google/wiki40b huggingface dataset:
Abha

Istorija

Abhos namai yra pastatyti rankomis iš akmens ir purvo. Kai kuriems namams per 300 metrų ir jie vis dar gyvenami. Nedideli aukščių skirtumai tarp vienaukščių pastatų sudaro nupjautos piramidės įspūdį. Pastatų sienos tarsi lentynos išsidėstę vertikaliai viena kitą ir užstoja viena kitą nuo lietaus permirkimo. Abha turi gerai žinomą turgų kuris veikia kasdien. Turgus visada pilnas veiklos ir judančių žmonių. Čia deramasi dėl vaisių, daržovių, kavos pupelių ir panašių produktų. Parduodami tokie ypatingi vietiniai dirbiniai kaip išpuošti sidabriniai beduinų papuošalai ir rankų darbo krepšiai.

Geografija

Abha yra išsidėstęs pietiniame regione, o jo namai yra vieni iš didžiausiam aukštyje esančių pastatų Saudo Arabijoje, apie 3300 metrų virš jūros lygio. Vietovė yra labai priklausoma nuo lietaus, dėl ko artiniausių kaimų gyventojams žiemą kartais tenka patirti potvynius. Pučiantis gaivus vėjas vasaros metų pusiasalį daro patrauklesniu. Abha yra Asiro provincijos administracinė sostinė, todėl čia yra valstybinės institucijos, bei medicijos ir mokslo įstaigos. Abhoje yra Karaliaus Khalido Universitetas (King Khaled University) ir Princo Sultono viešbučių vadybos koledžas (Prince Sultan College for Hotel Management). Abhoje yra vietinis oro uostas iš kurio tiesiogiai galima nuvykti į mažiausiai keturis miestus: Rijadą, Džidą, Taifą ir Damamą. Al Vatanas (Al Watan) yra vienas pagrindinių Saudo Arabijos dienraščių, kurio redakcija ir spaustuvė yra Abhoje.

Turizmas

Saudo Arabijos valdžia tam, kad pritrauktų turistus į miestą, sugalvojo Abhos festivalį. Jo metu mieste ir jo prieigose vyksta sporto renginiai, įvairūs šou, parodos ir muzikiniai vaidinimai, kuriuose dalyvauja žymiausi šalies poetai ir dainininkai.
Antanas Šmulkštys

Biografija

Nuo 1897 m. mokėsi Marijampolės gimnazijoje, vėliau studijavo Seinų kunigų seminarijoje. Kunigu įšventintas 1909 m. vasario 22 d. 1914 m. baigė Peterburgo dvasinę akademiją, apgynė teologijos kandidato laipsnį.
Vikaravo Virbalyje ir kitose Seinų vyskupijos parapijose. 1917 m. dalyvavo Vilniaus konferencijoje, išrinkusioje Lietuvos Tarybą, kuri paskelbė šalies Nepriklausomybę. Nuo 1917 m. pabaigos dėstė tikybą Marijampolės mokytojų kursuose, vėliau Marijampolės „Žiburio“ gimnazijoje.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas. 
1923 m. redagavo laikraštį „Laisvė“. Po 1927 m. iš politinio gyvenimo pasitraukė. Buvo išvykęs į JAV, vėliau grįžo į Lietuvą. Antrosios TSRS okupacijos metais kunigavo Kauno bažnyčiose.
Antanas Šmulkštys parengė tikybinių knygų, vertė rusų, lenkų, vokiečių literatūros klasikų poeziją, išleido eilėraščių rinkinį, dramos kūrinių, rašė literatūros kritikos ir publicistikos straipsnius, recenzavo operos spektaklius, dailės parodas. „Paparonio“ slapyvardžiu skelbė įvairius grožinės literatūros kūrinius, domėjosi Lietuvos istorija, senąja tikyba, studijavo Daukanto, Teodoro Narbuto, Adomo Mickevičiaus kūrybą, Strijkovskio, Dlugošo tekstus, iš lenkų kalbos vertė J. Kraševskio „Vitolio raudą“.
Antano Šmulkščio-Paparonio susidomėjimas istorija, tautosaka, mitologija paskatino jį sukurti lietuvių tautinį epą – „Pasakų atošvaitas“. Šiame, hegzametru eiliuotame kūrinyje, Paparonis aprašo pasaulio sutvėrimą, gerąjį darną globojantį dievą Aukštieją, sudarytą iš trijų asmenų (Praamžiaus, Prarimio ir Laimos), jo pašėlusį sūnų Perkūną, sėjantį nerimastį, apie dievų tarpusavio santykius, žmonijos nuopuolį. Paparonio epas pasižymi motyvuotai archajizuota kalba, menančią senųjų religinių tekstų skambesį. Antanas Šmulkštys siekė parašyti epinę trilogiją (apie dievus, apie žmones ir apie didvyrius), tačiau iki mirties spėjo pabaigti tik pirmąją dalį. „Pasakų atošvaitos“ išleistos tik atkūrus nepriklausomybę (1993 m., Leono Gudaičio pastanga).
Viršaitis

Viršaitis (rus. старшина) – istorinė administracinė savivaldos pareigybė, išlikusi Lenkijoje.

Istorija

Viršaitis valdė valsčių, Lietuvos TSR – apylinkę. Pareigybė buvo Rusijoje, Lietuvoje. Buvo renkamas rinkikų („vibornų“). Apylinkės taryba Lietuvos TSR rinko apylinkės viršaitį.
Valsčiaus taryba kartą per mėnesį posėdžiaudavo, kitu laiku jos nutarimus bei valstybės įstatymus vykdė valsčiaus valdyba ir tarnautojai – viršaitis, jo pavaduotojas, raštininkas, kasininkas ir seniūnas.
Jūravos valsčius

Jūravos valsčius buvo Mažojoje Lietuvoje, dešiniajame Nemuno krante. Centras – Jūrava.
Juozas Milašiūnas

Biografija

Valstietis, dailidė. Nuo 1885 m. platino draudžiamąją lietuvišką spaudą, ją dažniausiai slėpė savo namuose Panevėžyje, platino Panevėžio, Biržų, Rokiškio ir Ukmergės apskrityse. Keletą kartų įkliuvo, bet buvo paleistas. Pergabeno spaudos už apie 8000 rublių. Platino įvairaus turinio spaudą, dažniausiai maldaknyges, elementorius, kalendorius. Bendradarbiavo su J. Bieliniu, K. Ūdru ir kiti knygnešiais. 1903 m. vengdamas suėmimo emigravo į JAV. Po 1904 m. lietuvių spaudos draudimo panaikinimo grįžo. Jo pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.
Leibpediatras

Leibpediatras (rus. лейб-педиатр) – Rusijos imperatoriaus rūmų vaikų gydytojo pareigybė ir jas einantis asmuo.
Pareigybė egzistavo 1835–1917 m. Įvesta 1835 m. leibpediatru paskyrus slaptąjį patarėją K. Rauchfusą.
Pagal 1801 m. dvaro etatus buvo pavaldus III klasę rangų lentelėje užimančiam leibmedikui, kuris vadovavo visiems rūmų medikams – leibchirurgui, leibakušeriui, leibpediatrui, leibokulistui, leibotiatrui ir kt.
Leibpediatrai buvo valstybės patarėjas I.P. Korovinas, N.K. Viažlinskis.
Leibpediatro vardas panaikintas 1917 m. Vasario revoliucijos metu.
Adomas Vitauskas

Biografija

Vargonininkavo Kiaunoriuose, Kužiuose, Kuršėnuose. Nuo 1937 m. Šiaulių Aušros muziejaus neetatinis muziejininkas konservatorius. Tvarkė muziejaus fondus, dalyvaudavo vasaros išvykose ir ekspedicijose. Per 1938-1940 m. muziejui pateikė per 2000 rankraščio puslapių surinktos medžiagos. Žurnale „Gimtasai kraštas“ publikavo 32 straipsnius.
1940 m. pradėjo dirbti Kuršėnų valsčiaus vykdomajame komitete. Prasidėjus karui slapstėsi, 1942 m. įkalintas Šiaulių kalėjime, mėgino bėgti iš kalėjimo ir buvo nužudytas.
Bela III

Biografija

Tėvas Vengrijos karalius Geza II. Motina Kijevo kunigaikščio Mstislavo I Vladimirovičiaus duktė Eufrozinija.

Valdymas

Kadangi oficialus sosto paveldėtojas buvo Steponas III pagal susitarimą su Bizantijos imperatoriumi Emanueliu I auklėtas Bizantijos dvare ir turėjęs rūpintis santykiais su šia valstybe. Bizantijoje jis susižadėjo su imperatoriaus seserimi Mariją ir priėmė Aleksijaus vardą. 1165 m. tapo oficialiu Bizantijos sosto paveldėtoju, tačiau Emanuelis I netrukus susilaukė sūnaus, dėl to Belai buvo atšauktas paveldėtojo titulas, o jo santuoka paskelbta negaliojančia. 1172 m. kovo 4 d. Steponas buvo nunuodytas ir Bela grįžo į Vengriją ir užėmė Vengrijos sostą. Dėl santykių su Bizantija jį palaikė ne visi kilmigieji, netgi jo paties motina, kurie buvo linkę soste matyti Belos brolį Gezą. Bela suėmė savo brolį ir jis į laisvę pateko tik 1189 m., kai į Vengriją atvyko imperatorius Frydrichas I ir Geza prisidėjo prie jo vadovaujamos kryžiaus žygio.
1180 m. mirus Emanueliui I išsivadavo nuo Bizantijos įtakos, sudarė sąjungą su popiežiumi ir užėmė Sremą, Kroatiją, po 1181–1188 m. ir 1190–1191 m. karų su Venecija užėmė Dalmatiją. Mėgino prisijungti Haličą, į kurį pretendavo jau jo pirmtakai. 1188 m. Bela užėmė visą Haličą, ištrėmė jo kunigaikštį Vladimirą Jaroslavovičių ir savo sūnų Andrių paskelbė Galicijos karaliumi. Netrukus po to Vladimirui su lenkų ir vokiečių pagalba pavyko susigrąžinti kunigaikštystę.
Skatino ūkio ir kultūros plėtrą, įvykdė administracinę reformą, įkūrė karaliaus kanceliariją. Perėmė daugelį Prancūzijos karaliaus dvaro papročių. Belos valdymo laikotarpiu pradėtas naudoti dvigubas kryžius, kuris dabar yra Vengrijos herbo dalimi.
Mylėk Tėvynę

Mylėk Tėvynę – Lietuvos partizanų laikraštis, ėjęs 1946–1947 m.

Istorija

Leido partizanų Merkio rinktinės štabas. Išėjo apie 100 numerių.
Redagavo Adolfas Ramanauskas (Vanagas).
Waino Aaltonen

Biografija

1910–1915 m. Turku mieste mokėsi pas V. Vesterholmą „Menininkų skatinimo draugijos“ mokykloje, priklausančiai Turku meno asociacijai. Nuo 1923 m. mokėsi Italijoje, Prancūzijoje ir Didžiojoje Britanijoje. Sukūrė paminklus, portretinius biustus, kamerines skulptūras iš granito, marmuro, medžio, terakotos, bronzos. Susikūrus Suomijos valstybei ir vykstant Pirmajam pasauliniam karui kūrė Karo paminklus. 1950–1952 m. kūryboje jaučiama neoklasicistinė tradicija. Turku mieste yra įkurtas jo vardo muziejus.
John Higgins

Džonas Higinsas (John Higgins, g. 1975 m. gegužės 18 d.) – profesionalus škotų angliškojo biliardo žaidėjas.
1998, 2007, 2009 ir 2011 m. Pasaulio angliškojo biliardo čempionatų nugalėtojas. Turi daug gerbėjų rytų Europoje.

Indėlis populiarinant angliškąjį biliardą

D. Higinsas išties labai daug pasitarnavo populiarinant angliškąjį biliardą rytų Europoje. Jo dėka buvo surengti turnyrai Snooker Series – angliškojo biliardo turnyrai buvo pirmąkart surengti Berlyne, Varšuvoje ir Maskvoje.
Alexis de Tocqueville

Biografija

Kilęs iš Normandijos aristokratų. Tėvas, būdamas aktyviu monarchistu, vos išvengė mirties Prancūzijos revoliucijos metu. Baigė Meco Faberto licėjų. 1826 m. baigė Paryžiaus universitetą. Nuo 1827 m. iki 1831 m. dirbo teisėju Versalyje. Gavęs užduoti ištirti JAV veikusią kalėjimų sistemą, nuo 1831 m. iki 1832 m. keliavo po Jungtines Valstijas. Po šios 9 mėnesių kelionės 1835 m. išleido pagrindinį savo darbą „Demokratija Amerikoje”, kuris dabar yra laikomas vienu iš ankstyvųjų sociologijos ir politinių mokslų veikalų. 1835 m. keliavo po Jungtinę Karalystę ir Airiją, siekdamas ištirto pramonės poveikį miestams. Nuo 1839 m. Deputatų rūmų, o nuo 1848 m. revoliucijos - Steigiamojo ir Įstatymų leidžiamojo susirinkimo narys. 1841 m. ir 1846 m. keliavo po Alžyrą. Po šios kelionės išleido knygą Travail sur l'Algérie, kurioje kritikavo Prancūzijos kolonizacijos modelį, teigiamu pavyzdžiu nurodydamas Britų kolonizacijos variantą. 1849 m. - Prancūzijos užsienio reikalų ministras. 1851 m. pasitraukė iš politinės veiklos.

Darbai

Žinomas už darbus „Demokratija Amerikoje” (išleistą dviem tomais: 1835 m. ir 1840 m.) ir „Senasis režimas ir revoliucija” (1856 m.). Abiejuose savo darbuose Tokvilis nagrinėjo vakarų visuomenėse didėjančios socialinių sąlygų lygybės padarinius individui ir valstybei. Apdovanotas Garbės legiono ordinu.
Pranciškus Juozauskas

Biografija

Mokėsi Joniškio 1-ojoje vidurinėje mokykloje. Piešė nuo vaikystės, kūrė karnavalines kaukes, rašė eiles. 1958-1964 m. studijavo architektūrą Kauno Politechnikos institute, įgijo inžinieriaus–architekto specialybę.
Aktyvus visuomenininkas, Lietuvos architektų sąjungos narys nuo 1967 m., Lietuvai pagražinti draugijos Palangos skyriaus Valdybos narys, Šaulių sąjungos narys, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys. Dainavo vyrų chore „Žilvinas“ (1996-2002), „Naglis“ nuo (2002 m.). Architektas surengė keletą akvarelės darbų parodų Plungėje bei Palangoje. Domėjosi liaudies meno margučių marginimo ir dažymo vašku technika bei tradicijomis. Savo kurtus Velykinius margučius eksponavo parodose, viena jo margučių kolekcija demonstruota Vokietijoje.
Vedęs, turi sūnų Mindaugą ir dukrą Audronę, pianistę.
Raudonplynis (durpynas)

Raudonplynis – durpynas Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Kazlų Rūdos, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Višakio Rūdos, Beržiniškės miške. Prateka Trumpukas. Plotas – 2,82 km². Sudarytas žemapelkės vietoje.
Iki pradedant durpių gavybą didžiausias nenusausinto durpių klodo storis buvo 5,0 m, vidutinis – 2,6 m. Pelkėje būta ~5,1 mln. m³ durpių. Jų vidutinis susiskaidymas 26 %, peleningumas 8,8 %, drėgnumas 87 %. Dugne slūgso smėlis.
Tarybiniais metais Raudonplynyje durpes kasė Ežerėlio durpių įmonė (1985 m. iškasė 5300 t durpių). Dabar durpynas išnaudotas. Šalia įsikūrę Raudonplynio, Beržiniškės kaimai.
Srednekolymsko ulusas

Geografija

Rytuose ribojasi su Magadano sritimi ir Čiukčių autonomine apygarda. Uluso paviršius daugiausia lygus, didžiąją dalį ploto užima labai pelkėta Kolymos žemuma. Vakaruose iškilęs Alazėjos plokščiakalnis, rytuose – Jukagirų plokščiakalnis. Svarbiausios upės yra Kolyma (su intakais: Beriozovka, Sededema) ir Alazėja (su Rosocha). Yra gausybė ežerų (didžiausi – Pavylono, Ebės).
Vidutinė sausio mėnesio temperatūra yra -38 °C, liepos mėnesio +12 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – nuo 150 iki 300 mm (Jukagirų plokščiakalnyje).
Yra Kolymos gamtinis parkas.
Polinukleotidai

Polinukleotidai – polimerai, kurie yra sudaryti iš 13 arba daugiau nukleotidų monomerų. Pagrindiniai šios junginių klasės atstovai yra DNR ir RNR.

Polinukletidai gyvuose organizmuose

Polinukleotidai sutinkami kiekviename gyvame organizme. Jų esminė paskirtis saugoti ir perduoti genomą.

Polinukleotidai moksliniuose eksperimentuose

Polinukleotidai yra naudojami biocheminiuose eksperimentuose, pavyzdžiui, PGR reakcijoje arba DNR sekoskaitoje (sekvenavime).
Dow Jones Industrial Average

The Dow Jones Industrial Average (NYSE: DJI, taip pat DJIA, Dow 30, INDP, ar neformaliai Dow Jones ar The Dow) − vienas iš keleto akcijų rinkos indeksų, sukurtų XIX a. „The Wall Street Journal“ redaktoriaus ir „Dow Jones & Company“ įkūrėjo − Šarlio Dau. Šis indeksas atspindi JAV industrinio sektoriaus akcijų kursus. Tai yra antras pagal senumą indeksas Jungtinėse Valstijose, einantis po to paties verslininko sukurto Dow Jones Transportation Average indekso. Indeksas apskaičiuojamas naudojant 30-ties didžiausių ir paklausiausių JAV kompanijų. Žodis industrinis yra istorinis reliktas, nes šiuo metu daug didžiausių firmų neturi nieko bendro su senąja sunkia industrija.

Indekso reikšmė

Akivaizdu, kad DJIA reikšmei didesnę įtaką turės tų akcijų kursai, kurie palyginti su kitais DJIA „klubo” narių yra pastebimai didesni (nors apyvartos apimties požiūriu situacija gali būti ir priešinga). Tiesa, modernioje JAV akcijų rinkoje daugelio intensyviai brangstančių akcijų kursai nespėja pasiekti absoliučių reikšmių, žymiai didesnių už atitinkamo segmento vidurkį, nes tokios akcijos tiesiog smulkinamos. Tuo tarpu panaudojus tradicinę Dow Jones indekso skaičiavimo metodiką neišvystytoje akcijų rinkoje, kurioje cirkuliuoja labai skirtingo nominalo akcijos, pagrindinę indekso dinamiką gali nulemti poros akcinių bendrovių akcijos.
Rūta Šepetys

Biografija

Gimė JAV lietuvio ir amerikietės šeimoje. Šeimoje iš trijų vaikų ji jauniausia. Jos tėvas Lietuvą paliko 1940 m., vėliau devynerius metus praleido Vokietijos pabėgėlių stovyklose ir 1949 m. atvyko į JAV. Rūta Šepetys baigė Hilsdalo koledžą (Hillsdale College), kur studijavo operą, tarptautinius finansus. Vėliau mokslus tęsė Prancūzijoje (Toulone ir Nansyje). Įgijusi magistro laipsnį grįžo į JAV ir trylika metų dirbo Los Andžele, muzikos verslo srityje. Įkūrė savo firmą, atstovavo daugeliui garsių JAV muzikantų, dainininkų ir grupių. Panorusi šiek tiek ramesnio gyvenimo, persikėlė į Tenesio valstiją. Dabar Rūta gyvena Nešvilyje su vyru Michaelu, netoli tėvų ir vyresnio brolio. 2005 m. ji pirmąkart lankėsi tėvo gimtinėje.
Rūta Šepetys išgarsėjo visame pasaulyje istoriniu romanu „Tarp pilkų debesų“ (angl. Between Shades of Gray) apie lietuvių tremtį į Sibirą Antrojo pasaulinio karo metais. Herojė Lina romane „Tarp pilkų debesų“- jauna mergina, kartu su šeima ištremta į Sibirą, šios kovos, brandos ir meilės istorija jau suvirpino širdis daugiau nei 45 šalyse. Lina iš tiesų egzistuoja: knyga parašyta remiantis tremtinės Irenos Saulutės Špakauskienės prisiminimais.
Skaitykite daugiau: http://kultura.lrytas.lt/kinas/2015/08/20/news/filmo-tarp-pilku-debesu-aktore-bel-powley-triumfuoja-kine-2938263/?utm_source=lrExtraLinks&utm_campaign=Copy&utm_medium=Copy . Knyga skirta vaikams ir paaugliams, tačiau, daugelio nuomone, ji tinkama skaityti visų amžiaus grupių žmonėms.  Romanas pateko į „The New York Times“ bestselerių sąrašą, išverstas į 27 pasaulio kalbas. Italijoje romanas įtrauktas į mokykloms rekomenduotinų knygų sąrašą.
Plembergas

Istorija

1578 m. minimas Plemborgo dvaras. XVIII a. dokumentuose dvaras ir gyvenvietė įvardijami kaip Plembork ir Plenbork. Nuo 1995 m. gyvenvietė pervadinta į Plembergą.
Vladas Tarasonis

Biografija

Gimė malūnininko šeimoje. Mokėsi Alvito pradžios mokykloje, Kybartų gimnazijoje. 1919 m. kartu su kitais Vilkaviškio apskrities vyrais išėjo savanoriu. Savanorių registracijos biure buvo nukreiptas į Kauno komendantūros artilerijos skyrių. Iš ten tais pačiais metais įstojo į Karo mokyklą.
1920 m. spalio 17 d. paskirtas į 10-ąjį pėstininkų Marijampolės pulką 1-os kulkosvaidžių kuopos jaunesniuoju karininku. Dalyvavo kovos veiksmuose su lenkais, vėliau saugojo sieną Vištyčio-Kalvarijos ruože. 1924 m. pulkas išformuotas, V. Tarasonis perkeltas į Kauną, į 5-ąjį pėstininkų LDK Kęstučio pulką, kulkosvaidžių kuopos vado pavaduotoju, suteiktas vyr. leitenanto laipsnis. Čia pasinėrė į kultūrinę veiklą, tapo pulko švenčių organizatoriumi, redagavo pulko laikraštį „Kęstutietis“, parašė pulko istoriją, įkūrė pulko muziejų. Buvo pulko švietimo komisijos, garbės teismo, Karininkų ramovės komiteto narys. 1928 m. suteiktas kapitono laipsnis.
1931 m. spalio 26 d. perkeltas į Vilkaviškį, į 4-ąjį artilerijos pulką. V. Tarasonis ir 4-ajame artilerijos pulke užsiiminėjo visuomenine veikla, vadovavo pulko chorui, dėstė karo mokslus Vilkaviškio gimnazijoje. Buvo Vilkaviškio apskrities šaulių bataliono Alvito šaulių būrio vadas. 1936 m. jo iniciatyva įsteigti Alvito karių kapai, perlaidoti 14 savanorių palaikai.
1934 m. 4-ąjį artilerijos pulką iškėlus iš Vilkaviškio, perėjo dirbti į Vilkaviškio karo komendantūrą naujokų šaukimo ir mobilizacijos skyriaus viršininku. Kęstutiečiai, išlydėdami kapitoną, įteikė jam vardinį pistoletą, fotoaparatą, didelį gipsinį Kęstučio bareljefą. Likus vyriausiu karininku Vilkaviškyje, 1940 m. birželį teko sutikti įžengiančią Raudonąją armiją. 1941 m. birželio 14 d. šeima suimta ir nuvežta į Vilkaviškio geležinkelio stotį, ten V. Tarasonis buvo atskirtas nuo šeimos, liepos 10 d. atgabentas į Krasnojarsko krašto Rešiotų lagerį Nr. 7.
Kęstutiečių dovanos žuvo okupavus Lietuvą. 1940 m. kapitonas ginklą užkasė savo sode, o po 30 metų darbininkai, kasdami tranšėją, atrado ir perdavė saugumiečiams. Fotoaparatą šeima Sibire iškeitė į kibirą bulvių. Gipsinis Kęstučio bareljefas puošė Alvito šaulių namus, jo likimas nežinomas. 1956 m. su šeima grįžo į Lietuvą, apsigyveno Mažeikiuose.
Karolingai

Istorija

Dinastijos įkūrėju laikomas Austrazijos didikas Pipinas Vyresnysis. Pirmieji Karolingai buvo įtakingi Merovingų dinastijos frankų karalių mažordomai. Dinastijos pavadinimas kilo nuo majordomo Karolio Martelio, kuris 732 m. Puatjė mūšyje sumušė maurus ir tapo faktiniu visų frankų valdovu.
Karolio Martelio sūnūs Karlomanas ir Pipinas Trumpasis pasidalijo tėvo palikimą. 747 m. Karlomanui atsisakius valdžios Pipinas Trumpasis liko vienintelis valdovas. Remiamas didikų ir popiežiaus Zacharijo 751 m. jis nuvertė paskutinį Merovingą Childeriką III ir tapo frankų karaliumi.
Pipino Trumpojo sūnus Karolis Didysis 768 m. tapo frankų karaliumi, 800 m. popiežius Leonas III jį karūnavo imperatoriumi. Pagal 843 m. Verdeno sutartį Karolio Didžiojo trys vaikaičiai imperiją pasidalijo. Vakarinę dalį (dab. Prancūzija) Karolingai valdė iki 987 m., kai juos pakeitė Kapetingai. Viduriniąją dalį (Lotaringijos karalystė, apimanti šiaurės Italiją) Karolingų atšaka valdė iki 870 m. Merseno sutartimi ši dalis buvo padalyta smulkiau. Rytinę dalį, kuri sudarė Šventosios Romos imperijos branduolį, Karolingai valdė iki 911 m. Čia juos pakeitusi Saksų dinastija save kildino iš Karolingų.
Donatas Švitra

Donatas Švitra (1946 m. lapkričio 22  d. Kėdainiuose - 2019 m.kovo 17 d.) – matematikas, pirmasis Klaipėdos universiteto rektorius, profesorius, Klaipėdos politikas.

Biografija

1952 m. jis pradėjo lankyti Ukmergės pradinę mokyklą, 1963 m. baigė Ukmergės 1-ają vidurinę mokyklą.
1963-1968 m. Vilniaus universiteto (VU) Matematikos fakultete studijavo matematiką. 
Nuo 1971 iki 1974 m. studijavo aspirantūroje Jaroslavlio universite. 1975 m. apgynė fizikos-matematikos mokslų kandidato disertaciją Matematikos institute Minske. 1988 m. apgynė fizikos-matematikos mokslų daktaro disertaciją TSRS MA Moksliniame susivienijime Leningrade. 1991 m. jam buvo suteiktas profesoriaus vardas.
1975-1990 m. dirbo Lietuvos MA Fizikos ir Matematikos institute jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu, vyresniuoju moksliniu bendradarbiu, skyriaus vedėju. Nuo 1990 m. iki 1991 m. dirbo Lietuvos MA Ekosistemų analizės 
Klaipėdos universitete dirba nuo 1991 m.  1991-1993 m. Klaipėdos universiteto rektorius. Nuo 1993 m. KU Gamtos ir matematikos mokslų fakulteto Matematikos katedros profesorius. 1991-1994 m. buvo Ekologijos katedros vedėjas. Nuo 2002 m. matematikos katedros vedėjas. 
Mokslinių interesų sritys - diferencialinės lygtys su vėlavimu; Matematiniai modeliai ekologijoje, technikoje, fiziologijoje ir medicinoje.

Politinė karjera

1990-1993 m. buvo išrinktas į Klaipėdos miesto savivaldybės tarybą.
Paulius I

Biografija

Popiežiaus Stepono II brolis. Tęsė jo politiką. Palaikė gerus santykius su Frankų karaliumi Pipinu III Trumpuoju. Jo parama naudojosi spręsdamas konfliktą su langobardais dėl užgrobtų teritorijų siekdamas užsitikrinti Bažnyčios nepriklausomybę nuo Bizantijos. Pauliaus I pontifikavimo metu didėjo skirtumas tarp Rytų ir Vakarų Bažnyčios, pradėjo kurtis Popiežiaus sritis. Įkūrė fondą Šv. Petro bazilikai išlaikyti ir vargšų globai.
Mikalojus Kazanovskis

Biografija

Baltramiejaus Kazanovskio ir Katerinos Markušovskos sūnus. Martyno Kazanovskio tėvas.
Dombra

Dombra (kaz. домбыра) – kazachų nacionalinis muzikos instrumentas – gnaibomasis chordofonas. Dombros korpusas yra išskobtas iš medžio. Turi 2 žarnines stygas. 
Dombra groja profesionalūs liaudies muzikantai. Pritardami dombra savo kūrybos dainas ir sakmes seniau atlikdavo akynai. Vyksta dombrininkų varžybos. Nuo 1934 m. šiek tiek pakeista dombra yra grojama orkestruose ir ansambliuose.
Šukionių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas pelkėje esančio ozo aukščiausioje rytinėje dalyje (altitudė 64 m). Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 11x10 m dydžio, iš visų pusių apjuosta žiediniu 0,5 m aukščio, 5 m pločio pylimu, kuris rytinėje ir vakarinėje pusėse kiek aukštesnis. Šlaitai vidutinio statumo. Piliakalnio šiaurės vakarų dalis nuardyta kasant karjerą (buvo randama žmonių kaulų), likusi dalis iškasinėta lapių urvų. Piliakalnio šlaitų aukštis nuo pelkės – vos 2,5 m. Piliakalnis yra Šukionių miško vakarinėje dalyje, nuo jo nukirsti medžiai. Piliakalnis datuojamas XIV a. antrąja puse. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190.

Tyrimai

1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.  1998 m. Gintautas Zabiela padarė šiaurinio pylimo paviršiaus pjūvį – iš viso 10 m², aptiko iš 13 cm storio rąstų sudėtos suanglėjusios gynybinės sienos liekanas. Siena buvo krauta iš gulsčių rąstų, prilaikomų įkastų kuolų, viduryje pripilta žemės. Aikštelėje aptikta geležinių dirbinių: dalgis, 2 kapliai, sagtis, grandis, peilis; žalvarinių papuošalų liekanų.

Aplinkiniai piliakalniai

Baimainių piliakalnis 29 km
Bakainių piliakalnis 17 kmUpytės piliakalnis 27 kmLevaniškių piliakalnis 29 kmKalnaberžės piliakalnis 16 kmŠovenių piliakalnis 36 km
Svirnų piliakalnis 38 kmVaidatonių piliakalnis 20 kmSangailų piliakalnis 11 km
Normainių piliakalnis 20 kmLokinės piliakalnis 19 km
Piliakalnių piliakalnis (Jonava) 6 km
Aleksandras Matekūnas

Biografija

Nuo 1929 m. leidinių „Kūno kultūra ir sveikata“, „Karys“, „Mūsų rytojus“, „Jaunoji karta“, Lietuvos keleivis, „Lietuvos aidas“, „Darbas“, „Verslas“ bendradarbis. 1932 m. kartu su A. Matiuku pradėjo leisti „Zarasų kraštą“. 1934–1936 m. dienraščio „Rytas“ darbuotojas. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
1933 m. parašė scenos veikalėlį „Sporūtos dienoms švintant“.
Geidučiai

Aplinkinės gyvenvietės

LaumaičiaiLyksūdėRukaiŠatėsŽebrokaiPrialgava

Etimologija

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Geidutis. Rašytiniuose šaltiniuose rašoma Giejduciej.