google/wiki40b huggingface dataset:
Uelenas

Istorija

Gyvenvietės pavadinimas čiukčių kalba reiškia „juoda protirpa“. Nuo senovės šioje vietoje gyveno jupikai, bet XVII–XVIII a. juos išstūmė čiukčiai. Šaltiniuose Uelenas minimas nuo 1792 m. (Bilingso–Saryčevo ekspedicijos žemėlapyje). 1912 m. į Ueleną perkelta Kamčiatkos gubernijos Čiukčių apskrities administracija. Čia dažnai lankėsi amerikiečių ir rusų banginių medžiotojų laivai. 1940 m. Čiukčių rajono centras perkeltas į Lavrentiją. 1958 m. jupikai iš Naukano perkelti į Ueleną.
Juris Elgeris

Biografija

Gimė protestantų šeimoje; perėjęs į katalikybę mokėsi Vilniaus (?), Braunsbergo ir Nesvyžiaus jėzuitų kolegijose. Nuo 1607 m. kunigas jėzuitas. Dėstė Braunsbergo ir kitose kolegijose. Nuo 1620 m. gyveno Rygoje; veikė kaip misionierius ir pamokslininkas. 1638–1644 m. Daugpilio jėzuitų misijos vyresnysis, ten 1638 m. įsteigė gramatikos mokyklą (vėliau Daugpilio kolegija).
Atsidėjęs literatūriniam darbui latvių kalba parengė: „Evangeliją visų metų sekmadieniams ir šventadieniams“ (Evangelio toto anno singulis domenicis et festis 1672 m., 1758 m.; naujas leidimas iš Lundo universiteto rankraščio 1961 m.), P. Kanizijaus „Trumpojo katekizmo“ (Catechismus, seu Brevis institutio doctrinae christianae 1672 m.) vertimus, iš lotynų, vokiečių ir lenkų kalbų išverstą giesmyną (1621 m.; pertvarkytas leidimas Cantiones spirituales ex latinis, germanicis et polonicis translatae in idioma Lothavicum 1673 m.), lenkų-lotynų-latvių kalbų žodyną (Dictionarium polono-latino-lothavicum 1683 m.; panaudojo G. Knapijaus ir K. Sirvydo žodynus). Dauguma jo raštų išspausdinta 1672–1758 m. Vilniuje.
Madleno kultūra

Arealas

Madleno kultūra XVII–XI tūkstantmetyje pr. m. e. buvo plačiai geografiškai išplitusi visoje to meto Europoje iki Uralo. Vėlyvojo Madleno kultūros stovyklų randama nuo Portugalijos iki Lenkijos ir Lietuvos, jai būdingų radinių aptinkama taip pat ir Šiaurės Europoje. Visos seniausios Madleno stovyklos randamos Prancūzijoje. Smulkesnės savitą technologiją naudojančios Madleno kultūros grupės dažnai laikomos atskiromis kultūromis: Arensburgo kultūra, Bromės-Liungbiu kultūra, Kresvelo kultūra, Federmeserio kultūra, Hamburgo kultūra, Svidrų kultūra. Lietuvoje šios pirmųjų gyventojų, atsitraukus ledynams, kultūrų grupės dažniausiai vadinamos Pabaltijo Madlenu.

Kultūra

Madleno kultūros žmonės gyveno iš kaulų ir odų pastatytuose būstuose, dažnai klajodavo paskui šiaurinių elnių bandas.
Madleno kultūros žmonės naudojo paralelinį titnago skaldymą, taip buvo galima gaminti sąlyginai didelį kiekį taisyklingos formos ir tipo dirbinių. Toks skaldymo būdas iš pradžių paplito Pietų, vėliau ir Šiaurės Europoje. Iš pradžių Madleno žmonės naudojo nuoskalinį ir skeltinį titnaginių dirbinių gamybos būdą, vėliau dažniau skeltinį. Skeltes dalijo mikrorėžtukiniu būdu. Madleno kultūrai būdingi radiniai: gremžtukai, rėžtukai, ylos, strėlių, rėžiklių ir iečių antgaliai, iečių svaidyklės.
Šiaurės Europoje dažniausiai medžioti šiauriniai elniai, gauruotieji raganosiai, laukiniai arkliai. Iš kaulų ir ragų gaminti medžioklei ir ūkiui reikalingi įrankiai, greta minėtų, dar vienašoniai ir dvišoniai žeberklai, kapliai ir kt. Madleno kultūros žmonės buvo medžiotojai, rinkėjai, žvejai. Gyveno urvuose ir uolų priedangose, stovyklose prie upių. Urvų sienos tapytos monochrominiais ir polichrominiais gyvūnų (elniai, arkliai, ožkos, žuvys ir kt.), rečiau žmonių atvaizdais. Rasta daugiau kaip 100 urvų su sienų tapyba. Žymiausi – Altamiros, Lasko urvai.
Ant kaulo ir rago plokštelių raižė gyvulius, žmones, geometrinius ornamentus, iš gyvūnų kaulų ir ragų drožė gyvulių figūrėles. Puošėsi kaklo vėriniais, kabučiais ir karoliais iš žvėrių dantų, jūros kriauklių. Gamino muzikos instrumentus: fleitas, švilpukus, dūdeles. Dažniausiai medžiojo elnius.
Mirusiuosius laidojo suriestus, apibarstytus ochra.
Madleno kultūros laikotarpiu ženkliai išaugo žmonių skaičius, pvz., dabartinės Prancūzijos teritorijoje manoma, kad gyventojų lyginant su ankstesne Soliutrėjo kultūra pagausėjo nuo 15 000 iki 50 000.
Madleno kultūra išnyko laikotarpiu, kai Europos klimatas Viurmo ledynmečio pabaigoje atšilo ir sumažėjo kaimeninių gyvūnų. Šiaurinėje Ispanijoje ir pietvakarių Prancūzijoje Madleno kultūrą pakeitė Azilio kultūra.

Lietuvoje

Lietuvoje tuomet plytėjusioje tundroje pirmieji Madleno gyventojai buvo Hamburgo kultūros žmonės, jų gyvensenos pėdsakų aptinkama Varėnos ir Alytaus rajonų savivaldybių teritorijose esančiose gyvenvietėse prie Kašėtų, Maksimonių, Margių, Varėnės upės.
Parafininė kulka

Parafininė kulka, taip pat vaškinė kulka (angl. wax bullet) – kulka iš parafino, kuria užtaisomas beparakis šovinys. Šovinys iššaunamas sprogus kapsulei.
Parafininės kulkos naudojamos šaudant į taikinius iš arti revolveriais ir vienšūviais pistoletais. Kartais šoviniai su parafininėmis kulkomis naudojami ir šaudant savitaisiais pistoletais, bet tada pistoletą vis tenka užtaisyti ranka.

Sauga

Parafininės kulkos nėra mirtinos, jos nepramuša sienų, todėl jomis galima saugiai šaudyti patalpose ir situacijose, kai koviniai šoviniai yra pavojingi. Parafininės kulkos nėra visiškai nežeidžiančios, kadangi jų greitis viršija dažasvydžio kulkų greitį. Jos sužeidžia pataikiusios į akis, kitas jautrias veido dalis, todėl būtina naudoti apsauginius akinius ar veido kaukę.
Dėl saugumo parafinines kulkas dažnai naudoja greitatraukos (angl. fast draw 'greitasis išsitraukimas') ir triukų šauliai, kadangi išsitraukiant revolverį ar pistoletą ir netyčia iššovus į koją rimtai nesusižeisi. Pasaulio greitraukos asociacija (angl. World Fast Draw Association) daugelyje savo varžybų naudoja parafinines kulkas. Asociacijos taisyklės reikalauja, kad parafininės kulkos būtų serijinės gamybos, tad tokias kulkas gamina kai kurios kompanijos.
Ožiaragio atogrąža

Ožiaragio atogrąža arba Pietų atogrąža – lygiagretė Pietų pusrutulyje, žyminti ribą, kurioje žiemos saulėgrįžos metu Saulė pasiekia zenitą. Ožiaragio atogrąža yra 23° 26′ 22″ į pietus nuo pusiaujo; jos atitikmuo Šiaurės pusrutulyje – Vėžio atogrąža. Tarp šių dviejų atogrąžų esanti zona vadinama tropikais.
Pavadinimas kilo nuo to, kad prieš 2000 m. Saulė žiemos saulėgrįžos metu patekdavo į Ožiaragio žvaigždyną. Dabar per žiemos saulėgrįžą ji patenka į Šaulio žvaigždyną.
Ožiaragio atogrąža kerta šias valstybes: Australija, Madagaskaras, Mozambikas, PAR, Botsvana, Namibija, Brazilija, Paragvajus, Argentina, Čilė.
Povonzkų kapinės

Povonzkų kapinės (lenk. Cmentarz Powązkowski) – seniausios ir svarbiausios Varšuvos kapinės Varšuvos senamiesčio Volios (Wola) rajone, tarp Spokojna, Okopowa, Powązkowska, Smętna, Wawrzyszewska, Ostroroga ir Tatarska gatvių. Užima 43 ha, vienu mažiau, negu Vatikanas.
Nuo 2014 m. priskiriamas prie Lenkijos istorijos paminklų.

Istorija

Įkurtos 1790 m. seniūno Merkelio Korvino Šymanovskio dovanotame 2,6 ha sklype. Pašventintos 1792 m. gegužės 20 d. Abiejų Tautų Respublikos karalius Stanislovas Augustas ir jo brolis Michalas Poniatovskis davė lėšų, kad kapinėse būtų pastatyta bažnyčia. Pagal architekto Dominiko Merlinio projektą ji baigta 1793 m.
Kapinės buvo uždaromos 19 kartų, paskutinį – 1971 m. Antrojo pasaulinio karo metais jos nukentėjo – iki šiol didelė dalis antkapių prie Apkasų (Okopowa) gatvės liko sudaužyti. Karo metais Armija Krajova kapinėse laikė ginklus, amuniciją, per kapines ėjo kelias į Varšuvos getą.
Kapinėse palaidota daugiau kaip 2,5 mln. garsių ir nusipelniusių Lenkijai žmonių, nuo Tado Kosciuškos iki 1944 m. Varšuvos sukilimų dalyvių iki mokslininkų, menininkų, bažnyčios, politikos, valstybės ir visuomenės veikėjų. Mauzoliejuje palaidotos koncentracijos stovyklų aukos. Vienos iš kapinių, kur karstai buvo laidojami katakombose.
Šuazelis (sala)

Šuazelis (angl. Choiseul Island) − vulkaninės kilmės sala Saliamono Salų salyne. Tai didžiausia šio salyno sala.
Salos plotas yra 2971 km². Aukščiausias taškas − Maetambės kalnas (1067 m). Gyventojų − 20 000 (1999).
Šuazelis yra pati šiauriausia Saliamono Salų sala. Į vakarus nuo Šuazelio išsidėsčiusi Papua Naujosios Gvinėjos sala Bugenvilis. Salas skiria Bugenvilio sąsiauris. Į rytus nuo Šuazelio − Santa Isabelės sala. Į pietus nuo Šuazelio išsidėsčiusios Velja Laveljos ir Naujosios Džordžijos salos.

Istorija

1568 m. salą atrado ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira ir pavadino ją San Markosu. Tačiau ispanų keliautojas net nebuvo išlipęs į krantą. 1768 m. salą pakartotinai atrado prancūzų keliautojas Luisas Antuanas de Bugenvilis ir pavadino ją Prancūzijos užsienio reikalų ministro Etjeno Fransua Šuazelio garbei.
Iki XIX a. Šuazelio sala europiečiams ypatingo susidomėjimo nekėlė, o santykiai su kaimyninėmis salomis buvo gana priešiški. 1886 m. saloje buvo nustatytas Vokietijos imperijos protektoratas, o 1899 m. − Britanijos imperijos protektoratas. 1916 m. Šuazelyje įsiplieskė karas tarp vietinių genčių, kuris tęsėsi iki 1921 m.
II Pasaulinio karo metais Šuazelyje buvo išsilaipinę ir japonų ir amerikiečių kariai. Tačiau nuo esminių karinių veiksmų, sala buvo pernelyg nutolusi.
1978 m. Šuazelio sala tapo nepriklausomos Saliamono Salų valstybės sala.
Užstatymo teisė

Užstatymo teisė (lot. superficies, superficijus) – teisė naudotis kitam asmeniui priklausančia žeme statiniams statyti ar įsigyti bei valdyti nuosavybės teise ar žemės gelmėms naudoti (LR CK 4.160 str.). Užstatymo teisė gali būti suteikta nepaisant būsimo užstatymo teisės turėtojo kitos daiktinės teisės arba jos suteikimas gali priklausyti nuo kitos daiktinės teisės arba nuo nekilnojamojo daikto nuomos. Pasikeitus žemės, statinių ar sodinių savininkui, užstatymo teisė išlieka. Užstatymo teisę nustatančiame akte gali būti numatyta, kad šios teisės turėtojas turi sumokėti žemės savininkui vienkartinę sumą arba už ją mokėti periodiškai (LR CK 4.161 str.).

Užstatymo teisės turinys

Užstatymo teisės turėtojas turi teisę ant kitam asmeniui priklausančios nuosavybės teise žemės įsigyti nuosavybėn ar turėti nuosavybės teise statinius bei daugiamečius sodinius (LR CK 4.162 str.). Nustatant užstatymo teisę, gali būti apribota užstatymo teisės turėtojo teisė statyti, naudoti ar griauti statinius bei sodinti ar naikinti sodinius. Užstatymo teisė gali būti terminuota ar neterminuota. Užstatymo teisė nustatoma žemės savininko ir užstatymo teisės turėtoju tampančio asmens susitarimu arba žemės savininko testamentu (LR CK 4.163 str.).

Užstatymo teisės pabaiga

Užstatymo teisė baigiasi, kai užstatymo teisės turėtojas tampa ir žemės savininku; pasibaigus terminui; dėl senaties, jeigu užstatymo teisės turėtojas dešimt metų nesinaudoja užstatymo teisės objektu; užstatymo teisės turėtojui daugiau kaip už dvejus metus nesumokėjus užstatymo teisę nustatančiame akte nustatyto mokesčio (LR CK 4.164 str. 1 d.).
Pasibaigus užstatymo teisei, nuosavybės teisė į statinius ar sodinius pereina žemės savininkui (LR CK 4.164 str. 2 d.). Žemės savininkas turi atlyginti jų vertę, jeigu taip buvo numatyta užstatymo teisę nustatančiame akte. Užstatymo teisės turėtojas gali pasiimti statinius ar sodinius, jeigu jis grąžina ankstesnę žemės padėtį ir jeigu užstatymo teisę nustatantis aktas nenumato ko kita. Pažymėtina, kad statinių ar sodinių žuvimas nėra pagrindas užstatymo teisei baigtis, jeigu šalys nesusitarė kitaip.
Kulenė

Kulenė – viena senovinių žemaičių žemių. Nėra tiksliai žinoma kur ji buvo: viena versija kad buvo Ceklio žemėje Kulių apylinkėse; kita versija, kad apėmė žemes į pietus ir pietvakarius nuo Laukuvos.
Kulenę 1253 m. Mindaugas atidavė Livonijos ordinui. Tačiau žemaičiai to nepripažino ir pasipriešino tokiam sprendimui. Vėliau šaltiniuose ši žemė nebeminima.
Edvardas Gaurilovas

Klubinė karjera

Karjerą kaip profesionalas pradėjo 2014 m., kai žaidė FK Dainava Alytus, po pusmečio perėjo į FC Šiauliai.
2015 m. atstovavo FK Trakai.
2018 m. už FK Palanga sužaidė trejas rungtynes A lygoje.

Karjera rinktinėse

Buvo Lietuvos U-19 atsarginis žaidėjas, 2004 m. antrajame rate žaidė rungtynėse su Vengrijos ir Olandijos U-19 rinktinėmis.
VLBA

VLBA (angl. Very Long Baseline Array) yra dešimties radioteleskopų sistema, kurią prižiūri JAV Nacionalinė Radioastronomijos Observatorija. Šį radioteleskopų masyvą galima vadinti didžiausiu pasaulyje astronominiu instrumentu, kuris naudoja didelės bazės interferometriją - interferometrijos metodą, kuomet daugelio radioteleskopų gauti tiriamo objekto vaizdai interferuoja tarpusavyje. Tokio interferometro skiriamają gebą galima lyginti su radioteleskopo, kurio skersmuo lygus atstumui tarp labiausiai nutolusių radioteleskopų, skiriamąja geba. Sistemos konstrukcijos darbai prasidėjo 1986 m. vasarį, o baigti buvo 1993 m. gegužę, tuomet buvo atlikti pirmieji stebėjimai, naudojant visus dešimt radioteleskopų. Kiekvienas VLBA radioteleskopas turi 25 metrų skersmens anteną, kuri sveria 240 tonų ir, ją nukreipus tiesiai į viršų, yra tokio aukščio, kaip dešimties aukštų namui. Šalia esančiame kontrolės pastate yra stoties kompiuteris, laikmenos su surinktais duomenimis, atominis laikrodis bei meteorologijos stotis.
Radioteleskopai išdėstyti visoje JAV teritorijoje nuo Atlanto vandenyno iki Havajų salų, jos ilgiausia bazė – 8611 km.

Veikimo principas

Stebėjimų duomenys iš kiekvienos antenos, kartu su tiksliu laiku iš vietinio atominio laikrodžio, įrašomi ir saugojami vėlesnei analizei. Duomenys koreliuojami su analogiškai įrašytais duomenimis iš kitų antenų, taip gaunamas galutinis objekto vaizdas. Maksimali skiriamoji geba interferometrijoje priklauso nuo signalo dažnio ir atstumo tarp tolimiausių sistemos teleskopų. Tokiu būdu galima gauti informacijos (pvz, nustatyti žvaigždės diametrą, dvinarių/daugianarių žvaigždžių poziciją) ne iš objektų atvaizdų, o iš fiksuojamo elektromagnetinio signalo savybių.
Anonymous

Anonymous (anonimas) – tarptautinis aktyvistų ir haktyvistų tinklas. Jis išgarsėjo dėl savo plataus masto DDoS atakų prieš įvairias vyriausybes, religines grupes ar korporacijų tinklapius.
„Anonymous“ atsirado 2003 m., kai išgarsėjo paveikslėlių apsikeitimo svetainė „4chan“. „Anonymous“ grupės nariai dažnai atpažįstami dėvintys Guy Fawkes kaukes.
Šis tinklas pradžioje veikė kaip decentralizuota internetinė bendruomenė, pagrinde veikusi anonimiškai pasirinktam tikslui pasiekti. 2008 m. su projektu „Chanologija“ (didelis protestų, interneto svetainių puolimo ir kt. veiksmai prieš Scientologijos bažnyčią) prasidėjo „Anonymous“ grupės tarptautinė veikla.
Grupė aktyviai reiškiasi pasisakant prieš interneto laisvės varžymus, antipiratinius įstatymus. Dar vėliau „Anonymous“ taikiniais buvo JAV, Izraelio, Tuniso, Ugandos ir kitų šalių vyriausybės, vaikų pornografijos svetainės, autorinių teisių saugotojai, korporacijos, tokios kaip PayPal, MasterCard, Visa ir Sony. „Anonymous“ grupė viešai pritarė Wikileaks ir Occupy veikloms.
Dėl savo veiklos daug šios grupės narių buvo suimti JAV, Australijoje, Jungtinėje Karalystėje, Nyderlanduose ir kitose. Grupės šalininkai ją vadina skaitmeniniais Robinais Hudais, tuo tarpu priešininkai juos vadina kiberteroristais 2012 m. žurnalas „Time“ „Anonymous“ įvardijo kaip vieną iš 100 įtakingiausių pasaulio veikėjų.
Ateitis (Panevėžys)

Istorija

Leido Kauno gimnazijos moksleivių katalikų kuopa, redagavo moksleivis Kazys Bizauskas. Išėjo 4 numeriai, spausdinti hektografu. Pradėjus eiti žurnalo „Draugija“ priedui „Ateitis“, rankraštinis laikraštėlis sustojo.
1916 m. Kazys Bizauskas išleido dar 2 rankraštinio laikraštėlio, pavadinto „Mūsų ateitis“, numerius Panevėžyje.
Kaldas da Rainja

Istorija

Pasak legendos, 1484 m. miestą įkūrusi karalienė Eleonora Vizietė, čia sustojusi prie versmių. Čia XV a. pab. pastatyta ligoninė. 1511 m. Kaldasui suteiktos miesto teisės. Miesto pavadinimas reiškia „karalienės vonios“.
Llandudno Junction FC

Istorija

Klubas įkurtas 1975 m. Tuo metu vadinosi Hotpoint FC. Žaidė regioninėse lygose.
1996 m. klubas pasikeitė pavadinimą ir tapo Llanfairfechan Athletic. Galiausiai tapo Llandudno Junction FC
2017/2018 m. kovoja dėl išlikimo Cymru Alliance lygoje dėl išlikimo.
Rimvydas Civilka

Biografija

1994 m. baigė Kauno medicinos akademiją, gydytojas.
2000–2002 m. ir nuo 2013 m. VšĮ Ukmergės ligoninės Chirurgijos skyriaus gydytojas, 2002–2013 m. skyriaus vedėjas. Nuo 2013 m. VšĮ Ukmergės ligoninės vyriausiasis gydytojas.
2007–2013 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Ukmergės rajono skyriaus narys.
Sutuoktinė Ilona, vaikai Ignas, Adomas, Mykolas.
Mėgdžiojimo efektas

Mėgdžiojimo efektas – reiškinys, kai vartotojai nori būtinai turėti tą, ką turi kiti, nežiūrint į aukštas kainas.
Tai atsiranda dėl to, kad dalis žmonių mėgdžioja kitus asmenis. Toks reiškinys iš dalies skatina reklamos kūrimą.
Tokios vartotojų grupės vartojimo kreivė yra aukštesnė palyginus su įprastais vartotojais, o jos kritimo tendencija yra silpnesnė.
Imperija (miestas)

Geografija

Miestas turi du senamiesčius Porto Mauricijo ir Oneliją (it. Oneglia), kurie yra skirtinguose Impero upės krantuose.
Porto Mauricijo yra vakariniame krante ir tęsiasi iki Ligūrijos jūros pakrantės. Tai spalvingas ir turtingas rajonas, kurį Genuja valdė nuo XIII a. Onelija rytiniame krante turi modernesnį pramoninį uostą. Miesto centre yra Dantės aikštė iš kurios eina svarbiausios miesto gatvės.

Istorija

Onelijos pavadinimas galėjo kilti nuo ligūrų gyvenvietės Pagus Unelia ant Kastelvechijo kalvos. Dabartinėje vietoje Onelija atsirado 935 m., tikriausiai po to, kai saracėnai sugriovė senąją miestą. 1100 m. Onelija tapo Albengos vyskupo feodu. 1298 m. ji atsidūrė Dorijų iš Genujos rankose, čia gimė admirolas Andrėjus Dorija (1466–1560 m.). Savojos kunigaikštis Emanuelis Filibertas nupirko miestą 1576 m. ir Onelija liko Savojos enklavu Genujos respublikoje iki Italijos suvienijimo. Čia dažnai kaudavosi savojiečiai: 1614 ir 1649 m. miestą užėmė ispanai, o 1623 ir 1672 m. – Genuja. 1692 m. buvo atmušta prancūzų ataka, o 1744–1745 m. užimtas ispanų ir subombarduotas prancūzų 1792 m.
Romėniška gyvenvietė Portus Maurici pavadinta Šv. Moriso, laikomo Tėbų legiono vadu ir nukankinto 286 m., vardu. VI a. Porto Mauricijo atiteko Bizantijai, o vėliau – Benediktinams. XI a. miestas priklausė Turino grafams, o po to Klasevanai. Bonifacas Klasevanietis pardavė Porto Mauricijo 1288 m. Genujai už metinį mokestį. 1354 m. čia apsistojo Genujos vikaras Vakarų Rivjerai. Miestas klestėjo, nors jį pamainom valdė Milano hercogystė, prancūzai ir ispanai. Vienos kongresas 1815 m. atidavė miestą Sardinijos karalystei.
1923 m. spalio 21 d. Musolinis įkūrė Imperijos miestą sujungdamas Porto Mauricijo ir Oneliją ir prijungdamas aplinkinius kaimus.
Maseliškių akmuo

Maseliškių akmuo su ženklais (arba Masališkių akmuo su ženklais) – mitologinis akmuo, riogsantis Lietuvoje, Vilniaus rajono šiaurėje, Paberžės seniūnijoje, Maseliškių kaimo pietuose. Pasiekiamas keliu  172  Raudondvaris–Giedraičiai–Molėtai , ties Burkilos kaimu pasukus link Petriškių, už 400 m į vakarus. Akmuo guli dirbamo lauko pakraštyje, šalia kelio. Pažymėtas ženklu. 2015 m. duomenimis ant akmens užverstas paprastas lauko akmuo, uždengiantis dalį ženklų.
Tai žmogaus apdorotas pilkai rausvos spalvos stambiagrūdžio granito riedulys. Jo pietrytinis kampas nuskilęs. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 3,4 m, plotis iki 1,75 m (pietiniame gale), iškilęs 0,8 km virš žemės paviršiaus. Akmens paviršius išmargintas ženklais – viršuje iškalta data „1761“, raidė „E“, dvi 6 spindulių saulutės įdubimuose, neaiškūs ženklai.
Vietos gyventojai pasakoja, jog baudžiavos laikais dvarininko Jelenskio įgeidžiu šį akmenį atvežę baudžiauninkai jaučiais iš Glitiškių dvaro laukų ir paguldę dabartinėje vietoje. Pono įsakyti akmentašiai iškalė ženklus.
Nutella

Nutella – alyvpalmių aliejaus saldus užtepas, gaminamas iš lazdyno riešutų ir kakavos miltelių. Įprastai šis užtepas vadinamas šokoladiniu kremu. Šį kremą gamina Italijos konditerijos gamintoja „Ferrero SpA“. Pirmą kartą rinkoje šis gaminys pasirodė 1965 m.
Pietro Ferrero, kuriam priklausė kepykla Albos mieste, 1946 m. pardavė pirmus 300 kilogramų šokoladinio kremo Pasta Gianduja. 1951 m. šis kremas buvo pardavinėjamas mažesnėse pakuotėse ir pavadintas Supercrema. 
1963 m. Pietro sūnus Michele Ferrero pradėjo Supercrema prekybą tarptautiniu mastu. Šiam tikslui kremui buvo duotas „Nutella“ pavadinimas. Pirmoji šio gaminio partija gamyklą paliko 1964 m. balandžio 20 d. Šis kremas iš karto tapo labai patrauklus ir perkamas pirkėjų.
Kompanija šio kremo gamyklų turi įvairiose pasaulio vietose. 2013 m. buvo pagaminta 350 000 tonų „Nutella“ kremo.

Sudėtis

Didžiąją dalį šio kremo sudėties sudaro cukrus ir alyvpalmių aliejaus (daugiau nei 50 proc.). 13 proc. sudėties sudaro lazdyno riešutai, kitas dalis – kakavos milteliai ir pienas. JAV ir JK rinkose kremo sudėtyje naudojama soja. Oficialiai „Nutella“ žymimas kaip lazdyno riešutų kremas. Pagal Italijos įstatymus, jis negali būti vadinamas šokoladiniu kremu, nes sudėtyje nėra pakankamas kiekis kakavos. Šio kremo gamybai „Ferrero“ kompanija sunaudoja 25 proc. lazdynų riešutų pasaulinės gavybos.
2017 m. kompanija nežymiai pakeitė sudėtį padidindama cukraus ir pieno miltelių kiekį. 
„Nutella“ pradininko Gianduja kremo recepte buvo 71,5 % lazdyno riešutų ir 19,5 % šokolado. 
Šiuo metu gaminamo „Nutella“ kremo sudėtis skirtingose šalyse gali nežymiai skirtis.
Vlodavos sinagoga

Istorija

Sinagoga pastatyta 1928 m. ir tarnavo kaip betmidrašas, kur vykdavo Toros, Talmudo ir potalmudinės rabinistinės literatūros studijos. Per II pasaulinį karą naciai nusiaubė pastatą, kuris po karo ilgus metus stovėjo apleistas. XX a. aštuntame dešimtmetyje vyko pastato rekonstrukcija, o nuo 1983 m. pastate įsikūrė miesto sinagogų muziejaus administracija ir įrengta parodų salė.
Trua Rivjeras

Istorija

Gyvenvietę 1634 m. įkūrė prancūzų keliautojas Samuel de Champlain ir pavadino atkreipdamas dėmesį į tris Šv. Moriso upės kanalus žiotyse. Tai buvo antroji nuolatinė gyvenvietė Naujojoje Prancūzijoje (po Kvebeko miesto).
Po britų okupacijos 1760 m. mieste apsigyveno ir anglų kalba kalbantys kolonistai, kurie miesto pavadinimą išvertė į Three Rivers.
Komsos kultūra

Arealas

Komsos kultūra IX tūkst. pr. m. e.–III tūkst. pr. m. e. buvo paplitusi dabartinėje Šiaurės Norvegijoje ir gretimose Suomijos bei Rusijos vietovėse, netoli Arkties vandenyno, į šiaurę nuo poliarinio rato. Šios kultūros nešėjai buvo pirmieji gyventojai šiaurės Skandinavijoje, jūros pakrantės ruožu migravę iš Vakarų Norvegijos ir Triondelago (ten tuo metu klestėjo Fosnos kultūra).
Ilgą laiką buvo laikoma atskira kultūra, bet nuo XX a. 8 deš. laikoma Fosnos kultūros dalimi.

Kultūra

Komsos kultūros žmonės kūrė nedideles gyvenvietes jūrų pakrantėse ir žemyne, jų žinoma apie 100. Gyveno lengvos konstrukcijos keturkampiuose ar ovalo formos pastatuose. Vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko maistą. Naudojo akmeninius dirbinius, daugiausia mikrolitinius antgalius, gremžtukus. Rasta akmeninių dirbinių iš 9–8 tūkstantmečio pr. m. e., giminingų Fosnos kultūrai. Manoma, kad Komsos kultūrą paliko samių protėviai.
Evoliucija (filmas)

Siužetas

Ira Kane ir Harry Block meteorite nukritusiame į Žemę atranda nežemiškos kilmės organizmų. Jie pastebi organizmai nepaprastai greitai evoliucionuoja. Iškviečiami kariškiai suvaldyti staigiai kintančios situacijos. Galiausiai situacijai tapus nevaldomai bandoma nežemišką gyvybę sunaikinti naplamu, tačiau paaiškėja, kad jis tik paspartino evoliucija. O nežemišką gyvybę gali įveikti selenas, kurio yra Head & Shoulders šampūnuose. Selenas yra analogiškai nuodingas svetimai gyvybei kaip žemiškai arsenas.