google/wiki40b huggingface dataset:
Gimimo dienų paradoksas

Gimimo dienų paradoksas – matematinis paradoksas, teigiantis, kad 23 ir daugiau žmonių grupei yra didesnė nei 50 % tikimybė, kad bent du žmonės iš grupės švenčia gimimo dieną tą pačią metų dieną. 60 ir daugiau žmonių grupei tokia tikimybė yra didesnė nei 99 %, nors 100 % tikimybė bus pasiekta tik kai grupėje bus daugiau, kaip 365 žmonės (atsižvelgus į keliamuosius metus – 366). Atrodo, kad toks tvirtinimas prieštarauja sveikai nuovokai, nes tikimybė gimti nustatytą dieną labai maža, o tikimybė gimti dviem tą pačią dieną – dar mažesnė, bet yra tiksli pagal tikimybių teoriją. Tokiu būdu tai yra paradoksas moksliniu požiūriu – logiško prieštaravimo jame nėra, o paradoksas slypi tik skirtumuose tarp žmogaus intuityvumo ir matematinių apskaičiavimų.

Iš sveikos nuovokos požiūrio taško

Norint suprasti, kodėl iš 23 žmonių grupės dviejų žmonių gimimo dienos sutapimas toksai didelis, reikia atsižvelgti į tokį faktą: gali sutapti bet kurių dviejų žmonių iš 23 žmonių grupės gimimo diena. Kai žmonių eiliškumas porose nėra svarbus, tai tokių nesikartojančių porų skaičius lygus 23 × 22/2 = 253 poros. Gavus skaičių 253, darosi aišku, kad gimimo dienų sutapimo tikimybė labai didelė.
Tikimybė tokia didelė dėl to, kad gali sutapti bet kurių dviejų žmonių gimtadienis. Skaičiuojant dažnai daroma klaida, kai iš grupės išrenkamas vienas žmogus ir skaičiuojama, kokia yra tikimybė, kad su jo gimtadieniu sutaptų kito žmogaus gimtadienis. Žinoma, tokiu atveju tikimybė, kad dar kieno nors gimtadienis bus tą pačią dieną, labai sumažėja.

Priedas

Gimimo dienų paradoksą panaudosime dar bendresne prasme maišos funkcijoje: jeigu maišos funkcija generuoja N-bitų reikšmę, tai elementų, kuriais galima operuoti be aukštos tikimybių kolizijos (tai vienodos reikšmės funkcijos sugrąžinimas dėl dviejų elementų), skaičius lygus ne 2ᴺ, o tik apie 2ᴺ/2. Kaip pasekmė nedidelis koalicijos skaičius maišos funkcijoje praktiniuose pavyzdžiuose atsiranda netikėtai. Toks efektas naudojamas „gimimų atakos“ (birthday attack) kriptografinėse maišos funkcijose.
Panašus matematinis metodas naudojamas žuvų populiacijai ežeruose įvertinti „capture - recapture“ metodu. Jei kiekvieną pagautą žuvį žymėsime ir paleisime, tai tikimybė pagauti pažymėtą žuvį augant bandymų skaičiui augs ne tiesiškai, o kaip parodyta grafike. Žuvų populiacijos dydis gali būti įvertintas kaip bandymų skaičiaus iki pirmos pagautos pažymėtos žuvies kvadratas.
Toks sprendimas gaunamas daugelyje matematikos sričių, sakykim, faktorizacijos nedeterminuotose algoritmuose. Vienas iš pačių paprasčiausių Poladro p - algoritmo paaiškinimų yra analogiškas gimimo dienų paaiškinimui: reikia turėti maždaug  atsitiktinių skaičių nuo 0 iki , kur  – sveiki, kad nors vienoje iš porų su didele tikimybe atsirastų , kuris dalintųsi iš skaičiaus n.
Rudolf Hell

Rudolf Hell (1901 m. gruodžio 19 d. Eggmühl, Schierling (Oberpfalz) – 2002 m. kovo 11 d. Kylyje) – vienas reikšmingiausių Vokietijos išradėjų.
Išrado faksą (1956), skenerį (1963) ir kt.

Literatūra

Fuchs, Boris: Dr.-Ing. Rudolf Hell: der Jahrhundert-Ingenieur im Spiegelbild des Zeitgeschehens; sein beispielhaftes Wirken / Boris Fuchs und Christian Onnasch. Heidelberg: Ed. Braus, 2005. 208 S. ISBN 3-89904-163-1
Benedikta Pučkytė

Benedikta Pučkytė (1959 m. sausio 2 d. Miesteliškių k., Pasvalio r.), muzikos mokytoja ir chorvedė.

Biografija

1970–1975 m. mokėsi Pasvalio vaikų muzikos mokykloje (P. Januškos akordeono klasė). Baigusi Pumpėnų vidurinę mokyklą, 1977–1981 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio J. Švedo pedagoginėje muzikos mokykloje (dėst. B. Abromavičienė ir E. Šeduikytė). 1981–1989 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. P. Vailionio klasė).
1981–1984 m. Panevėžio 14-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytoja, jaunučių, jaunių, merginų chorų ir vokalinių ansamblių vadovė. 1984–1988 m. Panevėžio 22-ojo vaikų lopšelio – darželio muzikos vadovė.
Nuo 1982 m. Panevėžio vaikų muzikos mokyklos mokytoja, 1982–1994 m. jaunių choro vadovė. Chorą paruošė Panevėžio miesto dainų šventėms ir kitiems kultūros renginiams, 1985 ir 1987 m. respublikinėms dainų šventėms (konkursuose pelnė antrąsias vietas), 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1993 m. Lietuvos jaunimo mažajai dainų šventei Vilniuje. Choras daug koncertavo, giedojo bažnyčiose, dalyvavo religinės muzikos festivaliuose; jo koncertinėse programose buvo ir sudėtingesnių kūrinių. 1992 m. muzikos mokykloje pagal individualų projektą įsteigė choro klasę. Suorganizvo ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei parengė Panevėžio miesto jaunių chorą. 1995 m. jai suteikta vyresniosios muzikos mokytojos kvalifikacijos kategorija.
1989–1991 m. B. Pučkytė – Panevėžio J. Švedo pedagoginės muzikos mokyklos ir 1991–1993 m. Politechnikos aukštesniosios mokyklos dėstytoja.
Nuo 1995 m. Panevėžio rajono kultūros, švietimo ir sporto skyriaus inspektorė – metodininkė. 1985–1995 m. laikotarpiu vadovavo Panevėžio miesto ir rajono įvairiems meno mėgėjų kolektyvams.
Nuo 1985 m. Panevėžio miesto dainų švenčių dirigentė, Panevėžio regiono chorvedžių tarybos narė, rajono įvairių kultūros renginių organizatorė, chorų ir vokalinių ansamblių konsultantė, Lietuvos chorų sąjungos narė.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Aldona Jurevičiūtė-Armonienė

Aldona Jurevičiūtė-Armonienė (g. 1955 m. spalio 25 d. Kaune) – Lietuvos muzikos mokytoja ir choro dirigentė.

Biografija

1973 m. baigė Kauno 26-ąją vidurinę mokyklą, 1975–1979 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno Juozo Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. Andrius Kairys). 1979–1982 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (doc. Regimanto Gudelio klasė).
Nuo 1982 m. Išlaužo (Prienų raj.) pagrindinės mokyklos muzikos mokytoja ir vaikų choro vadovė. Jaunių choras „Volungėlė“ dažnai koncertuoja, gieda bažnyčioje, dalyvauja Prienų rajono, Dzūkijos krašto ir Lietuvos dainų šventėse Vilniuje.
1982–1986 m. Prienų rajoninių kultūros namų mišriojo choro ir rajono kultūros darbuotojų moterų choro vadovė. Abu kolektyvus parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei, nemažai koncertavo.
Nuo 1986 m. Birštono kultūros namų (kultūros centro) moterų choro „Aušrinė“ vadovė. Chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei, 1994 m. – I Pasaulio lietuvių dainų šventei Kaune ir Vilniuje, taip pat 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje, dalyvavo 1997 m. moterų chorų šventėje – festivalyje „Aš atdarysiu dainų skrynelę“ Kretingoje, koncertavo Lietuvoje, Moldavijoje ir Baltarusijoje.
Parengė G. B. Pergolesi „Stabat Mater“ – koncertuose talkino Kauno kamerinis orkestras (dirigentas G. Dalinkevičius), Kauno Vytauto Didžiojo universiteto merginų choras (vadovas Viktoras Masevičius) ir Kėdainių moterų choras „Aušrinė“ (vadovas Petras Labeckis).
A. Armonienė – Prienų rajono dainų švenčių dirigentė ir 1995 m. Dzūkijos krašto dainų šventės vyr. dirigentė. 1997 m. jai suteikta muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija.
Laharas

Laharas – purvo nuošliauža, kylanti ugnikalnių šlaituose. Susidaro vandeniui susimaišius su vulkaniniais pelenais, piroklastinėmis dulkėmis, pemza, kalnų uolienomis. Laharas gali kilti dėl ugnikalnio veiklos ištirpus sniegui ar ledynui, praūžus smarkiai liūčiai, išsiliejus kalnų ežerui ar tvenkiniui. Laharas nebūtinai siejasi su aktyvia ugnikalnio veikla – gali būti išjudintos ir seniai sugulusios vulkaninės uolienos, ypač jei jų būseną paveikė žemės drebėjimas. Ypač didelė laharų tikimybė būna tuomet, kai ugnikalnio išsiveržimas sutampa su uraganu.
Kilęs laharas, veikiamas sunkio jėgos, dideliu greičiu (100–300 km/h) juda žemyn ugnikalnio šlaitu naikindamas viską savo kelyje, o sustojęs viską palieka po stora purvo danga. Neretai laharo nešamos medžiagos patenka į upių slėnius ir sukelia katastrofiškus potvynius. Dažni atvejai, kai pats ugnikalnio išsiveržimas nusineša nedaug ar nei vienos aukos, tačiau išsiveržimo sukeltas laharas būna pražūtingas. Istorijos bėgyje laharai smarkiai nuniokojo Armero (Kolumbija), Siudad Vjechos (Gvatemala), Jungajaus (Peru), Pinatubo apylinkių (Filipinai), Latakungos (Ekvadoras) ir kt. miestus.
Žodis laharas kilęs iš javiečių kalbos.
Srebrenikas (Bosnija)

Istorija

Srebreniko priemiestyje yra geriausiai išsilaikiusi Bosnijos ir Hercegovinos viduramžių pilis (~1333 m.). Pilį, iki savo mirties 1353 m., buvo užėmęs Bosnijos banas Stefanas Kotromaničius.
Vincas Griganavičius

Biografija

Pirmojo pasaulinio karo metais pasitraukė į Rusiją, mokėsi Voronežo lietuvių gimnazijoje. Ten susižavėjo bolševikų idėjomis ir įsitraukė į revoliucinę veiklą. Nuo 1917 m. RSDDP(b) narys. 1918 m. Voronežo internacionalinio komunistinio pulko kovotojas.
1919 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Zarasų apskrities revoliuciniame komitete, o pašalinus revoliucinę valdžią Lietuvoje, pasitraukė į pogrindį. 1919–1920 m. LKP narys. 1919 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. LKP nurodymu stengėsi įsidarbinti Lietuvos karinėje žvalgyboje. Buvo paskirtas į Generalinio štabo žvalgybos skyrių. Dirbo Kaišiadoryse, Ukmergėje. Išduodavo leidimus antivalstybinės LKP darbuotojams važinėti po šalį, pats gabeno komunistinę literatūrą. Jo padedamas Rusijos saugumas per Lietuvos Respublikos valstybinę sieną siuntė sovietinius agentus. Su kitais 1920 m. rengė šalyje komunistinį sukilimą. Šiai veiklai išaiškėjus pabėgo į Raudonosios armijos užimtą Vilnių. 
Nuo 1920 m. rugpjūčio mėn. dirbo sovietinio saugumo įstaigose Minske, Maskvoje. 1921–1922 m. Rusijos, 1923–1931 m. SSRS saugumo kontržvalgybos skyrių įgaliotinis Lietuvai, nuo 1931 m. SSRS saugumo Ypatingojo įgaliotinio įstaigos poskyrio viršininkas. Per 1937 m. Didįjį valymą suimtas; SSRS Aukščiausiojo teismo karinės kolegijos nuosprendžiu sušaudytas. 1959 m. reabilituotas.
Ignas Kaupas

Biografija

Valstietis, Mažųjų Rūšupių k., Skuodo vls., Kretingos apskr., ūkininkas. Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos partizanas, Alkos rinktinės kuopos (grupės) vadas.
Žuvo 1948 m. liepos 12 d. kartu su Alkos rinktinės vado pavaduotoju Pranu Liutiku-Bizūnu, jo broliu Adolfu Liutiku-Plienu, partizanais Silvestru Skurvydu-Žvaigžde ir Stanislovu Zadausku-Perkūnu Erslos kaime, Mosėdžio vls., Kretingos apskr., patekęs į MGB Mažeikių apskrities skyriaus stribų ir MGB vidaus kariuomenės 32-ojo šaulių pulko surengtą pasalą.
Palaidoti buvo Erslos miške. 1990 m. birželio 30 d. palaikai perlaidoti Narvydžių kapinių partizanų kape.

Vardas įamžinimas

Atminimas įamžintas Narvydžių (Skuodo) kapinėse 1991 m. pastatytame paminkluose žuvusiems partizanams atminti.
Ejakuliacija

Ejakuliacija (lot. ejaculatio – „išmetimas, išsiveržimas“; dažniausiai turima omenyje vyro ejakuliacija) – sėklos išmetimo iš varpos (pro šlaplę) fazė, sekanti po erekcijos ir frikcijų metu pasiekto lytinio susijaudinimo maksimumo. Ejakuliacija dažnai sutampa su vyro orgazmu. Didžiausią malonumą sukelia sėklą iš varpos išmetantys susitraukimai. Sąmoningai stabdant ejakuliaciją (pvz., nustojus atlikti frikcijas makštyje) ją galima vis nutolinti, tačiau tos pačios sueities metu artėjančią kitą ejakuliaciją sulaikyti darosi vis sunkiau.
Ejakuliacija gali įvykti ne tik sueities metu, bet ir masturbuojantis ar meilės žaismo metu. Pirmoji ejakuliacija dažniausiai įvyksta lytinės brandos metu be lytinių santykių, nakties metu (poliucija). Tai yra refleksinio pobūdžio reakcija, todėl paprastai yra nesustabdomas reiškinys. Ejakuliacijos nerviniai centrai yra stuburo smegenyse: parasimpatinis kryžkaulinės dalies 3-4 segmentuose, o simpatinis – juosmeninės dalies 1-3 segmentuose.
Ejakuliacijos atsiradimas prasidėjus lytinei brandai vadinamas egarche.

Pakartotinė ejakuliacija

Kadangi ejakuliacijos refleksą skatina simpatinė nervų sistema, o erekciją – parasimpatinė, todėl ejakuliacija slopina erekciją ir po ejakuliacijos seka refrakcinis laikotarpis, kurio metu stimuliuojant varpą erekcija yra silpna arba išvis nesukeliama. Įprastai ši fazė trunka apie pusę valandos. Todėl pakartotinei ejakuliacijai pasiekti reikia tam tikro laiko – kol baigiasi pirmoji refrakcinio laikotarpio fazė – o prasidėjus antrajai reikalinga gana žymi stimuliacija (įprastų lytinių dirgiklių paprastai neužtenka, bet padeda glamonės ir felacija).
Kai kurie vyrai gali sąmoningai reguliuoti ejakuliacijos pradžią, sueities metu ją užlaikydami netgi iki valandos. Ejakuliacijos fiziologija nemaža dalimi nulemia reguliaraus sekso dažnį.
Kultūrizmas (žurnalas)

Kultūrizmas – Lietuvos kultūrizmo federacijos ketvirtinis leidinys, ėjęs 1990–1992 m. Kaune.

Istorija

Įsteigė ir leido UAB „Sportkoop“. Rašė sporto ir sveikatingumo klausimais, pateikdavo kultūrizmo naujienų iš viso pasaulio. Tiražas 1990 m. – 20 000 egz., 1992 m. – 5000 egz.
Vyr. redaktorius Ramutis Kairaitis.
Didysis ibis

Išvaizda

Stambiausias ibinių šeimos paukštis. Kūno ilgis 102 – 106 cm, svoris – 4,2 kg. Plunksnų danga pilkai rudos spalvos. Sparnai sidabriškai rudi, plunksnos apkraštuotos juodai. Galva plika, pilkai ruda. Snapas ilgas, lenktas, gelsvai rudas. Kojos oranžinės. Akys tamsiai raudonos.

Paplitimas

Paplitęs Kambodžos šiaurėje ir šiaurės rytuose. Negausios populiacijos pastebėtos Laoso pietuose ir Yok Dono nacionaliniame parke, Vietname.

Biologija

Biotopas – žemupiai; raistai; ryžių laukai; atviros, medžiais apaugusios, lygumos; sparnenių miškai ir plačių upių pakrantės. Sėslus paukštis. Gyvena pavieniai arba nedidelėmis grupėmis. Minta vėžiagyviais, smulkiais varliagyviais ir ropliais ir sėklomis. Lizdus krauna medžiuose. Kartos trukmė – 8 metai.
Adolfas Gylys

Adolfas Gylys (g. 1942 m. sausio 6 d. Didžiasalyje, Ignalinos rajonas) – viešojo administravimo teisininkas, buvęs Vyriausiosios administracinių ginčų komisijos (VAGK) pirmininkas.

Biografija

Baigė Vilniaus valstybinio universiteto Teisės fakultetą.
Nuo 1975 m. iki 1986 m. dirbo teisinį – administracinį darbą Vilniaus miesto savivaldybių sistemoje. 1986–1990 m. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo referentas. 1990-1991 m. Lietuvos Respublikos Atkuriamojo Seimo Savivaldybių reikalų komisijos patarėjas. 1991–1999 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybių (trečiosios, ketvirtosios, penktosios, šeštosios, septintosios, aštuntosios, devintosios) Savivaldybių skyriaus vedėjas, patarėjas savivaldybių klausimais.
Nuo 1999 iki 2012 m. VAGK pirmininkas. Nuo 2001 m. Mykolo Romerio universiteto (MRU) Teisės fakulteto Administracinės teisės ir proceso katedros dėstytojas.
Nuo 2004 m. gegužės 6 d. lygiagrečiai buvo Lietuvos Respublikos vyriausiosios rinkimų komisijos narys.
Paskelbė publikacijų ir kitų darbų mokslo bei kitokiuose leidiniuose viešosios teisės klausimais. Pirmojo Lietuvoje vadovėlio teisės studentams „Lietuvos administracinė teisė“ (Vilnius, 2005 m.) bendraautoris. Darbo grupės, 1994 m. parengusios Pareigūnų  ir tarnautojų tarnybinės etikos normų kodeksą, vadovas.

Apdovanojimai

Už aktyvią veiklą ginant Lietuvos laisvę ir Nepriklausomybę 1991 metų sausio-rugsėjo mėnesiais apdovanotas Sausio 13-osios Atminimo Medaliu.
Molėtų progimnazija

Istorija

Lietuvos aukštesniojo mokslo departamento įsakymu Nr. 21 1923 m. spalio 12 d. Molėtų valsčiaus valdybos prašymu leista įsteigti mokyklą. 1923 m. rugsėjo 25 d. atidarytos I ir II klasės, kuriose mokėsi 52 mokiniai, 41 berniukas ir 11 mergaičių. 1926 mokslo metų pagaigoje Molėtų mokykloje mokėsi 122 mokiniai, iš jų 95 berniukai ir 27 mergaitės.
1980–2003 m. Molėtų I-oji vidurinė mokykla, 2003–2013 m. Molėtų pagrindinė mokykla, nuo 2013 m. Molėtų progimnazija.
Paprastoji rainė

Taip pat skaityti

Lietuvos žuvys
The Mullans

„The Mullans“ – airių popmuzikos duetas, šalies atstovės 1999 m. „Eurovizijos“ konkurse.
Duetą sudaro dvi seserys – Bronagh Mullan ir Karen Mullan. Abi aktyviai dalyvaudavo festivaliuose bei vietos renginiuose. Paskutiniojo dešimtmečio viduryje seserys tapo konkurso „Butln’s Talent Competition“ nugalėtojomis. Tais pačiais metais dainininkės išleido debiutinį albumą.
1999 m. po pergalės nacionalinėje atrankoje, Mullans atstovauja Airijai „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Izraelio sostinėje Jeruzalėje. Su daina „When You Need Me“ surinkusios 18 taškų užėmė 17 vietą. Maksimalų taškų kiekį (12 taškų) duetui skyrė Lietuva.
Po dalyvavimo konkurse seserys Mullan periodiškai rengia koncertus Šiaurės Airijoje. 2004 m. Bronagh su pagyrimu baigė Alsterio universitetą.
Vokietijos Demokratinė Respublika

Slaptosios tarnybos

Aktyviai veikė ir didelį efektyvumą turėjo slaptoji tarnyba Stasi, kurios darbas buvo sekti gyventojus ir visuomenines organizacijas, ypač Katalikų ir Protestantų bažnyčias, kurių vyriausybė šiaip griežtai nekontroliavo, nes jos buvo politiškai neaktyvios.
Kruvina pievelė

Turinys

Jauną porą, keliaujančią autostopu be jokio konkretaus tikslo, stabteli pavežėti vyras su sportiniu automobiliu ir vėliau juos pakviečia į sesers namus. Čia randama keista kompanija: sesuo ir jos vyras, konstruojantis keistas mašinas, prostitutė, girtuoklis ir jauna čigonė. Pradžioje visi nerūpestingai leidžia laiką ir netgi nekreipia didesnio dėmesio, kad jų gretos pradeda retėti: namų šeimininkai verčiasi nelegalia prekyba krauju, kurį gauna nužudydami savo svečius – žmones, netrunčius artimųjų ir kuriems dingus, niekas jų nepasiges…
Lazdijų Motiejaus Gustaičio gimnazija

Istorija

Seinų „Žiburio“ gimnazija Lazdijuose įkurta 1920 m. sausio 12 d. Jos įkūrėjas ir pirmasis direktorius kunigas, poetas Motiejus Gustaitis (1870–1927 m.). Gimnazija patalpas nuomojo, jos buvo nepritaikytos mokyklos darbui, todėl 1923 m. buvo gavusi Seinų apskrities valdybos pašalpą. Mokykloje veikė choras, orkestras, skautai ir „Vaidilučių“ organizacija. 1928–1931 m. vokiečių ir lietuvių kalbos mokytoja dirbo poetė Salomėja Nėris. 1938 m. mokykla tapo valstybine. 1975 m. pastatytas centrinis mokyklos pastatas.
1995 m. vidurinei mokyklai suteiktas jos įkūrėjo Motiejaus Gustaičio vardas. 1995 m. sukurta mokyklos vėliava, 1999 m. himnas. 2006 m. Lazdijų Motiejaus Gustaičio vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. 2006 m. gruodžio 19 d. baigtas rekonstruoti gimnazijos pastatas. Kiekvienais metais mokyklos bendruomenė pažymi Motiejaus Gustaičio (vasario 27 d.) ir Salomėjos Nėries (lapkričio 17 d.) gimtadienius.
Balto media

Balto media – 2003-2010 m. gyvavęs „Achemos grupės" žiniasklaidos holdingas. Holdingo tikslai buvo koordinuoti žiniasklaidos grupės įmonių veiklą, optimizuoti žiniasklaidos grupės įmonių veiklos sąnaudas, tarpininkauti ir padėti plėsti žiniasklaidos grupės įmonių veiklą Lietuvoje ir užsienyje, formuoti žiniasklaidos grupės įmonių vertybines nuostatas. Holdingas valdė ir jungė vienas didžiausių nacionalinių radijo, televizijos bendrovių Lietuvoje.

Struktūra

UAB „Lietuvos žinios“, UAB „Naujienų redakcija“ (laikraštis „Naujienos“), UAB „Radiocentras“, UAB „Baltijos TV“, UAB „Tango reklama“, UAB „Muzikos topai“ („ZIP FM“), UAB „Rimtas radijas“ („Russkoje Radio Baltija“), VĮ „Kvartolė“ (Relax FM), AB „Titanagas“, AB „Aušra“

Vadovybė

Holdingo gen. direktorių pareigas ėjo: Vytautas Kvietkauskas, Mindaugas Pleskevičius, Rolandas Čečkauskas, Eugenijus Maldeikis.
Larne FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1889 m.
Pajūrio apskritis

Pajūrio apskritis buvo Lietuvos vakaruose, į šiaurės vakarus nuo Tauragės. Centras – Pajūris.
1817 m. seimelis

1817 metų seimelis – Vilniaus gubernijos bajorų seimelis, susirinkęs 1817 m. gruodžio 1 d. ir baigęs darbą 1818 m. sausio 6 d. Kartais dar vadinamas 1817–1818 m. seimeliu.

Reikšmė

Seimelyje, pagal Rusijos carinės valdžios nustatytą seimavimo buvusiose Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės žemėse tvarką, dalyvavo po 10 atstovų iš kiekvienos Vilniaus gubernijos apskrities (iš viso 123 asmenys).
Seimelyje svarstyti įvairūs bajoriškosios savivaldos klausimai, bet jis pirmiausia išgarsėjo ir Lietuvos istorijoje yra reikšmingas tuo, kad jame bajorų iniciatyva iš apačios buvo iškeltas baudžiavos panaikinimo klausimas. Ši iniciatyva buvo iškelta dar prieš gubernijos seimelį vykusiuose pavietų seimeliuose.
Kone radikaliausia buvo Ukmergės apskrities instrukcija delegatams į gubernijos seimelį. Joje buvo siūloma ne tik suteikti valstiečiams asmens laisvę, bet ir steigti liaudies mokyklėles visose parapijose.
Gubernijos seimelyje už baudžiavos panaikinimą ypač aistringai agitavo Upytės apskrities delegatas Simonas Zaviša. Jis, taip pat ir nemaža dalis gubernijos seimelio narių, buvo masonai, kai kurie istorikai remdamiesi šiuo ir kitais faktais, pačią baudžiavos naikinimo iškėlimo iniciatyvą priskiria būtent masonams. Dauguma Vilniaus gubernijos seimelio dalyvių balsavo už valstiečių išlaisvinimą iš baudžiavos. Tačiau ši Lietuvos bajorų iniciatyva nesulaukė Aleksandro I paramos, tikėtina daugiausia dėl politinių sumetimų, iš kurių svarbiausias buvo nenoras prisidėti prie bajorijos ir valstiečių tarpluominio solidarumo augimo.
Vakarų Baltijos laivų statykla

Vakarų Baltijos laivų statykla – akcinė bendrovė, viena didžiausių Klaipėdos įmonių.

Istorija

Gamykla įsteigta 1952 m. TSRS Laivų statybos ministerijos sprendimu. Pirmasis laivas pastatytas 1958 m. Pagrindinė produkcija buvo žvejybiniai laivai Baltijos jūros ir Arkties vandenyno laivynams. Laivų statykla "Baltija" buvo suprojektuota ir pastatyta serijinei laivų ir plūduriuojančių dokų gamybai. Statykla "Baltija", kaip ir kitos laivų statybos įmonės buvusioje TSRS, be laivų statymo cechų turėjo
mechaninio surinkimo cechus su universalia įranga, taip pat mažajėgius liejimo ir transporto cechus ir t. t. Laivų projektai buvo gaunami iš projektavimo institų. Buvusioje TSRS visų laivų statybos įmonių veiklos planavimo klausimus spręsdavo sajunginė LAIVŲ STATYBOS ministerija. Tam buvo sutelktos žymios mokslininkų bei specialistų pajėgos.Įmonėms likdavo tik "iš viršaus" priimtų programų įgyvendinimas. Todėl įmonių specialistai buvo ugdomi tam, kad sugebėtų gerai įvykdyti "centro" planus.
Iki 1990 m. buvo pastatyti 122 žvejybiniai traleriai, 57 didieji žvejybiniai traleriai-šaldytuvai, 66 vidutiniai „Barenco jūra“ tipo  traleriai Arktikos laivynams, 55 „Moriana“ tipo žuvies apdorojimo laivai-refrižeratoriai Kaspijos jūros ir Tolimųjų Rytų laivynams, 69 upinės/jūrinės baržos, 4 upiniai keltai vietiniam upių laivynui. Nauja įmonės veiklos kryptis tapo bendradarbiavimas su danų laivų statyklą "Odense A/S". 
Pagrindinę eksportuojamos produkcijos dalį sudarė plieniniai plaukiojantys dokai. Iš  viso buvo pastatyti 65 dokai, kurie iki šiol eksploatuojami Bulgarijoje, Kuboje, Vokietijoje, Suomijoje, Islandijoje, Indonezijoje, Mozambike, Singapūre, Rumunijoje, Lenkijoje.

Dabartis

Nuo 1997 m. gamykla priklausė Odensės laivų statyklai (Odense Steel Shipyard Ltd.), A.P. Moller-Maersk Group narei. Gamykloje galima statyti iki 115×19,7 m dydžio laivus. Gaminami laivų korpusai, blokai, antstatai. Gamykla įsikūrusi Klaipėdoje, Pilies g. 8. 
Nuo 2010 m. UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla“ vardu įmonė tapo Estijos kapitalo grupei „BLRT Grupp“ priklausančios AB „Vakarų laivų gamyklos“ dalimi. Bendrovė gamina laivų antstatus, korpusų struktūrines dalis, yra pastačiusi vilkikų, jūrinių platformų tiekimo laivų. Per paskutinį XX a. deš. surinkti „Asta“ tipo šeši prekybos laivų korpusai „Lietuvos jūrų laivininkystei“, prisidėta prie „Algirdas“ tipo laivų statybos. 1994–1996 m. pastatyti sausakrūviai „Vytautas“ ir „Gediminas“. Per 50 metų statykloje pastatyta virš 450 laivų ir dokų.