Kryžių kalno koplyčia

Istorija

Koplyčioje popiežius 1993 m. rugsėjo 7 d. drauge su Lietuvos vyskupais aukojo šv. Mišias, dalyvaujant daugiatūkstantinei (maždaug 100 tūkst.) žmonių miniai. Pamoksle popiežius Jonas Paulius II nuoširdžiai prisipažino ilgai laukęs dienos, kai galės aplankyti šį kalną ir jame apmąstyti Kristaus kryžių, atskleidžiantį, kas yra Dievas ir kas yra žmogus. Prieš šv. Mišias ir po jų popiežius kopė į kalną pasimelsti ir apžiūrėti kryžių. Vizito į Lietuvą išvakarėse 1991 m. prieš šv. Kalėdas Jonas Paulius II reorganizavo visą Lietuvos bažnytinę provinciją, įkurdamas naują metropoliją – Vilniaus, kuriai priklauso Panevėžio ir Kaišiadorių vyskupijos. Tai buvo galutinis Lietuvos sostinės ir Lietuvos pietvakarinės sienos su Lenkija pripažinimas.

Koplyčios likimas

Popiežiui išvykus koplyčia tapo nebereikalinga. Ilgai nenusprendžiant jos likimo, niekieno netvarkomas objektas sunyko, nes po popiežiaus vizito niekas ja nepasirūpino – sutrešo medinės grindys ir atitvarai. Popiežiaus koplyčią buvo numatyta demontuoti, kadangi ji stovėjo konservacinės paskirties teritorijoje. Atstatyti koplyčios nebuvo numatyta, nes tai laikinas statinys popiežiaus atvykimo proga. Demontavus koplyčią toje vietoje turėtų atsirasti atminimo ženklas, kad šioje vietoje Mišias aukojo popiežius Jonas Paulius II. Dar 2002 m. buvo numatyta ją nugriauti, tada dar vyskupas Eugenijus Bartulis vadovavo viešajai įstaigai „Kryžių kalnas“. Sprendimas demontuoti buvo priimtas ir 2004 m.
2011 m. gegužės mėnesį, vos Jonas Paulius II buvo paskelbtas palaimintuoju, Lietuvos vyriausybė skyrė lėšų šiai koplyčiai nugriauti, nes teigta, kad koplyčia iš esmės praranda savo praktinę funkciją, be to, netoliese bus statoma Jono Pauliaus II vardo bažnyčia. Nepaisant skirtingų nuomonių, žmonės pagarbą koplyčiai rodė ją apsodindami gėlėmis ir melsdamiesi šalia jos. Koplyčiai išsaugoti buvo renkami parašai. Koplyčios griovimo darbai jau buvo suderinti su Šiaulių vyskupija. Procesas buvo sustabdytas, nes ekspertai turėjo nustatyti statinio vertę. Pasipriešinus tikintiesiems, paveldosaugininkai 2011-aisiais nusprendė koplyčią įvertinti kaip kultūros paveldo objektą.
Pagrindiniu kriterijumi, nulėmusiu šios koplyčios likimą, tapo istorinis kriterijus. Sprendimui įtakos turėjo ir atsiųsti Šiaulių vyskupijos bei iškiliausių Šiaulių krašto meno ir kultūros veikėjų pasirašyti raštai dėl koplyčios išsaugojimo.
Koplyčia pradėta remontuoti 2014 m. Unikalaus Lietuvos turizmo traukos centre stovinčio objekto rekonstrukcijos darbai, kainavę apie 170 tūkstančių litų, atlikti Šiaulių rajono biudžeto lėšomis.
Rekonstruota popiežiaus koplyčia buvo didžiausia tradicinių Kryžių kalno atlaidų naujiena 2015 m. liepos 26 d. Koplyčios kryžių, altorių ir pultą, prie kurio skaitomas Dievo žodis Šiaulių vyskupas Eugenijus Bartulis pašventino atlaidų išvakarėse, o pačią koplyčią – prieš atlaidų šv. Mišias. Po šv. Mišių arkivyskupas Pedro Lopez Quintana iškilmingai įteikė Šventojo Tėvo palaiminimą koplyčią rekonstravusiam jos autoriui architektui Algimantui Juknai, sugebėjusiam šį statinį išsaugoti nepaisant visokių besikeičiančių nuomonių koplyčios išlikimo klausimu.

Architektūra

Koplyčios projekto autorius arch. Algimantas Jukna. Statinys kompaktiškas, stačiakampio plano, jo stogo forma – dvišlaitė su rytų ir vakarų pusėse dvišlaičiais stogeliais. Stogo viršūnėse įrengti keturi kalto metalo kryžiai. Koplyčia be sienų, joje dominuoja didelis kryžius.
Renovuojant koplyčią panaudotos patvaresnės medžiagos: grindys klotos Sibiro kedro mediena, kuri laiko apie 30 metų. Nuspręsta nepalikti prieš 20-metį buvusios autentiškos koplyčios šviežio medžio spalvos, koplyčia perdažyta tamsesniais tonais, įsiliejančiais į Kryžių kalno kontekstą. Vėliau planuojama skersvėjų košiamo atviro pastato sienose įrengti įstiklintus atitvarus, įrengti stebėjimo kameras.
Panašios architektūros 2015 m. pastatyta Pažėrų koplyčia Jurbarko rajone.