijai. 1731 m. nesėkmingai apgultas persų. XIX a. ne kartą užimtas rusų. Po 1877–1878 m. Rusijos-Turkijos karo atiteko Rusijai. Nuo 1921 m. vėl priklauso Turkijai.
Meleuzas

Istorija

Meleuzas įkurtas XVIII a. antroje pusėje kaip prekybinis centras prie Orenburgo trakto. Nuo 1863 m. – valsčiaus centras. XX a. 6-ajame dešimtmetyje Meleuze pradėta plėtoti pramonė, 1958 m. suteiktas miesto statusas.
Andrius Baltinis

Andrius Baltinis (1909 m. spalio 12 d. Leitiškiai, Nemunėlio Radviliškio valsčius – 1975 m. rugsėjo 5 d. Čikaga) – kunigas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas. Kunigas (1936).

Biografija

1936 m. baigė Telšių kunigų seminariją, kunigas. 1948 m. baigė Viurcburgo universitetą, filosofijos daktaras.
Nuo 1936 m. Mosėdžio, Rietavo, Sedos, Švėkšnos, Gaurės parapijų vikaras. Per Antrąjį pasaulinį karą pasitraukė į Vokietiją. 1948–1950 m. Švabiš Gmiundo lietuvių parapijos kapelionas, lietuvių gimnazijos mokytojas. 1950 m. persikėlė į JAV. Dirbo vikaru amerikiečių parapijose, vėliau Šv. Jurgio lietuvių parapijos vikaras.
1939 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys. „Lietuvių enciklopedijos“ bendradarbis. Bendradarbiavo JAV lietuvių katalikų ir filosofinėje spaudoje.
Nemakščių herbas

Aprašas

Žaliame skydo lauke auksinis dešinysis kaspinas su keturiais juodais ratais, virš kurių kaspine siauras juodas kaspinėlis nukirstais galais.

Istorija

Istorinio herbo Nemakščiai neturėjo. Herbas patvirtintas 2005 m. rugpjūčio 1 d. Prezidento dekretu. Etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Kęstutis Liudvikas Pankauskas

Biografija

1995 m. AB „Ūkio bankas“ Marijampolės filialo valdybos pirmininko pavaduotojas, 1999 m. banko „Hermis“ Marijampolės filialo juristas. Nuo 2004 m. advokatas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Marijampolės skyriaus narys.
1995–1997 m. Marijampolės miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Luokės herbas

Aprašas

Sidabriniame skydo lauke trys raudonos triliežuvės liepsnos virš pakelto žalio trikalvio.

Istorija

Istorinio herbo Luokė neturėjo. Svarstant herbo idėjas nutarta pavaizduoti svarbiausią seniūnijos įžymybę – Šatrijos kalną. Herbo etaloną sukūrė dailininkas Rolandas Rimkūnas. Herbas Lietuvos prezidento dekretu patvirtintas 2007 m. rugpjūčio 14 d.
Eminem

1972–1991: vaikystė

Eminem, tikrasis vardas ir pavardė Marshall Bruce Mathers III, gimė 1972 spalio 17-tą, St. Joseph mieste, Misūrio valstijoje. Jis buvo vienintelis Deborah R.(Nelson) Mathers-Briggs (gimė 1955) ir Marshall Bruce Mathers, Jr (gimė 1947) vaikas. Marshall III turi škotikšo, angliško, vokiško, šveicariško, lenkiško ir net liuksemburgietiško kraujo. Jo motina buvo penkiolikos, kai laukėsi, ir vos nežuvo per 72 valandas trukusį gimdymą. Eminemo tėvas paliko šeimą, kai sūnui buvo vos metai su puse. Nuo to laiko Marshall'ą auklėjo viena mama. Kai Eminemui sukako 12, jie kraustėsi iš miesto į miestą (Saint Joseph, Savannah, Kanzas Sitis) tol, kol įsikūrė Warren mieste Mičigano valstijoje. Paauglystės metus Marshallas praleido Detroite.
Vaikystėje, prieš atrasdamas hip hop'ą, Marshallas buvo susidomėjęs pasakojimų, siužetų kūrimų ir jis troško tapti komiksų kūrėju. 1982-aisiais Eminemo motina iškėlė ieškinį mokykloje D’Angelo Bailey’ui dėl patyčių prieš jos sūnų. Šį laikotarpį Eminem’as prisimena savo dainoje Brain Damage. Kai Marshallui buvo devyneri, jo dėdė iš motinos pusės Ronald „Ronnie“ Polkinghorn (1971–1991) supažindino sūnėną su repo žanru duodamas pasiklausyti Ice-T singlo Reckless kopijos. Paauglystėje gavęs Beastie Boys albumo Licensed to Ill kopiją, Eminemas susidomėjo muzika. Pasislėpęs po „M&M“ pseudonimu, jis pradėjo mėgėjiškai repuoti keturiolikos ir prisijungė prie hip hopo grupės „Bassmint Productions“. Šiuo laikotarpiu jie išleido antrąjį EP (EP (angl. extended play) yra muzikinis albumas, kurį sudaro daugiau dainų nei single, tačiau mažiau, nei pilname albume.) pavadintą „Steppin' onto the Scene“. Vėliau grupė pakeitė pavadinimą į „Soul Intent“ ir 1995 m. jie išleido savo pirmąjį albumą Backstabber, padedami įrašų kompanijos Mashin' Duck Records. Nors ir Marshallas buvo užregistruotas į Linkolno mokyklą Warren, jis dažnai dalyvaudavo improvizacinėse repo kovose Osborno mokykloje rytų Detroite. Nepaisant kovos dominuojančioje juodaodžių industrijoje, Eminemui pavyko išsikovoti publikos simpatijas pogrindinio repo sferoje. Pakartojęs tris kartus devintos klasės kursą. Už pravaikštas ir žemus balus, Marshallas buvo išmestas iš mokyklos, kai jam buvo septyniolika.
1991 metais Eminemo dėdė Ronald nusižudė. Marshallas turi tatuiruotę su užrašu ant kairės rankos „Ronnie R.I.P.“. Jis taip pat mini savo dėdę tokiose dainose kaip „Stan“, „Cleanin' Out My Closet“ ir „My Dad’s Gone Crazy“.
Galvos smegenų sukrėtimas

Galvos smegenų sukrėtimas (lot. commotio cerebri) – galvos smegenų pakitimai, atsirandantys nuo smūgio į galvą buku daiktu. Nukenčia smegenų molekulinė struktūra, todėl būna trumpalaikis sąmonės netekimas, pykinimas, vėmimas, retas pulsas ir kvėpavimas. Sunkesnio smegenų sukrėtimo atveju sužeistasis dažnai neatsimena įvykių prieš traumą.
Pykinimas ir vėmimas gali būti dėl staigaus vestibiulinės sistemos sukrėtimo (taip pat kaip besisukant aplink savo ašį ir paskui sustojus).
Liucernos guldenas

Liucernos guldenas – Šveicarijos Liucernos kantono valiuta iki 1798 m.
Liucernos guldeną sudarė 40 šilingų, kur vienas šilingas buvo lygus 3 rapenams arba 6 angsteriams. Vėliau, 1798 m., buvo pakeistas Helvecijos respublikos Šveicarijos franku, o šis dar vėliau - Liucernos franku.

Monetos

XVIII a. pabaigoje buvo išleistos varinės 1 angsterio ir 1 rapeno monetos, taip pat biloninės 1 šilingo, ½ ir 1 baceno monetos. Sidabrinės monetos buvo 5 ir 10 šilingų, 20 ir 40 kreicerių bei 20 ir 40 bacenų.
Al-Baqa'a Club

Istorija

Klubas įkurtas 1968 m.
Stanislovas Marija Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų-Kretingos šakos. Tėvas Feliksas Tiškevičius. Motina Antanina Sofija Loncka. Broliai Jonušas Marija Tiškevičius-Lonckis, Feliksas Tiškevičius-Lonckis ir Alfredas Marija Tiškevičius.
Užaugo ir gyveno Palangoje. Po tėvo mirties valdė Palangos dvarą.
1939 m. kartu su motina iš Lenkijos per Rumuniją ir Italiją pasitraukė į Angliją, gyveno Londone. Po Antrojo pasaulinio karo su šeima išvyko į Kanadą, gyveno Monrealyje. Motinai mirus, persikėlė į San Franciską (JAV). Dirbo Jungtinių Amerikos Valstijų kongreso bibliotekoje. Palaidotas Vašingtone.

Dvarai

Paveldėjo Palangos dvarą, kuriame šeimininkavo iki 1939 m.
Jungtinė veikla

Jungtinė veikla - pelno siekiančio verslo vykdymo forma, suteikiančia galimybę ūkio subjektams (partneriams) veiksmingiau naudoti turimus išteklius ir taip pasiekti norimo rezultato. Tokia veiklos vykdymo forma padeda įgyti konkurencinį pranašumą, įgyvendinant operatyvius, taip pat sudėtingus ir daug išteklių reikalaujančius projektus. Vykdydami veiklą kartu, partneriai dalijasi ne tik veiklos duodamas pajamas, bet ir tenkančią riziką.
Jungtinė veikla gali būti vykdoma tiek sukuriant naują juridinį asmenį – ūkinę bendriją, tiek nesukuriant jokio juridinio asmens.

Sutartis

Jungtinę veiklą reglamentuoja tiek prievolinės, tiek daiktinės Civilinio kodekso normos (Lietuvoje - LR CK). Jungtinės veiklos (partnerystės) sutartimi partneriai, kooperuodami savo turtą, darbą ar žinias, įsipareigoja veikti bendrai tam tikram tikslui arba tam tikrai veiklai.
Sutarties dalykas - jungtinė veikla, į kurią nukreipti sutarties šalių interesai.
Šalių skaičius neribojamas. Sutartiniai santykiai gali susiklostyti tarp dviejų ar daugiau juridinių asmenų, fizinių asmenų, juridinių ir fizinių asmenų.
Jungtinės veiklos įnašais gali būti visi daiktai, galintys būti civilinės apyvartos objektu, taip pat žinios, įgūdžiai ir net dalykinė reputacija bei dalykiniai ryšiai.
Vida Šulskytė-Beselienė

Vida Šulskytė-Beselienė (g. 1956 m. rugpjūčio 17 d. Šiauliai) – Lietuvos krepšininkė.

Biografija

1986 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Nuo 1973 m. Vilniaus moterų krepšinio komandos „Kibirkštis“, 1975–1987 m. Lietuvos moterų krepšinio rinktinės, 1974–1983 m. SSRS moterų krepšinio rinktinės vidurio puolėja. Nuo 1990 m. dėsto kūno kultūrą Izraelyje.
Surdegio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

Istorija

Apie 1780 m. Surdegyje pastatyta katalikų koplyčia. Ji minima 1796 m. ir 1820 m. Įkūrus Lietuvos Respubliką tapo įmanoma įsteigti Surdegio katalikų parapiją. Tai užtruko iki 1926 metų, kai Bažnytinių turtų valdymo taryba liepos 24 dieną priėmė nutarimą steigti savarankišką parapiją. Ji priklausė Raguvos dekanatui. 1921 m. Surdegio Šventosios Dvasios nužengimo prie apaštalų stačiatikių cerkvė, pastatyta 1812 m., 1918 m. paversta Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų Romos katalikų bažnyčia (Ecclesia Romana Catholica Assumptionis Beatae Mariae Virginis Surdegensis). Bažnyčia iki 1926 metų priklausė Telšių (Žemaičių) vyskupijai. 1926 metų balandžio 4 dieną Popiežiaus Pijaus XI Apaštaline konstitucija Surdegio bažnyčia priskirta Panevėžio vyskupijai. Pakeista cerkvės išvaizda: 1920 metais buvo nuimtas vienas bokštas, kito pakeista išvaizda, įdėtos naujos lubos, sutvarkytas skardinis stogas, langai apkalti geležinėmis grotomis. Stačiatikių vienuolyno vyresniojo pastate, kuriame buvo namų cerkvė, įsikūrė klebonija. Kun. Juozapas Gendrėnas 1934 m. suremontavo bažnyčios vidų. 1937 metais bažnyčioje buvo įrengti dešimties balsų vargonai. Didysis altorius Švč. Mergelės Marijos, kiti du mažesnieji – Švč. Jėzaus Širdies ir Šv. Izidoriaus. Rūsyje po bažnyčia iki šiol išlikęs šulinėlis. Jis yra mėgstama maldininkų lankymo vieta. 1940 metais Surdegio parapijoje buvo 2 278 tikintieji. Būdavo treji atlaidai: Sekminių, Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų (rugpjūčio 15 d.) ir Šv. Barboros (gruodžio 5 d.).

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su priestatais, vienabokštė. Šventoriaus tvora metalinė, su mūriniais stulpais.
Linaminė

Linaminė – mašina, skirta linų šiaudeliams suardyti. Mechaninė linaminė sudaryta iš 6–24 porų rifliuotų plieninių velenų, šiaudelių tiekimo stalo, išmintų linų nuėmimo transporterio. Minant saujomis, linų pėdeliai atrišami ir leidžiami pro rifliuotus velenus. Šiaudelių medieną į smulkius gabaliukus, vadinamus spaliais, sulaužo velenų rifliai. Dalis spalių atsiskiria nuo pluošto ir iškrinta. Išminti linai patenka ant transporterio, nuo kurio nuimami ir surišami į nedidelius ryšulėlius arba tiekiami tiesiai į brukamąją mašiną. Kadangi mynimas saujomis nenašus, į patobulintą linaminę specialiu mechanizmu šiaudeliai tiekiami srautu. Linaminė dažnai jungiama su brukamąja mašina ir sudaro vieną mynimo bei brukimo agregatą.
XX a. I pusėje Lietuvoje vartotos arklinės linaminės. Jose linų šiaudelius trupino krumpliuoti mediniai velenai, varomi maniežu. Šios rūšies linaminės buvo komodinės, turėjusios 3 velenus, sudėtus vienas ant kito, ir stalinės. Jų velenai riedėjo krumpliuotu stalu, ant kurio sukloti linai.