google/wiki40b huggingface dataset:
Indonezijos kultūra

Šis straipsnis yra apie Indonezijos kultūrą.
Indonezijoje gyvena daug susijusių, bet kultūriškai ir lingvistiškai skirtingų grupių, dauguma kurių etniškai yra malajai.

Menas

Indonezijos menui turėjo įtakos keletas kultūrų. Pvz., garsūs Javos ir Balio šokiai susiję su hinduistine kultūra ir mitologija.
Gerai žinomi ir Javos bei Balio lėlių šešėlių teatrų pasirodymai, kuriuose vaizduojami mitologiniai įvykiai. Daugelis salų žinomos savo specifiniais batik ir ikat technologijų drabužiais.

Muzika

Indonezija kultūriškai yra daugialypė ir joje gimė daug muzikos formų, labiausiai iš jų žinoma Javos, Sumatros ir Balio muzika. Garsiausia yra centrinės bei rytų Javos ir Balio gamelan ansamblių grojama tradicinė muzika. Labai populiarus yra modernus muzikos stilius Dangdut bei susijęs šokio stilius. Dangdut toks populiarus, kad naudojamas daugelyje politinių kampanijų, siekiant patraukti didesnės audiencijos dėmesį.

Literatūra

Žymiausias šiuolaikinis Indonezijos rašytojas yra Pramoedya Ananta Toer, Magsaysay premijos laureatas ir vienas iš kandidatų į Nobelio premiją literatūros srityje. Kitas žymus autorius – „45 kartos“ autorių grupės, kurios nariai aktyviai dalyvavo Indonezijos nepriklausomybės judėjime, narys poetas Chairil Anwar. Prezidento Suharto valdymo metu kūrybos laisvė buvo varžoma, todėl iš šio laikotarpio žymių autorių yra mažai.
Antakalnis III

Istorija

Kaimas iki 1940 m. priklausė grafo Krasausko dvarui. 1951 m. įsteigta biblioteka, pradžios mokykla, 1959 m. kultūros namai, 1968 m. medicinos punktas. 1950–1993 m. Pivonijos tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Brigantai

Brigantai – keltų gentis, kuri iki Romos užkariavimų D. Britanijoje valdė didžiausią dalį dabartinės šiaurinės Anglijos ir didelę dalį vidurio Anglijos. Jų karalystė, kurios centras buvo dabartinis Jorkšyras, buvo žinoma kaip Brigantija. Brigantai buvo vienintelė keltų gentis, gyvenusi tiek Anglijoje, tiek Airijoje. Airijoje brigantai gyveno ties dabartiniais Vexfordu, Kilkeniu ir Voterfordu.
Brigantų žemės Anglijoje ribojosi su kitų keltų genčių žemėmis – karvetijais šiaurės vakaruose, parizijais rytuose ir koritaniais ir kornovijais pietuose. Šiaurėje jų žemės ribojosi su votadinių teritorija.
Urano žiedai

Urano žiedus 1986 m. nufotografavo erdvėlaivis Voyager 2. Dar du Urano žiedai atrasti 2003 m.

R/2003 U 1

R/2003 U 1 – toliausiai nuo Urano esantis žinomas žiedas. Atrastas Hubble kosminiu teleskopu 2003 m. Žiedas yra planetos palydovo Mabės orbitoje ir susideda daugiausiai iš medžiagos, išmestos iš palydovo.
Lietuvių frontas

Lietuvių frontas (LF) – pogrindinė antinacinė organizacija Lietuvoje.

Istorija

Lietuvių frontas – pirma pogrindinė antinacinė organizacija Lietuvoje, įkurta 1941 m. po to, kai Laikinoji vyriausybė buvo priversta nutraukti veiklą.
LF branduolį sudarė Lietuvos nepriklausomybės idėjų įgyvendinimui atsidavę Lietuvos aktyvistų fronto (LAF) nariai: prof. Juozas Ambrazevičius-Brazaitis, Adolfas Damušis ir kiti, daugiausia vadinamųjų jaunųjų katalikų aplinkos žmonės. Visose apskrityse buvo kuriamos LF grandys.
1942 m. pradėta organizuoti LF karinį padalinį „Kęstutis“. Šis padalinys turėjo tapti pagrindu Lietuvos kariuomenei atkurti. Tačiau 1944 m., Povilui Plechavičiui formuojant Vietinę rinktinę, LF parėmė jos organizavimą savo žmonėmis. „Kęstutis“, kaip atskiras vienetas, kovose nedalyvavo.
Viena pagrindinių priemonių LF politikai įgyvendinti buvo pogrindinė spauda. LF leido du skirtingo konfidencialumo laipsnio leidinius – „Lietuvių fronto biuletenį“ ir „Į Laisvę“. „Lietuvių fronto biuletenis“ buvo skirtas tik LF vadovaujančioms grandims. „Į laisvę“ spausdintas dideliu tiražu (10 tūkst. ir daugiau) ir skirtas plačiajai visuomenei.
Po nelengvų derybų su kitomis pogrindinėmis organizacijomis, 1943 m. pavyko sudaryti bendrą pasipriešinimo veiklą koordinuojantį organą – Vyriausiąjį Lietuvos išlaisvinimo komitetą (VLIK).
1944 m. nacių įvykdytas VLIK’o ir Vietinės rinktinės likvidavimas, emigracija į Vakarus bei prasidėję KGB suėmimai LF organizuotą veikimą baigė. Daug LF narių vėliau tęsė kovą įvairiose kitose pasipriešinimo struktūrose.
Ašmenos mūšis

Mūšio eiga

Švitrigaila su keliolika tūkstančių karių išžygiavo iš Polocko, kur buvo įsikūręs, ir užėmė Minską, Krėvą, Ašmeną bei rengėsi pulti Vilnių. Žygimanto Kęstutaičio lietuvių bei žemaičių kariuomenė, remiama Drohičino mozūrų (manoma, iš viso apie 20 000 žmonių), puolė Švitrigailos lietuvių ir rusų kariuomenę, kurią rėmė chano Seid Achmeto totoriai. Švitrigailos sąjungininko Livonijos ordino kariai nespėjo atvykti.
Mūšis truko nuo ryto iki vakaro. Iš pradžių Žygimanto Kęstutaičio kariuomenę Švitrigailai pavyko nustumti apie 3 mylias Vilniaus link, bet Žygimantas Kęstutaitis į vakarą sumušė ir išblaškė Švitrigailos jėgas. Didelių nuostolių turėjo abi pusės. Pasak lenkų kronikininko Jano Dlugošo, Švitrigailos karių žuvo apie 10 000, paimta į nelaisvę apie 4000. Švitrigaila pasitraukė į Polocką. Kunigaikštis, buvęs Vilniaus vaivada Jurgis Lengvenaitis, Jurgis Gedgaudas ir kiti jo kariuomenės vadai pateko į nelaisvę.

Mūšio reikšmė

Nors Žygimantas Kęstutaitis ir laimėjo mūšį, bet jo jėgos taips pat buvo pernelyg nusilpę, kad jis galėtų įtvirtinti savo pergalę. Lietuvos didžiųjų kunigaikščių vidaus kovų pabaigą lėmė tik 1435 m. Pabaisko mūšis, kuriame Švitrigailos kariuomenė buvo visiškai sumušta.
That Ras Club

Istorija

Klubas įkurtas 1980 m.
Dineinas

Dineinas – citoskeleto judinamasis baltymas, judantis išilgai mikrovamzdelių ATP hidrolizės būdu. Dineinų šeimą sudaro dviejų funkcinių klasių baltymai: aksonemų dineinas ir citoplazmos dineinas.
Saturn (specnazas)

Istorija

XX a.10-tą dešimtmetį įtempta politinė ir socialinė padėtis šalyje kėlė neramumus ir Rusijos federacijos Vyriausiosios bausmių vykdymo valdybos (rus. Главное управление исполнения наказаний, ГУИН) tardymo izoliatoriuose ir pataisos institucijose. 1990 m. rugpjūtį slopinant maištą Suchumio tardymo izoliatoriuje paaiškėjo, kad nėra tokioms riaušėms slopinti paruoštų padalinių.
1992 m. balandį Rusijos federacijos vidaus reikalų ministro įsakymu Maskvoje prie Bausmių vykdymo tarnybos (rus. Управление исполнения наказаний, УИН) buvo sukurtas specialiosios paskirties būrys. Pirmą sykį išbandytas būrys buvo 1993 m. spalio mėnesio įvykiuose. Po to 3 būrio nariai buvo apdovanoti valstybiniais apdovanojimais. Pirma ginkluoto nusikaltėlio sulaikymo operacija atlikta 1996 m. Balašichoje (Maskvos sritis).
Ruošiant padalinio kovotojus ypatingas dėmesys buvo skirtas specialiajam ir taktiniams parengimui. Treniruotėse naudoti ne tik savos kūrybos metodai, bet ir perimta užsienio padalinių patirtis, pvz., mikrogrupių taktinės sąveikos mokymas pagal Tarptautinės priešteroristinio treniravimo asociacijos metodikas. Fizinio parengimo programoje mokoma ne tik standartinės armijos artimosios kovos, bet ir specialiai policiniams daliniams optimizuoto džiudžitsu.

Veikla Čečėnijoje

Būrio kovotojai dalyvavo operacijose Čečėnijos respublikos teritorijoje, pvz., Grozno šturme 1994 m. gruodį – 1995 m. sausį.
Rusijos federacijos vyriausybei stengiantis labiau atitikti tarptautinę praktiką Vyriausioji bausmių atlikimo valdyba buvo iš RF Vidaus reikalų ministerijos buvo perduota Teisingumo ministerijai. Perkėlus „Saturno“ būrys tapo karininkų būriu. Pasikeitė etatinė struktūra. Be šturmo ir paramos skyrių atsirado ir fizinės apsaugos skyrius.
Būrys, jau tapęs Teisingumo ministerijos Maskvos miesto Bausmių vykdymo valdybos (УИН) specialiosios paskirties padaliniu, dalyvavo operacijose 1999 m. išstumiant čečėnų kovotojus iš Dagestano. 2000 m. žiemą būrys saugojo Čečėnijos respublikos vyriausybinių pastatų kompleksą Gudermese. 2001 m. vasarą specialiosios paskirties būrys saugojo Europos Tarybos Parlamentinės asamblėjos narius, atvykusius į Čečėniją. 2003 m. rudenį „Saturnas“ Grozne saugojo vyriausybinių Čečėnijos respublikos pastatų kompleksą.
Mineraloidas

Mineraloidas – į mineralą panaši medžiaga, neturinti mineralams būdingos kristalinės struktūros (obsidianas, gintaras, opalas, šungitas ir pan). Natūraliai gamtoje randami mineraloidai neretai įtraukiami į mineralų katalogus, nors ir siūloma juos grupuoti atskirai. Yra ir dirbtinių šiai grupei priklausančių medžiagų (ebonitas).
Mineraloidams taip pat priskiriami junginiai, kurie gamtoje dažniausiai randami skystame pavidale (gyvsidabris, nafta).
Piotras Voronovas

Biografija

Muzikuoti pradėjo būdamas 5 metų. Būdamas šešerių pradėjo mokytis groti smuiku. Raudonu diplomu baigė Sankt Peterburgo konservatoriją, dirbo įvairiuose akademiniuose orkestruose ir nedideliuose Rusijos ir Europos kolektyvuose, daug gastroliavo, tarp jų ir Pietų bei Šiaurės Amerikoje. Koncertavo kaip solistas, dalyvavo roko ir džiazo projektuose, rašė įvairių stilių muziką. 1994 m. pradėjo domėtis elektronine muzika. Baigęs konservatoriją, vis daugiau laiko skyrė savo muzikai, ieškojo naujų smuiko skambesio galimybių ir šiuolaikiškos kompozicijos technikų, kurių pagrindas skaitmeninės technologijos. 2007 m. pirmą kartą susipažino su grupe „Otto Dix“.
Grupei reikėjo aranžuotojo, kuris groja „akademiniu“ stiliumi. Tokiu būdu P. Voronovas įnešė pirmąjį savo indėlį į grupės kūrybą. Buvo priimtas sprendimas priimti Piotrą, kaip sesijinį muzikantą, dviem bendriems koncertams. Eksperimentas buvo toks sėkmingas, kad bėgant laikui Piotras tapo pilnaverčiu grupės „Otto Dix“ muzikantu.
2013 m. balandį paliko grupę.
2014 m. dalyvavo grupės „DreamVeil“ albumo įrašyme, atlikdamas instrumentinę kompoziciją „Mergelė“ (rus. Дева).
Skaudvilės gimnazija

Istorija

Įsteigta 1945 m. 2004 m. renovuotas mokyklos pastatas.
Gelžkelietis

Gelžkelietis – ekonomikos ir kultūros dvisavaitis laikraštis, leistas 1925–1926 m. Klaipėdoje.

Istorija

Leido Lietuvos darbo federacijos Geležinkelių skyriaus valdyba. Informavo apie Lietuvos darbo federacijos veiklą, svarstė įvairius geležinkeliečių darbo ir gyvenimo klausimus.
Redagavo komitetas, ats. redaktoriai Č. Krasauskas, P. Reginys. Spausdino spaustuvė „Lituania“ Klaipėdoje.
Suvonas

Istorija

Korėjos karalius Jeongjo 1796 m. numatė Suvoną padaryti šalies sostine ir 1796 m. pastatė Hwaseong tvirtovę, kuri tebestovi iki šiol ir yra UNESCO pasaulinio kultūros paveldo sąraše. Tvirtovės sienos kadaise tvėrė visą miestą, tačiau dabartinis Suvonas išsiplėtęs žymiai labiau nei tvirtovė.
FK Do'stlik

Istorija

Klubas įkurtas 1963 m. Žaidė uzbekų Aukščiausioje futbolo lygoje. Po 2003 m. sezono komanda išformuota.
Klemensas Graužinis

Biografija

K. Graužinis gimė 1890 m. Giedraičių valsčiaus Martyniškių dvare, žemdirbių ūkininkų šeimoje. Augo devynių vaikų šeimoje. Brolis – diplomatas Kazimieras Graužinis, sesuo – knygnešė Domicelė Graužinytė–Palevičienė.
1918 m. jis paliko tėvų ūkį. Kaune įstojo į partizanų raitelių būrį, nuo 1919 m. priklausė kavalerijos eskadronui. Dalyvavo Lietuvos nepriklausomybės kovų mūšiuose su lenkais ties Saldutiškiu ir kitur, buvo sužeistas. Už pasižymėjimą kovose buvo apdovanotas dviem ordinais.
Įtvirtinus Lietuvos nepriklausomybę, persikėlė į Kurklių II dvarą (dab. Anykščių raj.), gautą iš tėvo kaip palikimą. Jis ten gyveno ir ūkininkavo iki gyvenimo pabaigos, garsėjo kaip pažangus ūkininkas: elektrifikavo ūkį, augino bekonus eksportui, Kurkliuose pastatė modernią pieninę. Dalyvavo šaulių, kooperatininkų ir kitose organizacijose. Skleidė lietuvybės idėjas, priklausė bažnytiniam lietuvių inteligentų chorui Giedraičiuose. Dėl lietuvybės reikalų Giedraičiuose jis lankėsi pas Vilniaus vyskupijos administratorių Kazimierą Mikalojų Michalkevičių, Kauno gubernatorių Piotrą Veriovkiną. 
Nuo 1932 m. buvo Kurklių valsčiaus tarybos narys, atstovavo valsčių Ukmergės apskrityje. Parėmė Kurkliuose 1935–1938 m. statomus Šaulių namus.
1936 m. buvo išrinktas į IV Seimą. Nuo 1936 m. rugsėjo 1 d. dalį laiko gyveno Kaune, tik vasaromis grįždavo į Kurklių II dvarą. Seimo komisijose jis nedalyvavo. 1938 m. rudenį buvo išrinktas Ukmergės apskrities atstovu LR Prezidentui rinkti, buvo vienas iš trijų balsavimo komisijos narių.
Netikėtai mirė 1939 m. rugpjūčio 7 d., nutrenktas žaibo per audrą Kurkliuose II. Palaidotas Kurklių kapinėse, pastatytas antkapinis raudono akmens paminklas-kryžius.

Šeima

K. Graužinio žmona Bronislava Budrytė-Graužinienė (1891–po 1945), Kurklių II dvaro paveldėtoja, 1941 m. birželio 14 d. su keturiais vaikais buvo ištremta į Sibirą. Vaikai: Danutė Graužinytė-Toropova (g. 1922), Kazimieras Graužinis (1924–1942), Rita Irena Graužinytė-Kubilienė  (g. 1928), Aldona Graužinytė-Matulevičienė (g. 1931).
Graužinių giminei priklauso Giedraičių miestelio kapinėse XIX a. pastatyta Graužinių koplyčia.
Lapkričio 20

Vardadieniai

Jovydas – Vaidvilė – Feliksas
-Neringa

Įvykiai

(kol kas nėra)
Vilius Jasinevičius

Vilius Jasinevičius (g. 1933 m. vasario 26 d. Javolinėje, Rokiškio valsčius) – Lietuvos fotografas.

Biografija

1952–1955 m. studijavo elektrotechniką Kauno politechnikos institute. 1955–1970 m. Pramoninės statybos projektavimo ir Žemės ūkio statybos projektavimo instituto inžinierius Kaune. 1970–1972 m. Liaudies buities muziejaus, 1972–1977 m. Paminklų konservavimo instituto Kauno skyriaus, 1997–2000 m. Nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos fotografas.
1964–1976 m. su kitais vadovavo Kauno fotoklubui. 1969 m. su kitais įsteigė Lietuvos fotografijos meno draugiją (nuo 1989 m. Lietuvos fotomenininkų sąjunga), 1978–1996 m. dirbo joje.
Zarasų rajono savivaldybė

Savivalda

Atstovaujamoji valdžia – Zarasų rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Zarasų rajono savivaldybės administracija.
Benediktas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Stanislovas Tiškevičius Logoiskis. Motina Helena Kolyško. Broliai Henrikas Tiškevičius Logoiskis, Mykolas Tiškevičius Logoiskis III
Pasakų parkas

Pasakų parkas – miesto parkas, esantis Vilniaus vakarinėje dalyje, Karoliniškėse ir Lazdynuose, netoli RIMI prekybos centro, Karoliniškių muzikos mokyklos. Parke stovi skulptūros, simbolizuojančios įvairius pasakų bei mitologinius personažus. Stotelėje „Pasakų parkas“, įrengtoje Loretos Asanavičiūtės gatvėje, stoja troleibusai (Nr. 1, 3 ir 9).

Istorija

„Pasakų parkas“ buvo įkurtas 1986 m., o atidarytas 1987 m. gegužės 26 d. Parko projekto autorius – kraštovaizdžio architektas Romualdas Jurgilis.
Įrengus parką, buvo pakeistas ankstesnis prie parko esančios stotelės pavadinimas („Žiedas“) į „Pasakų parkas“.
1987 m. parkas buvo papuoštas medinėmis pasakų motyvų bei mitologinėmis statulomis. Parkas pretendavo tapti viena pagrindinių miesto žaliųjų oazių.
Praėjus keletui metų po nepriklausomybės atkūrimo, parkas tapo apleistas, buvo prišiukšlintas, vandalai suniokojo medines parko dekoracijas. Jame suvešėjo neprižiūrima žaluma, įsikūrė benamiai. Jis tapo nesaugia vieta: vaikų pamėgtame parke buvo įvykdytas ne vienas sunkus nusikaltimas, siautėjo net maniakas. Bendradarbiaujant su policijos komisariatu, vienu metu parke budėjo raitoji policija. Savivaldybės pagalba buvo atnaujinti suoliukai, kortų mėgėjams buvo įrengta stoginė. 
2003 m. Mokytojų namų direktorė Zita Žepnickienė, tuometinė Karoliniškių seniūnė Danutė Bekintienė, Lazdynų seniūnas Algis Strelčiūnas ir Vilniaus savivaldybės atstovai Pasakų parke įgyvendino iniciatyvą „Atgaivinkime Pasakų parką!“. Jos metu buvo surinktos ir išvežtos tonos šiukšlių, išretinti medžiai, sutvarkyti suoliukai, šiukšliadėžės, laiptai, iššluotas parkas.
2004 m. Pasakų parke Karoliniškių seniūnija surengė Joninių šventę bei koncertą. Jame pasirodė ir Stasys Povilaitis.
2005–2008 m. paskutinį gegužės sekmadienį Pasakų parke vykdavo tradicinė sekmadienio šventė.
2013 m. UAB „Vilniaus vandenys“ kirto medžius, tvarkydami plotus, esančius nuotekų tinklų apsaugos zonose.
Provincija (Vilkaviškis)

Provincija – jaunos minties laikraštis, ėjęs 1989–1991 m. Vilkaviškyje.

Istorija

Leido Nr. 1-4 LKJS Vilkaviškio rajono komitetas, kitus – Lietuvos jaunimo forumo Vilkaviškio rajono komitetas. Tiražas 1989 m. – 2500 egz., 1991 m. – 2000 egz. Išleisti 9 numeriai.
Redagavo Robertas Matijošaitis.
Albinas Mitrulevičius

Biografija

1972 m. baigė Marijampolės žemės ūkio technikumą, 1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
1972–1974 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, 1974 m. Marijampolės raj. „Orijos“ kolūkio laukininkystės padalinio vadovas, 1976–1982 m. kolūkio „Tarybų Lietuva“ vyr. agronomas, 1982–1986 m. pirmininko pavaduotojas. 1986–1988 m. Marijampolės rajono Žemės ūkio valdybos vyr. agronomas, 1988 m. valdybos viršininko pavaduotojas. 1989–2001 m. Želsvelės žemės ūkio bendrovės pirmininkas. 2001–2008 m. Marijampolės apskrities viršininkas. 2009–2011 m. Marijampolės savivaldybės mero patarėjas. 2011–2016 m. Seimo narys.
1990–1995 m. Marijampolės rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2001 m., 2003 m., 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011 m. išrinktas, bet kartu išrinktas ir Seimo nariu, Marijampolės savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. dar ir valdybos narys, Aplinkosaugos ir kaimo reikalų komiteto pirmininkas.
Nuo 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 2000–2001 m. Marijampolės skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys.
Rotary klubo narys. Sutuoktinė Alma, vaikai Laura, Inga.
Fatih Terim

Futbolininko karjera

Fatih (iš turk. užkariautojas) futbolininko karjerą pradėjo 1969 m. gimtosios Adanos klube Adana Demirspor. Jis sėkmingai įsitvirtino komandoje ir jau po 3 metų tapo komandos kapitonu. 1974 m. futbolininkas perėjo į vieną šalies lyderių Galatasaray klubą. Su šia komanda jis rungtyniavo 11 metų, ir per tą laiką, žaisdamas vidurio gynėjo pozicijoje įmušė 129 įvarčius. 1974–1985 m. Fatih rungtyniavo Turkijos rinktinėje, iš 51 sužaistų varžybų, 35-ose buvo kapitonu.

Trenerio karjera

Pabaigęs futbolininko karjerą, 1987 m. Fatih pradėjo treniruoti komandas. Pradžioje treniravo Ankaragücü ir Göztepe AŞ klubus, tačiau didelių laimėjimų su jais nepasiekė. 1990 m. tapo Turkijos nacionalinės rinktinės trenerio Sepp Piontek asistentu bei jaunimo iki 21 m. rinktinės treneriu. 1993 m. pasitraukus Pionekui, Fatih Terimas tapo vyriausiuoju rinktinės treneriu ir pirmą kartą istorijoje nuvedė komandą į Europos futbolo čempionatą (1996 m.). Nors čempionate rinktinė pasirodė prastai, tuo metu tai laikyta aukštu rinktinės pasiekimu. Tais pačiais metais treneris pradėjo treniruoti savo buvusį klubą Galatasaray. Jam vadovaujant klubas laimėjo Turkijos lygą, o 2000 m. pirmą kart klubo istorijoje – UEFA taurę. Po tokios sėkmingos karjeros, treneriu susidomėjo galingi Europos klubai ir Fatih perėjo į Italijos Fiorentina. Nors Italijoje Fatih pradėjo karjerą įspūdingai (nugalėjo AC Milan, sužaidė lygiosiomis su Juventus), tačiau vėliau įsivėlė į konfliktą su klubo vadovu, ir rezultatai smuko. 2001 m. Fatih tapo vieno tituluočiausių pasaulio klubų AC Milan treneriu (į jį pretendavo ir FC Barcelona ir Liverpool FC). Į komandą buvo pakviesti Rui Costa ir Ümit Davala. Tačiau po kelių prastų rungtynių Fatih buvo atleistas.
2001 m. Tarptautinė futbolo istorijos ir statistikos federacija apdovanojo Fatih Terimą kaip vieną iš 8 geriausių pasaulio trenerių.
2002 m. treneris grįžo į Turkiją, Galatasaray klubą. Tačiau dėl finansinių problemų didesnių laimėjimu su klubu neiškovojo. 2005 m. Fatih vėl tapo Turkijos rinktinės vyriausiuoju treneriu. Jo vadovaujama komanda sėkmingai įveikė atranką į 2008 m. Europos čempionatą. Čempionate „Imperatoriaus“ komanda buvo vadinama „Turkišku stebuklu“ – demonstruodama užsidegimą, šaltakraujiškumą ir valingumą rungtynių pabaigoje įveikė Šveicarijos ir Čekijos komandas, taip pat ketvirtfinalyje Kroatiją. Pusfinalyje praktiškai žaisdama atsargine sudėtimi (be traumuotų ar diskvalifikuotų Volkan Demirel, Arda Turan, Tuncay Şanlı, Emre Aşık, Emre Belözoğlu, Servet Çetin, Nihat Kahveci) dominavo mače prieš Vokietiją ir pralaimėjo tik pačioje rungtynių pabaigoje rezultatu 3:2.
Lenkijos futbolo taurė

Lenkijos futbolo taurė (lenk. Remes Puchar Polski) – kiekvienais metais Lenkijoje vykstančios futbolo varžybos.

Istorija

Turnyrą organizuoja Lenkijos futbolo federacija (PZPN).
Pirmosios taurės varžybų rungtynės įvyko 1925 m. rugsėjo 16 d. Krokuvoje. 
Iš pradžių varžybos vyko regionuose, po to pradėtas organizuoti bendras šalies turnyras.
Diplomatija (2014 filmas)

Turinys

1944 m. rugpjūtis, Paryžius. Sąjungininkų kariuomenei artėjant prie Prancūzijos sostinės, Adolfas Hitleris duoda įsakymą visiškai sugriauti miestą. Miesto komendantas generolas Ditrichas fon Štolticas įsako parengti planą ir užminuoti pagrindinius miesto statinius.
Paskutinę naktį prieš sprogdinimą generolo kambaryje, pasinaudodamas slaptu įėjimu, pasirodo švedų diplomatas Raulis Nordlingeris. Abu vyrai visą naktį praleidžia besiginčydami ir nurodami savo argumentus, kodėl nereikia sugriauti miesto ir kodėl būtina paklusti įsakymams. Generolo Vokietijoje šeima yra kaip įkaitai, tačiau kuomet diplomatas įtikina galįs pasirūpinti jos saugumu, jis sutinka atšaukti savo įsakymą…
Numogalis

Numogalis, taip pat numgalis –   senovinio namo galas, kur laikomi gyvuliai. Žemaitiškame nume – dar piliakalnių statybas menančiame pastate su atvira ugniaviete, seniausiame lietuvių būste – žmonės gyveno po vienu stogu su naminiais gyvuliais, laikė javus, mantą. Nume būdavę įrengtos dvejos durys. Vienos iš galo, plačios vienpusės, antrosios iš numo vedė į numgalį – karvininką.  
Senasis numas buvo 6–8 m pločio ir 10–15 m ilgio, beveik kvadratinio plano, vienos ar kelių patalpų, turėjo galinę įėjimo angą, ties ja atvirą prieangį – lėpį po stogo užlaida, kamarą ir priestatą gyvuliams – numogalį. Numogalis buvo siauresnis, užėmė 1⁄3–1/4 numo ilgio, už jo dar galėjo būti  pristatyta atvira patalpa be durų arba plati pastogė, kur buvo padedamos malkos, ūkio padargai. Sodybos plane numas su numogaliu įsijungė į ūkinį kiemą.
Nutodenas

Istorija

Nutodenas buvo atskirtas nuo Hedalo savivaldybės 1913 m., tapo atskiru miestu ir savivaldybe. 
1964 m. sausio 1 d. Hedalo ir Gransherado valsčiai buvo sujungti į Nutodeną, kad būtų sudaryta nauja išsiplėtusi savivaldybė.
Šalia miesto yra Hedalio (norv. Heddalsvatnet) ežeras, o Tinnelva (upė) teka per miestą į Hedalio ežerą.  
Mieste vyksta kasmetinis bliuzo festivalis, kuris laikomas vienu geriausių bliuzo festivalių Europoje. Čia vyksta ir metalo festivalis, vadinamas Motstøy Festivalen.
Čia įsikūrusi futbolo klubo „Notodden FK“ būstinė.
World Federation of Great Towers

World Federation of Great Towers (WFGT) - pasaulinė aukštų statinių ir dangoraižių federacija. Įkurta 1989 metais.
Prancūzijos generolas maršalas

Prancūzijos generolas maršalas (pranc. maréchal général des camps et armées du roi 'Karaliaus karinių stovyklų ir armijų generolas maršalas') – aukščiausias karinis garbės vardas Prancūzijos, pagal garbę analogiškas generalisimui. Šis vardas rodė, kad jo turėtojas gali vadovauti visoms Prancūzijos armijoms. Tuo metu maršalas paprastai vadovaudavo tik vienai armijai.
Šis laipsnis galėjo būti suteiktas tik Prancūzijos maršalo vardą jau turinčiam asmeniui. Jį suteikdavo tada, kai konetablio titulas būdavo užimtas arba po 1626 m., kai konetablio titulas buvo nebenaudojamas.
Mykolas Racevičius-Račas

Biografija

Išmokęs vargonuoti iš Šiaulių vargonininko, kurį laiką vargonininkavo įvairiose Lietuvos parapijose. 1876–1882 Varšuvos muzikos institute studijavo vargonavimą, dalyvavo kultūrinėje veikloje. Grįžęs į Lietuvą, vargonininkavo ir vadovavo chorams Jurbarke, Raseiniuose, Zarasuose, Gruzdžiuose, Šiauliuose ir Plungėje. Sukūrė religinių ir pasaulietinių kūrinių: lietuviškas mišias „Po kojų tavo sosto" (1889) ir lotyniškas mišias (1890 išleistos Varšuvoje), giesmių ir dainų chorams.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.