google/wiki40b huggingface dataset:
Chikeluba Ofoedu

Karjera

2011–2012 m. žaidė gimtojo miesto Enugu „Rangers“ komandoje.
Profesionalo karjerą pradėjo Turkijoje, kur atstovavo įvairiems klubams nuo 2012 m.
2018 m. persikėlė į Izraelį. Maccabi Tel Aviv atstovauja nuo 2018 m. iki šiol.
Celomas

Celomas (gr coiloma 'ertmė') – antrinė kūno ertmė, visiškai išklota mezoderma. Celomas būdingas pirminiaburniams (žieduotosioms kirmėlėms, nariuotakojams, moliuskams) ir antriniaburniams (dygiaodžiams, pusiauchordiniams, chordiniams).
Celomo atsiradimas gyvūnams suteikė daug privalumų. Kūno judesiai tampa laisvesni, nes kūno sienelė gali judėti nepriklausomai nuo viduje esančių organų. Pakankamai erdvus celomas leidžia išsivystyti sudėtingesnėms organų sistemoms. Celomo skysčiai apsaugo vidaus organus nuo aplinkos poveikio. Taip pat celomas gali atlikti hidrostatinio skeleto funkciją.
Smilgių herbas

Aprašas

Žaliame skydo lauke sidabrinės keturios smilgos, vidurinės dvi susikryžiavusios.

Istorija

Smilgiai istorinio herbo neturėjo. Heraldikos komisijoje buvo nuspręsta įamžinti plačiai paplitusias mūsų pievų žoles – smilgas. Skaičius 4 laikomas kosminiu ir harmonijos išraiška. Žemės ciklas turi 4 metų laikus, yra 4 pasaulio šalys, taigi ir 4 pagrindinės vėjų kryptys, 4 elementai – ugnis, vanduo, oras ir žemė, 4 rojaus upės, 4 evangelistai, 4 amžiaus tarpsniai – vaikystė, jaunystė, branda ir senatvė.
Herbo etaloną sukūrė dailininkas Arvydas Každailis. Herbas Lietuvos prezidento dekretu patvirtintas 2008 m. sausio 30 d.
Ternana Calcio

Istorija

Klubas įkurtas 1925 m.
2016/2017 m. sezone Serie B užėmė 18 vietą.
Jančiūrai

Istorija

Kaimas minimas 1775 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje.
Jadvyga Zinaida Janulevičiūtė

Biografija

1946–1950 m. studijavo Lietuvos konservatorijos fortepijono ir muzikos istorijos klasėje. 1956 m. baigė anglų kalbą Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete, 1968 m. – kino režisūrą Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos institute.
1950–1968 m. Lietuvos radijo ir televizijos muzikos redaktorė, 1968–1989 m. Lietuvos televizijos padalinio „Telefilmas“ režisierė. Sukūrė apie 30, daugiausia muzikinių kino filmų, dauguma – pagal savo scenarijus.
Juodupės seniūnija

Geografija

Juodupės seniūnija yra Vakarų Aukštaičių plynaukštėje. Būdingos lygumos, vietomis kalvotos sritys. Seniūnijoje gana daug miškų masyvų: Čedasiškio, Paduobio, Kukių, Gerbalių miškai. Ežerų nedaug (Apvalasai, Garajis, Armonių ežeras), bet yra gana nemažų pelkių (Paduobio pelkė, Gaidžiabalė ir kt.). Upės priklauso daugiausia Nemunėlio baseinui – teka Vyžuona su intakais Šaltoja, Juodupe, Lakštena, Plentauka.
Egmontas Bžeskas

Biografija

Tėvai – Marija ir Edvaldas Bžeskai.
1992 m. baigė Kauno dailės mokyklą. 1992 – 1998 m. studijavo Vilniaus dailės akademijos grafikos katedroje ir įgijo magistro laipsnį. Nuo 1999 m. – Tarptautinio grafikos meno centro „Grafiken Hus“ Švedijoje narys. Surengė daugybę personalinių parodų: Lietuvoje, Švedijoje, Belgijoje ir grupinių: Lietuvoje, Čekijoje, Estijoje, Prancūzijoje, Rusijoje, Vokietijoje, Japonijoje ir kt.
Vedęs, gyvena Didžiojoje Riešėje, Vilniaus rajone.

Muzikinė veikla

2003 m., kartu su dar 14 žmonių, įkūrė grupę „Naujieji lietuviai" (arba NL). Labiausiai išgarsėjo dainomis „Afigenai“ ir „Pasitūsinam“. 2006 m. išleido 2 albumus: „001“ ir „002“. Grupė iširo 2007 m.
2007 m., kartu su U. Kiguoliu, įkūrė prodiuserinę kompaniją „Supermuzika“, prodiusuovo tokias muzikines grupes bei atlikėjus kaip „69 Danguje“, „ŠokoLedas“, Milanno, „Mexicano“.
Nuo 2007 m. – muzikinės grupės „Tipo grupė“, kuri susikūrė iširus „NL“, narys. 2009 m. išleistas albumas „Tipo“.

Kita veikla

Taip pat yra žinomas kaip televizijos laidų prodiuseris, reklamos ir dizaino kūrybos vadovas. Dalyvavo TV laidose: TV6 – „Mergišiai“, LNK – „Pirmas kartas su žvaigžde“ ir kt. Vedė LRT laidą – tarptautinį menų čempionatą „Art-o-thlon“ (programos „Vilnius – Europos kultūros sostinė 2009“ renginys), yra TV3 laidos „Rožių kerai“ komisijos narys.
Lietuvos futbolo varžybos 2018 m.

Pietų Zona

Pirmenybes organizuoja KAFF (Kauno Apskrities Futbolo Federacija).
Dalyviai: Vilniaus „BFA“ - Marijampolės „Sūduva B“ - Jonava B - Kauno Žalgiris B - Alytaus „Dainava B“ - Kauno „Hegelmann Litauen“ - Vilniaus „Panerys“ - Vilniaus „Viltis“ - Kazlų Rūdos „Šilas“ - Vilniaus FM „Ateitis“ - Kybartų „Sveikata“ - Kėdainių „Nevėžis B“ - Vilniaus „Tera“
Po reguliaraus čempionato dvi komandos buvo surinkusios vienodai taškų. Nugalėtojams išaiškinti buvo žaidžiamos papildomos rungtynės. Jos buvo sužaistos lapkričio 24 d.
Kauno „Hegelmann Litauen“ nugalėjo varžovus rezultatu 4-3 ir tapo Antros lygos, Pietų zonos nugalėtojais.

Vakarų zona

2018 m. LFF Antros lygos vakarų zonos pirmenybes organizavo TAFF (Telšių Apskrities Futbolo Federacija).
Dalyviai: Klaipėdos „Atlantas B“ - Plungės „Babrungas“ - Naujosios Akmenės „Akmenės Cementas“ - Kretingos „Minija“ - Gargždų „Pramogos-SC“ - Biržų „Širvėna“ - Joniškio „Saned“ - Mažeikių „Atmosfera“ - Telšių „Džiugas B“ - Gargždų „Banga B“ - FA Šiauliai - Palanga B - Šilutė.
Po pirmojo rato užtikrintai pirmavo Klaipėdos „Atlantas B“, bet klubas turėjo finansinių problemų. 
Paaiškėjus, kad yra skolingi už teisėjavimą, Atlantas B ekipa buvo pašalinta iš II lygos pirmenybių, o visi komandos pasiekimai anuliuoti. 
(Po dvylikos rungtynių buvo iškovoję visas dvylika pergalių.) Kitų komandų rezultatai ir pasiekimai buvo perskaičiuoti.
Po reguliaraus čempionato dvi komandos buvo surinkusios vienodai taškų. Nugalėtojams išaiškinti buvo žaidžiamos papildomos rungtynės. Jos buvo sužaistos spalio 13 d.

Utenos zona

Dalyviai: FSK Anykščiai - Visagino „Inter veteranai“ - Rokiškio FK - Kupiškio „Narjanta“
Vydas Saltonas

Biografija

1976 m. baigė Kauno „Vyturio“ vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją.
1998 m. UAB „Ritvida“ Puodkalių hidroelektrinės direktorius. 2005 m. Bioenergy and Investments Ltd direktoriaus pavaduotojas. Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Skuodo rajono skyriaus narys.
1997–2000 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys.
Aušra Kurienė

Aušra Kurienė (g. 1957 m. liepos 30 d. Vilniuje) – Paramos vaikams centro įkūrėja ir vadovė, psichologė, vaikų ir paauglių psichoanalitinė psichoterapeutė, grupių analitikė.

Išsilavinimas

1964–1975 m. mokėsi Šiaulių F. Žemaičio vidurinėje mokykloje, 1975–1977 m. studijavo Vilniaus universitete, 1977–1980 m. Maskvos M. Lomonosovo universitete, 1977–2001 m. Oslo grupinės analizės instituto programoje Lietuvoje, Helsinkio psichoanalizės programoje Latvijoje.

Profesinė veikla

1980–1988 m. Respublikinės N. Vilnios psichiatrijos ligoninės klinikinė psichologė, 1998–1990 m. Pedagogikos mokslinio tyrimo instituto mokslinė bendradarbė, 1990–1995 m. Mokyklų psichologinės tarnybos centro Psichologinio konsultavimo skyriaus vadovė, 1995–1999 m. ALF programos vadovė, nuo 1999 m. VšĮ „Paramos vaikams centras“ direktorė. Kartu su kolegomis įgyvendino programą „Big Brother Big Sisters“ Lietuvoje, smurto prieš vaikus prevencijos ir intervencijos programas "Vaikystė be smurto", socialines akcijas „Vaikystė be smurto“, „Išgirsk. Pamatyk. Pasakyk“, “Blogas prisilietimas”, “Nustokime barti, pradėkime girti”ir kt., tėvystės įgūdžių mokymo programas, vaikų ir paauglių psichologinių krizių prevencijos programas. 2007 m. Paramos vaikams centras pripažintas metų nevyriausybine organizacija.
Aura Kurienė dėsto Vilniaus universiteto podiplominių studijų programose rengiančiose suaugusių ir vaikų psichoterapeutus, nuolat veda supervizijas specialistams. Yra parengusi keletą metodinių leidinių apie darbą su smurtą patyrusiais vaikais ir išleidusi knygas „Ką kiekvienas vaikas turi žinoti apie smurtą“ ir „Kaip užauginti žmogų“.
Kaškadarjos vilajetas

Geografija

Vilajeto klimatas yra tipiškas aridinis žemyninis, iš dalies pusiau tropinis.
Aert van der Neer

Artas van der Neras (ol. Aert van der Neer, 1603 ar 1604 m., Amsterdamas (?), Nyderlandai – 1677 m. lapkričio 9 d., ten pat) – XVII a. Nyderlandų tapytojas-peizažistas. Pasižymėjo naktiniais peizažais.

Biografija

Artas (ar Arnautas) van der Neras tikriausiai gimė Amsterdame 1603 arba 1604 m. Jo tėvai nežinomi. Jaunystę Neras praleido prie Gorinchemo miestelio pietiniuose Nyderlanduose, kur jis tikriausiai mokėsi pas peizažistą Rafael Govertsz Camphuysen (1597/1598–1657). Iki 1632 m. Van der Neras apsigyveno Amsterdame po vestuvių su Lysbeth Goverts. Vienas poros vaikų, Eglon van der Neer (1634–1703), tapo tapytoju.
Ankstyviausias Van der Nero paveikslas datuojamas 1632 m. Jo ankstyvoji kūryba, be Camphuysen, buvo įtakota olandų realistinio peizažo tapytojų Esaias van de Velde ir Hendrick Avercamp. Apie 1640 m. dailininkas pradėjo specializuotis naktinių peizažų vaizdavime. Daugelis jo peizažų atrodo labai realistiškais, tačiau daugumoje vaizduoja pramanytas Olandijos vietoves, nušviestas mėnesiena. Van der Nero paveikslai nebuvo populiarūs ir dailininkas negalėjo pragyventi iš kūrybos. 1659 m. jis dirbo nuosavoje kartu su sūnumi Janu užeigoje Amsterdame. 1662 m. gruodžio 12 d. paskelbė bankrotą. Jo turto aprašyme paveikslai tebuvo vertinami 5 guldenais arba dar mažiau. Artas van der Neras gyveno skurdžiai iki mirties 1677 m. lapkričio 9 d. Šiuolaikiniai menotyrininkai jį vertina už talentingą peizažo erdvės ir naktinės atmosferos vaizdavimą.
Dublino autobusų stotis

Dublino autobusų stotis (Busáras – 'autobusų pastatas'; airiškas neologizmas) – pagrindindinė autobusų stotis Airijos sostinėje Dubline. Valdo įmonė „Bus Éireann“. Stotis yra nutolusi 5–8 minutės kelio pėsčiomis nuo O'Connell Street bei O'Connell Bridge tilto per Liffey. Busáras – vienas pirmųjų architekto Michael Scott (1905–1989 m.), sukurtų dirbant kartu su Kevin Roche, šiuolaikinių pastatų Dubline po Antrojo pasaulinio karo.
Rugpjūčio 10

Vardadieniai

Aistė – Astorija – Astra – Aurimas – Laurynas – Normantas
Kandys

Kandys – drugių (Lepidoptera) būrio vabzdžiai. Tai viena iš trijų nesistematinių drugių grupių (kitos – dieniniai drugiai, naktiniai drugiai). Kandys nedidelės, sparnai padengti plaukeliais, su blakstienėlėmis, tupėdamos suglaudžia sparnus kaip vamzdelį. Didelė dalis kandžių yra kenkėjai, naikinantys audinius, kailius, uogas, vaisius, javus.
Glinskiai

Kilmė

Glinskių aplinkoje, veikiausiai Maskvoje, buvo sukurtas pasakojimas, pagal kurį giminės pradininku laikomas totorių chano Mamajaus sūnus Mansur Kijatas ar murza, metraščiuose vadinamas Leksandru arba Aleksandru. XIV a. pabaigoje jis pasitraukė į Uždnieprę ir pasidavė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto valdžiai. Iš Vytauto gavo valdyti Glinską, Romnus ir Poltavą. Jo palikuoniai priėmė stačiatikybę, valdų turėjo Černigovo ir Kijevo žemėse. Pirmasis iš Glinskių Lietuvos istoriniuose šaltiniuose minimas Borisas Ivanovičius Glinskis, artimas kunigaikščio Švitrigailos bendražygis. Valstybinėje veikloje pasižymėjo jo vaikaičiai Levo Glinskio sūnūs Mykolas Glinskis, Vasilijus Glinskis ir Ivanas Glinskis.

Istorija

Vasilijus Glinskis nuo 1480 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero, vėliau Lietuvos didžiojo kunigaikščio Aleksandro dvarionis, 1501–1507 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės pastalininkas, 1506–1507 m. – Brastos seniūnas. 1504 m. nusipirko Dubičius. Vienas 1508 m. brolio Mykolo maišto vadovų. Maištą nuslopinus su broliu pabėgo į Maskvą. Turėjo tris sūnus ir tris dukteris. Viena jų, Elena Glinskaja (m. 1538 m.), 1526 m. ištekėjo už Maskvos didžiojo kunigaikščio Vasilijaus III. Trečiasis Levo sūnus Ivanas Glinskis nuo 1482 m. tarnavo Ldk Kazimiero dvare. 1501–1507 m. Lietuvos didysis maršalka, 1505–1507 m. Kijevo vaivada, 1507–1508 m. Naugarduko vaivada. Kaip maišto dalyvis 1508 m. su broliais pabėgo į Maskvą.
Bagdonas Glinskis nuo 1488 m. Čerkasų, vėliau Putivlio vietininkas, aktyviai dalyvavo LDK kovojant su totoriais. 1500 m. maskvėnams užėmus Putivlį, pateko į nelaisvę. 1509 m. paleistas užtarus antros eilės pusbroliui Mykolui, bet į Lietuvą negrįžo. Vasilijaus sūnus Mykolas Vasiljevičius Glinskis Rusijos valstybinis veikėjas, rėmė valdovą savo seserėną Ivaną IV Rūstųjį, 1547 m. prisidėjo prie jo vainikavimo caru. Per 1547 m. maskviečių sukilimą su motina Hana pabėgo į Rževą ir taip išsigelbėjo. 1552–1555 m. rusų kariuomenės vaivada, prie Karnos ir Kazanėje nuslopino marių sukilimą. 1556 m. dalyvavo kariniuose žygiuose į Krymo chanatą ir prieš Livonijos ordiną. 1556–1557 m. Didžiojo Naugardo vietininkas, sudarė paliaubas su Švedija.
Mykolo brolis Jurijus Vasiljevičius Glinskis taip pat vienas iš savo seserėno didžiojo kunigaikščio Ivano IV rėmėjų ir artimųjų, jo karūnavimo caru iniciatorių. Apkaltintas Maskvos padegimu, akmenimis užmuštas sukilusių maskviečių. Glinskių giminės svarbiausia šaka baigėsi 1602 m. Maskvoje mirus Vasilijaus vaikaičiui Ivanui Glinskiui.
Abiejų Tautų Respublikoje gyveno kita giminės šaka. Ji XVII a. pab.- XVIII a. pradžioje prarado kunigaikščių titulą ir liko bajorais (šlėktomis). Jokymas Glinskis, Rusijos imperijos kariuomenės generolas majoras, 1817 m. iš Gardino gubernijos bajorų deputacijos išsirūpino kunigaikščio titulo patvirtinimą, bet Rusijos imperijos Senatas to nepripažino.
Majordomas

Majordomas (lot. major domus 'rūmų vyresnysis') – aukštas valstybės pareigūnas; rūmų arba dvaro valdytojas. V a. pab.–VIII a. vid. Frankų valstybėje, kurią valdė Merovingai, majordomu (arba rūmų meru) vadintas aukščiausias pareigūnas. Pradžioje majordomą skirdavo karaliai. Laikui bėgant majordomai tapo stambiais žemvaldžiais. Nuo VII a. vid. (vadinamųjų tingiųjų karalių laikais) majordomai pavertė karalius nominaliais valdovais, patys tapo faktiškais valstybės valdytojais. Labiausiai įsigalėjo majordomai, kilę iš Pipinidų giminės; Pipinas Trumpasis 751 m. užgrobė sostą ir pradėjo Karolingų dinastiją.
Vėlesniais amžiais majordomu pradėtas vadinti bet kurio feodalinio ar kapitalistinio magnato dvaro arba rūmų valdytojas (prievaizdas).
Akademija Pandev

Istorija

2010 m. makedonų futbolo žvaigždė Goran Pandev įkūrė savo vardo futbolo akademiją. 
 
Nuo 2014 m. Akademija turi ir pagrindinę komandą, kuri pradėjo dalyvauti žemesniuose futbolo divizionuose. 
2016/2017 m. pagrindinė komanda laimėjo division 1 pirmenybes ir pateko į Pirmą lygą.
Algirdas Vepštas

Biografija

1974 m. baigė Šakių raj. Gelgaudiškio vidurinę mokyklą. 
AB „Meresta“ techninis direktorius, 2000–2003 m. Pakruojo rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2003 m. AB „Meresta“ gamybos direktorius.
1999 m. Naujosios sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Judita, vaikai Nora, Rasa.
Bolšeochtinsko (Imperatoriaus Petro Didžiojo) tiltas

Bendrieji duomenys

Poreikis šioje vietoje turėti tiltą atsirado Ochtos pakrantėje pastačius parako gamyklas bei laivų statyklą. Tilto statybą beveik du dešimtmečius stabdė perkėlose pelningą verslą turėję lobistai. Tarptautinis konkursas projektui parengti baigėsi nesėkme, tinkamiausiu pripažintas nekonkursinis inž. G. Krivošenino projektas. Kertinis akmuo statyboje įmūrytas 1909 m. birželio 26 d., minint Poltavos mūšio 200-ąsias metines, todėl pavadintas imperatoriaus Petro Didžiojo vardu. Darbai baigti 1911 m.
Tiltas – trijų angų. Šoninės angos – kniedytos arkinės 136 m ilgio fermos, eismas vyksta arkos apatinėje dalyje. Tilto metalinės konstrukcijos sveria 8 920 tonų (varstomos angos atsvaros – 1065 t). Centrinė anga – 48 metrų pakeliama metalinė, dvisparnė. Kėlimo mechanizmai sumontuoti 23 m aukščio granitu apdailintuose bokštuose, panašiuose į švyturius. Bokštų viršuje – keturbriauniai žibintai. Iš bokštų išsikišę pusapvaliai bokšteliai su smailėjančiais kupolais.
Ant bokštų sienų pritvirtintos šešios bronzinės lentos, kuriose iškaltos tilto statytojų pavardės. Užvažiavimas ant tilto suprojektuotas kaip metalinis portalas su lenktu rygeliu. Nuo pilonų užlenktų viršūnių nuleisti pailgi daugiabriauniai žibintai.
Po Spalio perversmo pavadinimas pakeistas į Bolšeochtinsko (netoli yra Nevos intakas Didžioji ochta).
Dėl ypač kokybiškai atliktų darbų pirmojo remonto tiltui prireikė tik 1971 m. 1983 m. kairiajame upės krante pastatytas transporto mazgas. 1993–1997 m. tiltas buvo uždarytas kapitaliniam remontui. 2011 m. demontuoti tramvajaus bėgiai.
Legenda sako, kad viena iš milijono tilto kniedžių yra iš gryno aukso, tačiau nudažyta ta pačia spalva, kaip ir kitos.
Mustenių lobis

„Mustenių lobis“ – lobis, rastas 1981 m. Musteniuose (dab. Elektrėnų savivaldybės teritorija) automobilio provėžoje kasant pamatus ambulatorijai.

Lobis

Trakų istorijos muziejus už 1000 rublių įsigijo 3380 monetų. Lobį sudaro XVI a. pabaigoje – XVII a. pabaigoje 88 Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės, 132 Lenkijos, 1633 Rygos, 1397 Švedijos valdomos Livonijos bei dalies Lenkijos, 103 Prūsijos kunigaikštystės, taip pat 1 Danijos, 3 Ispanijos Nyderlandų, 1 Jungtinių Nyderlandų provincijų, 6 Rusijos, 1 Šv. Romos imperijos, 4 Škotijos, 1 Ciešyno monetos.
8 monetos falsifikatai: Rygos 2 Gustavo Adolfo ir 5 Kristinos šilingai, 1 Elbingo Gustavo Adolfo šilingas. Vertingiausia lobio dalis – 6 Rusijos caro Aleksejaus Michailovičiaus (1645–1676 m.) kontrasignuotos jefimkos. Jos padarytos iš šių Vakarų Europos monetų: 1611 m. Hamburgo Ferdinando II talerio, Elzaso Leopoldo talerio, be datos; 1633 m. Ispanijos Nyderlandų Brabanto Pilypo IV patagono, 1641 m. Braunšveigo–Lūneburgo Augusto talerio, Ispanijos Nyderlandų Cvoflės Ferdinando III guldeno; 1654 m. Jungtinių Nyderlandų provincijų Gelderno liūto talerio.,
Manoma, kad lobis užkastas XVII a. antroje pusėje (vėlyviausia moneta – Karolio XI Livonijos šilingas – nukaldinta 1662 m.) tikriausiai per Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos 1654–1667 m. karą. Lobis saugomas Trakų istorijos muziejuje.
Dusetos

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas – hidroniminis, nuo Dusetos upės daugiskaitos (Duseta buvo vadinamas Šventosios aukštupys). XX a. tarpukariu minimos kaip Dusėtos.
Liaudyje pasakojama, kad kartą pas dvarponį atvažiavęs bičiulis arklių pirkti. Jis liepęs tarnui paduoti svečio arkliams kviečių ėsti. Kadangi dvarponio būta godaus, jis liepęs grūdus į vieną sietą supilti. Tarnas, pamatęs kad arkliai ėsdami pjaunąsi, įpylęs grūdus į du sietus. Tai pamatęs dvarponis įtūžęs ir išvaręs tarną iš namų. Tuomet šis apsigyvenęs netoliese, sukūręs šeimą, kuri vis didėjo ir pagaliau išaugusi gyvenvietė. Kai tarną paklausdavę už ką šis buvęs išvarytas, tas sakydavęs „Už du sietus“, tad ir naująją gyvenvietę pavadinę Dusetomis.
Kai kas mano, kad Dusetų vardas kilęs nuo to, kad statant šioje vietoje bažnyčią buvusios tik dvi gryčios arba dvi sėtos. Yra tokių, kurie pavadinimą kildina nuo žodžio „dusinti“ ir pasakoja istoriją apie užpultą plėšikų poną ir jo dusinimą, nelaimėlio išsigelbėjimą ir po to pono lėšomis pastatytą bažnyčią ir Dusetomis pavadintą miestelį.

Architektūra

Miesto planas radialinis: pastatai stovi palei gatves, kurios sueina į išplėstos gatvės pavidalo aikštę. Plentai Dusetas jungia su Utena, Zarasais, Svėdasais, Obeliais, Užpaliais, Švenčionėliais.
Mieste stovi 1888 m. pastatyta Dusetų Švč. Trejybės bažnyčia su varpine (architektas Ustinas Golinevičius). Išlikusi XVIII a. barokinė varpinė (architektas A. Paraka). 1928 m. pastatytas Nepriklausomybės paminklas, 1949 ar 1952 m. nugriautas, 1989 m. atstatytas. Yra paminklai kraštiečiams poetui Pauliui Širviui, kalbininkui Kazimierui Būgai (1985 m., skulpt. Bronius Vyšniauskas), Ipolito Užkurnio stogastulpis-paminklas P. Širviui (nuo 1995 m.). Veikia dailės galerija (atidaryta 1995 m.).
Artas

Artūras Pitkauskas (sceninis vardas Artas; g. 1985 m. spalio 23 d. Kaune) – Lietuvos popmuzikos atlikėjas, pramogų verslo atstovas, kurio pirmas singlas „Mūsų norai" išleistas 2003 m.
Sėkmingiausias atlikėjo kūrinys 2005 m. hitas "All I know", su šia daina dainininkas užkopė į topų viršūnes ne tik lietuviškose radijo stotyse, "All I know" buvo grojama Lenkijoje, Latvijoje, Nyderlanduose bei kitose Europos šalyse. Vėlesni singlai, tokie kaip "Losing you", "Wonder who loves you" nebesulaukė tokio pasisekimo, tačiau buvo taip pat gerai vertinami.
Sherrie Levine

Biografija

1973 m. baigė dailę Viskonsino universitete.
Sukūrė konceptualių fotografijų („Pagal Valkerį Evansą“ 1981 m., „Pagal van Gogą“ 1993 m.), skulptūrų („Fontanas“, 1991 m., „Skulptūros prototipas“, su J. van Osu, 2001 m.), tapybos kūrinių („Pagal Kandinskį“ 1983 m., „Pagal Egoną Šylę“ 1985 m., „Be pavadinimo / Pirmaujantys šachai: 6“ 1987 m.), instaliacijų („Fortūna / Pagal Man Ray 2“ 1990 m., „Du batai“ 1992 m.). Kūriniuose kelia reprodukcijos, identiteto, vaizdo naudojimo politikoje, apropriacijos, kūrybos prigimties klausimus. Parodose dalyvauja nuo 1977 m.
Balandžio 16

Vardadieniai

Ūdrys, Benediktas, Giedrius, Algedė, Kalikstas
Enmešara

Enmešara – požemio pasaulio dievybė šumerų mitologijoje, vienas iš seniausių dievų. Žinomas užkalbėjimas, kuriame Enmešara ir jo sutuoktinė Ninmešara įvardijami dievų Anu ir Enlilio protėviais. Manoma, jog tai rodo Enmešarą ir Ninmešarą buvus pirmapradėmis dievybėmis. Turėjęs septynetą (kai kada teigiama, kad aštuonis) vaikų – antraeilių dievybių. Buvo siejamas su suššuru balandžiu.
Vardas en-me-šar₂-ra reiškia „visų me viešpats“ arba „nesuskaičiuojamos daugybės kosmoso galių viešpats“. Yra išlikę fragmentiškų įrašų, pasakojančių apie Enmešaros kovą su kitais dievais. Senesniuose įrašuose pasakojama apie šio dievo kovą su Enliliu, o vėlesniuose (iš I tūkst. pr. m. e.) – su Marduku. Anot šumerų pasakojimo „Enlilis ir Namzitara“, Enmešara buvęs Enlilio dėdė, kurį sučiupus, Enlilis perėmęs vadovavimą dievams ir įgijęs galią nulemti likimus. Iš vėlesniųjų įrašų fragmentų aišku tai, kad Mardukas Enmešarą nugalėjęs ir paėmęs į nelaisvę. Viename I tūkst. pr. m. e. datuojamame tekste teigiama, jog Enmešara turėjęs dukterį Šuzianą, kurią vedęs Enlilis.
Shadowrun

Pasaulis

„Shadowrun“ veiksmas vyksta artimoje ateityje, pirmajame taisyklių leidime tai buvo 2050 m., 20-ųjų metinių leidime – 2077 m. Pasibaigus Majų kalendoriaus ilgajam ciklui, pasaulį ištiko permainos: atsirado magija, įvairios fantastinės būtybės – drakonai, gūlai ir kt., dalis žmonių transformavosi į įvairias maginės fantastikos rases – elfus, nykštukus, orkus ir kt., šamanai atrado tikrą ryšį su dvasių pasauliu. Tuo pačiu vystėsi ir technologijos, technologine ir socialine prasme pasaulis tapo tipišku kiberpanko pasauliu: viską valdo galingos megakorporacijos, egzistuoja visaapimantis kompiuterinis tinklas „matrica“, kiberimplantai ir kt.

Sistema

„Shadowrun“ naudoja tik šešiasienius kauliukus. Žaidimas yra paremtas įgūdžių sistema, skirtingai nei klasių sistemoje, žaidėjas neprivalo pasirinkti konkrečios klasės, o renkasi tik kokius įgūdžius jo veikėjas mokės. Klasės („archetipai“) egzistuoja, tačiau tik kaip gairės žaidėjams. Tarp klasių yra hakeriai, „gatvės samurajai“, magai, šamanai, technologai („riggers“) ir kitos. Veikėjas kuriamas jo įgūdžius ir kitas savybes „perkant“ už taškus. Kiekvienas veikėjas turi skaičiumi išreikštą „esenciją“, tam tikrą gyvybės jėgą, kuri mažėja naudojant kiberimplantus. Nuo jos priklauso magiškos galios, todėl, pvz., magams žalinga naudoti implantus. Patirties taškai šiame žaidime vadinasi karma. Už juos galima tobulinti veikėjo įgūdžius bei naudoti įvairiais kitais būdais (priklausomai nuo konkretaus taisyklių leidimo, pvz., sykį išvengti mirties).

Apdovanojimai

„Shadowrun“ ir įvairūs jo priedai yra laimėję „Origins Awards“. Ketvirtasis leidimas 2006 m. yra taip pat laimėjęs „Ennie Awards“ už geriausias vaidmenų žaidimų taisykles ir geriausią žaidimą.

Kortų žaidimas

„Shadowrun“ žaidimų kūrėjai yra sukūrę 4 versijų „Shadowrun“ kortų kalades, kurios vadinasi „Shadowrun: The Trading Card Game“.

Stalo žaidimas

Dar kompanijos „WizKids“ yra sukurtas „Shadowrun“ stalo žaidimas, kuriame yra daugelių „Shadowrun“ žaidimų veikėjų figūrėlės.

Knygos

Yra parašytos 48 „Shadowrun“ knygos, kuriose aprašytas tolesnis „Shadowrun“ žaidimų veikėjų gyvenimas ir naujos istorijos, susijusios su „Shadowrun“ žaidimais.