google/wiki40b huggingface dataset:
Savivaldybės administracija

Teritorinis savivaldos tipas

Ne mažesnė administracinė struktūra reikalinga ir kai pasirenkamas teritorinis savivaldos tipas, nes kiekvieno kaimo ar miesto mikrorajono seniūnas, būdamas teritorijoje vienintelis rinktas bendruomenės atstovas, taip pat turi apsistatyti atskirų sričių specialistais, patarėjais ir paslaugų organizatoriais. Reikalinga ir centrinė administracija su savo specialistais bei organizatoriais, kuruojančiais centriniam lygmeniui priskirtas funkcijas.

Funkcinis savivaldos tipas

Žymiai mažesnė administracija reikalinga, jeigu pasirenkamas funkcinis savivaldos tipas. Politinius sprendimus politikai rengia savose – partijų ar savivaldybės tarybos struktūrose. Jie taip pat samdo paslaugas teikiančias įmones ir organizacijas bei šių paslaugų kokybę kontroliuojančias įstaigas. Dirbant pagal šį tipą net ir savivaldybės taisyklėms bei kitiems teisės aktams rengti specialistų komandas galima pasamdyti konkurso būdu.
Kai paslaugų bendruomenei organizavimu užsiima patys politikai, administracijai lieka tik paslaugų gyventojams organizavimas ir vykdymas, gyventojų konsultavimas ir eilinių sprendimų projektų rengimas. Daugelį tarpininkavimo gyventojams funkcijų gali atlikti nedidelė, „vieno langelio” principu dirbanti komanda. Paslaugas įmonėms gali teikti „One Stop Shop“, – savivaldybės struktūrinis padalinys, arba „One Stop Agency“ – konkurse samdoma ūkinės veiklos skatinimo bendrovė, turinti teisę naudotis visais savivaldybės duomenų bankais. Daugelį savivaldybės funkcijų pavedus vykdyti privačioms arba viešosioms įstaigoms, galima labai sumažinti blogąjį biurokratizmą, pagreitinti darbų atlikimą, pagerinti paslaugų kokybę.

Standartai

Savivaldybės administravimas mažai kuo skiriasi nuo bet kurios įmonės ar organizacijos valdymo. Todėl XX a. pabaigoje ir savivaldoje buvo pradėti taikyti bendrieji vadybos standartai. 1997 m. Europos Komisija pasiūlė savivaldybėms pasinaudoti Tarptautinės standartizavimo organizacijos (ISO) parengtais vadybos standartais ISO 9000, ISO 14001 ir kitais, o Aplinkosauginės vadybos ir audito schema EMAS pripažinta aukščiausiu savivaldybių valdymo standartu, pavyzdžiui, ISO 14001 gali būti tik kaip tarpinė grandis diegiant EMAS.
Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai

Teisinis pagrindas

Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai vyksta 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus, o nuo 2011 m. ir iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų. 
Mandatų skaičius atskirų savivaldybių tarybose priklauso nuo rinkėjų skaičiaus tose savivaldybėse. Iki 2000 m. buvo renkamos 56 savivaldybių tarybos, vėliau – 60-ies. Didžiausia Vilniaus miesto savivaldybės taryba – 51 narys, mažiausia – Neringos savivaldybės taryba – 15 narių.
Du plius keturi sutartis

Lenkijos dalyvavimas Paryžiaus konferencijoje

Lenkija buvo labai suinteresuota Vokietijos suvienijimu dėl to, kad norėjo būti tikra, kad jos sienos su Vokietija liks nepakeistos. Lenkijos užsienio reikalų ministras Krzysztof Skubiszewski užsitikrino Lenkijos dalyvavimą Paryžiaus konferencijoje. Jis pasiūlė susieti VDR ir VFR saugumą su jų kaimynų saugumu. Lenkijos vyriausybė norėjo, kad „du plius keturi“ sutartis būtų ir formaliu Lenkijos ir Vokietijos valstybių sienos pripažinimu. Valstybės, dalyvavusios konferencijoje Bonoje nutarė, kad Lenkija galės dalyvauti Paryžiaus konferencijos derybose, skirtose spręsti sienų klausimą. 1990 m. liepos 3 d. Lenkijos užsienio reikalų ministras Krzysztof Skubiszewski pranešė, jog Lenkija siekia, kad sutartis dėl sienos su Vokietija įsigaliotų prieš įsigaliojant sutarčiai dėl Vokietijos suvienijimo.
Vokietijos vyriausybė buvo nepatenkinta tokiu ministro K. Skubiszewskio pareiškimu, nes laikė, kad Lenkija nori atitolinti Vokietijos suvienijimą.
Paryžiaus konferencijos metu buvo nutarta, kad Vokietija atsisakys visų teritorinių pretenzijų bei nekels jų ateityje. Be to, nutarta, kad Vokietija ir Lenkija pasirašys atskirą sutartį dėl bendros valstybės sienos. 1990 m. lapkričio 14 d. Vokietija ir Lenkija pasirašė sutartį, kuri patvirtino esančią tarp jų sieną.
Someljė

Someljė (pranc. sommelier) – profesionalus vyno padavėjas, vynininkystės profesionalas. Išmano vyno gamybos technologijas bei geba tvarkyti visus reikalus susijusius su vyno atrinkimu, užsakymu, laikymu ir pateikimu galutiniam vartotojui. Tai aukštos kvalifikacijos specialistas, išmanantis vynų derinimą prie patiekalų, pateikimo meną ir taisykles, faktorius turinčius įtakos vyno kokybei, gebantis atpažinti vynus iš aromato bei skonio.
Darbas aukštos klasės restoranuose, banketuose, aukštuomenės renginiuose sudaro reikšmingą šios profesijos atstovų veiklos dalį, kur šie tiesiogiai dalyvauja svečiams vyną renkantis, pateikiant ar degustuojant, gali patys vesti degustacijas. Vyno pateikimo ritualas turi įtakos svečių nuotaikai, sukuriamai atmosferai. Todėl svarbūs šio darbo elementai yra ryšys su svečiais, erudicija, etiketas, dėmesingumas, taktiškumas, gebėjimas sklandžiai bendrauti bei valdyti konfliktines situacijas.

Someljė ruošimas

Someljė, kaip ir kitų profesijų atstovai, turi savo profesinius susivienijimus įvairiose šalyse. Daugiau nei penkiolika metų veikia Tarptautinė someljė gildija (International Sommelier Guild), kurios nariai yra nacionalinės asociacijos. Seniausia iš nacionalinių asociacijų yra Amerikos someljė asociacija, įkurta 1954 metais.
Vienas pagrindinių asociacijų uždavinių yra šios specialybės prestižo aukštinimas, profesinis lavinimas. Daugelyje šalių someljė studijos trunka keletą metų. Didelę laiko dalį užima praktika: vynuogynų lankymas ir vynų degustavimas.
Vardas „Someljė magistras“ (Master Sommelier) – tai viršūnė, kurios turėtų siekti kiekvienas vynininkystės specialistas. Pirmasis bandymas suteikti tokį įvertinimą buvo 1969 metais Didžiojoje Britanijoje, tačiau oficialiai kvalifikacinis standartas pripažintas tik po dešimties metų, kai Londone įsikūrė geriausių vyno specialistų susivienijimas „Someljė magistrų taryba“ (Court of Master Sommeliers).
Lietuvoje 2005 metais irgi susikūrė Lietuvos someljė asociacija, kurios tikslas yra vienyti Lietuvoje dirbančius gėrimų ir maisto žinovus – dėstytojus, restoranų, barų darbuotojus, žurnalistus, rašančius vyno tema, atitinkamų produktų gamintojus, prekybininkus, tiekėjus bei kitus gėrimų ir maisto rinkos dalyvius, taip pat skleisti someljė profesiją, palaikyti ir kelti profesinės etikos lygį.

Termino kilmė

Žodis „someljė“ kildinamas iš senosios prancūzų kalbos žodžio bete de somme („nešulinis gyvulys“). Nuo XIV amžiaus pradžios, karaliaus dvare someljė pavadintas asmuo, atsakingas už bagažo transportavimą, vėliau – už baltinius, indus, maistą bei vyno rūsį. XVII amžiuje someljė ruošdavo stalo įrankius, parinkdavo vynus prie valgių. Laikui bėgant dauguma funkcijų atkrito, tapo apibrėžiamas kaip vyno rūsio saugotojas, vynų žinovas ir pateikėjas.
Kidaniai

Kilmė

Kinų šaltiniuose kidaniai žinomi nuo IV a. Kidaniai kilę iš sianbų (Xianbei) juivenių (Yuwen) klano, etninės grupės, gyvenusios dabartinėje Liaoningo provincijoje. Teritoriją užkariavus Murong klanui juivenių likučiai pasklido šiuolaikinėje Vidinėje Mongolijoje ir susimaišė su vietiniais mongolais. VI a. viduryje jie buvo žinomi kaip atskira etninė grupė, kuri mokėjo mokesčius Šiaurės Vei karalystei.
Tang dinastijos laikais kidanius pajungė uigurai. 842 m. uigurai išsikraustė iš Mongolijos plynaukštės, ir kidaniai, pasinaudoję valdžios nebuvimu, įsiveržė į uigurų paliktas teritorijas ir užvaldė jas. Kidaniai panaudojo stepių kavalerijos galimybes (matė, kaip kariavo uigurų ir kirgizų kavalerija).

Sostinės

Liao dinastija egzistavo beveik du šimtmečius. Kidanių teritorijos centre buvo pagrindinė sostinė, o regionuose – dar keturios sostinės. Viena iš regioninių sostinių buvo Pekinas – tai buvo pirmas kartas, kai jis tapo sostine, nors tada ir ne pagrindine.
Kidanius žinojo arabai, juos minėjo musulmonų metraštininkai. Kidaniai buvo kelis kartus susirėmę su Chorezmo imperija. Pradžioje jie laimėjo ir buvo uždėję metinę duoklę. Bet po kurio laiko jie labai smarkiai pralaimėjo Muhamedui II, ir nuo tada musulmonams grėsmės nebekėlė.

Tautos likimas

Kidanių kalba iki šiol neįskaitoma, todėl detali jų istorija nėra žinoma. XV a. viduryje kidaniai minimi korėjiečių dokumentuose. Po kurio laiko kidanių pavadinimas išnyko.
Neseniai atsirado genetinių įrodymų, kad kidanių palikuonys gali būti daūrai.
Almantas Blažys

Biografija

1985 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius.
1997–2000 m. Rokiškio rajono savivaldybės meras, nuo 2000 m. Valstybinės darbo inspekcijos Panevėžio skyriaus darbo inspektorius, 2008–2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės meras.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, Rokiškio skyriaus pirmininkas.
1990–1995 m. Rokiškio rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys.  2000 m. teisėsaugos ir etikos komiteto pirmininkas, 2003 m. tarybos Kolegijos narys, Mandatų, etikos, informacijos ir teisėsaugos komiteto pirmininkas.
Žmona Alma, vaikai Augustinas, Giedrė.
FK Tomiris Šymkent

Istorija

Klubas įkurtas 1998 metais. 2000 m. liepą prijungtas prie Ziger Symkent klubo.
Džebrajilas

Istorija

Miestas priklausė Armėnijos bei Artsako karalystėms. 1897 m. Rusijos gyventojų surašymo duomenimis, gyvenvietėje gyveno 520 žmonių, iš kurių 414 buvo azerbaidžaniečiai, 76 rusai, kt. 1980 m. suteiktos miesto teisės.
Būrys (karyba)

Būrys – karinis vienetas, dažniausiai iš 25–60 karių. Paprastai susideda iš 3-4 skyrių. 2-8 būriai sudaro kuopą. Būrys – mažiausias karinis vienetas, vadovaujamas karininko, paprastai leitenanto.

Pabūklų būrys

Pabūklų būrys, ugnies būrys (angl. cannon platoon, firing platoon, gun platoon; rus. огневой взвод) – artilerijos ugnies vienetas, susidedantis iš 2–4 pabūklų skyrių. Pabūklų būrys naikina taikinius ir atlieka kitus ugnies uždavinius veikdamas kaip baterijos dalis ar savarankiškai.

Minosvaidžių būrys

Minosvaidžių būrys (angl. mortar platoon; rus. минометный взвод) – minosvaidžių ugnies vienetas. Paprastai priklauso minosvaidžių baterijai arba sunkiųjų ginklų kuopai. Minosvaidžių baterijos būriai ugnies uždavinius atlieka kartu šaudydami kaip baterija, arba savarankiškai, kai kiekvienas būrys šaudo į savo taikinį. Sunkiųjų ginklų kuopos minosvaidžių būrys veikia savarankiškai, visais arba pavieniais minosvaidžiais.
Ustukių tiltas

Istorija

Antano Smetonos tiltą per Mūšą projektavo inžinierius Pranas Markūnas. Tilto atidarymo iškilmėse 1928 m. rugpjūčio 10 d. dalyvavo ir pasakė kalbą Lietuvos prezidentas Antanas Smetona.
Prie tilto buvo pritvirtinta lentelė, kad tiltas – Antano Smetonos vardo. Sovietmečiu lenta nuimta ir tiltas imtas vadinti šalia esančio Ustukių kaimo vardu.
Ustukių tiltas apie XX a. devintą dešimtmetį buvo rekonstruotas: paaukštintos tilto gelžbetonines atramas jungiančios gelžbetonio sijos. Senosios sijos buvo nuardytos – numuštos ir nupjauta armatūros geležis, o vietoje jų uždėtos metalinės atramų jungtys, gerokai aukštesnės (apie 0,5 m).

Tilto konstrukcija

Ant tilto atitvarų ir šalitilčių nėra. Tarpatramyje – dvi arkinės santvaros su paklotu apačioje. Viršuje santvaros sujungtos dviem metaliniais ryšiais. Apačioje – gelžbetoninė plokštė. Viršutinė santvaros juosta – 0,50 m pločio, kintamo aukščio (0,61–0,92 m) gelžbetoninė arka. Užpildas – dešimt stačiakampio skerspjūvio (0,32x0,32 m) gelžbetoninių statramsčių. Viršutinėje dalyje skersine kryptimi santvaros sujungtos ryšiais, kurie iki 1985 m. buvo gelžbetoniniai. Autoįvykio metu jie buvo deformuoti. Tada buvo pakeisti metaliniais, padidinant aukščio gabaritą iki 4,99 m.
Tilto perdangą sudaro plokštė su 4 išilginėmis (dvi pagrindinės – kraštuose, dvi pagalbinės – vidurinėje dalyje) ir 13 skersinių sijų. Santvaros apatinė juosta tuo pačiu metu yra ir perdangos plokštės pagrindinė sija.
Krantinės atramos – monolitinės, atviro tipo su paaukštinimais arkų atrėmimui, atkalte ir sparnais. Tarpinės atramos – monolitinės, kintamo skerspjūvio, su paaukštinimais santvarų atrėmimui. Briaunota perdanga per paritinius guolius atremta į gelžbetoninius paaukštinimus (0,90x1,00x1,00 m), įrengtus ant masyvių atramų.
Žliubai

Istorija

Žliubai – senas kaimas, minimas nuo aštuonioliktojo amžiaus vidurio. Laikui bėgant keitėsi kaimo gyventojų skaičius, jų buitis, ūkininkavimas ir amatai. 1910 m. surašant asmeninį turtą nurodytos penkios sodybos.
Žliubuose prieš Antrąjį pasaulinį karą daugiausia žemės turėjo Juozas Petrulis – 34 ha, Kaziui Kirliui priklausė 25 ha, Mykolas Nakas ir Kostas Petrulis turėjo po 14-16 ha. Per karą kaimo gyventojai nenukentėjo. 1950 m. turtingiausias kaimo gyventojas Kazys Kirlys su šeima buvo išvežtas į Sibirą.
1960 m. prasidėjęs „sodybų tuštėjimo metas“ privertė kaimo žmones palikti savo tėviškę, dalis gyventojų persikraustė į Kamajus, kiti išvažiavo į miestus. Nuošalus Žliubų kaimas faktiškai išnyko. Visi kaimo laukai tinka žemdirbystei. Dabar kaimą mena išlikę šimtamečiai ąžuolai.
Žliubų kaimo istoriją aprašė prof. Juvencijus Petrulis istorinėje apybraižoje „Gimtasis kaimas“ (2001 m.).
Baras (Šveicarija)

Istorija

Baras pirmąkart paminėtas 1045 m. kaip Barra.

Geografija

Baro plotas 24,83 km², kurių 55% panaudojama žemės ūkiui, o 24,5% sudaro miškai. 19,9% - pastatai ir keliai, o likę 0,6% - nepanaudojami (upės, kalnai ir ledynai). Baro apylinkėse yra natūrali požeminė ola kurią vasarą leidžiama lankyti.
Savivaldybė yra šiaurinėje Lorcės upės užliejamų pievų pusėje. Iš pradžių tai buvo gatvinis kaimas kelyje tarp Cugo ir Ciuricho ežerų. Po 1960 m. Baras pradėjo greitai augti. Savivaldybę sudaro Baro kaimas, Allenwinden, Blickensdorf ir Inwil kaimeliai, Deinikon sodybos.

Pramonė

1980-2006 m. Bare veikė Lego kaladėlių gamykla. 2006 m. gamykla perkelta į Kladną Čekijoje.
Baro nedarbo lygis yra 2,26%.
Butirka

Istorija

Grupės istorija prasideda 2001 metų rugsėjo mėnesį. Tuo metu jau buvo įrašyta keletas dainų, bet grupė vis dar neturėjo pavadinimo. Grupės pavadinimas – Butirka (rus. Бутырка) atsirado po to, kai 2001 metų rugsėjo 3 dieną buvo įvykdytas kalinių pabėgimas iš Maskvos Butyrkų kalėjimo (rus. Бутырская тюрьма).
2002 m. grupė išpopuliarėjo žinomo Rusijos dainininko Michailo Krugo, kuris buvo nužudytas Tverėje taip pat 2002 metais, atminimo koncerte, sudainavę jo dainą „Akmenskaldys“ (Кольщик).
Debiutinis grupės „Butirka“ albumas, pavadintas „Pirmuoju“ (Первый альбом), buvo išleistas 2002 metais. Muzikinis „Pirmasis“ albumas sulaukė didelio populiarumo Rusijoje ir už jos ribų. Grupės nariai nusprendė suspėti išleisti antrąjį albumą dar tais pačiais 2002 metais, ir pratęsti sėkmingą debiutą Rusijos muzikos rinkoje. Antrasis albumas buvo pavadintas eilės tvarka „Antruoju“.
Grupė aktyviai kuria naujas dainas ir išleidžia vis naujus albumus, kuriuose dainos būna tiktais naujos. Per sėkmingą kūrybinį laikotarpį nuo 2002 iki 2010 m.m. grupė jau yra išleidusi 7 albumus.

Įdomūs faktai

Olegas Simonovas, „Butirkos“ dainų tekstų autorius, yra susipažinęs su gyvenimu už spygliuotos tvoros. Jo sukurtų dainų tekstai ne tik apie kalėjimą ir kalinius, bet ir apie žmonių likimus ir pačio autoriaus gyvenimo istorijas.
Kruizinis laivas

Kruizinis laivas yra keleivinių laivų tipas, kuris skirtas ilgų nuotolių kelionėms. Kruiziniai laivai suteikia galimybę ne tik keliauti ilgais maršrutais, tačiau keleiviams užsiimti įvairiomis veiklomis ir pramogomis pačiame laive. Dažniausiai kelionės tikslas nėra tam tikras maršrutas – išplaukiama ir grįžtama į tą patį uostą. Tuo jie skiriasi nuo vandenynų lainerių, kurie naudojami keleivių ir transporto plukdinimui iš vieno taško į kitą.
Kruizai tapo viena svarbiausių turizmo rūšių – skaičiuojama, kad 2011 m. visame pasaulyje šia paslauga pasinaudojo apie 19 milijono keleivių, išleisdami beveik 30 milijardų JAV dolerių.
Didžiausi pasaulyje kruiziniai laivai yra kompanijos „Royal Caribbean International“ – „MS Oasis of the Seas“ ir „MS Allure of the Seas“. Šiuo metu didžiausi kruiziniai laivai naudojami maršrutams prie Karibų, Aliaskos ir Meksikos krantų.
Kruiziniuose laivuose dažniausiai yra visos komforto ir pramogų paslaugos, tai yra nuo restorantų, kavinių, naktinių klubų, SPA, baiseinų, sportų klubų iki pramoginio alpinizmo sienelių, golfo, teniso laukų ir kazino.
Telis

Telis (angl. tell, tel; iš hebr. ‏תֵּל‏‎, arab. تَل‎, tall ), tepė ar depė (turk. Tepe) – archeologinės vietos variantas, kalva, susidariusi gyvenvietėse dėl žmogaus veiklos ar apleistose gyvenvietėse per daug šimtmečių. Klasikinis telis atrodo kaip žemas kūgis lėkštais šlaitais ir nupjauta plokščia viršūne. Teliai būna iki 30-40 m aukščio.

Archeologija

Telis yra kalva, susidaranti daugeliui žmonių kartų gyvenant ir perstatinėjant pastatus toje pačioje vietoje. Einant laikui paviršiaus lygis kyla, formuojasi kalva. Pagrindinė ir beveik vienintelė medžiaga, sudaranti kalvą, yra nedegto molio plytos, kurios gana sparčiai suyra. Kasinėjant telius neretai atidengiami susidariusio grunto paslėpti valstybės ar kariniai statiniai, šventyklos, gyvenamieji namai. Jie būna įviariame gylyje, priklausomai nuo pastatymo amžiaus. Tokie statiniai neretai persikloja vertikaliai ar horizontaliai arba ir taip, ir taip. Archeologai kasinėdami telius gali aiškintis statinių stilių, paskirtį, pastatymo datą. Kadangi telio kasinėjimai jį ardo, naudojami fizikų ir geofizikų sukurti metodai, leidžiantys neardomaisiais būdais kartografuoti telius, jų sandarą.
Petras Masiulis (1969)

Biografija

P. Masiulis mokėsi Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazijoje. Vėliau Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete bei Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute jis įgijo ekonomikos ir tarptautinių santykių magistro laipsnius, o Danijos Aalborgo universitete apsigynė tarptautinio verslo (MBA) magistro laipsnį.
1996 m. baigęs studijas, karjerą pradėjo tarptautinėje bendrovėje „Colgate-Palmolive“. Čia ketverius metus ėjo produktų vadovo Baltijos šalims pareigas, o 2000-2002 m. buvo šios kompanijos rinkodaros vadovas Baltijos šalims. 
Nuo 2003 m. iki dabar eina telekomunikacijų bendrovės „Tele2“ generalinio direktoriaus Lietuvoje pareigas. Vadovaujant P. Masiuliui, „Tele2“ tapo didžiausia ir pelningiausia Lietuvos mobiliojo ryšio įmone. Tai – vienintelė mobiliojo ryšio bendrovė Europoje, Šiaurės ir Pietų Amerikoje, iš paskutinės vietos rinkoje išsiveržusi į pirmąją.
2016 m. „Tele2“ grupės valdyba P. Masiulį paskyrė vadovauti „Tele2“ veiklai Baltijos šalių regione.
2017 m.  P. Masiulis baigė verslo administravimo studijas aukščiausio lygio vadovams tarptautinėse „Insead“ ir „Wharton“ verslo mokyklose, o nuo 2018 m. – studijuoja „IESE“ verslo mokykloje Ispanijoje.

Šeima

P. Masiulio mama – Janina Masiulienė, advokatė, tėvas – Tadas Masiulis, fizikas ir matematikas. Brolis dvynys – Rokas Masiulis, Lietuvos susisiekimo ministras.
P. Masiulis su žmona Alanta turi keturis vaikus: Gabrielių, Mykolą, Mariją ir Margaritą Mariją.
Patmas

Patmas (gr. Πάτμος) – sala Egėjo jūros rytuose, Dodekaneso salyno šiaurėje, netoli vakarinių Mažosios Azijos krantų; priklauso Graikijai, Pietų Egėjo periferijai. Plotas – 34 km².
Salos kranto linija labai vingiuota. Šiaurinę ir pietinę salos dalis jungia siaura sąsmauka. Greta yra smulkios Arkų ir Marato salelės. Paviršius kalnuotas, iškyla iki 269 m (Pranašo Elijo k.). Būdingi subtropiniai krūmynai, sukultūrinti kraštovaizdžiai.
2011 m. Patme gyveno 3047 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Choras, uostamiestis – Skala. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (alyvuogės, vynuogės, vaisiai). Patmo sala garsi stačiatikių vienuolynų ir šventyklų gausa. Čia yra įtvirtintas Šv. Jono Patmiečio vienuolynas bei Apokalipsės urvas (UNESCO pasaulio paveldo objektai).
Teigiama, kad Patme gyveno Šv. Jonas Patmietis, dažnai tapatinimas su apaštalu Jonu. Ši sala minima Apreiškimo Jonui knygoje, kurios įžangoje teigiama, kad būtent čia autorius patyrė aprašomas vizijas. 1088 m. buvo įsteigtas Šv. Jono vienuolynas. Vienuolių valdžia gerokai sumažėjo salos gyventojams praturtėjus iš laivų statybos ir prekybos, todėl sala 1720 m. buvo padalyta tarp vienuolių ir pasauliečių. Dabartinis Patmas siekia išlikti piligrimų bei turistiniu centru.
Amerikos plaukimo federacija

Amerikos plaukimo federacija (UANA) – vandens sporto federacija įkurta 1948 m. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Organizacija pavaldi tarptautinei vandens sporto federacijai FINA ir Amerikos olimpiniam komitetui.
Bronius Aušrotas

Biografija

1930 m. baigė Kauno karo mokyklą. Paskirtas į Aštuntąjį pėstininkų pulką. 1932 m. Bronius Aušrotas buvo perkeltas į karo aviaciją ir paskirtas į lakūnų kursus. Lietuvos saugumiečiai įsidėmėjo kaip viename baliuje jis užtraukė dainą ,,mūsų vadas Voldemaras su Smetona dažnai baras“. Dėl simpatijų voldemarininkams jam buvo pasiūlyta pasitraukti į atsargą. 1933 m. jis baigė aviacijos žvalgų kursus ir balandžio mėnesį pasitraukė iš kariuomenės. 
1933–1937 m. dirbo Lietuvos banko Klaipėdos skyriuje. 1937–1940 m. tarnavo Kariuomenės štabo 2-ajame skyriuje (žvalgyba ir kontržvalgyba), rinko žinias apie Lenkijos kariuomenę Vilniaus krašte. 1939 m. kapitonas. 1939 m. spalio 29 d. SSRS grąžinus Vilnių persikėlė į jį. Žvalgybos objektas – Raudonoji armija.
1940 m. birželio 25 d. pasitraukė į Vokietiją. 1940–1941 m. dirbo Vokietijos karinėje žvalgyboje. Jisai dirbo priešlėktuvinės aviacijos majorui Dietrich von Kalen, jam iš Tilžės rinko žinias apie Sovietų Sąjungos kariškus aerodromus ir lėktuvus. Panašiai, iš Klaipėdos rinko Bronius Michelevičius ir iš Eitkūnų rinko Vytautas Reivytis. Bronius Aušrotas lankė trijų dienų žvalgybos kursus Karaliaučiuje. Abvere dirbdamas, B. Aušrotas artimai bendradarbiavo su Lietuvių aktyvistų fronto nariais. Jisai pasirinko Johann Sprogies pavardę. Stanislovas Petrošius rašė Lietuvos vadavimo sąjungos valdybai, "Aš vykau per sieną penkis kartus su įvairiais dokumentais bei planais ir visokiomis žiniomis apie Raudonųjų tvirtoves, žmonių kankynes ir viską perduodavau Tilžės Štabui – ponui Sprugiui ir Rėzleriui. "  TSRS–Vokietijos karo pradžioje 1941 m. su vokiečių daliniais atvyko į Lietuvą.  Lietuvių nacionalistų partijos narys. 
1941 m. rugpjūčio 10 d. teisingumo generalinio tarėjo įsakymu buvo paskirtas laikinai eiti Kalėjimų departamento direktoriaus pareigas. Jas dirbo nuo 1941 m. rugpjūčio 15 d. iki 1942 m. spalio 15 d. Jam tekdavo, "pasirašinėti raštus, pagal kuriuos departamento tarnautojai, jiems patiems prašant, būdavo perkeliami iš vieno kalėjimo į kitą, ar patvirtinti paaukštinimą nusipelnusių už gerą tarnybos atlikimą. Šiuos visus administracinius reikalus tekdavo savaitės bėgyje referuoti ministrui-tarėjui. " Jisai 1941 m. lapkričio mėn. įsakė Ignui Vyliui atvykti kelioms dienoms į IX forto teritoriją palaikyti tvarką ir vykdyti apsaugą kol ten bus vykdomos žudynės, kuriose žuvo 10 000 žydų. Taip pat dirbo Lietuvos generalinės srities Vidaus reikalų vadybos Priverčiamojo darbo valdybos viršininku.  1942–1944 m. toliau dirbo Abvere.
1944 m. karo korespondentų būrio prie Kauno karo komendantūros vadas.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. laikraščių „Karys“ ir „Lietuvių žodis“ redaktorius. 1949 m. emigravo į JAV. 1951–1973 m. dirbo JAV gynybos departamente Vašingtone. 1951 m. su S. Urbonu atgaivino žurnalo „Karys“ leidimą.
Lietuvoje bendradarbiavo žurnale „Lietuvos sparnai“, dienraštyje „Vakarai“, gyvendamas JAV bendradarbiavo laikraščiuose „Nepriklausoma Lietuva“, „Dirva“, „Draugas“.
Dunfermline Athletic FC

Kstorija

Klubas įkurtas 1885 m. birželio 2 d. Yra žaidęs elito divizione.