google/wiki40b huggingface dataset:
Laukininkų centras

Laukininkų centras – Klaipėdos krašto lietuvių politinė partija, veikusi 1934–1939 m.

Istorija

Susikūrė susivienijus Mažųjų laukininkų susivienijimui ir Ūkinės autonomijos partijai. Rūpinosi lietuvių valstiečių ūkiniais reikalais, siekė neleisti, kad valstiečiai pasiduotų vokiečių dvarininkų ir nacių partijų įtakai. Reikalavo, kad visų įstaigų tarnautojai mokėtų lietuvių kalbą, siekė, kad centrinėse administracinėse įstaigose ir lietuvių įmonėse dirbtų daugiau lietuvių.
Laukininkų centras dalyvavo Klaipėdos krašto seimelių ir apskričių savivaldybių rinkimuose ir veikloje, bendradarbiavo su kitomis Klaipėdos krašto lietuvių organizacijomis. Laukininkų centras buvo palankus tautininkams, jį rėmė Lietuvos Respublikos vyriausybė. Jam daugiausia priklausė lietuviai mažažemiai ir vidutiniai valstiečiai. Turėjo 12 narių tarybą, 1936 m. buvo 55 skyriai, apie 1490 narių; 1938 m. – 54 skyriai ir 1318 narių.
1939 m. kovo 23 d. Vokietijai užėmus Klaipėdos kraštą Laukininkų centras nustojo veikęs. Pirmininkai: Mykolas Žvilius, Jurgis Reisgys.
EuroBasket 2011 F grupė

EuroBasket 2011 F grupė buvo viena iš dviejų antrojo 2011 m. Europos krepšinio čempionato etapo grupių. Šios grupės rungtynės vykso rugsėjo 7-11 dienomis Vilniaus Siemens arenoje. Į šią grupę pateko po tris geriausias pirmo etapo C ir D grupių komandas. Keturios pirmos komandos pateko į finalinį čempionato etapą.
Kaišiadorių apskritis

Kaišiadorių apskritis buvo tarp Vilniaus ir Kauno. Centras – Kaišiadorys.
Bandomoji lenta

Bandomoji plokštė (angl. breadboard) – daugkartinio naudojimo įtaisas, kuriuo galima surinkti įvairiaus sudėtingumo bandomuosius įtaisus (netgi veikiančius procesorių modelius).
Šiuolaikinė bandomoji montažinė plokštė susideda iš daug skylučių turinčio plastikinio bloko ir kiekvienai skylutei įrengtų bronzinių spyruoklinių kontaktų. Skylutės išdėstytos taip, jog galima įstatyti įprastiniam (ne paviršiniam) montavimui skirtas mikroschemas, likusius schemos elementus bei jungiančius laidus. Skylutės tarpusavyje jau sujungtos kaip parodyta iliustracijoje.
Kalbama, jog bandomoji 1970 m. pasirodžiusios fotokameros Polaroid SX-70 elektronikos versija buvo surinkta ant 4 pėdų pločio ir ašuonių pėdų ilgio prototipavimo plokštės ir buvo visiškai veikianti. Projektas buvo toks slaptas, jog montuojantys inžinieriai nežinojo kuriamos schemos paskirties. Vėliau ši elektronika buvo perkelta į specializuotą integrinę mikroschemą.
Palmių sala

Palmių sala (angl. Palm Island) – maža sala Grenadinų salyne, 1,5 km į rytus nuo Juniono (Sent Vinsentas ir Grenadinai). Plotas – 0,55 km². Sala 1,2 km ilgio, 0,54 km pločio. Sala privati (priklauso John Caldwell), paversta kurortine zona.
Sala seniau vadinosi Slyvų sala (Prune Island), buvo pelkėta, apaugusi mišku ir negyvenama. Salos šeimininkai joje pasodino daug kokospalmių, įrengė viešbutį, vilas, golfo aikštyną ir pavadino Palmių sala.
Elžbieta Vitelsbach

Biografija

Elžbieta – antroji Bavarijos hercogo Maksimiliano duktė. 1854 m. ištekėjo už Austrijos imperatoriaus – Prano Juozapo I. Imperatorienė „Sisi“ buvo laikoma viena gražiausių Europos aristokračių. Ją labai mėgo liaudis. Santuokoje su Austrijos monarchu pagimdė tris dukteris ir sosto paveldėtoją Rudolfą. Imperatorienė laikyta labai ekscentriška; ji neįstengė priprasti prie ispaniško ir habsburgiško dvaro ceremonijų. Ji buvo liberalių politinių pažiūrų, pasisakė už kompromisą su Vengrija. 1867 m. Elžbieta karūnuota Vengrijos karaliene. Sosto įpėdinio savižudybė 1889 m. dar labiau ją nutolino nuo Vienos dvaro. Paskutiniaisiais savo gyvenimo metais Elžbieta beveik nuolat keliavo. Ženevoje ją nužudė italų anarchistas Lučenis.

Šaltiniai

Ferial Kanbay – „1000 pasaulio įžymybių: enciklopedinis žinynas“ – 83 psl
FK Austria Wien

Istorija

1938 m. dėl nacių invazijos trumpam laikotarpiui komanda vadinosi SC Ostmark Wien. 1966 m. prijungtas SC Schwechat klubas.
Petras Limanauskas

Biografija

1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1951-1956 m. Kauno P. Ziberto šilko kombinato inžinierius mechanikas, 1956-1961 m. vyr. mechanikas). 1957-1993 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1966 m. docentas.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys – audimo technologijos tobulinimas, naujų prietaisų kūrimas audinių ir kitų tekstilės medžiagų eksploatacinėms ir mechaninėms savybėms (daugkartiniam tempimui, varginimui, nuovargiui) tirti. Sukūrė ir įdiegė audimo staklių priežiūros mechanizmų verpalams įriesti, jų ritiniams nuimti ir transportuoti. 8 išradimų autorius. Su kitais parengė žinyną „Tekstilininko vadovas“ (1964 m.).
Hakerių kultūra

Hakerių atmainos

Skiriamos dvi hakerių subkultūros, atsiradusios beveik tuo pat metu, apie 1960 metus. Akademinė hakerių subkultūra pradėjo vystytis mokslo aplinkoje, pasirodžius pirmiesiems minikompiuteriams. Apie 1961 metus ji susijungė su pirmųjų Interneto bandytojų kultūra, apie 1980 metus – su Unix kultūra ir apie 1987 metus įtraukė žmones, kurių hobis buvo pirmieji mikrokompiuteriai. Nuo maždaug 1990 metų ši subkultūra didele dalimi sutampa su laisvosios programinės įrangos judėjimu. Tuo tarpu Hobio ir interneto subkultūros hakeriai daugiau domėjosi įvairiais kompiuteriniais žaidimais ir gilinosi, ką juose galima perdaryti savaip bei kaip panaikinti juose esančią gamintojo apsaugą nuo nelegalaus kopijavimo. Šios dvi subkultūros turi kai kurių bendrų idėjų ir ryškiai viena nuo kitos atsiskyrė tik apie 1983 metus. Akademinės pakraipos hakeriai reikalauja skirti šias kultūras nes nenori būti siejami su piratine programine įranga bei įsilaužimais į kompiuterines sistemas, nes jie tokiais dalykais neužsiima. GNU ir kiti panašūs projektai skiria itin daug dėmesio tam, kad visa jų veikla būtų absoliučiai legali . Kopijuotojams ir įsilaužėliams įvardinti jie siūlo atskirą krakerio (angl. cracker) terminą. Hobio ir interneto subkultūra, priešingai, siekia susitapatinti su visu hakerų judėjimu.

Simboliai

Akademinės pakraipos hakeriai turi keletą būdingų emblemų bei aprangos atributų, tokių kaip Linux pingvinas ar BSD kipšas. Visų hakerių bendra emblema yra pasiūlytas matematinio žaidimo „gyvenimas“ figūra „sklandytuvas“.
Žalieji velniai

Žalieji velniai – mišrios (mix) sudėties ultimeito komanda iš Kaišiadorių. Tai šiuo metu jauniausia Lietuvos ultimeito komanda, kuri susikūrė 2014 metų antroje pusėje.
Sandra Brown

Biografija

Baigė studijas Fortvorto Teksaso krikščioniškajame universitete. 1968 m. susituokė su Michael Brown, kuris yra buvęs televizinių laidų vedėjas ir dokumentinių filmų kūrėjas. Po vedybų Brown dirbo kaip orų pranešėja KLTV televizijoje. Vėliau ji tapo kanalo WFAA-TV žurnaliste. Taip pat ji rašė straipsnius žurnalui „PM Magazine“.
1981 m. Brown pradėjo savo, kaip rašytojos, karjerą. Per savo karjerą ji yra išleidusi daugiau kaip 60 knygų, iš kurių 50 tapo „New York Times“ bestseleriais. 2008 m. Sandra buvo suteiktas daktaro laipsnis.
1994 m. jos knyga „French Silk“ buvo adaptuota į filmą.
Bačiūnai

Istorija

Gyvenvietės pavadinimas kilęs nuo pirmųjų gyventojų pavardės. Rėkyvos dvaro savininkas Mauricijus Pranciškus Karpis šioje apylinkėje buvo įsteigęs ūkį ir malūną. 1923 m. Bačiūnai priklausė Šiaulių apskričiai, čia gyveno 91 gyventojas. 1922 m. išparceliuojant dvarus, ūkio pastatus iš Felikso Karpio nusipirko Amerikos lietuvių akcinė bendrovė, kuri 1923 m. buvusiame tvarte įrengė elektrinę. Iki valstybinio Piktmiškio durpyno, kurį bendrovė gavo panaudai iš Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos 20 metų, buvo nutiestas siaurasis 600 mm geležinkelis, kuriuo arkliais traukiamais vežimėliais durpės buvo vežamos į Bačiūnus.
1923 m. rugsėjo mėn. 2 km 6 kV įtampos elektros linija buvo nutiesta į Piktmiškio durpynus. Tai buvo pirmasis aukštos įtampos generatorius ir pirmoji aukštos įtampos linija Lietuvoje. Vėliau tokios linijos pasiekė Šilėnus, Radviliškį, Šiaulius. 1929 m. Bačiūnuose jau buvo pagaminta 2230 MWh elektros energijos.
Nuo elektrinės statybos pradžios, o ypač po atidarymo gyvenvietė pradėjo augti, joje įsikūrė elektrinės darbuotojų šeimos. Darbuotojams buvo pastatyti du šešių butų namai. Tačiau, kai 1939–1941 m. pastačius Rėkyvos elektrinę Bačiūnų elektrinės reikšmė sumažėjo, dalis elektrinės darbuotojų persikėlė į Rėkyvą. 1959 m. pirmoji Lietuvoje 6 kilovoltų generatorinės įtampos elektrinė buvo užkonservuota, o vėliau ir išmontuota. Išmontuotas ir siaurasis geležinkelis. Elektrinės pastatai kurį laiką buvo naudojami Šiaulių šilumos tinklų (dabar AB „Šiaulių energija“) ūkio reikalams, vėliau privatizuoti. Dabar juose įsikūrusi baldų gamybos įmonė.
Apie 1965 m. greta Bačiūnų esantys krūmais apžėlę buvusio dvaro laukai buvo pradėti dalyti Šiaulių miesto gyventojų kolektyviniams sodams. Nuo 1990 m. dalis soduose pastatytų vasarnamių pradėti perstatyti į gyvenamuosius namus, todėl gyvenvietės nuolatinių gyventojų skaičius nuolat auga.
Nuo 2004 m. Bačiūnai priskirti įsteigtai Rėkyvos seniūnijai.
Jonas Skiauterė

Biografija

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1995 m. iki lapkričio mėn. (LDDP sąraše) Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narys.
KS Bylis Ballsh

Istorija

Klubo ištakos siekia 1972 m.
San Agustinas (Kolumbija)

Istorija

Pirmoji kolonizatorių gyvenvietė 1752 m. įkurta Alecho Astudilijaus (Alejo Astudillo), tačiau greitai sugriauta indėnų. 1790 m. San Agustinas įkurtas iš naujo ir tebegyvuoja iki šių dienų.

Archeologija

Miestas žymus savo archeologine radimviete, kuri 1995 m. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 50 km² plote išlikę ikikolumbinės San Agustino kultūros paminklų: statulų, megalitų, kapaviečių, akmens raižinių. Paminklų aukštis iki 7 m. Vaizduojamos dievybės, mitiniai gyvūnai, abstraktūs vaizdiniai. Paminklai pastatyti I-VIII mūsų eros amžiuje.
UTC+2

UTC+2 – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti dviem valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Rytų Europą, Vakarų Aziją, Centrinę ir Rytų Afriką. Lietuvoje šis laikas galioja žiemos laikotarpiu.
Išskiriamos šios UTC+2 laiko juostos zonos:
Stanelių šv. Kazimiero koplyčia

Istorija

2011 m. lapkričio 11 d. įvyko Žlibinų kultūros centro Stanelių filialo atidarymas po atliktų rekonstrukcijos ir viešosios infrastruktūros darbų. Visi susirinkusieji buvo pakviesti į tame pačiame pastate įsikūrusią koplyčią. Klebonas Julius Meškauskas ją pašventino ir pranešė naujieną – koplyčiai suteiktas šv. Kazimiero vardas ir gautas paties Popiežiaus palaiminimas septynerius metus atlikti titulinius atlaidus. 
2013 m. kovo 3 d. buvo pašventinta šv. Kazimiero skulptūra.
Proknė

Istorija

Tėvas Proknę buvo atidavęs į žmonas Trakijos karaliui Terėjui. Tačiau Terėjas įsimylėjo jos seserį Filomelę, kuri buvo atvykusi aplankyti porą, tad pasakė jai, kad Proknė yra mirusi, nors buvo ją tik paslėpęs. Jis išprievartavo Filomelę, kad vis dėlto ji kaip nors sužinojusi neprasitartų, išpjovė jai liežuvį. Filomelė seseriai į skraistę įaudė laiškelį. Perskaičiusi Proknė susirado seserį ir atkeršijo savo vyrui: nužudė savo bei Terėjo sūnų, Itiją, išvirė ir jo mėsa papenėjo Terėją. Filomelė atnešė mirusio sūnaus galvą Terėjui. Viską supratęs, jis pasiėmė kirvį ir vijosi seseris. Bėgdamos nuo Terėjo keršto, seserys meldė dievus jas paversti paukščiais ir pasprukti. Dievai suspėjo paversti Filomelę lakštingala, Proknę kregžde, o Terėją – kukučiu. 
Proknė ir Terėjas kartojo tokius garsus, kokie buvo jo paskutiniai žodžiai: Proknė sakė „Ity, Ity“ („Itijau, Itijau“), Terėjas – „Pū, pū“ („kur, kur“); tai etiologinis mito variantas, aiškinantis šių paukščių čiulbesio kilmę.
Pagal mitą pavadintos kregždžių Psalidoprocne, Ptyonoprogne ir Progne gentys.
Juozas Pajaujis-Javis

Biografija

1920–1923 m. Berlyno universitete studijavo teisės ir valstybės mokslus, 1926 m. daktaro laipsniu baigė Kylio universitetą.
Spaudoje pradėjo dirbti 1917 m. 1917–1918 m. Vilniuje leisto „Lietuvos aido“ redakcijos bendradarbis ir užsienio žinių skyriaus redaktorius. 1918–1919 m. M. Sleževičiaus vyriausybėje vadovavo Spaudos ir propagandos biurui. 1919 m. dirbo spaudos skyriuje prie Lietuvos delegacijos Paryžiuje Versalio taikos derybų metu. 1926 m. nuo Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos išrinktas į Trečiąjį Seimą. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo dalyvavo Komitete Lietuvos Respublikai ginti, rengė kontrperversmą.  Buvo areštuotas, 1927 m. balandžio mėnesį karo lauko teisme nuteistas mirties bausme, 1929 m. amnestuotas. Nuo 1938 m. dalyvavo antismetoninėje opozicijos sąjūdyje „Ašis“. Nuo 1941 m. birželio 23 d. Lietuvos laikinosios vyriausybės Darbo ir socialinės apsaugos ministras. 1944 m. išvyko iš Lietuvos, 1946 m. apsigyveno JAV.
Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos narys, 1946 m. Lietuvių žurnalistų sąjungos Centro valdybos pirmininkas.
1919–1940 m. bendradarbiavo leidiniuose „Lietuva“, „Lietuvos žinios“, „Trimitas“, „Tautos ūkis“, „Vakarai“, „Bendras žygis“, „Mūsų artojas“, „Sėja“. 1921 m. įsteigė ir redagavo humoristinį leidinį „Kultuvė“. Gyvendamas JAV, 1952 m. buvo vienas iš „Varpo“ atkūrėjų ir redaktorių.
Ibuprofenas

Ibuprofenas, o pagal IUPAC (RS)-2-[4-(2-metillpropil)fenil]propano rūgštis - NSAID klasės vaistas. naudojamas karščiavimo arba skausmo malšinimui. Pagal poveikį primena aspiriną tik veikia staigiau ir trumpiau.

Istorija

Atrastas 1961. Atradėjas Stewart Adams ir jo kolegos John Nicholson ir Colin Burrows. Dr. Adams gan rizikingai išbandė naujai tiriamą, nežinomą medžiagą tiesiog ant savęs ir taip labai paspartino tyrimų eigą.

Dozė

Paprastai naudojamas gana dideliais kiekiais. Apie 200 mg ar kartais net 400 mg yra maža dozė. O net 1.2 g yra priimta maksimali dar saugi dienos dozė.

Veikimo principas

Manoma, kad jis veikia inhibuodamas fermentą ciklooksigenazę (COX-1 ir COX-2) ir taip sustabdydamas prostaglandinų natūralią sintezę organizme.

Stereochemija

Tradiciškai vaistas pardavinėjamas kaip dviejų erdvinių 3D formų mišinys vienodu santykiu (racematas), nes toks mišinys gaunamas paprasčiausiu ir pigiausiu cheminės sintezės keliu.

Vėliau eksprementai parodė, kad tik erdvinė (S) - (+) - ibuprofeno forma veikia. Todėl atrodė logiška gana sudėtingu ir brangiu keliu mėginti išskirti tik tokią formą ir pardavinėti tik ją taip sumažinant bereikalingai suvartojamų cheminių medžiagų kiekį. 

Dar vėlesni tyrimai atrado fermentą izomerazę (2-arylpropionyl-CoA epimerase) kuris kitą R formą verčia į veiklią S formą ir todėl išskyrimas ir tik vienos S formos vartojimas tampa beprasmis. Paskutiniu metu vėl pardavinėjamas ibuprofeno racematas.
Tzimisce

Tzimisce yra fiktyvus vampyrų klanas vaidmenų žaidmuose Vampire: The Masquerade ir Vampire: The Dark Ages. Kilęs iš rytų Europos – Bulgarijos, Vengrijos, Rumunijos. Priklauso Sabbato sektai.
Tzimisce nelaiko savęs žmonėmis ir tai akcentuoja tiek filosofijos bei elgesio, tiek savo ypatingo sugebėjimo – Vicissitude pagalba. Jis leidžia jiems keisti savo ir kitų kūnų formą, tad dažnai šių vampyrų išvaizda nebeturi nieko bendro su žmogumi.
Klano silpnybė – dieną vampyras privalo miegoti savo gimtojoje žemėje. Taip pat tinka žemė, buvusi kažkuo labai svarbi, kol jis dar buvo gyvas.
Naujus narius stengiasi parinkti kuo labiau „nežmogiškus“, fiziškai arba mentalitetu: kanibalus, serijinius žudikus ar sadistus, tatuiruotėmis ir auskarais savo kūną sudarkiusius pankus, mizantropus ir panašiai.
Tzimisce simbolis yra uroboras – savo uodegą apžiojęs drakonas.
Velandas

Istorija

Britai Velandą įkūrė 1788 m. Pro miestą 1833 m. iškastas kanalas, paskatinęs jo augimą. Iki 1858 m. miestas vadintas Meritsviliu (Merrittsville). 1973 m. nutiestas naujas kanalas, miestas iš esmės atsidūrė saloje, senoji kanalo atkarpa pritaikyta turizmui.

Lietuviai

Velande būta lietuvių bendruomenės. 1950–1966 m. jie čia leido savo laikraštį „Pelėda“.
Razgradas

Istorija

Romėnų laikais šiose vietose buvo Abritus miestas.
Aleksandras Birzeniekas

Biografija

1915–1921 mokėsi Rygos politechnikos institute, 1922–1962 m. dėstė jame ir Latvijos universitete.
Sukūrė skulptūrinių paminklų architektūrinių dalių projektų.
Rizikos riba

Turinys

Vienoje investicinėje kompanijoje pradedamas etatų mažinimas. Atleidžiamas rizikos vertinimo skyriaus vadovas Erikas Deilas išeidamas perduoda duomenų įrašus jaunam kolegai Piteriui Salivanui. Suintriguotas šis lieka po darbo ir pradeda gilintis į gautą informaciją. Po keleto valandų darbo jis supranta, kad kompanijos, kurioje dirba, investicijos į vertybinius popierius yra nieko vertos ir tai gali lemti bendrovės finansinę griūtį.
Salivanas pasidalina atradimu su savo kolegomis, kurie įsitikina, kad klaidos nėra. Netrukus naktį bendrovėje susirenka visi jos vadovai, kurie turi nuspręsti, ką daryti su turimais vertybiniais popieriais. Žinodami, kad tiesa paaiškės vėliausiai iki pietų, jie priima sprendimą nuo pat ryto parduoti turimus vertybinius popierius bet kokia kaina, nekleipdami dėmesio į būsimas pasekmes ir žalą savo pačių reputacijai...
Bernardo Silva

Tarptautinė karjera

2013 m., UEFA Europos iki 19 m. čempionate atstovavo Portugalijos rinktinę. 2015 m. kovo 31 d. debiutavo Portugalijos rinktinėje, draugiškose rungtynėse, prieš Žaliojo Kyšulio rinktinę.
2015 m. birželio 27 d., UEFA Europos iki 21 m. čempionate, atstovaujant Portugalijos U-21, pelnė savo pirmąjį įvartį rungtynėse prieš Vokietijos bendraamžius.
2017 m. FIFA konfederacijų taurės metu, žaidžiant prieš Naujosios Zelandijos rinktinę, 37-tą rungtynių minutę, pelnė įvartį.
Bažnyčios socialinis mokymas

Bažnyčios socialinis mokymas – Katalikų Bažnyčios mokymas, nagrinėjantis, kaip teisingai sutvarkyti visuomenę.
Enciklikoje „Deus Caritas Est“ Benediktas XVI mini, kad pirmoji Bažnyčios socialiniam mokymui skirta enciklika buvo 1891 m. išleista Leono XIII „Rerum Novarum“. Po jų sekusios Pijaus XI „Quadragesimo Anno“ (1931 m.), Jono XXIII „Mater et Magistra“ (1961 m.), Pauliaus VI „Populorum Progressio“ (1967 m.), Jono Pauliaus II „Laborem Exercens“ (1981 m.), „Sollicitudo Rei Socialis“ (1987 m.) bei „Centesimus Annus“ (1991 m.). 2004 m. išleistas Bažnyčios socialinio mokymo kompendiumas.
Bažnyčios socialinio mokymo kompendiumas išvardija keturis pagrindinius Bažnyčios socialinio mokymo principus: žmogaus orumą, bendrąjį gėrį, solidarumą bei subsidiarumą.
Bažnyčios socialiniu mokymu remiasi politinė ideologija krikščioniškoji demokratija.
Urus Martanas

Gyventojai

2010 m. 96,41 % Urus Martano gyventojų buvo čečėnai, 1,77 % – rusai.

Istorija

Urus Martanas susidarė iš 3 aūlų XIX a. Miestu tapo 1990 m. Urus Martanas atsidūrė abiejų Čečėnijos karų sūkuryje, buvo bombarduojamas.
Specialiosios paskirties įmonė

Specialiosios paskirties įmonės (SPĮ) (angl. special purpose entity, SPE; special purpose vehicle, SPV) paskirtis – perimti steigėjo riziką, nepažeidžiant jo pagrindinio verslo prestižo, pagerinti steigėjo finansines ataskaitas, gauti paskolas ar restruktūrizuoti skolas. SPĮ pelnas arba nuostoliai gali būti neįtraukti į steigėjo ataskaitas, tačiau su viena esmine sąlyga – jei jos valdyme dalyvauja ir kiti, nepriklausomi subjektai, atliekantys „saugiklio“ ir stebėtojo funkcijas. SPĮ iš esmės turi atitikti tris kriterijus – bent trys procentai jos akcijų turi priklausyti nepriklausomam investuotojui, steigėjas negali pats valdyti SPĮ ir nėra atsakingas už tokios įmonės pelną ar nuostolius. Tokios Specialiosios paskirties įmonės apsaugo jų steigėjus nuo finansinės rizikos, susijusios su dinamiška rinkos prigimtimi, ir daugeliu atvejų leidžia išvengti mokesčių mokėjimo. Be to, jos nėra laikomos dukterinėmis įmonėmis, kurioms yra taikomi kitokie apskaitos reikalavimai.
Buor Chaja

Buor Chaja (rus. Буор-Хая, jak. Буор Хайа) – įlanka pietinėje Laptevų jūros dalyje, į pietryčius nuo Lenos deltos, įsiterpia į Jakutijos žemes. Iš rytų apribota Buor Chajos kyšulio. Ilgis 120 km, plotis ties žiotimis 110 km. Gylis iki 18 m. Įteka Omolojus, Chara Ulachas, Orto Stanas ir kt. Didžiąją metų dalį dengiama ledo.
Prie Buor Chajos įlankos įsikūręs Tiksis.
Kuršo gubernija

Lietuva

Į guberniją įėjo Palanga ir Šventoji. Palanga atskirta nuo Telšių apskrities 1819 metais. 1897 m. buvo 674 tūkst. gyventojų, iš jų 17 tūkst. lietuvių.
Kilnojama televizijos stotis

Kilnojama televizijos stotis (KTS, angl. Outside broadcasting van) – automobilio bazėje sumontuota televizijos stotis.
KTS naudojama įvairių renginių (koncertų, sporto varžybų, įvairių įvykių ir pan.) tiesioginiam transliavimui ar šių renginių įrašymui. Palydovinio signalų perdavimo įranga galima operatyviai perduoti reportažus, transliuoti įvairius renginius iš bet kurios vietos, esančios palydovų tiesioginio matomumo zonoje.
Komedija

Komedija (gr. κωμωδία) yra dramaturgijos ir kino žanras, kuriam būdingas humoristinis (satyrinis) stilius.

Rūšys

Skiriamos situacijų komedijos ir charakterių komedijos.
Situacijų komedija yra tokia komedija, kurioje juoką sukelia įvykiai ir aplinkybės. Klasikiniai pavyzdžiai gali būti Bomaršė „Figaro vedybos“.
Charakterių komedija – tai tokia komedija, kurioje juoką sukelia charakterių esmė, juokingas vienpusiškumas, hipertrofuotos charakterio savybės arba aistros (nuodėmės, trūkumai). Labai dažnai charakterių komedija yra satyrinė, t. y. išjuokia šias žmonių savybes. Klasikinis pavyzdys – Moljero „Tartiufas“.
Vidugiriai (Punskas)

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pirmą kartą kaimą 1418 m. paminėjo Janas Dlugošas rašydamas, kad, sužinojęs jog Vidugirių miškuose slapstosi kryžiuočiai, Jogaila nedelsiant nutraukė ten vykusią medžioklę. Vidugiriai užėmė 120 margų plotą, kaimo šiaurėje esantis kelias Alytus – Suvalkai jau 1895 m. buvo kieta danga. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 249 gyventojai, iš kurių 231 lenkai ir 18 lietuvių. Vytauto Didžiojo 500-osioms gimimo metinėms paminėti Šv. Kazimiero draugijos rūpesčiu 1930 m. pastatytas paminklas – kryžius. Tarpukaryje veikė lietuviškų organizacijų skyriai. 1941 metais kaime be 40 lietuvių šeimų gyveno ir 4 vokiečių. 1955 metais susikūrė kolūkis, veikė žemės ūkio mašinų punktas. 1959 m. spalio 8 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Kaimo saviveiklininkai 1955–1968 m. suvaidino vienuolika vaidinimų. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Pavadinimo kilmė

Tikėtina, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo lietuvių kalbos žodžių junginio Vidus ir Giria.

Bažnyčia

XX a. pabaigoje Marijos ir Antano Rudžių iš JAV paramos dėka pastatyta Palaimintojo Jurgio Matulaičio bažnyčia, kuri yra Punsko bažnyčios filija.

Mokykla

Carizmo laikais veikė valdiška triklasė mokykla, mokytojas buvo lietuviai, bet mokoma rusiškai. Tėvai slapta samdė daraktorių, kuris mokė vaikus lietuviškai. 1921 metais įsikūrė keturklasė lenkiška mokykla su keleta lietuviškų pamokų. Mokė mokytojas Vincas Nevulis iš lietuviško Sakalėlio elementoriaus. Nuo 1956 metų veikė lietuviška pradinė mokykla, 1976 m. vyresnės klasės perkeltos Punską. Kaime veikia lietuvių-lenkų pagrindinė mokykla su šešiais mokytojais ir keliasdešimt mokinių bei vaikų folkloro ansambliu Lenciūgėlis. Direktorė Irena Nevulienė.
Panagiurištė

Istorija

Gyvenvietė atsirado viduramžiuose. Bulgarų–osmanų karų metu didžioji gyventojų dalis buvo išžudyti. Po Antrojo pasaulinio karo Panagiurištė tapo svarbiu pramonės centru. Pastatyta vario gavybos ir perdirbimo įmonė, du tekstilės fabrikai, taip pat nedidelė plastiko gamykla.
Dejūnai

Istorija

Dejūnų kaimas įsikūrė greta Dejūnų dvaro, kurį valdė Staikūnai.
1923 m. kaime buvo 18 sodybų, taip pat minimas Dejūnų palivarkas su 4 sodybomis ir 27 gyventojais. 1936 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.
Dejūnuose 1918–1921 m. veikė pradinė mokykla.