google/wiki40b huggingface dataset:
Klovainių herbas

Aprašas

Herbo skydo auksiniame lauke šėlstantis mėlynas žirgas su raudonais pakinktais.
Žirgas – saulės ir dangaus, visų išmintingųjų jėgų džiaugsmo ir pergalės simbolis, įkūnijantis jaunystę, jėgą ir vyriškumą.

Istorija

Istorinio herbo miestelis neturėjo. Heraldikos komisijoje svarstant herbo simboliką, buvo atsižvelgta į vietinių gyventojų pasakojimą apie miestelio vardo kilmės legendą: esą miestelio vardas kilęs nuo žirgo „kloniojimosi“ einant per laukus. Žirgai buvo mėgstami ir Karpio dvare, garsėjusiame didžiulėmis arklidėmis. Žmonių pasakojimai apie žirgo viziją tekant saulei, prisiminimai apie kadaise pro Klovainius ėjusį Kauno-Rygos traktą, kai Klovainiuose buvo keičiami pašto karietų ir prekybos diližanų arkliai, lėmė, kad heraldikos ženklo simboliu tapo žirgas. 
Herbas patvirtinas 1997 m. kovo 19 d. Prezidento dekretu. Etalono autorius – Juozas Galkus.
Kruvinasis sekmadienis (1972)

Eiga

Dauguma šios dienos įvykių yra ginčytini, nes nesutariama kiek tada buvo žygyje. Žygis buvo planuotas pradėti nuo rotušės, bet dėl armijos barikadų jis buvo nukreiptas į "Laisvojo Derio" kampą. Nedidelė grupelė paauglių atsiskyrė nuo žygio ir užsispyrė pralaužti barikadas ir eiti į rotušės pusę. Jie apmėtė barikadą akmenimis ir įžeidinėjo britų kareivius. Tada britų kareiviai atsakė vandens patranka, ašarinėmis dujomis ir guminėmis kulkomis. Du žmonės buvo nušauti ir britų kareivių.
Tam tikrame taške budėjo ir britų snaiperiai. Buvo duotas įsakymas šaudyti tikromis kulkomis ir pirmoji auka, jaunuolis, buvo nušautas traukiantis nuo britų karių. Galiausiai buvo duotas įsakymas mobilizuotis į arešto operaciją. Britų kariai nusivijo žygio dalyvius iki "Laisvojo Derio" kampo lauko.
Nepaisydami armijos vadovybės įsakymo nutraukti ugnį, kariai paleido beveik 100 šovinių į bėgančias minias. 12 žmonių buvo pakirsti kulkų, kai jie bandė suteiktį pagalbą sužeistiesiems. 14 žmonių buvo sužeista, 12 nuo kareivių kulkų, 2 nuo armijos šarvuočių.

Pasekmės

13 žmonių buvo nušauti. Kitą diena paskelbtame raporte sakoma, kad kareiviai sureagavo į ginkluoto žmogaus grėsmę ir ARA sprogmenis. Žygio dalyviai, britų ir airių žurnalistai, rajono gyventojai teigia, kad kareiviai šaudė į neginkluotus žmones, taikėsi į bėgančius, bei kitiems padedančius žmones.
Po šių įvykių įtūžusi minia padegė Britanijos ambasadą Airijoje.
Žygyje buvo daug ARA žmonių, bet teigiama, kad jie buvo neginkluoti.
Lana Del Rey

Ankstesnis gyvenimas ir karjeros pradžia

Lana Del Rey gimė ir užaugo Leik Plaside, Niujorke. Kai jai buvo 15, tėvai ją išsiuntė į internatinę mokyklą Konektikute, kur būsimoji atlikėja kovojo su priklausomybe nuo alkoholio. Vėliau Lana studijavo metafiziką Niujorko Fordhamo universitete, tačiau netrukus metė mokslus jame dėl muzikinės karjeros.
Pirmasis Lanos trijų dainų rinkinys „Kill Kill“ pasirodė 2008 m. spalio mėnesį Lizzy Grant vardu.

2010: „Lana Del Rey A.K.A. Lizzy Grant“

Lana Del Rey vėliau išleido savo pirmąjį pilną studijinį albumą pavadinimu „Lana Del Ray AKA Lizzy“ (2010 m. sausio mėn.). Tai buvo dainininkės pirmasis profesionaliai išleistas albumas. Jį išleido nepriklausoma studija (prodiuseris – David Kahne). Atlikėjos tėvas Robertas Grantas prisidėjo prie albumo pardavimo ir reklamos. Šį albumą buvo galima įsigyti „iTunes“ svetainėje.

2011: „Born to Die“ ir „Paradise“

2011 m. Lana buvo pastebėta prodiuserių ir pasirašė sutartį su leidybine įrašų kompanija „Stranger Records“. Netrukus kompanija išleido Lana Del Rey debiutinį singlą „Video Games“, kuris iš karto sulaukė didelio populiarumo. Savo antro studijinio albumo kūrimą atlikėja patikėjo „Interscope Records“ ir „Polydor“ įrašų kompanijoms. Oficialiai albumas buvo išleistas 2012 m. sausio 31 d. ir užėmė pirmaujančias pozicijas net vienuolikoje pasaulio šalių. Per metus buvo parduota 3,4 milijonų albumo kopijų, o pats įrašas tapo penktuoju labiausiai perkamu albumu 2012 m. Garsiausi singlai – „Born To Die“, „Video Games“, „Ride“, „Blue Jeans“, „Summertime Sadness“

2014: „ULTRAVIOLENCE“

„Ultraviolence“ tai trečias atlikėjos Lana del Rey albumas, išleistas 2014 m. birželio 13 d. „Polydor“ ir „Interscope Records“. Kritikų albumas buvo įvertintas kaip vienas iš geriausių tuo metu išleistų albumų. Jis debiutavo pirmoje vietoje U.S. Billboard 200. Pirmos savaitės pardavimai siekė 182 000 kopijų. Tai sėkmingiausias Lanos del Rey albumas iš iki tol išleistų, susilaukęs tokios sėkmės JAV topuose. Iki liepos mėnesio, buvo parduota daugiau nei milijonas albumo kopijų. „Ultraviolence“ albume yra keturi singlai – „West Coast“, „Shades of Cool“, „Ultraviolence“ ir „Brooklyn Baby“.
NKL 2015–2016 m. sezonas

NKL 2015–2016 metų sezonas – 11-as lygos sezonas, kuriame dalyvauja 14 klubų.

Lygos sistema

Reguliarusis sezonas vyksta 2+2 ratų sistema.
Pirmuose dviejuose ratuose 14 komandų žaidžia tarpusavyje po 2 rungtynes, iš kurių vienerias namuose ir vienerias išvykoje. Šioje reguliaraus sezono stadijoje komandos sužaidžia po 26 rungtynes.
Po dviejų ratų komandos pagal pajėgumą, t. y. pagal užimamas vietas turnyrinėje lentelėje, suskirstomos į dvi grupes. Pirmoje grupėje 7 stipriausios komandos tarpusavyje žaidžia po 2 rungtynes, iš kurių vienerias namuose ir vienerias išvykoje. Antroje grupėje 7 žemiausias vietas užėmusios komandos tarpusavyje žaidžia po 2 rungtynes, iš kurių vienerias namuose ir vienerias išvykoje. Šiame etape komandos sužaidžia po 12 rungtynių. Iš viso komandos reguliariajame sezone sužaidžia po 38 () rungtynes. Pasibaigus I etapui, į II etapą patenka 1-12 vietas užėmusios komandos. Paskutinę vietą reguliariajame sezone užėmusi NKL komanda automatiškai iškrenta į Regionų krepšinio lygą (RKL).
Aštuntfinalyje 5-12 vietas užėmusios NKL komandos žaidžia iki 3 laimėtų rungtynių. Šiame etape susitinka 5-12, 6-11, 7-10, 8-9 vietas po reguliaraus sezono užėmusios komandos. 1-4 vietas reguliariajame sezone užėmusios komandos automatiškai patenka į ketvirtfinalį.
Namų aikštės pranašumą aštuntfinalyje ir ketvirtfinalyje turi aukštesnę vietą reguliariajame sezone iškovojusi komanda.
Ketvirtfinalyje pirmą reitingą po aštuntfinalio etapo turinti komanda susitinka su 8 reitingą turinčia komanda, antrą reitingą turinti – su septintą reitingą turinčia komanda, trečią reitingą turinti komanda susitinka su šeštą reitingą turinčia komandą, ketvirtą (4 vieta po reguliaraus sezono) – su penktą reitingą turinčia komanda. Komandos žaidžia iki 3 (trijų) laimėtų rungtynių.
Pusfinalyje susitinka 1-4 bei 2-3 reitingus po ketvirtfinalio turinčios komandos. Komandos, laimėjusios pusfinalių rungtynes, susitinka finale. Pralaimėjusios pusfinalį komandos žaidžia dėl trečios vietos. Pusfinalio ir finalo etapuose žaidžiama iš vienerių rungtynių.
Kalnėnai (Jurbarkai)

Istorija

1259 m. Kalnėnuose ant piliakalnio pilį pasistatė kryžiuočiai.
Akrojoga

Akrojoga (arba kitaip Akrobatinė joga; angl. acroyoga) – XX–XXI a. sandūroje atsiradusi jogos atšaka, susidedanti iš akrobatikos pratimų ir jogos filosofijos bei tajų masažo elementų.

Istorija

1999 m. akrojoga pradėta vystyti Montrealyje, Kanadoje. 2006 m. atsirado atšaka Kalifornijoje, JAV. Jessie Goldberg ir Eugene Poku, Montrealio akrojogos įkūrėjai, sujungė akrobatiką, jogą, šokius (breikas ir kt.) ir kovos menus. Jason Nemer ir Jenny Klein, Kalifornijos akrojogos steigėjai, apjungė akrobatiką, jogą ir tajų masažą. Europoje ir kitose pasaulio šalyse taip pat vystosi akrojoga. Lietuvoje akrojoga ėmė populiarėti 2014 m.

Ypatumai

Akrojogos praktikams reikia lavinti jėgą, lankstumą ir išmokti technikas bei įvaldyti kūno padėtis, kurios leidžia išlaikyti partnerio svorį ant kojų ar rankų bei valdyti savo kūną ore. Jėgos treniruotėmis gali tapti atsispaudimai arba vaikščiojimas ant rankų. Lankstumo arba jin jogos pratimus geriausia atlikti pabaigoje – po treniruotės ir su porininku. Geriausia mokintis su stipriu, patyrusiu partneriu. Viena svarbiausių akrojogos technikų yra „kaulų apkrovimas“ (angl. stacking the bones), kuomet keliai, alkūnės ir kitos judančios vietos ištiesinamos ir tuomet apkrova tenka kaulams, o ne raumenims.
Akrojogoje vienas partneris (vadinamas „atramos tašku“; angl. base), dažniausiai gulėdamas ant nugaros ištiestomis kojomis, laiko kitą partnerį (vadinamą „skraiduolį“; angl. flyer) skirtingose pozose ore. Aplink esantys treneriai (vadinami „sergėtojais“; angl. spotters) užtikrina ant žemės ir ore esančių žmonių tinkamą padėtį, kad viršuje esantis žmogus nenukristų. Esti daug akrojogos pozų.
Negendamumas

Negendamumas – technikos įrenginio savybė negesti per tam tikrą laiką arba išdirbį. Tai viena naudojamo, saugomo ar transportuojamo technikos įrenginio patikimumo savybių.
2008 TC3

2008 TC3 (arba 2008 TC₃) – pirmą kartą astronomijos istorijoje vizualiai stebėtas apie 2-4 m skersmens meteoroidas, pasiekęs Žemę 2008 m. spalio 7 d. 2 val. 46 min. (GMT).
Pasiekęs Žemę skriejo apie 12,8 km/s greičiu. Manoma, kad sprogo ~10 km aukštyje nuo žemės paviršiaus šiaurės Sudane, netoli sienos su Egiptu.
Meteoroidas 2008 TC3 aptiktas spalio 6 d. Maunt-Lemmon observatorijoje Arizonos valstijoje. Tuo metu jis buvo už apytiksliai 500 000 km nuo Žemės (pan. nutolęs Mėnulis), Žuvų ir Pegaso žvaigždynų sankirtoje. Tuomet jo greitis siekė 5 km/s.
Porosoma

Porosoma (gr. poros – angelė + sōma – kūnas) – tai organelė, randama eukariotinių ląstelių plazminėje membranoje. Porosoma yra taurės pavidalo struktūra, vidutiniškai 100-150 nanometrų skersmens, sudaryta iš daugybės skirtingų baltymų, tarp kurių ypač svarbūs SNARE baltymai. Porosomos reguliuoja sekrecijoje (egzocitozėje) dalyvaujančių membraninių pūslelių „prisišvartavimą“ ir susiliejimą su ląstelės plazmine membrana.
Porosomų dydis varijuoja priklausomai nuo ląstelių, kuriose jos randamos, tipo. Pavyzdžiui, kasos ląstelių porosomų skersmuo siekia 100-180 nm, o neuronuose jos tėra 10-15 nm skersmens. 8 baltyminiai subvienetai sudaro žiedą taurės kraštuose, o taurės dugne gali būti baltyminis „kamštis“, kuris reguliuoja porosomos atsidarymą bei užsidarymą. „Kamščiai“ būdingi neuronų porosomoms, jie leidžia itin greitai kontroliuoti atsidarymą, kurio metu išleidžiamas pūslelių atneštas turinys, bei uždaro porosomą, kai tik to prireikia. Kitais atvejais porosomos varstomos aktino pagalba. Prie porosomų SNARE baltymų pagalba „švartuojasi“ sekrecijoje dalyvaujančios pūslelės. Pernašos pūslelė membranoje turi v-SNARE baltymų (v – vesicle, pūslelės SNARE baltymai), o porosomoje išsidėstę t-SNARE (t – target, membranos-taikinio SNARE baltymai). Komplementari sąveika tarp v-SNARE ir t-SNARE baltymų lemia tai, kad pernašos pūslelės specifiškai „prisišvartuoja“ prie tos membranos, į kurią jos turi būti nukreiptos. Susidarius v-SNARE ir t-SNARE kompleksui, pūslelės bei taikinio membranos priartinamos ir įvyksta jų suliejimas, pūslelės turinys išleidžiamas iš ląstelės. Tam padeda ir turgorinio slėgio padidėjimas pūslelėje, kurį sukelia aktyvi vandens ir jonų įnaša per kanalus, naudojant GTP. Ca²⁺ jonai padeda membranų suliejimui. Pūslelei atlikus savo funkcijas, SNARE kompleksas išyra ir baltymai gali būti panaudoti iš naujo.

Porosomų atradimas

Porosomos buvo atrastos 1990-1995 m. laikotarpyje, stebint atominės jėgos mikroskopu. Pirmieji jas aprašė profesoriaus B. Jena vadovaujama komanda Yale universitete (Yale University School of Medicine). Porosomų struktūra, ypač baltyminio „kamščio“ sudėtis, tebėra tyrimų objektas. Taip pat tiriama, kaip šios organelės dalyvauja palaikant ląstelės plazminės membranos pastovų plotą . Kai kurie autoriai teigia, kad porosomų, kaip universalių sekrecijos struktūrų, atradimas - tai pagrindinis pasiekimas ląstelės biologijoje po ribosomos atradimo.
Juozas Miltinis

Biografija

Gimė netoli Akmenės – Dabikinėje. 1913 m. šeima persikėlė gyventi į motinos gimtinę Ramoniškėje. Vaikystės vasaros prabėgo piemenaujant. 1920 m. Gyvoliuose, Grybauskų dvare įsteigtoje mokykloje pradėjo lankyti ketvirtąjį skyrių. 1922–1925 m. mokėsi Viekšnių progimnazijoje, 1926–1927 m. Kauno jėzuitų gimnazijoje. 1927 m. grįžo į Viekšnius, dirbo Viekšnių valsčiaus raštininku ir privačiai išėjo visą gimnazijos kursą. 1928 m. vėl išvyko į Kauną ir iki 1931 m. lankė Vaidybos mokyklą prie Valstybės teatro. Čia prasidėjo pirmieji aktoriaus bandymai profesionalioje scenoje. 1928 m. pirmą kartą išėjo į sceną: statistas Džiuzepės Verdžio operoje „Aida“. 1931–1932 m. Šiaulių dramos teatro aktorius.
1932 m. birželio mėn. išvyko į Prancūziją. Paryžiuje lankė Luvro meno mokyklą, klausėsi paskaitų Sorbonos universitete, 1933–1936 m. mokėsi Šarlio Diuleno (Charles Dullin) vaidybos studijoje, vaidino Pathé Nathan kino studijos sukurtuose filmuose, taip pat Kapucinų bulvaro teatre. 1937 m. trumpam sugrįžo į Kauną. 1938 m., remiamas privačių asmenų, išvyko į Londoną, kur lankė teatrus, mokėsi kalbos. 1938–1939 m. kaip teatro kritikas bendradarbiavo „Naujojoje Romuvoje“, dirbo mėgėjiškų teatrų konsultantu. 1938 pradėjo dirbti su Kauno Darbo rūmų teatro studiją lankiusiais jaunuoliais: Bronium Babkausku, Vaclovu Blėdžiu, Jonu Alekna, Kaziu Vitkum, Jadvyga Matulyte, Zigmu Lapinsku ir kt. 
1940 m. sovietams okupavus Lietuvą, gruodžio mėn. paskirtas naujai įsteigto Panevėžio dramos teatro „aktoriumi, su teise režisuoti“. Panevėžio dramos teatras buvo pirmasis ir vienintelis tokio pobūdžio teatras-studija Lietuvoje. 1940–1954 m. Panevėžio dramos teatro režisierius. 1953–1968 m. nusifilmavo penkiuose Lietuvos kino studijos vaidybiniuose filmuose. 1954 m. vasario mėn. pašalinus iš teatro, iki 1959 m. dirbo Lietuvos kino studijos dubliažo režisieriumi, aktoriumi. 1959–1980 m. Panevėžio dramos teatro vyriausiasis režisierius. Jo mokiniai: Jonas Alekna, Bronius Babkauskas, Donatas Banionis, Gediminas Karka, Algimantas Masiulis, Stasys Petronaitis, Eugenija Šulgaitė, Kazys Vitkus, Regina Zdanavičiūtė ir kt. Buvo vienintelis Lietuvos režisierius, mokęsis Vakarų teatro mokykloje, tad sovietų valdžia ir partinė kritika jį stebėjo itin atidžiai. 1980 m. pastatęs A. de Musse „Žibintą“, Juozas Miltinis atsisveikino su teatru. Palaidotas Panevėžio Ramygalos g. kapinėse. Antkapinis paminklas sukurtas Juozo Šlivinsko ir Algimanto Mikėno.
Pilviškių jungtinė metodistų bažnyčia

Istorija

Metodistų bedruomenė Pilviškiuose įsikūrė 1921 m. Moderni bažnyčia miestelio centre atidaryta 2003 m.
Šventoji Romos imperija

Istorija

Šventoji Romos imperija atsirado iš Rytų frankų karalystės ir priešnacionaliniu ar viršnacionaliniu dariniu, kuris niekada netapo nacionaline valstybe kaip Prancūzija ar Jungtinė Karalystė.
Imperija faktiškai kaip „skėtinė organizacija“ apėmė daugelį teritorijų ir sudarė tam tikrus legitimumo rėmus atskirose teritorijose valdžiusiems valdovams. Šios pusiau savarankiškos kunigaikštystės ir hercogystės pripažino imperatorių kaip idėjinį imperijos valdovą ir turėjo paklusti imperijos įstatymams, teismams ir reichstagų sprendimams, tačiau per monarcho rinkimus, reichstagus ir kitas luomines atstovavimo institucijas dalyvavo imperijos politikoje ir galėjo daryti jai įtaką.
Imperatorių kova su popiežiais (vadinamoji kova už investitūrą) lėmė tai, kad XIII a. prarasta Italija ir sustiprėjo imperiją sudarančios vokiečių kunigaikštystės. Imperatoriaus valdžia Vokietijoje darėsi vis labiau sąlygiška, o po Trisdešimties metų karo (1618–1648 m.) imperatorių valdžia bebuvo nominali.
Šventosios Romos imperijos imperatorius tuo metu realiai tevaldė tik savo domeną, ir iš ten gaudavo savo pagrindines pajamas. Tai buvo sąlygota ypatingos Vokietijos situacijos. Tuo tarpu kai daugelyje Europos šalių vyko centralizacija, Vokietijoje liko politinis išsiskaidymas. Kadangi teisiškai Vokietijos kunigaikščiai buvo privatūs savo valdų savininkai, tai natūraliai reiškė atskirų politinių vienetų nepastovumą, išskyrus bažnytines žemes. Daugelis Šv. Romos imperijos valdų skyrėsi resursais, teritorija, politine reikšme ir juridiniu statusu. Dinastijos taip pat sėkmingai galėjo plėsti ir stiprinti savo valdas kaip ir išskaidyti jas skirtingiems paveldėtojams, sukuriantiems atskiras dinastijų šakas.
1806 m. rugpjūčio 6 d. Napoleono Bonaparto reikalavimu imperatoriui Pranciškui II atsisakius imperijos karūnos imperija nustojo egzistuoti. Tuo metu imperija bet kuriuo atveju dėl Napoleono užkariavimų ir Reino konfederacijos sukūrimo jau buvo praradusi prasmę.
1814-1815 m. Vienos kongrese Šventoji Romos imperija buvo panaikinta ir atsirado Vokiečių sąjunga sudaryta iš 34 vokiečių valstybių ir 4 laisvųjų miestų.

Imperijos teritorija

Imperiją sudarė Vokietija, kuri joje dominavo, Čekijos, Austrijos, Lichtenšteino, Slovėnijos, Belgijos ir Liuksemburgo teritorijos, taip pat dalys dabartinės Lenkijos ir Nyderlandų. Kurį laiką imperijai taip pat priklausė Šveicarija, taip pat dalis rytinės Prancūzijos ir šiaurės Italijos.

Imperijos valdymas

Šventosios Romos imperijos valstybės vadovas buvo Šventosios Romos imperijos imperatorius.
Šventosios Romos imperiją sudarančių valstybėlių atstovai posėdžiaudavo Reichstage.
Šventoji Romos imperija turėjo teismus, pavyzdžiui, Imperijos Rūmų Teismą.
Politeizmas

Politeizmas (sen. gr. πολυ – gausus + sen. gr. θεοῦ – Dievas) – religijos atmaina, kurioje tikima į daug dievų, atliekančių skirtingas funkcijas. Politeizmas savo teologija yra priešingybė monoteizmui. Vienas svarbiausių mėginimų įveikti pernelyg siaurą monoteizmo ir politeizmo skirtį buvo Makso Miulerio henoteizmo sąvokos pritaikymas religijotyroje, kuris ją pritaikęs senovės arijų religijai.
Pati gausiausia šių laikų politeistinė religija yra hinduizmas. Animizmas, kaip politeistinė religija populiari Afrikoje, Pietų Amerikoje ir kitur. Senovės baltų religija buvo politeistinė. Bene žinomiausios politeistinės religijos buvo išpažįstamos senovės Graikijoje, senovės Egipte, senovės Romoje. Politeistinės buvo ir šumerų, babiloniečių, asirų, akadų bei kitos senosios religijos, išskyrus žydų, tačiau ir ankstyvasis judaizmas buvo henoteistinis. Laikui bėgant monoteistinės religijos – judaizmas, krikščionybė, islamas išstūmė politeizmą.
Saiga (šautuvas)

Saiga (rus. Сайга) – lygiavamzdžiai ir graižtviniai medžiokliniai šautuvai, sukurti Kalašnikovo automato AK-47 pagrindu. Pavadintas pagal antilopes saigas.

Istorija

Pirmasis „Saigos“ šeimos šautuvas buvo karabinas, sukurtas po 1970 m. Buvo reikalingas medžioklinis šautuvas, kuris tiktų saigų pertekliui šaudyti. Tuo metu saigų buvo tiek prisidauginę, kad migruojančių saigų kaimenės ištrypdavo ir nuėsdavo labai daug pasėlių. Paprasti lygiavamzdžiai šratiniai medžiokliniai šautuvai buvo pernelyg neefektyvūs masinėms medžioklėms.
Ižmašo konstruktoriai ketverius metus kūrė, o medžiotojai Kazachstane bandė kuriamą naują karabiną. Po to buvo pagaminta apie 300 naujų karabinų „Saiga“, naudojusių 5,6×39 mm (.220 Russian) šovinius. Masinė gamyba tada nebuvo pradėta.
Kęstutis Mačiulis

Biografija

1978 m. baigė Šiaulių K. Preikšo pedagoginį institutą, fizikos mokytojas.
Kaimo pradinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, švietimo skyriaus inspektorius, vedėjas. Nuo 2004 m. VšĮ „Joniškio rajono verslo informacijos centras“ direktorius.
Darbo partijos narys, nuo 2006 m. Joniškio rajono skyriaus pirmininkas. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys.  2007–2011 m. švietimo, kultūros ir sporto komiteto pirmininkas
Žvejų klubo „Ešerys“ prezidentas, Lietuvai pagražinti draugijos pirmininko pavaduotojas. Sutuoktinė Ingrida, vaikai Laura, Fausta.
Della Rovere

dela Roverės (della Rovere) – Italijos kilmingųjų šeima. Kilusi iš Savonos (Ligūrija) kaip nežymi giminė, ji vėliau iškilo pasinaudodama nepotizmu ir pravarčiomis santuokomis, kurias organizavo du popiežiai, kilę iš dela Roverių – Francesco della Rovere (popiežius Sikstas IV, valdęs 1471–1484 m.) ir jo sūnėnas Giuliano (popiežius Julijus II, valdęs 1503–1513 m.). Popiežius Sikstas IV pagarsėjo tuo, kad organizavo Siksto koplyčios, pavadintos jo vardu, statybą. San Pietro in Vincoli bazilika Romoje buvo dela Roverių šeimos bažnyčia.
Gvidobaldas da Montefeltras (Guidobaldo da Montefeltro, iš Montefeltrų) įsūnijo Francesco Maria I della Rovere, savo sesers sūnų ir popiežiaus Julijaus II sūnėną. Gvidobaldas, kuris buvo bevaikis, tarpininkaujant Julijui II, pasikvietė Frančeską Mariją į savo dvarą ir 1504 m. paskelbė jį savo, kaip Urbino hercogo, įpėdiniu. 1508 m. Frančeskas Marija paveldėjo Urbino hercogystę ir pradėjo naują Urbino hercogų dinastinę liniją. Ši dinastija pasibaigė 1626 m., kai popiežius Urbonas VIII Urbino hercogystę įjungė į savo Popiežiaus valstybę. Kaip kompensacija paskutiniam suvereniam hercogui buvo pažadėta, kad titulą galės paveldėti tik Francesco Maria II della Rovere, o po šio mirties – jo įpėdinis Federico Ubaldo della Rovere.
Vittoria della Rovere, paskutinis dela Roverių giminės narys (vienintelis Federico Ubaldo vaikas), ištekėjo už Ferdinando II de' Medici, Toskanos didžiojo hercogo. Jie turėjo dvejus vaikus – Kozimą III de Medičį (Cosimo III de' Medici, vėliau Toskanos didysis hercogas, kuris buvo ilgiausiai Toskaną valdęs monarchas)ir Francesco Maria de' Medici (vėliau tapęs bažnyčios kunigaikščiu).
Trūkiškė

Pavadinimo kilmė

Kaimo pavadinimas kilęs iš to, kad čia ganyklose gyvulius ganydavo su tošies triūbomis.
Arvydas Kregždė

Biografija

Nuo 1949 m. mokėsi Suosto septynmetėje, Legailių mokykloje, 1960 m. baigė Biržų 2-ąją vidurinę mokyklą. Mokėsi Vilniaus politechnikume, studijavo Kauno politechnikos instituto Vilniaus filiale, 1975 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo inžinieriaus elektriko specialybę.
Nuo mažens sportavo – dalyvaudavo lengvosios atletikos, teniso varžybose.
1963–1969 m. ir 1977–1979 m. dirbo LSSR statybos ministerijoje inžinieriumi, vyr. inžinieriumi, skyriaus viršininku. 1969–1973 m. Vilniaus miesto liaudies deputatų tarybos Vykdomojo komiteto KSV skyriaus viršininkas. 1973–1974 m. Vilniaus 2-ojo statybos tresto GTK valdybos viršininkas. 1974–1977 m. Utenos statybos tresto aikštelės valdytojo pavaduotojas. 1979–1991 m. LSSR valstybinio akademinio operos ir baleto teatro direktorius-tvarkytojas.
1991–1993 m. Valstybinio Jaunimo teatro direktorius. 1993 m. Lietuvos ir JAV firmos „Inter Atlantic Investment Company“ generalinio direktoriaus pavaduotojas. 1994–2006 m. LR Seimo kancleris. 
Nuo 2012 m. Seimo nario Gedimino Kirkilo padėjėjas-sekretorius.
Nuo 1993 m. Vilniaus biržiečių klubo „Krivūlė“ prezidentas. Nuo 2005 m. Lietuvos regionų krepšinio lygos viceprezidentas, 2011–2015 m. prezidentas. Nuo 2007 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, LSDP sekretoriato Bendrųjų reikalų skyriaus vedėjas. 
Žmona Gailutė – teisininkė, dukros Gabija Marija – teisininkė, Kornelija Julija – filologė.
Pašekščio pilkapynas

Pilkapynas

Pilkapyno teritorija buvo nustatyta 1987 m. Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos žvalgymo metu (vad. Jonas Balčiūnas). 2012 m. buvo patikslinti duomenys: su GPS prietaisu nustatytos pilkapių centrų koordinatės, su matavimo juosta išmatuoti pilkapių sampilų skersmenys.
Pilkapius sudaro 10 sampilų nuo 6 iki 12 m skersmens ir nuo 0,3 iki 1 m aukščio. Dalis sampilų deformuoti, kai kuriuose pastebimos senos duobės. Sampilus juosia grioviai ir pailgos duobės, kurių dalis yra užslinkę. Reljefas gana lygus, iš pietų pusės teritorija ribojama kvartalinės proskynos. Vieta apaugusi mišku, patenka į Labanoro regioninį parką.