Kimono

Istorija

Kimono, kaip specifinio apdaro pėdsakų galima aptikti jau VII– VIII a. nors neatmetama galimybė, jog kimono atsirado ir anksčiau. Kimono vystėsi kartu su istorija – kuo daugiau metų bėgo, tuo labiau kimono paveikslas kito. Džiomon periodo metu ( jap. 縄文時代 Jōmon jidai), japonų kasdienins drabužis buvo tiesiog tam metui budinga kanapių pluošto atraiža, tad japonai savo drabužiu, kaip specifiniu ir išskirtiniu apdaru nepasižymėjo. Tačiau kiek vėliau Jamato periodo metu ( jap. 大和時代 Yamato-jidai) (300-550 m.), japonai galėjo pristatyti kiek kitokį, drabužį, kuris savo išvazdą buvo panašus į kimono.  Šis drabužis susidėjo iš dviejų dalių viršutinės ir apatinės. Šio periodo metu, dėl kilmato kaitos pokyčių į Japoniją pradėjo migruoti kinai, kurie japonus supažindino su šilkaverpiais. Japonai išmoko išgauti šilką, tai turėjo įtakos tolimesnei kimono raidai - kimono pradėta gaminti iš šilko. Asuka periodas ( jap. 飛鳥時代 Asuka jidai) periodas. Asuka periodo pasekoje Japonijoje po truputį įsigalėjo hierarchija, tai turėjo įtakos ir kimono. Jis buvo suskirstytas į tris rūšis: formalus kimono, imperijos rūmų kimono, bei uniformos. Taip pat šio periodo metu buvo patobulintas kimono siuvimo būdas, audiniai buvo vienspalviai. Nara periodo metu ( jap. 奈良時代 Nara-jidai) (710-792m.)  buvo išvystytas šilko audinių dažymo menas, kimono buvo ne tik vienspalviai, tačiau pasižymėjo ir imantriomis spalvomis. Taip pat kimono sandara pasipildė keliais elementais – švarkais, bei dviejų dalių sijonais. Heian periodas ( jap. 平安時代 Heian-jidai) į kimono paveikslą atnešė naujų elementų. Šio periodo metu japonai pradėjo puosėlėti sedėjimo ant žemės tradiciją, todėl kimono imta siūti atitinkmamai platesnius. Kimono spalvos galėjo reikšti įvairius dalykus, pavyzdžiui – metų laiką, mėnesį, pomėgius, socialinį statusą ar kt. Kimono paveikslas Muromači periodo metu ( jap. 室町時代 Muromachi jidai) keitėsi nežymiai. Tačiau platesni ir laisvesni kimono pradėti siųti samurajams, jiems tekdavo daug judėti. Edo periodas( jap. 江戸時代 Edo jidai) pasižymi suklestėjusia pramone tai atitinkamai paveikė ir kimono. Šiuo laikotarpiu buvo ištobulintos dažymo technikos, tačiau, darbo ir laiko sąnaudos buvo didelės, kimono nešioti galėdavę tik turtingi žmonės. Tuometiniai kimono išsiskiria savo spalvomis, gėlių raštais. Nešiojamas vienas sluoksnis, siekant išryškinti audinio kokybę ir vaizdą. Meidži periodas( jap.  明治時代 Meiji jidai) - tapo pirmąja industrializuota Azijos šalimi. Vakarų invazija į Japonija atnešė dirbtinių dažų, pigesnių audinių. Pastarieji buvo panaduoti kimono siūvimui. Dažai padėjo ištobulinti „Yuzen“ dažymo techniką, kimono pradėti siūti iš importuotų audinių.

Vyriškas kimono

Vyriški kimono yra kur kas paprastesni nei moterų. Jie susideda iš penkių dalių. Nėra tokie puošnus ir įmantrus. Dažniausiai būna tamsių spalvų pilkos, juodos, mėlynos, kartais žalios ir kt. Kasdieniniai vyriški kimono gali būti ir šviesus. Neretai vientisos spalvos.

Kaina

Kimono kainos labai įvairios, tai priklauso nuo audinio kokybės. Anksčiau, kimono buvo gaminami iš šilko, šiai dienai tokia alternatyva yra labai brangi, ne visi žmonės gali sau tai leisti. Išlaikyti kimono taip pat yra ganietinai brangu, atsižvelgiant į šio rūbo valymo kainas ir dažnį, jo pasiuvimą, ar taisymą. Kimono iš šilko, kuris turi daug dalių, ir aksesuarų gali kainuoti iki 40 000 tūkstančių dolerių ar net daugiau. Tačiau šiandien kimono gaminami ir iš paprastesnių medžiagų, yra modernizuoti, todėl įsgyti tokį kimono, nėra didelė prabanga.

Priežiūra

Kiek anksčiau, kimono valymas būdavo itin sudėtingas, dėl to, jog jis buvo vienintelis. Šis metodas vadinamas arai – hari(jap.洗い張り Arai-hari) metodas įdomus tuo, kad kimono yra visiškai išardomas skalbimui, tai yra siūlai visiškai išimami, visos kimono dalys atskirai išskalbiamos ir jas išskalbus, kimono yra persiūnamas tolimesniam naudojimui. Šis valymo būdas yra naudojamas ir dabar, tačiau itin brangus, ir prieinamas ne visiems, dėl to kimono devėjimas yra ne toks dažnas. Tačiau šiais laikais atitinkamai yra ir kitų valymo metodų, kaip sausas valymas, ar cheminės priemonės. Tačiau kimono reikia valyti kas kartą prieš užsidedant ir kiekvieną kartą, po naudojimo. Todėl atsiradus ir sausam valymui, tai netapo daug pigiau. Be kita ko, sausas ar cheminis valymas, nevisuomet panaikina visas dėmes, o ir dalis japonų, dar iki šių dienų labiau pripažįsta arai-hari metodą, tad jis dar vis naudojamas.

Šventės ar progos,  kurių metu dėvimas kimono

Šių dienų Japonija yra labai sparčiai vakarėjanti šalis, todėl kimono nėra naudojamas kiekvieną dieną, kaip taip buvo daroma anksčiau, bet japonai itin puoselėja savo tradicijas, kurių metu kimono yra dėvimas
Vestuvės – vestuvių ceremonijos metu kimono dėvi jaunieji, jaunųjų tėvai ir artimieji.
Ikebana – tradicinis japonų menų etiketas įpareigoja vilktis kimono, gaminant Ikebana puokštes, kimono devėjimas yra įprasta.
Arbatos ceremonijos – šios ceremonijos metu, dažniausiai vilikimas iromudži kimono.
Laidotuvių apeigos – apeigų metų dėvimas tik juodos spalvos kimono, tačiau juodos spalvos kimono dėvimas ne tik per laidotuves, kuris kimono skirtas laidotuvėms galima atskirti pagal obi diržą, jei diržas vientisos juodos spalvos – jis skirtas laidotuvėms, jei jis papuoštas raštais, ar spalvotas, jis skirtas kitoms progoms.
Universiteto baigimas – japonų švietimas yra itin aukštos klasės, tad universiteto baigimas yra labai svarbi šventė, tiek studentams, tiek jų tėvams. Merginos universiteto baigimo proga puošiasi kimono, kuris yra suderintas kartu su hakama, tai itin retas kimono devėjimo būdas.
Kovos menai – kovos menų, tokių kaip karatė, aikido, dziudo atstovai dėvi sportinį kimono, kiekvieną karta treniruodamiesi ar kovodami. Sumo imtynininkai privalo devėti vyrišką kimono viešumoje.
Geišos – geišų kimono yra labai  puošnūs prabangus, geišos gerai išmano kimono meną, jo devėjimą, spalvas, motyvus, simbolika. Geišos be kimono viešumoje nesirodo.
Imperatorius – imperatorius, svarbių Japonijai švenčių metu pasipuošia kimono, taip pagerdamas Japonija, japonus ir japoniškasiąs tradicijas.

Spalvos ir reikšmės

Kimono spalvos, raštai, motyvai turi daug reikšmių, dažniausiai tokius dalykus geriausiai išmano geišos. Tik modernizuoti, naujoviški kimono, gali neturėti jokios reikšmės, tačiau gražiai atrodyti. Tikri japoniški kimono turi reikšmes, kurios pabrėžia kimono ir japonų kultūros išskirtinumą. Balta ir raudona spalvos populiarios Japonijoje, šios spalvos laikomos sekmės spalvomis. Tokių spalvų kimono dažnai apsivelkamis svarbių švenčių proga: vestuvės, vaiko gimimas. Mėlynos ir baltos spalvų deriniai taip pat turi svarbią reikšme japonų audiniuose, dažnai iš tokių spalvų vilnos yra gaminama Jukata. Indigo spalva dažniausiai naudojama sudėtingiems kimono raštams išgauti. Kokios spalvos kimono yra apsivelkamas, dažnai nulemia sezonas, ar mėnesis. Šiais laikais kimono spalvą kas mėnesį keičia tik geišos, kiekvienas mėnesis geišoms ir jų kimono turi skirtingą spalvą ar motyvą, pavyzdžiui: liepą kimono atsispindi lelijų motyvai ir dominuoja raudona bei švelni geltona spalva, gruodį pagrindiniai kimono motyvai- chrizantemos, o kimono spalvos: balta ir burgundinė. Dažnai vaizdai atsispindintys kimono gali turėti reikšmę. Pušys, bambukai ir slyvos, reiškia ilgaamžiškumą ir ištvermę. Violetinės spalvos kimono papuoštas gėlėmis gali reikšti amžiną meilę. Sakuros pavaizduotos kimono reiškia artėjantį pavasarį.