Assassin's Creed II

Apie žaidimą

„Assassin’s Creed II“ yra ankstesnio žaidimo „Assassin's Creed“ tąsa. Jame toliau plėtojama pirmojo žaidimo fikcinė istorija, kurioje tamplieriai ir hašašinai (asasinai) Trečiojo kryžiaus žygio metu Palestinoje pradėjo kovoti dėl senovinio artefakto Edeno dalių. Istorinis artefaktas gali suteikti jį valdantiems stebuklingų galių. Tamplieriai nori šias galias panaudoti pavergiant likusius pasaulio žmones ir įvedant „naują pasaulio tvarką“. Asasinai kovoja prieš tamplierius, norėdami išsaugoti pasaulio žmonėms laisvę. 2010 m. pasirodė žaidimo tęsinys „Assassin's Creed: Brotherhood“.
Žaidimas prasideda 2012 m. ten, kur baigėsi pirmosios „Assassin's Creed“ dalies istorija. Jaunuolis Desmondas Mailsas yra pagrobtas tamplierių kontroliuojamos organizacijos „Abstergo“, nes yra tolimas asasinų palikuonis ir jo DNR yra užfiksuota kovų tarp asasinų ir tamplierių istorija. Tamplieriai su mašinos Animus pagalba bando iššifruoti Desmondo protėvių atmintį tam, kad sužinotų, kur yra išslapstytos Edeno dalys. Žaidimo pradžioje laboratorijos daktaro Vidiko asistentė Liusi Stylman pasirodė besanti užsislėpusi asasinė. Liusi ir Desmondas pabėga iš „Abstergo“ kompanijos prieš tai sužinoję kito Desmondo protėvio tapatybę – XV a. pabaigos Italijos Florencijos respublikos politinio veikėjo sūnaus Ecijo Auditorės.
Liusi ir Desmondas atvyksta į slaptą asasinų laboratoriją, kurioje sukurta analogiška atminties skaitymo mašina „Abstergo“ turimai, tačiau dukart pažangesnė − Animus 2.0. Desmondas Mailsas vėl pasineria į savo protėvio atmintį. Šįkart jis perkeliamas į XV a. pabaigos Italiją, kurioje turi kovoti su tamplieriais ir sutrukdyti jiems užvaldyti Edeno dalis. Atminties skaitymo metu Desmondas kartu turi išmokti kovoti, kad galėtų padėti asasinams dabartyje. Žaidimo veiksmas vykdomas iš trečiojo asmens perspektyvos, nors suteikta galimybė persijungti į pirmojo asmens režimą. „Ubisoft“ žaidėjams tinklu suteikė galimybę atsisiųsti 2 papildomus žaidimo epizodus: „Forlio mūšį“ (Battle for Forlì) ir „Tuštybės laužus“ (Bonfire of the Vanities). Žaidimo PC versijos platinimo pradžioje, norint apsaugoti žaidimo kopijas nuo piratavimo, kiekvienas žaidėjas turėjo būti žaidimo metu prisijungęs prie interneto ir autorizacija buvo vykdoma per „Ubisoft“ interneto vartus „Uplay“. Vėliau, kilus žaidėjų nepasitenkinimui, dėl to, kad žaidimas sustodavo įvykus interneto ryšio nutrūkimui, „Ubisoft“ tokį autorizacijos būdą modifikavo, o 2012 m. iš viso panaikino. „Uplay“ sistemoje žaidėjas gali rinkti taškus ir gauti papildomų daiktų. Taip pat, tik iš „Uplay“ atidaromas kriptos po Monteridžonio Auditorės rūmais kambarys.

Žaidimo mechanika

Žaidimo metu žaidėjas valdo XV a. pabaigos Italijos herojų Ecijo Auditorę. Žaidimo erdvė apima virtualiai 3D erdvėje pastatytus miestus ir kraštovaizdį. Ecijo gali vaikščioti gatvėmis, įeiti į namų kiemus, laipioti ant stogų, bokštų, nusileisti į katakombas. Ecijo gali bėgti, plaukti, joti žirgu, o kovų metu sakyti įžeidimus priešininkams. Žaidimo metu mašinos Animus pagalba yra skaitoma Desmondo Mailso atmintis ir Ecijo gali pasiekti tik tas vietas, kurios yra atkuriamos atmintyje. Atminties atkurimo dydį lemia tam tikri Ecijo veiksmai − įvykdytos misijos, pasiekti tam tikri vietovių taškai. Žaidėjui išėjus iš atminties ribose esančios erdvės prarandama DNR sinchronizacija ir misija pradedama iš naujo. Žaidimas yra vieno lygio, t. y. baigus žaidimą, neatsidaro papildomos opcijos pasirinkti sunkesnį perėjimo lygį. Žaidimas turi „atviro pasaulio“ (open world) savybių. Ecijo nebūtina vykdyti misijas pagal tiesioginę žaidimo siužeto liniją: jis gali grįžti į jau pabuvotas vietas, rinkti trofėjus, vykdyti šalutines misijas.
Pagrindinis Ecijo ginklas žaidime yra paslėptas dvigubas durklas, kuriuo Ecijo nukauna priešininkus iš nugarų arba šiems dar nespėjus išsitraukti kardų. Kovos scenos pateikiamos iš trečiojo asmens (žiūrovo) perspektyvos. Tarp kitų ginklų yra mėtomi peiliai, nuodai, kardas, pistoletas. Kovos metu Ecijo gali atsitraukti nuo priešininko, išmušti jam ginklą iš rankų, išvengti priešininko kirčio. Įvykdęs keletą žmogžudysčių mieste Ecijo padidina žinomumo ir ieškomumo laipsnį. Tokiu atveju, herojui vaikščiojant miestu, sargybiniai vien pamatę gali jį užpulti, todėl Ecijo turi galimybių slėptis minioje arba pro sargybinius prabėgti taip greit, kad jie jo nespėja pastebėti. Neutralių miestų gyventojų (o jų žaidime sutinkama daug) reakcijos pateikiamos naturaliai: jie bėga pamatę gulinti lavoną, kviečia sargybinius, sako replikas į Ecijo veiksmus. Gatvės muzikantai gali apdainuoti Ecijo žygius.

Siužetas

Žaidimo veiksmas prasideda 1476 m. Florencijos respublikoje. Jaunas Ecijo Auditorė turi stebėti savo tėvo ir brolių mirtį dėl sufabrikuotų kaltės įrodymų. Iš keršto Ecijo nužudo Florencijos galonfjerą, kuris išdavė jo tėvą. Ecijo bėga iš Florencijos. Jį pasiveja persekiotojai. Nuo garantuotos mirties Ecijo išgelbsti jo dėdė, kuris jam suteikia prieglobstį Monteridžonio miestelyje, kuriame yra Auditorės giminės nuosavybė. Dėdė iš dalies paaiškina savo ir Ecijo tėvo misiją – jie yra asasinai, kurie šimtmečiais kovoja su tamplieriais. Ecijo iš pradžių nepatiki, bet priima dėdės sumanymus, nes siekia surasti paslaptingąjį ispaną, kurį matė pas Florencijos galonfjerą ir tiki jį būsiantį pagrindiniu kaltininku dėl tėvo mirties.
Žaidimo eigoje paaiškėja, kad ispanas Rodrigas Bordžija yra pagrindinis tamplierių organizacijos vadas. Ecijo išgelbsti Lorencą Medičį nuo tamplierių pasikėsinimo ir keliauja po Italijos miestus žudydamas tamplierių sąmokslininkus. Žaidimo pabaigoje, apie 1504 m., Ecijo susikauna su Rodrigu Bordžija (tapusiu popiežiumi Aleksandru VI-uoju) prie atrasto Edeno lobyno, kuriame Ecijo laukia naujos paslaptys …