google/wiki40b huggingface dataset:
Bang Pa In karaliaus rūmai

Bang Pa In karaliaus rūmai (taj. พระราชวังบางปะอิน) – Tailando karaliaus rūmai, žinomi kaip Čakri dinastijos karalių vasaros rezidencija. Rūmų kompleksas yra 15 km į pietryčius nuo Ajutajos, kairiajame Čaoprajos upės krante.

Istorija

Bang Pa In karaliaus rūmai buvo pastatyti XVII a. Pagal Ajutajos kroniką, rūmus pastatė karalius Prasatongas (Prasat Thong).
Karalius savo motinos In žemėje, Čaoprajos upės saloje, pastatė Vat Čumfonikajaramo (Wat Chumphon Nikayaram) vienuolyną. Upės krante, į pietus nuo vienuolyno, buvo iškasti tvenkiniai ir pastatyti rūmai. Kronikoje yra išlikęs tik vienas įrašas apie karališkosios rezidencijos Aisavandipajasano (Aisawan-dhipaya-asana) pastatą, kuris buvo pastatytas 1632 m., būsimojo karaliaus Narajaus (Narai) gimimo garbei. Nežinoma, kaip ši rezidencija buvo naudojama iki 1767 m., kai žlugo Ajutajos karalystė, bet 1807 m. pro šalį plaukęs tajų poetas Suntornpu (taj. สุนทรภู่) rūmus pamatė apgriuvusius ir apleistus.
Tik valdant karaliui Mongkutui (Rama IV) rūmai buvo atstatyti ir pradėti naudoti kaip karaliaus vasaros rezidencija. 1878 m. karalius Čulalongkornas (Rama V) upės saloje pastatė neogotikos stiliaus Vat Nivetampravato (Wat Niwet Thamprawat) vienuolyną, kuris savo išvaizda primena krikščionišką bažnyčią. Kiti rūmų ansamblio pastatai buvo pastatyti 1872-1889 m.
Dabar rūmai naudojami karaliaus priėmimams, banketams ir yra karališkosios šeimos vestuvių vieta.
Ananjivas

Istorija

Gyvenvietė išaugo XVIII a. vid. kaip Ananio sloboda, apgyvendinta ukrainiečių (turkų valdomose žemėse). 1792 m. perėjo Rusijai, o 1834 m. suteiktas miesto statusas.
Numizmatika

Numizmatika (lot. numisma, nomisma – „moneta“) – monetų ir pinigų (banknotų) kolekcionavimas, taip pat – pagalbinė istorijos mokslo šaka, tirianti monetas, archeologinius jų kompleksus (lobius), monetų kalimo istoriją, pinigų apyvartą pagal monetas bei su monetų gamyba susijusius dalykus (kalimo štampus, dokumentus, ir t. t.).
Terminas numizmatika mokslui apie monetas pavadinti pradėtas vartoti viduramžiais. Monetų kolekcionavimas Europoje pradėjo plisti XIV amžiuje, XVI amžiuje buvo žinoma apie 950 monetų kolekcijų. Moksliniai monetų ir jų kolekcijų tyrimai buvo pradėti vėliau, XVIII amžiuje.
Šiuo metu mokslinė numizmatika yra viena iš istorijos mokslo sričių, pagal archeologinius radinius leidžianti nustatyti įvairių šalių prekybinius, kultūrinius ryšius, jų intensyvumą ir kt.
Kolekcinė numizmatika šiuo metu yra tapusi vienu iš pelningiausių verslų (pagal kai kuriuos vertinimus – pelningiausias iš legalių verslų).
Kaffe

Kaffe yra viena seniausių atviro kodo (GPL) virtualių mašinų. Nors ir būdama daug mažesnė už Sun mašiną, ji nėra pastebimai lėtesnė, nes irgi turi kodo kompiliatorių. Kaffe adaptuota daugiau kaip septyniasdešimčiai įvairių platformų ir sistemų, nuo superkompiuterių iki PlayStation.
Praeityje Kaffe turėjo savo klasių biblioteką ir buvo nepriklausoma nuo GNU Classpath. Vienas kertinių įvykių atviro kodo java sistemų kūrime buvo šių dviejų projektų susijungimas, įvykęs 2003 metais. Šiuo metu Kaffe ir Classpath bibiliotekos aktyviai jungiamos tarpusavyje, atrenkant geriausias jų dalis. Artimiausiu metu, matyt, atskiros Kaffe bibiliotekos nebeliks.
Kaip ir GNU Classpath, Kaffe sukūrė po visą pasaulį išsibarsčiusi atviro kodo programuotojų bendruomenė.
Kaulinis audinys

Kaulinis audinys – jungiamasis audinys, sudarytas iš kaulinių ląstelių ir kietos mineralizuotos tarpląstelinės medžiagos. Šiame audinyje sukauptos kalcio jonų atsargos. Kaulinį audinį iš išorės dengia netaisyklingojo glaudžiojo jungiamojo audinio sluoksnis - antkaulis, kaulą iš vidaus dengia vidinis antkaulis - endostas, sudarytas iš puriojo kolageninio jungiamojo audinio sluoksnio. Šiuose audiniuose yra osteogeninių ląstelių. Kitos kaulinės ląstelės - osteoblastai, osteocitai ir osteoklastai. Osteoblastai išskiria kaulinio audinio organinius komponentus, osteocitai - išsidėsto subrendusio kaulinio audinio ertmėse, osteoklastai - rezorbuoja ir nuolatos remodeliuoja kaulinį audinį.
Pašalinus vandenį ir riebalus, trečdalį kaulo masės sudaro organinės, du trečdalius - neorganinės medžiagos. Didžiausia organinių medžiagų dalis - kolageninės skaidulos, neorganinės - hidroksiapatitų kristalų formos, bei magnis, kalcio chloridas, kalis, fluoras, bei kiti.
Kaulo matrica (tarpląstelinė medžiaga) sudaryta iš organinių ir neorganinių elementų. Organinė dalis - I tipo kolagenas ir pagrindinė medžiaga, taip pat proteoglikanai - chondroitinsulfatas ir keratinsulfatas, baltymai - osteokalcinas ir osteopontinas. Neorganinė dalis - hidroksiapatitas, didžioji neorganinių komponentų dalis yra amorfinė.
Liudmila Petruševskaja

Ankstyvasis gyvenimas ir karjera

Gimė Maskvoje 1938 m. gegužės mėn. 26 d. tarnautojo šeimoje. Karo metais gyveno sunkiai, trūko maisto, tekdavo badauti. Blaškėsi tarp giminaičių, gyveno Ufos vaikų namuose. Po karo grįžo į Maskvą, baigė Maskvos universiteto žurnalistikos fakultetą, dirbo Maskvos laikraščių korespondente, įvairiose leidyklose. Nuo 1972 m. – centrinės televizijos studijos redaktorė.
Dar būdama studentė rašinėjo eilėraščius ir scenarijus studentiškoms vakaronėms. Pirmas apsakymas „Per laukus“ (Через поля) buvo išspausdintas 1972 m. „Auroros“ žurnale. Po to buvo dešimties metų pertrauka. Pirma parašyta pjesė mėgėjiškam teatrui (1973) „Muzikos pamokos“ buvo pastatyta 1979 m. „Moskvoriečės“ teatre, kurią sovietinė cenzūra iškart uždraudė rodyti. Ją išspausdino tik 1983 m. Kitą rašytojos pjesę „Činzano“ pastatė Lvovo teatras „Gaudeamus“. Profesionalūs teatrai jos pjesėmis susidomėjo tik 1980 m. Tagankos teatras pastatė jos pjesę „Meilė“, „Kolombinos butą“ – „Sovreneniko“ teatras, „Maskvos chorą“ MHAT–as. Daug metų rašytojos kūrinių niekas nespausdino, nevaidino, nes juose buvo pavaizduotas tikras, nepagražintas sovietinis gyvenimas. Ji rašė ir dėjo kūrinius į stalčius. Tuo laiku buvo parašytos dialoginės pjesės – „Stiklinė vandens“, „Izoliuotas boksas“; pjesė – monologas „XX amžiaus dainos“ ir kitos. Rašytojos prozos kūriniai tarsi papildo sceninius, juose, tarsi kokioje kino juostoje, atsispindi mergaitės gyvenimas nuo jaunystės iki senatvės. Tai kūriniai: „Veronikos nuotykiai“, „Klaros istorija“, „Ksenios duktė“, „Šalis“, „Kas atsakys?“, „Mistika“, „Higiena“ ir kiti. 1990 m. rašytoja sukūrė ciklą „Rytų slavų dainos“, 1992 – apysaką „Nakties laikas“. Nepamiršta rašytoja ir mažųjų skaitytojų, kuria jiems, kaip ir suaugusiems, gražių pasakų: „Na, mama, na“, „Pasakos, papasakotos vaikams“, „Mažoji burtininkė“ ir kitos.
Dabar gyvena ir kuria Maskvoje.
Drumulis

Aplinkinės gyvenvietės

Būtingė – 4 km
Kalgraužiai – 2 kmLaukžemė – 3 kmAušrakaimis
Šventoji – 6 kmMedomiškiai – 3 kmManciškė – 6 kmDARBĖNAI – 6 km
Europos kosmoso agentūra

Europos kosmoso agentūra (angl. European Space Agency, ESA, pranc. Agence spatiale européenne, ASE) – tarpvyriausybinė kosmoso tyrinėjimo organizacija, įkurta 1975 m. 22 šalių jungiančios agentūros būstinė yra Paryžiuje, Prancūzijoje. ESA 2009 m. turėjo daugiau nei 2 000 darbuotojų, o metinis biudžetas siekė 3,6 mlrd. eurų.
ESA kosminis uostas Kuru kosmodromas (Gvianos kosminis centras) įrengtas Prancūzijos Gvianoje, Kourou.
Grand Buras

Istorija

Pirmajame mūsų eros tūkstantmetyje į teritoriją atsikėlė aravakai. Manoma, kad čia savo antros kelionės metu, 1493 m., lankėsi Kristupas Kolumbas. 1653 m. prancūzų kolonistai pastatė fortą.
Jungtinių Tautų Vaikų fondas

Jungtinių Tautų Vaikų fondas (UNICEF) (angl. The United Nations Children's Fund) yra 1946 metų gruodžio 11 dieną Jungtinių Tautų generalinės asamblėjos įkurta organizacija. Tąkart organizacijos tikslas buvo padėti Antrojo pasaulinio karo nunioktų šalių skurstantiems arba įvairiomis ligomis sergantiems vaikams. 
Šiandien UNICEF tiekia maistą, drabužius ir rūpinasi pasaulio vaikų sveikata. Visoje organizacijos veikloje prioritetas teikiamas labiausiai nuskriaustiems, kenčiantiems vaikams bei skurdžiausioms šalims. Kiekvienam vaikui turi būti suteikta galimybė tapti visaverčiu visuomenės nariu, o jų teisės privalo būti užtikrintos.
Mergiškės

Draustinis

Kraštovaizdžio draustinyje vyrauja kalvotas reljefas su įvairiais dariniais: kalvomis, gūbriais, kalvagūbriais, daubomis, kalvatrakiais, lobais, raguvomis. Netoli Velnio duobės tyvuliuoja du gilūs ežeriukai, termokarstinės kilmės. Pasakojama, kad vienas iš jų požeminiu tuneliu susisiekia su Velnio duobe. Mergiškių kalvų miške yra gamtinis rezervatas, vertingas plačialapių miškų skrobliniu liepynu, kuriame auga europinis miežvienis, laukinis miežio protėvis, įrašytas į Lietuvos Raudonąją knygą. Yra tik 4 vietos Lietuvoje, kur auga šis žolinis augalas.
Draustinyje taip pat yra Antaveršio duobė, Ustronės riedulynas, Vaitkūnų keiminė terasa. Gelionių kalvoje įrengta apžvalgos aikštelė (matosi Veršiuko ežeras, Antaveršio kaimas, Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia).

Aplinkinės gyvenvietės

Ubiškės – 5 km
Teklinavas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 16 gyventojų, iš kurių visi buvo lietuviai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Bengelos provincija

Gyventojai

Dauguma provincijos gyventojų kalba umbundų kalba.
Tarptautinis akordeono festivalis

Tarptautinis akordeono festivalis - Nuo 1986 m. kas 2 metus Vilniuje organizuojamas akordeono muzikos festivalis, kuriame dalyvauja Lietuvos ir užsienio akordeono muzikos atlikėjai. 2008 metais Lietuvoje įvyko jau XII festivalis.

Istorija

Tarptautinio akordeono muzikos festivalio idėja kilo 1985 metais Ričardui Sviackevičiui koncertuojant su akordeonistų kvintetu „Concertino" Peterburge. Ten buvo organizuojami akordeono ir bajano muzikos vakarai („Вечера музыки баяна и аккордеона"). Grįžus į Lietuvą buvo nutarta kurti tokio pobūdžio šventes, bet ne vakarus („Вечера"), o festivalius. Per vienerius metus šis sumanymas buvo realizuotas. Tam pritarė Eduardas Gabnys, jis su R. Sviackevičiumi tapo renginio meno vadovais. Nors valstybinėje konservatorijoje jau 25 metus egzistavo akordeono klasė, koncertinėje estradoje akordeonistai pasirodydavo itin retai.

Pirmasis festivalis

Pirmasis festivalis buvo surengtas 1986 metais. Pirmasis festivalio koncertas priešingai skeptikų nuomonei buvo ypač sėkmingas. Festivalio koncertai buvo suplanuoti filharmonijos Mažojoje salėje, mokytojų namuose, tuometinėje Valstybinėje konservatorijoje, Vidaus reikalų ministerijos salėje, Juozo Tallat Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje. Mažojoje salėje netilpo visi klausytojai, todėl kitą koncertą filharmonijos vadovybei teko perkelti į Didžiąją salę. Susirinkimo metu, dalyvaujant Juozui Domarkui, Sauliui Sondeckiui ir kitiems, nuskambėjo frazė, kad reikėtų renginius organizuoti taip, kaip tai daro akordeonistai, nes jiems pavyko surinkti itin gausią publiką. Žinoma, pirmojo festivalio sėkmę lėmė ir pačių ryškiausių atlikėjų dalyvavimas - žymiausi akordeonistai bei ansambliai - prof. V. Semionov, legendinis Kijevo Filharmonijos bajanistų kvartetas, vadovaujamas prof. N. Rizolio, jaunasis kompozitorius V. Zubickij, prof. N. Sevriukov, Baltarusijos bajanistų trio (T. Karotkaja, V. Pisarčik, G. Mandrus), prof. V. Dukaltetenko, prof. N. Kravcov. Antrasis festivalis, surengtas 1988 metais, taip pat sulaukė didžiulio susidomėjimo.

Naujausias festivalis

2008 metų lapkričio 12-16 dienomis Vilniuje įvyko jau XII-asis tarptautinis akordeono muzikos festivalis. Į šį renginį buvo pakviesti ypatingi atlikėjai, didžiosios akordeono meno žvaigždes, kurie yra ne tik pripažinti visame pasaulyje ir vertinami aukščiausiais kriterijais, bet komerciškai patrauklūs ir ypač geidžiami prestižiniuose festivaliuose. 2008 m. festivalio moto: „Akordeonui ribų nėra, yra tik nišos, kurias reikia atrasti… " Festvalio meno vadovas - Raimondas Sviackevičius. Didžiausia festivalio žvaigždė - Kimmo Pohjonen - klausytojus apstulbino unikaliu ir nepaprastai įspūdingu muzikos ir šviesos efektų šou. Vienas ryškiausių šių dienų akordeonistų bei kompozitorių, garsėja netradiciniais Multimedia projektais.

Organizatoriai

Tarptautinio akordeono muzikos festivalio organizatore yra Lietuvos akordeonistų asociacija.
Vilkaviškio apskritis

Gyventojai 1897 m.

Pagal 1897 m. Rusijos imperijos gyventojų surašymą apskrityje gyveno 76 883 gyventojai. Vilkaviškio mieste gyveno 5 788 žmonės, Virbalio mieste 3 293 žmonės.
Salpa

Salpa – upės slėnio dalis, apsemiama per potvynius ir poplūdžius. Dalijama į žemutinę ir viršutinę. Salpą dengia upės sąnašos – aliuvis: smėlis, molis, dumblas. Arčiau upės vagos nugula rupesnis smėlis, toliau – smulkus smėlis su moliu ir dumblu.
Lietuvoje salpos yra 2–3 lygmenų: žemąsias salpas (0,2–1,0 m) kasmet užlieja potvynių vanduo, vidutines salpas (1–2 m) vanduo užlieja kas keleri metai, o aukštąsias salpas (2–3 m) upė užlieja kas 9–13 m. Salpos būna nuo visai siaurų (pvz., Neries) iki siekiančių keliasdešimt ar kelis šimtus metrų (Nemuno, Merkio, Žeimenos, Nevėžio, Minijos žemupių). Lėtų upių salpose susidaro senvagės, šlapynės, užutakiai, atsalos.
Salpos turi didelę ūkinę reikšmę – jų dirva labai derlinga. Salpose būna ganyklos, savaiminės ir kultūrinės pievos, aukštesnėse – įrengiami daržai.
Obrenovičiai

Obrenovičiai (serb. Обреновићи) – serbų bajorų giminė, 1815–1842 ir 1882–1903 m. valdžiusi Serbiją.

Istorija

Dinastija buvo kilusi iš Juodkalnijos. Dinastijos pradininkas Milošas Obrenovičius. Konfliktavo su Karadžiordževičiais. Giminės linija nutrūko nužudžius Aleksandrą Obrenovičių.
San Marino futbolo varžybos 2014–2015 m.

2014–2015 m. San Marino futbolo pirmenybės

Tai buvo 30–asis San Marino futbolo čempionatas.
Rapsų aliejus

Eruko rūgštis

Rapsų aliejus yra vienas seniausiai naudojamų augalinių aliejų, bet istoriškai buvo naudojamas ribotais kiekiais dėl didelio kiekio eruko rūgšties. Techninis rapsų aliejus gali turėti iki 54 % eruko rūgšties.
Tuo tarpu maistinis rapsų aliejus yra spaustas iš selekciškai išvestų rapsų veislių, kuriose minėtos rūgšties visai nėra, arba yra nedidelis, sveikatai nepavojingas kiekis (iki 1 %). Jungtinių Valstijų Maisto ir vaistų administracija pripažino aliejų saugiu sveikatai. Įstatymais yra ribojamas eruko rūgšties kiekis iki 2 % JAV ir 5 % Europos Sąjungoje. Tokie maži eruko rūgšties kiekiai nedaro žalos net naujagimių organizmui.

GMO

Lietuvoje auginti genetiškai modifikuotų organizmų (GMO) neleidžiama. Lietuvoje auginami ne genetiškai modifikuoti, o selekcijos būdu išvesti rapsai. Jie visiškai nekenksmingi žmogui. Selekcijos būdu eruko rūgštis buvo pakeista kita, žmogui naudinga oleino riebalų rūgštimi (~60 %), kuri taip garsina alyvuogių aliejų (78 %). Rapsų aliejus, kaip ir alyvuogių, dar vadinamas oleininiu (dėka šios riebalų rūgšties) ir yra vienas iš stabiliausių oksidacijai skystųjų aliejų.

Rafinavimas

Rafinavimo metu pašalinamas nemalonus žaliojo aliejaus kvapas, skonis, agrochemikalai ir toksiški sunkieji metalai. Vėliau aliejus yra išbalinamas ir išdžiovinamas. Gaunamas aukštos kokybės produktas, atitinkantis visus maistiniam aliejui keliamus reikalavimus. Lietuvoje pagamintuose aliejuose nevartojami jokie sintetiniai priedai, apsaugantys juos nuo gedimo.

Laikymas

Netinkamai laikant ir vartojant aliejų, labai reikalingos žmogaus organizmui polinesočiosios riebalų rūgštys oksiduojasi, todėl aliejų laikyti reikia sandariai uždarytą, tamsioje, vėsioje vietoje. Tokiomis sąlygomis jis gali būti laikomas iki metų.

Lietuvoje

Lietuvoje rapsų aliejus maistiniams tikslams pradėtas gaminti nuo 1986 m. Rapsų aliejus gaminamas iš rapsų Brassica napus, Brassica campestris, Brassica juncea, Brassica tourfortii rūšių.
Jungtinių Valstijų Atstovų rūmų pirmininkas

JAV Atstovų rūmų pirmininkas yra pirmininkaujantis Jungtinių Amerikos Valstijų Atstovų rūmų pareigūnas. Šis politinis postas atsirado 1789 metais, priėmus Jungtinių Amerikos Valstijų Konstituciją. JAV Atstovų rūmų pirmininkas yra faktinis politinis ir parlamentinis institucijos lyderis, institucijos administracijos vadovas. Atstovų rūmų pirmininkas taip pat atlieka kitas administracines ir procedūrines funkcijas. Atstovų rūmų pirmininkas dažniausiai pats nepirmininkauja posėdžiams, ši pareiga deleguojama daugumą Atstovų rūmuose turinčios partijos nariams. 
JAV Konstitucijoje nėra numatyta reikalavimo, kad Atstovų rūmų pirmininkas turi būti išrinktas Atstovų rūmų nariu (t. y. gali būti išrinktas į JAV Kongresą neišrinktas asmuo), nors kol kas visi Atstovų rūmų pirmininkai buvo ir Atstovų rūmų nariai. JAV Atstovų rūmų pirmininkas taip pat yra antrasis žmogus JAV prezidento pareigų perėmimo linijoje po JAV viceprezidento.
Dabartinė JAV Atstovų rūmų pirmininkė yra JAV Demokratų partijos atstovė Nancy Pelosi. Į šias pareigas ji buvo išrinkta 2019 metų sausio 3 d. Tai ne pirmas kartas, kai Nancy Pelosi eina šias pareigas. Nancy Pelosi taip pat ėjo Atstovų rūmų pirmininkės pareigas nuo 2007 metų sausio 4 d. iki 2011 metų sausio 3 d. Ji yra pirmoji moteris, išrinkta į šias pareigas.
Domininkas Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Felicijus Tiškevičius. Motina Mosiecka. Brolis Pijus Tiškevičius.

Šeima

1780 m. vedė, žmona Sofija Šližnytė, apie vaikus duomenys tikslinami.

Veikla

1807-1811 m. Borisovo bajorų maršalka.
Arvydas Juozapas Janavičius

Biografija

1962 m. baigė Vilniaus universitetą. 1971 m. apgynė daktaro disertaciją, 1974 m. gavo docento vardą. 1999 m. apsigynė habilituoto daktaro disertacija „Kai kurie metodai ir modeliai kvantinėje mechanikoje ir netiesinėje difuzijoje“. Tais pačiais metais išrinktas ir Šiaulių universiteto Fizikos katedros profesoriumi.
2002 m. Lietuvos Nacionaldemokratų partijos narys, 2004 m. rinkimuose atstovavo Respublikonų partiją, 2007 m. Tautinę partiją Lietuvos kelias. 2003–2007 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.
Reinis Kaudzytė

Biografija

Augo hernhutiečių šeimoje. Savamokslis. Dirbo amatininku, gamino verpimo ratelius, nuo 1867 m. geografijos ir tikybos mokytoju Vecpiebalgoje. Mėgo keliauti, su broliu pėsčiomis apkeliavo didžiąją dalį Latvijos, nukako iki Sankt Peterburgo, 1898 m. aplankė Pasaulinę parodą Paryžiuje ir Eifelio bokštą. Gyveno Rygoje, Siguldoje, Cėsyse, 1920 m. apsigyveno pas brolį Kalno Kaibėniuose.

Kūryba

Pirmasis aforizmų kūrėjas latvių literatūroje. Parašė su broliu pirmą realistinį latvių romaną „Matininkų laikai“. Jame pasakojama apie žemės permatavimą, kai latvių valstiečiai išpirkinėje iš dvarininkų žemes, satyriškai perteikiami XIX a. antros pusės socialiniai ir moraliniai procesai Latvijos kaime. Romanas „Izjuriečiai“ liko nebaigtas, jame vaizduojamas tragiškas kaimiečių gyvenimas. Dar parašė eilėraščių, kritikos straipsnių apie latvių literatūrą ir visuomenę.  Parašė pirmąjį geografijos dėstymo vadovėlį.
1929 m. Kalno Kaibėniuose atidarytas brolių Kaudzyčių muziejus.
Juodžiai (Kėdainiai)

Istorija

XIX a. pab. buvo Juodžių kaimas ir palivarkas Ariogalos parapijoje. Palivarkas priklausė Benediktui Tiškevičiui (vėliau – Sakūnėlių dvaro valdai). Kaime stovėjo 1780 m. pastatyta Nukryžiuotojo Kristaus koplyčia.

Aplinkinės gyvenvietės

Žostautai - 2 km
Milvydai - 2 km
Pernarava - 3 km
Pavinkšniai - 2 km
Hana Stanislava Šumilaitė

Hana Stanislava Šumilaitė (g. 1955 m. gegužės 8 d. Kaune) – Lietuvos režisierė, humoristė. LTSR nusipelniusi artistė.

Biografija

1972 m. baigė Kauno 24-tą vidurinę mokyklą (dabar Jono ir Petro Vileišių vidurinė mokykla) Vilijampolėje. 1979 m. – Lietuvos TSR valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetą (kurso vadovė T. Maceinienė).
1979-1998 m. gumos gaminių gamyklos „Inkaras“ kultūros namų režisierė. Su vaikais ir suaugusiais pastatė apie 15 spektaklių. Žymiausi iš jų Eug. Švarco „Drakonas“, M..Meterlinko „Aklieji“. D. Vasermano „Žmogus iš La mančos“, J. Erlicko „Kolumbo gimtadienis“. 1986 m. kolektyvui suteiktas Liaudies teatro vardas. Spektakliai – festivalių ir apžiūrų laureatai.
1987-1992 m. Kauno Menininkų namų direktoriaus pavaduotoja, masinių renginių organizatorė. Vėliau dirbo radijo stotyse „Tau“, „Ultra vires“, „Kauno fonas“, „KF“, „Pūkas“. Dalyvavo TV projektuose „Bentski šou“, „Bobų šou“, „Kaimynai“, „Vasaros vakaras“.
Kauno rajono Voškonių kultūros centro vaikų teatro „Vitaminas T“ir suaugusiųjų teatro „Siena“ vadovė. Su spektakliais buvo Lenkijoje ir Vokietijoje. Veda renginius vaikams (kaip linksma teta „Kū-kū“), taip pat vaidina, skaito monologus, buria kortomis vestuvėse, šventėse ir jubiliejuose.
Pleistocenas

Sąvokos istorija

XIX a. pradžioje išmokta atskirti chaotiškai išsidėsčiusias ledynmečio nuosėdas Šiaurės Europoje, Šiaurės Vakarų Europoje ir Alpėse nuo po jomis esančių sluoksnių. Tuo metu šie sedimentai interpretuoti tebesiremiant bibline tvano istorija.
Tik įsitvirtinus ledynmečio teorijai, vėlyvojo kvartero nuogulos buvo padalintos į diliuvijų ir aliuvijų. Vėliau šias sąvokas pakeitė pleistocenas ir holocenas. 1829 m. Jules Desnoyers pasiūlė kvartero sąvoką nuosėdoms, kurios buvo gerokai jaunesnės nei terciaro. 2004 m. terciaro ir kvartero sąvokas pakeitė paleogenas ir neogenas, atitinkamai buvo pakeistos stratigrafinės ribos.
Pleistoceno sąvokos autorius – škotų mokslininkas Charles Lyell, pirmajame savo knygos „Geologijos pagrindai“ (1830 m.) pasiūlęs padalinti terciarą į keturias geologines epochas (įskaitant ir senąjį bei naująjį plioceną). 1839 m. jis pasiūlė naująjį plioceną vadinti pleistocenu.

Skirstymas

Pleistocenas dalinamas į smulkesnes epochas, kurios skiriasi priklausomai nuo regiono. Anksčiau pleistocenas skirstytas į tris pakopas (ankstyvasis, vidurinis ir vėlyvasis pleistocenas).

Paleogeografija

Šiuolaikiniai žemynai pleistoceno metu buvo praktiškai dabartinėse savo vietose, plokštės, ant kurių jie yra, greičiausiai viena kitos atžvilgiu judėjo ne daugiau nei 100 km nuo periodo pradžios. Pleistoceno epochos metu didžioji dalis Europos, Sibiro, Kanados, Naujosios Zelandijos, Tasmanijos, Argentinos buvo padengta ledu. Prasidėjo ir tęsėsi paskutinis ledynmetis.
Nikola Vujčić

Profesionali karjera

Pirmą kartą profesionalioje komandoje Nikola Vujčić debiutavo 1995–1996 m. sezone su KK Split komanda. 2000 m. krepšininkas pasirašė kontraktą su Maccabi Tel Aviv BC, tačiau tais pačiais metais buvo išnuomuotas Vilerbano ASVEL komandai. Su šia komanda jis laimėjo Prancūzijos pirmenybes bei sužaidė 14 rungtynių Eurolygoje, vidutiniškai rinkdamas po 15,7 taško ir atkovodamas po 6,4 atšokusio kamuolio. Nuo 2002–2003 m. iki 2007–2008 m. sezono žaidė Tel Avivo Maccabi klube. Su šia komanda krepšininkas 2 kartus triumfavo Eurolygoje (2004 m. ir 2005 m.), 5 kartus laimėjo Izraelio pirmenybes ir 4 kartus iškovojo Izraelio taurę. 2008 m. liepos 18 d. pasirašė 4,5 milijonų eurų vertės kontraktą su Pirėjo „Olympiacos“ klubu.
2010 m. spalio 25 d. pasirašė kontraktą iki sezono pabaigos, su Stambulo „Efes Pilsen“ klubu.

Žaidėjo pasiekimai

Nikola Vujcic tris kartus buvo išrinktas į pirmąją Eurolygos komandą (2005 m., 2006 m., 2007 m.), du kartus pateko i antrąją simbolinę komandą (2003 m. ir 2004 m.). Taip pat buvo išrinktas į Eurolygos dešimtmečio komandą, kartu su Ramūnu Šiškausku ir Šarūnu Jasikevičiumi. Krepšinkas yra tapęs Kroatijos, Prancūzijos ir Izraelio čempionu bei laimėjo Graikijos taurę.
FK Pitu Guli

Istorija

Klubo ištakos siekia 1945 m.
Ilija Najdoski ir Goce Sedloski yra žaidę šiame klube.
Žaidė žemesniuose divizionuose. 
Tapo 2018/2019 m. Trečios lygos Centro regiono nugalėtojais ir pateko į Antrą lygą.
MenuetOS

Savybės

Pasak kūrėjų, operacinė sistema buvo kuriama taip, kad būtų greita, paprasta ir veiksminga. MenuetOS turi prieigą prie interneto ir veikiančią TCP/IP saugyklą. Didelę dalį interneto kodo parašė Maikas Hibetas (Mike Hibbett).
Pagrinde MenuetOS buvo sukurta lengvesniam programavimui asemblerio kalba, tačiau operacinėje sistemoje taip pat galima paleisti ir sudėtingesne programavimo kalba parašytas programas.
0.90 versija palaiko 1280x1024 ekrano skiriamąją gebą, FAT32 failų sistemą bei USB 2.0 jungtį. Operacinėje sistemoje galima žaisti Quake žaidimą.