Magdeburgas

Istorija

Pirmieji gyventojai Magdeburgo vietovėse pasirodė maždaug 15.000 m. pr. m. e. Maždaug 5400 m. pr. m. e. neolito laikotarpiu ši teritorija buvo apgyvendinta Dunojaus kultūros genčių. Derlingos žemės, šalia esantys miškai, vandens telkiniai sudarė pirmiesiems gyventojams geras sąlygas įsikurti.
Magdeburgas pirmą kartą paminėtas 805 m. Karolio Didžiojo potvarkiuose kaip Magadoburg. Magdeburgas buvo taip pat kaizerio Oto I viena iš rezidencijų. 919 m. miesto gynyba buvo sustiprinta, kad būtų galima atsiginti nuo vengrų ir slavų. Magdeburgas tuo metu taip pat buvo svarbus prekybos su slavų gentimis centras. 968 m. Ravenos sinodas įkūrė Magdeburgo arkivyskupiją. 1035 m. miestui buvo suteikta teisė rengti muges ir Magdeburgas tapo svarbiu prekybos miestu. Viduramžiais mieste išsivystė vadinamoji Magdeburgo teisė. 1188 m. arkivyskupas Vichmanas (Wichmann) miestui suteikė privilegijas − Magdeburgo miesto teises, kurios vėliau paplito ir Centrinėje bei Rytų Europoje.
XIII a. pabaigoje Magdeburgas tapo Hansos miestu. 1503 m. arkivyskupas perkėlė savo rezidenciją į Hallę. 1524 m. liepos 17 d.reformacija įsigalėjo Magdeburge ir reformatų apeigos buvo atliekamos visose bažnyčiose, išskyrus katedrą ir tai dar paaštrino konfliktą tarp miesto ir arkivyskupijos.
1550 m. Georgas von Maklenburgas (Georg von Macklenburg), palaikomas kaizerio Karolio V, užpuolė Magdeburgą, kurį išlaikė apsiaustyje iki 1551 m. lapkričio mėnesio. Magdeburgas atsilaikė ir apsiaustis baigėsi taikos sutartimi. Per Trisdešimties metų karą Magdeburgas buvo užimtas kaizerio kariuomenės. Karo metu miestas neteko apie 20 000 gyventojų bei buvo sudegintas. Karui pasibaigus Vestfalijos taika, miestas buvo perleistas Brandenburgui−Prūsijai, kaip pusiau autonominė Magdeburgo kunigaikštystė.
1807 m. miestas tapo Vestfalijos karalystės dalimi. Po Napoleono pralaimėto karo 1814 m. Magdeburgas vėl atiteko Prūsijai ir nuo 1816 m. tapo Saksonijos provincijos sostine.
Trečiojo Reicho laikais Magdeburge buvo vykdoma vokiečių tautos gryninimo politika ir dėl to nukentėjo šio miesto žydų bendruomenė, kurios nariai buvo persekiojami ir siunčiami į koncentracijos stovyklas, kuriose dažnai neišgyvendavo. Antrojo pasaulinio karo metu miestas labai stipriai nukentėjo nuo sąjungininkų bombardavimo. Buvo subombarduoti industriniai rajonai ir 90 % senamiesčio, taip pat 15 bažnyčių. Magdeburgas − vienas iš labiausiai Antrojo Pasaulinio karo metu nuniokotų Vokietijos miestų. Miestas buvo užimtas JAV ir SSRS pajėgų, paskui amerikiečiai pasitraukė ir miestą perleido sovietams.
VDR laikais dėl pinigų stygiaus buvo atstatyti tik vertingiausi senamiesčio pastatai − Katedra, vienuolynas ir panašiai. Po Vokietijos susivienijimo buvo suformuota Saksonijos−Anhalto žemė, kurios sostine tapo Magdeburgas.
Magdeburgas 1994 m. vėl tapo katalikų vyskupo rezidencija. Nuo 1990 m. iki 2005 m. mieste stipriai sumažėjo gyventojų − nuo 290 000 iki 230 000. 2005 m. Magdeburge buvo baigtas statyti pastatas − „Žalioji citadelė“ − vienas iš įdomiausių miesto statinių.
2005 metais Magdeburgas paminėjo savo 1200 metų jubiliejų.

Kultūra ir lankytinos vietos

Žymiausi Magdeburgo objektai – architektūros paminklai, muziejai, bažnyčios, paminklai – yra miesto centre, išsidėstę tarp Magdeburgo rotušės, katedros, Ulricho aikštės ir Elbės upės. Magdeburge veikia 4 teatrai – Magdeburgo teatras, Magdeburgo lėlių teatras, teatras „Prie angelo“ (Theater an der Angel) bei Improvizacijų teatras (Improvisationstheater Hechtsprung). Mieste taip pat yra kabaretų, dažnai rengiančių satyriškas programas politinėmis temomis. Magdeburgas turi apie 30 bažnyčių, iš kurių žymiausios yra Magdeburgo katedra bei Johanio bažnyčia (Johanniskirche). Dar viena miesto įžymybė yra „Mūsų mylimųjų moterų“ vienuolynas (Kloster Unser Lieben Frauen). Miestą taip pat puošia „Magdeburgo raitelio“ skulptūra, rotušė, paminklas Martinui Liuteriui bei „Žalioji citadelė“ – pastatas, išsiskiriantis augmenijos gausa bei nestandartiniais architektūriniais sprendimais.

Ūkis

Magdeburgas buvo ir yra svarbus Vokietijos pramonės centras. XIX a. Magdeburge įsikūrė tokie pramonininkai, kaip, pvz., R. Wolfas, Frydrichas Grusonas ir kiti. Didelės bendrovės įtvirtino miesto, kaip sunkiųjų mašinų, statybų centro, pozicijas. Po Vokietijos susivienijimo daugelis didelių įmonių užsidarė ir vietoje jų atsirado daug mažų įmonių. Paslaugų sektorius tampa vis svarbesnis Magdeburgo miestui.