google/wiki40b huggingface dataset:
Gepardas

Aprašymas

Gepardo krūtinė yra gili ir jo juosmuo siauras. Šiurkštus gepardo kailis yra gelsvai rudas su juodais 2-3 cm skersmens taškais. Jis gerai pridengia gyvūną, kai jis medžioja. Baltoje pašonėje nėra taškų, bet uodegoje jie yra, kur susilieja ir sudaro juodus žiedus uodegos gale. Gepardo galva smulki. Juodos „ašaros“ eina nuo akių kraštelio, link nosies, iki burnos, kad apsaugotų akis ir kad šviesa netrukdytų medžioti. Nors gepardas labai greitas, tačiau nepajėgia bėgti ilgų nuotolių.
Užaugęs gepardas sveria nuo 40 iki 65 kg. Jo viso kūno ilgis yra nuo 115 iki 135 cm, o uodega yra 84 cm ilgio. Patinai yra truputį didesni nei patelės ir turi truputi didesnę galvą, bet ženklesnių skirtumų tarp lyčių nėra. Palyginus su panašaus dydžio leopardu gepardas paprastai yra trumpesnio kūno, bet turi ilgesnę uodegą ir yra aukštesnis (paprastai 90 cm aukščio) ir atrodo aptakesnis.
Kai kurie gepardai turi retą kailio raštą (mutacija): su didesnėmis, taškuotesnėmis dėmėmis yra žinomi kaip „karališkieji gepardai“. Anksčiau manyta, kad tai kita rūšis, bet jis tiesiog yra afrikinio gepardo mutacija. „Karališkieji gepardai“ yra matyti tik keletą kartų.
Huambas

Istorija

Miestą 1912 m. įkūrė portugalai prie Bengelos geležinkelio, kurį tuo metu statė. Iš pradžių jis vadinosi Huambu, tačiau 1928 pervadintas Naująja Lisabona (portug. Nova Lisboa). Angolai iškovojus nepriklausomybę, 1975 m. miestas vėl gavo senąjį pavadinimą. Huambas smarkiai nukentėjo nuo pilietinio karo XX a. pabaigoje (ypač 1993 m.), čia buvo UNITA partizanų judėjimo būstinė.
Charles van Lerberghe

Biografija

1879–1882 m. Gento ir 1889–1894 m. Briuselio universitetuose studijavo klasikinę filologiją, filosofiją. Bendravo su M. Meterlinku. Nuo 1886 m. bendradarbiavo literatūriniuose leidiniuose, žurnaluose „La Jeune Belgique“, „Vers et prose“ ir kt. 1898–1904 m. keliavo po Prancūziją, Angliją, Italiją, Vokietiją.

Kūryba

Sukūrė poezijos, dramų, satyros komedijoje „Panas“ pašiepiamas veidmainiškumas, dogmatiškumas, formali moralė. Išvertė „Giesmių giesmės“ knygą. Kūrybos svarbiausia tema – žmogaus vidinis pasaulis. Poezijai būdingas sentimentalumas, estetizmo poetika, yra simbolizmo bruožų, reiškiamos panteizmo idėjos, neigiama miesto civilizacija; eilėraščiai sklandžios formos; yra fantastikos, mistikos elementų.
Belgaumas

Istorija

Miestas įkurtas XII a. Ratų dinastijos. 1474 m. užimtas Bahmanio sultonato. Vėliau atiteko Mogolams, bet buvo užimtas marathų. 1818 m. tapo britų valda. Po Indijos nepriklausomybės, dėl miesto kilo konfliktas tarp Karnatakos ir Maharaštros – miestas priskirtas kanadų dominuojamai Karnatakai, nors didesnioji Belgaumo gyventojų dalis yra marathai.
Hot Dog (2018)

Siužetas

Pasakojama apie specialiųjų pajėgų kariūnus. Vienas iš jų labai aršus ir nesileidžiantis į kalbas. Kitas genijus, bet nemoka elgtis nei su ginklais, nei su merginomis. Kai Liukas sunaikino šventas Vatikano relikvijas, jį pasiunčia saugoti prezidentūros. Jam paskiriamas porininkas Teo („Helga“). Tačiau net saugodami avarinį išėjimą vyrukai susimauna. Pagrobiama Moldovos prezidento dukra Maša apsauginiams iš panosių. Abu netikėlius operatyvininkus vyresnybė nušalina nuo darbo. Vyrukai nusprendžia ištaisyti padėtį ir ruošiasi išsiaiškinti nusikaltimą ir susidoroti su neprietėliais. Jie atlieka žvalgybą, padaro namų darbus, net pavagia savo boso šarvuotą automobilį. Jie seka karštais pėdsakais ir jiems į pagalbą ateina kolegė. O šios trijulės sutartinis žodis, kai norima pasikviesti pagalbos yra „karštas šuo“.
Ramygalos seniūnija

Pagrindinės įstaigos

Seniūnijoje yra: 3 pašto įstaigos, autobusų stotis ir 23 stotelės, 2 pradinės mokyklos, pagrindinė mokykla, vidurinė mokykla, 3 bibliotekos, kultūros namai, laisvalaikio salė, 3 maldos namai, sporto aikštynas, ligoninė, poliklinika, 2 medicinos punktai, vaistinė.

Ūkis

Seniūnijoje plėtojamas žemės ir miškų ūkis, yra gyventojų aptarnavimo, siuvimo, mėsos perdirbimo, metalo apdirbimo, fermų techninio aptarnavimo, veterinarijos, skardinimo įmonių.
Stambesnės įmonės: AB „Ramygalos montuotojas“, UAB „Ramygalos malūnas“, Aukštadvario žemės ūkio bendrovė, UAB „Ąžuolytė", ir kt.
Kelių eismo taisyklės

Kelių eismo taisyklės (KET) – eismą keliuose reguliuojančios oficialiai patvirtintos taisyklės, nuostatos (techninės ir teisės normos).

Lietuva

Lietuvoje KET tvirtina Lietuvos Respublikos Vyriausybė. Su KET dera Lietuvos Respublikos saugaus eismo automobilių keliais įstatymas.

Vokietija

Vokietijoje galioja 1934 m. „Kelių eismo nuostatai“ (vok. Straßenverkehrs-Ordnung, StVO). Yra StVO komentaras. StVO yra patvirtintos federaliniu norminiu teisės aktu (Bundesrechtsverordnung).
Kovos klubas

Scenarijus

Filmas pasakoja apie vieną neeilinį vaikiną, kuris serga nepagydoma liga – nemiga. Tam, kad nejaustų ligos, jis pradeda vaikščioti į anoniminius susirinkimus, o vėliau įkuria Kovos klubą, kuriame gali išsilieti. Filmas apie asmenybės tragediją ir nūdienos jaunų žmonių koliziją su vartotojiška visuomene.
Valdas Kvedaras

Biografija

1977 m. baigė Zarasų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1981–1992 m. „Valstiečių laikraščio“ korespondentas, nuo 1992 m. dienraščio „Respublika“ reporteris, nuo 1996 m. – skyriaus redaktorius. Rašė įvairiomis žemės ūkio ir kaimo gyvenimo temomis, vėliau – teisėsaugos ir teisėtvarkos klausimais.  Žurnalo „Ekstra“ žurnalistas.
Mishela Rapo

Biografija

Mišela Rapo gimė 2000 m. gruodžio 15 dieną sostinėje Tiranoje ir jau nuo mažens dalyvavuja muzikos konkursuose ir Albanijos televizijos laidose. Scenoje atlikėja debiutavo 2010 metais, kai pirmą kartą dalyvavo didžiausiame šalies muzikos konkurse vaikams „Festivali Mbarëkombëtarë i Këngës për Fëmije“. Ten ji pasirodė su daina „Jemi një, s'jemi dy“. Vėliau šiame konkurse Mišela dalyvavo 2012-2015 metais. 2011 m. dalyvavo televizijos TV Klan konkurse „Gjeniu i vogël“, kuriame užėmė 6-ą vietą.
Šiuo metu Mišela gyvena Tiranoje, kur mokosi muzikos mokykloje „Jordan Misja“. Be gimtosios albanų, moka ir anglų ir turkų kalbas.
Verslo teisininkas

Verslo teisės advokatas

Verslo teisės advokato specializacija – komercinė teisė. Darbas didesnėje advokatų kontoroje vyksta iš esmės anglų kalba, ja rengiami teisiniai dokumentai bei komunikuojama su klientais (pvz., užsienio kapitalo įmonių atstovais ir vadovais).
Peleniai (Molėtai)

Istorija

Senas Vilniaus vyskupo Kuktiškių dvaro kaimas. 1707 m. minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje. Tada ten gyveno Juozapas Trinkūnas.
Janas Harfas

Biografija

1969 m. baigė Greifsvaldo universitetą. 1974 m. gamtos mokslų daktaras, 1992 m. habilituotas daktaras. 2002 m. Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.
1969–1976 m. dirbo Rostoke, 1977–1992 m. – Potsdamo Žemės fizikos institute, 1992–2008 m. Varnemiundės Leibnizo Baltijos jūros tyrimų instituto skyriaus vadovas; nuo 1993 m. profesorius.
Nuo 2007 m. Vokietijos archeologijos instituto, Tarptautinės matematinės geologinės asociacijos, Amerikos naftos geologų asociacijos narys.

Mokslinė veikla

Svarbiausia mokslinių tyrimų kryptys – matematinis modeliavimas geologijoje, geostatistika, aplinkos ir jūrų geologija.
Adolfas Šaučiūnas

Adolfas Šaučiūnas (1905 m. lapkričio 3 d. Mičiūnuose, Panemunio valsč., Rokiškio apskr. – 1991 m. gegužės 21 d. Panemunyje, Rokiškio raj.) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Turėjo gražų balsą ir giedojo Panemunio bažnyčios chore, lankė pradžios mokyklą, pas Pandėlio vargonininką dėdę R. Balčiūną išmoko vargonuoti. 1926 m. pašauktas atlikti karinę tarnybą, tarnavo husarų pulke Kaune.
Atlikęs karinę tarnybą, pradėjo vargonininkauti Palėvenėlės (Kupiškio raj.) parapijoje, lankė Konrado Kavecko organizuojamus vargonininkų kursus. Vadovavo bažnyčios, pavasarininkų ir šaulių chorams, su jais surengė koncertų.
1941 m. sovietų valdžios ištremtas į Sibirą – Jakutijos pasienį prie Laptevų jūros. 1958 m. grįžęs į gimtinę, apsistojo pas brolį Boleslovą Šaučiūną, o vėliau apsigyveno Panemunyje, kur išbuvo iki mirties. Vargonininkavo ir vadovavo chorams Čedasų ir Suvainiškio (Rokiškio raj.) parapijose. Chorai ne tik giedodavo bažnyčiose, bet ir pasirodydavo koncertuose.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Robertas Grigas

Biografija

1967–1978 m. mokėsi Leipalingio vidurinėje mokykloje. Nuo 1976 m. dalyvavo Eucharistijos bičiulių veikloje, blaivybės sąjūdyje. 1978–1982 m. Vilniaus pedagoginio instituto Užsienio kalbų fakultete studijavo vokiečių kalbą ir literatūrą. Su kitais leido ir platino žurnalą „Vytis“, bendradarbiavo Lietuvos katalikų bažnyčios kronikoje, laikraštyje „Aušra“, juos platino. 1982–1984 m. tarnavo SSRS kariuomenėje, viešai atsisakė duoti sovietinio kario priesaiką. 
1985–1988 m. Kiauklių bažnyčios zakristijonas, studijavo pogrindinėje kunigų seminarijoje, 1987 m. gruodžio 7 d. slapta įšventintas kunigu. 1987 m. rugpjūčio 23 d. mitinge Vilniuje pasmerkė Molotovo-Ribentropo paktą.  Už antisovietinę veiklą persekiotas. Nuo 1988 m. dalyvavo Sąjūdžio veikloje. 1989–1991 m. Labanoro, Kietaviškių kunigas (administratorius), Kaišiadorių vikaras. Per 1991 m. sausio 13 d. įvykius Parlamente aukojo Mišias. 1991–1992 m. Kauno kunigų seminarijos dvasios tėvas. Nuo 1997 m. Lietuvos „Caritas“ federacijos generalinis direktorius. Dirba sielovados darbą Ateitininkų federacijoje, bendradarbiauja katalikų spaudoje. 
Nuo 1975 m. rašė (slapyvardžiai Rasūnas, Skaidrūnas, Rūtautas), savilaida leido ir nelegaliai platino eilėraščių rinkinius „Benamės svajos“ (išl. 1988 m.), „Kelias Lietuvon“, „Katakombų gėlės“, „Marijos ašara“, parašė atsiminimus apie armiją „Rekrūto atsiminimai“ (1993 m., 2 leid. 1999 m.).
Sangailės vasara

Siužetas

Lietuvoje sukurta „Sangailė“ pasakoja apie dvi paaugles merginas – jų išgyvenimus brandos periodu, seksualumo ieškojimus ir savo baimių įveikimą. Juostoje kalbama apie sunkius paauglystės išgyvenimus, tačiau tai daroma šiltai ir vasariškai. Režisierė lengvais potėpiais perduoda veikėjų jausmus, sukeldama plačią įspūdžių amplitudę, kuri padeda intuityviai suvokti Sangailės išgyvenimus. Pagrindinė filmo herojė Sangailė įsimyli, stoja akistaton su baimėmis bei išskrenda tolyn iš paaugliško pasaulio. Juostoje gausu kontrastų ir priešingybių: tiek kadrų kaitoje, tiek veikėjų charakteriuose. Sangailė (akt. Julija Steponaitytė) – tyli, nerangi, susikausčiusi mergina, skausmą bandanti malšinti žalodama save. Jos sutikta draugė Austė (akt. Aistė Diržiūtė) – gyvybinga, guvi, žvitri bendraamžė, dėl kurios užsispyrimo merginos pradeda bendrauti.
Filme užfiksuoti ir kvapą gniaužiantys akrobatiniai lėktuvų manevrai – juos atliko pasaulio akrobatinio skraidymo čempionas Jurgis Kairys.
Sangailė septyniolikos metų mergina, susižavėjusi akrobatiniu skraidymu, tačiau nedrįsta apie tai net svajoti. Atostogų metu aviacijos šventėje ji susipažįsta su bendraamže Auste, kuri yra jos priešingybė. Austė mėgaujasi gyvenimu ir daro viską kad išpildytų savo svajones. Sangailė parodo Austei savo žaizdas. Austė yra įsitikinusi, kad Sangailė išgis, kai nustos jaustis nemylima ir nevertinama. Austė skatina Sangailę ryžtis skrydžiui akrobatiniu lėtuvu, bet pirmas bandymas virsta košmaru. Sangailė visiškai nusivilia savimi, Austė ir toliau ja tiki. Tačiau Sangailėje atgimsta savidestrukcijos impulsai. Sangailei dar teks patirti skausmo ir priartėi prie pavojingos ribos, kol ji suras pusiausvyrą.
Boeing Commercial Airplanes

„Boeing Commercial Airplanes“ – kompanijos „The Boeing Company“ padalinys, gaminantis Boeing serijos civilinius orlaivius, įsikūręs Rentone, Vašingtono valstijoje, JAV.

Lėktuvų numeracijos sistema

Boeing komercinių orlaivių numeravimo sistema prasideda lėktuvo trijų skaitmenų modelio numeriu (xxx), po to rašomas brūkšnelis ir vėl trys ženklai: vienas skaitmuo, o kiti du gali būti skaitmenys arba didžiosios raidės (formatas xxx – scc). Skaitmuo s numeracijos sistemoje reiškia lėktuvo serijos numerį, dar kiti du ženklai cc – „Boeing“ kompanijos sudaryto sąrašo numerį, kuriai tas lėktuvas pirmąkart parduotas. Pavyzdžiui, „Boeing 767-300“ modelio lėktuvas, parduotas „Air Canada“ kompanijai turės numerį 767-333, o „Boeing 777-200“ parduotas „American Airlines“ turės numerį 777-223. Prie modelio dar kartais naudojamos 2–3 raidės, nurodančios papildomas modelio savybes.
Šv. Vincento kyšulys

Šv. Vincento kyšulys (portug. Cabo de São Vicente) – kyšulys pietvakarių Portugalijoje, Algarvėje, prie Sagrešo miestelio. Išsikiša į Atlanto vandenyną. Tuo į rytus nuo Šv. Vincento kyšulio yra Sagrešo kyšulys. Šv. Vincento kyšulys užsibaigia 75 m aukščio skardžiais.
Kyšulys buvo apgyvendintas jau neolito laikais, apylinkėse yra išlikę menhyrų liekanų. Graikai kyšulį vadino Ofiusa – „gyvačių žeme“. Buvo manoma, kad tai Žemės pabaiga, o toliau yra pasaulio kraštas. Pasak legendos, prie šio kyšulio išplauti Šv. Vincento Sargosiečio palaikai (nuo to ir kilęs jo pavadinimas). XVI a. kyšulyje pranciškonai įkūrė vienuolyną. XIX a. jis buvo apleistas, o toje vietoje pastatytas švyturys (vienas galingiausių Europoje – turi 2 lempas, kurių galia 1000 W, o matomumas – 60 km).
Eduardas Viskanta

Biografija

1908–1909 m. mokėsi Kirsnos pradinėje mokykloje, 1910–1912 m. Rudaminos (Lazdijų raj.) pradinėje mokykloje, 1912–1913 m. Seinų triklasėje mokykloje, 1914–1915 m. Vilniaus lietuvių gimnazijoje, 1918–1922 m. Marijampolės „Žiburio“ gimnazijoje. 1922–1926 m. Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete studijavo lituanistiką. Buvo Lietuvos tautininkų sąjungos narys.
1924–1925 m. LR užsienio reikalų ministerijos sekretorius. 1926–1927 m. Telšių gimnazijos ir Mokytojų seminarijos mokytojas lituanistas. 1928–1932 m. grožinės literatūros vertėjas. 1932–1935 m. Kauno mergaičių mokytojų seminarijos mokytojas, žurnalo „Vairas“ stilistas ir techninis redaktorius. 1933–1936 m. Kauno 3-iosios gimnazijos mokytojas. 1937 m. VDU dėstė visuotinę literatūrą. 1937–1938 m. Neapolio (Italija) orientalinio instituto lietuvių kalbos lektorius. 1939–1940 m. Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos, 1941–1942 m. Kėdainių gimnazijos mokytojas.
1942–1944 m. Kauno valstybinės leidyklos redaktorius. 1945–1947 m. visuotinės literatūros dėstytojas Kauno universitete. Sovietinės valdžios nuteistas 25 metams lagerio su turto konfiskavimu. 1951–1955 m. kalintas Kostromos ir Gorkio srities lageriuose. 1955 m. rudenį grįžo į Kauną, dirbo leidyklos „Vaga“ vertėju. Lietuvos rašytojų sąjungos, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. 
Paskutinių gyvenimo metų 27 vasaras ir rudenius praleido Mardasavo kaime (Dzūkija). Nors ir būdamas silpnos sveikatos, daug kartų sirgęs kvėpavimo ligomis (plaučių uždegimu, tuberkulioze), trumpaamžių tėvų vaikas, išgyveno bemaž 100 metų. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

Kūryba

Į lietuvių kalbą išvertė Levo Tolstojaus, Antono Čechovo, Viktoro Hugo, Anatolio Franso, Benvenuto Čelinio, Luidžio Pirandelo, Džiovanio Bokačo ir kitų užsienio rašytojų kūrinių. Iš prancūzų, italų, vokiečių ir rusų kalbų išvertė Knuto Hamsuno „Paną“ (1928 m.), Gi de Mopasano „Rinktines noveles“ (1929 m.), Levo Tolstojaus „Karą ir taiką“ (1950 m.), Žano Žako Ruso „Išpažintį“ (1967 m.), Džiovanio Bokačo „Dekameroną“ ir kt. Su Jurgiu Talmantu sudarė „Visuotinės literatūros chrestomatiją“ (3 d. – 1931 m.; 4 d. – 1932 m.). 
2002 m. išleista E. Viskantos prisiminimų, dienoraščių, straipsnių knyga „Gyvenimo kelionėje“.
Manusas

Manusas (angl. Manus Island) – sala Papua Naujajai Gvinėjai priklausančiame Bismarko salyne, didžiausia tarp Admiraliteto salų. Skiria Bismarko jūrą ir Ramųjį vandenyną. Ilgis (vakarų – rytų kryptimi) 100 km, plotis 30 km. Manuso plotas 1600 km². Sala kalnuota, apaugusi tropikų džiunglėmis. Aukštis iki 718 m (Dremselio k.).
Manuse gyvena ~33 tūkst. gyventojų. Pagrindinis miestas – Lorengau. Sala įeina į Manuso provinciją.
Šalčininkų rajono taryba 1990–1995 m.

Šalčininkų rajono taryba – Šalčininkų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Šalčininkų rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Šalčininkų rajono taryba.

Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Šalčininkų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Kraniomandibulinė disfunkcija

Sistemos disfunkcija

Kai organizmas yra sveikas, žmogaus dantys, kramtymo raumenys ir žandikaulio sąnariai sąveikauja kaip vieninga kramtomoji sistema. Kai šioje sistemoje sąveika sutrinka, kalbame apie jos disfunkciją (t. y. funkcijos sutrikimą).
Plikių evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Savarankiška vietos liuteronų bendruomenė įkurta 1891 m. Ją sudarė iš viso 25 kaimai, anksčiau priklausę Kretingalės bei Klaipėdos laukininkų parapijoms. Plikių parapija nebuvo didelė: 1900 m. jai priklausė 2 700 žmonių (iš jų lietuvininkų apie 2 000, arba 74%), 1921 m. – 2 730, 1926 m. – 2 600 ir 1936 m. – 2 800.
Pirmasis kunigas – Feliksas Žemaitaitis, kurio pastangomis pradėti kunigo namo bei bažnyčios statybos darbai. Tai neogotikos stiliaus, vienabokštė, raudonų plytų bažnyčia, Prū­si­jos go­ti­kos in­ter­pre­ta­ci­ja. Jos pa­grin­di­nio fasa­do kam­pe – kvad­ra­ti­nis bokš­tas su aukš­ta smai­le. Iškilo 1896 m. greta kelio Klaipėda-Jokūbavas. Bokštas kiek atitrauktas į kairę, dviejų navų stačiakampę vidaus erdvę dengia plokščios lubos, palei sienas suprojektuoti kūrai, gale įrengti vargonai. Sakykla atskira, ji dešinėje pusėje. Prie sienos pritvirtintos plokštės su ilgoku sąrašu parapijiečių, žuvusių Pirmajame pasauliniame kare. Bažnyčia turėjo du varpus.
Bazofilas

Bazofilai, arba bazofiliniai granuliocitai (lot. granulocyti basophilici) – tai grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo šarminiais dažais. Skersmuo apie 8-10 mikrometrai, branduolį sudaro 2 segmentai, dažnai jo forma yra netaisyklinga. Bazofilai sudaro apie 0,3-1 proc. visų leukocitų (1 mikrolitro kraujo yra 25-55 ląstelės), naujagimių kraujyje jų yra šiek tiek daugiau. Jų kiekis svyruoja ir per parą – iš ryto jų būna mažiau, naktį – daugiau; tai susiję su antinksčių hormonų kiekiu kraujyje. Nėra tokie judrūs ir rajūs.
Bazofilai yra svarbūs alerginėms rekacijoms. Suėję į kontaktą su specifiniu alergenu, bazofilai degranuliuoja. Be to, jie turi ypač didelės reikšmės kraujo klampumui (gamina hepariną, kuris neleidžia kraujui krešėti kraujagyslėse bei kamščiams – trombams susidaryti).
Hartungų spaustuvė

Hartungų spaustuvė – viena iš Karaliaučiaus spaustuvių, veikusi 1745–1934 m. Karaliaučiuje. 1805–1819 m. turėjo filialą Gumbinėje.

Istorija

Priklausė vokiečių Hartungų šeimos dinastijai, nuo 1872 m. akcinei bendrovei „Hartungsche Zeitung laikraščio ir leidyklos spaustuvė“. Žymiausi savininkai: spaustuvės steigėjas J. H. Hartungas (1699–1756 m.), G. Lebrechtas (1747–1797 m.) ir G. F. Hartungas (1782–1849 m.) Jie turėjo karališkojo ir Karaliaučiaus universiteto spaustuvininko titulus. Juos 1850 m. Prūsijos valdžia atėmė už paramą 1848 m. revoliucijai.
Spaustuvę sudarė stereotipų ir litografijų skyriai, knygrišykla ir knygynas. Įmonėje buvo įsteigta leidykla. Hartungų spaustuvė – viena moderniausių ir pajėgiausių Mažosios Lietuvos spaustuvių. 1743 m. joje dirbo 20, 1828 m. – 23, 1840 m. – 28, 1890 m. – 135, 1920 m. – 148, 1933 m. apie 240 specialistų ir darbininkų. Hartungų spaustuvę likvidavo Vokietijos nacių valdžia.
Serbija ir Juodkalnija

Politinė sistema

Serbija ir Juodkalnija buvo federacinė valstybė, Jugoslavijos teisių perėmėja.
Kazys Brundza

Kazys Brundza (1903 m. rugsėjo 13 d. Parausiuose, Paežerių valsčiuje, Vilkaviškio apskrityje – 1991 m. spalio 13 d. Vilniuje) – Lietuvos botanikas ir mikrobiologas, biologijos mokslų daktaras.

Biografija

1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1962 m. biologijos mokslų daktaras.
1934–1937 m. Dotnuvos augalų apsaugos stoties Fitopatologijos skyriaus vedėjas. 1939–1967 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1944–1953 m. Botanikos katedros vedėjas. 1949–1969 m. Botanikos instituto Floros ir geobotanikos sektoriaus vedėjas; 1964 m. profesorius. 1968–1985 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.
Vaikai kompozitorė Konstancija Brundzaitė, architektė Elena Brundzaitė ir automobilininkas Stasys Brundza.
Ugnies žiedas

Ugnies žiedas - regionas Ramiojo vandenyno pakrantėse, pasižymintis žemės drebėjimų ir ugnikalnių išsiveržimų gausa (geologinis aktyvumas). Šiame regione įvyksta 90 % visų pasaulio žemės drebėjimų bei 81 % pasaulio ugnikalnių išsiveržimų.
Ugnies žiedas susiformavęs dėl tektoninių plokščių judėjimo ir santykio. Rytinėje Ugnies žiedo dalyje Naskos plokštė ir Kokosų plokštė slenka gylyn po į vakarus judančia Pietų Amerikos plokšte (subdukcija). Dalis Ramiojo vandenyno plokštės ir maža Chuano de Fukos plokštė lenda po Šiaurės Amerikos plokšte. Šiaurinėje Ugnies žiedo dalyje į šiaurės vakarus judančios Ramiojo vandenyno plokštės kraštas eina po Aleutų salomis, o vakaruose ties Kamčiatkos pusiasalio ir Kurilų salų sudaroma arka po Ochotsko plokšte. Pietinė Ugnies žiedo dalis sudėtingesnė dėl įvairių mažų tektoninių plokščių susidūrimų su Ramiojo vandenyno plokšte. Piečiausia Ugnies žiedo dalis eina prie Antarktidos, kur yra daug didelių ugnikalnių, įskaitant ir Erebusą, piečiausią aktyvų pasaulio ugnikalnį.
Rytinėje Azijos dalyje po žemynine plokšte panyra Ramiojo vandenyno ir Filipinų plokštės. Jų sandūroje susidarė giliavandenės įdubos, iškilo salų virtinės. Litosferos plokščių ribomis eina seisminės juostos. Alpių-Himalajų kalnų juostoje žemės pluta stora, ugnikalniai nesiveržia, bet žemės drebėjimai - dažnas reiškinys. Aktyviausia Ramiojo vandenyno seisminė juosta. Čia dažnai veržiasi ugnikalniai, vyksta žemės drebėjimai. Ši Azijos dalis priskiriama Ramiojo vandenyno ugnies žiedui.
Spyker F1

Istorija

Komanda priklausė olandų konsorciumui, kuriam vadovavo Michael Mol (Spyker – sportinių automobilių gamintojas). 2006 m. ji buvo nupirkta iš kompanijos Midland. Kinijos GP metu komandos vadovas Colin Kolles pranešė, jog jos iki tol naudojamus Toyota variklius 2007 metais pakeis Ferrari agregatai, kadangi Toyota F1 nusprendė bendradarbiauti su Williams F1 komanda.
Komandos pilotai kovodavo tik dėl paskutinių vietų lenktynėse, o vienintelį tašką komandos istorijoje pelnė Adrianas Sutilas Japonijos GP metu finišavęs aštuntoje vietoje.
2007 m. rugsėjo 3 d. pranešta jog parduota Spyker F1 komanda. Nyderlandų automobilų gamintojo Spyker formulės komandą nupirko Michiel Mol vadovaujamas koncernas ir privačios Indijos avialinijų bendrovės savininkas Vijay Mallya.  Komanda pervadinta į Force India F1 Team.
Dienos žodis (dienraštis)

Dienos žodis – iliustruotas informacinis dienraštis, ėjęs 1933 m. Kaune.

Istorija

Leido ir redagavo V. Stulgaitis. Pirmasis numeris pasirodė 1933 m. birželio 24 d. Spausdino Raidės spaustuvė. Išėjo 23 numeriai.
Spausdintos įvairios žinios iš užsienio. Nemažai vietos skirta kriminalinei kronikai, stichinėms nelaimėms. Informuota apie įvykius iš Lietuvos miestų, skelbtos trumpos žinutės su ironiškais komentarais.