google/wiki40b huggingface dataset:
Europos kinas

Europos kinas – plačiąja geografine prasme Europoje kuriama kino produkcija. Skirtingose Europos valstybėse egzistuoja skirtingos kino mokyklos, todėl europietiškoji kinematografija – sąlyginai vientisa kinematografijos sritis Europos regione. Sąvoka Europos kinas vartojama kaip priešingybė holivudiškajam, pabrėžiant ne komerciją, o laisvesnės meninės išraiškos paieškas. Nors sustiprėjus nepriklausomam Amerikos kinui, Europoje sparčiai plintant komercinei filmų gamybai, skirtumai nėra ryškūs. Europietiškasis kinas nuo Amerikos pasižymi didesne tolerancija nuogumo ir seksualumo demonstravimui, tačiau laikosi griežtesnio požiūrio į smurtą.

Šalys

Šiuo metu sąlyginai konkurencingą Holivudo produkcijai kino pramonę Europoje yra išvysčiusios Vokietija, Jungtinė Karalystė, Prancūzija, Italija, Rusija. Vis labiau populiarėja skandinavų kino kūryba, taip pat savo nišą Europos kine rado Balkanų pusiasalio šalys (ypatingai minėtinas Emiras Kusturica).
Ryškiausi Europos kino judėjimai yra Vokiečių ekspresionizmas, Italų neorealizmas, Prancūzų naujoji banga, Dogma 95.

Festivaliai

Svarbiausi Europos kino festivaliai yra Kanų, Berlyno, Venecijos.
Šukių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, Brideikio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 34 m ilgio, 37 m pločio. Pakraščiuose ji apjuosta pylimu, kuris aukščiausias rytiniame krašte – 3,5 m aukščio, 22 m pločio. Kitur pylimas 0,5 m aukščio, 5 m pločio. Pylimas išoriniu rytiniu 6,5 m aukščio šlaitu leidžiasi į 12 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 13 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, šlaitai į upelį eroduoti, pietryčių dalyje pylimas perkastas. Jis dirvonuoja.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34 100 m². Išmatavimai: 120 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 80 m pločio.
Rytų – pietų papėdėse, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Kudirkos Naumiesčio piliakalnis 19 kmMisviečių piliakalnis 1,5 kmPiliūnų piliakalnis 23 kmVirbalio piliakalnis 8 kmMeškučių piliakalnis 26 kmŠakių piliakalnis 11 kmSūduvos piliakalnis 22 kmNaujienėlės piliakalnis 19 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Emigracija

Emigracija – žmonių persikėlimas iš vienos šalies į kitą nuolatiniam gyvenimui.

Priežastys

Dažnos emigracijos priežastys – politinės ar ekonominės, tačiau taip pat emigruojama suradus antrą pusę kitoje šalyje ar sulaukus senesnio amžiaus persikraustoma į šiltesnius kraštus (t. y. dėl palankesnio sveikatai klimato). Taip pat dėl didesnio uždarbio.

Emigrantas

Emigrantas – išeivis, asmuo, savo noru persikėlęs gyventi į kitą šalį. 
Emigrantais laikomi tik tie žmonės, kurie oficialiai pranešė apie savo išvykimą iš šalies. Dažnos emigracijos priežastys – politinės ar ekonominės, tačiau taip pat emigruojama suradus antrą pusę kitoje šalyje ar sulaukus senesnio amžiaus persikraustoma į šiltesnius kraštus.

Emigracijos bangos

Svarbiausios emigracijos bangos buvo XIX-XX amžiais, kai daugybė vargingai gyvenančių europiečių šeimų persikėlė į Šiaurės ir Pietų Ameriką ar Australiją.
Jungtinių Tautų pranešime apie emigraciją teigiama, kad beveik 200 mln. žmonių – 25 % daugiau negu 1990 m. – gyvena ne savo gimtojoje šalyje. Daugiausia migrantų išvyksta gyventi į turtingąsias pasaulio šalis; 20 % persikėlėlių apsistoja JAV.

Emigracija iš Lietuvos

Emigracijos bangos yra žinomos jau nuo XIX a. antros pusės. Ją lėmė tiek politinės, tiek ir socialinės – ekonominės priežastys.
XIX-XX a. pab. Lietuvos gyventojai emigravo į JAV, Kanadą, Argentiną, Braziliją, Australiją, Urugvajų, Vokietiją. XXI a. bene daugiausiai migrantų iš Lietuvos išvyko į Jungtinę Karalystę (apie 200 000) bei Airiją (apie 100 000-200 000), taip pat Ispaniją, JAV, Vokietiją.
Mėnulis (filmas)

Siužetas

„Lunar Industries“ darbuotojas Semas Belas (Sam Rockwell) išsiunčiamas trejiems metams dirbti didžiulėje automatizuotoje Sarang mėnulio bazėje (sarang iš korėjiečių k. išsiverčia kaip 'meilė'), kur vienintelis jo kompanionas yra dirbtinio intelekto robotas Gertis. Semo užduotis yra prižiūrėti automatizuotus „kombainus“, kurie išgauna helį iš mėnulio regolito. Išgautą kurą jis periodiškai siunčia į Žemę, kur šis panaudojamas labai reikalingos švarios branduolių sintezės energijos gamyboje. Dėl nuolatinių palydovo susisiekimo trukdžių, su žmona Tese ir jų dukrele Eva, Semas gali bendrauti tik įrašytomis vaizdo žinutėmis.
Likus dviem savaitėms iki jo išvykimo atgal į Žemę, Semą pradeda kamuoti galvos skausmai bei haliucinacijos. Vieno tokio migrenos priepuolio metu jis padaro avariją. Po kiek laiko Semui prabudus bazės ligoninėje, Gertis apklausia jį ar jis prisimena, kas įvyko avarijos metu, šiam atsakius neigiamai – užtikrina, kad tai nėra neįprasta. Semas pradeda kai ką įtarti, kai užtinka tiesioginį pokalbį tarp Gerčio ir įmonės vadovų bei sužino, kad Gerčiui liepta jo neišleisti iš bazės. Taip pat pranešama, kad sutvarkyti apgadinto kombaino atvyksta gelbėjimo komanda Eliza.
Semas sąmoningai sugadina dujų vamzdį, kad įtikintų Gertį išleisti jį laukan ir patikrinti ar nėra išorinių pažeidimų. Tačiau, sugrįžta į avarijos vietą ir ten randa vos gyvą žmogų, kuris stebėtinai atrodo lygiai kaip jis. Gertis juos abu tapatina kaip Semą Belą...
Knišino Oracho Chaimo sinagoga

Knišino Oracho Chaimo sinagoga (lenk. Synagoga Orach Chaim w Knyszynie) - Knišino mieste, Grodzieńskiej gatvėje stovėjusi mūrinė sinagoga. Sinagoga buvo pastatyta 1898-1900 metais. 1934-1935 m. pastatytas priestatas. Sinagoga buvo neoklasicistinio architektūros stiliaus. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo suniokota, bet išlaikiusi kai kurias architektūrines detales. Po karo sinagogoje buvo įrengtas pašarinių augalų sandelis. Per 1982-1986 metus buvo galutinai nugriauta.
Domenico Ghirlandaio

Domenikas Girlandajas (arba Girlandajus, it. Domenico Ghirlandaio, tikr. Domenico di Tommaso di Currado di Doffo Bigordi, 1449 – 1495 m. gegužės 11 d.) – XV a. italų renesanso dailininkas iš Florencijos. Svarbiausi jo darbai - freskų ciklai Sassetti ir Tornabuoni koplyčiose Florencijos bažnyčiose Santa Trinita ir Santa Maria Novella atitinkamai.

Kūryba

Domeniko Girlandajo brandžiausiems freskų ciklams Sassetti ir Tornabuoni koplyčiose būdingas realistinis vaizdavimas. Įkvėpimo dailininkas sėmėsi iš kasdienio Florencijos miestiečių gyvenimo vaizdų. Realistiškumo prideda, kad beveik tikrai kiekviename vaizduojamame veikėjuje yra užfiksuotas realaus to meto žmogaus portretas. Freskoms būdinga racionali, geometrinių proporcijų kompozicija. Šie bruožai buvo dažnai vertinami kaip nuobodūs, lyginant su Girlandajo ekspesyvesniais amžininkais Sandru Botičeliu ir Filipinu Lipiu. Savo freskose Girlandajas labiau rėmėsi Mazačo tradicija Florencijos dailėje. Pavyzdžiui, freska Siksto koplyčioje „Pirmųjų apaštalų pašaukimas“ kompoziciškai ir figūrų monumentalumu primena Maazačo garsiąją freską „Mokesčių pinigai“ Brankači koplyčioje. Manoma, kad Domeniko freskų darbuose didelį vaidmenį vaidino jo pusbrolis skulptorius Bastiano Mainardi, dirbęs padėjėju. Tuo aiškinamas freskų veikėjų bareljefinis vaizdavimo charakteris.
Savo paneliniuose paveiksluose Domenikas dažnai pasiekdavo formos raiškumo, kuris nebūdingas jo veikėjų pripildytoms freskoms ir altoriniams paveikslams. Greičiausiai dar ir dėl to, kad šie, maži, greičiausiai asmeniniai, užsakymai būdavo atlikti paties meistro ranka. Iš tokių darbų garsiausi „Giovanna Tornabuoni“ ir „Seno vyro su anūku“ portretai. Girlandajas visgi nevisuomet laikėsi racionalaus dailės traktavimo. Pavyzdžiui, „Išminčių pagarbinimo“ tonde formų linijos neaiškios, kompozicija nenuosekli, tačiau dailininkas sugebėjo suteikti centrinei Madonos figūrai mistiško įtaigumo aureolę.
Pagrindiniais altoriniais Domeniko darbais yra „Piemenėlių pagarbinimas“ Sassetti koplyčioje ir „Išminčių pagarbinimas“ Spedale degli Innocenti ligoninėje. Pastarojo darbo užsakyme buvo nurodytos konkrečios figūros ir vietos, kurias meistras privalėjo atlikti savo paties ranka, be mokinių pagalbos. Abu paveikslai siūlo skirtingą beveik tos pačios temos traktavimą. Pirmajame Madona – tai paprasta motina pastoraliniame peizaže, apsupta tokių pat veikėjų, kaip ji pati. Antrajame – Dievo motina, priimanti jai skirtą ir lemtą aplinkinių pagarbą.
Gediminas Beržinis

Biografija

1976 m. baigė Kelmės rajono Užvenčio vidurinę mokyklą. 1976-1978 m. atliko privalomąją karinę tarnybą, grįžęs dirbo kolūkio pirmininko pavaduotoju, vėliau – kultūros namų direktoriumi. 1992 m. jis baigė Klaipėdos universitetą, įgijo kultūros vadybininko išsilavinimą. 1992 m. vienas iš Šiaulių televizijos steigėjų, nuo 1998 m. telekompanijos „Brydė“ prezidentas. Šiaulių apskrities televizijos prodiuseris, kuria reklamines, saugaus eismo populiarinimo laidas, autorines televizijos ir radijo laidas, tarp jų: pakruojiečiams „Gyvenimas šalia Kruojos“, radviliškiečiams „Radviliškis šiandien ir rytoj“. Nuo 2003 m. Šiaulių Simono Daukanto vidurinės mokyklos bei Šiaulių moksleivių namų būrelių vadovas, vadovauja jaunųjų žurnalistų būreliui.
Vienas iš Lietuvos kultūros fondo Šiaulių skyriaus atkūrimo iniciatorių. Šiauliuose rengiamo „Nuostabiausių kojų“ konkurso idėjos autorius ir organizatorius. 1999-2003 m. dalyvavo įvairiose teminėse, grupinėse foto ir vaizduojamojo meno parodose Lietuvoje ir užsienyje.Parodos.Lenkija,Ukraina,Lietuva.Tapytojas.Aktyviai dalyvauja plenerinėje veikloje Lietuvoje ir užsienyje.Indija,Rusija,Baltarusija,Vokietija,Lenkija. Respublikinio projekto „Drąsinkime ateitį“ dalyvis. 
Lietuvos kino mėgėjų sąjungos narys.Nuo 2015m.Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.
Air Finland

Air Finland – Suomijos skrydžių bendrovė, įkurta 2002. Nuo 2003 balandžio 3 d. rengia skrydžius bei čarterinius reisus į Pietų ir Vidurio Europą.
Pirmaisiais veiklos metais Air Finland gabeno apie 89 000, 2004–311 000 keleivių.
Bendrovė turi 3 Boeing 757 200 lėktuvus, juose telpa 219 keleivių.
Česlovas Dirkė

Biografija

Politinių kalinių ir tremtinių sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas. 2003–2004 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.
Žmona Adelė, duktė Irena.
Kazimieras Adomas Naruševičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų Naruševičių giminės. Jėzuitas.
Vilniaus akademijoje studijavo retoriką, filosofiją, matematiką, kalbas ir teologiją, 1754–1756 m. Prahos universitete – matematiką ir fiziką.
1763 m. įstojo į Jėzuitų ordiną. 1764–1766 m. Vilniaus akademijos spaustuvės prefektas, akademijos profesorius. Nuo 1768 m. Vilniaus bajorų kolegijos rektorius, 1773 m. uždarius Jėzuitų ordiną – Petrikavo Polesėje klebonas. 1780–1788 m. Vilniaus vyriausiosios mokyklos sekretorius, nuo 1790 m. Anykščių klebonas.
Debesūnė

Priežiūra

Auginamos ir oranžerijose, bet yra labai lepios, todėl turi būti didelė oro drėgmė, substratas pralaidus vandeniui, nepakenčia tiesioginių saulės spindulių. Naudoti galima tiek plastikinius, tiek molinius vazonėlius. Tačiau kai kurios rūšys užaugina itin ilgus šakniastiebius, todėl gali būti sudėtinga rasti tinkamo dydžio vazonėlį. Šios orchidėjos taip pat gali būti sėkmingai auginamos ant medžio lentelių ar didelių krepšelių jei suteikiama pakankamai drėgmės ir vandens.
Valdemar Tomaševski

Biografija

1972–1975 m. mokėsi Vilniaus 36–ojoje vidurinėje mokykloje, 1983 m. baigė Vilniaus 11–ąją vidurinę mokyklą. 1983 m. įstojo į Vilniaus inžinerinio statybos instituto Mechanikos fakultetą. 1984–1986 m. tarnavo kariuomenėje Rusijos Murmansko srityje. 1990 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą ir įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę.
1992–1996 m. Seimo Lietuvos lenkų sąjungos frakcijos sekretoriato darbuotojas, 1997–1999 m. Vilniaus rajono savivaldybės sekretorius.
1993 m. visuomeninės organizacijos „Lietuvos lenkų sąjunga“ Vilniaus rajono skyriaus pirmininkas. 1994 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos įkūrimo iniciatyvinės grupės koordinatorius ir šios organizacijos pirmininko pirmasis pavaduotojas. Nuo 1999 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos pirmininkas.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos ir valdybos narys. Nuo 2000 m. balandžio mėn. iki 2000 m. spalio 27 d. Vilniaus rajono savivaldybės vicemeras. 2000–2004 m. Seimo narys. 2001 m. kovo 10 d. – rugpjūčio 3 d. Seimo Jungtinės Centro sąjungos, Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos ir Lietuvos lenkų rinkimų akcijos frakcijos seniūnas. 2003 m. ir 2007 išrinktas Vilniaus rajono savivaldybės tarybos nariu, bet abu kartus mandato atsisakė. 2004–2008 m. Seimo narys .
2009 m. Europos Parlamento rinkimuose, įrašytas pirmuoju numeriu Lietuvos lenkų rinkimų akcijos sąraše. Už šią partiją balsavus 8,42 % rinkėjų išrinktas į Europos Parlamentą. 2011 m. su Lenkų rinkimų akcijos ir Rusų Aljanso koalicija „Valdemaro Tomaševskio blokas“ – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, mandato atsisakė. 
Žmona Violeta, sūnūs Vladislav (lenk. Władysław), Pavel (lenk. Paweł).
Pelėdų kalnas (filmas)

Filmavimas

Išskyrus Vilniaus universiteto planetariumą, Lietuvos liaudies buities muziejų Rumšiškėse ir apgriuvusią bažnyčią Plaškiuose, daugiausia filmuota Kauno mieste ir rajone, svarbiose jo istorinėse vietose: Pelėdų kalne, Kauno vidaus vandenų žiemos uoste, Lietuvos zoologijos sode, VDU Kauno botaniko sode, „Romuvos“ kino teatre, Juozo Tumo-Vaižganto memorialiniame bute-muziejuje, Juozo Zikaro memorialiniame muziejuje, Tado Ivanausko Obelynės sodyboje, Kauno I forte, Kauno įgulos karininkų ramovėje, Vytauto Didžiojo bažnyčios prieigose, Karmelitų (Šv. Kryžiaus) bažnyčioje, prie Pažaislio vienuolyno, Žaliakalnio funikulieriaus ir kt.

Aktoriai

•Aidas Jurgaitis – Tadas
•Rūta Šmergelytė – Aldona
•Arnas Danusas – Šmelingas (partizanas)
•Darius Meškauskas – rusų kapitonas
•Paulina Taujanskaitė – Rita
•Aleksandra Metalnikova – Lidija (kapitono žmona)
•Aleksas Kazanavičius – Serapinas (Tado tėvas)
•Anastasija Marčenkaitė – Silvija
•Aldona Bendoriūtė – Serapinienė (Tado motina)
•Monika Bičiūnaitė – Jadvyga
•Mantas Zemleckas – Kovas (partizanų vadas)
•Adomas Jasiukėnas – Velička
•Dainius Svobonas – Karlas Hansas Rosmanas (vokiečių kareivis)
•Aleksandr Špilevoj – Skardžius (stribas)
•Severina Špakovska - Rozmari

Premjera

Filmo premjera – 2018 m. vasario 16 d., minint Lietuvos Nepriklausomybės šimtmetį.
Americano

Americano – alkoholinis kokteilis kampario ir vermuto pagrindu. Oficialus IBA (International Bartenders Association 'Tarptautinė barmenų asociacija') kokteilis.

Istorija

Šis kokteilis pirmą kartą imtas pardavinėti kampario sukūrėjo Gasparės Kampario (Gaspare Campari) bare Cafe Campari kavinėje po 1860 m. Pradžioje kokteilis buvo vadinamas Milanu-Turinu (Milano-Torino), kadangi jo ingredientai buvo iš šių miestų: kamparis iš Milano, o vermutas Cinzano iš Turino.
XX a. pirmąjį dešimtmetį italai pastebėjo, kad vis daugiau amerikiečių pamėgo šį kokteilį, tad gėrimą ėmė vadinti Americano.
Americano yra pirmas gėrimas, kurį užsakė Džeimsas Bondas (James Bond) Jano Flemingo (Ian Fleming) serijos apie Džeimsą Bondą pirmajame romane Casino Royale.
Stefanas Filipovičius

Biografija

Stefanas pradėjo dainuoti nuo 7 metų įvairiuose vietiniuose ir tarptautiniuose vaikų konkursuose. 2006 metais su daina „Jа могао бих све“ Budva festivalyje užėmė 4 vietą ir pelnė „Geriausio naujoko“ prizą bei tais pačiais metais dalyvavo Serbijos ir Juodkalnijos nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos konkursą, kur užėmė 4 vietą. Po Juodkalnijos atsiskyrimo, dalyvaudamas pirmajame šios šalies 2007 metų nacionaliniame finale, liko antras. 2008 m., laimėdamas šalies atranką MontenegroSong, su daina „Zauvijek volim te“ (liet. Mylėsiu tave amžinai) išrinktas atstovauti Juodkalnijai 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Belgrade, Serbijoje. Laimėjusios dainos autoriai – Grigor Koprov (žodžiai), Ognen Nedelkovski (muzika) ir Vladimir Dojčinovski (aranžuotė). Tie patys vyrai yra parašę ir 2007 m. Eurovizijos Makedonijos atstovės Karolinos Gočevos dainą „Mojot svet“. Stefanas konkurso pusfinalyje su 23 taškais užėmė 14 vietą ir į finalą nepateko.
Vilniaus Emilijos Pliaterytės progimnazija

Istorija

1972 m. rugsėjo 1 d. įkurta Vilniaus 30-oji vidurinė mokykla. 1997 m. Vilniaus 30-ajai vidurinei mokyklai suteiktas „Šaltinio“ vardas. 2002 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus „Šaltinio“ vidurinė mokykla prijungta prie Vilniaus Kalvarijų pagrindinės ir Vilniaus „Santaros“ vidurinės mokyklų. Tą pačią dieną į buvusias „Šaltinio“ vidurinės mokyklos pastate įkurta Vilniaus Emilijos Pliaterytės pagrindinė mokykla. 2008–2009 m. mokykla renovuota. 2014 metais tapo progimnazija.
Szczepan Sadurski

Biografija

Gimė 1965 metais Liubline, baigė dailės licėjų (1985 m.). Yra daugiau nei 5 tūkstančių piešinių publikuotų 200 spaudos leidiniuose autorius. Įvairių apdovanojimų laureatas. Tame tarpe Auksinė Adata‘86 (Zlota Szpilka’86) – žurnalo Szpilki apdovanojimas konkurse už geriausią metų piešinį. Humoro ir Satyros Superpress Leidyklos steigėjas (1991 m.), žurnalo Gera Nuotaika (Dobry Humor) vyriausias redaktorius. Geros Nuotaikos Partijos– neformalios, tarptautinės organizacijos jungiančios žmones, mėgstančius juoktis (daugiau nei 3 tūkstančiai narių) idėjos autorius ir pirmininkas. Satyrinio internetinio portalo Sadurski. com steigėjas. Įvairių satyros ir karikatūrų konkursų Lenkijoje, Turkijoje bei Švedijoje žiuri komisijos narys. Gyvena Lenkijos sostinėje, Varšuvoje.
Kibu Vicuña

Biografija

Gimė San Sebastiane, Ispanijoje.
Dirbo futbolo trenerio darbą. 2007 m. atvyko į Lenkiją. Šioje šalyje buvo įvairių futbolo klubų vyr. trenerių asistentu.
FK Trakai pasikvietė dirbti vyr. treneriu ir nuo 2018 m. birželio 19 d. komandai vadovavo „Kibu“.
Jau po dviejų savaičių darbo jo laukė kovos Europos lygos turnyre. jame buvo nugalėti Cefn Druids AFC, Pavlodaro „Irtyš“ ir po labai atkaklios ir nuožmios kovos nusileista Belgrado „Partizan“. A lygos pirmenybėse komanda stabilizavo žaidimą. Kovojo dėl trečios pozicijos su FC Stumbras.
2018 m. spalio 11 d. Trakų klubas paskelbė, kad Kibu išvyko į Lenkiją. Naujasis klubas Wisła Płock SSA tuo metu buvo patekęs į žaidybinę duobę ir ieškojo naujo stratego. Gerai lenkams pažįstamas Kibu gavo darbo pasiūlymą.
Rekaris

Gyventojai

1930 m. Rekare gyveno 3 000 gyventojų. 2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 6 892 gyventojų, iš kurių 6 741 buvo rumunai ir 147 romai.
Aleksandra Belcova

Biografija

1917 m. baigė Penzos dailės mokyklą, 1918 m. mokėsi pas N. Altmaną Sankt Peterburge, 1922–1923 m. studijas gilino Berlyne ir Paryžiuje. Su R. Suta atvyko į Rygą, 1925–1928 m. dirbo porceliano dekoro dirbtuvėje „Baltars“ Rygoje.
1920–1924 m. „Rygos menininkų grupės“, narė, 1927–1931 m. dalyvavo Keliajančių dailininkų parodose. Rygos grafikų asociacijos narė. Aleksandra Belcova. Galerija</ref>

Kūryba

Sukūrė portretų („Mirdza“ 1958 m., „L. Laiceno portretas“ 1961 m.), figūrinių kompozicijų („Balerina prie veidrodžio“ 1959 m., „Interjeras su violončelininku“ 1972 m.), peizažų („Rygos gatvė“ 1951 m.), natiurmortų, trečiame dešimtmetyje dekoravo porceliano dirbinių. Kūryba turi sąsajų su postimpresionizmu, kubizmu, purizmu, kai kada su art deco.
Trijų tarpeklių užtvanka

Trijų tarpeklių užtvanka – užtvanka Kinijoje su hidroelektrine, užtvenkusi Jangdzės upę, Hubėjaus provincijoje, netoli Ičango miesto. Ši hidroelektrinė yra didžiausia pasaulyje ir aprūpina 10 procentų Kinijos elektros energijos poreikių. 2012 metų liepos 4 d. užtvanka pilnai užbaigta (išskyrus laivų keltuvą, buvo užbaigtas 2014 metais), kai paskutinė turbina pradėjo gaminti elektros energiją.
Jangdzės upė, vadinama Čiangdziang (Changjiang), arba ilgąja upe, – ilgiausia Azijoje ir ketvirta pagal ilgį upė pasaulyje. Jangdzės potvyniai visada keldavo didelį pavojų – vien XX amžiuje jie pražudė daugiau negu milijoną žmonių ir pridarė milžiniškų nuostolių žemės ūkiui bei pramonei. Trijų tarpeklių užtvankos elektrinė ne tik gamins energiją, bet ir valdys potvynius, drėkins dirbamąsias žemes. Vandens lygio pakėlimas ir laivybos kanalai bei šliuzai atvers dideliems laivams kelią į Centrinę Kiniją, padėdami vystyti pramonę ir gerinti gyvenimo sąlygas.
Pagrindinis statinys, tuščiavidurė gravitacinė užtvanka 181 m aukščio ir per 2 km ilgio. Iš viso teks iškasti 102,8 mln. m³ žemės bei akmens uolų ir reikės naudoti 27,9 mln. m³ betono – tris kartus daugiau negu prireikė Itaipu užtvankai, – taip pat 354 tūkst. tonų plieninės armatūros ir 265 tūkst. tonų metalo; su tokiu medžiagų kiekiu būtų galima 44 kartus pastatyti Didžiąją Gizos piramidę. Statybai sutelkta 28 tūkst. darbininkų.

Užtvankos statyba

Prieš pradedant statyti pačią užtvanką, pirmiausia reikėjo nukreipti upę aplink statybos vietą. Kadangi Jangdzės vidutinis debitas čia siekia 14 – 19 tūkst. m³/s, tai upės tėkmės nukreipimo projektas yra didžiausias pasaulyje, jo kaina – 3,7 mln. JAV dolerių. Jau vien užturų statyba upės vandeniui nukreipti buvo hidrotechninės statybos žygdarbis. Aukštupio užtūra buvo pastatyta 60 m gylio vietoje, – jai suvartota 10,3 mln. m³ medžiagų.
Pagrindinėje užtvankoje bus įrengti dvidešimt trys 7×9 dydžio dugniniai uždoriai nuosėdoms išplauti per potvynius. Kasmet, potvynio sezono pradžioje, bus pažeminamas vandens saugyklos lygis ir, atidarius uždorius, išplaunamos sąnašos. Sezono pabaigoje uždoriai bus uždaromi, kad sulaikytų ir kauptų daugiausia švarų vandenį vandens saugykloje, kurią pripildys paskutiniai to sezono potvyniai. Ir vis tiek vandens saugykloje nusės apie 50 mln. tonų sąnašų per metus.
Kad potvynio vanduo nesilietų per užtvanką, jos viduryje įrengta 22 uždorių (kiekvienas po 7×17 m) pralaida, galinti reguliuoti keturis kartus didesnį debitą negu vidutinis debitas upės žiotyse.
Regina Lukoševičienė

Biografija

1981 m. baigė Kauno politechnikos institutą, chemikė. 2003 m. Kauno technologijos universitete baigė švietimo vadybą.
Kauno kolegijos Kraštotvarkos fakulteto Kaimo plėtros centro vedėja. 2010–2011 m. Kauno rajono savivaldybės mero pirmoji pavaduotoja.
Tėvynės sąjungos narė, skyriaus pirmininkės pavaduotoja. 1997–2000 m., 2007 m. bei 2010–2011 m. ir nuo 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė. 
Vaikai Indrė, Giedrė.
Patumšių valsčius

Patumšių valsčius buvo Žemaitijoje. Centras – Patumšiai.
Apolinaras Stonkus

Biografija

1968–1979 m. mokėsi Viekšnių vidurinėje mokykloje, 1979–1984 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute.
1984–1986 m. Plinkšių aštuonmetės mokyklos mokytojas, 1986–1988 m. Krakių devynmetės mokyklos mokytojas, pionierių vadovas, 1988–1992 m. Mažeikių raj. pionierių ir moksleivių namų metodininkas, 1992–1993 m. Balėnų devynmetės mokyklos direktorius, 1993–1998 m. verslininkas, Mažeikių raj. moksleivių namų būrelio vadovas. 1998–2004 m. Tirkšlių vidurinės mokyklos direktorius. Nuo 2004 m. balandžio 8 d. Mažeikių rajono savivaldybės Švietimo skyriaus vedėjas.
Nuo 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus narys.
2003–2004 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.
Mažeikių rajono mokyklų direktorių tarybos narys. „Stabdyk nusikalstamumą“ rajono tarybos narys. 1988 m. Mažeikių rajono švietimo muziejaus steigėjas.
Algimantas Adomaitis

Biografija

1966 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. 1972 m. baigęs Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą, įgijo gydytojo specialybę. 1973 m. po ordinatūros Kauno III klinikinėje ligoninėje suteikta gydytojo terapeuto kvalifikacija. 1988 m. įgijo gretutinę gydytojo echoskopuotojo specialybę.
1973–1977 m. Varėnos rajono Valkininkų ligoninės vyriausiasis gydytojas ir gydytojas terapeutas. 1977–2002 m. Elektrėnų ligoninės Terapijos skyriaus vedėjas. 2002–2003 m. Elektrėnų ligoninės gydytojas echoskopuotojas. 2003–2007 m. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnybos vyriausiasis specialistas. 2007-2011 m. Elektrėnų savivaldybės mero pavaduotojas.
Nuo 2002 m. Liberalų demokratų, partijos Tvarka ir teisingumas Elektrėnų skyriaus pirmininkas. 2003–2005 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys. 
Buvo Elektrėnų ligoninės Gydytojų sąjungos pirmininkas. Sutuoktinė Veronika, vaikai Aidas ir Donatas.