google/wiki40b huggingface dataset:
Danilas Kviatas

Karjera

Iki Formulės 1 jis lenktyniavo Formulės BMW, „Renault“ ir GP 3 čempionatuose. 2012 m. D. Kviatas tapo Formulės Renault 2.0 Alps, o 2013 m. – GP 3 čempionu.
2013 m. spalio mėnesį rusas pasirašė sutartį su Formulės 1 „Toro Rosso“ ekipa.
Prieš 2015 m. sezono pradžią rusas pasirašė sutartį su „Red Bull“ komanda.
2016 m. gegužės 5 dieną prieš pat lenktynes Barselonoje Danilas Kviatas buvo grąžintas į „Toro Rosso“ komandą, o vietoj jo Maksas Verstapenas buvo priimtas į „Red Bull“.
2017 m. rugsėjo 26 d. rusą „Toro Rosso“ komandoje pakeitė prancūzas Pjeras Gasli. 2017 m. JAV Grand Prix D. Kviatas vėl grįžo į „Toro Rosso“ gretas, kai į „Renault“ perėjo Karlosas Sainsas jaunesnysis. Tačiau po šių lenktynių „Toro Rosso“ atsisveikino su rusu ir likusiam sezonui naudojosi Brendono Hartlio ir Pjero Gasli paslaugomis.
Peru šventės

Peru šventės: Inti Raymi, liepos 24 d. švenčiama Saulės dievo garbei, antra pagal svarbą šventė Lotynų Amerikoje po Rio karnavalo.
Įkalinimas iki gyvos galvos

Įkalinimas iki gyvos galvos – laisvės atėmimas kaliniui už padarytus nusikaltimus be pasibaigiančio termino. Dažniausiai laikoma kaip viena sunkiausių bausmių šiuolaikinėje teisėje.
Laisvės atėmimas iki gyvos galvos yra taikomas daugumoje valstybių išskyrus šias: Andora, Bolivija, Bosnija ir Hercegovina, Kolumbija, Kosta Rika, Žaliasis Kyšulys, Kroatija, Dominikos Respublika, Ekvadoras, Gvatemala, Hondūras, Islandija, Kosovas, Juodkalnija, Mozambikas, Nikaragva, Norvegija, Panama, Paragvajus, Portugalija, Kongo Respublika, Serbija, Ispanija, Surinamas, Urugvajus, Venesuela.
Kai kurios šalys leidžia įkalinimą iki gyvos galvos tik karo atveju: Brazilija, Salvadoras.
Kagulas

Kagulas (angl. cagoule, cagoul, kagoule, kagool, iš pranc. cagoule 'kapišonas') – lengva, vėjo ir lietaus nepraleidžianti striukė su kapišonu, paprastai be pamušalo. Kagulas dažnai siekia kelius.

Variantai

Kagulus, kurie gali būti suvynioti į labai kompaktišką ritinėlį ir nešiojami krepšyje ar kišenėje, išrado Noel Bibby (kompanija „Peter Storm Ltd“) XX a. 6-to dešimtmečio pradžioje. Jis turėjo nenuimamą kapišoną, elastinius ar virvele užtraukiamus rankogalius, o kaklo iškirptėje – kelis spraustukus ar trumpą užtrauktuką. Jie nebuvo priekyje atsagstomi, juos vilkdavosi per galvą.
Egzistavo kagulo variantas, kur suvyniojus kapišonas ar viena iš kišenių tampa krepšeliu, į kurį supakuojamas suvyniotas kagulas. Tokie kagulai 8-tą dešimtmetį labai išpopuliarėjo D. Britanijoje, jų prekių ženklai buvo Pack-a-Mac ir Cag in a Bag.
Prisukamas apelsinas (filmas)

Filmo įtaka

Filmo sukeltas atgarsis visuomenėje pasiekė aukštumas, kai Anglijoje gauja įvykdė nusikaltimą, apsirengę kaip Prisukamo apelsino veikėjai. Kai Kubrikas ir jo šeima pradėjo gauti anoniminius grasinimus mirtimi, režisierius nusprendė atšaukti filmą iš prekybos Jungtinėje Karalystėje. Prisukamas apelsinas vėl ten pasirodė tik 2000 m., jau po režisieriaus mirties. Sugebėjimas pašalinti šį filmą iš apyvartos parodė, kokią didžiulę įtaką Kubrikas turėjo Warner Bros. kompanijoje (paprastai de jure režisieriai neturi teisės spręsti su filmo pardavimais susijusių klausimų).
Petras Kurlavičius

Biografija

1974 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1980 m. biologijos mokslų daktaras.
1974-2001 m. dirbo Zoologijos ir parazitologijos institute (nuo 1989 m. Ekologijos institutas). Nuo 1992 m. Lietuvos edukologijos universiteto, 1995-2000 m. ir Lietuvos žemės ūkio universiteto dėstytojas, nuo 2001 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritys – miško paukščių bendrijos, paukščių buveinių pasirinkimas, rūšių apsaugos biologiniai pagrindai, kraštovaizdžio planavimas. Paskelbė apie 150 mokslinių straipsnių.
Juozas Matulaitis (1869)

Biografija

Brolis Stasys Matulaitis. 1898 m. baigė Maskvos universitetą, įgijo farmacininko specialybę. Studijuodamas priklausė slaptai lietuvių studentų draugijai. 1899 m. grįžęs į Lietuvą dirbo vaistinėse.
Vienas varpininkų, padėjo Artojų draugijai. Už draudžiamosios lietuviškos spaudos laikymą 1904 m. balandžio mėn. suimtas, kalintas. 1905 m. prisidėjo rengiant Didįjį Vilniaus seimą, platino jo nutarimus, už tai suimtas. Nuo 1909 m. Lietuvių mokslo draugijos Vilniuje narys.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui pasitraukė į Rusiją. Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti įgaliotinis Mogiliave. Nuo 1922 m. Lietuvių vaistininkų draugijos veikėjas, pirmininkas. 1938 m. vienas bendrovės „Vaistas“ steigėjų. Bendradarbiavo laikraščiuose „Varpas“, „Ūkininkas“, „Vilniaus žinios“.
Žemaičių kultūros draugija

Žemaičių kultūros draugija (ŽKD) – masiškiausia žemaičių visuomeninė kultūros organizacija, veikianti visoje Lietuvoje; centras Žemaitijos sostinėje Telšiuose, „Alkos“ muziejuje.

Istorija

1987 m. įvyko pirmoji Varnių konferencija, skirta Biržulio ežero baseino tyrinėjimo dešimtmečiui. Joje konferencijoje pirmą kartą viešai buvo išsakyta mintis, kad reikėtų burtis į Žemaičių kultūros draugiją. Šią idėją konferencijoje kėlė Vaclovas Vaivada ir istorikas Antanas Kulakauskas. 1988 m. lapkričio 27 dieną Telšiuose, „Alkos“ muziejuje, susirinko 46 Žemaitijos krašto kultūriniu palikimu, jos dabartimi ir ateitimi susirūpinę žemaičiai. Buvo įkurta Žemaičių kultūros draugija. Jos pirmininku išrinktas Stasys Kasparavičius.
Svarbiausias Žemaičių kultūros draugijos tikslas – kelti Žemaitijos gyventojų kultūrą, istorinę savimonę, stiprinti nepriklausomą Lietuvos valstybę. Vienas iš svarbiausių to laikotarpio masinių renginių, turėjusių didelį atgarsį visuomenėje ir suvienijusių žemaičius bendriems Atgimimo darbams buvo Rainių tragedijos 48-ųjų metinių minėjimas, įvykęs 1989 m. birželio 24 d. 1991 m. vasarą greta Rainių žudynių vietos už visuomenės paaukotas lėšas draugijos rūpesčiu pastatyta koplyčia-paminklas.
Draugija rūpinasi Žemaitijos simbolikos atkūrimu, krašto istorijos tyrinėjimais, etnografija, literatūra, spauda, Žemaitijos šviesuolių atminimo įamžinimu. Per trumpą laiką ŽKD skyriai, bendrijos įsikūrė beveik visuose Žemaitijos rajonuose ir didesniuose Lietuvos miestuose: Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Alytuje, Panevėžyje. 1994–1997 m. draugijos veikla apėmė toliau nuo Žemaitijos gyvenančius žemaičius:  įsisteigė nauji ŽKD skyriai Vilkaviškyje, Rietave, Druskininkuose, Biržuose, Panevėžyje, Joniškyje. 1999 m. nauji draugijos skyriai įsikūrė Tauragėje, Prienuose, Švėkšnoje, Pabradėje. Draugijos I-asis suvažiavimas įvyko 1991 m. gegužės 25 d.

Veikla

Nuo 1991 m. Palangoje buvo leidžiamas pirmasis žemaitiškas laikraštis  „A mon sakaa?” (redaktorė Danutė Mukienė). Žemaitiški skyreliai, atskiri puslapiai žemaičių kalba buvo spausdinami daugelio Žemaitijos rajonų ir miestų laikraščiuose. Klaipėdoje „Žemaičių alkieriaus” vadovė Janina Zvonkuvienė ėmėsi organizuoti žemaitiškas televizijos laidas. 1993 m. rudenį išleistas pirmasis žemaitiškas žurnalas  „Žemaitija”, kuris nuo antrojo numerio vadinasi „Žemaičių žemė”, kuris pakeitė „A mon sakaa?”. 1995 m. redakcija persikėlė į Vilnių. Žurnalo redakcijoje įsikūrė ŽKD Informacinis kultūros centras, jo bazėje 1996 m. pabaigoje susibūrė Akademinio žemaičių jaunimo korporacija „Samogitia”.
1990 m. draugijos rūpesčiu buvo statoma Rainių koplyčia. 1994 m. liepos 21 d. Lietuvos Heraldikos komisija patvirtino Žemaitijos herbą ir vėliavą. 1994 m. vasarą Plungėje, Oginskių rūmuose, atidarytas Žemaičių dailės muziejus. 1993–1997 m. draugija daugiausia rūpinosi Varnių architektūros ir kultūros paminklų atstatymo darbais. Užbaigtas atstatyti Varnių kunigų seminarijos pastatas, sukurtas paminklo Žemaičių vyskupui M. Giedraičiui ir kanauninkui M. Daukšai projektas (skulpt. Arūnas Sakalauskas), 1995 m. rudenį padėtas paminklo kertinis akmuo, pradėtos rinkti aukos paminklo statybai.
Šavnikas

Istorija

Šavnikas yra palyginti nauja gyvenvietė, įkurta 1861 m. Jį apgyvendino atsikėlėliai iš kitų Juodkalnijos dalių, daugiausia amatininkai, kurių reikėjo vietiniams valstiečiams. Miestas greitai tapo Drobniačių regiono centru, jame buvo įkurtas paštas, mokykla, teismas, karinis postas.
Socialistinės Jugoslavijos metais Šavnikas nebuvo industrializuotas, per jį nėjo svarbios magistralės, todėl miesto ekonomika nesivystė. Visos Šavniko opštinos gyventojų skaičius lėtai mažėja. Vietiniai gyventojai migruoja į Nikšičių ir pietinę Juodkalniją. Juodkalnijoje Šavnikas dažnai suvokiamas kaip prasto, nykstančio miesto sinonimas.
Numatomas tiesti kelias Risanas-Šavnikas-Žabliakas ir Žabliako, kuris yra svarbus kalnų turizmo centras, artumas gali tapti Šavniko ekonominio gerėjimo priežastimi.

Transportas

Per Šavniką eina vienintelis regioninis kelias Nikšičius–Žabliakas.
Fusa (Tokijas)

Simboliai

Oficiali gėlė – azalija, medis – kvepenė, paukštis – didžioji zylė (Parus major).
Nerijus Kasiliauskas

Biografija

Baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultete - teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 2006 m. gruodžio 18 d. VU apgynė disertaciją tema „Lietuvos profesinių sąjungų teisinio statuso problemos“ (vadovas prof. dr. Petras Algirdas Čiočys), socialinių mokslų teisės krypties daktaras.
Nuo 1998 m. dirba teisinį darbą. Nuo 2001 m. gegužės 29 d. iki 2003 m. kovo mėn. 20 d. Advokatės K. Kanišauskienės kontoros advokato padėjėjas. Nuo 2003 m. kovo mėn. 21 d. iki 2004 m. rugpjūčio mėn. 26 d. Advokato N. Kasiliausko kontoros advokatas. Nuo 2004 m. rugpjūčio mėn. 27 d. iki 2009 m. kovo mėn. 26 d. Advokatų kontoros „Marapolskas, Kasiliauskas, Kunčius ir partneriai ADVERSUS“ advokatas. Nuo 2009 m. kovo mėn. 26 d. iki 2011 m. birželio mėn. 15 d. Advokatų kontoros „Šarka, Sabaliauskas, Jankauskas“ advokatas. Nuo 2011 m. birželio mėn. 16 d. Advokatų profesinės bendrijos "SSJ" advokatas.
Praktikos sritys - darbo teisė, teismo procesas, sprendimų pripažinimas ir vykdymas.
Įvairių grupių, rengusių darbo įstatymus (Darbo tarybų įstatymo, Darbo kodekso pakeitimo įstatymo, Europos darbo tarybų įstatymo ir kt.), narys. Kartu su kitais autoriais rengia vadovėlį universitetų studentams „Darbo teisė. Teorija ir praktika“. Skaito pranešimus tarptautinėse mokslinėse konferencijose, specialiojoje spaudoje skelbia straipsnius kolektyvinės darbo teisės klausimais. Jau 8 metus skaito paskaitas ir veda seminarus darbo teisės temomis VU Teisės fakultete ir Tarptautinio verslo mokykloje, įvairiuose Lietuvos mokymo centruose.
Moka anglų, rusų kalbas.
Romualdas Brazis

Romualdas Brazis (g. 1942 m. birželio 6 d. Padvariai, Vilniaus apskr.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1965 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą (VPI). 1977–1978 m. stažavo Purdue universitete (JAV). 1982 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras. 1995 m. Krokuvos mokslo ir meno akademijos, 1999 m. A. Šveicerio medicinos pasaulinės akademijos narys.
1965–1968 m. dirbo VPI, nuo 1968 m. Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1978 m. Plazminių reiškinių laboratorijos vadovas. 1972–1976 m. ir 1977–1987 m. dėstė Vilniuas universitete, 1989–1990 m. vėl VPI. 1987–1988 dirbo Makso Planko kietojo kūno tyrimų institute (Štutgartas), Plazmos fizikos institute (Garchingas), 1994 m. EURATOM plazmos tyrimo centre (Lozana).
Lietuvos lenkų mokslininkų draugijos įkūrėjas ir 1989–1998 m. pirmininkas.

Mokslinė veikla

Tyrė superaukštojo dažnio elektromagnetinės spinduliuotės sąveiką su puslaidininkių plazma. Patobulino kai kuriuos puslaidininkinių medžiagų nekontaktinės neardomosios analizės metodus, atrado elektromagnetinių bangų sklidimo išilgai periodinių darinių sluoksnių draudžiamąsias juostas, sukūrė eksitonų magnetiniuose puslaidininkiuose sąveikos modelių, iškėlė fononų kaupinamo infraraudonosios spinduliuotės lazerio idėją.
Mykolas Gylys (1863)

Biografija

Valstietis. Spaudos gaudavo iš kitų knygnešių, parsinešdavo pats arba parsisiųsdindavo geležinkelio bagažu iš Mažosios Lietuvos. Platino Tverečiaus apylinkėse. Platinti padėdavo Lazinkų ir Pošiūnų kaimo gyventojai, siuvėjas Aleksandras Telyčėnas, Pranas Valdemaras, Tverečiaus bažnyčios varpininkas Adomas Čekutis. Per kratą pas M. Jankų vokiečių žandarai rado jo laišką, kuriame prašoma atsiųsti lietuviškų knygų. Vėliau žandarai sulaikė jam siunčiamą knygų dėžę ir apie tai pranešė Rusijos policijai. Ši 1892 m. jo namuose atliko kratą; suėmimo išvengė, nes 26 knygas iš 52 policijos rastų pavyko iš jos būstinės išnešti, kitas – priskirti lenkiškoms.
Dalyvavo 1905 m. revoliuciniuose įvykiuose. Už mitingų rengimą, politinio turinio spaudinių platinimą kalintas. 1920-1939 m. Vilniaus kraštą valdant Lenkijai puoselėjo lietuvybę, platino lietuvišką spaudą.
Paliūnai (Punskas)

Istorija

Kaimas įsikūrė XVII a. pirmoje pusėje. Iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Po 1640 metų Jonušas Radvila pavedė bajorui Petru Kochlievskiui valdyti naujai įsteigtą folvarką, susidedantį iš Paliūnų ir Pristavonių. Bajorui mirus, folvarką valdė jo sūnus Kristijonas-Ambroziejus Kochlevskis. Pavedimą patvirtino karalius Vladislovas Vaza ir taip atsirado nauja valda, retkarčiais iškilmingai pavadinama Paliūnų seniūnija. Apie vėlesnius valdytojus žinių nėra. Vėlesni duomenys prasideda 1718 m., kai Mozyriaus stalininkas Stanislovas Lipnickis, valdės Paliūnus už nuopelnus Lietuvos kariuomenei, perdavė folvarką savo sūnui Antonui. Vėliau Paliūnai priklausė Kauno miesto apsaugininkui Dominykui Michnevičiui, kuris perdavė valdymą savo sūnui Mykolui. Michnevičiai valdė Paliūnus ir vėliau: nuo 1765 m. ATR pėstininkų leitenantas Jonas-Juozas Michnevičius, nuo 1789 m. majoras Jonas Michnevičius, nuo 1789 m. Juozas Michnevičius, nuo 1791 m. Tomas Michnevičius. Po ATR Trečiojo padalijimo Paliūnai atsidūrė Prusijos valdžioje ir buvo įjungti į Mockavos ekonomiją. Kaime apsigyveno vokiečiai, apie ką byloja išlikę užrašai ant paminklų evangelikų kapinėse. 1808–1814 m. Palūnus valdė Antanas Zdanovičius, o 1822–1828 m. – Petras Petlinskis. 1845 metais Mockavos ekonomijos pagrindu buvo suformuotas Kadariškių valstybinis ūkis, į kurį pateko ir Paliūnai. Po 1863 m. sukilimo jo dalyviai buvo nubausti, iš sukilėlių – bajorų atimti dvarai. Taip 1867 m. naujuoju Paliūnų valdytojų tapo Varšuvos tvirtovės komendantas Rusijos kariuomenės majoras Zaicevas. Po Pirmojo pasaulinio karo dvaras buvo išparceliuotas lenkų legionieriams. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 295 gyventojai, iš kurių 13 lenkų, 84 vokiečiai ir 198 lietuviai. 1915-1920 ir 1930–1933 m. veikė lietuviška pradinė mokykla. Antrojo pasaulinio karo metais 80 % gyventojų buvo išvaryti į Lietuvą, dalis po karo grįžo. Pokaryje įkurtas valstiečių ūkis (kolūkio analogas). 1950 m. kaimo gyventojai pirmieji valsčiuje vėl ėmė ruošti vaidinimus. 1957 m. lapkričio 24 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Ekonomikos teorija

Ekonomikos teorija – ekonomikos mokslo disciplina (kitos - ekonomikos teorijų istorija, ekonomikos istorija ir kt.); socialinis mokslas.
Lopeso kyšulys

Lopeso kyšulys (portug. Cabo Lopez) – kyšulys centrinėje Afrikoje, toliausiai į vakarus nutolusi Gabono valstybės vieta. Išsikišęs į Atlanto vandenyną, žymi pietinę Gvinėjos įlankos ribą. Kyšulys užbaigia 55 km ilgio pusiasalį, besidriekiantį į šiaurę nuo Ogovės deltos. Prie Lopeso kyšulio įsikūręs Port Žantilio miestas.
Stanelių pagrindinė mokykla

Istorija

Stanelių kaime pradinė mokykla įsikūrė 1921 m. valstiečio Gruiniaus troboje. Buvo tik viena klasė, mokėsi apie 18 mokinių. Vėliau mokykla veikė Prano Ario, Smilingio namuose. 1948 m. pradėjus steigtis septynmetėms mokykloms, atidaryta penkta klasė. 1969 metais buvo pastatytas naujas aštuonmetės mokyklos pastatas. Vėliau mokykla tampa devynmetė. 2000 metais mokyklą baigė pirmoji dešimtokų laida.
2015 m. prijungta prie Plungės Babrungo pagrindinės mokyklos.

Mokytojai

Kristina Pilitauskienė,
Danutė Vilnienė,
Danutė Puplauskienė,
Jolanta Senkuvienė,
Irena Dobilienė,
Rima Tilvikienė,
Vilija Bertašienė,
Edita Mockuvienė,
Vincas Senkus,
Elena Kulbokienė,
Vidutė Česnauskienė,
Stanislovas Tutlys,
Silvija Lubienė,
Regina Čeplinskienė
Lina Andriekienė
Miškų kodeksas

Miškų kodeksas - kodifikuotas miškų teisės aktas, išsamiai reglamentuojantis miškų teisinius santykius, nuosavybės klausimus ir jos valdymą; teisės kodeksas.
Tanagriniai

Paplitimas

Tanagriniai gyvena Naujajame pasaulyje ir daugiausiai tropikuose. Apie 60 proc. tanagrinių gyvena Pietų Amerikoje, o 30 proc. iš jų – Anduose.
Pranciškus II

Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos. Vyresnysis Henriko II sūnus. Kai Pranciškui II buvo vos ketveri, buvo nutarta jį sutuokti su Škotijos karaliaus Jokūbo V dukterimi Marija Stiuart. Judviejų vestuvės įvyko 1558 m. balandžio 24 d. Po santuokos, Pranciškus II tapo Škotijos princu konsortu. 1559 m. liepos 10 d. surengtame riterių turnyre, dvikovos metu Henrikas II buvo mirtinai sužeistas ietimi. Rugsėjo 21 d. Pranciškus II Reimse buvo karūnuotas naujuoju Prancūzijos valdovu. Nors pagal Prancūzijos įstatymus Pranciškus II buvo laikomas pilnamečiu, regente tapo jo motina Kotryna Mediči, kuri valdant valstybę, rėmėsi Marijos Stiuart dėdžių Gizų parama. Gizų vykdytos represijos hugenotų atžvilgiu, paskatino pastarųjų rėmėjus 1560 m. pradžioje surengti vadinamąjį Ambuazo sąmokslą. Hugenotai tikėjosi pagrobti karalių ir hercogą Fransua de Gizą, priversti Pranciškų II atsisakyti persekioti hugenotus bei Gizų paramos. Tačiau sąmokslas buvo atskleistas ir karalius su svita pasislėpė Ambuazo pilyje. Tuo pat metu Pranciškus II, būdamas silpnos sveikatos, susirgo ausies uždegimu ir nuo prasidėjusių komplikacijų 1560 m. gruodžio 5 d. Orleane mirė. Palaidotas Paryžiaus Sent Deni katedroje. Kadangi Pranciškus II vaikų neturėjo, Prancūzijos karaliumi tapo jo jaunesnysis brolis Karolis IX Maksimilijonas.
Angelų miestas

Siužetas

Filmas pasakoja apie vieno miesto angelus. Angelai lydi žmones gyvenime, o mirus – sielą dangun. Tačiau vienas angelas Seth pamilsta daktarę, sužinojęs, kad įmanoma tapti žmogumi, pasiryžta tapti mirtingu. Jis atsisako amžinybės už gebėjimą jausti pasaulį, o tuo pačiu ir mylimosios bučinį.
Trušelių valsčius

Trušelių valsčius buvo Mažojoje Lietuvoje. Centras – Trušeliai.
Laiko žodis

Laiko žodis – leidinys, 1933 m. lapkričio mėn. – 1937 m. sausio mėn. ėjęs Kaune.

Istorija

Leido Genovaitė Jurgaitytė-Paleckienė, G. Pūdymaitis, faktinis leidėjas Justas Paleckis. Pirmasis numeris išėjo 1933 m. lapkričio 1 d. Iki 1936 m. gruodžio mėn. ėjo kaip dvisavaitis iliustruotas politikos, kultūros ir visuomenės žurnalas. 1936 m. pabaigoje sujungus su dienraščiu „Lietuvos naujienos“, ėjo kaip dienraštis. Tiražas 1933 m. apie 5000 egz.
Bendradarbiavo Vladas Banys, Alfonsas Vytautas Braziulis, Vytautas Sirijos Gira, Liūnė Janušytė, Jonas Marcinkevičius, Antanas Miškinis, Petras Ruseckas, Teofilis Tilvytis, Antanas Vaičiūnas, Albinas Valentinas ir kt. 
Žurnalas „Laiko žodis“ iš pradžių buvo spausdinamas Raidės spaustuvėje Kaune, Kęstučio g. 44, nuo 1934 m. Nr. 13 Mečio Adomavičiaus spaustuvėje Kaune, Aguonų g. 11, nuo 1935 m. Nr. 14 persikėlusioje į Laisvės al. 14. Redakcijos adresas Nr. 1 laikinai buvo Dzūkų g. 2, nuo Nr. 2 – Laisvės al. 25 (ten buvo ir „Dienos“ laikraščio redakcija). Nuo 1936 m. Nr. 8 redakcijos adresas liko Laisvės al. 25, o administracija buvo persikėlusi į K. Donelaičio g. 27 – 1. Nuo 1936 m. Nr. 13 – 14, leidėju tapus G. Pūdymaičiui, leidykla ir administracija įsikūrė Laisvės al. 46, o redakcija Parodos g. 10, nuo Nr. 15 – 16 žurnalą spausdino F. Sokolovskienės spaustuvė Kaune, Maironio g. 10 / 12. 
Redagavo Justas Paleckis, Vytautas Gedgaudas.
Santjago de los Kabaljerosas

Istorija

Santjagą 1495 m. įkūrė Kristupas Kolumbas savo pirmosios kelionės metu. Tai pirmasis miestas, turintis Santjago vardą, įkurtas Amerikoje. 1562 m. miestas buvo sugriautas žemės drebėjimo. 1863–1865 m. partizaninio karo metu Santjagas buvo Dominikos Respublikos sostine.
Sibiro traktas

Sibiro traktas (rus. Сибирский тракт) arba Didysis traktas (Большой тракт) – istorinis kelias, jungęs centrinę Rusiją su Sibiro miestais.
Ankstyvaisiais Sibiro kolonizacijos laikais susisiekimas vyko praktiškai tik upėmis. Tačiau 1730 m. pradėtos sausumos kelio į Sibirą statybos. Kelio pradžia buvo iš Maskvos į Vladimirą ėjęs Vladimiro traktas. Toliau maršrutas driekėsi per Muromą, Kozmodemianską, Kazanę, Permę, Kungurą, Jekaterinburgą, Tiumenę, Tobolską, Tarą, Kainską, Tomską, Jeniseiską ir užsibaigė Irkutske. Toliau praplaukus Baikalo ežerą ties Verchneudinsku kelias šakojosi į dvi dalis – vienas ėjo į Nerčinską, o kitas – į Kjachtą. Per pastarąjį miestą karavanų keliais buvo galima pasiekti Kinijos miestą Kalganą.
XIX a. Sibiro traktas pasistūmėjo į pietus ir ėjo per Jalutorovską, Išimą, Omską, Tomską, Ačinską, Krasnojarską. Iki pat XIX a. tai buvo svarbiausia Sibiro transporto arteriją. Vėliau ją pakeitė Transsibiro geležinkelis bei Amūro ratinis kelias.
Sibiro traktas pagarsėjo tuo, jog juo buvo gabenama aukščiausios rūšies kiniška arbata į Peterburgo rūmus.
Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio gimnazija

Istorija

1997 m. atvėrė duris nauja Šalčininkų vidurinė mokykla. 1991 m. mokyklos projektą pasirašė tuometinis švietimo ministras Darius Kuolys, vardą pasiūlė Lietuvos Respublikos Seimo pirmininkas Vytautas Landsbergis, patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas Algirdas Brazauskas. 1997 m. rugpjūčio 29 d. mokykla buvo įregistruota.
1997–1998 m. mokykloje mokėsi 564 mokiniai, dirbo 75 žmonės, iš jų 34 mokytojai. 2004 m. gruodžio 29 d. pasirašytas LR švietimo ir mokslo ministro įsakymas Nr. 2083 „Dėl Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio vidurinės mokyklos vidurinio ugdymo programos akreditacijos“. 2005 m. gegužės 23 d. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.
Maltuso augimo modelis

Maltuso augimo medelis (dar vadinamas paprastuoju eksponentiniu augimo modeliu) – eksponentiniu augimu paremtas modelis. Jis pritaikomas nagrinėjant populiacijas.
Didysis Duimunas

Didysis Duimunas (far. Stóra Dímun) – sala pietų Fareruose. Pasiekiama nuo jūros esant palankioms oro salygoms, tačiau sraigtasparnis skraidina du kartus per savaitę, ištisus metus. Saloje yra du kalnai: Høgoyggj (396 m) ir Klettarnir (308 m). 2011 m. duomenimis, saloje gyveno 8 žmonės.
Blizgiavabaliai

Vystymasis

Kiaušinius deda pavieniui ar nedidelėmis krūvelėmis į medžių ar krūmų kamienų bei šakų žievę, dažniausiai pietinėje pusėje. Lervos gyvena nusilpusių ir džiūstančių (rečiau sveikų) medžių bei krūmų žievėje ir medienoje; kai kurios rūšys (Agrilus, Trachys) minuoja gluosnių lapus ar vystosi žolinių augalų stiebuose. Išsiritusios lervos iš pradžių takus graužia po žieve, vėliau gali įsigraužti ir į balaną. Lervų takai platėjantys, prikimšti smulkių išgraužų. Lėliukėmis virsta tokio tunelio praplatėjime ("lopšelyje").

Išsiritę vabalai turi prasigraužti į išorę. Buprestis tipo lervos lėliukėmis virsta galva į išorę, tad suaugusiems vabalams tereikia prasigraužti žievę. Agrilus tipo lervos lėliukėmis virsta nukreipusios galvą į medieną. Tad vabalai graužia savarankišką taką.

Reikšmė

Didžioji dalis blizgiavabalių puola nudžiuvusius medžius ar kelmus ir yra naudingi: greitina trūnijančios medienos irimą. Tačiau kai kurios rūšys puola ir sveikus medžius ar žolinius augalus ir yra kenkėjai. Lietuvoje daugiau žalos pridaryti gali tik kai kurios siaurablizgių (Agrilus) ir Anthaxia rūšys.

Didžiausi blizgiavabalių priešai yra geniai, kurie išskaptuoja iš medžių blizgiavabalių lervas.
Cher Extravaganza: Live at the Mirage

Formatai

Koncertas buvo transliuotas CBS televizijos 1992 m. Tais pačiais metais buvo išleistas VHS ir Laserdisc formatais. 2005 m. CBS versija buvo išleista DVD formatu su specialiais priedais ir bonuso dainomis, kurios nebuvo transliuojamos per televiziją, bet buvo VHS versijoje.