google/wiki40b huggingface dataset:
Bermuda

Istorija

Salyną 1503 m. atrado ispanas Chuanas Bermudesas, 1684 m. Bermuda tapo Didžiosios Britanijos kolonija. 1968 m. Bermuda gavo vidaus savivaldą, bet iki šiol priklauso Jungtinei Karalystei. Dauguma gyventojų – buvusių vergų juodaodžių, portugalų ir britų palikuonys. Pragyvenimo lygis aukštas, per 1995 m. referendumą dauguma gyventojų nusprendė, kad nepriklausomybė jiems nereikalinga.

Geografija

Bermuda yra Sargaso jūroje, turi 103 km kranto liniją. Didžiausioji Bermudos sala yra užgesusio povandeninio ugnikalnio viršūnė. Jos aukštis iškyla į 79 m. Aplink ją gausu smulkesnių salų ir salelių (181: Somerseto, Šv. Jurgio, Šv. Dovydo ir kt.). Klimatas tropinis, vidutiniškai drėgnas. Šalčiausio mėnesio (kovo) vidutinė temperatūra yra 16,7 °C, šilčiausio (rugpjūčio) – 26,7 °C. Per metus iškrenta ~1350 mm kritulių.
Auga Bermudos kedrų giraitės, mangrovės, įveistos kokospalmės.

Ekonomika

Gyventojai kaupia vandens atsargas, kai lyja. Salyno klimatas švelnus ir drėgnas, juolab, kad salas skalauja šiltoji Golfo srovė. Bermudoje tarpsta mangrovės ir daugybė žydinčių augalų, tačiau tinkamos dirbti žemės maža, todėl vienintelė žemės ūkio kultūra, kurią eksportuoja Bermuda – žydinčios lelijos. Pastaruoju metu turistų sumažėjo, bet turizmas šalies ūkiui tebėra labai svarbus. Daugiau kaip 80 proc. turistų atvyksta iš JAV. Svarbiausios Bermudos ūkio šakos – bankininkystė ir draudimo verslas. Pagrindinės eksporto prekės yra: laivų ir lėktuvų degalai, vaistai, parfumerijos gaminiai.
Sruoja

Geografija

Prasideda Brazdeikių apylinkėse (Telšių raj.), 7 km į pietvakarius nuo Telšių. Teka į šiaurę pro Lieplaukę į Alsėdžių ežerą; toliau vadinama Sruoja. Teka per Alsėdžių miestelį ir Domėnų k. (Mažeikių raj.) įteka į Varduvą, 66,4 km nuo jos žiočių. Santakos altitudė 108,5 m. 28 km nuo žiočių, ties Alsėdžiais, nuo 1978 m. yra 14 ha nuotėkio reguliavimo tvenkinys, 19 km nuo žiočių, ties Pasruojės kaimu (Telšių raj.) nuo 1968 m. – 36 ha žuvininkystės tvenkinys. Prie šių tvenkinių galima hidroelektrinės statyba. Upės ištakų ir intako aukščių skirtumas 56 m, nuolydis – 108 cm/km.

Pavadinimas

Upėvardis Sruoja siejamas su žodžiu sraujas („sraunus, greitas“) ir srūti („tekėti“).
Jonas Iljiničius

Biografija

Pirmąkart minimas 1440/1447 m. , po to – kaip karaliau kambarinis – 1454 m. Ordino belaisvių sąraše po Choinico mūšio. Vėliau sutinkamas 1470–1488 m.
Apie tėvą patikimų duomenų nėra. Sesuo – Barbora (Vaska), ištekėjusi už Aleknos Davainaičio. Greičiausiai buvo vedęs du kartus: pirma žmona buvo nežinomo vardo Kęsgailos Valimantaičio duktė, antra – Ona, Andriaus Daugirdaičio duktė (jos pirmas vyras buvo Jurgis Gojcevičius. Sūnūs – Mikalojus ir Jurgis. Nežinomo vardo duktė – Dobrogosto Narbutaičio žmona.

Valstybės tarnyba

1470 m. – Volkovysko seniūnas. 1475–1478 m. – Drohičino seniūnas. 1483 m. – Vitebsko vietininkas. 1486 m. – Breslaujos seniūnas. 1487–1488 m. Smolensko vietininkas.

Šaltiniai

Rimvydas Petrauskas. Lietuvos Diduomenė XIV a. Pabaigoje – XV a. – 245 psl.
Lily Collins

Biografija

Collins gimė Gildforde, Surėjaus grafystėje, Jungtinėje Karalystėje, britų muzikanto Phil Collins ir jo antros žmonos, amerikietės Jill Tavelman, šeimoje. Mergina turi pusiau sesę Joely Collins (aktorė) ir pusiau brolį Simon Collins (muzikantas). Kai Lily sukako penkeri, jos tėvai išsiskyrė, mergaitė liko su motina ir netrukus jos išvyko gyventi į Los Andželą, Kaliforniją. Lily niekada per daug nesižavėjo aktoryste, jos aistra buvo žurnalistika. Ji įstojo į Šiaurės Karolinos universitetą, kur studijavo žurnalistiką. Po kelių sėkmingų pasirodymų televizijoje kaip reporterė ji gavo galimybę nusifilmuoti seriale „90210“, po to sekė keli antraplaniai vaidmenys kine, kol galiausiai 2012 m. ji perėjo atranką ir gavo pagrindinį vaidmenį filme „Veidrodėli, veidrodėli… Snieguolės istorija“.
Kvandžu sukilimas

Kvandžu sukilimas (kor. 광주 민중 항쟁, gvangdžu mindžung hangdžėng) arba Kvandžu demokratinis judėjimas (kor. 광주 민주화 운동, gvangdžu mindžuhva undong) yra 1980 m. gegužės 18-27 dienomis Pietų Korėjos Kvandžu mieste vykęs gyventojų sukilimas, nukreiptas prieš Čion Duhan įvykdytą karinį perversmą ir valdžios užėmimą. Susirėmimų tarp civilių ir armijos metu žuvo keli šimtai žmonių.
Čion Duhan valdymo metu incidentas buvo pristatomas kaip komunistų ir jų šalininkų maištas, tačiau atkūrus demokratiją, Kvandžu įvykiai buvo pripažinti kaip kova prieš karinę autokratiją. 1997 m. Čion Duhan, No Tėu ir 17 kitų asmenų buvo apkaltinti sąsajomis su daug aukų pareikalavusiu Kvandžu protestų malšinimu, pripažinti kaltais ir nuteisti, tačiau netrukus bausmės jiems buvo dovanotos.
Gegužės 18-ta Pietų Korėjoje yra minima kaip Kvandžu aukų atminimo diena.

Priežastys

Po Pak Čionghy mirties, 1979 m. gruodį prezidentu buvo išrinktas tuometinis premjeras Čoi Kjūha. Jis iškėlė siekį šalyje grąžinti demokratinę tvarką, tačiau nesulaukė palaikymo iš armijos, verslininkų ir kitų įtakingų grupių. Jau 1979 m. gruodį generolas Čion Duhan surengė perversmą ir perėmė didelę dalį valdžios į savo rankas. Nors Čoi Kjūha liko poste, jis nesugebėjo kontroliuoti padėties. Po šalį išplito dideli, daugiausiai studentų organizuojami protestai, kuriais reikalauta demokratijos atkūrimo. Situacijai tapus vis labiau įtemptai, 1980-tųjų gegužės viduryje generolas Čion Duhan paskelbė nepaprastąją padėtį ir galutinai perėmė valdžią. Čoi Kjūha buvo priverstas atsistatydinti. Čion Duhan vadovaujama kariuomenė siekdama įvesti tvarką ėmė malšinti gyventojų demonstracijas, uždraudė politinius susibūrimus, leidinius, suiminėjo disidentus. Šios priemonės buvo veiksmingos visoje šalyje, išskyrus Kvandžu miestą, kur protestai tebesitęsė.

Eiga

1980 m. gegužės 18 d. dieną lig tol taikios studentų demonstracijos peraugo į smurtinius susirėmimus tarp vietinių civilių gyventojų ir į miestą įvestos armijos. Gegužės 19 d. gyventojai privertė kareivius atsitraukti ir perėmė miesto valdymą. Nesitaikstydamas su tokia padėtimi, Čion Duhan įvedė į Kvandžu stipresnes armijos pajėgas, gyventojų malšinimui buvo leista naudoti brutalesnius metodus. Miestas buvo apsuptas, užblokuoti keliai. Kovos tarp apsiginklavusių civilių ir armijos su pertraukom truko iki 27-tos dienos, kol galiausiai armija sukilimą numalšino.

Pasekmės

Sukilimas pareikalavo kelių šimtų aukų; keli tūkstančiai žmonių buvo areštuoti ir įkalinti.
Kvandžu sukilimas prisidėjo prie Čion Duhan populiarumo smukimo. Įvykis tapo pasipriešinimo autoritarizmui simboliu, kuris įkvėpė vėlesnius demokratinius judėjimus. Sukilimas paskatino ir antiamerikietiškų nuotaikų plitimą, nes malšinime dalyvavusių padalinių panaudojimas turėjo būti patvirtintas JAV vadovybės.
Bhadžanas

Bhadžanas (hindi भजन  = bhajan) – populiari religinė hinduistų ar sikhų giesmė, pasižyminti jausminga, lengvai įsimenama melodija. Dažniausiai įvairių bhaktinių tekstų, garbinančių įvairias Dievo apraiškas, giedojimas. Jos gali būti skirtos įvairioms religinėms tradicijoms, dievų ir deivių bei jų vaikų vardams, pranašams, šventiesiems, guru ir t. t., kurie išreiškia visur esančio Absoliuto įvairumą. Įsijungimas į šią praktiką duoda energijos prisipildymo bei palaimos būseną. Bhadžanos dažniausiai ne individuali, bet bendra grupinė praktika. 
Bhadžanų melodija neornamentuota. Atliekama derinant įvairias ragas ir pritariant mušamaisiais. Ypač populiarūs Šiaurės Indijoje. Juos kūrė Mira Bai, Kabyras, Tulsidasas.
Įmonės bankrotas

Įmonės bankrotas – nemokios įmonės būsena, kai įmonei teisme yra iškelta bankroto byla arba kreditoriai įmonėje vykdo bankroto procedūras ne teismo tvarka; negalėjimas išsimokėti skolų, sužlugimas. Įmonės bankroto procesą prižiūri ir vykdo bankroto administratorius. Didžiausias bankrotas istorijoje – investicinio banko Lehman Brothers griūtis.

Teisė

Bankrotą reguliuoja nemokumo teisė, ūkinės teisės šaka. Lietuvoje politiką įmonių veiklos restruktūrizavimo ir bankroto proceso klausimais įgyvendina Įmonių bankroto valdymo departamentas prie Ūkio ministerijos, įstaiga prie LR ūkio ministerijos.
Skarulių pilkapiai

Skarulių pilkapiai – pilkapiai, esantys Jonavoje (Skaruliai, Kauno apskritis). Pilkapių vieta 2005 metais Kultūros ministro įsakymu buvo paskelbta valstybės saugoma nekilnojamąja kultūros vertybe. Jos apsaugos tikslas – saugoti moksliniam ir viešam pažinimui ir naudojimui. 1990 m. buvo rasta lipdyto puodo šukė (grublėtu paviršiumi). Už priežiūrą atsakingas Kultūros paveldo departamento prie Kultūros ministerijos Kauno teritorinis padalinys.
2018 m. Naujosios Kaledonijos nepriklausomybės referendumas

2018 m. Naujosios Kaledonijos nepriklausomybės referendumas vyko 2018 m. lapkričio 4 dieną. Šiuo referendumu buvo sprendžiama, ar Naujoji Kaledonija taps nepriklausoma nuo Prancūzijos. Referendumas buvo viena iš 1998 m. Numėjos susitarimo sąlygų.
Prancūzijos valdžia prieš referendumą paskelbė jog Prancūzija gerbs bet kokį Naujosios Kaledonijos pasirinkimą.

Istorija

1998 m. pasirašytas 1998 m. Numėjos susitarimas pagal kurį parengtas dvidešimtmečio planas Naujosios Kaledonijos savivaldai įsteigti. Susitarimas taip pat įpareigojo iki 2018 m. pabaigos įvykdyti Naujosios Kaledonijos nepriklausomybės referendumą.
2018 m. kovo 20 d. paskelbta, kad referendumas vyks tų pačių metų lapkričio 4 dieną. Jame balsuoti gali Naujoje Kaledonijoje gimę arba ilgai gyvenę gyventojai.

Referendumas

Referendume balsuotojai turėjo atsakyti į klausimą:
Voulez-vous que la Nouvelle-Calédonie accède à la pleine souveraineté et devienne indépendante ?
Vertimas: Ar norite, kad Naujoji Kaledonija gautų pilną suverenumą ir taptų nepriklausoma?
Robertas Adolfas Chodasevičius

Robertas Adolfas Chodasevičius (lenk. Robert Adolf Chodasiewicz, 1832 m. vasario 29 d. Vilnius – 1896 m. rugpjūčio 17 d. Buenos Airės) – karo inžinierius, topografas, pulkininkas.

Biografija

Kilęs iš sulenkėjusių Lietuvos bajorų. 1852 m. Sankt Peterburge baigė Karo inžinerijos akademiją. Tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, per 1853–1856 m. Krymo karą dalyvavo Sevastopolio gynime. 1855 m. perėjo į Didžiosios Britanijos ir jos sąjungininkų pusę, vadovavo Turkijos topografijos tarnybai. Per 1863–1865 m. JAV pilietinį karą buvo šiauriečių kariuomenės vyriausiojo vado Uliso Granto padėjėjas. Po karo trumpai dirbo anglių kasyklų inžinieriumi. 1865 m. atvyko į Argentiną, dalyvavo Argentinos ir Paragvajaus kare, Argentinos karo inžinierių viršininkas. Nubraižė pirmąjį strateginį šalies upių planą. Nuo 1887 m. dirbo Generalinio štabo Topografijos skyriuje. Skraidė paties sukonstruotais lengvesniais už orą skraidymo aparatais (pirmasis skrydis 1867 m.). Apie 1890 m. Buenos Airėse įkūrė Lenkų demokratų draugiją.
Pranė Dundulienė

Biografija

1938 m. baigė etnologiją Vilniaus universitete. 1969 m. istorijos mokslų daktarė.
1938–1940 m. dirbo Lietuvių mokslo draugijoje, 1940–1950 m. Etnologijos instituto (vėliau Lietuvos istorijos institutas) mokslinė darbuotoja. Nuo 1944 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1971 m. profesorė.
Vyras Bronius Dundulis.

Mokslinė veikla

Vadovavo daugeliui studentų etnografinių ekspedicijų. Tyrinėjimų sritis – žemdirbystė ir jos įrankiai, dvasinė kultūra, daugiausia tikėjimai, papročiai, mitai ir simboliai. Etninę kultūrą tyrė kaip vientisą tautos (dvaro ir kaimo) kultūrą. Daugiausia taikė lyginamąjį ir etnopsichologinį metodus.
Rafael Ledesma

Karjera

Žaidė įvairiuose klubuose Brazilijoje, Portugalijoje, Kipre, Maltoje, Baltarusijoje, Latvijoje ir Lietuvoje.
Lietuvoje atstovavo tris klubus: FBK Kaunas, FK Sūduva ir FK Panevėžys.
2019 m. sausio mėn. tapo FK Panevėžys nariu.
Šimadžirio apskritis

Savivaldybės

Apskrityje išlikę net 12 savivaldybių.
Elvyra Janina Kunevičienė

Biografija

1948 m. su tėvais buvo ištremta į Sibirą. 1956 m. baigė Kičibašo (Krasnojarsko kraštas) aštuonmetę mokyklą. 1957–1960 m. Kičibašo parduotuvės vedėja. 1960–1963 m. mokėsi Krasnojarsko finansų technikume. 1963–1967 m. studijavo Leningrado N. Voznesenskio finansų ekonomikos institute, finansininkė. 1967–1972 m. Vilniaus verpimo ir audimo kombinato „Audėjas“ finansininkė. 1975 m. baigė Vilniaus universiteto aspirantūrą, ekonomikos mokslų kandidatė.  1975–1991 m. LSSR specialistų tobulinimosi instituto dėstytoja, docentė. Parengė mokymo priemonių ir straipsnių produkcijos savikainos apskaičiavimo ir finansų klausimais. 
1991–1992 m. Gedimino Vagnoriaus Vyriausybėje – LR finansų ministrė.  1992–1996 m. ir 1996–2000 m. LR Seimo narė, 1996–1999 m. Seimo biudžeto ir finansų komiteto pirmininkė, 2000 m. Nuosaikiųjų konservatorių frakcijos narė.  Nuo 2003 m. VšĮ „Kiekvieno sveikata“ direktorė.
1989 m. Vilniaus politinių kalinių ir tremtinių bendrijos narė, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos tarybos narė, 1993 m. Tėvynės sąjungos valdybos narė.
Vyras Edmundas, ekonomikos mokslų kandidatas, docentas.
Henrikas Elzbutas

Biografija

1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1971 m. apgynė disertaciją „Silikatinio betono ir jo komponentų kai kurių savybių tyrimas dielektriniais metodais“, technikos mokslų kandidatas.
Nuo 1965 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas,1970–1978 m. Statybinių medžiagų ir konstrukcijų probleminės laboratorijos vedėjas, 1992–1995 m. Statybos, 1995–2006 m. Statybos ir architektūros fakulteto dekanas; nuo 1976 m. vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 1982 m. docentas. Stažavo 1968 m. TSRS mokslų akademijos Geologijos, mineralogijos ir petrografijos institute, 1982 m., 1987 m. Kijevo inžineriniame institute.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: statybinių medžiagų savybių ir struktūros, gaminių ir jų gamybos technologijų tyrimai, neardomųjų metodų taikymas. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių. Dviejų išradimų autorius. Parašė 8 mokomąsias knygas, parengė informacinių leidinių.
Maksiūnai

Istorija

Seniau Maksiūnai priklausė Švenčionių apskrities Linkmenų valsčiui. 1924 m. įsteigta „Ryto“ d-jos mokykla (1926 m. uždaryta). Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.
Marijus Panceris

Biografija

1998 m. Vilniaus universiteto Kauno humanitariniame fakultete baigė verslo administravimą, 2000 m. ten pat – apskaitos ir finansų specialybę. 2006 m. Mykolo Romerio universitete baigė teisės studijas.
1998 m. UAB „Struktūra“ buhalteris, vyr finansininkas, finansų direktorius.
Tėvynės sąjungos narys, Jaunųjų konservatorių lygos narys, 1998 m. Kauno skyriaus vicepirmininkas, 2000–2001 m. pirmininkas, 2008 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys, 2005-2014 TS-LKD Kauno Centro skyriaus pirmininkas. 2004–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 
A. Sabonio „Žalgirio“ krepšinio centro valdybos narys. Sutuoktinė Margarita, vaikai Jonas, Elzė.
Alberta Natalija Dragūnaitienė

Biografija

Šakių rajono savivaldybės Sudargo pagrindinės mokyklos lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja, Sudargo krašto kraštotyrininkė, Sudargo Martyno Sederevičiaus „Šviesos“ klubo globėja. Sudargo kaimo bendruomenės centro vadovė.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šakių rajono skyriaus narė, 1996–2000 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja.
1997–2000 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narė.
Pijus Kriščiūnas

Biografija

Baigė Vilkaviškio pradžios mokyklą. 1904-1905 m. dalyvavo Rusijos–Japonijos kare, buvo sužeistas. 1914 m. dar kartą paimtas į carinės Rusijos kariuomenę. 1917-1918 m. dirbo Saratovo lietuvių tremtinių prieglaudos ir bendrabučio komendantu.
1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo tėvų ūkyje. 1919 m. išrinktas į II-ąją lietuvių konferenciją.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. Pasibaigus seimo kadencijai grįžo į Vilkaviškio apskritį.
1941 m. birželio 14 d. ištremtas į Rešiotų lagerį, Krasnojarsko kraštas, Rusija, 1942 m. sušaudytas Kraslago lageryje.
Karo policija

Karo policija – krašto apsaugos sistemoje veikianti karinės teisėsaugos institucija, kariuomenės dalis, vykdanti nusikaltimų ir kitų teisės pažeidimų krašto apsaugos sistemoje prevenciją, juos atskleidžia bei tiria, kartu su kitų karinių vienetų vadais palaiko drausmę bei tvarką karinėse teritorijose ir kariuomenėje, prižiūri karinio transporto eismo saugumą.
Halina Korsakienė

Biografija

Tėvas kilęs iš Rinkuškių kaimo, baigė Dorpato veterinarijos institutą, dirbo Goryje, Vidurinėje Azijoje, Tbilisyje, Ukrainoje. Motina, Martyno Cumfto duktė, baigė Mintaujos gimnaziją, mokytojavo. 1918 m. šeima grįžo į Lietuvą.
1921–1925 m. mokėsi Biržų gimnazijoje, 1925–1939 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. 1938–1940 m. ir 1941–1943 m. Pasvalio Petro Vileišio gimnazijos, Kauno gimnazijų mokytoja. 1940–1941 m. dirbo Kauno radiofone, 1944–1945 m. Mažosios Lietuvos radijo komitete. Nuo 1945 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė. Palaidota Antakalnio kapinėse.

Kūryba

Apsakymų rinkinyje „Gimtajame mieste“ (1949 m.) vyrauja klasinis politinis žmogaus traktavimas. Apysakoje „Gyveniman išėjus“ (1955 m.), apsakymų rinkinyje „Neapšviestoji mėnulio pusė“ (1969 m.) vaizduojamos inteligentų psichologinių išgyvenimų kolizijos. Romane „Laikinoji sostinė“ (1961 m.) aprašyta XX a. ketvirtojo dešimtmečio studentijos idėjinė diferenciacija, pagrindinės herojės kelias į marksistiškai galvojančių inteligentų gretas. Apysakoje „Išpažintis po penkiasdešimties metų“ (1979 m.) vaizduojamas vienos gimnazijos abiturientų susitikimas, būdingas vaizdo plastiškumas, pasakojimo emocingumas.
Memuarinėse knygose „Susitikimai“ (1977 m.), „Veidai ir likimai“ (1982 m.), „Sugrįžusi praeitis“ (1985 m.) atsiskleidžia Petras Cvirka, Vincas Krėvė, Salomėja Nėris, Vincas Mykolaitis-Putinas, Balys Sruoga ir kiti rašytojai. Knygoje „Namas, kuriame gyvenome“ (1991 m.) sukurtas Kosto Korsako portretas, atskleidžiama istorinio ir kultūrinio gyvenimo detalių. Parašė knygų vaikams. Jos kūrinių išversta į gruzinų, kinų, rusų, ukrainiečių ir kitas kalbas. 
Pirmieji vertimai pasirodė spaudoje 1932 m. Išvertė Stepono Žeromskio romaną „Ištikimoji upė“ (1936 m.), Augusto Gailito novelių romaną „Tomas Nipernadis“ (1938 m.). Tarp jos verstų autorių Antonas Čechovas, Ilja Erenburgas, Maksimas Gorkis, Michailas Šolochovas, Aleksejus Tolstojus ir kti.
Dvynių paradoksas

„Dvynių paradoksas“ pirmą kartą buvo paminėtas 1911 metais Paulo Langevino sugalvotame mintiniame specialiosios reliatyvumo teorijos uždavinyje: vienas iš dviejų dvynių iškeliauja į ilgą kosminę kelionę su raketa, kuri skrieja greičiu, artimu šviesos greičiui. Kitas dvynys lieka Žemėje. Kai keliautojas sugrįžta, jis yra jaunesnis už dvynį, kuris nekeliavo. Kyla natūralus klausimas, kodėl lėčiau seno brolis, išskridęs į kosmosą, jei antrasis brolis, stebėdamas pirmąjį, irgi gali teigti, kad judėjo pirmojo atžvilgiu?

Pavyzdys

Kosminis laivas skrenda iš Žemės į artimiausią žvaigždžių sistemą, kuri yra už  šviesmečių, greičiu  (86,6 % šviesos greičio). Visa kelionė užtruks  metus Žemės laiku. (t. y. visi likę Žemėj bus 10,28 metus vyresni, kai laivas grįš). Galima atmesti Žemės sukimosi aplink savo ašį ir Saulę įtaką, kadangi tai vyksta greičiais, daug mažesniais nei šviesos greitis. Taigi keliautojams judantiems jau minėtu greičiu laikas eis  karto lėčiau (Lorenco daugiklis), nei Žemėje likusiems. Šiuo atveju  ir keliautojai turėtų būti tik 0,5×10,28 = 5,14 metais pasenę.
Laivo įgula apskaičiuos kiek jiem užtruks kelionė. Jie skaičiuos sistemoje, susijusioje su kosminiu laivu, t. y. judančios greičiu  Žemės ir žvaigždžių sistemos atžvilgiu. Pagal reliatyvumo teoriją atstumas tarp Žemės ir žvaigždžių sistemos sutrumpės iki  = 2,23 šviesmečių, kelionei pirmyn ir atgal. Kiekviena kelionės pusė užtruks  = 2,57 metus, taigi viso 2×2,57 = 5.14 metus. Laivo įgula sugrįš namo pasenusi 5,14 metus.
Jei dvyniai gims tą pačią dieną kai kosminis laivas išskrenda ir vienas iš jų išskris, o kitas liks, tai sugrįžus keliautojams keliavęs dvynys bus 5,14 metų amžiaus, o likęs 10,28 metų. Šios išvados buvo padarytos remiantis Einšteino specialiąja reliatyvumo teorija.

Paradokso sprendimas

Iš tikrųjų Žemė ir kosminis laivas nėra simetriškai susiję. Žemė visos kelionės laiku yra vienoje tam tikroje būsenoje, o kosminis laivas yra trijose: tolsta nuo Žemės, daro posūkį ir grįžta. Pasireiškia reliatyvistinis Doplerio efektas, todėl laivo įgula negali apskaičiuoti kelionės trukmės pavyzdyje pateiktu būdu.
Lambarė

Istorija

Vietovės pavadinimas kilo iš gvaranių kalbos, nuo žodžio El Ambaré, reiškiančio „šešėlių kraštas“ (dėl nuo gretimos kalvos krentančio šešėlio). Ilgą laiką tai buvo kaimiška vietovė, kurioje verstasi žemdirbyste. Tačiau plečiantis Asunsjonui Lambarė buvo urbanizuota. 1962 m. buvo sukurta Lambarės savivaldybė.
Sligo Rovers FC

Istorija

Klubas įkurtas 1928 m. susijungus Sligo Town ir Sligo Blues komandoms, nors 1908–1919 m. mieste taip pat būta Sligo Rovers komandos.
Studebaker Avanti

Gamyba

1962 m. balandžio 26 d. automobilis buvo pristatytas Niujorko tarptautinėje automobilių parodoje ir tuo pat metu kasmetiniame Visuotiniame akcininkų susirinkime. Rodžeris Uordas, 1962 m. „Indianapolis 500“ lenktynių nugalėtojas, gavo Studebaker Avanti kaip dalį prizinio paketo ir taip tapo pirmuoju Avanti savininku. Studebaker turėjo daug problemų su kėbulu, kurios buvo susiję su tiekėjais, pritaikymu ir apdaila, todėl dėl daugybės vėlavimų buvo atšaukta daug užsakymų. 1962 m. gruodį kėbulų gamyba buvo perkelta į Studebaker kompaniją.
Automobilio kaina buvo gana didelė – 4 445 JAV dolerių, tai yra beveik tiek pat kiek kainavo Ford Thunderbird ir aukštesnė nei Chevrolet Corvette ar Buick Riviera.

Uždarymas

Po Sout Bende esančio Studebaker fabriko uždarymo buvo pranešta, kad automobiliai Avanti nebebus gaminami. Tuo metu tūkstančiai automobilių dulkėjo Sout Bendo sandėliuose, apie 2 500 liko pas dilerius ir tik 1 600 automobilių buvo parduota. Skirtingai nuo to „Chevrolet“ 1963 m. pagamino 23 631 „Corvette“ modelį, o „Ford“ – apie 70 000 „Thunderbird“ modelių. 1963 m. kompanijos prezidentas Šervudas Erbertas buvo priverstas pasitraukti dėl skrandžio vėžio.

Paveldas

Avanti pavadinimas, instrumentai ir žemė buvo parduoti dviem Studebaker dileriams – Neitui Altmanui ir Leo Niumenui, kurie pradėjo nedidelę, naujo dizaino Avanti su Chevrolet V8 varikliu, replikų gamybą, kuri truko iki 2006 m.
Originalusis Studebaker Avanti buvo apibūdintas kaip „vienas iš svarbiausių pokario pramonės etapų“.
Felinkos ąžuolas

Felinkos ąžuolas – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Ukmergės rajone, Lyduokių sen., Slabados kaime. Medis auga Felinkos miške (Želvos girininkijos 560 kv., 3 skl.), kairiajame Siesarties upelio krante, apie 2 km į rytus nuo Lyduokių miestelio (yra kelio nuorodos).
Ąžuolas yra vastybinis botaninis gamtos paveldo objektas. 1988 m. paskelbtas vietinės reikšmės gamtos paminklu, vėliau įtrauktas į valstybės saugomų gamtos paveldo objektų sąrašą.
Felinkos miške yra daugiau įspūdingų ir saugomų medžių. Čia auga 3 šimtamečiai uosiai, 7 šimto ir daugiau metų sulaukę ąžuolai, šimto metų maumedis.

Duomenys

Felinkos ąžuolo aukštis – 16 m, jo kamieno apimtis 1,3 m aukštyje – 5,15 m, medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur L.).
Millard Fillmore

Biografija

Gimė gausioje devynių vaikų škotų kilmės ūkininko šeimoje Moravia vietovėje, Niujorko valstijos centrinėje dalyje. Būdamas keturiolikos metų pradėjo mokytis siuvėjo amato. 1819 m. pradėjo mokytis teisės, kurią Bafale 1823 m. baigė ir pradėjo dirbti advokatu. 1829 m. išrinktas į Niujorko valstijos Senatą. Nuo 1833 m. iki 1835 m. ir nuo 1837 m. iki 1843 m. buvo išrinktas JAV Atstovų rūmų nariu kaip Vigų partijos narys. JAV Kongrese pasisakė prieš vergovę. 1844 m. nesėkmingai kandidatavo į Niujorko valstijos gubernatoriaus pareigas. 1846 m. įkūrė privatų Bafalo universitetą. JAV ir Meksikos karo metu tarnavo Niujorko milicijoje. 1849 m. Z. Teiloras tapo JAV prezidentu, o M. Filmoras - viceprezidentu. Jis buvo antrasis JAV viceprezidentas, perėmęs prezidento postą po pareigas einančio prezidento Z. Teiloro mirties, kuris, kaip manoma, mirė nuo ūmaus gastroenterito. M. Filmoras niekada nebuvo išrinktas prezidentu. Ištarnavus Teiloro kadenciją, Vigų partija nebeiškėlė M. Filmoro kandidatūros į JAV prezidentus 1852 m. rinkimuose. 1856 m., kai jo kandidatūrą iškėlė kita partija, jam nepavyko laimėti prezidento rinkimų. M. Filmoras taip pat buvo paskutinis JAV vigų partijos narys, išrinktas į prezidento postą.