google/wiki40b huggingface dataset:
Jonas Tvorovskis

Biografija

1509 m. Haličo pastalininkas Jonas Tvorovskis buvo paskirtas Karūnos lauko etmonu. Dalyvavo daugelyje mūšių su Krymo-totorių būriais.
1519 m. gavo Kameneco kašteliono pareigybę.
1543 m. Jonas Tvorovskis buvo paskirtas Podolės vaivada.

Šeima

Bovo vedęa, galimai, du kartus: pirmą kartą – Gozdzką (vardas nežinomas), antrą – Kateriną Bučacką, Haličo kašteliono (1472), Podolės vaivados ir generalinio seniūno (1485–1499), Rusios vaivados (1499–1501), Chelmo ir Grubešovo seniūno Jokūbo Bučackio (*1430/1438 – †1501) dukterį. Vaikai: Andrius Bučackis-Tvorovskis (m. iki 1569) ir Jonas Bučackis-Tvorovskis (m. iki 1557). Galimai, jo sūnus buvo Mikalojus Bučackis-Tvorovskis – Podolės pakamaris, Baro seniūnas, kalvinistas.
Mirė ir buvo palaidotas Bučačo bažnyčioje 1547 metais.
Sofi Marinova

Eurovizija

Sofi Marinova buvo pasirinkta atstovauti Bulgarijai gegužės mėn. vykstančią 2012 m. Euroviziją su daina „Love Unlimited“. Ji laimėjo nacionalinį finalą, kuris vyko vasario 29 dieną, iš viso surinkdama 20 balų – 12 taškų iš žiūrovų ir 8 taškus nuo žiuri. Ji buvo viena iš favoričių laimėti. Dainos „Love Unlimited“ autoriai – Yassen Kotsev ir Krum Georgiev. Dainos žodžiai kalba apie peržengiančią ir visa apimančios meilės jėgą (The song has no borders, language and colour, lietuviškai: „daina neturi sienų, kalbos ir spalvų“). Daina skamba bulgarų kalba, tačiau yra frazė „I love you“ ('Aš tave myliu') kuri skamba turkų, graikų, ispanų, serbų-kroatų, prancūzų, romų, anglų, azerbaidžiečių ir italų kalbomis. Marinova šią dainą atliko per antrąjį konkurso pusfinalį, kuris vyko gegužės 24 d. ir jame užėmė 11 vietą.
Neptūnizmas

Neptūnizmas – uolienų kilmės hipotezė, pasak kurios, uolienos susidarė iš vandenyje išsiskyrusių arba mechaniškai nusėdusių nuosėdų. Kristalinės uolienos esančios pirminės, jos susidariusios pirminiame vandenyne, sėmusiame visą Žemę, cheminės kristalizacijos būdu. Sluoksniuotosios uolienos (dabar vadinamos nuosėdinėmis), kuriose yra fosilijų, esančios mechaninės pasaulinio tvano nuosėdos, o vulkaninės susidariusios dėl požeminių gaisrų.
Diskusijose su plutonizmo šalininkais dėl bazalto kilmės išaiškėjo neptūnizmo vienpusiškumas. XIX a. 3 dešimtmetyje įrodyta vulkaninė bazalto kilmė, magminių ir nuosėdinių uolienų sąvokos pagrįstos moksliškai, todėl neptūnizmas prarado metodologinę reikšmę.
Senovės graikų mokslininkas Talis Miletietis – neptūnizmo idėjų pradininkas. Neptūnizmas atsirado XVIII a. viduryje. Žymiausi šalininkai: A. H. Verneris, J. V. Gėtė (Vokietija), A. Deliukas (Prancūzija), R. Kirvanas, F. Moras (Jungtinė Karalystė).
R. Simonovičius 1803–1813 m. propagavo neptūnizmo idėjas Vilniaus universitete.
Nacistinis pasveikinimas

Nacistinis pasveikinimas – Vokietijos nacionalsocialistų partijos naudotas gestas, kuriuo būdavo pagerbiamas fiureris Adolfas Hitleris. Tai tiesiai ištiesta ir kiek į viršų pakelta dešinė ranka. Paprastai šitokį pasveikinimą lydėjo šūksniai Heil Hitler! („Šlovė Hitleriui!“), Heil, mein Führer! („Šlovė, mano fiureri!“) arba Sieg Heil! („Šventa pergalė!“). Tokį pasveikinimą kaip privalomą XX a. 4-ajame įvedė Vokietijoje absoliučią valdžią įgijusi nacionalsocialistų partija. Nacistinis pasveikinimas buvo privalomas civiliams, o karinis personalas paprastai sveikindavosi karišku pasveikinimu (ranka prie smilkinio).

Istorija

Nacistinį pasveikinimą nacionalsocialistai sukūrė remdamiesi romėnišku pasveikinimu. Tiesa, toks sveikinimas nėra vaizduojamas jokiame antikiniame meno kūrinyje, taip pat nėra aprašytas. Jo šaltinis – prancūzų dalininko Žako Luji Davido piešinys „Horacijaus priesaika“ (1784 m.). Vėliau XIX–XX a. pr. šitoks pasveikinimo būdas pradėtas vaizduoti kituose, su senovės Roma susijusiuose kūriniuose. 1919 m. pasveikinimą aukštyn ištiesus ranką kaip atgaivintą romėnišką paprotį perėmė Italijos fašistų partija. 1923 m. tokiu būdu kai kurie Vokietijos nacionalsocialistų partijos nariai ėmė sveikinti Hitlerį, kuris atsakydavo panašiu gestu (aukštyn ištiesta, bet per alkūnę sulenkta ranka ir aukštyn atverstu delnu). 1926 m. partija įvedė tokį pasveikinimo būdą kaip privalomą. 1933 m. toks pasveikinimas tapo privalomas visiems Trečiojo Reicho gyventojams, tokio gesto nerodymas grėsė įkalinimu koncentracijos stovykloje. Tokį pasveikinimą buvo privalu duoti per viešas procesijas, skambant valstybiniam himnui, tačiau netrukus jis įsigalėjo kaip kasdienis gestas, įvestas vaikams prieš pamokas.
Labai panašų gestą turėję amerikiečiai (vad. Belamio pasveikinimas) jį atšaukė 1942 m. dėl panašumo su nacistiniu pasveikinimu.
Po Antrojo pasaulinio karo gestas dešine ištiesta pakelta ranka galutinai sutapatintas su nacizmu ir daugelyje šalių uždraustas viešai demonstruoti.
Juozas Andrius

Biografija

1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. Kaune baigė Karo mokyklą. 1926–1940 m. dirbo Lietuvos kariuomenės štabo Karo topografijos skyriuje, kurį laiką buvo jo viršininkas. 1930–1934 m. dėstė Karo mokykloje. 1931 m. baigė Aukštųjų karininkų kursų Topografijos skyrių. Iki 1940 m. dirbo trianguliacijos darbus ir ruošė Lietuvos žemėlapius. Voketijos okupacijos metais kalintas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją.
Nuo 1953 m. dirbo Bostone (JAV), „Lietuvių enciklopedijos“ Kartografijos ir geodezijos skyriaus redaktorius. Sudarė daug Lietuvos istorinių, etninių ir religinių žemėlapių. 1968 m. žurnalo „Lietuvių dienos“ Los Andžele redaktorius. Buvo aktyvus lietuvių spaudos bendradarbis ir lietuvių išeivių visuomenės veikėjas.
Gamybinis susivienijimas

Gamybinis susivienijimas (G/S, GS) – specializuotas gamybinis ūkinis kompleksas; kelios giminingos pagal veiklos sritį įmonės, turinčios bendrą vadovybę. Į G/S sudėtį gali įeiti fabrikai, gamyklos, mokslo tyrimų (institutai), planavimo, konstravimo, technologinės organizacijos, kitos struktūros, kurias sieja gamybiniai tarpusavio ryšiai ir centralizuota pagalbinė arba aptarnaujamoji gamyba. Gamybinis susivienijimas veikia ūkiskaitos pagrindais. Turi teisinį subjektiškumą (juridinis asmuo) (kaip ir, pvz., gamybinis kooperatyvas, akcinė bendrovė ir kt.), tačiau jį sudarantys gamybiniai vienetai – paprastai nėra juridiniai asmenys (TSRS teisėje šie vienetai nebuvo valstybinės gamybos įmonės).

Istorija

Gamybiniai susivienijimai pradėti kurti TSRS 1961 m. Lvove (Ukraina), vėliau Maskvoje, Leningrade ir kitur. Tai buvo firmos, dažniausiai kuriamos gamybinių tarpusavio ryšių tarp smulkių įmonių bei cechų pagrindu. 1976 metais juose pagaminta 24 proc. realizuotos pramonės produkcijos.

Lietuvoje

Lietuvos TSR buvo įkurti bei veikė įvairūs gamybiniai susivienijimai.
1962 m. įsteigtas Vilniaus siuvimo įmonių susivienijimas „Lelija“. Didžiausi – skaičiavimo technikos – „Sigma“ (1965 m.), elektros variklių – „Elfa“ (1967 m.); chemijos pramonėje – G/S „Azotas“).
1977 m. Lietuvoje buvo 69 gamybiniai susivienijimai (lengvoji pramonė – 14, maisto pramonė – 17).
„Lietuvos ryto“ spaustuvė

„Lietuvos ryto“ spaustuvė – spaustuvė, veikianti nuo 1994 m.

Istorija

Spaustuvė įkurta 1994 m. Skaidiškėse. Turi ofsetinės spaudos ir žurnalų spausdinimo mašinas. 2008 m. pastatyta nauja spaustuvė Vievyje.
Spausdina leidinius „Lietuvos rytas“, „Ūkininko patarėjas“, „Akistata“, „Šeimininkė“, „Verslo žinios“, „Flintas“, taip pat spausdino „Kalba Vilnius“, „Kviečiu prie stalo“, „Turizmas“.
Direktoriai – P. Lunys, Nerijus Baura.
Aganija

Istorija

Iki ispanų kolonizacijos laikotarpiu Aganija buvo mažas kaimelis. 1668 m. čia atvyko pirmoji krikščioniška jėzuitų misija, vadovaujama tėvo San Vitoreso. Netrukus pastatyta bazilika. Po 1898 m. Ispanijos ir JAV karo, miestą okupavo amerikiečiai. Čia įsteigus salos administraciją, miestas pradėjo sparčiai augti. Antrojo pasaulinio karo metu, 1941 m. Aganiją užėmė Japonijos kariuomenė. Miestas smarkiai nukentėjo 1944 m. JAV karo laivynui bombarduojant japonų pozicijas. 1998 m. miesto pavadinimo rašyba iš Agaña pakeista į Hagåtña.
Kosovo mūšis

Kosovo mūšis arba Amzelfeldo mūšis (serbiškai Boj na Kosovu) įvyko 1389 m. birželio 28 d. dabartinio Prištinos miesto apylinkėse. Serbams vadovavo kunigaikštis Lazaras Hrebeljanovičius (Lazar Hrebeljanović) iš Kruševaco, kuris dieną prieš mūšį serbų stačiatikių bažnyčios buvo karūnuotas serbų imperatoriumi. Osmanams vadovavo Muradas I. Jį mūšio metu nužudė serbų didikas ir riteris Milošas Obiličius, kuriam pavyko prasibrauti į osmanų stovyklą. Kunigaikštį Lazarą osmanai paėmė į nelaisvę ir nužudė.

Mūšio aplinkybės

Nors mūšis prie Maricos upės 1367 ar 1371 m. dabartiniame Graikijos ir Turkijos pasienyje tarp serbų karaliaus Vukašino Mrniavčevičiaus (Vukašin Mrnjavčević) kariuomenės ir sultono Murado I osmanų kariuomenės serbų istorijai buvo žymiai lemtingesnis, Kosovo mūšis laikomas lemiamu serbų kovoje su osmanais. Tarp Maricos mūšio ir Kosovo mūšio vyko dar keletas mūšių, kuriuos laimėdavo tai serbai (1381 m. prie Paračino, 1387 m. Hercegovinoje), tai osmanai (1386 m. Nišo užėmimas). Kosovo mūšyje 1389 m. turėjo išsispręsti ar osmanams pavyks savo įtakos sferą išplėsti ir į senasias serbų žemes.
Tiek serbų, tiek osmanų kariuomenės mūšiui buvo gerai pasirengusios. Po paskutinio mūšio prieš osmanus 1387 m., kurį laimėjo, kunigaikštis Lazaras nesitikėjo tokio greito naujo susidūrimo su osmanais, nes 1389 m., t. y. tais pačiais metais kaip ir Kosovo mūšis, surengė žygį į Vengriją. Gavęs netikėtą naujieną apie naują osmanų žygį, Lazaras susitaikė su priešininkais Vengrijoje ir jų sąjungininkais ir net kreipėsi pagalbos į vengrus, žadėdamas pripažinti Vengrijos karaliaus viršenybę. Oficialaus atsakymo nebuvo sulaukta. Tai vėliau tapo serbų legendų ir mitų pagrindu, kuriuose teigiama, kad stipri Vengrija esą palikusi serbus likimo valiai, tikėdamasi viena likti Balkanų valdove.
Į kunigaikščio Lazaro pagalbos prašymą atsiliepė tik Bosnijos karalius Tvrtko I Kotromaničius (Tvrtko I. Kotromanić), atsiuntęs savo karvedį Vlatką Vukotičių (Vlatko Vukotić), kunigaikštis Vukas Brankovičius (Vuk Branković), valdęs dabartinio Kosovo ir Skopjės teritorijose bei kryžiuočių riteriai iš Vokietijos, Prancūzijos ir Vengrijos.
Kunigaikščio Lazaro krikščionių stovykloje susirinko apie 25 000 riterių ir karių, tiems laikams didelė kariuomenė (pvz., 1415 m. Azenkūro mūšyje per Šimtametį karą kovėsi 20 000 prancūzų ir 40 000 anglų). Tarp jų buvo apie 15 000 kunigaikščio Lazaro karių.
Turkų pusėje sultonas Muradas I surinko apie 40 000 karių. Didžioji jų dalis buvo iš Anatolijos, nors dalį sudarė ir Murado vasalai krikščionys, galbūt ir serbų kunigaikščiai iš Makedonijos.
Mūšyje serbų kariuomenė buvo sumušta. Tai sudarė sąlygas osmanams užkariauti visus Balkanus.
Le Grandų tema

Istorija

Tema pavadinta olandų šachmatų kompozitorių, brolių dvynių: Henko Le Grando (Henk Le Grand; gim. 1935) ir Piterio Le Grando (Pieter Le Grand; gim. 1935)  vardu 1959 m., paskelbusių šia tema uždavinį žurnale  Tijdschrift vd KNSB.
Le Grandų tema yra populiari: temos modifikacijos sudaro beveik pusę visų, įvertintų konkursuose kompozicijų.
Uždaviniai šia tema tebekuriami ir dabar.
Iki 2018 m. kai kurios šachmatų uždavinių bazės turėjo sukaupusios apie 1800 šia tema sukurtų uždavinių.
Aleksandra Fomina

Biografija

2002 m. Vytauto Didžiojo universitete įgijo anglų filologijos bakalauro laipsnį, 2004 m. Vilniaus universitete – vertimų studijų magistro laipsnį. 2007–2008 m. rašė „Literatūros ir meno“ savaitraščiui. Dalyvavo idėjų dirbtuvių „Vario Burnos“, Oskaro Koršunovo teatro, tarptautinio teatro festivalio „Sirenos“ veikloje. 2008–2009 m. rašė knygų recenzijas portalams kulturpolis.lt, lrytas.lt/biblioteka, ore.lt, dirbo Jono Meko vizualiųjų menų centre.
Mažeikių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 27 sumažintas Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Veikla

Rajono meru išrinktas Sigitas Kaktys, jo pavaduotoju Bronius Kryžius. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Petras Rubežius. S. Kakčiui tapus Seimo nariu, rajono meru išrinktas Jonas Mažeikis.
Kanados futbolo čempionatas

Kanados futbolo čempionatas (angl. Canadian Soccer League (CSL)) yra aukščiausia Kanados futbolo lyga, įkurta 1926 m. Svarbesnės šalies komandos žaidžia Ontarijo ir Kvebeko provincijose. Dabartinį pavadinimą gavo 2006 m. gegužės 17 d.

Istorija

CSL (Kanados futbolo čempionatas) pirmas sezonas buvo žaidžiamas 2006 m. Buvo pridėta tarptautinė divizija, naujos taisyklės, tvarkaraštis buvo pakeistas, taip pat buvo įkurtas naujas reglamentas, bei nauja konstitucija.
CSL sezonas prasideda gegužę ir tesiasi iki spalio mėnesio, kuriame žaidžia septynios komandos iš Nacionalinės Divizijos ir keturios iš Tarptautinės Divizijos.
CSL yra aukščiausia Kanados futbolo lyga. Tris šalies klubai žaidžia Jungtinės Amerikos Valstijose. Toronto FC žaidžia Major League Soccer, Monreal Impact ir Vancouver Whitecaps žaidžia Jungtinių Valstyjų pirmoje futbolo divizijoje (angl. USL First Division).
Lygai vadovauja buvęs Hamilton Bulldogs prezidentas Cary Kaplan (lygos pirmininkas) ir veteranų futbolo vadovas Stan Adamson (generalinis direktorius).
Remigijus Špečkauskas

Biografija

1982 m. baigė Rietavo žemės ūkio technikumą, agronomas. 1995 m. R. Špečkausko įmonės savininkas, 2004 m. VŠĮ „Sporto ir Turizmo centras“ direktorius, nuo 2007 m. Pagėgių savivaldybės mero pavaduotojas.
Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Pagėgių skyriaus narys.
2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys.
Sporto klubo „Aitvaras“ pirmininkas. Sutuoktinė Birutė, vaikai Tadas, Gediminas.
UK Singles Chart

Jungtinės Karalystės (JK) singlų topas sudarinėjamas kompanijos „The Official Charts Company“, britų muzikos įrašų industrijos vardu. Pilną topo sąrašą sudaro 200 šalies perkamiausių singlų per savaitę, nors kai kurie žiniasklaidos subjektai skelbia tik jo dalį, pvz., BBC Radio 1 skelbia Top-40, o „Music Magazine“ − Top-75. Sąrašas sudaromas pagal perkamiausią muziką 7,5 tūkstantyje Jungtinės Karalystės parduotuvių ir dalyje internetinių svetainių. Skirtingai negu Jungtinių Amerikos Valstijų nacionaliniame singlų tope, JK sąrašui jokios įtakos nedaro radijo stočių grojaraščiai. Singlų savaitė prasideda sekmadieniais, nors daugelis jų išleidžiama pirmadieniais.
Naujausi JK singlų topai būna pristatomi BBC Radio 1 eteryje nuo 18 iki 21 val. Lietuvos laiku, netgi anksčiau negu pati oficiali topų kompanija paskelbia jį savo interneto svetainėje.
Salvadoro vėliava

Salvadoro vėliava – stačiakampė, suskirstyta į tris vienodo aukščio horizontalias juostas: išorines mėlynas ir vidurinę baltos spalvos. Baltos juostos viduryje įkomponuotas Salvadoro herbas.
Valstybinė vėliava yra ir Salvadoro jūrinė vėliava.
Vėliava įteisinta 1972 m. rugsėjo 27 d.
Vėliavos pagrindu pasirinkta Jungtinės Centrinės Amerikos Provincijos vėliava.
Dvi mėlynos spalvos juostos simbolizuoja Atlanto ir Ramųjį vandenynus, balta – taiką.
Dubnas

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas 1099 m. XI a. – XII a. dalinės kunigaikštystės centras. XIII a. Haličo-Voluinės kunigaikštystės miestas, nuo XIV a. priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei, 1569 m. atiteko Lenkijai. XIV a. čia įsikūrė viena pirmųjų Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žydų bendruomenių. 1498 m. suteiktos miesto teisės. Nuo 1795 m. priklausė Rusijos imperijai, 1920–1939 m. vėl Lenkijai, nuo 1939 m. priklauso Ukrainai.
1919–1921 m. ties Dubnu vyko atkaklios Lenkijos kariuomenės ir Raudonosios armijos kovos. Per Antrąjį pasaulinį karą 1941 m. įvyko vienas didžiausių to karo tankų mūšių tarp Vokietijos ir TSRS kariuomenių. 1941–1944 m. okupuotas vokiečių.
1939–1941 m. čia veikė NKVD stovykla lenkų karo belaisviams, 1942 m. – getas, išžudyta dauguma žydų. 1941 m. jų buvo apie 12 000 arba 58 % miesto gyventojų.

Ekonomika

Pro Dubną eina geležinkelis Lvovas-Rovnas ir plentas bei plentas į Ternopilį E40 ir E85. Išvystyta lengvoji, baldų pramonė, yra maisto (vaisių ir daržovių perdirbimo, mėsos, cukraus, tabako), trikotažo pramonės, meninių ir gumos techninių dirbinių įmonių.

Turizmas

Dubne yra Kraštotyros muziejus, Dubno pilis, statyta 1489–1506 m., perstatyta XVIII a. antroje pusėje. Išlikę XVI a. miesto vartai, bernardinų bažnyčia ir vienuolynas, įkurtas 1614 m., po gaisrų atstatytas XVIII a., medinė XVII a. cerkvė, XVIII a. Liubomirskių rūmai ir XV-XVII a. kunigaikščių Ostrogiškių dvaras.
Lietuvos Nepriklausomybės Aktas

Akto tekstas

Lietuvos nepriklausomybės akto tekstas:
Lietuvos Taryba savo posėdyje vasario 16 d. 1918 m. vienu balsu nutarė kreiptis: į Rusijos, Vokietijos ir kitų valstybių vyriausybės šiuo pareiškimu:
Lietuvos Taryba, kaipo vienintelė lietuvių tautos atstovybė, remdamos pripažintąja tautų apsisprendimo teise ir lietuvių Vilniaus konferencijos nutarimu rugsėjo mėn. 18-23 d. 1917 metais, skelbia atstatanti nepriklausomą demokratiniais pamatais sutvarkytą Lietuvos valstybę su sostine Vilniuje ir tą valstybę atskirianti nuo visų valstybinių ryšių, kurie yra buvę su kitomis tautomis.
Drauge Lietuvos Taryba pareiškia, kad Lietuvos valstybės pamatus ir jos santykius su kitomis valstybėmis privalo galutinai nustatyti kiek galima greičiau sušauktas steigiamasis seimas, demokratiniu būdu visų jos gyventojų išrinktas.
Lietuvos Taryba pranešdama apie tai vyriausybei, prašo pripažinti nepriklausomą Lietuvos valstybę.

Paskelbimas „Lietuvos aide“ ir vokiečių administracijos reakcija

„Lietuvos aidas“, kuriame visuomenei buvo paskelbta apie Lietuvos nepriklausomybę, vokiečių okupacijos metais buvo griežtai cenzūruojamas. Žinodama, kad akto paskelbimas supykdys okupantų administraciją, Lietuvos taryba įsakė Martyno Kuktos spaustuvei išspausdinti kelis šimtus laikraščio egzempliorių trys dienos prieš cenzoriaus peržiūrą.
Vasario 18 d. tekstas buvo perspausdintas Vokietijos laikraščiuose – „Das Neue Litauen“, „Vossische Zeitung“, „Taegliche Rundschau“, „Kreuzzeitung“ ir kituose.
Vokiečių valdžia nusprendė sunaikinti M. Kuktos spaustuvę, bet anksčiau išleisti „Lietuvos aido“ egzemplioriai pasiekė lietuvius Tėvynėje bei užsienyje (Rusijoje, JAV, Vokietijoje ir kitur). Vėliau akto platinimas paskelbtas nelegaliu, laikraščiai konfiskuoti. Petrui Klimui pasisekė paslėpti maždaug 60 vienetų.

Dviejų originalų suradimas

2017 m. kovo 29 dieną, Vokietijos diplomatiniame archyve Berlyne Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) profesorius Liudas Mažylis rado Vasario 16-osios Lietuvos Nepriklausomybės Akto originalą lietuvių kalba ir vertimą į vokiečių kalbą. Lietuvos policijos Kriminalistinių tyrimų centro ekspertai nustatė, kad Akto originalas surašytas signataro Jurgio Šaulio ranka.
Varnas (simbolis)

Varnas (kranklys, juodvarnis) - Europos (germanų, skandinavų, finų, iš dalies - rusų) liaudies simbolikoje varnas laikomas nelaimės simboliu. Būdavo manoma, kad varno pasirodymas reiškia artėjančia mirtį ar nelaimę, numirėlį ir pan.

Varnas kaip simbolis

Krankliai gyvena nuošaliose vietose, todėl jų pasirodymas gyvenvietėse būdavo retas įvykis, laikomas kažkuo ypatingu. Krankliai visaėdžiai, minta tiek augaliniu, tiek gyvūniniu maistu. Tačiau būdami stambūs jie medžioja ir gana stambius gyvūnus (gervių jauniklius, kiškiukus ir kt.).

Krankliai gyvena poromis, skraido neretai po vieną, todėl Europos krikščionių tautos neigiamai vertino kranklius kaip atsiskyrėlius, nemėgstančius kolektyvo, bendruomenės. Pravoslavai tradiciškai kranklius laikė nuodėmingo atsiskyrėliškumo simboliu („atsiskyręs kaip varnas“).

Šiaurės tautų (ypač Azijos ir Šiaurės Amerikos) tradicijoje krankliai labai gerbiami. Kranklys simbolizuoja pasaulio kūrėją, pirmąjį protėvį. Krankliais žavėdavosi dėl jų gebėjimo išgyventi dykose vietose (pvz., tundroje) ir gebėjimo mėgdžioti kitų gyvūnų balsus, juos laikė galingumo ir išminties simboliu. Todėl Šiaurės tautose (čiukčiai, koriakai, itelmenai ir kt.) krankliai buvo populiariais toteminiais gyvūnais (kartu su ereliu, vilku).
Dėl šių dviejų požiūrių sąveikos egzistavo ir tarpinis variantas (rusų, finougrų kultūroje), kai kranklius laikė išminties, įžvalgumo simboliu, bet su pesimizmo atspalviu - kartu ir blogo ženklo, pavojaus, nelaimių simboliu.
Pagoniškoje Rusijos kultūroje, susijusioje su skandinaviška ir ugrofiniška pagoniška kultūra, varnas kaip simbolis reiškė didžiulius skaičius nuo 10 mln. iki 100 mln. - „dešimt varnų“ reiškė 100 000 000.
Sidy Sagna

Karjera

Žaidė įvairiuose Prancūzijos, Norvegijos, Graikijos, Portugalijos ir Gruzijos klubuose.
2019 m. spalio mėn. tapo FK Panevėžys nariu. A lygoje debiutavo 2019 m. spalio 19 d. rungtynėse prieš FK Atlantas, kurios baigėsi lygiosiomis 1-1.

Laimėjimai

<…>
Louis Buchalter

Louis „Lepke“ Buchalter (1897 m. vasario 6 d. Niujorkas – 1944 m. kovo 4 d. Sing Sing kalėjime, Osiningas, JAV) – amerikiečių nusikalstamo pasaulio atstovas, greta Albert Anastasia vadovavo Murder Inc.

Biografija

Gimė žydų emigrantų iš Rusijos šeimoje. Vienintelis vaikas iš šeimos metė mokyklą ir pradėjo nusikalstamą veiklą, kuria vertėsi, siekdamas pragyventi. Tapo Amboy Dukes gaujos nariu. 1915 m. pirmą kartą dėl įsilaužimų ir vagysčių iš parduotuvių buvo teisiamas, tačiau išteisintas.
Lea Michele

Karjera

Nuo 2009 m. Lea Michelle pradėjo vaidinti seriale „Glee“ (liet. Choras), kur ji vaidina Reičelės Beri vaidmenį. Už vaidybą seriale Lėja laimėjo Ekrano aktorių gildijos apdovanojimą už puikius rezultatus ant scenos ir 2009 m. palydovų apdovanojimą už geriausią aktorės veiklą. Ji taip pat buvo nominuota „Emmy“, „Auksinio gaublio“ ir „Teen Choice Awards“ apdovanojimams. Lea yra išleidusi savo solinį albumą, kuriame yra daina skirta Cory Monteith
Bobrovnikų-Berastavicos pasienio punktas

Bobrovnikų-Berastavicos pasienio punktas (lenk. Przejście graniczne Bobrowniki-Brzostowica) – Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos pasienio punktas, šalia Bobrovnikų kaimo, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje iš Lenkijos pusės ir šalia Didžiosios Berastavicos kaimo iš Baltarusijos pusės. Tai kelių transportui ir tik lengvajam transportui skirtas pasienio patikros punktas.