Al Kaponė

Ankstyvasis gyvenimas

Al Kaponė gimė Brukline, Niujorke, 1899 metų sausio 17 dieną Gabrielio ir Teresinos Kaponių šeimoje. Gabrielis buvo kirpėjas netoli Neapolio esančiame kaime, Teresina – siuvėja Salerno provincijoje. Šeima imigravo į JAV 1894 m.
Populiarus mitas, kad Alfonsas gimė Italijoje, yra visiškai neteisingas.
Dar būdamas paaugliu, Kaponė įstojo į dvi nusikalstamas gaujas – Brooklyn Rippers ir Forty Thieves Juniors. 14 metų metė mokyklą ir dirbo įvairius atsitiktinius darbus, tarp jų – saldainių parduotuvėje ir kėglinėje. Vėliau įstojo į liūdnai pagarsėjusią Five points gang, kurioje nusikaltėlio karjerą pradėjo ir Laimingasis Lučiano. Tuo pat metu Harvardo smuklėje dirbo barmenu ir apsauginiu.
1918 m. Al Kaponė vedė airę Mae Coughlin ir susilaukė sūnaus Alberto „Sonny“ Fransiso Kaponės. Šeima metus gyveno Brukline, o Alfonsas tebedirbo Frankie Yale'iui, Five Points Gang vadui. Manoma, kad iki 1919 m. jis įvykdė bent dvi žmogžudystes, tačiau tai neįrodyta. 1919 m. Kaponė susivaidijo su priešiška gangsterių grupuote, ir norėdamas apsaugoti Yale, išsiuntė jį į Čikagą.

Čikagos periodas

Kaponių šeima Čikagoje apsigyveno mažame, niekuo neišsiskiriančiame name, adresu 7244 South Prairie Avenue. Al Kaponė pradėjo dirbti Džonio Torio koviniame būryje paprastu kareiviu, tačiau netrukus senasis Torio pastebėjo Kaponės sugebėjimus ir nuo 1922 m. jis jau buvo antrasis pagal rangą, atsakingas už Čikagos azartinius lošimus, alkoholį ir prostituciją.
Po kelerių metų Torio šeimos priešai pasikėsino į jo gyvybę. Sužeistas bosas grįžo į Italiją, palikdamas Čikagos grupuotę Al Kaponei. Prohibicijos laikotarpiu gangsteris liūdnai pagarsėjo nuožmiomis kovomis su priešiškomis grupuotėmis, kaip kad Bagsiu Moranu ir Himiu Veisu. Iš nelegalių lošimų, prostitucijos ir alkoholio verslo uždirbdavo milžiniškas pinigų sumas.
Al Kaponė persikėlė į Metropolio viešbutį, kur nuomojosi penkis kambarius, iš viso kainuojančius 1500 dolerių per dieną. Labai greitai iš niekam nežinomo nusikaltėlio jis tapo beveik kultiniu gangsteriu. Ypač tam padėjo draugystė su Hariu Rydu, laikraščio redaktoriumi. Gangsteris tapo matomas operos teatre, sporto varžybose, net labdaros renginiuose. Visuomenėje, kurioje dauguma suaugusiųjų gerdavo nelegaliai pardavinėjamą alkoholį, pagrindinis jo tiekėjas netruko užsitarnauti daugumos žmonių pagarbą. Susiformavo draugiško, malonaus ir sėkmės lydimo žmogaus įvaizdis. Spaudoje pasirodė toks epitetas, kaip „didžiausias visų laikų mafijos lyderis“ (The New Yorker).
Tarp 1925 m. ir 1930 m., kai kurių šaltinių teigimu, jo metinės įplaukos siekė šimtą milijonų dolerių. Čikagos mafijos bosas buvo sunkiai pasiekiamas teisėsaugai: įbauginti liudininkai neduodavo arba atsisakydavo parodymų.
1920 m. Į Al Kaponę buvo surengti keli pasikėsinimai.
1928 m. Po Šv. Valentino dienos žudynių – septynių priešiškos grupuotės gangsterių nužudymo – Kaponė pasitraukė į Palm Island (Florida). Dėl žudynių detalių tebesiginčijama, niekada niekas už jas nebuvo nuteistas, tačiau manoma, kad organizatorius buvo Al Kaponė ir jo žudikų grupė, vadovaujama Džeko „Automato“ MakGurno.

Nuosmukis

Nors visą verslą Al Kaponė tvarkė per statytinius, ir nebuvo jokių veiklos oficialių dokumentų, pagal 1927 m. priimtus naujus įstatymus federalinei vyriausybei pavyko apkaltinti gangsterį vengimu mokėti mokesčius ir Volstedo įstatymo pažeidimais. Didžiausią indėlį demaskuojant Kaponės veiklą įnešė Prohibicijos biuro Čikagoje agentas Eliotas Nesas su legendine tyrėjų grupe „Neliečiamieji“ („The Untouchables“).
1931 m. įvyko teismas, ir Kaponė buvo pripažintas kaltu pagal 5 iš 23 pateiktų kaltinimų. Mafijos bosas buvo nuteistas dešimčiai metų laisvės atėmimo federaliniame kalėjime. Iš pradžių įkalintas Atlantos kalėjime, tačiau 1934 m. rugpjūtį persiųstas į garsųjį Alkatrasą. Čia gangsteris buvo ypač rūpestingai saugomas, stengtasi, kad neturėtų jokių ryšių su išoriniu pasauliu. Yra žinoma, kad bandė papirkinėti sargus.
Netekusi lyderio, Kaponės imperija pradėjo byrėti.

Al Kaponės ligos ir mirtis

Pirmieji silpnaprotystės požymiai pasirodė dar 1930-aisiais, manoma, kad tai – sifilio jaunystėje pasekmė. Tačiau neatlaikęs kalėjimo gyvenimo, Al Kaponė galutinai pradėjo eiti iš proto. Jam pradėjo vaidentis, jog jį persekioja Džeimso Klarko, vienos iš Švento Valentino dienos skerdynių aukų, vaiduoklis. Paskutinius metus praleido kalėjimo ligoninėje, o 1939 m. lapkričio 16 d. buvo paleistas. Jau išėjęs iš kalėjimo, Kaponė vis dar dažnai šaukdavo naktimis, o atbėgusiems asmens sargybiniams pasakodavo vis tą pačią istoriją apie persekiojantį vaiduoklį. Tapo aišku, kad dėl psichinės būklės jis nebegali užsiimti ankstesne veikla.
1947 m. sausio 21 d. Al Kaponė patyrė paralyžiaus priepuolį, o po trijų dienų, sausio 25 d., mirė nuo plaučių uždegimo. Garsusis gangsteris buvo palaidotas Mount Olivet kapinėse Čikagos pietuose šalia savo tėvo ir brolio kapų, bet 1950 m. kovo mėn. visų jų palaikai perkelti į Mount Carmel kapines Čikagos vakariniame priemiestyje Hillside.

Populiarioji kultūra

Al Kaponė dažniausiai iš visų gangsterių minimas XX a. populiariojoje kultūroje, o jo vardas beveik tapo gangsterio sinonimu. Filmuose jį vaidino tokie aktoriai, kaip Wallace Beery, Paul Muni, Barry Sullivan, Rod Steiger, Neville Brand, Jason Robards, Ben Gazzara, Robertas De Niro ir Stephen Graham.
Filme Neliečiamieji vaizduojamas Al Kaponė ir jo pogrindžio pasaulis.