google/wiki40b huggingface dataset:
Tautvilis Uža

Biografija

1957-1961 m. mokėsi Viešintų vidurinėje mokykloje, 1961-1966 m. mokėsi ir baigė Panevėžio hidromelioracijos technikumą, neakivaizdžiai studijavo inžineriją Lietuvos žemės ūkio akademijoje. Dirbo baro mechaniku, inžinieriumi–mechaniku ir kitose pareigose Alytaus melioracijos valdyboje, Panevėžio mechanizuotoje kolonoje, AB „Panevėžio keliai“, kol išėjo į pensiją.
Nuo 1970 m., kai atliko privalomąją tarnybą tarybinėje armijoje, gyvena, dirba ir kuria Panevėžyje. Lietuvos Atgimimo laikotarpiu T. Uža buvo aktyvus Sąjūdžio veiklos, Baltijos kelio (1989 m.) Panevėžyje dalyvis ir organizatorius. Be kraštotyros, laisvalaikį skiria bitininkystei, genealogijai, kaimų sunaikintų kryžių atstatymo darbams, yra Viešintų bendruomenės narys.

Kūryba

T. Uža yra aktyvus Lietuvos kraštotyros draugijos Anykščių skyriaus narys: kaupia, užrašo visus – ne tik praeities, bet ir šiandienos įvykius, renka medžiagą apie iškilius kraštiečius, fotografuoja kultūros, istorijos ir tautodailės paminklus bei jų kūrėjus, įamžina surinktą informaciją ateities kartoms išleisdamas kraštotyros knygas. Nuo jaunų dienų fotografavo, fiksavo įvairių švenčių akimirkas, gamtos vaizdus, buvo ekskursijų fotometraštininkas, rengė straipsnius spaudoje. Jo straipsniai, nuotraukos spausdintos periodiniuose ir kraštotyros leidiniuose („Valstiečių laikraštis“, „Panevėžio tiesa“ ir kt.). 2008 m. Lietuvos vardo paminėjimo tūkstantmečio jubiliejui parengė ir išleido albumą „Viešintiškių pražydinta žemė“. Albume pristatyta apie šimtą gražiausiai tvarkomų Viešintų seniūnijos gyventojų bei kitur Lietuvoje gyvenančių kraštiečių sodybų. 2010 m. išleistame prisiminimų rinkinyje „Iš širdies – viešintiškiai“ sudėti nueinantys užmarštin kraštiečių žmonių pasakojimai apie praeitį, tradicijas, šventes, amatus, kolūkinio ir dabarties kaimo buitį, aprašytos esamų ir buvusių įmonių ir objektų (bažnyčios, mokyklų, malūnų, kolūkių) istorijos.
Teodora Miknevičienė

Biografija

Nuo 1932 m. (su pertraukomis) mokėsi Kauno meno mokykloje. 1942 m. baigė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą.
1943–1945 m. dirbo mokytoja Ramygalos gimnazijoje. 1945–1951 m. dėstė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute. 1951–1962 m. LSSR dailės instituto dėstytoja, 1951–1962 m. Keramikos katedros vedėja, nuo 1957 m. docentė.

Kūryba

Nuo 1944 m. dalyvavo parodose. Sukūrė buitinės ir dekoratyvinės keramikos: vazų („Jūratė“, 1943 m.), vazelių („Vaikai“, 1950 m.), skulptūrėlių („Žuvys“, 1967 m.), lėkščių, kaukių, portretų („Sūnus“, 1951 m.), dekoratyvinių indų, pano (bareljefas „Avių augintoja“, 1951 m.), apipavidalino interjerų („Avininkystė“ ir „Kiaulininkystė“, Sąjunginė žemės ūkio paroda, Maskva, LSSR paviljonas, su Vaclovu Miknevičiumi, 1954 m.; „Kęstutis ir Birutė“ Naujosios Akmenės cemento gamyklos kultūros rūmuose, 1958 m.).
Kūriniams būdingos plastiškos, aptakios formos, siužetinis arba ornamentinis dekoras, redukcinė glazūra. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.
Bob Neyret

Robert „Bob“ Neyret (g. 1934 m. vasario 28 d. Grenoblyje, Prancūzijoje) – buvęs profesionalus Prancūzijos ralio lenktynininkas, kuris dalyvavo XX a. 6-ajame dešimtmetyje ir XX a. 7-ajame dešimtmetyje. Jis 1969 ir 1970 m. užėmė 1 vietą Maroko ralyje. 1972 m. Tarptautiniame gamintojų čempionate finišavo antras su Citroën DS 21 automobiliu. Šis lenktynininkas taip pat užėmė ir du Pasaulio ralio čempionato podiumus; antrą vietą 1973 m. su Citroën DS 23 automobiliu, bei trečią vietą 1975 m. su Alpine-Renault A110 1800.
Regina Čistiakova

Biografija

1993 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.
Nagoya Grampus

Istorija

Klubo ištakos siekia 1939 m.
Mamutas

Išvaizda

Ilgis – 4 m, aukštis – 3,6 m, svėrė apie 7 tonas. Mamutai buvo panašūs į Indijos dramblius, tik apžėlę tankiais, apie metro ilgumo plaukais, saugojusiais juos nuo šalčio. Išgyvendavo iki maždaug 130 metų. Per visą gyvenimą dantys pasikeisdavo 6 kartus. Vienas dantis galėjo sverti iki 10 kg.
Suaugusio mamuto durklas būdavo ilgesnis kaip 3 m ir svėrė apie 100 kg. Ilgą laiką montuojant mamutų skeletus durklai būdavo neteisingai pasukami ar net sukeičiami vietomis. 1949 m. radus Taimyro mamuto lavoną su neišjudintais durklais, paaiškėjo, kad jie iš pradžių augdavo į apačią ir šonus, vėliau pasisukdavo į priešingą pusę. Tokiais spirališkais durklais mamutai turbūt nužerdavo sniegą nuo žemų tundros augalų.
Individo amžių galima nustatyti pagal ilties žiedines rieves.

Lietuvoje

Lietuvos teritorijoje mamutai gyveno nuo 74 tūkst. iki 24 tūkst. metų prieš Kristų. Greičiausiai mamutams su žmonėmis neteko susidurti, nes pirmųjų gyventojų apsigyvenimas dabartinėje Lietuvoje datuojamas apie 10 tūkst. metų prieš Kristų, o mamutai čia gyvenę keliolika tūkstantmečių anksčiau.
Radaviečių aptikta Kaune, šalia Jiesios upės, Vilniuje (Antakalnyje), Kaišiadorių rajone, statant hidroelektrinę, Kazokiškių kaime, buvusio karjero vietoje (Trakų raj.) ir dar keliose vietose.
Mamutų liekanos saugomos Trakų istorijos muziejuje, Vievio kelių muziejuje.

Vilniaus mamutas

1957 m. vasarą Vilniuje, Antakalnyje kanalizacijos darbų metu, 3,5 m gylyje darbininkai užkliuvo už didelių kaulų, kurie trukdė tęsti darbus. Jie buvo nukapoti ir numesti duobės pakrašty. Tai sužinoję Istorijos instituto darbuotojai surinko tuos kaulus ir nuvežė į institutą. Nustačius, kad tai mamuto kojos kaulai, nutarta dar pakasinėti radavietę. 4 m gylyje rastos dvi iltys (durklai), apatinis žandikaulis, stuburo narelis, abi dešinės kojos. Ir anksčiau pasitaikydavo tokių radinių, bet šį sudarė net 40 sveikų kaulų.

Adamso mamutas

Vienas didžiausių rastų mamutų. Vilniaus mamutas savo dydžiu nedaug atsiliko nuo jo. Rastas 1799 m. Lenos deltoje. Jo įšalusį į ledą kūną išplovė upelio vanduo. Vietinis gyventojas nupjovė iltis ir jas pardavė. 1806 m. žinia apie radinį pasiekė Peterburgą. Atvykusi ekspedicija rado mamuto kūną apėstą poliarinių lapių ir vilkų. Kas liko, nugabenta į Peterburgą, kur pirmąkart buvo sumontuotas mamuto skeletas. Pavyko rasti parduotus durklus, bet atstatant nukapotas dalis jie buvo per daug pailginti ir neteisingai įstatyti. Tik po ilgo laiko jie permontuoti teisingai.
Juozas Gaidamavičius

Biografija

1977 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas.
1977 m. Telšių rajono melioracijos ir statybos darbų valdybos darbų vykdytojas. 1990–1992 m. Kėdainių rajono valdytojo pavaduotojas komunaliniam ūkiui ir statybai. Nuo 1992 m. UAB „Vikondos kapitalas“ direktorius, koncerno UAB „Vikonda“ viceprezidentas.
1995 m. Lietuvos ūkio partijos, 1999 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų), 2004 m. Darbo partijos narys. 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Kėdainių Rotary klubo narys. Sutuoktinė Nijolė, vaikai Eglė, Darius.
Šimanės prefektūra

Istorija

Šimanės prefektūros vietoje seniau buvo Ivamio, Idzumo ir Okio žemės.

Geografija

Šimanės prefektūra pietuose ribojasi su Hirošimos prefektūra, rytuose – su Totorio prefektūra, vakaruose – su Jamagučio prefektūra. Šiaurėje turi ilgą krantą su Japonijos jūra.
Emre Aydın

Biografija

Emre Aydın gimė 1981 m. vasario 2 d. Ispartoje, pirmasis Şaban ir Nermin Aydın vaikas. Abu jo tėvai yra farmacininkai. Jis turi jaunesnį brolį vardu Yiğit. Vaikystėje jo šeima persikėlė gyventi į Antaliją. Emre pradėjo groti baglama, o vėliau pasirinko gitarą. Jis baigė Antalijos Anadolu vidurinę mokyklą ir tėvų noru studijavo ekonomiką Dokuz Eylül universitete Izmire. 2009 m. interviu Emre prisipažino, kad niekada nesimokė konservatorijoje, nes nenorėjo, kad jo muzikinė patirtis transformuotųsi į mokyklos pamokas ir egzaminų sesijas, kurios, jo nuomone, atimtų iš jo domėjimąsi muzika.
Teisės paminklas

Teisės paminklas – anksčiau galiojusios teisės arba anksčiau veikusios teisinės sistemos pažinimo šaltinis; istorinis teisės šaltinis.
Teisės paminklai - dokumentai, dokumentiniai liudijimai apie tam tikro laikotarpio teisę, sistemą tam tikroje geografinėje teritorijoje (pasaulio dalyje, pvz., Europoje), socialinėje (politinėje) erdvėje (politiniuose, valstybiniuose dariniuose), organizacijoje (pvz., Bažnyčia, cechas, miestas, universitetas).
Teisės paminklai liudija apie teisės išsivystymo lygį, teisės techniką, teisės normas ir jų ypatumus, taip pat teisės taikymą (teismo procesas), teisės kūrimą (teisėkūra), teisinės minties raidą. Teisės paminklas - teisės sąvadas, teisynas, istorinis kodeksas, byla, teisinės kalbos (proceso metu), teisininkų užrašai, įrašai (pvz., dokumentuojant, renkant, sisteminant teisę, ją fiksuojant), taip pat metraštis, archeologinis paminklas.
Naujasis Gėlupis

Naujasis Gėlupis – Prienų ir Birštono krašto laikraštis, leidžiamas nuo 1989 m. balandžio 14 d. Prienuose, J. Brundzos g. 4.

Istorija

Iki 1991 m. Nr. 12 ėjo kaip Lietuvos Sąjūdžio Prienų tarybos leidinys arba Sąjūdį remiantis patriotinės minties laikraštis „Gėlupis“. Tiražas 1989 m. – 4200 egz., 1997 m. – 2500 egz.  Nuo 1999 m. balandžio pirmos dienos laikraštis pavadintas „Naujasis Gėlupis“. Leidėjas – UAB „Gėlupis“. Išeina trečiadieniais 1 450 egz. ir šeštadieniais 1 750 egz. tiražu. Laikraštis – 16 puslapių, jie visi – spalvoti.
Rašoma aktualiomis Prienų ir Birštono krašto temomis, informuojama apie įvykius, vykusius renginius, įdomius žmones. Laikraščio internetinėje svetainėje, socialinėje paskyroje jau sukauptas nemažas renginių fotoakimirkų archyvas.
Tautiškoji demokratų partija

Tautiškoji demokratų partija - pirmoji tautinė lietuvių partija. Ji susikūrė 1905 m. lapkričio 27 d. iš Lietuvių demokratų partijos tautiškai angažuotų narių, vadovaujama daktaro Jono Basanavičiaus.
Tautininkai, kaip religiniai tolerantai, sudarė vidurio srovę ir buvo vadinami liberalais. Toks srovės apibūdinimas pagal santykį su religija ir bažnyčia atėjo iš Rusijos liberalų.
Tautiškoji lietuvių demokratų partija veikė 1905–1907 m. Jos programoje bandoma demokratines idėjas sieti su asmens, kaip tam tikros etninės bendrijos nario, identifikavimusi. Programa nebuvo išbaigta. Pagrindiniai jos punktai pakartoja LDP ir LSDP programų postulatus. Lietuvos politinė autonomija, demokratiniai valdymo ir savivaldos principai, lietuvių kalbos ir apskritai tautinės kultūros gynimas. Ši programa išsiskyrė tuo, kad aukščiau kitų kėlė tautos vienybės idėją. Tautininkai akcentavo tai, kad valstybėje yra labai svarbi tautos kalba, juntamas jų siekis atriboti kitataučius.
Su kitomis partijomis TLDP nekonfrontavo, bet dažnai būdavo kritikuojama dėl nacionalizmo ir reikalavimo išimtinių lietuvių teisių, net keliamas klausimas, ar ji tikrai gali būti partija. Tautinės srovės šalininkai susitelkė prie laikraščio „Vilniaus žinios“, kur akcentavo šviečiamąją veiklą, vėliau - tautos vienybės idėją. Pirmasis programinis dokumentas dėl Lietuvos nepriklausomybės buvo adresuotas Rusijos Ministrų Tarybos Pirmininkui. Prie šio memorandumumo daugiausiai prisidėjo „Vilniaus žinių“ grupė.
Straipsniai periodinėje spaudoje rodo aktyvų besikuriančios TLDP vaidmenį sušaukiant Didįjį Vilniaus Seimą, dalyvaujant rinkimuose į I Valstybės Dūmą. Daugelis rašiusiųjų apie Didįjį Vilniaus seimą pripažįsta lemiamą tautininkų („Vilniaus žinių“ grupės) vaidmenį jį organizuojant. Didysis Vilnaus Seimas buvo esminis posūkis lietuvių tautiniame judėjime, parodęs aukštą lietuvių tautinės savimonės lygį ir tautos subrendimą politiniam gyvenimui.
Negausios TLDP raiška 1906 m. prislopo. Nerasdami nišos savarankiškai politinei veiklai, šios srovės šalininkai tenkinosi savo laikraščiu. 1907-1913 m. jų pastangomis leistas laikraštis „Viltis“. Išėjęs iš LDP ir leisdamas „Viltį“ Antanas Smetona, vystė toliau tautinę ideologiją. Vienu iš pagrindinių savo uždaviniu viltininkai laikė kovą su lenkų nacionalistais.
TLDP nustojo veikusi jau iki I Pasaulinio karo. 1916 m. kovo 4 d. Sankt Peterburge lietuvių išeiviai įkūrė Tautos pažangos partiją, kurios vadovai - Antanas Smetona, kunigas Juozas Tumas-Vaižgantas ir kiti netrukus perkėlė partijos veiklą į Lietuvą ir aktyviai dalyvavo jos valstybingumo atkūrime.
Vasario 20

Vardadieniai

Aida – Aidas – Aidis – Eitenė – Eitenis – Eitmina – Eitminas – Eitvyda – Eitvydas – Eitvydė – Leona – Leonas – Leonė – Leontina – Leva – Levas – Visgintas – Žemyna
Balandinė žvaigždūnė

Biologija

Tai daugiametis, 40–80 cm aukščio žolinis augalas. Šaknis gali siekti 1 m gylį. Stiebai pavieniai, nuo vidurio šakoti. Tik žiedynkočiai nuo vidurio viršutinės dalies plaukuoti. Pamatiniai lapai ir vegetatyvinių stiebų lapai lyriškai plunksniškai suskaldyti, jų galinė skiltis apskrita, karbuotais kraštais, šoninės skiltys susideda iš 5–7 porų, atvirkščiai kiaušiniškos arba pailgos. Žemutiniai stiebo lapai du kartus plunksniškai suskaldyti, kaip ir pamatiniai, apaugę baltais plaukeliais, viršutiniai – plunksniškai karpyti, linijiškomis skiautėmis.
Žiedynai iki 3 cm skersmens, ilgakočiai, sunokus vaisiams rutuliški. Skraistlapiai lancetiški, nusmailėję, iki 1,5 cm ilgio, plaukuoti. Pažiedės plėnelinės, skiauterėtos, plaukuotos. Žiedai melsvi arba violetiniai, plaukuoti, kraštiniai gerokai didesni už vidinius. Išorinės taurelės viršuje 16 dantelių, jos briaunelės apaugusios baltais plaukeliais.
Žydi birželio–rugsėjo mėnesiais. Vaisiai cilindriški, vagoti, plaukuoti, atsiranda rugpjūčio mėnesį. Juos išnešioja vėjas. Dirvožemyje sėklos išlieka daigios 1–5 metus.

Paplitimas ir augavietės

Savaime paplitusi Vidurio ir Pietų Europoje, Kaukaze, Balkanuose, Mažojoje ir Vidurinėje Azijoje, taip pat Afrikoje. Lietuvoje randamas pietuose ir pietryčiuose.
Auga sausose pievose ir šlaituose, sausuose retuose miškuose, dažniausiai pušynuose, pamiškėse, palei kelius miškuose ir miško aikštelėse.

Taikomoji reikšmė

Augalas medingas, dekoratyvus, išvesta dekoratyvinių veislių.

Apsauga ir nykimo priežastys

Į Lietuvos saugomų augalų sąrašus įrašyta nuo 1962 m. Savaime nyksta pasikeitus apšvietimui, t. y. susidarius unksmei, nes augalas šviesomėgis. Sunaikinama pakeitus augavietės, ūkininkaujant ar kertant mišką suardžius dirvožemį, skinant, trypiant.
Valletta FC

Istorija

Klubas įkurtas 1904 m. tai vienas tituluočiausių klubų Maltoje. Daugakartiniai šalies čemionainai ir taurės laimėtojai.
Bal Gangadhar Tilak

Ankstyvasis gyvenimas

Tilakas gimė Maharaštros valstijoje, Ratnagirio mieste, 1856 m. liepos 23 d. Jo tėvas buvo puikus sanskrito žinovas, tačiau mirė, kai sūnui tebuvo šešiolika metų. Tais pačiais metais Tilakas vedė. 1877 m. baigė Dekano koledžą Punoje, tapo diplomuotu matematiku bei įsidarbino mokytoju. Greitai pajutęs, jog kertasi jo ir kolegų ideologinės nuostatos, metė pedagogo darbą, pasuko į žurnalistiką bei ėmė aktyviai reikštis visuomeniniuose reikaluose.
Tilakas su bendražygiai įkūrė Dekano švietimo draugiją (angl. Deccan Educational Society), kurios pagrindinis tikslas – ugdyti jaunus žmones pabrėžiant Indijos kultūros svarbą. Draugija turėjo du padalinius: viduriniam bei aukštajam išsilavinimui įgyti.

Politinė karjera

1890 m. Tilakas įstojo į Indijos Kongreso partiją. Nuo pat pradžių pasižymėjo kaip didelis radikalas, aršiai kritikavo savivaldos (angl. self-governance) idėjas, reikalaudamas visiškos nepriklausomybės nuo britų.
Labiausiai valdžią kritikavo laikraščiuose „Kesari“ (leistas marathų k.) ir „Mahratta“ (leistas anglų k.). Tilakas ir jo bendražygiai kurstė pilietinį nepasitenkinimą, pateisino ekstremistinį elgesį. Už laikraščiuose spausdintas idėjas Tilakas yra ne kartą atsidūręs kalėjime.
Po Bengalijos padalinimo inicijavo vadinamąjį Swadeshi judėjimą, kurio pagrindinis tikslas – britiškų prekių boikotas, pirmenybę teikiant Indijoje pagamintiems produktams.
Tilakas ir jo bendražygiai Bipin Chandra Pal ir Lala Lajpat Rai prisidėjo prie Indijos Kongreso partijos skilimo 1907 m.

Arktinė tėvynė Vedose

Gan didelio atgarsio susilaukė Tilako veikalas „Arktinė tėvynė Vedose“ (The Arctic Home in the Vedas, 1903 m.), kuriame autorius, remdamasis daugiausia astronominių ir gamtinių reiškinių interpretacijomis teigė, esą senovės arijų protėvynė buvusi už šiaurės poliaračio. Pasak Tilako, arijų arktinė tėvynė tarp 10 000 ir 8000 m. pr. m. e. buvo sunaikinta užslinkusio ledyno, todėl šie buvę priversti traukti į pietus. Tarp 8000 ir 5000 m. pr. m. e. jie apgyvendinę šiaurinę Eurazijos dalį, tarp 5000 ir 3000 m. pr. m. e. sukurti Vedų himnai, kuriuose būta atsiminimų apie gyvenimą Arktyje. Maždaug po 3000 m. pr. m. e. atsiminimai apie Arktį pradėję nykti, himnai tapę vis menkiau suprantami.
Ši Balo Gangadharo Tilako teorija moksliškai rimtai nevertinta ir laikyta pseudomokslu, tačiau ji turėjo savo pasekėjų (pvz., šiuo veikalu rėmėsi Julius Evola, Savitri Devi, René Guénon, Antanas Poška).
Gustas Gumbaravičius

Karjera

Profesionalo karjerą pradėjo Klaipėdos „Atlante“, kai 2018 m. klubas pateko į finansinę duobę ir grėsė bankrotas, į komandą buvo pakviesta nemažai jaunimo. 
Gustas tapo pagrindinės sudėties žaidėju ir per likusią sezono dalį net 15 kartų kovojo A lygos rungtynėse.
Nuo 2018 m. žaidžia Klaipėdos „Atlante“.

Laimėjimai

<...>
Jugoslavijos krepšinio taurė

Jugoslavijos krepšinio taurė – nuo 1959 iki 2002 m. organizuotas nebeegzistuojančių Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos 
valstybių nacionalinės krepšinio taurės turnyras.
Robert Hawke

Biografija

Baigė Perto moderniąją mokyklą, Vakarų Australijos ir Oksfordo universitetus. 1955 m. Oksfordo teisės bakalauras.
Nuo 1946 m. Australijos leiboristų partijos narys. 1983–1991 m. ALP pirmininkas. 1983–2003 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.
1958–1969 m. Australijos profsąjungų tarybos juriskonsultas, 1970 m. pirmininkas, 1972–1980 m. Tarptautinė Tarptautinės darbo organizacijos administracinės tarybos narys.
1980–1992 m. Australijos parlamento narys. 1983–1991 m. Australijos ministras pirmininkas, 1984 m. ir 1987 m. perrinktas į premjero postą. 1987 m. jo vadovaujama partija gavo daugumą vietų parlamente, bet dėl sunkios šalies ekonominės būklės 1990 m. pralaimėjo rinkimus. 1991 m. šalies iždininkas – finansų ministras.
Pietų Australijos universitete įsteigė Darnios visuomenės tyrimų institutą.
1979 m. Australijos ordino kavalierius. Pietų Australijos universiteto Garbės daktaras.
Rokiškio rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Veikla

Rajono meru išrinktas Vytautas Masiulis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Vytautas Jukna.
Visbičo Trejybės metodistų bažnyčia

Istorija

Bažnyčia atidaryta 1969 m. Įsikūrusi priešais Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčios sodų parką. Bažnyčioje veikia kavinė, bendruomenės centras.
Hvangė

Istorija

Gyvenvietė pavadinta vietinio genties vado Zvangės garbei. Kolonijiniais laikais pradėta anglių gavyba, miestas vadintas Vankiu (Wankie). 1972 m. Vankio kasykloje įvyko avarija, kurios metu žuvo 426 kalnakasių. Nuo 1982 m. miestas vadinamas Hvange.
Vytautas Jurgis Meška

Biografija

1956 m. baigė Vilniaus universitetą. 1963 m. medicinos mokslų kandidatas.
1957–1958 m. Birštono sanatorijos nr. 2 vyr. gydytojas, 1958–1968 m. „Tulpės“ sanatorijos Birštone vyr. gydytojo pavaduotojas; 1964–1968 m. dar dirbo Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institute Vilniuje. 1968–1990 m. Kurortologijos laboratorijos Vilniuje vadovas. 1978–1992 m. Lietuvos fizioterapeutų ir kurortologų mokslinės draugijos pirmininkas. 1990–1992 m. Birštono miesto tarybos pirmininkas. 1990–2005 m. bendradarbiavo Kanados lietuvių savaitraštyje „Tėviškės žiburiai“.

Mokslinė veikla

Tyrė kurortinių veiksnių veikimo mechanizmus, kurortinę psichologiją. Sukūrė elektroninį prietaisą skausmui ir emocinei įtampai matuoti, uždegiminių ir sąnarių ligų diferencinės diagnostikos metodų.
Aldona Augutienė

Biografija

1968 m. baigė Kauno medicinos mokyklą, medicinos felčerė.
Lietuvos aklųjų ir silnaregių sąjungos Šiaulių įmonės socialinė darbuotoja, 2004 m. VŠĮ Šiaulių vyskupijos „Caritas“ vaikų dienos centro administratorė.
Tėvynės sąjungos Šiaulių miesto skyriaus narė, TS Krikščioniškosios demokratijos frakcijos pirmininkė, Šiaulių apskrities koordinatorė.
2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė.
Vaikas Atena.
Čiau-čiau

Kilmė

Šis šuo, kilęs iš Azijos, yra vienas iš špicų. Jo atvaizdų randama dviejų tūkstančių metų senumo molio dirbiniuose. Čiau-čiau tėvynė nėra žinoma, manoma, kad ji galėjo būti Kinija, Tibetas arba Mandžiūrija. Nuo seno jie ir pekinai buvo auginami Kinijos imperatorių rūmuose bei įvairiose Kinijos provincijose - iš pradžių kaip medžiokliniai, vėliau kaip ganymo, sarginiai, kinkomieji ir dekoratyviniai šunys.
XIX a. pabaigoje jie pateko į Angliją ir kruopščia atranka buvo paversti grynai dekoratyviniais. Veislė paplito Europoje ir JAV.

Išvaizda

Čiau-čiau šuo yra šiek tiek panašus į liūtą. Čiau-čiau būna trumpaplaukis arba ilgaplaukis.
Spalva juoda, rausva, pilkšva, ruda, rusva, balta. Gali būti įvairaus atspalvio, bet nedėmėtas, tik uodegos apačia ir "kelnės" gali būti šviesesnės.
Kailis tankus, plaukai tiesūs, standūs, pavilnė minkšta, garbanota. Kailis turi būti kasdien šukuojamas tankiu šepečiu.
Šios veislės šuns aukštis ties gogu ne mažesnis kaip 45,5 cm. Galvos smegeninė dalis plati, truputį siaurėja snukio link. Kakta plokščia. Skruostai stambūs. Snukis vidutinio ilgumo, platus. Nosies veidrodėlis didelis, platus, šviesaus ir balto šuns - šviesus, pilkšvo ir rusvo gali būti kailio spalvos, kitokio - juodas.
Akys mažos, ovalios, paprastai tamsios, nors pilkšvo ir rusvo šuns gali būti šviesios.
Ausys nedidelės, storos, stačios, apvaliais galais, toli viena nuo kitos, pasisukusios plokštumomis į akis.
Dantys tiesūs, tvirti, sankanda žirkliška. Lūpos ir gomurys juodi. Liežuvis melsvai juodas.
Kaklas tvirtas, šiek tiek riestas. Krūtinė plati, apačia siekia alkūnes. Nugara trumpa, tiesi ir tvirta. Juosmuo platus, stambus.
Priekinės kojos vidutinio ilgumo, tiesios, stambių kaulų, statmenų menčių, raumeningos. Užpakalinės kojos raumeningos, kulnų sąnariai yra žemai, jų kampai buki, slėsnos statmenos. Letenos mažos, apskritos, sugniaužtos. Eisena kaip liūto.
Uodega riesta virš nugaros, išaugusi aukštai.
Trūkumai ir ydos: nukarusios ausys, taškuotas ar dėmėtas liežuvis, netikusi uodegos padėtis, margas kailis.

Elgesys ir temperamentas

Ramus, išdidus, savarankiškas, labai atsidavęs šeimininkui, tik juo pasitikintis ir pasirengęs jį pasiaukojamai ginti. Įerzintas tampa bebaimis. Nemėgsta žaisti, mažai loja, sunkiai dresuojamas. Su juo reikia elgtis ramiai ir griežtai.
Čiau-čiau - puikus ramybę mėgstančio žmogaus palydovas ir bendražygis. Čiau-čiau vengia triukšmo, draugystės su kitais šunimis ir nori turėti šeimininką, kuris jį suprastų ir neįsakinėtų.