google/wiki40b huggingface dataset:
Elvyra Katalina Kriaučiūnaitė

Elvyra Katalina Kriaučiūnaitė (g. 1942 m. kovo 29 d. Buenos Airėse, Argentina) – Lietuvos grafikė.

Biografija

Nuo 1956 m. gyvena Lietuvoje. 1968 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

Kūryba

Kuria ofortus, koliažus, t. p. naudoja mišrią techniką. Ankstyvieji kūriniai realistinių formų, kartais traktuotų dekoratyviai, ornamentiškai, ryškus polinkis į plastiškumą, muzikalumą („Atmintis“, „Laukimas“, abu 1983 m., „Langas“, „Pasikalbėjimas“, abu 1988 m., ciklai „Judesys ir greitis“ 1971 m., „Rudens elegija I-IV“, 1985 m.). Devintame dešimtmetyje – dešimtojo dešimtmečio viduryje grafikoje vyravo balta lapo erdvė, pagyvinta faktūra, plonomis virpančiomis linijomis (ciklai „Variacijos“ 1989–1990 m., „Ramybė“ 1990 m.). Vėlesniuose kūriniuose didesnė reikšmė suteikiama faktūrai ir spalvai – vyrauja geltona, ruda, ochra, jų įvairūs tonai ir pustoniai (ciklai „Medaus skonis“ 1994 m., „Geltonas laikas“ 1996–2000 m.) Dažnai derina įvairias technikas, medžiagas, naudoja rankų darbo popierių, jo pradininkė Lietuvoje („Kopa“, „Saulės lietus“, abu 1997 m., ciklas „Burtalapiai“ I–XX, 1998 m.) Kai kuriems kūriniams būdinga sudėtinga erdvinė struktūra („Išgyventa Dykumoje“ 2004 m.).
Sukūrė ekslibrisų (Algimantas Kunčius, Vytautas Kalinauskas, abu 1968 m., ir kt.), iliustravo knygų (R. Budrys. Tėtis ir jo vaikai, 1970 m., Judita Vaičiūnaitė. Balkonas penktame aukite, 1975 m., išl. 1976 m., Janina Degutytė. Juokias duonelė, 1976 m., išl. 1982 m.). Sukūrė dailininko knygų (Iš baltojo kalėdinio tikėjimo…, Laiškai mano mylimiesiems, abi 1992–1993 m.).
Nuo 1969 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje; surengė apie 30 individualių parodų. Pelnė apdovanojimų Lietuvoje ir užsienyje. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Čiurlionio dailės galerija Čikagoje, A. Tretjakovo galerija Maskvoje, kiti užsienio muziejai.
Albino pušis

Albino pušis auga miške Kurtuvėnų regioniniame parke, yra savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas Šiaulių rajone, Paraudžių kaime, apie 2,8 km į pietvakarius nuo Bubių. Pušis pasiekiama pagal rodyklę pavažiavus miško keliuku 150 m į rytų pusę nuo kelio  A12  Ryga–Šiauliai–Tauragė–Kaliningradas . Prie medžio įrengta informacinė lenta.
Albino pušis apie du šimtmečius auga Paraudžių miško dalyje, kuri yra paskelbta Europos Sąjungos buveinių apsaugai svarbia teritorija (BAST). Joje saugomi Vakarų taiga vadinami šimtamečiai spygliuočių medynai. Medžio viršūnė iškilusi 30 m, kamieno apimtis – 2,81 m, skersmuo – 0,9 m, aukštis iki lajos – 20 m.

Istorija

Šią pušį milžinę surado ir išsaugojo buvęs Bubių girininkas Albinas Borusevičius, girininku išdirbęs 33 metus. Dirbdamas miške jis visuomet pastebėdavęs gražius medžius, medynus, saugojęs juos. Išlaki pušis atkreipė jo dėmesį apie 1965-uosius metus, kai buvo kertami rinktiniai kirtimai. Pušis buvo išsaugota, o vėliau parodyta Kurtuvėnų regioninio parko direktoriui Rimvydui Tamulaičiui. Jis, matyt, ją ir praminė Albino pušimi.
Medis paskelbtas saugomu Šiaulių rajono savivaldybės tarybos 2004 m.
Mes už... Lietuvą!

Pavadinimas

Skambūs kapitono žodžiai: „Mes už...“, komandos pritariantys šūksniai „Lietuvą!“ – ir visi į kovą. Šis ritualas prieš ir po kiekvienos treniruotės bei rungtynių ir įkvėpė dokumentinio filmo pavadinimą – „Mes už... Lietuvą!“.

Kūrybinė komanda

Filmą kūrė „Audiovizualinis meno centras“, bendradarbiaudamas su Lietuvos krepšinio federacija ir Kauno kino studija.
Samadhi

Samadhi (skr. समाधि = samādhi „susidėjimas“) – indiškojoje tradicijoje aukščiausio sąmoningumo būsena, kurioje išnyksta bet koks dualumas ir pereinama į viršsąmoninį būvį, kurio neįmanoma suvokti protu ir apsakyti žodžiais. Samadhi transcenduoja visas jutimines patirtis, taip pat laiką, erdvę ir priežastingumą. Hinduizme, budizme laikoma visų dvasinių pasiekimų viršūne. Patandžalio jogos sistemoje samādhi yra Aštuonlinkio kelio paskutinioji pakopa, budizme svarbiausia Tauriojo aštuonialypio kelio gija. Teigiama, kad sugebėjimas patirti samadhi yra išankstinė sąlyga, išvaduojanti iš samsaros.
Vyskupo Kearney gimnazija

Vyskupo Kearney gimnazija (angl. Bishop Kearney High School) Ročesterio (angl. Rochester) mieste, Niujorko valstijoje, JAV, įkurta 1962 m., yra pagrindinė privati katalikiška gimnazija Ročesterio mieste. Pavadinta Romos katalikų vyskupo James E. Kearney vardu. Gimnazijos prezidentas - Donna Dedee (2008 m.). Oficialios mokyklos (simbolikos) spalvos - mėlyna, juoda ir balta. Gimnazijos šūkis - Fac Omnia Bene (Daryk viską gerai).
Kazimieras Umbražiūnas

Biografija

1934 m. Vilniuje baigė Vytauto Didžiojo gimnaziją. Dirbo instruktoriumi Šv. Kazimiero draugijoje, buvo įstojęs į Vilniaus kunigų seminariją ir Stepono Batoro universiteto Teologijos fakultetą, studijavo Varšuvos aukštojoje žurnalistikos mokykloje.
Nuo 1938 m. Kauno dienraščio „XX amžius“ oficialus korespondentas Lenkijoje. 1937 m. Varšuvoje ėmė leisti ir redaguoti lenkų kalba mėnesinį laikraštį „Lituanica“. 1939 m. mobilizuotas į Lenkijos kariuomenę, pateko į vokiečių nelaisvę; paleistas grįžo į Vilnių. 1940 m. redagavo dienraštį lenkų kalba „Nowe Slowo“, skirtą Lietuvos lenkams ir karo atbėgėliams iš Lenkijos. 1940 m. ištremtas į Sibirą. Tremtyje išbuvęs 16 metų, 1956 m. sugrįžo į Vilnių. Bendradarbiavo spaudoje, daugiausia rašė apie Vilniaus krašto istoriją.
Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, reabilituotas.
Dubiniškiai

Aplinkinės gyvenvietės

KubiliaiIlguvaGerdžiūnai
Gražina Apanavičiūtė

Gražina Apanavičiūtė (1940 m. balandžio 5 d. Kybartuose – 2019 m. spalio 3 d. Vilniuje) – Lietuvos dainininkė (sopranas).

Biografija

Brolis Algimantas Apanavičius. 1969 m. baigė Lietuvos konservatoriją, mokytojos S. Vaidžiūnaitės ir A. Staškevičiūtė. 1968–1991 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė. 1986–1991 m. Lietuvos konservatorijos dėstytoja. Surengė kamerinės muzikos koncertų. Koncertavo užsienyje. Nuo 1991 m. gyvena JAV, surengė kelis solinius koncertus.
Friends Club

Istorija

Įkurtas 1972 m. klubas. Žaidžia elito divizione.
Tarptautinė futbolo asociacijų valdyba

Veikimas

IFAB sudaryta iš Jungtinėje Karalystėje esančių futbolo asociacijų, tokių kaip Anglijos Futbolo Asociacija, Škotijos futbolo asociacija, Velso futbolo asociacija, Šiaurės Airijos futbolo asociacija ir Tarptautinės Futbolo Asociacijų Federacijos (FIFA). Kiekviena JK asociacija turi vieną balsą, tuo tarpu FIFA keturis. Kiekvienam taisyklių sprendimui turi būt skiriami šeši balsai, tai yra reikalinga kiekvienam IFAB sprendimui. FIFA negali nuspręst viena naujų taisyklių sprendimui, turi būt bent dviejų JK asociacijų pritarimas.
IFAB susitikimai vyksta du kart per metus. Vienas galimam futbolo taisyklių pakeitimui, kitas vidaus reikalų. Pirmas posėdis vadinamas kasmetinis visuotinis susirinkimas vykstantis vasario arba kovo mėnesiais. Kasmetinis reikalų susirinkimas vyksta tarp rugsėjo ir spalio mėnesių.

Istorija

XIX amžiaus 8-ajame dešimtmetyje futbolo taisyklės buvo nustatytos pagal standartą, bet JK futbolo federacijos turėjo šiek tiek kitokias taisykles. Tai iškeldavo problemas tarptautinėse varžybose ir būdavo susitariama žaist pagal šeimininkaujančios komandos „namų“ taisykles. Tai buvo neidealu kiekvienam ir šiam reikalui keturios JK futbolo asociacijos susitiko 1882 m. gruodžio 6 d. Mančesteryje susitarti dėl ketvirtos bendros taisyklės, kuri būtu taikoma JK asociacijų futbolo rinktinėms. Konferencija sukūrė pirmas tarptautines varžybas British Home Championship ir pasiūlė įkurti organizacija reguliuojančią visos Didžiojoje Britanijoje ir Airijoje futbolo taisykles.
Tarptautinė Futbolo Asociacijų Federacija (FIFA) buvo įkurta 1904 m. Paryžiuje ir viešai pareiškė kad prisidės prie futbolo taisyklių kurimo. FIFA 1913 m. tapo IFAB nare ir turėjo tik du balsus, tiek pat kiek ir JK asociacijos. 1958 m. IFAB sutiko su dabartine balsavimų sistema. Kiekvienas JK futbolo asociacijos narys turi vieną balsą, FIFA keturis ir šeši balsai reikalingi pakeist sutartas taisykles.
Rumunai

Rumunai Lietuvoje

2011 m. gyventojų surašymo duomenimis Lietuvoje gyvena 77 rumunų tautybę nurodžiusių asmenų (ir 540 moldavų). Dauguma jų čia atvyko dar tarybiniais laikais. Nuo 1989 m. Lietuvoje veikia Lietuvos rumunų (ir moldavų) kultūros bendrija "Dačija".
Howard Phillips Lovecraft

Howard Phillips Lovecraft (1890 m. rugpjūčio 20 d. – 1937 m. kovo 15 d.) – amerikiečių rašytojas, rašęs siaubo, fantastikos apsakymus, priskiriamus keistajai literatūrai (angl. weird fiction).
Lovecrafto pagrindinis įkvėpimas ir išradimas buvo kosminio siaubo (cosmic horror) žanras; mintis, kad gyvybė yra nesuvokiama žmogišku protu ir kad visata yra iš esmės svetima. Lovecrafto kūryba išvystė kultą, kilusį iš jo kūrinio Cthulhu Mythos, kuris yra serija laisvai sujungtos grožinės literatūros, rodančios žmogiškumą ir žmogų, neigiantį panteoną, taip pat – Necronomicon – pramanytą ritualų rinkinį. Jo darbai buvo giliai pesimistiški ir ciniški, metantys iššūkį švietimo, romantizmo ir krikščioniško humanizmo vertybėms.
Lovecrafto reputacija užaugo per dešimtmečius ir dabar jis yra įvertinamas kaip vienas iš įtakingiausių 20-ojo šimtmečio siaubo rašytojų. Jis kartu su Edgar Allan Poe padarė labai didelę įtaką vėlesnėms siaubo literatūros rašytojų kartoms.
Maserati GranTurismo

Maserati GranTurismo – GT klasės kupė gaminamas Italijos automobilių gamintojo „Maserati“. Jis buvo pristatytas Ženevos automobilių parodoje 2007 m. kovą, o 2009 m. pasirodė ir kabrioleto versija. Tai keturvietis automobilis. GranTurismo dalijasi ta pačia platforma su Maserati Quattroporte V modeliu.

Savybės

Maserati GranTurismo su „Ferrari/Maserati“ V8 varikliu. GranTurismo dalijasi daugeliu elementų su Ferrari 599 GTB Fiorano modeliu. Automobilis turi 4,2 L (4244 cc) 90° V8 variklį su 405 AG (298 kW)/7100 aps/min. galia ir 460 Nm/4750 aps/min. sukimo momentu, didžiausias greitis yra 285 km/h, nuo 0 iki 100 km/h įsibėgėja per 5 sekundes. 2008 Ženevos automobilių salone „Maserati“ pristatė S versiją, kuri turi naują 4,7 litro V8 variklį su 440 AG (330 kW) galia.
Roelant Savery

Rulantas Saveris (ol. Roelant Savery, Roelandt Savery, 1576, Kortreikas – 1639 m., Utrechtas) – XVII a. pr. Nyderlandų tapytojas, piešėjas, grafikas.

Biografija

Rulantas Saveris gimė 1576 m. Kortreike, Flandrijoje. Per religinių karų suirutę Saverio šeima persikėlė į protestantiškus Nyderlandus ir apsistojo Harleme, kur Rulanto vyresnis brolis Jakobas dokumentuotas 1587 m. įstojęs į vietos Šv. Luko tapytojų gildiją. Rulantas mokėsi pas brolį ir kartu su juo keliavo į Amsterdamą, kur Jakobas 1591 m. gavo piliečio teises. Pirmasis R. Saverio kūrinys „Paukščiai“ (Ermitažas, Sankt Peterburgas) datuojamas apie 1600 m.Ankstyvieji Rulanto darbai rodo Amsterdamo dailininkų Hans Bol (1534–1593) ir Gillis van Coninxloo (1544–1607) įtakas. 1604 m. Rulantas Saveris keliavo į Prahą dirbti imperatoriui Rudolfui II, kuris matyt tikėjosi, kad Saveris jam kurs paveikslus, panašius į tuos, kuriuos kūrė Piteris Breigelis Vyresnysis. 1606–1607 m. imperatoriaus siuntimu Saveris lankėsi Tirolio Alpėse, tapė vietovių gamtą. Vienintelis R. Saverio pasirašytas ofortas datuojamas 1608-09 m., kiti grafikos kūriniai priskiriami. Po Rudolfo II mirties 1612 m. Rulantas Saveris dirbo imperatoriaus broliui Matijasui.
1613 m. Rulantas Saveris grįžo į Nyderlandus, apsistojo Amsterdame. 1619 m. persikėlė į Utrechtą. Saveris buvo sėkmingu dailininku. Minima, kad 1626 m. miestas jam užmokėjo 700 guldenų už paveikslą, kuris vaizdavo „visus gyvius ore ir žemėje“ ir kuris buvo padovanotas Amalijai van Solms, princo Oraniečio žmonai. Rulantas Saveris mirė 1639 m. Utrechte. Dailininkas nebuvo vedęs, gyvenimo gale nuskurdo ir buvo mentališkai sutrikęs. Galima spėti, kad vėlesniuosius jo darbus užbaiginėjo pusbrolis Hansas ar asistentas. Daugelis R. Saverio paveikslų vaizduoja įvairius paukščius ir gyvulius uolingame ir laukiniame peizaže, jis yra nutapęs gėlių kompozicijų. Jo mokiniais buvo Allaert van Everdingen (1621–1675), Willem van Nieuwlandt (1584–1635/1636) ir Gillis d’Hondecoeter (apie 1575–1638).
Pervomajus

Istorija

Maždaug nuo V iki III a. prieš mūsų erą, regionas tapo trakų Odrisidų dinastijos dalimi. Vėliau valdytas romėnų. Tai liudija netoli miesto rasti I–IV a. kapai.
BrO-11M Zylė

Konstrukcija

Sparnas vieno lonžerono medinės konstrukcijos. Lonžeronas dėžinės konstrukcijos. Iki lonžerono sparnas dengtas 1 mm fanera, likusi dalis – drobe. Sparnas paremtas profiliuotais spyriais, kurie suklijuoti iš dviejų pušinių strypelių.
Stabilizatorius trikampio formos, pagamintas iš pušinių strypelių, aptrauktas drobe. Aukščio ir posūkio vairai pagaminti iš pušinių strypelių, aptraukti drobe.
Aukščio ir posūkio vairai valdomi lynais, eleronai – traukėmis.
Liemenį sudaro pavaža ir ferma. Ties pavažos viduriu įmontuotas ratukas, o priekyje ir gale – atramos. Priekinėje dalyje įmontuotas buksyravimo kablys. Dengta galinė fermos dalis veikia kaip kilis.
Naujas Strūnaitis

Pavadinimo kilmė

Kaimas pavadintas pagal Strūnos upelį. Priedėlis Naujas pridėtas siekiant kaimą skirti nuo Seno Strūnaičio, žinomo nuo senesnių laikų.

Šnekta

Strūnaičio apylinkių šnektą 1974 m. aprašė S. Krinickaitė.
Burtniekų savivaldybė

Istorija

Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valmieros rajono dalies.
Mogadišo sultonatas

Raida

Sultonato įkūrimas buvo susijęs su bendra musulmonų kolonizacija, vykusia Svahilių krante VIII–IX a. Manoma, kad jau senovėje Mogadiše egzistavo prekybinis miestas, ir numanoma, kad tai buvo šaltiniuose minimas Sarapionas. Vėliau mieste buvo stipri Persijos įtaka: jo islamiškas pavadinimas siejamas su arabišku terminu Maq’ad Shah, kuris reiškia „Šacho sostas“.
Sultonato įkūrimas siejamas su Emozeidi arabų migracija į miestą. Šis arabų klanas susimaišė su vietiniu somalių klanu, ir taip susiformavo valdančioji miesto dinastija Muzafaridai.
Patogi padėtis gana greitai pavertė Mogadišą vienu pirmaujančių uostų Svahilių krante. XIV a. valstybė išgyveno savo apogėjų: čia apsilankęs keliautojas Ibn Batuta rašo apie milžinišką miestą su turtingais prikliais, kurie vystė prekybą Indijos vandenyne, Raudonojoje jūroje, o jame pagaminti audiniai turėjo paklausą musulmonų pasaulyje. Tuometinis sultonas Abu Bakr ibn Sayx 'Umar buvo somalių kilmės, bet kalbėjo tiek somalių, tiek arabų kalbomis.
Mogadišas kaldino savo monetas, kurios apyvartoje išliko ir po sultonato nunykimo, ir jose rašomi vietos sultonų vardai. Klestintys prekybos ryšiai siekė toli: kasinėjant miestą randamos monetos iš Song dinastijos Kinijos, Ceilono, Vietnamo. Mogadišas siuntė duoklę Kinijos Mingų imperatoriui, o kinų admirolas Dženg He lankėsi čia savo kelionių metu.
Nuo XIV a. Mogadišo politinę hegemoniją nustelbė jo šiaurinis kaimynas Adžurano sultonatas, nors vietinė sultonų linija išliko. Mogadišas ir toliau klestėjo kaip miestas. XVI a. čia lankęsi portugalai mini laivus, gabenančius auksą, vašką ir dramblio kaulą į Indiją, ir iš ten atvežančius audinius bei prieskonius. Tai buvo derlinga vieta, kur klestėjo žemdirbystė ir gyvulininkystė. Miestas garsėjo ir savo audiniais, vadinamaisiais toob benadir.
Vardenis Pavardenis

Vardenis Pavardenis, taip pat Vardenė Pavardenė – fiktyvus vardas ir pavardė, naudojami formų ir anketų pavyzdžiuose. Anksčiau tokiems tikslams naudoti ir realūs vardai ir pavardės (pvz., Jonas Jonaitis arba Petras Petraitis).

Užsienio kalbose

Panašių fiktyvių ar realių vardų ir pavardžių naudojamų formų ir anketų pavyzdžiuose yra ir kitose kalbose, pvz., John Smith (Britanijoje), John Doe (JAV) ar Jean Dupont (Prancūzijoje).
FK Belšina Bobrujsk

Istorija

Klubas įkurtas 1976 m. Jo steigėja buvo padangų gamykla.  
Klubas iš pradžių gavo pavadinimą "Šinnik" (iš rusų kalbos verčiant - "Padangininkas" - "padangų gamintojas"), o vėliau pervadintas "Belšyna".
2001 m. klubas tapo šalies čempionu. Tai vienintelis kartas, kai "Belšyna" triumfavo šalies pirmenybėse. 
Po to sekė prastesni sezonai ir kirtimas iš elitinio diviziono pirmenybių. 
2016-ųjų Vyša lygoje liko 15 pozicijoje (iš 16 dalyvių) ir turėjo žaisti rungtynes dėl išlikimo.
Vilja Marija

Istorija

Villa de María del Río Seco įkurta 1867 m. rugsėjo 27 d. Manuelio Anzelmo Okampo. Miestas augo aplink geležinkelio stotį. 1871 m. Nacionalinis Kongresas Vilja Mariją siekė paskelbti Respublikos sostine, tačiau įstatymą vetavo prezidentas Domingo Faustino Sarmiento, teigdamas, kad vietovė nesaugi dėl indėnų antpuolių. XIX a. pab. – XX a. pradžioje miesto gyventojų skaičius padidėjo 12 kartų (nuo 825 1883 m. iki 10 000 1915 m.). 1957 m. miestas tapo vyskupijos centru.

Ekonomika

Maisto (pieno, grūdų, mėsos, vaisių), odos apdirbimo, statybinių medžiagų, metalo apdirbimo pramonė. Aplink miestą vystomas žemės ūkis (daugiausia pieninikystė).
Kalenikas Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Bazilis Tiškevičius. Motina Aleksandra Čartoryska. Broliai Jurgis Tiškevičius Logoiskis, Eustachijus Tiškevičius Logoiskis, Eustachijus Serafimas Tiškevičius.
1547 m. vedė Barborą Solomerecką (Barabara Solomerecka), bet vaikų neturėjo.

Valstybės tarnyba

1550 m. karaliaus dvaro maršalka, Gomelio seniūnas.
Tilžė

Istorija

XIII a. dabartinio miesto teritorijoje, Nemuno žemupyje stovėjo skalvių medinė Tilžės pilis. 1289 m., Vokiečių ordinas jos vietoje pastatė Skalvos pilį (Schalauerburg), kurią 1293 m. apgulė lietuvių kariai. 1406–1410 m. pastatyta mūrinė pilis. 1411 m. buvo apgulta Ramauto Valimantaičio vedamų žemaičių. Po Vokiečių ordino sekuliarizacijos, pilis buvo įtraukta į Prūsijos kunigaikštystės sudėtį ir 1552 m. jai suteiktos miesto teises. 1565 m. pastatyta renesansinė, 1755 m. – nauja rotušė. 1807 m. Nemune, šalia miesto, ant plūduriuojančio plausto, pasirašyta Tilžės taika. XIX a. pabaigoje į Tilžę nutiestas Klaipėdos-Tilžės geležinkelis.
Tilžės miestiečių evangelikų liuteronų bažnyčioje (pastatyta po 1525 m.) apie 1536 m. įvestos lietuviškos pamaldos (pamokslus sakė J. Tartyla ir kiti). Ją nugriovus 1610 m. pastatyta vadinama Vokiečių bažnyčia (vok. Deutsche Kirche), arba Miesto bažnyčia (vok. Stadtkirche). Paskutinį kartą lietuviškos pamaldos įvyko 1944 m. pabaigoje artėjant frontui. 
Spaudos draudimo metais Tilžėje buvo spausdinama lietuviška literatūra, iš kur knygnešiai ją nešdavo į rusų valdytą Lietuvos dalį (Tilžę tuo metu valdė Vokietija).
1918 m. lapkričio 30 d. mieste, Mažosios Lietuvos Tautinės Tarybos narių buvo priimtas Tilžės aktas, reikalaujantis prijungti Mažąją Lietuvą prie Lietuvos valstybės.
1989 m. Tilžėje įkurta Tilžės miesto Vydūno lietuvių kultūros draugija, 1996 m. atkurta Lietuvių kultūros draugija Birutė, kuri 1998–2012 m. miesto lietuviams leido laikraštį „Naujoji aušra“. 1998 m. Tilžės katalikų parapijoje įsteigta lietuviška sekmadieninė mokykla (nuo 2000 m. veikusi Kristaus Prisikėlimo bažnyčioje). Nuo XX a. 10-to dešimtmečio Tilžės 3 pagrindinėje mokykloje veikia lietuvių kalbos ir etnokultūros fakultatyvas, vaikų darželyje „Rodničiok“ – lietuviška grupė.
Jonas Butkevičius

Biografija

1957 m. šeima persikėlė gyventi į Vilnių, 1966 m. baigė A. Vienuolio vidurinę mokyklą. 1971 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo inžinieriaus statybininko specialybę su miestų transporto orientacija. 1980 m. Kijevo autokelių institute apgynus disertaciją, technikos mokslų kandidatas, 2004 m. habilitacija.
Dvejus metus tarnavo sovietinėje kariuomenėje. Nuo 1973 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (1991-1996 m. Vilniaus technikos universitetas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1984 m. docentas, nuo 2005 m. profesorius.
Nuo vaikystės aktyviai sportavo, daug metų žaidė futbolą „Inžinerijos“ ir kitose komandose, Lietuvos moksleivių ir jaunių čempionas. Atgavus Nepriklausomybę, vienas pirmųjų lietuvių keliavo po Himalajus, apėjo Anapurnos žiedą, įkopė iki 6 km aukščio, kopė į daugelį Italijos bei Prancūzijos Alpių viršūnių, iš jų – į aukščiausią Vakarų Europoje viršūnę – Monblaną. Perėmęs iš tėvų menišką dvasią, kartu su motina suprojektavo ir pastatė įvairiose Lietuvos vietose 5 koplytstulpius ir kryžių. Dalyvavo atkuriamajame bajorų suvažiavime, Lietuvos karališkosios bajorų sąjungos Senato narys.

Mokslinė veikla

Svarbiausios mokslinių tyrimų sritys – keleivių vežimas, transporto vadyba ir teisinis reguliavimas, įvairių transporto rūšių sąveika. Paskelbė per 70 mokslinių straipsnių, parengė metodinių nurodymų, skaitė pranešimus daugelyje mokslinių konferencijų Lietuvoje ir užsienyje.
Marijonas Mitkus

Biografija

1965 m. baigė Gegušinų aštuonmetę mokyklą. Mokėsi Kauno profesinėje mokykloje upių laivų vairuotojo ir motorininko specialybės. Baigęs tarnavo tarybinėje armijoje. 1969–1974 m. dirbo Kauno radijo gamykloje, vakarais mokėsi Kauno kooperacijos technikume. 1979 m. baigė prekybos ekonomiką Maskvos kooperacijos institute.
1980–1984 m. Kaišiadorių klijų gamyklos direktoriaus pavaduotojas. 1984–1990 m. Palomenės kolūkio pirmininko pavaduotojas. Nuo 1990 m. ūkininkas. 1996 m. kooperatinės bendrovės „Neprėkštos ūkininkas“ pirmininkas. Nuo 2005 m. Žemės ūkio rūmų atstovas Kaišiadorių rajone, organizatorius savivaldai.
Nuo 1992 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, nuo 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1999 m. Kaišiadorių skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. Nuo 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.
1990–1995 m. Kaišiadorių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Vitalija, vaikai Laura, Augustinas, Dalia.
Belgijos karališkoji palyda

Belgijos karališkoji palyda – dabar Belgijos monarchų karališkąją palydą sudaro federalinės policijos daliniai. Prieš sujungiant Belgijos žandarmeriją ir policiją palydą sudarydavo žandarmerija. Yra dvi karališkosios palydos – raitoji palyda ir motociklų palyda.
Belgijos monarchus raitoji palyda lydėjo valstybinėmis progomis nuo Belgijos nepriklausomybės 1830 m. Iki 1938 m. palydos padaliniai būdavo iš Belgijos armijos kavalerijos dalinių. 1938 m. buvo sudaryta nuolatinė Karališkoji palyda, buvusi žandarmerijos dalis. Palydos uniformą tada buvo lokinė, juodas kitelis, balti bridžiai, tokia ji yra iki šiol. Ši uniforma buvo žandarmerijos uniforma iki 1914 m.
Dabar palydą užtikrina federalinės policijos bendrojo rezervo kavalerijos dalinys. 132 karališkosios palydos raiteliai jodinėja brabantais.
1960 m. sausio 5 d. karalius Boduenas I suteikė žandarmerijai privilegiją sudaryti motorizuotą dalinį, kuris užsiimtų jo ir svarbių svečių eskortavimu.

Dabar motociklų palydą užtikrina federalinės policijos provincinis Brabanto eismo policijos dalinys.
Viktorija Žilinskaitė

Biografija

Nuo 2008 m. sportininkė žaidžia Rusijos moterų rankinio rinktinėje. 2009 m. Pekine vykusiame pasaulio moterų rankinio čempione Žilinskaitė kartu su Rusijos rinktine tapo pasaulio čempionėmis. 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių dalyvė. Nuo 2014 m. atstovauja HC Astrachanočka klubui. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.