google/wiki40b huggingface dataset:
Sinas

Sinas (akad. Su'en, Sîn) arba Nana (šum.  = NANNA), t. p. Nanbras, Zeenas, Suinas (aram.  = Su'en-e) – su mėnuliu susijęs dievas senovės Mesopotamijos mitologijoje, jo nuolatinis epitetas – „kurio pakilimas – žara“ (Ašimbabaras šumerų, Naramsitas akadų).
Minimas jau pačiuose seniausiuose Uruko tekstuose (galbūt savarankiškai ir Akado atmainoje), o Faro tekstuose paliudytas tiek šumerų, tiek akadų kalbomis. Sino vardas dažnai užrašomas dantiraščio ženklu, reiškiančiu skaičių 30. Jo pagrindinė šventykla buvo Ekišnugalis Ūre. Jis laikytas Ūro globėju. Taip pat kita svarbi Nano/Sino šventykla buvo šiaurėje, Harane (čia jis buvo garbinamas podraug su ugnies dievu Nuskumi, kuris naujuoju Asirijos laikotarpiu laikytas Sino sūnumi).
Nana laikomas Enlilio ir Ninlilės palikuoniu, užgimusiu požemių karalystėje. Jam leidžiama pakilti į dangų tik tada, kai Enlilis paperka tris požemių dievus, kurie už Naną, Ninlilę ir patį Enlilį pasilikę įkaitais požemiuose. Nanos nuotaika laikoma Ningalė, o vaikai – saulė Utu, aušrinė Inana (Ištar), kartais ir Numušidas (Kazalu miesto globėjas).
Mėnulis buvo itin didelės reikšmės simbolis Mesopotamijoje, ypač aukštintas Ūro III-osios dinastijos ir Senojo Babilono laikotarpiais. Visgi, visur pabrėžta Nanos priklausomybė nuo Enlilio. Pasakojama istorija, kaip Ūro globėjas Nana laivu, prikrautu dovanų Enliliui, leidosi į Nipūrą, kad tėvas Ūro upes, miškus ir laukus aprūpintų vaisingumu ir turtais. Enlilis išpildo prašymą ir palaimina sūnų.
Taip pat žinoma sakmė apie „Nanaros laivą“, kuriuo Nana naktį keliauja dangumi, o dieną – per požemių karalystę. Nuo ankstyvųjų laikų su Nana siejami jaučio ragai, tarsi vaizduojantys pusmėnulį, todėl vienas dažniausių Nanos vardų – „jautis lazurito barzda“ (tokie atvaizdai, kuriais puošti arfų rezonatoriai, randami jau pirmosios Ūro dinastijos kapavietėse (~XXVI a. pr. m. e.). Mėnulio užtemimas aiškintas tuo, kad septynetas demonų apsupa Siną, ir jis patamsėja. Nana kartu su savo sūnumi Utu (Šamašu) laikytas orakalų ir lemties globėju. Jis, kaip ir Utu, laikytas „dievų teisėju“.
Chrachoba

Istorija

Kaimyninio Dagestano „Bolševik“ kolūkis Azerbaidžano TSR pasienio teritorijoje laikinam naudojimui buvo gavęs ganyklų žemės. Ten ilgainiui atsirado pastovios piemenų stovyklavietės, iškilo gyvenamieji namai, susikūrė Chrachobos ir Urjanobos gyvenvietės.
Pagal 1954 m. priimtą TSRS Ministrų Tarybos nutarimą Chrachoba laikinai, iki 2004 m., priklausė Azerbaidžanui. Po TSRS subyrėjimo kaimo gyventojai įgijo Rusijos pilietybę, nors gyveno kaimyninėje valstybėje. 2010 m. rugsėjo 3 d. susitikę Azerbaidžano prezidentas Heidaras Alijevas ir Rusijos prezidentas Dmitrijus Medvedevas pasirašė sutartį dėl valstybių sausumos sienų nustatymo pagal buvusias Dagestano ATSR ir Azerbaidžano TSR sienas. Buvo protestuojančių prieš kaimo perdavimą Azerbaidžanui.
2012 m. Dagestano vyriausybė pranešė planuojanti perkelti į Dagestano teritoriją apie 400 gyventojų iš Urjanobos ir Chrachobos.
Ampyras

Ampyras – vėlyvojo klasicizmo, XIX a. pr. Napoleono I laikmečio meno kryptis. Pavadinimas kilo nuo žodžio imperija Prancūzų kalba.

Bruožai

Ampyrui būdingos simetriškos monumentalios formos, puošnus dekoras, vaizduojami valdžios simboliai – laurų vainikai, ereliai, karo trofėjai.
Pierre Leroux

Biografija

1832 m. pirmasis ėmė vartoti socializmo terminą. 1848–1849 m. Steigiamojo susirinkimo, 1849 m. – Įstatymų leidžiamojo susirinkimo narys, oponavo Napoleonui III Bonapartui. 1851–1869 m. dėl politinės veiklos buvo priverstas gyventi Džersio saloje, kur jo kaimynas buvo Viktoras Hugo.

Mokslinė veikla

Filosofijoje taikė triados principą – visą pasaulį apima trys pradai: jėga, protas ir meilė. Pritarė panteizmui, plėtojo budizmo ir pitagorizmo idėjas. Socialinės pažangos svarbiausia sąlyga laikė visuomenės dorovingumą, kurį įgyvendinti leis sinkretinė žmonijos religija. Teigė, kad ateityje bus pasiekta visiška moterų emancipacija, bendruomenių savivalda, išnyks despotizmas, varguomenė.
Afula

Istorija

Senovėje Afulos vietoje buvo izraelitų kaimas Ofelis, kuriame gimė biblinis veikėjas Gideonas. Viduramžiais čia įkurtas arabų kaimas Al Fula. XX a. pr. žydai išpirko šias žemes. 1925 m. sionistai įkūrė dabartinį Afulos miestą.
Italijos armijos kariniai laipsniai

Italijos armijos kariniai laipsniai – Italijos sausumos kariuomenėje naudojami kariniai laipsniai.

Istorija

Anksčiau Italijos armijos karininkų skiriamieji ženklai būdavo ant rankovių kaip ir laivyno karininkų. Nuo 1946 m. imta dėvėti skiriamuosius ženklus ant pečių, kas atitinka NATO standartus. 1973 m. skiriamųjų ženklų sistema kiek pasikeitė – generolai ėmė nešioti nebe sidabrinius antpečius, o antpečius su girliandos atvaizdu. Vyresniųjų karininkų antpečiuose įvesto mūro karūnos (vietoj auksinio apvado apie antpečius). Visi šie pakeitimai buvo įvesti tam, kad lauko uniformų skiriamieji ženklai būtų lengviau atpažįstami.
Italijos karinių laipsnių sistemoje yra labai daug jaunesniųjų puskarininkių laipsnių. Keli šių laipsnių turi aukštesnius variantus, kurie vadinami „rinktiniais“. Jie atitinka D. Britanijos kariuomenėje buvusius laipsnių variantus leading 'vadovaujantis'.
Kareivių laipsnių skiriamieji ženklai nesikeitė iki 1973 m., kai ševronai buvo perkelti nuo rankovių ant antpečių.
Generolo laipsnis iki 1947 m. vadinosi it. generale d'armata 'armijos generolas'.

Skiriamieji ženklai, kai laipsnis neatitinka pareigų

Karininkai, paskirti eiti pareigas, reikalaujančias aukštesnio laipsnio, dėvi aukštesniojo laipsnio antpečius, tačiau šių antpečių aukščiausioji žvaigždė būna apvesta raudonu emaliu. Tuo tarpu laikinai pareigas einantys karininkai, kol nėra tikrojo jas užimančio karininko, dėvi aukštesnio laipsnio antpečius, kurių viena žvaigždė yra bronzos spalvos.
Dabar Italijos armijos vadas turi laipsnį generale di Corpo d’armata con incarichi ('korpuso generolas su ypatingomis pareigomis'), kuris atitinka NATO kodą OF-8. Šio laipsnio antpečiai turi po keturias žvaigždes, kurių viršutinė su raudono emalio apvadu.
Batakiai

Aplinkinės gyvenvietės

Pilsūdai - 9 km
SKAUDVILĖ – 9 km 
 Norkiškė – 6 km
Lomiai - 7 km
Lybiškiai - 12 km
Juodpetriai – 9 km 
 TAURAGĖ – 19 km
Eidintai – 3 km
Pašaltuonys - 11 km

Pavadinimo kilmė

Vietovardžio kilmė aiški: jis yra susidaręs iš asmenvardžio – pavardės Batakis. Tai iš dalies patvirtina ir aplinkybė, kad būta vietovės savininko pavarde Botockis (suslavinta Batakio forma).

Architektūra

Batakių senosios dalies, susiformavusios iki XVI a. pabaigoje, planas linijinis, savaimingos raidos. Centrinėje dalyje, rekonstruotoje per Valakų reformą 1558–1560 m., yra stačiakampio plano elementų: keturkampė aikštė dviejų vingiuotų gatvių sankryžoje ir stačiakampio plano kvartalas. Gatvės išsidėsčiusios kalvotoje ir raižytoje vietovėje. Batakių senojoje dalyje išliko daugiausia XIX a. pabaigos – XX a. pirmos pusės vienaukščių medinių pastatų, gausu želdynų.
Zebžydovskio rokošas

Zebžydovskio rokošas (kartais vadinamas Sandomiro rokošu) – ATR bajorų karinė sąjunga (konfederacija), sudaryta Sandomiere ir kovojusi prieš karalių Zigmantą Vazą.

Priežastys

Konfliktas kilo dėl nesutarimų tarp karaliaus užsienio politikos (karo prieš Švediją) ir vidaus politikos siekių stiprinti karaliaus valdžią, besirėmusią magnatų ir vyskupų parama. Rokošo priežastimi tapo asmeninis karaliaus ir Nikolajaus Zebžydovskio ginčas, dėl kurio šis buvo nuteistas mirties bausme, vėliau pakeista tremtimi.
Karalius buvo apkaltintas saviizoliacija užsieniečių ir jėzuitų apsuptyje, siekiu įtvirtinti absoliučią valdžią (sosto perdavimas paveldint, bajorų privilegijų mažinimas, Seimui palikti tik patariamąjį balsą).

Eiga

Ilgą laiką ginčas vyko propagandinėmis priemonėmis, kurių pagalba abi pusės telkė šalininkus. Toks Rašalinių karas baigėsi 1607 m. Guzovo mūšyje, kuriame karaliaus šalininkai nugalėjo priešininkus.
Visgi, brolžudiškas konfliktas sustabdė absoliutizmo ir valdžios centralizacijos plėtrą, priešininkai susitaikė ir karalius atleido visiems dalyviams, kartu sustiprindamas privilegijuotą bajorijos padėtį.
Vienas iš rokošo vadų LDK – LDK taurininkas Jonušas Radvila I. 1607 m. liepos 6 d. karaliaus šalininkams pralaimėjus mūšį prie Guzovo pasitraukė iš politinės kovos, tačiau liko opozicijos rėmėjas. Išvykęs į užsienį gyveno Prancūzijoje ir Šveicarijoje, grįžo tik 1610 m.
Farerų savivaldybės

Farerų salos administraciškai suskirstytos į 30 savivaldybių (far. kommunur), kuriuose yra beveik 120 miestų ir kaimų. Iki 2008 m. gruodžio 31 d. buvo 34-ios savivaldybės, o iki 2004 m. gruodžio 31 d. buvo 48-ios savivaldybės. Ateityje planojama savivaldybių skaičių mažinti nuo 7-ių iki 15-os.
Sakon Yamamoto

Karjera

Savo lenktynininko karjerą Sakonas pradėjo 1994 m. kartingų varžybose. Vėliau jis lenktyniavo vis aukštesnėse lenktynių klasėse, o 2005 m. tapo Jordan ekipos lenktynininku bandytoju. Kitais metais jis tapo Super Aguri komandos lenktynininku. 2007 m. sezone jis atstovavo Spyker komandai. Po šių metų japonas karjerą tęsė GP2 čempionate.
2010 m. sezone japonas vėl grįžo į Formulės 1 lenktynes – jis tapo naujos Hispania Racing komandos lenktynininku bandytoju, o sezonui įpusėjus startavo lenktynėse.
2011 m. sezone japonas 3 etapams tapo Virgin Racing komandos atsarginiu lenktyninku.
Porijai

Pavadinimo kilmė

Manoma, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo Orijos upelio pavadinimo.
Ram Jam

Ram Jam – JAV 8 dešimtmečio roko grupė. 1977 išgarsėjusi su daina „Black Betty“, kuri laikoma vienu didžiausių visų laikų roko hitu. Jų hitą perdainavo Tom Jones ir Spiderbait.
Austrijos-Lietuvos draugija

Austrijos-Lietuvos draugija (vok. Österreichische-Litauische Gesellschaft) – Austrijos lietuvių visuomeninė organizacija, veikianti Austrijoje nuo 1997 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės padalinys nuo 1998 m.

Istorija

Įkurta 1996 m. kovo mėn. kaip Austrijos lietuvių bendruomenė laikinojo Lietuvos reikalų patikėtinio Austrijoje R. Tonkūno ir R. Fischer iniciatyva. Jungė apie 50 Austrijoje gyvenančių, dirbančių, studijuojančių lietuvių. Austrams susidomėjus bendruomenės veikla ir Lietuvos valstybe 1997 m. pavadinta Austrijos-Lietuvos draugija.

Veikla

Draugijos tikslas – stiprinti Austrijos ir Lietuvos ryšius, saugoti lietuvių kalbą, papročius bei nacionalinį savitumą. Rūpinasi labdara Lietuvos vaikų namams, mokykloms, ligoninėms. Turi valdybą, joje 2000 m. buvo 9 nariai – 3 austrai, 1 lenkas, 5 lietuviai. Austrijos užsienio draugijų sąjungos narė. Valdyba renkasi kas antrą mėnesį arba, reikalui esant, ir dažniau. Valdybos posėdžiai dažniausiai vyksta Lietuvos Respublikos ambasados Vienoje patalpose arba Garbės konsulo p. K. Spera priimamajame. 2000 m. pirmą kartą buvo organizuota „Baltijos savaitė”, kurios metu buvo galima susipažinti su Baltijos šalių muzika, šokiais, teatru. Buvo rodomi dokumentiniai filmai apie šias šalis. Bet 2000–2004 m. draugijos valdybos veikla buvo kiek prigesus, nes buvę valdybos nariai nelietuviai išsiskirstė kas kur. 2004 m. gegužės 1 d. Lietuvai tapus Europos Sąjungos nare Vienoje vyko gausybė renginių, skirtų Europos plėtrai pažymėti. Draugijos nariai aktyviai talkino Lietuvos ambasados stende Am Hof (Viena) dalijant prospektus bei skrajutes ir pasakojo besidomintiems vieniečiams apie Lietuvą. 2005 m. kovo 11 d. draugijos ataskaitiniame rinkiminiame susirinkime buvo perrinkta 9 narių draugijos valdyba, peržiūrėti draugijos nuostatai ir pateikti iš naujo registruoti oficialioms institucijoms.
Gulbiniškių raketų bazė

Gulbiniškių balistinių raketų bazė (Karmėlavos rytinė raketinė bazė) – TSRS ginkluotųjų pajėgų raketų bazė, pastatyta miške netoli Gulbiniškių kaimo, apie 7 km į pietvakarius nuo Jonavos miesto, pelkėtoje regiono vietovėje. Bazė pradėta statyti apie 1959–1960 metus, joje buvo įrengta visa infrastruktūra, reikalinga aprūpinti tokios paskirties objektą.
Šiuo metu bazė yra apleista, tačiau neatmetama galimybė ateityje ją pritaikyti turizmo reikmėms.
Dvižiedis pievagrybis

Literatūra

Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 214 psl.
Prayer for the Weekend

Prayer for the Weekend – ketvirtasis Švedijos glamroko grupės The Ark albumas. Išleistas 2007 metų balandžio 11 dieną. Tai pirmasis jų albumas kai grupei oficialiai priklauso šeštasis narys – Jens Andersson.
Į albumą įeina ir eurovizinė daina The Worrying Kind.
Makinas

Makinas (Makin) – koralinių salų grandinė Kiribatyje, Gilberto salyno šiaurėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Butariri atolo; sudaro 5 salelės (Makinas, Aonbike, Tebua Tarava, Kiebu, Onė). 2,5 tūkst. gyv. (2005 m.). Sausumos plotas – 6,7 km². Lagūna nedidelė, uždara. Yra oro uostas.
Gyvenvietės: Makinas, Kiebu.
Ivrėja

Paveldas

Ivrėja itin garsėja savo kasmetiniu karnavalu, kurio žymiausia dalis – apelsinų mūšis.
Mieste išlikęs gausus architektūros paveldas: Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų katedra (X–XI a., pastatyta IV a. bažnyčios vietoje; buvo romaninė, bet XVIII a. perstatyta baroko stiliumi; yra Šv. Beso relikvijos), Šv. Bernardino (1455 m.), Šv. Mikalojaus Tolentiečio (1605–1627 m.), Šv. Gaudencijaus bažnyčios, XIV a. pilis, XVIII a. rotušė, kunigų seminarijos pastatas (1715–1746 m.), XX a. vid. gyvenamieji namai ir biurai.

Istorija

~V a. pr. m. e. čia gyveno keltai. 100 m. pr. m. e. romėnai čia įkūrė tvirtovę Eporediją (Eporedia). Tai buvo svarbus gynybinis taškas prie vieno iš pagrindinių kelių per Alpes. VI–VII a. Ivrėja buvo kraštą užkariavusių langobardų grafystės sostinė, nuo IX a. – frankų markgrafystės centras. XII a. tapo laisvuoju miestu, bet 1266 m. atiteko Monferato, o 1313 m. – Savojos kunigaikščiams.
XX a. pr. Ivrėja tapo svarbiu pramoniniu centru. Čia įsikūrusi bendrovė „Olivetti“ ėmė gaminti spausdinimo mašinėles, skaičiuotuvus, vėliau – kompiuterius. 2018 m. miesto pramoninis ir istorinis paveldas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Saugumo sistema (filmas)

Turinys

1960-ieji metai. JAV gynybos koordinaciniame centre pastebimas neatpažįstamas skraidantis objektas. Į dangų pakyla bombonešių eskadrilė, vadovaujama pulkininko Greidžio. Nors objekto aptikti nepavyksta, įvyksta saugumo sistemos ir eskadrilė gauna signalą skristi ir numesti atominę bombą ant Maskvos. Skrydžių valdymo centrui nepavyksta atšaukti įsakymo ir iškyla reali karo su Sovietų Sąjunga tikimybė. Prezidento nurodymu eskadrilę ima vytis naikintuvai, turintys nurodymą numušti bombonešius, tačiau dėl kuro trūkumo nepasiekia tikslo ir nukrinta į vandenyną.
Prezidentas susisiekia su Sovietų Sąjungos vadovu ir perspėja apie įvykusį gedimą. Šis ilgai netiki, kad tai ne suplanuota akcija pradėti karą, tačiau vėliau sutinka bendradarbiauti. Tuo metu tarp amerikiečių generolų įsiplieskia ginčas, nes vieni mano, jog pranešti rusams savo naikintuvų koordinates ir būdą kaip juos sunaikinti yra teisinga, o kiti tikisi, kad pilotams pavyks ir karas prasidės. Sovietų naikintuvai pakyla į dangų, tačiau jiems nepavyksta sunaikinti visų bombonešių. Norėdamas įrodyti savo atsakomybę, prezidentas įsako pakelti į dangų dar vieną branduoliniu užtaisu ginkluotą bombonešį, kuris turės numesti bombą ant Niujorko, tokiu būdu kompensuodamas galimą tragediją, jei pulkininkas Greidis pasieks Maskvą.
Amerikiečiai visaip mėgina atšaukti pulkininką Greidį, tikindami, jog įvyko sistemos klaida, tačiau šis, vadovaudamasis instrukcijomis, neklauso nei prezidento, nei jo maldaujančios žmonos. Sovietai skubiai evakuoja vadovybę iš Maskvos. Netoli jos numušamas priešpaskutinis bombonešis, tačiau Greidžio lėktuvas pasiekia tikslą ir numeta bombą.
Gavęs patvirtinimą, prezidentas įsako numesti bombą ir ant Niujorko, nors tuo metu mieste yra jo paties žmona…
Etninė grupė

Sąvoka

Etninė grupė gali būti tapatinama su visų rūšių etniniais junginiais: gentimi, tauta, nacija ar giminingų tautų grupe. Tarybinėje literatūroje sąvokos apibrėžime labiau akcentuota buities reikšmė, o vakarų pasaulyje, prisilaikant biheiviorizmo tradicijos – elgesio.
Pontoporėja

Aprašymas

Pontoporėja užauga iki 8 mm. Visiškai užaugusi turi dvi poras antenų ir vieną porą juodų akių. Pontoporėja labai panaši į kitas dugnines šoniplaukas, Pontoporeia femorata.

Ekologija

Pontoporėja yra vienas iš Baltijos ledyno reliktų. Iš pradžių buvo gėlavandenė rūšis. Egzistuoja ir ežerinių rūšių. Myoxocephalus quadricor mažina deguonies kiekį Baltijos jūroje, ypač Suomijos įlankoje. Dėl šios priežasties pontoporėjų populiacija mažėja, nes jų kiaušinėliai yra labai jautrūs deguonies trūkumui. Dėl to pontoporėja yra laikoma kaip natūralus indikatorius deguonies kiekiui vandens telkiniuose nustatyti.

Gyvavimo ciklas

Po poravimosi rudenį ir žiemos miego, pontoporėjų patelės pagimdo apie 20-30 jauniklių. Šis procesas vyksta tik kartą per 2-4 gyvavimo metus.

Populiacija Lietuvoje

Rūšis 1989 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Aptikta tiktai Dusios (Lazdijų raj.) ir Ilgo (Vilniaus raj.) ežeruose. Populiacijos gausumas netirtas, pagauti pavieniai vėžiagyviai. Dėl ežerų eutrofikacijos, vandenų taršos gali būti ir išnykusi.
Braskuškis

Istorija

XVIII a. apylinkės (miškas ir pievos) priklausė Palėvenėlės dvarui, jomis naudojosi aplinkinių kaimų valstiečiai. Nuo 1870 m. minimi pirmieji gyventojai.
1898 m. minimos dvi gyvenvietės panašiu pavadinimu: Breskuszki su 16 gyventojų ir Braskuszkis su 36 gyventojais. 1903 m. Pandėlio valsčiuje minimos 7 tuo pačiu pavadinimu vadinamos vietovės.
Pranciškus Ksaveras Oginskis

Giminė ir dvarai

Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės, tėvas Tadas Pranciškus Oginskis (1711–1783 m.), motina Izabelė Radvilaitė (1711–1761 m.).
Valdė Pervalką, Molodečną ir Zalesę. Šias valdas padovanojo sūnėnui Mykolui Kleopui Oginskiui.
Elena Savukynaitė

Elena Savukynaitė – lietuvių aktorė, teatro pedagogė.
Vyras – aktorius ir mimas Edgaras Savickis (1941–2008), sūnūs – aktoriai Henrikas Savickis, Edgaras Savickis, duktė – aktorė Kristina Savickytė-Damanskienė.
Baigė Lietuvos valstybinės konservatorijos Vaidybos katedroje dramos aktorės specialybę. Kūrybinį kelią pradėjusi Vilniaus jaunimo teatre, Kauno valstybiniame dramos teatre, nuo 1974 m. dirba Klaipėdoje, Konservatorijos fakultetuose, dabar – Klaipėdos universiteto Menų fakulteto Režisūros katedroje, dėsto režisūrą, vaidybą, scenos judesį, pantomimą, fechtuotę.
Kūrybinėje biografijoje: aktoriniai darbai teatre, kine, plastinės režisūros darbai Lietuvos teatruose, režisūrinis darbas įvairiuose teatriniuose kolektyvuose ir pedagoginis darbas su studentais Išleido monografiją Lietuvos pantomima 1967–1972 m. "
Aplinkos apsauga

Aplinkos apsauga (aplinkosauga) – natūralios ir žmogaus paveiktos ar sukurtos aplinkos saugojimas nuo fizinio, cheminio, biologinio ir kitokio neigiamo poveikio ar pasekmių, atsirandančių įgyvendinant planus ir programas, vykdant ūkinę veiklą ar naudojant gamtos išteklius.
Visuomeninius santykius aplinkosaugos srityje reguliuoja, pagrindines juridinių bei fizinių asmenų teises ir pareigas išsaugant biologinę įvairovę, ekologines sistemas bei kraštovaizdį, užtikrinant sveiką ir švarią aplinką, racionalų gamtos išteklių naudojimą valstybėje, jos teritoriniuose vandenyse, kontinentiniame šelfe ir ekonominėje zonoje nustato įstatymai (Lietuvoje – Aplinkos apsaugos įstatymas).
Bresto pilis

Bresto pilis (brus. Берасьцейскі замак ) – gynybinė pilis Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje, Bresto mieste (dab. Baltarusija).

Istorija

Stovėjo Bugo ir Muchaveco upių santakoje. Buvo pastatyta X a., norint apsisaugoti nuo jotvingių antpuolių. Penki bokštai, tame tarpe vienas įvažos, per kurį patenkama į piliavietę. XIII a. antrojoje pusėje iškilo akmeninis bokštas, pasak kronikininkų, panašus į įtvirtinimą Kamenece. Ilgą laiką pilis buvo medinių rąstų, XVI a. pabaigoje modernizuota (įrengti bastionai) ir įkomponuota į miesto gynybinę sistemą.
1349 m. ją buvo užėmęs Lenkijos karalius Kazimieras III Didysis, 1379 m. – kryžiuočiai. 1409 m. gruodžio mėn. pradžioje čia susitiko Lenkijos karalius Jogaila, Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas, totorių vadas Dželaletdinas ir pakancleris arkivyskupas Mikalojus Traba. Susitikimo metu buvo aptariamas būsimas karas su kryžiuočiais. 1500 m. pilis atlaikė Krymo chano Menglio Girėjaus vadovaujamos 15 tūkst. totorių kariuomenės apgultį, bet 1648 m. ją užvaldė Bogdano Chmelnickio kazokai. 1657 m. gegužės 7 d. pilį užėmė  švedų kariuomenė, bet netrukus ją atkariavo Mikalojaus Radvilos vadovaujami kariai.   
Pilis nugriauta XIX a. pirmojoje pusėje Rusijos caro administracijos įsakymu, senos statybinės medžiagos panaudotos įrengiant Bresto tvirtovę.
Vanda Giedrytė

Vanda Giedrytė (g. 1942 m. balandžio 15 d. Smėlinkoje, Giedraičių valsčius) – Lietuvos tautodailininkė, poetė.

Biografija

1967 m. baigusi Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialą dirbo inžiniere. Nuo septintojo dešimtmečio margina kiaušinius, jų išmargino apie 2000. Ankstyvieji margučiai liaudiškų motyvų, piešinys geometrizuotas, vėlesni – grafiško, keliaplanio ir keliasluoksnio piešinio, atlikti mišria technika (vaškas, skutinėjimas, daugkartinis mirkymas dažuose). Būdingas savitas ornamentų komponavimas (kosminiai įvaizdžiai), subtilios spalvos, kruopštus atlikimas. Kuria karpinius, aliejinius paveikslus, akvareles (vyrauja tėviškės peizažo, vaikystės, saulės, žemės, gėlių motyvai). Surengė 14 individualių parodų Lietuvoje, dalyvavo 32 grupinėse tautodailės parodose Lietuvoje ir užsienyje (Pavija 1989 m., Leipcigas 1991 m., Helsinkis 1995 m., Paryžius ir Londonas 1996 m.). Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Šiaulių Aušros muziejus ir užsienio šalių (Britų muziejus, Pavijos krašto, Stokholmo, Melburno) muziejai. Išleido poezijos knygelių. Kompozitoriai Benjaminas Gorbulskis, Mikalojus Novikas, Laimutis Telksnys sukūrė dainų Vandos Giedrytės žodžiais.
Anglijos himnas

Anglijos himnas yra toks pats kaip ir Jungtinės Karalystės himnas. Ne kartą siūlyta Anglijai turėti atskirą himną, tačiau šie pasiūlymai neįgyvendinti. Kitos pagrindinės Jungtinės Karalystės dalys turi savus himnus.
Valdžios kaina (filmas)

Turinys

1881 m., Teksaso valstija. Pasibaigęs pilietinis karas padalino šią buvusių konfederatų teritoriją į tuos, kurie pritaria vergijos panaikinimui, ir tuos, kuriems labiau patiko senoji santvarka. Į valstiją atvyksta neseniai išrinktas prezidentas Džeimsas Garfyldas, buvęs šiauriečių armijos generolas, ir nepatenkintieji nauja tvarka, suorganizuoja pasikėsinimą. Prezidentas žūna (filmo scena kopijuoja 1963 m. Dalase nužudyto prezidento Džono Kenedžio mirtį), o kaltė suverčiama juodaodžiui Džekui Donovanui. Kol pastarasis kalinamas, jo draugas Bilas Vyleris stengiasi surinkti šio nekaltumo įrodymus. Kai pradeda aiškėti, kad prie šios politinės žmogžudystės gali būti prisidėję ir paties prezidento aplinkos žmonės, Donovanas nužudomas, tačiau tai nesustabdo Vylerio siekio sužinoti teisybę ir apsaugoti gerą draugo vardą...
Vismantas Skersys

Biografija

Karjerą pradėjo Klaipėdos futbolo mokykloje, atstovavo įvairių amžiaus grupių Lietuvos rinktinėms. Šiuo metu atstovauja Vilniaus universiteto bei FK „Palanga" ekipoms.
Christian Reitz

Biografija

2006 m. pasaulio jaunimo čempionate iškovojo aukso medalį. 2008 m. pasiekė pasaulio rekordą. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pasiekė finalą ir nusileidęs tik ukrainiečiui Oleksandr Petriv ir kitam vokiečiui Ralf Schumann pelnė bronzos medalį. 2013 m. Europos čempionate pagerino pasaulio rekordą ir laimėjo tris medalius: auksas komandinėje įskaitoje, sidabras centrinio pistoleto rungtyje ir bronza greitojo šaudymo rungtyje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vokietis finale nugalėjo prancūzą Jean Quiquampoix ir tapo olimpiniu čempionu.