google/wiki40b huggingface dataset:
Grehemas Klarkas

Biografija

1952–1974 m. Kembridžo universiteto profesorius. 1935 m. vienas Priešistorės draugijos įkūrėjų, 1935–1970 m. jos žurnalo „Proceedings“ redaktorius.

Mokslinė veikla

Priešistorę tyrė kaip kultūrinio, socialinio ir ekonominio gyvenimo visuma. Daugiausia tyrinėjo mezolito laikotarpį.
Bronius Keturakis

Bronius Keturakis (1908 m. rugsėjo 24 d. Jonučiuose, Garliavos valsčius – 2001 m. sausio 24 d. Niu Berline, Viskonsino valstija, JAV) – Lietuvos lengvaatletis, sporto žurnaistas ir organizatorius.

Biografija

1928 m. baigė Kauno „Aušros“ gimnaziją, 1930 m. Karo mokyklą. 1922–1932 m. priklausė Lietuvos fizinio lavinimo sąjungai, vėliau – klubams „Grandis“ (Kaunas) ir „Sūdavija“ (Vilkaviškis). 1930–1937 m. tarnavo būrio vadu Penktajame pėstininkų LDK Kęstučio pulke, 1937–1940 m. Vilkaviškio šaulių rinktinės vado padėjėju, 1940–1941 m. 297-tojo pėstininkų pulko fizinio lavinimo vadovu.
1935–1937 m. buvo Lengvosios atletikos sąjungos komiteto pirmininku. Bėgikas, šalies lengvosios rinktinės narys (800 m, 1500 m ir estafetė). Bendradarbiavo spaudoje, visuomenėje išgarsėjo reportažais apie III Europos krepšinio čempionatą katalikų laikraštyje „XX amžius“.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į Vokietiją. 1952–1956 m. FASK'o įgaliotinis anglų zonoje. 1947 m. Rozenheime pasiekė vienos mylios, taip pat ir 3000 m Lietuvos ėjimo rekordus.  Persikėlė į JAV, bendradarbiavo lietuviškuose laikračiuose „Draugas“, „Naujienos“, „Lietuvių balsas“ ir Lietuvių enciklopedijoje.
Medžio apdirbimo pramonė

Medžio apdirbimo pramonė – miško pramonės šaka. Apima lentpjūves, standartinių namų, statybinių stalių dirbinių (faneros, medinės taros, degtukų, baldų) ir kitas medienos dirbinių įmones; ūkio šaka, apimanti medienos produkcijos paruošimą, gamybą bei realizavimą. Produkcija – pjautinė mediena (lentos, tašai, pabėgiai), klijuotinė fanera, drožlių plokštės, sporto inventorius, medienos plastikai (delta mediena, lignostonas). Ypač daug medienos žaliavos reikia popieriaus produkcijos gamybai. Nuo medienos pramonės priklauso baldų pramonė. Pagrindiniai medienos pramonės sektoriai yra medienos perdirbimas, popieriaus pramonė ir baldų gamyba.
Didžiausia medienos pramonės paroda Baltijos šalyse – „Medžio apdirbimas. Technologijos. Įranga. Įrankiai“ – vyksta Rygoje (Latvija). 2011 metų parodoje savo gaminius pristatė apie 70 kompanijų, iš jų 13 iš užsienio: Lietuvos, Estijos, Suomijos, Danijos, Lenkijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Austrijos, Ispanijos, Baltarusijos, Rusijos ir Šveicarijos. Parodą aplankė 15 376 lankytojai. Bendras ekspozicinis parodos plotas – 8800 m².

Lietuva

XVI a. pradėta statyti vandens lentpjūves. 1759 metais Klaipėdoje pastatyta vėjo lentpjūvė.
1900 metais Lietuvoje veikė daugiau nei 110 įmonių su 3500 darbininkų medžio apdirbimo pramonėje. 1939 Lietuvoje (be Vilniaus ir Klaipėdos krašto) veikė 1508 įmonės.
Lietuvos medžio apdirbimo pramonė yra Lietuvos miškų ūkio, medienos pramonės ir susijusių pramonės šakų komplekso dalis. Lietuvos medienos pramonė sukuria apie 2 proc. pramonės pridėtinės vertės ir 13 proc. visos pramonės darbo vietų. Eksportas sudaro 55 proc. parduodamos pramonės produkcijos.
Medienos žaliavos ir jų perdirbimo produktai daug metų buvo yra svarbi Lietuvos eksporto prekė.
Gonavo sala

Gonavo sala (pranc. Île de la Gonâve) – sala Karibų jūros regione, į rytus nuo Espanjolos, Gonavo įlankoje. Priklauso Haičiui, Vakarų departamentui. Plotas 743 km². Salos ilgis 60 km, plotis iki 15 km. Sudaryta iš kalkakmenio, daugiausia kalvota. Aukštis iki 778 m. Per metus Gonavo saloje iškrenta 600–1800 mm kritulių, tačiau dėl intensyvaus ganymo salos paviršius erodavęs, dažnos sausros.
Gonavo saloje gyvena ~100 tūkst. gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas – 134,59 žm./km². Pagrindinis miestas – Ansagaletas (Anse-à-Galets).
Pakubėtiškiai I

Istorija

Aleksandras Pakubėta 1644 metais pardavė Pakubėtiškius Jonui Unichovskiui. XVIII a. pabaigoje Pakubėtikšių palivarkas priklausė Skinderiui.
Žemaitės dramos teatras

Telšių Žemaitės dramos teatras - nuo 1907 m. egzistuojantis teatras Telšiuose. Tai yra vienas seniausių teatrų Lietuvoje, žinomas, kaip daugiausia nominacijų pelnęs mėgėjų teatras.

Istorija

Teatro Telšiuose pradžia siejama su 1907 m. rugpjūčio 2 d., kuomet tuščiose kareivinėse ant Masčio ežero kranto buvo suvaidintos dvi komedijos - "Žilė galvon - velnias uodegon" ir "Velnias spąstuose". Po metų įvyko antrasis spektaklių vakaras - buvo vaidinamos komedijos "Trys mylimos" ir "Valsčiaus sūdas". Spėjama, kad antrojo spektaklių vakaro režisieriumi buvo F. Milevičius.
1912 m. buvo renkamos lėšos teatro rūmų statybai, tačiau dėl nepalankios politinės situacijos planų teko atsisakyti. 1940-1949 m. Telšiuose veikė profesionalus Žemaičių dramos teatras. 1942 m. pasiūlymą dirbti teatre priėmė režisierius Juozas Miltinis, tačiau dėl nežinomų priežasčių neatvyko.
Praėjus maždaug dešimčiai metų po profesionalaus teatro uždarymo Telšiuose įkurtas mėgėjų teatras, jo vadovu paskirtas E. Karanauskas. 1964 m. teatrui suteiktas Žemaitės vardas.
Mepingo nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 1 003,75 km² plotą kairiame Pingo upės krante ir apima Doitao (Doi Tao) Čiangmajaus, Li (Li) Lampuno ir Samngao (Sam Ngao) Tako apylinkėse. Parko kalnų aukštis svyruoja apie 900 m, aukščiausia viršūnė Doihuailao (Doi Huai Lao) 1 334 m.

Flora ir fauna

Mepingo nacionaliniame parke vyrauja lapuočių ir mišrūs miškas. Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), Afzelia xylocarpa, rudoji šorėja, shorea siamensis, stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), krausva (Lagerstroemia calyculata), bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), Tetrameles nudiflora, Indiškasis lapainis, viršūklis (Terminalia alata), plaukuotasis viršūklis (Terminalia chebula), karpotasis viršūklis (Terminalia bellirica), aukštoji hopėja (Hopea ferrea), kvapioji hopėja (Hopea odorata), tikrasis bambukas (Bambusa bambos), daug įvairių orchidėjų ir paparčių.
Parke gyvena: Indijos muntjakas, makakos, šernas, Himalajinis lokys, ožka (Capricornis milneedwardsii), Kininis goralas (Nemorhaedus griseus), viverinė katė, mažoji civeta (Viverricula indica), baltarankis gibonas, juodakaklis kiškis (Lepus nigricollis), dvispalvė ratufa (Ratufa bicolor) ir kt., daug įvairių paukščių – ausuotasis kragas, mažasis kragas, Azijinė rudoji musinukė (Muscicapa dauurica), Lanius cristatus, Lanius collurioides, volungė (Oriolus chinensis), Dicrurus paradiseus, šelmeninė kregždė, rusvoji kregždė (Cecropis daurica), Azijinis palminis čiurlys (Cypsiurus balasiensis), baltastrėnė šama (Copsychus malabaricus), bankivinė višta ir kt.
Avinjono Popiežių rūmai

Popiežių rūmai (pranc. Palais des Papes, oks. lo Palais dei Papas) – didžiausi gotikiniai rūmai pasaulyje, esantys Prancūzijos mieste Avinjone. Rūmai pradėti statyti esant Benediktui XII ir baigti statyti esant Klemensui VI. Šiuo metu rūmai įtraukti į UNESCO paveldo sąrašą.

Rūmai

Gotikiniai rūmai buvo pradėti statyti Benedikto XII pavedimu 1335 metais. Išlaidos rūmų statybai sudarė 18 procentų visų popiežiaus išlaidų. Pačių rūmų statyba užtruko iki 1364 m., kai popiežiumi jau buvo išrinktas Klemensas VI. Rūmai per visą istoriją buvo ne kartą renovuojami ir plečiami. 1789 metais Prancūzijos revoliucijos metu rūmai perėjo valstybei, vėliau buvo pritaikyti kariuomenės reikmėms. 1995 rūmai buvo įtraukti į UNESCO paveldo sąrašą.
Gilučiai

Aplinkinės gyvenvietės

ŽASLIAI – 9 km 
 ŽASLIŲ GS – 4 km
Gabriliava – 2 km
Kloniniai Mijaugonys – 4 km
ELEKTRĖNAI – 5 km

Pavadinimo kilmė

Liaudies etimologija pavadinimą sieja su posakiu „gilu čia“ – taip šią vietą pavadino nuo maro bėgantys žmonės, kurie tikėjosi būti saugesni miško glūdumoje.
Pagal kitą versiją pavadinimas kilęs nuo žodžio „gilė“ mažybinės daugiskaitos – gilės yra pavaizduotos ir miestelio herbe.
Lietuvos ledo ritulio lyga

2011/2012 m. sezonas

Aukščiausias divizionas
1.ESSM Energija Elektrėnai
2.Elektrėnų „ESC“
3.Kėdainių LRK
4.Rygos „Cetra“
5.Kaliningrado „Delavaja Rus“
6.Vilniaus „Vanvita“
Pirmas divizionas
Rytų konferencija
1.Vilniaus „Ober-Haus“
2.Vilniaus „Vilkai“
3.Juodupės „Juodupė“
4.Vilniaus „Ice Wind“
5.Vilniaus „Hockey Punks“
6.Vilniaus „Meteoras“
7.Vilniaus „Lokiai“
Centro konferencija
1.Kauno „Bizonai“
2.Elektrėnų „Strangers“
3.Kauno „Velniai“
4.Jonava „Week on wings“
5.Kauno „Crazy Puck“
6.Kauno „Monstrai“
Vakarų konferencija'
1.Klaipėdos „Batija“
2.Šiaulių „Ledo linija“
3.Kretingos „Grifai“
4.Gargždų „Banga“
5.Klaipėdos „Kirai“
6.Klaipėdos „Toras“
Rasa Troup

Biografija

Nuo 2001 m. dirba Minesotos universitete.
2002 m. pirmą kartą pagerino 3000 m kliūtinio bėgimo Lietuvos rekordą - 10:22.07. Vėliau rekordą gerino dar septynis kartus iki 9:30.21.
2005 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionato atkrentamosiose užfiksavo 9:47.47 rezultatą (Lietuvos rekordas) ir į finalą nepateko. Galutinėje įskaitoje sportininkė liko 18-a.
2006 m. Europos lengvosios atletikos čempionate Troup distanciją įveikė per 9:53.14 ir galutinėje rikiuotėje liko 22-a.
2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Troup atkrentamosiose distanciją įveikė per 9:30.21, pagerino Lietuvos rekordą, bet į finalą nepateko. Galutinėje įskaitoje sportininkė liko 19-a.
FC Helsingør

Istorija

2005 m. rugpjūčio 1 d. klubas įkurtas, kai susijungė penki miesto klubai: Helsingør IF, Helsingør FC, Frem Hellebæk IF, Vapnagaard FK72 ir Snekkersten IF.
Po susijungimo naujasis klubas buvo pavadintas Elite 3000 Fodbold. 2012 m. klubas pervadintas į FC Helsingør.[2] 
Klubas namų rungtynes žaidžia Helsingoro Stadione.
Ignalinos Česlovo Kudabos progimnazija

Istorija

1939–1944 m. Ignalinoje veikė lietuviška pradinė mokykla, 1944–1946 m. progimnazija. 1946 m. rugsėjo 1 d. Ignalinoje atidaryta vidurinė mokykla lietuvių dėstomąja kalba.
1993 m. mokyklai suteiktas Česlovo Kudabos vardas. 2002 m. liepos 15 d. įkūrus Ignalinos rajono gimnaziją, mokykla reorganizuota į pagrindinę. Nuo 2003 m. liepos 15 d. Ignalinos rajono tarybos sprendimu prie mokyklos prijungta Ignalinos vidurinė mokykla. Nuo 2003 m. rugsėjo 1 d. prie mokyklos prijungti Bėčiūnų, Didžiasalio ir Kazokinės skyriai.
2004 m. rugsėjo 1 d. Biečiūnų ir Didžiasalio skyriai dėl mažo mokinių skaičiaus uždaryti. 2005 m. rugsėjį neliko mokinių ir Kazokinės skyriuje. Nuo 2005 m. rugsėjo mokykloje veikia suaugusiųjų mokymo klasės. Nuo 2009 m. rugpjūčio 31 d. prie mokyklos prijuntos dvi pagrindinės mokyklos: Ignalinos r. Ceikinių Kipro Petrausko pagrindinė mokykla ir Ignalinos r. Linkmenų pagrindinė mokykla. Jos tapo Ignalinos Česlovo Kudabos pagrindinės mokyklos Ceikinių ir Linkmenų skyriais.
2013 m. gegužės 30 d. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos sprendimu Nr. T-74 mokykla tapo Ignalinos Česlovo Kudabos progimnazija.
Adomynės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia

Istorija

Jonavos dvaro (taip iki Pirmojo pasaulinio karo buvo vadinama Adomynė) savininkas Žurauskas 1826 m. pastatė koplyčią. Ilgainiui dvaras ir koplyčia sunyko. Per Pirmąjį pasaulinį karą kunigo Liudo Kaulakio rūpesčiu dvare įrengta koplyčia. Joje laikytos pamaldos. Dvaro savininkas Adomas Vilėniškis ir kunigas Juozas Vilėniškis dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą pradėjo rūpintis bažnyčios statyba. Kuriamai parapijai dovanota 30 ha žemės, ūkio trobesiai ir pusė dvaro rūmų.
1921 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia (24 × 12 m) su bokšteliu. Įrengti 5 registrų vargonai, 3 altoriai. 1928 m. įkurta parapija. 1944–1949 m. Adomynėje klebonavęs Jonas Jatulis (1908–1989) 1949 m. buvo suimtas ir ištremtas (1957 m. grįžo į Lietuvą). Šventoriuje palaidotas kunigas Steponas Pelešynas (1908–1984), 1950–1956 m. Sibiro tremtinys.

Architektūra

Bažnyčia medinė (24 × 12 m), su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė. Bažnyčioje stovi Vlado Bieliausko drožtos medinės Marijos ir šv. Juozapo medinės skulptūros.
Matiešionys

Aplinkinės gyvenvietės

Kernuvės – 7 km
Velniapilio uola

Velniapilio uola arba Velniapilio ola – dolomitinė atodanga Padvariečių kaime (Nemunėlio Radviliškio sen., Biržų raj.) , Nemunėlio upės kairiajame krante, turinti valstybės saugomo geologinio gamtos paminklo statusą, kuris pirmąkart buvo paskelbtas 1964 m.
Apie Velniapilį sukurta nemaža padavimų. Pasakojama, kad nuo seno tai buvusi velnio buveinė, kurioje prieglobstį rasdavo negandų apsupti kaimo vyrai.

Geologija

Geologinis paminklas sudarytas iš devono periodo jūrinės ir lagūninės kilmės uolienų. Čia susipynę dolomito, gipso ir kitų geologinių darinių sluoksniai. Dolomitinė atodangos apačia apie 3 m yra iškilusi virš Nemunėlio upės vandens paviršiaus ir apie 6 m atstumu nuo jo tėkmės. Atodangos aukštis yra 5 m, ilgis – 8 m. Joje žiojėja karstinės kilmės plyšys – ola, kurios anga apie 1 m, ertmės gylis – 4,3 m. Kiek aukščiau už Velniapilio atodangos susiliejimo su viršutine šlaito dalimi (ant slėnio ribos) duburiuoja ovali, 10 m -12 m skersmens ir iki 2,0 – 2,5 m gylio sena karstinė įgriuva, kurioje laikosi šiek tiek vandens. Greta yra keli kiti mažesni karstiniai įdubimai. Atodangos aplinkoje statokas slėnio šlaitas pakyla į 11 m aukštį, čia auga alksniai, lazdynai, ievos, jauni uosiai, kiti medžiai, susiformavusios griovos.
Arnoldas Lukošius

Arnoldas Lukošius (g. 1967 m. vasario 11 d. Kurkliuose) – lietuvių muzikantas, grojęs grupėje „Foje“.

Veikla grupėje Foje

1983 m. kartu su Andriumi Mamontovu, Algimantu Kriščiūnu ir Dariumi Tarasevičiumi sukūrė grupę „Foje“. Grupėje A. Lukošius grojo klavišiniais. 1989 m. paliko „Foje“ ir perėjo groti akordeonu alternatyvaus roko grupėje „Šiaurės kryptis“. Nuo tada vadinamas pirmuoju Lietuvos roko akordeonistu. 1991 m. išvyko į JAV. 1992 m. grįžo į tėvynę, taip pat į grupę „Foje“, kurioje grojo iki pat grupės iširimo 1997 m.

Muzikinis bendradarbiavimas

Vėliau koncertuose talkino „Naktinėms personoms“, su grupe „Lemon Joy“ dalyvavo paskutiniame „Rock Summer“ festivalyje Taline, nuo 2000 m. iki 2001 m. grojo su Psichu iš „Requiem“. Nuo 2001 m. vėl prisijungė prie bendraklasio A. Mamontovo grupės. Jų bendradarbiavimas nutrūko po 2013 m. surengto stulbinančiai sėkmingo koncertų turo "A.Mamontovas+FOJE".

„LT United“ projektas

Buvo projekto „LT United“ dalyvis. Po pasirodymo 2006 m. „Eurovizijoje“ juokais pradėtas tituluoti „geriausiu Europos šokėju“.

Kita karjera

Dar mokydamasis mokykloje įgijo statybininko specialybę. Metus studijavęs VU fizikos fakultete, 1986–1988 m. atliko privalomąją karinę tarnybą Tarybinės armijos grupėje VDR. Tarnybos metu įgijo radiomontuotojo bei telefonisto darbo įgūdžių. Grįžęs kurį laiką dirbo firmoje „Elektronas“, montavo nuotolines laiptinių spynas, kol susikirtus darbo ir muzikavimo grafikams buvo iš firmos pašalintas. Nuo 1988 m. iki 1991 m. maketavo knygas bei laikraščius. Iširus „Foje“ nuo 1998 m. dirbo populiaraus mėnesinio žurnalo jaunimui „Panelė“ priedo „MAXI PANELĖ“ redaktoriumi. Nuo 2011 m. vasario iki rugpjūčio buvo laisvalaikio ir poilsio žurnalo „ITIN karštas“ redaktorius. Nuo 2012 m. dirba interneto portale lrytas.lt.
Kartais dirba televizijos projektuose. 2006 m. vasarą vedė šou „Marsas prieš Venerą“ LNK, 2008 m. buvo LNK televizijos žaidimo „Vienas prieš visus“ vedančiuoju, 2011 m. pradėjo kurti interviu rubriką Lietuvos ryto televizijos apkalbų laidoje „Super LT“.
Liumbis

Liumbis (arba Liumpis, senuosiuose rusų šaltiniuose Люмби – m. 1266 m. birželio 18 d.) – lietuvių kunigaikštis, vienas iš Nalšios žemės kunigaikščių.

Istorinės žinios

Minimas „Pasakojime apie Daumantą“ (XIV a. antrasis ketvirtis) kaip kunigaikščiui Gerdeniui pavaldus kunigaikštis, su Gotartu ir Liugaila žuvęs Pskovo kunigaikščio Daumanto ir Nalšios kunigaikščio Gerdenio kariaunų kautynėse. Pasak „Pasakojimo“, Daumantui su 270 žmonių kariauna nusiaubus Gerdenio ir jo vasalų valdas, pastarasis su Liumbiu, Gotartu, Liugaila ir kitais pavaldžiais kunigaikščiais vijosi su grobiu besitraukiančią Daumanto kariauną. Pasivijęs persikėlė per Dauguvos brastą. Daumantas nugalėjęs priešininkus, žuvęs Gotartas ir kiti kunigaikščiai, daug lietuvių nuskendę Dauguvoje. Naugardo pirmajame metraštyje rašoma, kad Gerdenio, Liumbio ir kitų sąjungininkų kariauną Daumantas sumušęs dar besikeliančią per brastą, išsigelbėjęs tik pats Gerdenis su nedidele kariauna; Liumbis, kaip ir kiti Gerdeniui talkinę kunigaikščiai, žuvo.
Liumbio valdas istorikas Edvardas Gudavičius sieja su Liumpiškėmis prie Tauragnų, kurios buvo Nalšios žemėje.
Lašai

Istorija

LTSR laikais veikė „Laimės“ kolūkis.
Indrė Anankaitė

Biografija

Indrė Anankaitė gimė ir užaugo Alytuje. 2003 m. pabaigė Alytaus muzikos mokyklą, chorinio dainavimo specialybė, mok. Janina Adomonytė. Nuo 2003 m. iki 2006 m. mokėsi estradinio dainavimo Alytaus jaunimo centre, mok. Nerijus Malinauskas. 2006 m. pabaigė Alytaus „Jotvingių“ gimnaziją.
2011 m. pabaigė Lietuvos muzikos ir teatro akademiją klasikinio vokalo bakalauro studijas (klasės vadovė prof. Irena Laurušienė). Nuo 2011 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje studijuoja dvi magistro pakopas: atlikimo meną, dainavimą ir muzikos pedagogiką.
2010 m. dalyvavo LNK projekte „2 minutės šlovės“.
Eugenijus Grunskis

Biografija

1965 m. baigė Kupiškio Vlado Rekašiaus vidurinę mokyklą, 1969 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.
1969–2004 m. dirbo Lietuvos istorijos institute. 1996 m. apgynė disertaciją tema „Lietuvos gyventojų trėmimai 1940–1941, 1945–1953 metais“, humanitarinių mokslų daktaras. Parašė apie 100 mokslinių straipsnių. 
Tarptautinės komisijos nacių ir sovietinio okupacinių režimų nusikaltimams Lietuvoje įvertinti narys.
Mesijas

Mesijas Tanache

Tanachas pranašauja, kad ateityje karaliaus Dovydo palikuonis. Jis būsiąs naujasis žydų lyderis (mošiach). Hebrajų Biblijoje esama nemažai pranašysčių apie mesiją, tačiau žydų supratimas apie mesiją-Kristų (INRI) skiriasi nuo krikščioniškojo supratimo. Žydų bendruomenė Lubavitč tiki, kad Menachem Mendelis Schneersonas sugrįš kaip Mesijas (Mosiach).
FK Monarhs-Flaminko

Istorija

Klubas įkurtas Rygos mieste 1994 metais.  Nuo to laiko dalyvavo mėgėjiškuose turnyruose. 2005 m. subūrė Futsalo komandą ir tapo turnyro nugalėtojais. 2006 m. klubas tapo LAFL (Latvijos mėgėjų futbolo lyga) nugalėtojais. Iki tol ne kartą buvo tapę trečios vietos laimėtojais (2001, 2002, 2005 žiema, 2005 vasara).
Nuo 2012 m. žaidžia trečios pakopos pirmenybėse (Antra lyga, Rygos regionas). Debiutiniame sezone užėmė 7 vietą, o 2013 m. buvo penkti.

2014

Užėmė 2 vietą Rygos regiono pirmenybėse. Tai aukščiausias pasiekimas klubo istorijoje.
LFF taurės turnyre I etape (1/128 f.) 2:0 nugalėjo FK „Alberts“, II etape (1/64 f.) 8:1 sutriuškino FK „Laidze“ ir pateko į III etapą (1/32 f.).

2015

Užėmė 3 vietą Rygos regiono pirmenybėse.
LFF taurės turnyre kovas pradėjo nuo II etapo (1/32 f.), kuriame net 7:1 nugalėjo „Balvu“ ekipą. O III etape (1/16 f.) 1:3 nusileido Kekavos „Audai“.

2016

Užėmė 6 vietą Rygos regiono pirmenybėse.  LFF taurės turnyre nedalyvavo.

2017

Dalyvauja Rygos regiono pirmenybėse.
LFF taurės turnyre I etape (1/64 f.) 2:1 įveikė FK „Alberts“, II etape (1/32 f.) 6:0 sutriuškino „Balvu“, III etape (1/16 f.) net 12:0 sumaitojo
JFC Dobele ir pasiekė IV etapą (1/8 f.), kuriame nesugebėjo pasipriešinti FK Ventspils ir patyrė pralaimėjimą 1:9.

Stadionas

Namų aikštė yra „Jūrnieks“ stadionas, esantis Rygos mieste.
Al-Talaba SC

Istorija

Klubas įkurtas 1969 m. 
Futbolo komanda 5 k. tapo šalies čempionais. (1980–81, 1981–82, 1985–86, 1992–93, 2001–02 m.)
Bachmačas

Istorija

Gyvenvietė iškilo XVIII a., dėl gretimo Baturyno miesto įtakos. XIX a. tapo geležinkelininkų gyvenviete, sparčiai augo. Miesto statusas suteiktas 1938 m.
Lakotos Respublika

Lakotos Respublika – valstybe besiskelbiąs kraštas JAV teritorijoje, Šiaurės ir Pietų Dakotos, Vajomingo, Nebraskos ir Montanos valstijose. Apima ~200 tūkst. km² plotą. Sostinė (neoficiali) – Porkupinas.
Lakotos valstybę 2007 m. gruodžio 19 d. paskelbė indėnų lakotų organizacija Lakotos Laisvės Delegacija. Lyderis – indėnų teisių gynimo aktyvistas Russell Means (Oyate Wacinyapin). Lakotai nepriklausomybę grindžia sutarties su JAV vyriausybe nutraukimu ir pasirinkimo laisve.
Lakotos Respublikos egzistavimo galimybę atmeta JAV, jos nepripažino jokia užsienio valstybė, tačiau kai kurios šalys yra linkusios palaikyti (Venesuela, Bolivija, Airija ir kt.).
Juzefas Zalivskis

Biografija

Gimė 1867 m. sausio 27 d. Jurbarke, baigė jėzuitų mokykla. 1818 m. įstojo Lenkijos kongreso karalystės kariuomenę. 1831 m. sukilimo pradžioje lapkričio mėnesį dalyvavo Varšuvos karališkojo arsenalo puolime. Buvo vienas iš aktyviausių partizaninio karo dalyvių, suformavo Ostrolenkos Kurpių būrį, kuris bazavosi Kurpių girioje. Po sukilimo emigravo į Prancūziją, įsitraukė į laisvųjų Masonų veiklą. Kartu su Joachimu Leleveliu įkūrė slaptą organizaciją Zemsta Ludu (Žmonių kerštas), kurios tikslas padedant karbonarams įvykdyti revoliucijas Austrijos ir Rusijos imperijose. 1833 m. lapkritį Juzefas Zalivskis su maža grupe žmonių slapta grįžo į Lenkiją ir bandė iš naujo įžiebti sukilimą, tačiau buvo suimtas austrų ir nuteistas mirties bausme, tačiau vėliau bausmė pakeista į 20 metų kalėjimo, įkalintas Kufšteino kalėjime. Po amnestijos 1848 m. grįžo į Prancūziją ir įstojo į Lenkų demokratinę bendriją. Mirė 1855 m. balandžio 1 d. Paryžiuje, palaidotas Monmartro kapinėse.
Maroko transportas

Maroko transporto sistema

Geležinkeliai

Bendras Maroko geležinkelio tinklo ilgis yra 1 907 km (standartinis bėgių plotis), iš jų – 1003 km elektrifikuoti (3 kV nuolatinė srovė). Visas geležinkelių tinklas buvo pastatytas 1930-taisiais metais (Prancūzijos protektorato palikimas). Nuo 1963 m. geležinkeliai priklauso Valstybinei Maroko Geležinkelių Valdybai (ONCFM) (pranc. Office National des Chemins de Fer du Maroc). Geležinkelio linija jungianti Maroką su Alžyru ir Tunisu nuo 1990 m. laikinai uždaryta. 2007 m. ONCFM priėmė sprendimą modernizuoti 1 500 km ilgio geležinkelio atkarpas: Tanžeras-Marakešas-Agadiras ir Kasablanka-Rabatas-Udžda, į greitąjį geležinkelį. Darbus numatyta baigti iki 2030 m. kurie kainuos apie 25 milijardus dirhamų. Pastačius greitąjį geležinkelį, kelionės laikas iš Kasablankos į Marakešą sutrumpės nuo 3 val. dabar iki 1 val. 20 min., o iš Rabato į Tanžerą – nuo 4 val. 30 min. dabar iki 1 val. 30 min. Iki 2025 m. planuojama pastatyti po Gibraltaro sąsiauriu geležinkelio ir automobilių tunelį, jungiantį Maroką ir Ispaniją.

Automobilių keliai

Bendras Maroko automobilių kelių ilgis yra 57 493 km. (32 716 km asfaltuoti, tarp jų 611 km sudaro autostrada ir 24 777 km – žvyrkeliai (2006 m.)). Autostrados yra mokamos ir didžiausias leistinas greitis yra 120 km/h.

Pagrindiniai oro uostai

Agadiro oro uostas (Al Massira oro uostas): (AGA) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus. Į Agadiro oro uostą užsakomuosius skrydžius atlieka ir Lietuvos oro kompanijos, skraidinančios turistus į Maroką iš Lietuvos.
Alhoseimos oro uostas (Cherif Al Idrissi oro uostas): (AHU) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Amsterdamą, Kasablanką ir Tetuaną.
Mahometo V tarptautinis oro uostas (Kasablankos oro uostas): (CMN) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos, Azijos, Afrikos ir JAV miestus.
Feso oro uostas (Saïss oro uostas): (FEZ) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Alujuno oro uostas (Hasano I oro uostas): (EUN) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Marakešo oro uostas (Menara tarptautinis oro uostas): (RAK) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Nadoro oro uostas: (NDR) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Udždos oro uostas (Angado oro uostas): (OUD) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Uarzazato oro uostas (Uarzazato oro uostas): (OZZ) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Rabato oro uostas (Salė oro uostas): (RBA) Vykdo tarptautinį skrydžius į Paryžių ir Tripolį.
Tanžero oro uostas (Ibn Batouto tarptautinis oro uostas): (TNG) Vykdo vietinius ir tarptautinius skrydžius į Europos miestus.
Tetuano oro uostas (Sania Ramel oro uostas): (TTU) Vykdo vietinius skrydžius.
ARD

Televizijos kanalai

Pagrindinis ARD nacionalinis kanalas yra Das Erste. Įmonei priklauso keli regioniniai kanalai: Bayerischer Rundfunk, Deutsche Welle, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk.