google/wiki40b huggingface dataset:
Emilis Melngailis

Biografija

Mokėsi Igatės, Ledurgos, Raunos ir Vecpiebalgos mokyklose, 1893 m. baigė Rygos 1-ąją gimnaziją. 1896 m. draugų prikalbintas išvyko į Drezdeno konservatoriją, bet pritrūko lėšų. 1901 m. baigė Sankt Peterburgo konservatorijos N. Rimskio-Korsakovo klasę. 1906–1918 m. gyveno Taškente, dėstė vokiečių kalbą kadetų korpuse. Nuo 1920 m. gyveno Rygoje, Latvijos konservatorijos Folkloro katedros vedėjas. 1926 m. Latvijos dainų šventės organizatorius ir dirigentas. 1944–1948 m. Latvijos TSR kompozitorių sąjungos pirmininkas, 1944–1954 m. Latvijos konservatorijos dėstytojas, profesorius.
Jo vardu pavadinta Liepojos vidurinė muzikos mokykla.

Kūryba

Sukūrė baletą „Maja“ (Maija 1926; dar vadinama „Turaidos rožė“ Turaidas Roze), simfonines poemas „Velnių jauja“ (Velnu rija 1924 m.) ir „Mėlynasis kalnas“ (Zilais kalns 1926 m.), styginių kvartetą (1946 m.), instrumentinių pjesių, chorų. Užrašė apie 5000 latvių liaudies melodijų (paskelbtos knygose „Latvių šokiai“ Latviešu dancis 1949 m. ir „Latvių muzikinio folkloro medžiaga“ Latviešu muzikas folkloras materiali 3 t. 1951–1953 m.). Harmonizavo apie 200 latvių ir 10 lietuvių liaudies dainų.
Ransom E. Olds

Ransom Eli Olds (1864 m. birželio 3 d. Ženevoje, Ohajuje – 1950 m. rugpjūčio 26 d.) buvo vienas iš amerikiečių automobilių industrijos pradininkų, Oldsmobile ir Reo markių įkurėjas. Jis tvirtino pagaminęs savo pirmajį garo automobilį 1894 metais, o savo pirmą benzininį automobilį 1896 metais.

Oldsmobile

1897 m. rugpjūčio 21 d. jis įkūrė Olds Motor Vehicle Company. 1899 metais kompaniją nupirko Samuel L. Smith ir pervadino į Olds Motor Works. Naujoji kompanija persikėlė iš Lansingo į Detroitą. Smith tapo kompanijos prezidentu, o Olds tapo viceprezidentu.
1901 metais Olds sukūrė Oldsmobile Curved Dash modelį, kuris buvo parduodamas už $ 650.00. Nors tais pačiais metais gamykla sudegė per gaisrą, buvo parduota daugiau kaip 600 automobilių. 1904 metais pardavimai siekė 5 000 automobilių.
Olds ir Smith konfliktavo, kol Smith pašalino Olds iš kompanijos viceprezidento posto ir 1904 metais jis paliko kompaniją. Jis suformavo R. E. Olds Motor Car Company, kuri buvo greitai pervadinta į Reo Motor Company, kad išvengtų ieškinių nuo Olds Motor Works. Olds buvo kompanijos prezidentu iki 1925 metų, vėliau ėjo pirmininko pareigas.
1908 metais Olds Motor Works nupirko General Motors. Po 107 gamybos metų 2004 metais markė buvo panaikinta.
BK Fremad Amager

Istorija

Klubo ištakos siekia 1910 m.
Lena

Upėvardis

Upėvardis kildinamas iš evenkiško pavadinimo Елю-Енэ, reiškiančio „didžioji upė“.
Vladimiro Ulijanovo slapyvardis Leninas kilo nuo Lenos upės.
Čigorino indiškoji gynyba

Pagrindinė variantas

Pagrindinė variantas 3.Žc3 e5 4.Žf3 Žbd7 5.e4.
Plunksnočiai

Plunksnočiai – buvęs kaimas Rokiškio rajone.
Paberžės atlaidai

Paberžės atlaidai (2009 m. gegužės 23 d.– birželio 7 d.) – didžiausia Paberžės miesto metų šventė, Jubiliejinių Evangelijos žinios Lietuvoje metų, Paberžės Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčios 150-ųjų, Pirmosios gegužinės Paberžėje 110-ųjų metinių paminėjimas pamaldomis ir kultūriniais renginiais.

Šventė

Iškilmės Paberžėje prasidėjo šv. Mišiomis. Kartu buvo švenčiami ir Švč. Mergelės Marijos apsilankymo Paberžės bažnyčios titulo iškilmės. Atlaidai sutapo su Sekminėmis.
Ąžuolų kalnelyje buvo atidengtas ir pašventintas Tūkstantmečio paminklas. Žmonės rinkosi į Šilingų dvaro kiemą, prie dabartinio 1863 m. sukilimo muziejaus, kur švietėjas, kraštotyrininkas Rytas Tamašauskas iš Akademijos skaitė istorijos paskaitą apie pirmąją Paberžėje vykusią gegužinę ir jos metu surengtą vaidinimą. Manoma, kad jis buvo surengtas netgi pusmečiu anksčiau už garsiąją „Ameriką pirtyje“ (1899 m.).
Muziejuje buvo atidaryta panevėžiečio Česlovo Gnižinsko paroda. Dalyvavo Sirutiškio vaikų kapela, Miegėnų ansamblis „Vinkšna“, krekenaviškiai po atviru dangumi rodė spektaklį.
Dar XVIII a. antroje pusėje Paberžės dvaro savininkas Stanislovas Šilingas čia buvo pastatęs nedidelę medinę bažnyčią, bet ji netrukus sudegė. Vėliau jis nupirko medinę koplyčią, kuri išardyta buvo pervežta į Paberžę ir pastatyta sudegusios bažnyčios vietoje. Iš senosios koplyčios dabartinėje bažnyčioje išliko tik apsidėje esančios sienos. Vėliau koplyčia buvo išplėsta. 1858-1859 m. bažnyčia perstatyta tuo metu kunigavusio Antano Mackevičiaus rūpesčiu. Rąstai buvo atvežti iš Raseinių rajone nugriautos bažnyčios. Buvo suręstas naujas bažnyčios korpusas. Tokia bažnyčia išliko iki šiol.
Dabartinis Paberžės klebonas kunigas Skaidrius Kandratavičius.

Istorija

Anksčiau Paberžė buvo didelis kaimas, ne taip, kai dabar yra tik kelios sodybos. Po Antrojo pasaulinio karo čia veikė mokykla. Kažkada Paberžė buvo Surviliškio filija.
Žinomiausi Paberžėje kunigavę yra Antanas Mackevičius (1828–1863 m.) ir Tėvas Stanislovas (1918–2005 m.). A. Mackevičius į Paberžę klebonu buvo paskirtas 1855 m. 1863 m. kovo 20 d. kartu su šio ir kitų aplinkinių kaimų vyrais (jų galėjo būti apie 250), prieš tai bažnyčioje pasakęs įsimintiną pamokslą, išėjo į sukilimą prieš Lietuvą pavergusią Rusiją. Iš jo nebegrįžo. Tų pačių metų gruodžio pabaigoje jis kaip sukilimo vadas buvo pakartas Kaune.
Tėvas Stanislovas į Paberžę atvyko 1966 m. ir čia dirbo iki pat savo mirties – 2005-ųjų. Jis kurį laiką klebonavo Dotnuvoje, tačiau savaitgaliais vis tiek Paberžėje aukodavo šv. Mišias, ir kito kunigo tuo laiku Paberžė neturėjo. 39 kunigavimo metai Paberžėje. Turbūt nė vienas Paberžės kunigas čia tiek ilgai nedirbo. Paberžėje Tėvas Stanislovas įkūrė muziejų, surinkęs daug bažnytinių ir liaudies meno vertybių.

Paminėjimas

Švenčiant bažnyčios jubiliejų buvo pastatyta Rimo Idzelio skulptūra prie kelio į Užupę. Ji skirta Lietuvos vardo paminėjimo 1000-mečiui.
Ringaudas Songaila

Biografija

1947–1950 m. mokėsi Gruzdžių veterinarijos technikume. 1952–1954 m. LLKJS CK komjaunimo organizatorius, nuo 1953 m. SSKP narys. 1955 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1955–1956 m. Lietuvos veterinarijos akademijos asistentas. 1956–1957 m. LKP CK Kauno inspekcinės grupės atsakingas organizatorius.
1957–1960 m. LSSR MT Reikalų valdybos Žemės ūkio skyriaus vedėjas. 1960–1961 m. LSSR Žemės ūkio ministro pavaduotojas. 1961–1962 m. LSSR MT pirmininko pavaduotojas, 1962–1963 m. LSSR MT pirmininko 1-asis pavaduotojas, LSSR Žemės ūkio produktų gamybos ir paruošų ministras. 1981 m. sausio 16 d. – 1985 m. lapkričio 18 d. – LSSR MT pirmininkas.
Nuo 1959 m. LSSR AT, nuo 1979 m. SSRS AT deputatas. 1975 m. gruodžio 24 d. – 1981 m. sausio 16 d. – LSSR AT pirmininkas. 1985–1987 m. LSSR AT Prezidiumo pirmininkas, SSRS AT Prezidiumo pirmininko pavaduotojas.
Nuo 1961 m. LKP CK narys. 1962–1964 m. LKP CK biuro žemės ūkio reikalams pirmininkas, 1962 m. gruodžio 7 d. – 1981 m. sausio 23 d. – LKP CK sekretorius, 1962 m. gruodžio 7 d. – 1988 m. spalio 10 d. – LKP CK biuro narys. 1981–1989 m. SSKP Centrinės revizinės komisijos narys. 1987 m. gruodžio 1 d. – 1988 m. spalio 20 d. – LKP CK 1-asis sekretorius, faktinis Lietuvos SSR vadovas. Nuo 1988 m. spalio mėn. – pensininkas. 1989 m. Partijos istorijos instituto prie LKP CK darbuotojas.

Bananų balius

R. Songaila su tuomečiu LKP Centro komiteto antruoju sekretoriumi N. Mitkinu sankcionavo 1988 m. rugsėjo 28 d. Lietuvos laisvės lygos surengto mitingo Vilniuje išvaikymą pasitelkus Vidaus reikalų ministerijos dalinius. Skydais bei šalmais prisidengę pareigūnai protestuotojus spardė, daužė kumščiais ir guminėmis lazdomis, vadinamaisiais „bananais“. „Bananų baliumi“ vėliau pavadintas susidorojimas su protestuotojais truko apie tris valandas
RKO Pictures

Istorija

Kompanija buvo įkurta 1928 m. spalį, sujungus Keith-Albee-Orpheum (KAO) priklausantį kino teatrų tinklą su Džosefo P. Kenedžio (Joseph P. Kennedy) kino studija „Film Booking Offices of America“ (FBO), ir buvo pavaldi Amerikos radijo korporacijai (RCA). RCA vadovas Deividas Sarnofas (David Sarnoff) inicijavo susijungimą norėdamas sukurti rinką kompanijos taikomai garso ant filmo prilipinimo technologijai – „RCA Photophone“. XX a. 5-ojo dešimtmečio viduryje studija priklausė investuotojui Floidui Odlumui (Floyd Odlum). Vėliau, 1948 m., studiją įsigijo pramonininkas Hovardas Hiugas, bet dešimtmečius besitęsiančio nuosmukio slegiamą studiją galop, 1955 m., įsigijo kompanija „General Tire and Rubber Company“ už 25 mln. JAV dolerių. Filmų gamyba buvo nutraukta 1957 m., o dar po dvejų metų kompanija buvo išformuota.
1981 m. transliuotojas „RKO General“, juridinis paveldėtojas, atgaivino ją kaip dukterinę įmonę. 1989 m. kompanija su likusiomis akcijomis, prekės ženklais ir teise perdaryti klasikinius RKO filmus, buvo parduota nedidelei nepriklausomai kompanijai „RKO Pictures LLC“.
Knido Afroditė

Apie skulptūrą

Skulptūra buvo sukurta apie 360-330 m. pr. m. e. Tikima, kad jos modeliu buvo Praksitelio meilužė Frynė. „Knido Afroditė“ yra pirmoji istorijoje žinoma monumentali nuogos moters statula, kurią galima apžiūrėti iš visų pusių. Plinijus Vyresnysis ją laikė geriausia Praksitelio statula ir geriausia pasaulyje. Ji stovėjo Knido (Mažoji Azija) mieste ir greitai tapo garsia tarp viduržemio jūros tautų, piligrimavimo ir garbinimo vieta. Vėliau statula buvo perkelta į Konstantinopolį ir minima Lauso rūmuose. Statula pražuvo 476 m. Konstantinopolio gaisre.
Statula vaizdavo senovės graikų meilės deivę Afroditę. Statulos atvaizdas žinomas iš senovės Graikijos monetų. Afroditė dešine ranka buvo prisidengusi bikinio sritį. Stovinti ant dešinės kojos, o kairioji buvo atpalaiduota. Afroditės žvilgsnis nukreiptas jai į kairę. Įvairios vėlesnės kopijos, sukurtos pagal „Knido Afroditę“, daugiausia romėniškos, vadinamos „Kukliąja Venera“ (Venus pudica). Nauja variacija buvo įvesta skulptūroje, kai Venera dešine ranka prisidengusi krūtis, o kairiąja − bikinio sritį. Garsiausiais tokio vaizdavimo pavyzdžiais yra „Medičių Venera“ ir „Kapitolijaus Venera“.
Budaija

Istorija

Gyvenvietę įkūrė beduinai davasirai, bet 1923 m. didelė jų dalis iškeldinta į Saudo Arabiją. Iki atrandant naftą, Budaija buvo daugiausia žvejų ir perlų rinkėjų kaimas.
Franz Moericke

Franz Moericke (1885 m. kovo 29 d. Apoldoje – 1956 m. gegužės 29 d. Nojenhagene) – Vokietijos komunistinio judėjimo veikėjas.

Biografija

1923–1924 m. Vokietijos komunistų partijos Rytų Prūsijos apygardos komiteto vadovas. 1925–1930 m. Prūsijos landtago, 1930–1932 m. Vokietijos Reichstago deputatas. 1928–1929 m. žurnalo „Balsas“ oficialus redaktorius ir leidėjas. 1933 m. kalintas. 1945–1952 m. Vokietijos laisvųjų profesinių sąjungų Brandenburgo organizacijos vadovas, vėliau laikraščio „Land und Forst“ vyriausiasis redaktorius.
Manuel Schenkhuizen

Manuel Schenkhuizen (g. 1986 m. gegužės 11 d.), žinomas pseudonimu Grubby – profesionalus WarCraft III žaidėjas iš Nyderlandų. Grubby yra šešis kart pasaulio čiampionas, o iš viso laimėjęs virš 38 Warcraft III turnyrų. Jis žaidžia Orcs rase ir yra "Evil Geniuses" komandos narys. Jis yra vienintelis, laimėjęs ir World Cyber Games, ir Electronic Sports World Cup turnyrus, ir vienas iš dviejų Warcraft III žaidėjų, įtrauktų į WCG šlovės lentą.
Manuelio žmona Cassandra Ng taip pat yra profesionali Warcraft III žaidėja. Jie abu yra vieni pagrindinių dokumentinio filmo "Beyond the Game" veikėjų.
2011 m. Manuel pradėjo profesionaliai žaisti Starcraft 2.
Romas Venclovas

Biografija

1976 m. baigė Kretingalės aštuonmetę mokyklą. 1980 m. baigė Plungės statybos technikumą, 1992 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, pramoninės ir civilinės statybos inžinierius.
1980 m. Klaipėdos Gelžbetonio konstrukcijų gamyklos Nr. 1 Mažeikių cecho krovėjas. 1980–1984 m. Šiaulių civilinių įrenginių ruožo Mažeikių aikštelės darbų vykdytojas. 1984–1985 m. Mažeikių Elektrotechnikos gamyklos Techninio skyriaus inžinierius. 1985–1988 m. Mažeikių naftos bazės vyr. inžinierius. 1988–1989 m. Mažeikių rajono ryšių mazgo statybos inžinierius. 1989–1990 m. kooperatyvo „Ryšininkas“ pirmininkas. 1990–1995 m. UAB TVS direktorius. 1995–2004 m. ir nuo 2008 m. UAB „Roventa“ generalinis direktorius. Vadovauja regioninei kabelinei televizijai.
2003 m. Darbo partijos Mažeikių skyriaus pirmininkas. 2004–2008 m. Seimo narys, 2004 m. Darbo partijos frakcijos, nuo 2006 m. gegužės 2 d. Pilietinės demokratijos frakcijos narys.  Nuo 2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.
Baladė

Baladė (pranc. ballade iš lot. ballo – šoku) – poezijos žanras. Trumpas eiliuotas istorinio arba legendinio turinio kūrinys, kuriame susilieję epiniai, lyriniai, draminiai pradai. Tai intriguojantis, neretai niūrių, šiurpių nuotykių pasakojimas apie nepaprastus įvykius. Per juos atskleidžiamas pasaulio paslaptingumas, tragiškos gyvenimo perspektyvos.

Istorija

Pavadinimas XII a. atsirado Provanse, kur baladė reiškė šokio dainą su refrenu. Italų poezijoje atsirado XIII–XIV a., prancūzų – XIV–XVI a. Čia baladė buvo lyrinis griežtos metrinės formos eilėraštis (E. Dešanas, F. Vijonas). Vėliau toks baladės tipas išnyko, nors jį atgaivinti ir buvo bandoma (pavyzdžiui, XIX a. parnasininkų pastangos). Anglų ir škotų baladė, genetiškai nesusijusi su prancūziškąja, suklestėjo XV a. Normanų atneštu baladės vardu buvo pavadinta dramatiškos fabulos liaudies daina, kuri dažnai reiškia politines, socialines idėjas (pvz., baladė apie Robiną Hudą). Viduramžių anglų ir škotų baladėmis buvo susidomėta XVIII a. pab. – XIX a. pr. Pasirodė jų rinkinių (T. Persio, V. Skoto). Veikiamas šių tautosakinių baladžių, susiformavo literatūrinės baladės žanras, kuris sentimentalizmo ir romantizmo laikotarpiu tapo vienu populiariausių žanrų ir paplito didžiojoje Europos dalyje. Buvo sukurta baladės teorija.

Užsienyje

Žymiausi baladžių kūrėjai: anglų literatūroje – R. Bernsas, S. T. Kolridžas, V. Vordsvertas, vokiečių – G. Biurgeris, J. V. Gėtė, F. Šileris, L. Ūlandas, H. Heinė, prancūzų – V. Hugo, A. de Miusė, rusų – V. Žukovskis, A. Puškinas, M. Lermontovas, E. Bagrickis, N. Tichonovas.

Lietuvoje

Maironis įvedė baladės žanrą į lietuvių literatūrą. Vėliau baladžių parašė S. Nėris, V. Mykolaitis-Putinas, Justinas Marcinkevičius. Lietuvių tautosakoje baladžių gana mažai. Jos turi ryškų lyrinį pradą, struktūriškai artimos lyrinėms dainoms. Daugiausia paplitusios Rytų ir Pietryčių Lietuvoje.

Muzikoje

Baladė yra ir muzikos žanras. Tai vokalinis ar instrumentinis laisvos muzikinės formos istorinio, herojinio, fantastinio turinio kūrinys. Iš pradžių balade viduramžiais vadinta romanų tautų šokio daina, vėliau (trubadūrų, minezingerių kūryboje) – instrumento pritariama posminė daina. XIX a. iš balade vadintos siužetinės anglų ir škotų dainos susiformavo romantinė muzikinė baladė. 
Vokalinių baladžių sukūrė tokie autoriai, kaip F. Šubertas, J. K. Lėvė, M. Glinka, instrumentinių baladžių fortepijonui – F. Šopenas, F. Listas, J. Bramsas, smuikui – H. Vietanas, fortepijonui ir smuikui – G. Forė.
Kaip atskira arija baladė būdinga kai kurioms XIX a. operoms (Š. Guno „Faustas“, P. Čaikovskio „Pikų dama“).
Lietuvoje XX a. baladžių sukūrė S. Šimkus („Nugrimzdęs dvaras“), A. Račiūnas („Baladė apie tris kareivius“), A. Budriūnas sukūrė 7 balades chorui.
Farmacija

Farmacija – mokslas ir praktinė veikla, apimantys vaistinių medžiagų gavimą, laikymą, perdirbimą, kokybės kontrolę, parengimą gydymo reikalams ir išdavimą.

Farmacija Lietuvoje

Lietuvoje feodalizmo laikais farmacininkai buvo rengiami amatininkišku būdu vaistinėse. Mokslo pradininkas buvo Juozapas Sartorijus, 1785-93 m. dėstęs Vilniaus universitete. Po pirmojo pasaulinio karo sistema buvo tvarkoma pagal carinės Rusijos įstatymus. Vaistinės, vaistų sandėliai ir įmonės priklausė privatiems asmenims arba akcinėms bendrovėms. Reikalus tvarkė Sveikatos departamento skyrius. Atkūrus Tarybų valdžią, nacionalizuotos vaistinės, vaistų sandėliai ir pramonės įmonės. Aukštojo išsilavinimo farmacininkai rengiami medicinos universitetuose.
Kęstutis Aleksandravičius

Kęstutis Aleksandravičius (g. 1962 m. kovo 17 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas.

Biografija

Aktyviąją karjeros dalį praleido Ekranas Panevėžys klube (1990–1996), su kuriuo 1993 m. tapo Lietuvos čempionu.
Jonas Mažeikis

Biografija

1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas. 1996–1997 m. Mažeikių rajono savivaldybės meras.
1993 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, 2002 m. Nuosaikiųjų konservatorių sąjungos, Krikščionių konservatorių socialinės sąjungos narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m. ir 2003–2007 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Zita, vaikai Vytautas, Kęstutis.
Tom Clancy's The Division

Apžvalga

Veiksmas vyksta Niujorke, kai miestas yra atsidūręs totalioje krizėje.
Pagrindinis žaidimo herojus privalo atstatyti tvarką, ieškodamas išplitusio viruso šaltinio. Daugelio žaidėjų režime asmenys kartu privalo susigrupuoti su kitais „Divizijos“ agentais prieš judėdami į priekį, turėdami apie tris galimus ginklus ir tokius sprogstamuosius užtaisius kaip lipniąsias bombas ar išmaniąsias minas. Veiksmo įkarštyje tam tikrose vietose įmanoma pasislėpti nuo atviros ugnies. Žaidėjai progresuodami įgyja patirties taškų, su kuriais gali tobulinti savo veikėją, turimą inventorių, ginklus ir kt. įrangą. Jie gali išmokti naujų gudrybių ir įgūdžių. Žaidėjai turi įvykdyti misijas, norėdami išmokti naudotis aktyviaisiais sugebėjimais, leidžiančiais mėtyti gydančiąsias granatas, pastatyti automatizuotus šarvuotuosius bokštelius ar pasinaudoti radaro, gebančio sekti priešus, pagalba.
Žaidimas pasižymi dinamiškumu, laiko nustatytomis oro sąlygomis, kurios gali teigiamai ar neigiamai paveikti žaidimo eigą kaip, kad audros gali sumažinti matomumą ir pakenkti šaudymui. Žaidimas turi dienos-nakties režimą, kuris gali daryti įtaką priešų veiksmams.
Igoris Ivanovas (1937)

Igoris Ivanovas (rus. Игорь Иванов, 1937 m. sausio 16 d. Leningrade) – Lietuvos ir Rusijos scenografas, tapytojas.

Biografija

1961 m. baigęs I. Repino tapybos, skulptūros ir architektūros institutą Leningrade atvyko į Lietuvą. Sukūrė scenovaizdžių Lietuvos teatrų dramos spektakliams, operoms, baletui. Nuo 1965 m. Jaunimo teatro vyr. dailininkas. Nuo 1971 m. gyvena Sankt Peterburge. Sukūrė scenovaizdžių Rusijos teatrams. Nuo 1989 m. atsidėjo tapybai. Kūryba pasižymi metaforiška, asociatyvia menine kalba, žaisminga interpretacija.
Buvusi žmona – Ingrida Korsakaitė, duktė – Jurga Ivanauskaitė.
Liudvikas Lašas

Liudvikas Lašas (g. 1933 m. birželio 4 d. Kaune) – Lietuvos biotechnologas endokrinologas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Biografija

Tėvai Vladas Lašas ir Janina Lašienė, brolis Algirdas Lašas, sesuo Aldona Janina Lašaitė-Šliažienė, žmona Danutė Lašienė. Baigė Kauno politechnikos institutą. 1964 m. technikos mokslų daktaras.
1956–1959 m. Organopreparatų fabriko Kaune technologas, 1959–1966 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas. 1978–1991 m. TSRS medicinos mokslų akademijos Eksperimentinės endokrinologijos ir hormonų chemijos instituto Kauno filialo Hormonologijos (iki 1991 m. Hormonų chemijos ir veikimo mechanizmų) laboratorijos vadovas ir Endokrinologijos instituto tarybos pirmininkas, 1991–2004 m. Kauno medicinos universiteto (iki 1998 m. Kauno medicinos akademija) Endokrinologijos instituto direktorius. Nuo 1994 m. Lietuvos endokrinologijos centro direktorius, nuo 1993 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritis – natyvinių ir modifikuotų baltyminių hormonų, daugiausia hipofizės, pramoninės kompleksinės biotechnologijos, hormoniniai preparatai žemaūgiškumui, kai kurioms nevaisingumo formoms, kaulų ir kitoms ligonis gydyti. Stažavo Didžiosios Britanijos 1970 m., 1971 m. Mančesterio, 1985 m., 1991 m. Birmingemo, 1978 m. JAV Kalifornijos ir Merilendo universitetuose. Su kitais paskelbė apie 300 mokslinių straipsnių. 21 išradimas ir 9 patentai

Pakaunės įvykiai

1993 m. Lietuvoje plačiai nuskambėjo istorija apie Pakaunės savanorių maištą ir jų dalyvių savivalę užgrobtoje profesoriaus šeimos sodyboje Riogliškių miške.  Pasibaigus šiems įvykiams, niekas iš savanorių nepasiūlė pagalbos sutvarkant sodybą, galiausiai šeimininkai rado ją sudegintą.
Saila

Istorija

Uostas žinomas nuo antikos laikų ir siejamas su „Eritrėjos jūros periple“ (I a.) minimu Avalitu (sen. gr. Αβαλίτες). Šios pakrantės graikų vadintos Barbara, o jų gyventojai prekiavę įvairiomis prekėmis, tame tarpe – ladanu. Tai buvo svarbus prekybinis uostas tarp Egipto ir Arabijos.
VII a. miestą pasiekė islamas, tuo metu čia pastatyta Dviejų kiblų mečetė (išlikusi iki šių laikų, apgriuvusi). Apie IX a. Saila tapo Adalio karalystės sostine, kurią valdę suarabėję somaliai. XIII a. tapo Ifato sultonato sostine. 1330 m. miestą aprašė žymus arabų keliautojas Ibn Batuta. Al Idrisijus ir Ibn Saidas aprašė Sailą kaip svarbų vergų prekybos uostą. XV a. Saila buvo klestintis Adalio uostas, per kurį prekiauta smilkalais, auksu, sidabru, mira, kupranugariais, vergais. Per Sailą plito islamas po Somalio pusiasalį ir Etiopiją. XV a. pr. miestą ėmė puldinėti etiopai ir privertė Adalio valdovus trauktis į Jemeną. 1517 ir 1528 m. Sailą buvo apiplėšęs portugalų laivynas, prasidėjo klajoklių antpuoliai, uosto reikšmė ėmė mažėti. 1630 m. Saila tapo Mochos (Jemene) valda, faktiškai priklausė Osmanų imperijai. Miestas palaipsniui sunyko ir XIX a. čia buvo likęs kaimas su sienos griuvėsiais ir 1000–3000 gyventojų.
1888 m. Saila pateko į Britų Somalilandą. XIX a. pab. nutiesus Adis Abebos–Džibučio geležinkelį Sailos reikšmė dar sumažėjo, nors XX a. pr. čia tebevyko prekyba arabų laivais tarp Abisinijos ir Adeno (prekiauta kava, šilku, medvilne, ryžiais, datulėmis, dramblio kaulu, galvijais, lydytu sviestu, perlamutru). 1940 m. miestą buvo užėmę italai. Sailos istorinė architektūra nuniokota per Somalio pilietinį karą.
Monkų valsčius

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1513 m. dabartinio valsčiaus žemės priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, o nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. priklausė Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Nuo 1919 m. iki 1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. valsčius buvo prijungtas prie Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Boguševas, Cešė, Čekoldai, Dudkai, Dudkų Kolonija, Dzenkoniai, Dzežkai, Giniai, Hornostajė, Hornostajės Osada, Jaskai, Kišlakai, Kolešnikai, Kolodzežas, Konopčinas, Kosiorkai, Kropivnica, Kžečkovas, Kučinas, Kulešė, Levoniai, Lupichai, Magnušė, Masiai, Meilai, Moniušečkai, Monkos, Oldakai, Oliškai, Potočizna, Pžitulanka, Pizai, Rusakai, Ribakai, Sikorai, Sobeskai, Švežbeniai, Vaškai, Voiškai, Zalesiai, Zblutovas, Znoskai, Žodziai ir Ziburtai.
1. FC Heidenheim

Istorija

Klubo ištakos siekia 1846 m.Pastaruoju metu (nuo 2014/2015 m. sezono) žaidžia 2. Bundesliga pirmenybėse.
Delmonas

Delmonas (arba dalmonas) – lietuvių moterų puošni kišenė, austine juostele (rištuvu) rišta prie juosmens; būdinga tik Mažajai Lietuvai. Siūtas iš aksomo, šilko, vilnelės, medvilnės. Tai specialus maišelis, pasiūtas iš tamsesnės medžiagos, išsiuvinėtas įvairiaspalvių siūlų gėlytėmis, paukščiukais, papuoštas dar ir karoliukais. Kampuose kartais buvo išsiuvinėjami savininkės inicialai, data. Moterys delmone laikydavo pinigus, nosinaitę, įvairias smulkmenas.
Iki XX a. buvo klaipėdiškių moterų tautinių drabužių dalis. Vyresnės moterys delmonus ryšėjo iki XX a. 5 dešimtmečio.
Žodis „delmonas“ yra turkybė (turk. dolaman „sermėga, rūbas“), patekusi per slavų kalbas (lenk. dołman, rus. долман – toks husariškas švarkas).