google/wiki40b huggingface dataset:
Morfinas

Morfinas (morfijus) – nuskausminantis medikamentas kartu sukeliantis euforiją. Tai esminė veiklioji opiumo medžiaga. Jo vardas suteiktas pagal senovės graikų sapnų ir miego dievo vardą: Morfėjus. Morfijų 1803 m. išskyrė vokietis Saturnietis.

Veikimo mechanizmas

Morfinas farmakologinį poveikį sukelia prisijungdamas prie opioidinių receptorių. Jis šiuos receptorius veikia, kaip agonistas (aktyvuoja).
Opioidiniai receptoriai yra pasiskirstę CNS ir periferiniuose audiniuose. Jų yra ant pirminių aferentinių nervinių galūnių, kuriomis skausmo impulsas perduodamas į nugaros smegenų užpakalinius ragus, nugaros smegenų drebutinėje medžiagoje (lot. substantia gelatinosa), gumbure – visos šios struktūros dalyvauja priimant ir perduodant skausmo impulsą į smegenų žeivę. Kiti opioidiniai receptoriai yra vidurinėse smegenyse šalia smegenų vandentiekio esančioje pilkojoje medžiagoje ir pailgosiose smegenyse, pro čia praeina nusileidžiančių neuronų skaidulos, kurios moduliuoja skausmo signalą. Opioidinių reaceptorių taip pat yra pamato mazguose, pogumburyje, limbinėje sistemoje ir smegenų žievėje.
Išskiriamos 4 opiodinių receptorių šeimos: miu (μ), kapa (κ), delta (δ) ir nociceptino orfanino FQ. Stipriausias agonistinis morfino poveikis yra μ ir κ receptoriams. Aktyvinant Miu (μ) receptorius pasireiškia supraspinalinė analgezija, kvėpavimo slopinimas, euforija, sedacija, vystosi fizinė priklausomybė, miozė, lėtėja žarnyno peristaltika. Kapa (κ) receptorių aktyvinimas sukelia: spinalinę analgeziją, sedaciją, disforiją, miozę.
Visi opiodiniai receptoriai veikia per G baltymą, kuris aktyvuoja fosfolipazę C arba slopina adenilatciklazę. Postsinapsinių receptorių aktyvinimas sukelia kalio kanalų atsidarymą ir membranos hiperpoliarizacija (dėlto slopinami postsinapsiniai potencialai), presinapsinių receptorių aktyvinimas sukelia įtampos valdomų kalcio kanalų užsidarymą ir dėl to slopinamas neuromediatorių (acetilcholino, noradrenalino, serotonino, glutamato, substancijos P) išsiskyrimas ir nervinio impulso perdavimas.
Jiezno Šv. Kryžiaus koplyčia

Istorija

Koplyčios istorija siejama su Jiezno grafystės valdytojais didikais Pacais. Grafo Antano Mykolo Paco (~1715–1774) rūpesčiu, tuo metu miestelio senosios kapinės, buvusios prie bažnyčios (nuo Jiezno ežero pusės), iškeltos už tuometinės gyvenvietės ribų. Naujosios kapinės įkurtos apie 1765 m. Čia koplyčios statybą fundavo A.M. Paco žmona Teresė Radvilaitė-Pacienė (1710–1780), kuri palaidota Jiezno bažnyčios rūsiuose įrengtame Pacų giminės mauzoliejuje.
Tiksli koplyčios pastatymo data nėra žinoma, nes Jiezno parapijos 1782 m. inventoriuose rašoma, kad kapinėse Šv. Kryžiaus koplyčia 1776 m. jau stovėjusi. Tuomet kapines juosė medinė, pušies rąstų tvora. Koplyčios pastatas buvo didelis, nuo pat žemės mūrinis, dengtas gontais, su nedideliu bokšteliu ant stogo virš priekinio frontono, su jame pakabintu varpeliu. Vilniaus vyskupas Ignotas Masalskis leido koplyčioje laikyti mišias Šv. Kryžiaus Atradimo ir Šv. Kryžiaus Išaukštinimo garbei numatytu laiku.
Mūrinėje koplyčioje buvo įrengtas altorius, reikalingi papuošimai, laikytos pamaldos. Po 1794 m. sukilimo, kuomet po jo apie 13 metų nevyko pamaldos Jiezno bažnyčioje, manoma, nukentėjo ir koplyčia. Iki Pirmojo pasaulinio karo kapinių akmeninėje tvoroje įrengtuose originaliuose vartuose su varpine kabojo varpas. Tarpukariu vykdavo retos proginės pamaldos.
Vietos gyventojai atsimena, kad koplyčios rūsyje per karą buvo slepiami ginklai. Vėliau koplyčia buvo apleista, nyko, buvo įlūžusios grindų lentos. Paskutiniais sovietmečio metais buvo remontuota.

Architektūra

Koplyčia turi baroko stiliaus bruožų, stačiakampio plano, su atsikišusiu trisieniu (apside). Dvišlaitis stogas uždengtas šiferio lakštais, virš apsidės – skarda. Ant kraigo įtaisytas didelis kryžius. Vidinė patalpa vienanavė, jos vientisa erdvė nedaloma pertvarinių sienų. Lubos medinės, lygios. Grindys sudėtos iš lentų. Neišlikę bažnytinio interjero detalių ar puošybos, užklotas įėjimas į rūsį. Šoninėse sienose yra po vieną stačiakampį langą, priekiniame fasade – dvi ovalo formos angos. Matyti neprofesionalaus remonto žymės: trūksta langų apvadų, karnizų fragmentų. Kapines juosia lauko akmenų tvora. Pagrindiniai vartai yra kartu ir buvusi 3 tarpsnių varpinė. Varpo, smailės kryžiaus nėra. Išlikęs apie 1,4 m aukščio medinis altoriaus kryžius su Nukryžiuotoju šiuo metu saugomas Jiezno bažnyčios zakristijoje.
Romas Pikčilingis

Veikla futbolo srityje

1982 m. įkūrė Kauno „Aido“ komandą ir buvo jos treneris. 1985 m. komanda pateko į Lietuvos aukščiausią futbolo lygą ir žaidė joje iki 1987 m.
Nuo 1988 m. buvo Kauno futbolo federacijos atsakingasis sekretorius. Vėliau įkūrus KAFF buvo jos atsakinguoju sekretorium, o nuo 2013 m. KAFF viceprezidentas.
Nuo 1989 iki 2008 m. buvo Lietuvos futbolo federacijos (LFF) vykdomojo komiteto narys.
Nuo 1992 m. iki dabar dirba LFF varžybų ir renginių skyriaus vadybininkas.
Nėrius Pečiūra

Biografija

Mokėsi Vilniaus 23-oje vidurinėje mokykloje. Nuo 1984 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete. 1993–1995 m. redagavo laikraštį „Ne vien rock ir pop“. 1995–1997 m. savaitraščio, nuo 1996 m. žurnalo „Muzikos lietus“ redaktorius.  Dirba direktoriumi VšĮ "Kultūros kryptys".

Muzikinė veikla

Pseudonimu Atsuktuvas buvo vienas iš Lietuvos pankų judėjimo ideologų ir įkvėpėjų. 1986–1987 m. kartu su Varvekliu (Vikintu Darium Šimansku) grojo pankroko grupėje „WC“. 1988–1989 m. vadovavo pankroko grupei „Už Tėvynę“. 1988 m. dalyvavo „Roko marše per Lietuvą“. 1989–1993 m. grupės „UTV“, 1994–1999 m. „Nėrius Pečiūra ir Komanda“, 2002–2006 m. „Bacefalai“ lyderis. Nuo 2014 metų aktyviai koncertuoja su grupe "Fantomai".

TV veikla

1993–1995 m.  „BTV“ laidos „Laiminga ranka“ vedėjas. Režisavo Maris Martinsons ir Liutauras Kontrimas.
1994 – 1996 m.  „BTV“ laidos „10 geriausių“ redaktorius. Režisavo Maris Martinsons.
1997 m. „Tele-3“ laidos „Muzikos lietus“ redaktorius ir vedėjas. Režisavo Maris Martinsons.
1998 – 2001 m. “TV3“ laidos „Padainuokime“ muzikos redaktorius. Prodiusavo ir režisavo Maris Martinsons.
2002 – 2004 m. „LNK“ laidų vykdantysis prodiuseris - „Nacionalinė muzikos lyga“, „Orbita“, „ZbTV“. Prodiusavo ir režisavo Ričardas Rickevičius, vedė Algis Ramanauskas, Rimas Šapauskas ir kiti vedėjai.  
2004 – 2010 m. „TV3" „Penktadienio muzikos šou“ režisierius. Prodiusavo Saulius Basijokas. Laidas vedė Edmundas Kučinskas, Violeta Riaubiškytė, Vilius Tarasovas, Viktorija Perminaitė, Mia.
2006 – 2009 m. „TV3" laidos “Puikusis šou” režisierius. Prodiusavo Saulius Bartkus. Laidą vedė aktoriai Vytautas Šapranauskas, Arūnas Sakalauskas, Violeta Mičiulienė, Ieva Stasiulevičiūtė, Karolis Sakalauskas, Vitalijus Cololo, Džiugas Siaurusaitis, Raimondas Šilanskas.
Herbariumas

Herbariumas (lot. herbarium < herba 'žolė') – išdžiovintų augalų, atitinkamai paruoštų ilgiau išlaikyti, sistematiškai sutvarkytas rinkinys. Tuo vardu taip pat vadinamos įstaigos, saugančios ir tiriančios tokius rinkinius.
Kareliai

Istorija

Kaimas susikūrė apie Karelių (Karlsberg) dvarą.
Terekas (miestas)

Gyventojai

2010 m. 85,6 % Tereko gyventojų buvo kabardinai, 10,0 % – rusai, 1,1 % – osetinai.

Istorija

1876 m. pastatyta Murtazovo geležinkelio stotis, apie ją ėmė kurtis gyvenvietė. 1920 m. sudaryta Tereko gyvenvietė. 1967 m. suteiktas miesto statusas.
Kompiuterinė lingvistika

Kompiuterinė lingvistika – taikomosios kalbotyros šaka, nukreipta į natūralios kalbos apdorojimą ir analizę įvairiomis kompiuterinėmis technologijomis. Kompiuterinė lingvistika glaudžiai susijusi su dirbtinio intelekto, pažinimo – kognityviniais mokslais. Pagrindinės kryptys: hiperteksto ir informacijos paieškos sistemos, automatinis (mašininis) vertimas, kompiuterinė leksikografija, šnekos atpažinimas ir sintezė, dokumentų vadyba (plagiato vadyba, automatinių santraukų sudarymas, autorystės nustatymas ir kt.).

Istorija

Kaip savarankiškas mokslas kompiuterinė lingvistika pradėjo formuotis XX a. 7-ame dešimtmetyje.  Jos istorija tiesiogiai susijusi su kompiuterinių technologijų raida: nuo 1946 m Pensilvanijos universitete sukurto ENIAC'o, lempinės pirmosios kartos skaičiavimo mašinos, svėrusios 30 tonų ir užimančios 150 m salę, vėliau, puslaidininkinių, mašinų su mikroschemomis, pagaliau -  ketvirtosios kartos optinių skaičiavimo sistemų, iki šių dienų naujausių skaitmeninių įrenginių. Kompiuterinės lingvistikos teorija vystėsi ant matematinės lingvistikos, kalbotyros (ypač generatyvizmo), informacijos teorijos pagrindų. D. Hays (jis laikomas kompiuterinės lingvistikos termino autoriumi), R.Kay, J. R. Searle, R. Grishman  - žymiausi kompiuterinės lingvistikos mokslo pradininkai, o tikruoju pionieriumi laikytinas italas Roberto Busa, kuris 1946 m IBM kompanijai pasiūlė kompiuteriu išanalizuoti Tomo Akviniečio tekstus, taip pirmą kartą buvo pradėti klasifikuoti žodžiai, o ne skaičiai.
Šiuo metu didžiausia mokslinė kompiuterinės lingvistikos organizacija – Kompiuterinės lingvistikos asociacija – kas dveji metai organizuoja didžiules tarptautines konferencijas – COLING. JAV leidžiamas mokslinis žurnalas „Computational linguistics“.

Studijos

Lietuvoje kompiuterinės lingvistikos bakalauro studijų programa nuo 2006 metų vykdoma KTU Humanitarinių mokslų fakultete.  Studijos yra tarpdalykinės, derinančios kalbotyros ir informatikos mokslus. Nuosekliai ir universitetiniu lygmeniu studijuojama lietuvių kalbos sistema, įgyjama daug anglų kalbos žinių, kurios reikalingos norint kurti gramatikos kategorijų, sintaksinių konstrukcijų, leksemų modelius, sudarant kompiuterinius žodynus. Studentai susipažįsta ir įgyja praktinio darbo su įvairiomis kalbos ir šnekos technologijomis – tekstynais, šnekos sintezatoriais, vertimo atmintimis, programine įranga, reikalinga darbui leidybos, dokumentų, teksto ir hiperteksto tvarkybos, reklamos, automatinio vertimo ir kitose, su natūralia kalba susijusiose srityse.
Studijų programoje dirba daug dėstytojų iš Kalbotyros, Valdymo technologijų, Kompiuterinių tinklų katedrų ir kitų padalinių. Studentai turi galimybę pagal Erasmus mainų programą vieną semestrą studijuoti tarptautinėje, anglų kalba vykdomoje Kompiuterinės lingvistikos programoje Tiubingeno universitete. 
KTU leidžiamame žurnale „Kalbų studijos“ skirtas atskiras skyrius straipsniams, nagrinėjantiems įvairius kalbų technologijų panaudojimo analizuojant ar mokant kalbų aspektus.
Vincas Juška

Vincas Juška (1860 m. lapkričio 28 d. Rubikai prie Šerkšnėnų – 1939 m. sausio 17 d. Žemaičių Kalvarija) – draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas.

Biografija

Valstietis. Draudžiamąją lietuvišką spaudą pradėjo platinti apie 1880 m. Nuo 1884 m. spaudos atsigabendavo iš Tilžės, jos gaudavo iš J. Zabermano, J. Angrabaičio bei kitų ir pats platindavo. Ne kartą Rusijos imperijos sienos sargybos apšaudytas, persekiotas, sulaikytas policijos. 1895–1896 m. kalintas, vėliau turėjo gyventi Rygoje iki 1903 m. neviešai policijos prižiūrimas. Tada draudžiamąją lietuvišką spaudą pradėjo gabenti iš Žemaičių Kalvarijos ir platinti tarp Rygos lietuvių. 1900 m. dėl to kvostas, vengdamas suėmimo slapta išvyko į JAV. Dirbo anglių kasyklose. 1924 m. grįžo į Lietuvą. Jo pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.
2013 m. Lietuvos automobilių ralio čempionatas

Apžvalga

2013 m. sezonas prasidėjo tradiciniu raliu „Halls Winter Rally“, kuriame nugalėjo Deividas Jocius pilotuodamas „Mitsubishi Lancer Evo IX“. Latvijoje vykusiame „Sarma“ ralyje LARČ įskaitoje nugalėjo Dominykas Butvilas su šturmanu Renatu Vaitkevičiumi. „Vilniaus ralyje“, čempionato įskaitoje nugalėjo Vytautas Švedas, kuris greičiausias buvo raliuose „Saulė 777“ ir „300 Lakes Rally“. Šeštajame etape, savo pirmąją pergalę karjeroje absoliučioje ralio įskaitoje pasiekė Dominykas Butvilas. Bendrame Lenkijos ir Lietuvos etape „Lenkijos“ ralyje, Lietuvos čempionato įskaitoje greičiausias buvo Dominykas Butvilas. Tradiciškai paskutinį čempionato etapą „Rally Classic Druskininkai“ laimėjo Giedrius Notkus.
Čempionato dalyviai varžėsi 8 įskaitose. Trijose įskaitose čempionatas neįvyko, dėl per mažo dalyvių skaičiaus. Čempionato įskaitoje taip pat varžėsi svečiai iš Latvijos, Lenkijos ir Baltarusijos.
Laimėjęs tris etapus Lietuvos čempionu tapo Dominykas Butvilas, antroje vietoje palikęs Vytautą Švedą. Trečias liko Martynas Samuitis.
Viena ašimi varomų (2WD) automobilių įskaitoje, nugalėjo Karolis Raišys vairuodamas „BMW M3“. Antroje įskaitos vietoje liko Mantvydas Repšys su „Honda Civic Type R“, trečioje Gintautas Šlepikas su „Honda Civic Type R“.
Komandinėje įskaitoje nugalėjo Kauno „Autoralio“ komanda.
Barrett M82

Barrett M82 – stambaus kalibro snaiperinis šautuvas.

Istorija

Barrett M82 1982 m. sukūrė amerikiečių konstruktorius Ronnie Barrett. 1986 m. įkūręs įmonę „Barrett Firearms Company“, jis pradėjo šio ginklo modifikuotos versijos 82 gamybą. Pirmosios komercinės sėkmės Barrett M82 gamintojai sulaukė 1989 m., kai šių šautuvų užsisakė Švedijos ginkluotosios pajėgos. Tačiau didžiausio pripažinimo sulaukta 1990–1991 m., kai JAV armijos Jūrų pėstininkų korpusas, vėliau ir kitos šios šalies kariuomenės rūšys, besiruošdamos karui Persijos įlankos regione, įsigijo kelis šimtus šautuvų Barrett M82. Šiam ginklui suteikta abreviatūra SASR – (Special Applications Scoped Rifle 'Specialios paskirties šautuvas su optiniu taikikliu'). Šiuo metu šis ginklas naudojamas daugelyje pasaulio kariuomenių.

Apibūdinimas

Barrett M82 užtaisomas 12,7 mm sunkiojo kulkosvaidžio šoviniu. Automatika veikia vamzdžio trumpos eigos principu, šaudo pavieniais šūviais. Ginklas turi atramines kojeles. Be optinio taikiklio, yra ir paprastas mechaninis. Ginklą galima tvirtinti ant karinės technikos (visureigių, šarvuočių ir pan.).

Paskirtis

Naikinti ir gadinti priešo techniką (automobilius, ryšio priemones, radarus, stovinčius lėktuvus bei sraigtasparnius ir pan.). Kita labai svarbi šio ginklo paskirtis – per saugų atstumą naikinti pavojingus sprogmenis. Taip pat šis ginklas gali būti naudojamas gyviems taikiniams naikinti.
TV80

Sinclair TV80, taip pat žinomas Flat Screen Pocket TV arba FTV1 vardais, buvo 1984 metais Sinclair Research kompanijos išleistas televizorius. Kitaip nei ankstesni Klaivo Sinklerio bandymai sukurti nešiojamą televizorių, naudojusių įprastinį gale esantį elektroninį vamzdį, TV80 naudojo plokščią CRT ekraną su šone įtaisyta elektronų patranka. Elektronai buvo nukreipiami į fosforescuojantį ekraną stipriu elektriniu lauku. Šis produktas buvo komerciniu požiūriu nesėkmingas ir nekompensavo jo 4 milijonų svarų sterlingų kūrimo išlaidų. Iš viso buvo parduota tik apie 15 000 vienetų. Technologijos neperspektyvumą dar tada numatė New Scientist žurnalas, perspėdamas, kad įrenginys bus trumpalaikis LCD technologijos požiūriu, kurią tuo metu tobulino Casio ir kitos Japonijos bendrovės.
Pasaulio buriavimo čempionatas

Pasaulio buriavimo čempionatas – olimpinių buriavimo klasių pasaulio čempionatas, kurį kas ketverius metus organizuoja tarptautinė buriavimo federacija.
FK Ljuboten Tetovo

Istorija

Klubo ištakos siekia 1919 m.
Bijutiškis

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Bijutiškis paminėtas 1385 m., kuomet LDK Jogaila vietovę kartu su Kernave padovanojo Vigandui Algirdaičiui. Bijutiškio vardas dar kartą minimas 1478 m., kai Nekrašo Eirudavičiaus našlė Ona Dubingių bažnyčiai užrašė kai kurias Bijutiškio dvarui priklausančias žemes, mišką, pievas, galvijų dešimtinę ir valstiečius. Nuo tada Bijutiškio vardas žinomas Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje ir ne kartą minimas jos dokumentuose. XV a. Bijutiškyje buvo įkurta Dubingių bažnyčios altarija. Dar vieną altariją Bijutiškyje įkūrė Barbora ir Kristupas Giedraičiai 1542 m.
Bijutiškis rašytiniuose šaltiniuose dar minimas XVI a. antrojoje pusėje, kuomet tarpusavyje konfliktavo Bujutiškio dvaro savininkas Jeronimas Daugėla Narbutas ir Dubingių klebonas Povilas Baltramiejavičius. XVIII a. kaimas priklausė Valentinavičiams. Vienas jų – Juozapas Valentinavičius – 1791 m. Bijutiškyje pastatė medinę bažnyčią.
XIX a. pirmoje pusėje dvaras ir kaimas priklausė Giedraičiams. Šie dalyvavo 1863 m. sukilime prieš Rusijos imperiją. Už tai Bijutiškio dvaras buvo nusavintas ir perduotas Vilniaus gubernatoriui Jegorui Pavlovičiui Steblinui-Kamenskiui. Steblinas-Kamenskis sugriovė Bijutiškio katalikų bažnyčią ir jos vietoje pastatė mūrinę Šv. Kuzmos ir Šv. Damijano vardo cerkvę. Po Pirmojo pasaulinio karo ir Lietuvos nepriklausomybės kovų Bijutiškis liko Lietuvoje. Čia 1926–1927 m. įkurta katalikų parapija, cerkvė nugriauta ir jos vietoje pastatyta medinė, dabartinė katalikų bažnyčia.
Aleksandras Dominykas Radvila

Biografija

Aleksandras buvo Dominyko Jeronimo Radvilos ir Teofilės Moravskos vyriausias sūnus.

Šeima

1838 m. gegužės 31 d. vedė Roziną Juzefiną Hietl. Nuo tos santuokos turėjo tris vaikus: Antoniną Leonidą, Liudviką Aleksandrą ir Aleksandrą.
Kristina Levišauskaitė

Biografija

1975 m. baigė Kauno politechnikos instituto Inžinerinės ekonomikos fakultetą, 1988 m. ekonomikos mokslų kandidatė.
Nuo 1975 m. dirbo Kauno politechnikos institute, iki 1988 m. Gamybos organizavimo tyrimo žinybinės laboratorijos mokslinė bendradarbė, 1976–1983 m. ir 1987–2007 m. šio instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytoja. 2000–2006 m. Baltijos vadybos instituto, 2002–2003 m. ir 2007 m. – Tarptautinės aukštosios vadybos mokyklos dėstytoja. Nuo 1994 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytoja, 1997–1998 m. Biznio ir vadybos fakulteto prodekanė, nuo 1999 m. Finansų katedros vedėja; nuo 2006 m. profesorė.
1994–2000 m. konsultacinės bendrovės „Abišala ir partneriai“ finansų konsultantė. 1993 m. ir 1994 m. stažavo Niujorke, 1998 m., 1999 m. ir 2001 m. Paryžiuje, 2001 m. Kopenhagoje, 2003 m. Atėnuose, 2004 m. Londone.

Mokslinė veikla

Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: finansų ir bankų sistemos veikla ir struktūriniai pokyčiai, verslo finansavimo problemos, investicijų aplinka Lietuvoje, žinių visuomenės formavimo proceso tyrimai. Paskelbė daugiau kaip 60 mokslinių straipsnių.
Sultono Ahmedo mečetė

Istorija

Pastatyta tarp 1609 ir 1616 m. Osmanų imperijos sultono Ahmedo I. Visi iki tol sultonai mečetes statė iš karo grobio, tuo tarpu Ahmedas nebuvo nieko laimėjęs, bet vis vien ėmėsi didingos mečetės statybos. Tai sukėlė islamo dvasinininkijos pasipiktinimą. Mečetė pastatyta Konstantinopolio didžiųjų rūmų vietoje, priešais Sofijos soborą. Mečetės architektas – Sedefharas Mehmetas Aha, garsiojo Mimaro Sinano mokinys.
Alfonsas Čapanis

Alfonsas Čapanis (angl. Alphonse Robert Everysta Chapanis, 1917 m. kovo 17 d. Meridenas, Konektikuto valstija – 2002 m. spalio 4 d. Baltimorė) – lietuvių kilmės JAV psichologas, ergonomikos pradininkas.

Biografija

1943 m. baigė Jeilio universitetą. 1946-1982 m. dėstė psichologiją ir pramonės inžineriją J. Hopkinso universitete (Baltimorė), nuo 1956 m. profesorius.
Žmogiškųjų veiksnių ir ergonomikos draugijos, Inžinerinės psichologijos ir Tarptautinės ergonomikos asociacijų prezidentas.

Mokslinė veikla

Vienas pirmųjų pradėjo tyrinėti sistemą žmogus – mašina. Tyrimai turėjo įtakos formuotis inžinerinei psichologijai. Išleido pirmąjį ergonomikos vadovėlį „Taikomoji eksperimentinė psichologija: Žmogiškieji veiksniai technikos projektuose“ (Applied Experimental Psychology: Human Factors in Engineering Design, su kitais, 1949 m.).
Aleksandras Spruogis

Biografija

1985 m. Vilniaus inžinerinio statybos institute baigė pramonės ir civilinės inžinerijos studijas, 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete – aplinkos inžinerijos studijas. 
1997–2003 m. buvo Seimo Aplinkos apsaugos komiteto vyriausiasis patarėjas, Patarėjų kolegijos pirmininkas. 
2003–2009 m. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos sekretorius. 2009 m. aplinkos ministro vyriausiasis patarėjas. 
2009–2012 m. aplinkos viceministras, 2013–2016 m. energetikos viceministras.
Vranovas prie Toplios

Istorija

Gyvenvietė bažnytiniuose dokumentuose minėta nuo IX a. 1363 m. gavo miesto teises. XV a. mieste smarkiai vystėsi amatai, nes karalius suteikė privilegiją rengti amatų muges. Nuosavybės teise ėmė valdyti miestą Batorų giminė. 1831 ir 1848 m. miestas buvo atsidūręs sukilimų įvykių sukūriuose, po kurių prasidėjo sunkūs laikai. Ekonominis nuosmukis tęsėsi iki pat XX a. vidurio. 1948 m. mieste prasidėjo industrializacija, Vranovas rajone tapo chemijos (Bukóza works), statybinių medžiagų gamybos, siuvimo (Slovenka), maisto pramonės įmonių centru.

Demografija

Tarp miesto gyventojų Romos katalikai sudaro 62,51%, graikų katalikai - 20,13%, evangelikai - 7,16%, stačiatikiai - 0,62%. Pagal tautinę sudėtį: 93.11% – slovakai, 4.40% – romai, 0.61% – čekai, 0.27% – rusinai, 0.25% – ukrainiečiai.

Įžymybės

Mieste pastatyti išskirtinės architektūros kulto statiniai. Tarp jų: gotikinė XV a. bažnyčia (perstatyta 1578 ir 1718 m.), barokinis vienuolyno pastatas (nuo 1718 m.), neogotikinė evangelikų liuteronų bažnyčia (1930–1935 m.), reformatų bažnyčia (XX a. pr.), sinagoga (1923 m.). Iš kitų Vranove reikšmingų statinių – klasicizmo stiliaus dvaro rūmai, pastatyti viduramžių pilies vietoje.
Leokadija Počikovska

Biografija

1957 m. kartu su tėvais atvyko gyventi į Lietuvą. Išsilavinimas – aukštasis ekonominis.
1972 m. baigė Vilniaus 37-ąją vidurinę mokyklą. 1972–1975 m. dirbo Termoizoliacijos institute laborante. 1979–1993 m. dirbo Techninės estetikos mokslinio tyrimo institute ekonomiste, vyr. finansininke. 
Nuo 1994 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narė, partijos pirmininko pavaduotoja.
1993–1995 m. Vilniaus rajono savivaldybės Kontrolės tarnybos kontrolierė. 1995–2004 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narė, Vilniaus rajono merė. 2004–2008 m. Seimo narė, Valstiečių liaudininkų frakcijos narė.
1996 m. Baltic Fundation kvietimu stažavosi Jungtinių Amerikos Valstijų savivaldybėse ir mokesčių inspekcijose. 1999 m. JAV stažavosi moterų teisių ir socialinių reikalų klausimais.
Grybienė

Grybienė – sriuba, gaminama iš grybų. Toks patiekalas paplitęs daugiausia Europos ir Rytų Azijos virtuvėse. Grybienei tinka tiek švieži, tiek marinuoti, sūdyti ar džiovinti grybai. Europos virtuvėse dažniausiai ruošiama iš baravykų, voveraičių ar pievagrybių, Japonijoje – iš „šitake“ grybų (Lentinula edodes) ir pievagrybių.
Grybienė paprastai ruošiama, panašiai kaip ir daržovių sriubos: verdamos bulvės, morkos, dedami nuplauti ir supjaustyti grybai, prieskoniai (druska, pipirai, lauro lapai, žalumynai, pvz., svogūnų laiškai, čiobreliai, petražolės), svieste pakepti svogūnai, kiti vietoje bulvių deda makaronus (vermešėlius), kruopas (perlines, ryžius), mėsos atraižų. Kartais grybienė maišoma su burokėlių sūrymu (barščiais).
Valgoma su juoda duona, užbalinama grietine.
Džiovintų grybų grybienė yra vienas tradicinių Kūčių patiekalų Lenkijoje ir vietomis Lietuvoje.
Jurgis Krasnickas

Biografija

1975 m. su pagyrimu baigė Simno vidurinę mokyklą, 1976 m. su pagyrimu – Kauno 23–iąją profesinę technikos mokyklą, kinomechanikas. 1984 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas pediatras.
1977–1978 m. „Atžalyno“ kolūkio darbininkas. 1984–1986 m. Alytaus ligoninės gydytojas pediatras, 1986 m. Vaikų reanimacijos skyriaus gydytojas ordinatorius, 1987–1995 m. Vaikų skyriaus vedėjas ir gydytojas reanimatologas. 1995–1999 m. sveikatos apsaugos ministro padėjėjas, 1999–2006 m. Alytaus apskrities gydytojo tarnybos viršininkas. 2006–2012 m. Alytaus apskrities S. Kudirkos ligoninės direktorius. 2012–2015 m. Alytaus meras.
1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, nuo 1997 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.  2000–2003 m. valdybos narys, 2003–2005 m. frakcijos seniūnas.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus skyriaus narys.
Raudonojo kryžiaus draugijos Alytaus apskrities komiteto vadovas. Sutuoktinė Vilija, vaikai Marijus, Sigita, Vytautas, Povilas.