google/wiki40b huggingface dataset:
Janas Klemensas Branickis

Biografija

Jaunystėje tarnavo Prancūzijos kariuomenėje. Į ATR grįžo 1709 m., kai mirė jo tėvas Stefanas Mikalojus Branickis. Jaunojo politikoje nepatyrusio Branickio palaikymo siekė įvairios giminės ir politinės jėgos. Branickis pasirinko Lietuvos didžiojo kanclerio Karolio Stanislovo Radvilos pusę. 1720 m. spalio 1 d. vedė jo dukterį Kotryną Barborą Radvilaitę.
1709 m. tapo Bransko seniūnu, 1719 m. tapo Bielsko seniūnu, 1723 m. tapo Lietuvos pataurininkiu. 1724 m. pradėjo savo karininko karjerą, tapdamas Karūnos didžiuoju vėliavininku. 1726 m. tapo karūnos artilerijos generolu, tais pačiais metais gavo Baltojo erelio ordiną. 1728 m. pradėjo Palenkės Versaliu vadinamų Balstogės Branickių rūmų statybas.
1730 m. mirė žmona Kotryna Barbora Radvilaitė. Po kiek laiko susituokė su Barbora Šembek, su kuria išsiskyrė po dvejų metų. 1733 m. tapo karaliaus Augusto III favoritu. Grįždamas iš karūnacijos Krokuvoje, buvo pagrobtas Stanislovo Leščinskio rėmėjų. Kelis mėnesius išbuvo kaliniu Jaroslave ir Podolės Kamenece. Iš nelaisvės išlaisvino rusų kariai, kovoję Augusto III pusėje. 1735 m. lapkričio 9 d. už ištikimybę karaliui Augustui III buvo paskirtas karūnos lauko etmonu.
1745 m. Balstogėje įkūrė karo ir inžinerijos mokyklą bei teatrą, tais pačiais metais pradėjo Choroščo Branickių rūmų statybas. 1746 m. paskirtas Krokuvos vaivada. 1748 m. lapkričio 19 d. vedė būsimo karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio seserį Izabelą Poniatovską. Pas Branickį dažnai lankydavosi užsienio šalių ambasadoriai ir politikai. 1756–1763 m. vykstant Septynerių metų karui, nesiėmė jokių veiksmų prieš valstybės teritorijos pakraščius siaubiančias užsienio kariuomenes. 1763–1764 m. dalyvavo karaliaus rinkimuose, bet pralaimėjo savo žmonos broliui Stanislovui Augustui Poniatovskiui.
Šeštokų herbas

Aprašas

Herbo žaliame lauke auksinis garvežio ratas, apsuptas šešių sidabrinių skrendančių karvelių su sparnais virš nugaros. Karveliai apie ratą išsidėstę šešiakampiu.

Istorija

Nuo 2002 m. Šeštokai turi savo herbą ir vėliavą. Iki tol miestelis istorinio herbo ir vėliavos niekada neturėjo. Komisijoje svarstant naujo herbo idėjas kartu su vietos seniūnijos atstovais buvo nutarta herbe pavaizduoti geležinkelio traukinio ratą su šešiais karveliais.
Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis. Herbą Heraldikos komisija 2002 m. balandžio 4 d. aprobavo (Komisijos posėdžio protokolas Nr. 265). Pagal herbą sukurta ir vėliava.
2002 m. balandžio 16 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1744.
Kazys Daukša

Biografija

1964 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1990 m. medicinos mokslų daktaras.
Dirbo Kretingos centrinėje ligoninėje, Vidaus ligų skyriaus vedėjas. Nuo 1986 m. Kauno medicinos instituto (1989–1998 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas, docentas, nuo 1993 m. profesorius, nuo 1992 m. Patologinės anatomijos klinikos vadovas. Paskelbė su bendraautoriais apie 100 mokslinių darbų.
Amanas

Istorija

Žinios apie Rabbah Ammon miestą siekia nuo 1500 m. pr. m. e., kai jis buvo svarbiausias amonitų miestas. III a. pr. m. e. Egipto karalius Prolemėjus Filadelfas užėmė miestą ir jį pavadino savo garbei – Filadelfija. Šiuo vardu miestas buvo žinomas romėnų ir Bizantijos laikais. Iš šio laikotarpio yra išlikę nemažai statinių liekanų dabartiniame Amane. I a. šis miestas buvo pagrindinis Romos imperijos Arabijos provincijos miestas. VII a. miestą užkariavo arabai, apie 1300 m. jis prarado svarbą, jam sugrąžintas ankstesnysis vardas Rabbah Ammon, kuris ilgainiui tapo Amanu. XX a. miestas ėmė sparčiai augti. I pasaulinio karo metu čia buvo svarbi Turkijos bazė, kurią 1918 m. rugsėjį užėmė Anglijos karinės pajėgos. 1946 m. Amanas tapo nepriklausomybę gavusios Jordanijos sostine. Arabų ir Izraelio karo metu 1948–1949 m. į Amaną suplūdo daug palestiniečių pabėgėlių iš Izraelio; jų skaičius dar padidėjo 1967 m. dėl Šešių dienų karo, kai Jordanija prarado dalį teritorijos vakariniame Jordano upės krante. Dabar Amane palestiniečiai gyvena tiek mieste, tiek ir didelėse pabėgėlių stovyklose. 1970 m. tarp Palestinos išsilaisvinimo organizacijos ir Jordanijos vyriausybės iškilo nesutarimai, prasidėjo tarpusavio kovos ir miestas buvo smarkiai apgriautas.
Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas

Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas – kas dvejus metus IAAF organizuojamas uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžosi atstovai iš viso pasaulio. Turnyras rengiamas žiemos sezono metu. Pirmasis čempionatas surengtas 1985 m. Paryžiuje, Prancūzijoje.

Lietuva čempionate

Lietuvos atstovai čempionate dalyvauja nuo 1993 m. Kol kas nepriklausomos šalies sportininkams pavyko iškovoti tik du medalįžius: bronzos apdovanojimą daugiakovėje 2004 m. ir dar vieną bronzą 2012 m. parsivežė Austra Skujytė. Atstovaudama Tarybų Sąjungai Nijolė Medvedeva 1985 m. iškovojo bronzos medalį šuolio į tolį sektoriuje.
Ratnyčia (upė)

Etimologija

Upėvardžio pirminė lytis lyginama su Ratnė, Ratnia. Kildinama iš žodžio ratas („apskritimas, lankstas“), ratu („aplink“).
Pulis

Kilmė

Veislė yra kilusi iš Azijos. Manoma, kad pulių protėviai – Tibeto terjerai. Puliai mėgstami Vengrijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Skandinavijos šalyse.
Puliai Vengrijoje auginami daug metų. Į juos panašūs vengrų piemenų šunys komondorai, pumiai ir mudžiai. Oficialiuose šaltiniuose puliai paminėti 1751 metais.
1912 m. šią veislę atkūrė Emil Raitsits, kuris sudarė standartą. Puliai pirmą kartą pademonstruoti šunų parodoje tik 1923 metais Budapešte.

Paskirtis

Vengrai nuo seno veisė juodakailius pulius, nes avių bandoje juos lengviau atskirti. Plėšrūs žvėrys taip pat iš tolo matydavo šunis. Aviganių kailį išblukindavo saulė. Žemyn krintančios sruogos – ne tik puošmena, bet ir apsauga. Lyjant vandens srovelės nuteka žemyn, gaurai beveik nesudrėksta. Ganydami avis, puliai kartais šokinėja per avių nugaras arba net bėga jomis, kad greičiau suvaldytų bandą (vienas pulis gali prižiūrėti apie 650 avių). Nors akis dengia plaukų sruogos, matymui jos netrukdo.

Temperamentas

Tai tarnybinis šuo, galima laikyti lauke ir namie. Lietuvos klimatas netinkamas pulių laikymui lauke. Atsparus orų permainoms, nelepus. Manoma, kad pulis – vienas sveikiausių ir stipriausių šunų.
Judrus, energingas, ištvermingas, protingas, lengvai dresuojamas, trokšta veiklos. Lėtam, pasyviam šeimininkui netinka.
Puliai labai myli savo šeimininkus ir vaikus. Iki pat senatvės išlieka žaismingi.
Vincentas Šarkauskas

Karjera

Pirmasis debiutas A lygoje įvyko, kai atstovavo FK Atlantas Klaipėda. 2016 m. komandos garbę gynė du kartus. Per tą laiką prasileido du įvarčius.
2017 ir 2018 m. negavo progos pasireikšti A lygoje. Žaidė už Atlantas B ekipą Antros lygos pirmenybėse.
2018 m. vasarą, kai FK Atlantas Klaipėda pateko į finansinę duobę, tapo FK Riteriai nariu. 
2019 m. A lygos sezone po pirmos sezono pusės buvo sužaidęs dvejas rungtynes, per kurias nepraleido įvarčio. Į Belgiją išvykus Švedkauskui, tapo pagrindiniu vartininku.
Atstovauja Lietuvos jaunimo iki 21 metų rinktinę.
Bialoviežos-Piererovo pasienio punktas

Bialoviežos-Piererovo pasienio punktas (lenk. Przejście graniczne Białowieża-Piererow) – Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos pasienio punktas, šalia Bialoviežos kaimo, Bialoviežos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje iš Lenkijos pusės ir šalia Piererovo kaimo iš Baltarusijos pusės. 2003 m. buvo nuspręsta šioje vietovėje atidaryti pasienio punktą, kuris pradėjo veikti 2005 m. balandžio 16 dieną. Punktas buvo pastatytas už Europos sąjungos pinigus. Pasienio punktas skirtas pėstiesiems, dviratininkams ir lengvosioms mašinoms. Kertant pasienio punktą be vizos reikia iš anksto užsisakyti Baltarusijos gido paslaugas. Punktas veikia nuo balandžio 1 d. iki rugsėjo 30 d. 8.00-20.00 valandomis ir nuo spalio 1 d. iki kovo 31 d. 8.00-18.00 valandomis. Ties pasienio punktu baigiasi vaivadijos kelias Nr. .
Arnasajus (Pietų Kazachstano sritis)

Istorija

Gyvenvietė buvo pusiau eksklavas, nes po valstybinės sienos delimitacijos ir demarkacijos tarp Kazachstano ir Uzbekistano iš trijų pusių ribojosi su Uzbekistanu, o ketvirtoji pusė šliejosi prie Šardaros tvenkinio. Arnasajus kėlė įtampą dviejų šalių santykiuose. 2010 m. vasaros pradžioje prie kaimo išvažiavimų buvo pastatyti uzbekų pasienio postai, kurie pradėjo blokuoti gyventojų judėjimą sausuma.  Dvišalės derybos ir Uzbekistano bandymai išpirkti anklavo žemę nebuvo sėkmingi. Pradžioje vietos gyventojai ir aptarnaujančių organizcijų darbuotojai dar galėjo judėti pagal paruoštus sąrašus, tačiau tai buvo laikinas sprendimas. Tuo pačiu metu valstybiniu lygiu buvo sprendžiamas 71 šeimos iškėlimo iš Arnasajaus klausimas: vertinamas turto, kompensacijų dydis, žemės ir būsto suteikimo klausimai persikėlėliams. Tam tikslui skirta 163 mln. tengė. Galiausiai 2010 m. rugsėjo mėn. gyventojai buvo iškelti į „didžiąją žemę“, ir kaimas nustojo gyvavęs.
Džeimstaunas (Šv. Elenos sala)

Istorija

Džeimstaunas įkurtas 1656 m. Rytų Indijos kompanijos. Ilgą laiką buvo kaip strateginis laivų atsargų papildymo punktas viduryje vandenyno.
Martin Nettesheim

Martin Nettesheim (liet. Martinas Netesheimas; g. 1964 m. balandžio 17 d. Štutgarte, Vokietija) – vokiečių teisininkas, teisėtyrininkas konstitucionalistas, europeistas ir tarptautininkas, Tiubingeno universiteto profesorius, „Rotary“ veikėjas.

Biografija

1983-1987 m. studijavo teisę ir makroekonomiką Freiburgo universitete ir Berlyno laisvajame universitete. 1 metus stažavosi ir tyrinėjo Mičigano universitete (Ann Arbor, JAV). 1993 m. apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras. 1988-1991 m. Volkswagen-Stiftung gavo doktorantūros stipendiją.
1994-1999 m. Berlyno laisvojo universiteto Tarptautinės ir ES teisės instituto mokslo asistentas, Potsdamo universiteto įgaliotasis ES teisės dėstytojas, nuo 1999 m. Tiubingeno universiteto Valstybinės ir administracinės teisės, Europos teisės ir tarptautinės teisės katedros profesorius, vedėjas (prieš tai prof. Oppermann), Tarptautinės ekonominės teisės centro (Tuebingen University Center for International Economic Law, TURCIEL) vadovas. 2003-2005 m. Teisės fakulteto dekanas.
Mokslinių interesų sritys – konstitucinė teisė, tarptautinė teisė, ES teisė.
Vokietijos „Rotary“ Reutlingen-Tübingen klubo narys, Fondo „Stipendiaten Stiftung 1830“ įgaliotinis „Rotary“ stipendijoms teisės, ekonomikos arba inžinerijos studijoms Badene-Viurtemberge.
Domicelė Mikalauskaitė

Biografija

1947 m. baigė Vilniaus universitetą. 1966 m. biologijos mokslų daktarė.
1945–1993 m. dirbo Vilniaus universitete, 1967–1988 m. VU MF Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėja, 1975–1991 m. vadovavo savo iniciatyva įkurtai „Žmogaus racionalios mitybos laboratorijai“. Nuo 1989 m. – profesorė. 1954–1962 m. Higienos instituto skyriaus vedėja. 1983 m. įkūrė Respublikinį mitybos problemų centrą (nuo 1991 m. Mitybos centras) ir iki 1991 m. jam vadovavo.
Parengė 3 programas Lietuvos gyventojų sveikai mitybai organizuoti. 1978–1992 m. Medicininės mitybos problemų mokslinės tarybos prie TSRS Medicinos mokslų akademijos prezidiumo narė. Tyrė askorbo rūgšties įtaką kraujo baltymų apykaitai, patobulino nustatymo metodus – askorbo rūgšties kraujo plazmoje, liekamojo azoto audiniuose. Paskelbė daugiau kaip 300 mokslinių darbų.
Mykolas Marma

Biografija

1897–1905 m. mokėsi Mintaujos gimnazijoje. 1905 m. įstojo į Tartu universiteto teisės fakultetą, kurį baigęs įgijo teisininko diplomą. Už politinę veiklą 3 mėn. kalintas Rusijos kalėjimuose. 1906 m. vienas iš Tartu lietuvių studentų draugijos steigėjų. 1917 m. atstovaudamas Tartu lietuvius dalyvavo lietuvių seime Peterburge.
1918 m. grįžo į Lietuvą, Kriūkuose (Šiaulių apskritis) suorganizavo vartotojų draugiją, jos vedėjas. 1918 m. išrinktas Kriūkų valsčiaus komiteto pirmininku, vėliau Joniškėlio apskrities komiteto pirmininkas. 1919 m. suorganizavo partizanų būrius, kovojo su bermontininkais.
1922 m. sausio 13 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, mandato atsisakius K. Škirpai. Priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos frakcijai.
Nuo 1922 m. „Atžalos“ bendrovės sekretorius. Prieš Antrąjį pasaulinį karą vertėsi advokato praktika Vilkijoje. 1945 m. suimtas ir nuteistas 5 m. kalėjimo. Kalėjo Komijos ATSR, vėliau ištremtas į Irkutsko sritį.
Filatelija Lietuvoje

Filatelija Lietuvoje – Lietuvos filatelistų sąjungos leidinys, leistas 1989–1991 m. Kaune.

Istorija

Ėjo kas keturi mėnesiai. Tiražas 1989 m. – 1500 egz., 1991 m. – 2000 egz. Išleisti 6 numeriai.
Vyr. redaktorius Leonas Veržbolauskas.
Irina Kliopova

Biografija

1997 m. baigė Kauno technologijos universitetą. 2002 m. technologijos mokslų daktarė.
Nuo 1997 m. Kauno technologijos universiteto dėstytoja ir jo Aplinkos inžinerijos instituto mokslo darbuotoja; nuo 2006 m. docentė.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: subalansuota pramonės plėtra, poveikio aplinkai vertinimas, švaresnė gamyba ir jos finansavimas, aplinkos apsaugos vadybos kaštų vertinimas. Daugelio tarptautinių projektų dalyvė, kartu su Šiaurės šalių aplinkos investicijų korporacija parengė apie 30 švarios gamybos projektų. Padarė daugiau kaip 150 tarptautinių ir Lietuvos projektų aplinkos apsaugos ekspertizių. Lietuvoje įdiegta daugiau kaip 80 jos parengtų švarios gamybos projektų. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių.
Vakarų Papua vyrų futbolo rinktinė

Vakarų Papua vyrų futbolo rinktinė atstovauja Indonezijos ir Naujosios Gvinėjos vakarų pusei. Rinktinė yra NF-Board narė.
2005 m. birželio 23 d. Hagoje (Nyderlanduose) Vakarų Papua rinktinė žaidė 2005 m. UNPO taurėje prieš Pietų Moluką. Rungtynės baigėsi lygiosiomis (1-1), bet po baudinių serijos rungtynes laimėjo Pietų Molukas.
Kermanas

Paveldas

Kermanas turi gausų architektūrinį paveldą: III a. Persijos šacho Ardašyro I citadelės griuvėsiai, kupolinė seldžiukų Masdžid Maleko mečetė (XI a. pab.) su XII a. michrabais, Masdžid Džomjė mečetė (1349 m., restauruota 1560 m.) su fajanso mihrabu, Masdžid Pa Minaro mečetė (1390 m.), Džabel Sango laidojimo vieta (XI–XII a.), Bage Sirifo sodas, Gombad Džabalijė mauzoliejus su dvigubu kupolu, Kobehe Sabzo pastato liekanos (XIV–XV a.).

Istorija

Manoma, kad miestą (224–239 m.) įkūrė Persijos šachas Ardašyras I. Buvo vadinamas Behdesyru, Berdesyru ar Berdešyru. Jau VIII a. miestas buvo žymus kašmyro audimo centras. Sefevidų laikais miestas pradėtas vadinti Kermanu. Ne kartą nuniokotas tiurkų, afganų antpuolių. XVIII a. miestą užėmė kadžarai. Už paramą Zandų dinastijai, miesto gyventojai buvo smarkiai suluošinti, moterys ir vaikai paimti į vergovę. Kermanas atstatytas Kadžarų dinastijos valdovo Fatho Ali Šacho laikais (1797–1834 m.), į šiaurę nuo senojo miesto vietos.
Vandens ieškotojas

Turinys

1919 metai. Australas fermeris Džošua Konoras su žmona Eliza, kurių 3 sūnūs dingo prieš 4 metus mūšyje prie Galipolio, vis dar sunkiai išgyvena netektį. Kuomet ši nusižudo, Džošua prisiekia rasti sūnus, juos pargabenti namo ir palaidoti greta motinos. Jis nuvyksta į Galipolį, kur britų karinės pajėgos, padedamos turkų, vykdo kasinėjimus, siekdami atpažinti ir rasti žuvusius kareivius. Jiems pavyksta rasti ir atpažinti dviejų sūnų kūnus, tačiau paaiškėja, kad trečiasis buvo paimtas į nelaisvę. Nors tikimybė, kad per tuos metus jis liko gyvas, visai nedidelė, Džošua leidžiasi jo ieškoti...
Pašulniškiai

Istorija

Pašulniškių bajorkaimis užrašytas 1823 m. Joniškio bažnyčios brolijos išlaidų knygoje. Priklausė Joniškio parapijai.
Maitvabaliai

Biologija

Vabalai ir lervos dažniausiai minta dvėseliena. Kai kurie maitvabaliai gali misti išmatomis, grybais, yra taip pat grobuoniškų rūšių: mintančių kitų vabzdžių lervomis, šliužais, sliekais. Dalis maitvabalių yra augalų kenkėjai ir todėl žalingi.
Fobija

Fobija (iš graikų k. φόβος 'baimė') – stipri, nepaliaujama ir nepagrįsta daiktų, veiksmų, žmonių ar situacijų patologinė baimė. Pagrindinis šio liguisto nerimo simptomas yra perdėtos pastangos išvengti bijomo dalyko. Dažniausiai suprantama, kad baimė yra nepagrįsta, jog tas objektas, veikla ar situacija nekelia realaus pavojaus.
Fobija diagnozuojama, kai baimė yra nevaldoma arba trukdo kasdieniniam gyvenimui. Somatinis ištyrimas ir laboratoriniai tyrimai paprastai padeda išaiškinti fobijų priežastis. Pacientams, kuriems yra fobijų, psichologinis ir somatinis nerimas būna ūminis, pasireiškiantis nenustygimu vietoje, diarėja, širdies plakimu, hiperhidroze, tremoru, sinkope, tachikardija, sutrikusia šlapimo organų sistemos veikla ir kt.

Specifinės fobijos

Specifinė fobija - tai baimė įvairiausiems dirgikliams, pavyzdžiui: vorams, gyvatėms, gyvūnams, aukščiui, audroms, ligoms, sužeidimams, buvimui vienam, mirčiai, užsikrėsti ir kt. Šio tipo fobijos kartais gali atsirasti apsinuodijus psichostimuliatoriais ar haliucinogenais ir, retai, sergant organinėmis ligomis, tokiomis kaip smegenų navikai ar cerebrovaskulinė liga.  
Pacientai dažnai mėgina sušvelninti specifines fobijas bei nerimą alkoholiu ir neretai dėl to tampa priklausomi nuo jo.

Socialinės fobijos

Socialinė fobija apibūdinama kaip intensyvi, nera­cionali ir nuolatinė baimė būti atidžiai stebi­mam arba neigiamai kitų įvertintam. Situacija, kurios bijoma, pacientui sukelia staigų nerimą, svyruojantį nuo difuzinės baimės iki pa­nikos. Šis sutrikimas įvertinamas pagal diagnostikos kriterijus, simp­tomų ūmumą, disfunkciją ar bejėgiškumą. Socialinė fobija gali būti generalizuota, kai pacien­tas bijo daug ar daugumos socialinių sąveikų, gali būti apribota iki vienos ar kelių situaci­jų, tokių, kaip viešas kalbėjimas ar veikla.
Socialinės fobijos būdingos 11% vyrų ir 15% moterų.

Agorafobija

Pacientai, kuriems yra agorafobija, bijo būti viešose vietose ar patekti į situacijas, iš kurių būtų sunku pabėgti, išeiti ar nesulaukti reikiamos pagalbos atsiradus simptomams. Agorafobai baiminasi, nerimauja ar galės pabėgti, išeiti iš jį bauginančios situacijos. Tai baimė pajusti ūminį nerimą bent keliose vietose, iš kurių gali būti sunku išeiti. Dažniausiai kenčiantys nuo agorafobijos bijo atvirų vietų, išeiti iš namų, būti ten, kur daug žmonių. Du trečdalius pacientų, kuriems yra panikos atakų ar panikos sutrikimas, vargina ir agorafobija. Asmenis, kuriems yra agorafobija, turėtų konsultuoti psichiatras.

Neurobiologija

Fobijos susiformavimui įtakos turi limbinė sistema- tai sistema, kuri kuri atsako už emocijas, atmintį. Tikėtina jog migdolinis kūnas taip pat dalyvauja fobijų procese nes atlieka vaidmenį atminties ir baimės procesuose. Migdolinis kūnas yra migdolo formos masė branduolių, kurie apdoroja įvykius, susijusius su baime, taip pat susijusisu su nerimo sutrikimais ir socialinėmis fobijomis.Be to migdolinis kūnas taip pat skatina hormonų sekreciją, kurie turi įtakos baimei ir agresijai.
Juozapas Antanavičius

Juozapas Antanavičius (1853 m. vasario 15 d. Paplyniai, Naumiesčio apskritis – 1916 m. rugpjūčio 7 d. Lgovas, Kursko gubernija) – Lietuvos kunigas, prelatas, politinis veikėjas.

Biografija

1876 m. baigė Seinų kunigų seminariją, įšventintas kunigu. Klebonavo Piatnicoje (Lomžos gubernija). Nuo 1877 m. Seinų kapitulos vikaras, nuo 1893 m. kanauninkas ir Prienų klebonas. 1898–1902 m. Sankt Peterburgo katalikų kolegijos asesorius, Seinų vyskupijos atstovas. Nuo 1902 m., po vyskupo A. Baranausko mirties – Seinų vyskupijos valdytojas, nuo 1910 m. generalinis vikaras. Globojo Seinų katalikų spaustuvę, žurnalą „Šaltinis“ ir „Vadovas“, draugijas „Žiburys“ ir „Związek Katolicki“. Persekiojo socialistų draugiją „Šviesa“, pasiekė, kad 1908 m. valdžia ją uždarytų. 1905 m. paskelbė aplinkraštį, smerkiantį revoliucinę kovą prieš caro valdžią, kuris jo įsakymu buvo skaitomas vyskupijos bažnyčiose ir daug kur sukeldavo pasipriešinimą. 1914 m. pasitraukė į Rusiją.
Virginija Graudinienė

Biografija

1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, žemės ūkio ekonomistė. AB „Snaigė“ finansų direktorė, 2006 m. vasario – gruodžio mėn. AB „Alytaus tekstilė“ generalinė direktorė, 2007 m. Bendros Lietuvos – Rusijos įmonės UAB LISIPLAST finansų direktorė.
Darbo partijos narė. 2007 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Robertas, vaikai Aušra, Robertas.
Tokijo metropoliteno gimnazija

Istorija

Arenos statybų darbai pradėti 1952 m., o 1954 m. pilnai užbaigti.  1964 m. vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyko gimnastikos varžybos.
2007 m. arenoje vyko pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas. 2010 m. pasaulio moterų tinklinio čempionato kovos. 2011 m. surengtas pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas.
2020 m. arenoje vyks 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių stalo teniso varžybos.
Igliaukos Anzelmo Matučio vidurinė mokykla

Istorija

Igliaukoje pirmąją mokyklą įkūrė vienuoliai marijonai. Rašytiniuose šaltiniuose apie ją užsimenama apie 1823 m. 1907 m. įkurta pradžios mokykla veikė valstiečio troboje. 1934 m. pastatytas specialiai mokyklai skirtas pastatas. 1937 m. Igliaukos pradžios mokykloje atidarytas penktas skyrius, vėliau ir šeštas. Antrojo pasaulinio karo metais veikė tik keturių skyrių pradžios mokykla. 1944 m. liepos mėnesį Igliaukoje įsteigta progimnazija. Ji vadinosi Liubavo progimnazija Igliaukoje. Nuo 1946 m. Igliaukoje atidaryta pilna gimnazija. 1951 m. birželio 20 d. Igliaukos progimnazija pavadinta Igliaukos vidurine mokykla.
1989 m. gegužės 20 d. Igliaukos mokyklai suteiktas poeto Anzelmo Matučio vardas.
Šungitas

Šungitas yra juoda, blizgančiu paviršiumi medžiaga, susidedanti daugiausia iš anglies (98 %) ir taip pavadinta pagal pirmąją radimvietę (Šungos kaimą Karelijoje). Nors šungitas atrodo kaip mineralas, jis neturi mineralams būdingos kristalinės struktūros. Tokios medžiagos (taip pat gintaras, obsidianas) vadinamos mineraloidais. Šungite aptinkama fulerenų. Kurį laiką buvo teigiama, jog šungitas galėjo susidaryti nebiologinių gamtos procesų metu, taip aiškinant ir naftos susidarymą, tačiau šiuo metu įrodyta jo biologinė kilmė.

Panaudojimas

Nuo seno žinomos šungito stiprios antibakterinės savybės, jis buvo naudojamas geriamo vandens dezinfekavimui karo metu.
Šungitas taip pat naudojamas kaip juodas dažų pigmentas.
Klodzkas

Istorija

Klodzkas yra vienas seniausių Silezijos miestų. Vietovė gyvenama bent nuo I a. pr. m. e., kuomet čia ėjo gintaro kelias į Romos imperiją. X a. čia buvo čekų tvirtovė ir prekyvietė, pirmą kartą paminėta 981 m. (kaip Cladzco). Miesto teisės suteiktos 1233 m. Viduramžiais Klodzkas buvo svarbus amatų ir prekybinis centras, XVI a. nutiestas vandentiekis. XIV a. reguliariųjų kanauninkų vienuolyne sukurtas vienas seniausių lenkų literatūros šaltinių – Florijono psalmynas (Psałterz floriański). XVI a. pr. įsteigta spaustuvė, vėliau įkurta jėzuitų kolegija (nuo 1742 m. gimnazija).
Nuo XVI a. pirmos pusės Klodzke ėmė skleistis reformacinis judėjimas. 1560 m. miestas (tada vadintas Glatz) perėjo Habsburgų žinion. Po Trisdešimties metų karo (1618–1648 m.) miesto reikšmė sumenko. 1680–1702 m. austrai čia pastatė įtvirtinimus. Nuo 1742 m. buvo valdomas Prūsijos, iki 1877 m. buvo viena svarbiausių Prūsijos tvirtovių. Nuo XIX a. pab. imta plėtoti pramonė. Antrojo pasaulinio karo metais veikė priverstinio darbo stovyklos, karo kalėjimas (kalinti Prancūzijos, Italijos, Belgijos, TSRS belaisviai). Nuo 1945 m. Klodzkas priklauso Lenkijai, 1945–1975 m. ir nuo 1999 m. yra apskrities centras.
Stasė Dievaitytė-Skačkauskienė

Biografija

Iki 1918 m. gyveno Tbilisyje. 1921-1927 m. mokėsi Kauno muzikos mokyklos V. Grigaitienės klasėje. Gavusi valstybės stipendiją 1927-1932 m. studijavo Paryžiuje, 1931 m. baigė Normalinę muzikos mokyklą, įgijo koncertinės dainininkės diplomą, 1932 m. baigė Rusų konservatorijos S. Gladkajos–Kedrovos klasę.
1932 m. su K. Kavecko vadovaujamu lietuvių studentų choru dalyvavo įvairių šalių tautinio meno šventėje Paryžiuje. Debiutavusi Margaritos vaidmeniu Š. Guno operoje „Faustas“ vieną sezoną dainavo Valstybės teatre, surengė kamerinių koncertų. Buvo valstybinio radiofono solistė, vertėsi privačiomis dainavimo pamokomis. Dėstė dainavimą Klaipėdos, Šiaulių, Panevėžio muzikos mokyklose.