google/wiki40b huggingface dataset:
Belzebubas

Belzebubas (arba Belzebulas; hebr. בעל זבוב) – dievybė, kuri buvo garbininima Palestinoje, Ekrono mieste, arba krikščionių mitologijoje demoniškos būtybės vaizdinys. Senesniuose tekstuose Belzebubas buvo tapinamas su Baalu, tačiau žydų tekstuose simbolizavo velnią. Ba'al Zebûb hebrajų kalboje reikštų 'Zebubo viešpats' arba 'Musių viešpats', tačiau Zebuvo vietovė nežinoma. Kitas žodis – Zebûb – vartojamas musėms vadinti arba veiksmažodžiui skraidyti, skristi. Taip pat hebrajai Belzebubo dievo reikšmę sumenkina iki musės, kuriai svarbiausias maistas mėšlas. Bendrai Belzebubas simbolizuoja piktasias dvasias ar jų išvarymą.
Belzebubo vardą išgalvojo žydai, norėdami sumenkinti svarbiausią vietinę Kanaano žemės dievybę. Iš tikrųjų ligi tol hetitų dievas buvo vadinamas Baalzebubu (Baal – viešpats, valdovas + zebub – kunigaikštis). Apgalvotai pakeisdami antrąjį balsį (aa -> ee) žydai „Dievų kunigaikštį“ pavertė „Musių viešpačiu“. 
Evangelijoje yra pasakojama, kad fariziejai ir raštų aiškintojai vadinę Jėzų Kristų Belzebubu arba tvirtinę, kad jis „Belzebubo galia“ išvaro piktąsias dvasias (Mt 10:25; 12:24; Lk 11:15-19). Tačiau Kristus jiems atkirto jei aš išvarau „Belzebubo galia“, tai kokia galia piktąsias dvasias „išvarinėjo“ jūsų mokytojai.
Trivarpė padraika

Botaninė charakteristika

Stiebas požeminis. Šakos suaugusios į tankią puokštę, šakučių viršūnėlės beveik vienodame lygyje. Lapai smulkūs, prigulę prie šakelių. Varputės iki 2,5 cm ilgio. Sporifikuoja liepos-spalio mėn.
Auga sausuose pušynuose, viržynuose. Pietryčių Lietuvoje neretas, kitur retesnis.
Valentinas Rumbutis

Biografija

2008 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, mokytojas, mechanikos inžinerijos bakalauras.
Ignalinos rajono savivaldybės administracijos Ignalinos miesto seniūnijos seniūnas.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys.
Konkordija (Argentina)

Istorija

Miestas įkurtas 1831 m. lapkričio 29 d., buvusios indėnų guaranių gyvenvietės vietoje. Pavadinimas Concordia reiškia „santarvė, susitarimas“. 1857 – 1859 m. į miestą atvyko daug imigrantų iš Europos (ypač švedų ir vokiečių).

Susisiekimas

Konkordija yra 430 km į šiaurę nuo Buenos Airių. Keliais sujungta su Buenos Airėmis, Parana ir Korientesu. Per Salto Grandės užtvankos dambą eina geležinkelis į Saltą. Netoli miesto yra Konkordijos oro uostas.

Ekonomika

Konkordija – žemės ūkio centras. Apylinkėse auginami ryžiai, citrusai, uogos (mėlynės). Gyvulininkystė. Netoli nuo miesto yra Salto Grandės užtvanka ant Urugvajaus upės.

Lankytinos vietos

Pirmųjų jėzuitų misionierių įkurtų bažnyčių griūvėsiai, paplūdimiai prie Urugvajaus upės, sanatorijos ir poilsio namai prie Salto Grandės tvenkinio, sportinė žūklė, vandens pramogos, Konkordijos karnavalai.
Malų Plocko valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939-1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Kolno rajonui. 1941-1945 m. priklausė Trečiajam reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975-1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. 2011 m. spalio 28 d. pradėtas naudoti Malų Plocko valsčiaus herbas.

Administracinis suskirstymas

Budų Želaznė, Budų Kozluvka, Chludniai, Cvalinų Dužė, Cvalinų Malė, Juzefovas, Kontai, Kolakų Strumieniai, Kolakų Vietžichovas, Koženistė, Krukuvka, Malų Plockas, Mšcivujė, Nove Rakovas, Popkai, Rogienice Piasečnė, Rogienice Velkiai, Rogienice Vipichai, Ruda Skroda, Rudka Skroda, Šmiarovas, Stare Rakovas, Vaškai, Vlodkai, Vigranė ir Zalesiai.
Meškuičių gimnazija

Istorija

1908 m. pradėjo veikti Meškuičių pradžios mokykla, 1909 m. atidaryta valstybinė pradžios mokykla, prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, mokyklos patalpose įsikūrė vokiečių kariai. Per karą mokyklos pastatas labai nukentėjo. 1919 m. Meškuičių pradžios mokykla persikėlė į kitą pastatą, kuriame buvo nuovada ir valsčiaus kontora. 1938 m. 1938 m. spalio 30 d. Meškuičiuose iškilmingai atidaryta dviejų aukštų šešiametė mokykla. 1944 m. Meškuičių mokykla perorganizuota į progimnaziją, 1952 m. atidaryta Meškuičių vidurinė mokykla. 1965 m. pastatytas pirmasis priestatas, 1977 m. – antrasis priestatas, valgykla, sporto salė, bendrabutis. 1997 m. įkurtas mokyklos istorijos muziejus, 1998 m. įrengta skaitykla, 2000 m. pradėjo veikti mokyklos radijas, 2005 m. įkurtas Meškuičių vidurinės mokyklos sporto klubas, 2010 m. akredituota vidurinio ugdymo programa, mokykla tapo Meškuičių gimnazija.
Drohičino miesto herbas

Drohičino miesto herbas (lenk. Herb Drohiczyna) – Drohičino miesto herbas yra padalintas į tris dalis. Viršutinėje herbo dalyje, geltonos spalvos užsklandoje vaizduojamas rudos spalvos tauras. Apatinėje dalyje raudonoje užsklandoje kairėje pusėje vaizduojamas Vytis, o dešinėje pusėje Lenkijos herbas. Virš herbo vaizduojama auksinė karūna, iš šonų žalios juostos ir už herbo du susikryžiuojantys kalavijai. 1498 m. gyvenvietė gavo miesto teises ir nuo tada miesto herbe buvo vaizduojama rudos spalvos tauro galva. Iki 1569 m. Liublino unijos miestas priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Nuo 1960 m. herbe pradėti vaizduoti ir Lietuvos bei Lenkijos herbai.
Ikona

Ikona (gr. εiκών tar. eikon 'atvaizdas') – sakralinis paveikslas, atsiradęs bizantiškos kultūros aplinkoje, parodantis šventus asmenis, scenas iš jų gyvenimo, biblines ar liturgines simbolinės scenas. Būdinga rytų krikščionių bažnyčioms, įskaitant stačiatikių ir graikų. Meno istorikų teigimu, ikonų prototipai buvo Fajum kapiniai portretai ar ankstyvųjų krikščionių tapyba katakombuose.
Gimtinė (laikraštis)

Gimtinė – mėnesinis tėviškės pažinimo laikraštis, leistas nuo 1989 m. gegužės 30 d. iki 2009 m. Vilniuje.

Istorija

Iki 1990 m. Nr. 5 ėjo kaip Lietuvos kraštotyros draugijos (Sąjūdžio) mėnraštis.
Rašė apie Lietuvos vietovių praeitį, kultūros paveldą, lietuvių papročius, tradicijas, etnografinius bruožus, žymius kraštiečius. Tiražas 1989 m. – 30 000 egz., 1997 m. – 2000 egz. Buvo leidžiami neperiodiniai priedai „Kūlgrinda“ ir „Tėviškėlė“.
Redaktorius Kazys Račkauskas.
Pašilė (Ukmergė)

Pavadinimo kilmė

1789 m. Vaitkuškio dvarui priklausančioje teritorijoje pastatyta Pašilės Šv. Barboros bažnyčia, tuomet buvusi prie šilo – iš to ir kilo Pašilės pavadinimas.

Žymūs žmonės

Pašilės kapinėse palaidota O. Balzako uošvė grafienė Aleksandra Kosakovska (1811–1886), jos sūnus Stanislovas ir tragiškai žuvusi anūkė Anulka.
Visuomenės sutartis

Socialinis kontraktas (visuomenės sutartis, angl. Social contract) - filosofijos, sociologijos ir politologijos terminas, skirtas pažymėti realią ar hipotetinę sutartį tarp valstybės ir piliečio dėl teisių ir laisvių naudojimo.
Pirmą kartą terminą panaudojo Žanas Žakas Ruso. Žmogus, gyvendamas visuomenėje, privalo sutarti su kitais visuomenės nariais dėl jo, kaip žmogaus teisių ir laisvių, ir visuomenės, kaip sociumo, teisių ir laisvių derinimo.
Šių laikų praktikoje suprantamas kaip sutartis tarp vyriausybės ir profesinių sąjungų susivienijimo, siekiant bendrų tikslų. Pirmą kartą panaudotas 1974 m., kai Didžiosios Britanijos leiboristų vyriausybė ir profsąjungų susivienijimas susitarė palaikyti šalyje socialinį ir politinį stabilumą, vyriausybei vykdant priemones, mažinančias infliaciją ir nedarbą.
Vyriausybė įsipareigojo pasiekti, kad įgyvendinus visas numatytas priemones, bus suderintas kainų ir darbo užmokesčio santykis, sumažinti mokesčiai turintiems mažas pajamas ir padidinti turtingiesiems, padidintos gyvenamosios statybos apimtys, pagerinta socialinė ir sveikatos apsauga. Profsąjungos įsipareigojo nekelti nepagrįstų reikalavimų ir nestreikuoti.
Tačiau ciklinės ekonominės krizės sąlygomis daugelis sutarties nuostatų pasirodė neįmanomos, todėl 1977 metais profsąjungos atsisakė ją pratęsti. Tai tapo pagrindine leiboristų pralaimėjimo 1979 metų parlamento rinkimuose priežastimi.
Aleksandra

Biografija

1387 m. Aleksandra ištekėjo už Mazovijos kunigaikščio Zemovito IV. Vedybos įvyko po Krėvos unijos, kai Zemovitas IV sutiko nekonkuruoti su Aleksandros broliu Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu Jogaila ir palaikyti jį kaip naująjį Lenkijos karalių.
Aleksandros ir Zemovito IV dukra Cimburga 1412 m. ištekėjo už Austrijos hercogo Ernsto Geležinio (vok. Ernst der Eiserne). Vestuvės įvyko Budoje, Šventosios Romos imperatoriaus Zigmanto Liuksemburgiečio rezidencijoje. Tuo metu imperatorius buvo tarpininkas derybose tarp Aleksandros brolio Jogailos ir Teutonų ordino.
Dvi kitos dukterys buvo ištekėjusios už Mykolo Žygimantaičio, kuris buvo kandidatas į Lietuvos didžiosios kunigaikštystės sostą.
Midvaguras

Istorija

Kaimą įkūrė vikingai. 1899 m. sugauta daugiausia banginių per dieną Farerų salose – 1300.
HBasic

HBasic – integruota programavimo terpė, skirta kurti, vykdyti ir tobulinti programas, naudojant BASIC kalbą. HBasic turi objektinės orientacijos bruožų, kartu su iš anksto kompiliuotais C++ komponentais (bendro vartojimo bibliotekos) ar klasių apibrėžimais (HBasic pirminis kodas). Taip pat yra ir paveldėjimo versija.
Hbasic yra subrendęs BASIC įrankis Linux operacinėms sistemoms. HBasic išleistas GNU licencijos pagrindu.
Aldona Ruseckaitė

Biografija

1968 m. baigė Šilavoto vidurinę mokyklą. 1971–1975 m. „Litekso“ fabriko kadrų skyriaus inspektorė. 1972–1978 m. VUKHF studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1975–2002 m. Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikumo (dab. Kauno kolegijos J. Vienožinskio menų fakultetas) lietuvių kalbos dėstytoja. Nuo 1976 m. LSSR literatūros muziejaus (dab. Maironio lietuvių literatūros muziejus) mokslinė bendradarbė, 1980–1989 m. skyriaus vedėja, nuo 1989 m. iki 2019 m. muziejaus direktorė.
Tarptautinės muziejų tarybos (ICOM) narė, Trečiojo amžiaus universiteto Menų fakulteto dekanė. Nuo 1999 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė.
Vasario 21

Vardadieniai

Eleonora – Feliksas – Kęstas – Kęsvilas – Kęstutis – Leonora – Lionė – Nora – Žemyna
Vilniaus dailės akademijos Telšių fakulteto skulptūrų parkas

Vilniaus dailės akademijos Telšių fakulteto skulptūrų parkas – skulptūrų parkas, įkurtas 2011 m. spalio 21 d. Masčio ežero pakrantėje šalia Vilniaus dailės akademijos Telšių fakulteto. Idėjos autoriai – Telšių savivaldybės Architektūros skyriaus vedėjas prof. Algirdas Žebrauskas bei doc. Osvaldas Neniškis. Skulptūrų parke eksponuojami 9 autorių darbai, kurių kūrėjai yra Telšių aukštesniosios taikomosios dailės mokyklos ir Vilniaus dailės akademijos Telšių fakulteto absolventai.
Vaišvydava

Pavadinimo kilmė

Legendos byloja, kad kadaise Nemuno slėnio žemės priklausiusios garsiam valdovui Vaišvydui, kuris čia turėjęs medinę pilį. Dabartinis gyvenvietės vardas ir galėjęs kilti prie valdovo vardo pridedant vietovardinę priesagą -ava.
Neoromaninė architektūra

Neoromaninė architektūra – XIX a. antrosios pusės istorizmo architektūros kryptis, kurios kūrėjai įkvėpimo sėmėsi iš XI - XII amžių romaninės architektūros formų. Abiem šiem stiliam būdinga masyvūs kontraforsai, pusapskritės arkos ir langai, neorimanikoje įgyjantys labiau supaprastintas architektūrines formas. Nors tuo pačiu laiku Europos architektūroje dominavo neogotika, buvo vertinamas neoromaninio stiliaus masyvumas, formų atšiaurumas. Šiuo stiliumi statyti universitetų ansambliai JAV, bažnyčios, visuomeniniai pastatai. Vienas žymiausių šio stiliaus meistrų buvo amerikietis Henry Hobson Richardson.
Lietuvoje neoromanika buvo kur kas mažiau populiari, nei kiti istorizmo stiliai. Vos keletą Lietuvos bažnyčių galima neginčijamai priskirti grynajam neoromaniniam stiliui. Tačiau daugelyje neogotikinių ir istoristinių kulto pastatų ryškūs būdingieji neoromanikos bruožai: romaninės formos dažniausiai kūrybiškai derinamos su būdingomis gotikai. Įspūdingiausi ir bene gryniausi šio stiliaus pavyzdžiai – Lentvario ir Rietavo bažnyčios. Jos turi charakteringas itališko stiliaus varpines – kampaniles – ir yra bazilikinio plano. Neoromanika labiausiai reiškėsi Mažosios Lietuvos plytų stiliaus evangelikų bažnyčių architektūroje, Vyžiuose, Vilkyškiuose, Saugose.
Gvatemalos departamentas

Geografija

Teritorija išsidėsčiusi Gvatemalos aukštumose. Pietiniu pakraščiu driekiasi Čiapaso Siera Madrė su ugnikalnių kūgiais. Šių kalnų pašlaitėje telkšo Amatitlano ežeras.
Bušveldas

Bušveldas yra pietų Afrikos tropinis savanos ekoregionas, kuris apima didesnę dalį Limpopo regiono ir pietų Afrikos šiaurės vakarų regiono. Bušveldas tęsiasi iki vakarų Botsvanos ir pietų Zimbabvės.

Geografija

Regionas stūkso 750–1400 m aukštyje virš jūros lygio. Kasmet lietaus palyja nuo 350 mm vakaruose iki 600 mm šiaurės rytuose. Srityje yra trys reikšmingi kalnynai.

Flora ir fauna

Gerai apaugusio regiono lygumos yra dalijamos į tankių medžių ir aukštų krūmų zonas. Tokios sąlygos leidžia čia veistis įvairiems žinduoliams, įskaitant baltuosius ir juoduosius raganosius, žirafas, kudu ir kelios antilopių rūšys.

Geologija

Bušveldo regionas laikomas vienu iš turtingiausių regionų mineralais pasaulyje, kuris užima daugiau kaip 50.000 kvadratinių kilometrų plotą. Regione plyti dideli chromo, platinos, vanadžio ir kitų mineralų plotai.

Ūkis

Kadangi didžioji dalis regiono sausėja, o regione auga tik keli atsparūs sausrai javai tokie kaip sorgas ir soros, visas ūkis paprastai yra drėkinamas.
Kazimieras Masiulionis

Biografija

1987 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius.
UAB „Judex“ technikos direktorius.
Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Kauno rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Angelė, vaikai Angelė, Aurelija, Martynas.
Trakų rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Vytautas Mikalauskas, jo pavaduotoju Bronius Pargaliauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Saulius Raščiauskas.
Meksikinis rudasis lokys

Aprašas

Meksikinis rudasis lokys buvo vienas sunkiausių ir didžiausių Meksikos žinduolių. Jo ilgis siekdavo 183 cm, o vidutinė masė būdavo 318 kg. Dėl sidabrinio atspalvio kailio juos dažnai vadindavo „el oso plateado“ ('sidabrinis lokys') Meksikinis rudasis lokys (dar vadintas meksikiniu grizliu), buvo smulkesnis už grizlius, gyvenančius JAV ir Kanadoje. Jų kailio vyraujanti spalva būdavo blyškiai geltonrudė, kartais – pilkšvai balta, pro ilguosius plaukus prasimušdavo tamsesnė povilnė. Nutriušus ilgiesiems plaukams individų spalva pakisdavo, būdavo nuo geltonai rudos iki rūdžių spalvos. Ilgiausi plaukai augdavo ant gerklės ir šonų. Pilvo plaukų danga būdavo reta, be povilnės, būdingos nugarai ir šonams.

Arealas

Meksikinis rudasis lokys gyveno šiaurinėse Meksikos teritorijose, ypač vėsesnio klimato pievose ir kalnų pušų miškuose. Senasis arealas driekėsi nuo Arizonos iki Naujosios Meksikos ir Meksikos.

Biologija

Meksikiniai lokiai misdavo daugiausia augalais, vaisiais, vabzdžiais. Atsitiktinai medžiodavo smulkius žinduolius, ėsdavo dvėselieną. Kas treji metai atsivesdavo 1−3 lokiukus.

Išnykimas

Pirmieji europiečiai, sutikę meksikinius ruduosius lokius buvo XVI a. konkistadorai, kai Fransiskas Vaskesas de Koronadas (Francisco Vázquez de Coronado) surengė ekspediciją ieškoti Septynių Aukso Miestų.
Lokiai retkartais medžiodavo naminius gyvulius, todėl fermeriai juos laikė kenkėjais. Meksikinius lokius gaudė spąstais, šaudė, nuodijo. Apie 1930 m. jie jau buvo reti. Jų ankstesnis arealas susitraukė iki trijų izoliuotų kalnų (Cerro Campano, Santa Clara ir Sierra del Nido) 80 km į šiaurę nuo Čihuahua miesto.
1960 m. lokių buvo likę apie 30. Nežiūrint to, kad juos saugojo, juos toliau medžiojo. 1964 m. meksikinį lokį ėmė laikyti išnykusiu.
1969 m. buvo pasirodę pranešimai, kad Jaki upės aukštupyje (Sonora, Meksika) matė kelis šio porūšio lokius. JAV biologas Carl B. Koford surengė kelių mėnesių ekspediciją, bet lokių aptikti nepasisekė.
Maunas

Istorija

Nuo 1915 m., kai buvo įkurtas Maunas, kaip Batawana gentainių sostinė, jis turėjo sunkiai gyvenamo laukinių vakarų miestas, kuriame vietiniai medžioja ir gano savo galvijus. Tačiau, didėjančo turizmo ir dervos kelio iš Natos nuo 1990 m. užbaigimo dėka, Maunas greitai vystėsi ir šiuo metu smarkiai skirasi nuo senojo savo vaizdo. Dabar jame gyvena daugiau nei 30.000 gyventojų.
Mieste yra trys pagrindiniai dideli prekybos centrai – Shoprite, Spar ir Score.
Turistai lėktuvais nusileidžia Mauno tarptautiniame oro uoste, apsstoja vietiniuose viešbučiuose arba važiuoja į stovyklas netoli Okavango deltos.
Maunas, kaip daugelis pietų Afrikos miestų, turi užsitęsusią aviacijos istoriją.

Etimologija

Mauno pavadinimas kildinamas iš Bušmenų žodžio maung, kuris reiškia "trumpų nendrių vieta". Kaimas įkurtas 1915 m. kaip Tawanos žmonių sostinė. Sostinė buvo perkelta iš Totengo miesto po Ndebele karaliaus Lobengulo pergalės.
Nedaloma operacija

Nedaloma operacija (angl. atomic operation) – veiksmas, kuris, net ir vykdant programą vienu metu daugeliui gijų, atliekamas visas iš karto. Programuotojui nereikia rūpintis, jog kita gija ras tik pusiau įvykdyto nedalomo veiksmo rezultatus. Taip pat reikalaujama, jog jei nedaloma operacija nepavyksta, ji turi nepavykti visa – negali likti įvykdytų pradinių nepavykusios operacijos žingsnių rezultatų.
Pavyzdžiui, priskyrimo sakinys (C, C++ arba java)
int a;
a = 10;
yra nedalomas jei a kintamojo tipas (32 bitų sveikasis) toks, jog saugojimui skirtas bitų skaičius sutampa su procesoriaus žodžio ilgiu. Tuomet procesorius naują reikšmę greičiausiai rašys viena komanda. Kitos gijos gali aptikti arba senąją reikšmę, arba naująją – tarpinių reikšmių nebus. Nuorodų priskyrimas taip pat dažniausiai yra nedalomas veiksmas.
Tuo tarpu priskyrimo sakinys
double a;
a = 10.001;
gali ir nebūti nedalomas, nes slankaus kablelio skaičiui saugoti gali reikėti daugiau bitų nei telpa procesoriaus žodyje. Tada procesorius rašys naują reikšmę keletu komandų. Taigi, kitų gijų požiūriu, kintamajame a gali trumpam pasirodyti nei pradinei, nei galutinei reikšmei nelygi tarpinė reikšmė.
Priskyrimo sakinys
long a;
a = 10;
nėra nedalomas veiksmas 32 bitų procesoriui, tačiau paprastai yra toks dabar pasirodžiusiems 64 bitų procesoriams.
Padidinimas vienetu
a = a + 1;
nėra nedaloma operacija ir negali būti saugiai vykdoma keleto gijų vienu metu. Procesoriai paprastai turi komandas atminties ląstelės reikšmei vienetu padidinti, todėl veiksmas
a ++;
kai kada gali būti ir nedalomas (priklauso nuo kompiliatoriaus).
Naudojant gijų sinchronizavimo bei rakinimo metodus, nedaloma galima paversti bet kokio sudėtingumo operaciją. Pavyzdžiui, (java)
synchronized (this)
  {
    a = 1;
    b = a + 1;
    c = a + b;
  }
trys priskyrimo sakiniai visi kartu yra nedaloma operacija. Tačiau ir sinchronizuota sakinių seka formaliai gali nedaloma nebūti jei nesėkmes atveju (kai metama išimtis) gali likti įvykdyta tik dalis sinchronizuotos sekcijos.
Užmiestis (Kuršėnai)

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Kuršėnų apylinkės Kuršėnų tarybiniam ūkiui.

Aplinkinės gyvenvietės

Ringuvėlė – 0,8 km
Gedintės – 2,3 km
Drąsučiai – 2,5 km
Šilėnai – 3,2 km
Pakuršėniai – 1 km
Ringuvėnai – 2,2 km
KURŠĖNAI – 2 km
Gaudžiai – 3,2 km 
ŠIAULIAI – 24 km
Gegužės 20

Vardadieniai

Akvilas – Alfreda – Bernardinas – Eidvilas – Eidvilė – Vygintė
Vilniaus Antakalnio gimnazija

Istorija

Mokykla pastatyta Vilniaus miesto savivaldybės lėšomis 1929–1930 m. Pastatą projektavo architektas inžinierius Stefanas Narembskis. Mokykla pavadinta Bendrų pradinių mokyklų rūmais. Ją sudarė dvi pagrindinės mokyklos. Pirmoji – generolo Liucijano Želigovskio berniukų mokykla, antroji – Vladislovo Sirokomlės mergaičių mokykla.
Antrojo pasaulinio karo metais mokyklos patalpose įkurta karo ligoninė.
1944–1971 m. pastate veikė 5-oji vidurinė mokykla.
1972 m. įsikūrė Vilniaus 22-osios vidurinės mokyklos pradinės klasės.
1973 m. šiame pastate darbą pradėjo 1-oji aštuonmetė mokykla, 1978 m. pavadinta Vilniaus 18-ąja vidurine mokykla.
1983 m. mokyklos patalpos prasiplėtė III korpuso priestatu. Tais pačiais metais mokykloje įvestas sustiprintas anglų kalbos mokymas.
1990 m. mokyklai perduotas dar vienas pastatas – IV korpusas.
1996 m. mokykla pavadinta Antakalnio vidurine mokykla.
2012 m. gegužės 2 d. Vilniaus miesto savivaldybės sprendimu Nr. 1-1551 reorganizuota į Vilniaus Antakalnio gimnaziją ir Vilniaus Antakalnio progimnaziją.

Sportas

Gimnazija turi dvi sporto sales. Mažoji sporto salė yra įsikūrusi tarp dviejų seniausių korpusų, joje vyksta fizinio lavinimo pamokos merginoms, aerobikos, choreografijos pamokos. Didžioji sporto salė įrengta III korpuse. Ji turi gerai įrengtą krepšinio aikštelę, su mediniu parketu ir žiūrovų vietomis antrame salės aukšte. Salė naudojama gimnazijos fizinio lavinimosi pamokoms, joje vyksta Vilniaus miesto sporto centro meninės gimnastikos treniruotės. Salėje namų rungtynes žaidžia gimnazijos krepšinio komanda.
Šiauriau gimnazijos pastatų plyti stadionas. 2007 m. pradėjus mokyklos renovaciją, miesto savivaldybė skyrė lėšų atnaujinti stadionui. Jis buvo apjuostas metaline tvora, apsodintas žole, pastatyti natūralaus pločio futbolo vartai, įrengta 50 sėdimų vietų žiūrovams. Aplink stadioną įrengtas bėgimo takas. Stadionu fizinio lavinimo pamokoms naudojasi ne tik gimnazija, bet ir progimnazija bei  J. Lelevelio mokykla.
Gimnazija didžiuojasi savo futbolo komanda, treniruojama mokytojo Šarūno Ragausko. Antakalnio vidurinė mokykla 2009 m. pirmąkart dalyvavo SFL Gimnazijų turnyre ir užėmė 2 vietą. 2010 m. AVM užėmė 4 vietą SFL Gimnazijų turnyro Mokyklų pogrupyje. Nuo 2012 m. gimnazija dalyvauja Vilniaus gimnazijų vaikinų futbolo 8x8 čempionate: 2012 ir 2013 m. iškovojo 9 vietą, 2014-2015 m. sezone pelnė 10 vietą, o 2015-2016 m. sezone užėmė 15 vietą . Namų stadione komanda taip pat rengia draugiškas futbolo rungtynes su kitų gimnazijų komandomis.
Amon Amarth

Istorija

Grupės ištakos siekia 1988 metus, kai pradiniai Amon Amarth nariai sukūrė grupę pavadinimu Scum, grojusią grindcore stiliumi. 1992 metais jie pakeitė grupės pavadinimą į Amon Amarth ir išleido du demo įrašus - Thor Arise (1993) bei The Arrival of the Fimbul Winter (1994). 1996 metais jie pasirašė kontraktą su Pulverised Records įrašų kompanija ir išleido pirmąjį EP Sorrow Throughout the Nine Worlds, buvo parduota 6000 jo kopijų. Po to grupė sudarė sutartį su Metal Blade įrašų kompanija bei 1998 metais išleido pirmąjį studijinį albumą Once Sent from the Golden Hall, kuris atnešė grupei tarptautinį pripažinimą. Nuo tada jie daro koncertų turus visame pasaulyje, pasirodo įvairiuose festivaliuose, žurnaluose ir sukūrė septynis muzikinius klipus. Grupės pavadinimas, panašu, kilo iš Lemties Kalno pavadinimo elfų kalba "Amon Amarth", minimo J. R. R. Tolkien epinėje knygoje "Silmariljonas", "Žiedų Valdovo" priešistorės.

Muzikinis stilius bei dainų tekstai

Dauguma grupės dainų yra paremtos skandinavų mitologija, vikingais ir pasauliu prieš krikščionybę.
Engelsas (Rusija)

Istorija

Įkurtas 1747 m. kaip druskos vežėjų gyvenvietė (vadinosi Саратовский земляной городок, Покровский городок, Покровка, Покровская слобода); čia taip pat buvo iš Eltono ežero išgaunamos druskos sandėliai. Nuo XVIII a. Pavolgio vokiečių centras. 1914 m. tapo miestu, 1918 m. Pavolgio Vokiečių autonominės srities centru, 1924–1941 m. Pavolgio Vokiečių ATSR sostinė. Iki 1931 m. vadinosi Pokrovsku, bet tuomet pervadintas komunizmo ideologo F. Engelso garbei.
1961 m. balandžio 12 d. 27 km į pietus nuo Engelso, prie Smelovkos kaimo, po pirmojo skrydžio į kosmosą nusileido Jurijus Gagarinas. Šioje vietoje yra architektūros kompleksas Гагаринское поле.
Erykah Badu

Apdovanojimai

Badu yra laimėjusi 4 Grammy apdovanojimus, nominuota 19-kai.