google/wiki40b huggingface dataset:
Baltramiejus Vilentas

Baltramiejus Vìlentas (apie 1525 m. Lietuvoje – 1587 m. Karaliaučiuje) – vienas iš XVI a. lietuvių raštijos pradininkų.

Kilmė, gyvenimas

Vilento raštų kalbos ypatybės rodytų, kad jis kilęs maždaug nuo Jurbarko, Ariogalos, Tytuvėnų. Jis buvo Martyno Mažvydo pusbrolis iš tėvo pusės. Studijavo Karaliaučiaus universitete. Nuo 1550 m. iki mirties buvo Karaliaučiaus lietuvių evangelikų liuteronų parapijos klebonas. Bendradarbiavo su M. Mažvydu, paveldėjo jo rankraščius.

Knygos

Išleido Martyno Mažvydo parengtą giesmyną „Gesmes Krikščoniškas“ (1-2, 1566–70 m.) Čia išspausdintos ir dvi Vilento verstos giesmės. Spėjama, kad 1574 m. išleido Mažvydo „Parafrazį“, bet neišliko. Išleido Martyno Liuterio mažąjį katekizmą „Enchiridionas“ (1575 m.; išliko tik antrasis 1579 m. leidimas), į kurį įdėjo ir dalį Mažvydo „Katekizmo“. 
Svarbiausias Vilento darbas – verstinė knyga „Evangelijos bei epistolos“, išleista 1579 m. kartu su „Enchiridionu“. 
„Enchiridione“ yra paties Martyno Mažvydo iš naujo suredaguota 1547 m. „Katekizmo“ dalis. „Evangelijos bei epistolos“ – pirmas lietuvių kalba išspausdintas Naujojo Testamento fragmentas, kuriuo naudojosi ne tik Mažosios Lietuvos, bet ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės lietuvių raštijos atstovai. Leidinys saugomas Vilniaus universiteto Retų spaudinių skyriuje. 
Abu šiuos Vilento darbus mokslo reikalams pakartotinai išleido vokiečių kalbininkas Friedrichas Bechtelis (Bartholomäus Willent’s litauische Übersetzung des Luther’schen Enchiridions und der Episteln und Evangelien, Göttingen, 1882). Fotografuotiniu būdu, kartu su vertimu į anglų kalbą „Enchiridioną“ išleido amerikiečių kalbininkas Gordonas Buellis Fordas (The Old Lithuanian Catechism of Baltramiejus Vilentas (1579): A Phonological, Morphological, and Syntactical Investigation, The Hague, Paris, 1969). Fordas daugiausia tyrinėjo ir šio veikalo kalbą.

Kalbos ypatybės

Vilento kalba ir rašyba gana artima Mažvydui. Jo kalbai būdingi pažemaitės vakarų aukštaičių bruožai: nekirčiuotų galūnių ilgieji balsiai sutrumpėję, dažnai numetami nekirčiuotų galūnių senoviniai trumpieji a, i. Pasitaiko žemaitybių. Gana turtinga leksika. Sintaksė ne visur lietuviška: vietomis labai sekama vokišku tekstu.
Max Frisch

Max Frisch (Maksas Frišas, 1911 m. gegužės 15 d. Ciuriche, Šveicarija – 1991 m. balandžio 4 d.) – šveicarų architektas, rašytojas, dramaturgas.
Gimė architekto šeimoje Ciuriche (Šveicarija), kur ir praleido didžiąją savo gyvenimo dalį. Maksas Frišas apdovanotas įvairiomis premijomis, buvo daugelio universitetų garbės daktaras.

Gyvenimas ir kūryba

Po abitūros studijavo germanistiką, tačiau netrukus mokslą nutraukė ir dirbo įvairiuose laikraščiuose žurnalistu. 1933 metais jis, kaip reporteris keletą mėnesių keliavo po Pietryčių Europą. Kelionės įspūdžius aprašė savo pirmajame romane "Jurgas Reinhartas. Vasariška lemtinga kelionė". Nuo 1936 iki 1941 m. Frišas studijavo architektūrą ETH Zurich institute. Studijų metu pradėjo rašyti dienoraštį, kurį rašė keletą dešimtmečių. Šis dienoraštis buvo labai svarbus visai jo kūrybai. Baigęs studijas, jis, 1942 m., laimėjo atvirojo baseino projekto konkursą ir tais pačiais metais atidarė savo biurą. Tuo pat metu rašė romaną "Sunkūs žmonės". Netrukus vedė Gertrūdą Konstanciją fon Mejenburg, su kuria susilaukė 3 vaikų. Penktojo dešimtmečio viduryje Frišas per kelias savaites sukūrė dvi pjeses. Ciuricho teatre buvo pastatytos ir kitos dramos.
Jo sukurtos pjesės Maksą Frišą kaip rašytoją padarė žinomu, tačiau iš tiesų jį išgarsino trys romanai: "Štileris", "Homo faber" ir "Tarkim, aš Gantenbeinas". 1955 m. Frišas uždarė savo architektų biurą ir visiškai atsidėjo rašymui. Pripažinimo teatre susilaukė pjesės "Bydermanas ir padegėjai" ir "Andora". Abi yra daugiausia kartų suvaidintos vokiškos, dvidešimtojo amžiaus pjesės. Maksas Frišas daug keliavo, aplankė Ispaniją, Meksiką, JAV, arabų šalis, o nuo 1960 iki 1965 metų daugiausia gyveno Romoje. Ten kurį laiką gyveno su Ingeborga Bachman, kol sutiko Marianą Olers, 1968 m. tapusia antrąja žmona. Abu meilės ryšiai atsispindėjo autobiografiniame apsakyme "Montaukas", manoma reikšmingiausiu jo vėlyvosios kūrybos darbu.
Vincas Rastenis

Biografija

Baigęs Panevėžio gimnaziją, 1924–1927 m. Lietuvos universitete studijavo matematiką, 1931–1935 m. Vytauto Didžiojo universitete – teisę. 1935–1936 m. tarptautinės teisės srityje specializavosi Vienos universitete.
1928 m. Kauno radiofono sekretorius-pranešėjas, 1928–1931 m. – „Lietuvos aido“ iliustruoto priedo techninis redaktorius, 1931–1935 m. – Lietuvių tautininkų sąjungos generalinis sekretorius. 1936 m. Klaipėdoje dienraščio „Vakarai“ redaktoriaus pavaduotojas, 1937 m. – Lietuvos Ministrų Tarybos juriskonsultas, 1937–1938 m. – „Pažangos“ bendrovės laikraščių leidybos direktorius. 1939 m. dienraščio „Vakarai“ vyriausias redaktorius, 1939–1940 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ sekretorius bei žurnalų „Vairas“ ir „Jaunoji karta“ specialus bendradarbis.
1940 m. liepos 17 d. suimtas, kalintas Lukiškėse, Maskvoje, Kauno kalėjimuose; išleistas prasidėjus karui 1941 m. birželio 23 d. 1941–1942 m. Šiaulių apygardos prokuroras, 1942–1944 m. – advokatas Šiauliuose. 1944 m. pasitraukė į Prancūziją, 1948 m. – į JAV.
1948–1951 m. laikraščio „Dirva“ leidėjas ir redaktorius, nuo 1952 m. – Laisvosios Europos komiteto spaudos ir organizacijų skyriaus vyriausias redaktorius Niujorke, 1950–1956 m. – Amerikos lietuvių tarybos narys, 1954–1957 m. – Lietuvių žurnalistų sąjungos pirmininkas, nuo 1958 m. – Lietuvos nepriklausomybės talkos pirmininkas.
Spaudoje pradėjo bendradarbiauti 1925 m. Rašė kultūros, švietimo, vidaus politikos klausimais. Pasirašinėdavo slapyvardžiais V. R., Vr. K., K. Marius, B. K., V. Girulis, Naujokas ir kitais.
UEFA čempionų lyga 2006–2007 m.

UEFA čempionų lyga 2006-2007 m. – 15-asis UEFA čempionų lygos turnyras (52-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 2006 m. liepos 11 d. Turnyrą 7 kartą laimėjo Milano AC klubas, 2007 m. gegužės 23 d. finale 2:1 laimėjęs prieš Liverpulio FC klubą.
Visuose atkrintamųjų varžybų etapuose žaidžiamos dvejos rungtynės, finale žaidžiamos vienerios rungtynės.
Troliai

Padavimai

Norvegijoje yra ne vienas kalnas, savo pavidalu primenantis milžinišką trolį, ir, žinoma, apie tokius kalnus nuo senovės pasakojami padavimai. Štai vienas jų:
Nuo seno Norvegijos šiaurėje, Nurlando provincijoje, gyveno trolis su žmona. Jie turėjo septynias dukteris. Trolė buvo be galo graži, tad ją įsimylėjo kitas trolis ir ėmė ją merginti. Išsigandusi ši spruko iš namų drauge su dukterimis. Nusileidus nuo kalnų žemyn prie Helgelando pakrantės, dukterys ėmė verkšlenti ir skųstis, jog taip pavargo, kad nebegali toliau eiti. Teko prisėsti ir pailsėti. Kaip tik tuomet ėmė ir patekėjo saulė. Visos iš karto pavirto uolomis, ir šiandien toje vietoje stūkso septyni kalnai, panašūs į sėdinčias, besiilsinčias trolaites. Žmonės šiuos kalnus taip ir vadina – „Septynios seserys“.
Dalkitas

Istorija

Dalkitas šaltiniuose minimas nuo XIV a. Dalkito rūmuose Kromvelio valdymo metais veikė Škotijos administracija. XIX a. Dalkito grūdų turgus buvo didžiausias Škotijoje.
Alšėnai (Baltarusija)

Lietuviai

Miestelis yra lietuviškų vietovardžių areale. Maždaug iki XVIII a. pradžios (iki maro) Alšėnų apylinkių gyventojų daugumą sudarė lietuviai, išskyrus baltarusių pleištą palei Gaišią į pietryčius nuo Alšėnų. Per XVII a. šeštojo dešimtmečio ir XVIII a. pradžioje karus, badą ir marą daug apylinkių gyventojų išmirė, į jų vietą dvarininkai atkėlė daugiausia baltarusių. Slavėjimą stiprino ir vienuoliai pranciškonai. XIX a. viduryje tik apie 1/5 parapijos, daugiausia jos vakarinės dalies gyventojų kalbėjo lietuviškai.
Alšėnų apylinkių gyventojų absoliuti dauguma ir XIX a. antroje pusėje – XX a. kalbėjo (ir tebekalba) baltarusiškai, tačiau XIX a. jie save vadino litvinais. Tikintieji daugiausia katalikai; jie visą laiką vyravo, pvz., 1919 m. jų buvo 75,4%, stačiatikių – 18,9%, judėjų – 5,7%, o minėtame slaviškų vietovardžių pleište – katalikai ir stačiatikiai. Lietuvių kalbininkų duomenimis, Gaišios valsčiaus lietuviškus pavadinimus turinčios gyvenvietės 1939–1940 m. sudarė 51,6%.
Šlaitinis dirvenis

Morfologija

Stiebai statūs, šakoti, apaugę plaukeliais. Žiedai rožiniai, viršūnėse sudarantys kekes. Vaisius - ankštis. Žydi birželio - rugpjūčio mėn.

Gydomosios savybės

Vaistinė žaliava - šaknys, kasamos rudenį, rugsėjo - spalio mėnesiais. Šaknys vartojamos gaminti tinktūras ir nuovirus, kurie gydo hemorojų, šlapimo pūslę, inkstų akmenligę, taip pat naudojama kaip vidurius laisvinanti priemonė.
Juozapas Mockaitis

Biografija

1961 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1968 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1961–1999 m. dirbo Žemdirbystės institute; 1973–1992 m. Pašarinių augalų selekcijos ir sėklininkystės skyriaus vedėjas. 1996–1998 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto dėstytojas; nuo 1998 m. docentas.
TSRS futbolo čempionatas

TSRS futbolo čempionatas (Aukščiausioji lyga) – aukščiausio lygmens turnyras Tarybų Sąjungoje, vykęs nuo 1936 iki 1991 metų. Jame 1946–1989 m. žaisdavo ir stipriausios Lietuvos TSR komandos.
Vyriausybės skola

Vyriausybės skola – pinigų suma, kurią valstybės institucijos yra skolingos skolintojams. Valstybės skola apima vyriausybės, savivaldybių, valstybės socialinės apsaugos fondų ir su jais susijusių subjektų, turinčių teisę skolintis, prisiimtų, bet dar neįvykdytų įsipareigojimų visumą. Į ją taip pat įskaičiuojamos ir skolos aptarnavimo išlaidos. Vyriausybės dažniausiai skolinasi, išleisdamos vyriausybės obligacijas, kurias perka finansinės institucijos, taip pat pasirašydama paskolų, lizingo ir kitokius skolos dokumentus. ES Stabilumo ir augimo paktas nustato 60 % BVP ribą vyriausybės skolai.

Lietuvoje

Lietuvoje valstybės skola 1995 m. sudarė 3089 milijonus litų, 2008 m. siekė 17370,9 milijonus litų; 2012 m. pabaigoje – 44775,1 milijonus litų. Pagal kreditorius 2012 m. 75,6 proc. Lietuvos valstybės skolos sudarė užsienio, likusią dalį – vidaus skola.
Naujamiestis (Vilnius)

Istorija

Nors Naujamiestis pagal savo pavadinimą − Naujas miestas, iš tiesų − tai vienas seniausių Vilniaus rajonų. 1860 m. nutiesus Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį, rajono vystymasis tapo itin spartus. 1875 m. sudarytas naujas miesto plėtros planas. Naujamiestis šiame plane suskirstytas stačiakampiais kvartalais, vietoj buvusių gatvelių ir keliukų suplanuotos tiesios gatvės. Šis planas, su nedideliais pakeitimais, buvo įgyvendintas. Dabartinė Naujamiesčio gatvių sistema suformuota laikantis 1875 m. plano. Atsirado Mindaugo, Švitrigailos, Vytenio, T. Ševčenkos, Kauno, Panerių, Šaltinių, Aguonų gatvės. XIX a. pabaigoje šiose gatvėse gerokai suintensyvėjo statybos. Kaip ir visame Vilniuje, čia pradėti statyti daugiaaukščiai mūriniai pastatai.
Dvi moterys (filmas)

Turinys

Jauna našlė Česira, Romoje turinti nedidelę krautuvėlę, nusprendžia išvažiuoti iš Romos, nes miestas nuolatos bombarduojamas. Kartu su dukra ji sėda į traukinį, kad pasiektų Čiočarą – provincijos miestelį, iš kurio ji pati kilusi. Čia jos tikisi sulaukti karo pabaigos kartu su kitais, besislepiančiais nuo karo baisumų, tarp kurių ir jaunas intelektualas Mikelė. Kaimą pasiekusi žinia apie Musolinio suėmimą pažadina viltį, kad karas greitai baigsis, tačiau pabaiga dar toli, trūksta maisto ir visi stengiasi bet kokiais būdais prasimaitinti. Mikelė palaipsniui susižavi Česira, tačiau ši rūpinasi tik savo dukterimi. Kaimelyje pasirodo dezertyravę vokiečiai, kurie nori pereiti kalnus ir kaip vedlį prievarta išsiveda Mikelę.
Pasirodžius amerikiečiams, žmonės negali atsidžiaugti ir Česira su dukterimi nusprendžia grįžti į Romą. Jos apsistoja apgriuvusioje bažnyčioje, kur užpuola ir abi išprievartauja sąjungininkų pusėje kariaujantys išvaduotojai turkai. Rozetai kuriam laikui pakrinka nervai, tačiau abi moterys toliau tęsia kelionę namo. Duktė vis labiau ima priešgyniauti ją paniškai ginančiai motinai, tačiau jas vėl suvienija sielvartas dėl žinios apie Mikelės mirtį...
Beaujolais nouveau

Gamyba

Vynas gaminamas supaprastintos fermentacijos būdu, dėl to jį galima gerti praėjus jau šešioms savaitėms po vynuogių derliaus surinkimo.
„Beaujolais nouveau“ paprastai stengiamasi išgerti per keletą mėnesių nuo pagaminimo, jis nėra ilgai laikomas. Kai kurie vyno kritikai mano, kad „Beaujolais nouveau“ turi nebrandų, bet malonų kvapą, kuris nelabai skiriasi nuo nefermentuotų vynuogių sulčių.
Kasmet pagaminama 45 mln. litrų „Beaujolais nouveau“, o tai sudaro apie trečdalį regiono vyno produkcijos. Apie pusę yra eksportuojama, net į tokius tolimus regionus kaip Tolimieji Rytai. Nuo 1985 m. įsigalėjo tradicija pateikti vyną prekybon trečią lapkričio ketvirtadienį.
Komercinė „Beaujolais nouveau“ sėkmė paskatino atsirasti ir daugiau vadinamųjų Primeur vynų, pirmiausia kituose Prancūzijos regionuose, vėliau ir kitose vyną gaminančiose šalyse, pvz., Italijoje (Vino novello).
Skirtingai nuo kitų raudonųjų vynų, „Beaujolais nouveau“ patiekiamas atšaldytas.
Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro Miškų institutas

Istorija

Įkurtas 1950 m. Kaune, 1963 m. perkeltas į Girionis. Nuo 1995 m. institutas yra tarptautinės miškų tyrimo organizacijų sąjungos narys, bendradarbiauja su Skandinavijos, Vokietijos, Lenkijos, Latvijos ir kt. gretimų šalių institutais. Turi miškotyros (dalis – su VDU Žemės ūkio akademija) bei ekologijos ir aplinkotyros (dalis – su VDU Gamtos mokslų fakultetu) doktorantūrą.

Struktūra

Turi 6 mokslinius padalinius: Miškininkystės, Ekologijos, Genetikos ir selekcijos, Miško apsaugos ir medžioklėtyros, Miško išteklių, ekonomikos ir politikos skyriai bei Molekulinės genetikos ir biotechnologijos laboratorija. Yra biblioteka. Įvairiems bandymams atlikti institutas Lietuvos miškuose turi įrengęs 500 stacionarių tyrimo objektų, daugiausia – Dubravos miškų urėdijoje, 13 ha arboretumą, 76 ha medelyną, 5 miškų tyrimo punktus.
Lenktynių vėliavos

Lenktynių vėliavos naudojamos įvairiose automobilių sporto lenktynėse. Vėliavos naudojamos perspėti apie įvairias trasos sąlygas, įspėti lėtus ar techniškai pavojingus lenktynininkus ir kitais atvejais.
Nėra priimtos vienos lenktynių vėliavų sistemos, kiekviena organizacija jas naudoja pagal savas taisykles. Kai kurios naudojamos visur, kaip languota starto/finišo vėliava. FIA sankcionuotos vėliavos naudojamos tarptautiniu mastu, nes ši organizacija rengia tokius čempionatus kaip Formulė 1 ir FIA ilgų distancijų lenktynių pasaulio čempionatą.
Juodoji kalavija

Aprašymas

Juodosios kalavijos kūnas labai ištęstas, tamsiai varinės spalvos su vaivorykštiniu atspalviu. Burna didelė, su stipriais, į iltis panašiais dantimis. Burnos vidus ir žiaunų ertmės – juodos.

Vertė

Juodoji kalavija yra ekonomiškai svarbi Pirėnų pusiasalio šalių ir ypač Madeiros salos žuvininkystei, kur ji laikoma vertingu maisto produktu ir kainuoja nepigiai.

Apsauga

Priskiriamos prie per intensyviai žvejojamų rūšių.
Audrius Čiuplys

Biografija

1997 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą.
1994–1998 m. Vilniaus miesto sukarintos priešgaisrinės apsaugos dalinio 3-ios specializuotos sukarintos priešgaisrinės dalies ugniagesys, chemikas-dozimetristas, budinčios pamainos vadovas.
1998–2000 m. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento Operatyvaus valdymo centro Tarnybos kontrolės ir profesinio rengimo skyriaus Profesinio rengimo poskyrio vyresnysis inžinierius, 2000–2002 m. – Tarnybos organizavimo skyriaus Mokymo poskyrio viršininkas, 2002–2004 m. – Tarnybos organizavimo skyriaus viršininko pavaduotojas.
2004–2006 m. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento Planavimo ir visuomenės informavimo skyriaus viršininkas, 2006–2009 m. – Plėtros valdybos viršininkas, 2009–2015 m. – Valstybinės priešgaisrinės priežiūros valdybos viršininkas.
Nuo 2015 m. Bendrojo pagalbos centro viršininkas.
Terry Riley

Terry Riley'is (angl. Terrence Mitche „Terry“ Riley, g. 1935 m. birželio 24 d.) – amerikiečių kompozitorius ir atlikėjas, geriausiai žinomas kaip JAV minimalizmo klasikas. Jo kūrybai didelę įtaką daro džiazo ir indų klasikinė muzika.

Gyvenimas

1935 m. gimė Kolfakse, Kalifornijoje, studijavo kompoziciją San Francisko universitete ir fortepijoną San Francisko konservatorijoje. Vėliau baigė kompozicijos magistro studijas Kalifornijos universitete Berklyje. Papildomai kompozicijos mokėsi pas Robertą Ericksoną, tačiau didžiausią įtaką kompozitoriui padarė Pranas Nathas – indų klasikinės muzikos profesionalas. T. Riley'is kartu su mokytoju keliaudavo į Indiją ir ten jam akompanuodavo. Septintajame dešimtmetyje Riley'is dažnai keliavo ir po Europą, kur sėmėsi įkvėpimo, o pinigų užsidirbdavo grodamas fortepijonu baruose. 1971 metais jis ėmė dėstyti indų klasikinę muziką Milso koledže. 2007 metais T. Riley'is Čapmano universitete buvo apdovanotas garbės daktaro laipsniu.
Bendradarbiavimą su „Kronos“ kvartetu T. Riley'is pradėjo susipažinęs su kvarteto įkūrėju Davidu Harringtonu. Šiam ansambliui kompozitorius sukūrė 13 styginių kvartetų ir kitų kūrinių.
T. Riley'is moko kitus ir pats atlieka indų ragų muziką, taip pat skambina fortepijonu. Kompozitorius yra susituokęs su Anne Riley, turi tris vaikus: dukrą Colleen ir du sūnus – Shahną ir Gyaną, kuris yra gitaristas.

Kūryba

T. Riley'io muzika yra įprastai pagrįsta įvairių ilgių modalinių figūrų improvizacijomis („In C“, „Keyboard Studies“).
Garsiausio T. Riley'io kūrinio „In C“ (1964) partitūrą sudaro 53 frazės arba moduliai. Vienas atlikėjas visą kūrinį laiko pulsą fortepijonu kartodamas C natą. Kiti atlikėjai kiekvieną frazę, prieš pereidami į kitą, kartoja tiek kartų, kiek nori. Taip susidaro nenuspėjamų sluoksnių besikartojančių ir vienas kitą sekančių vienodų motyvų darinys, sukuriantis kanonines faktūras ir poliritmus. Pirmąjį kartą šį kūrinį atliko Steve‘as Reichas, Jonas Gibsonas, Pauline‘as Oliveros ir Mortonas Subotnickas.
Šeštajame dešimtmetyje T. Riley'is ima dirbti su juostų kilpomis (angl. tape loops) ir šį būdą pritaikydavo tiek įrašuose, tiek ir gyvuose pasirodymuose. Ankstyvame šios technologijos panaudojimo pavyzdyje „The Gift“ (1963) yra naudojami trimitininko Cheto Bakerio įrašai.
Garsus kompozitoriaus elektroninės muzikos albumas „A Rainbow in Curved Air“ (įrašytas 1968, išleistas 1969 m.) padarė didelę įtaką tolesniam elektroninės muzikos vystymuisi. Svarbūs yra T. Riley'io bendri projektai su „Rova“ saksofonų kvartetu, Pauline‘u Oliveros, „ARTE“ ir „Kronos“ kvartetais.
Nesas (Vaguras)

Žymus žmonės

Nese paskutinius savo gyvenimo metus gyveno dailininkė Ruth Smith (1913–1958). Keli jos paveikslai turi Neso motyvų. Keli iš jų kabo „Ruth Smith“ meno muziejuje, Vagure bei keli Farerų salų meno muziejuje (far. Listasavn Føroya) Torshaune.
Tarybinė tėvynė (Šalčininkai)

Tarybinė tėvynė – Šalčininkų rajono laikraštis, leistas nuo 1958 m. gegužės 15 d. iki 1962 m. balandžio 27 d. Šalčininkuose.

Istorija

LKP Šalčininkų rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos organas, ėjęs du kartus per savaitę. Tiražas: 1958 m. – 500 egz., 1962 m. – 650 egz. Ėjo nuo 1954 m. rugpjūčio 19 d. rusų kalba „Sovetskaja rodina“, ir nuo 1951 m. vasario 18 m. lenkų kalba „Ojczyzna radziecka“. Spausdino Šalčininkų spaustuvė. Tiražas lenkų kalba 1958 m. – 1000 egz., 1962 m. – 1500 egz.; rusų kalba 1958 m. – 850 egz., 1962 m. – 1780 egz.
Sujungus Eišiškių ir Šalčininkų rajonus nuo 1963 m. kovo 2 d. leistas laikraštis „Lenino priesakai“.
Žemaitės skveras

Žemaitės skveras – Lietuvos skveras, esantis Vilniuje, Naujamiestyje, prie Gedimino prospekto. Pavadintas rašytojos Žemaitės (1845–1921) vardu. Skvere stovi paminklas Žemaitei. Jis buvo pastatytas 1971 metais. Skulptorius Petras Aleksandravičius. Pagal patvirtintą Vilniaus Žemaitės skvero plėtros programą skvere 2004 metais buvo planuojama pastatyti lietuvių dailės klasiko Antano Gudaičio dailės galeriją su ilgalaikei nuomai skirtu viešbučiu, komercijos centru ir bendro naudojimo kiemu.
Heliosferos mantija

Heliosferos mantija tai yra heliosferos zona tarp heliopauzės ir heliosferos ribos (Saulės vėjo smūginės bangos vidinio fronto). Čia vėjas yra stabdomas, spaudžiamas ir vyksta turbulencija iki susidūrimo su tarpžvaigždine medžiaga.
Jo atstumas nuo Saulės yra apytiksliai nuo 80 iki 100 astronominių vienetų (AU). Heliosferos mantijos forma yra panaši į kometos formą. Priešvėjinėje pusėje, jos storis gali būti nuo 10 iki 100 AU. Dabar heliosferos mantiją tiria du kosminiai aparatai Voyager 1 ir Voyager 2.
Aurimas Frankas

Biografija

1994 m. baigė Biržų Kaštonų vidurinę mokyklą, 1998 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją, kulkinio šaudymo treneris, 2000 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos sporto magistras, studijuoja Vilniaus universiteto Teisės fakulteto Valstybės valdymo magistratūroje.
2003 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos juristas, vyresnysis specialistas. 2007 m. Biržų rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys. Nuo 2007 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.
Biržų rajono savivaldybės darbuotojų profesinės sąjungos pirmininko pavaduotojas, komiteto narys, Lietuvos Valstybės tarnautojų profesinės sąjungos valdybos narys, Lietuvos Valstybės tarnautojų profesinės sąjungos Jaunimo centro pirmininko pavaduotojas.
FC Liefering

Istorija

Ištakos siekia 1947  m., kai buvo įkurtas klubas USK Anif pavadinimu.
Nuo 2012/13 sezono žinomi kaip „red buliai“, kai pasikeitė pavadinimą ir tapo FC Liefering.
Tai garsiojo Red Bull Salzburg susietasis klubas. Net klubo spalvos dabar yra kaip zalcburgiečių.
Kretingos rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

Kretingos rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

Veikla

Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 7 d. Kretingos rajono savivaldybės meru 15 balsų išrinktas Juozas Mažeika.
Stasys Paškevičius

Biografija

Mokėsi Utenos vidurinėje mokykloje, 1966-1970 m. Vilniaus elektromechanikos technikume. 1969-1970 m. dirbo Lietuvos kino studijoje. Po to Vilniaus skaičiavimo mašinų gamykloje - Specialaus konstravimo biuro inžinieriumi, 1971–1973 m. tarnavo sovietų armijoje. 1974-1980 m. Vilniaus inžinieriniame statybos institute studijavo radijo aparatūros konstravimą, vėliau - VMLU tarptautinius santykius. 1973-1985 m. Melioracijos ministerijos statybos laboratorijos radioinžinierius, Lazerių ir geodezinių prietaisų skyriaus viršininkas. 1985–1987 m. Statybos ministerijos lazerių grupės vadovas. Nuo 1988-1991 m. Jaunimo muzikos klubo vyriausias inžinierius. Nuo 1991 metų UAB „Scenos techninio serviso“ generalinis direktorius. 1995 m. UAB "Smulkus urmas" valdybos pirmininkas. Yra išleidęs knygas "Lazerinio matavimo prietaiso PIL-1 panaudojimas statybose" (Vilnius 1986), "Lazerių panaudojimas mechanizmų valdyme", "Lazeriniai prietaisai horizontalaus niveliavimo darbuose", yra paskelbęs 30 straipsnių. Dalyvavo Lietuvos persitvarkymo veikloje. Yra išleidęs knygą "Sausio 13 stenogramos" (Vilnius, 2006). Lietuvos Kultūros fondo agentūroje "Factum" įregistravo 60 Lietuvos rekordų: didžiausias altorius Lietuvoje, pasatatytas Vingio parke, popiežiaus Jono Pauliaus II vizito metu, didžiausia lauko scena Maskvos Raudonojoje aikštėje, didžiausias meninis apšvietimas 302,8 KW Trakų salos pilyje ir kt. Šiuo metu yra kolekcininkų klubo, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.Yra išleidęs 6 fotografijų albumus, surengęs 43 personalines parodas. Svarbiausios fotokolekcijos Birutė, Laimonas Noreika, Lietuvos menininkai, Draugų portretai, Mikalinės vienkiemis, Renginiai Lietuvos aikštėse, Gruzijos nepriklausomybės diena, Tunguska, Bachta ir kt.