google/wiki40b huggingface dataset:
Domeikavos fortas

Domeikavos fortas – Kauno tvirtovės dalis antrajame fortų žiede Kauno rajone Domeikavos seniūnijoje. Nebaigto statyti forto liekanos stūkso keliose vietose Domeikavos parke. Teritoriją riboja Domeikavos miestelio Pakalnės, Joninių, Naujojo gyvenimo ir Parko gatvės.

Istorija

Forto statybos parengiamieji ir aprūpinimo darbai pradėti vykdyti 1913 m. Jį imta statyti tvirtovės IV gynybiniame skyriuje dominuojančiose aukštumose su Neries slėnio apžvalga. Šiam fortui turėjo atitekti vienas pagrindinių vaidmenų skyriaus gynyboje, todėl buvo rengiamasi statyti grandiozinę kompaktiškų fortų grupę. Buvo naudotasi 1909 m. tipiniu penkiakampio plano prof. Konstantino Veličkos  projektu, patvirtintu 1913 m. balandžio 10 d. tvirtovės plėtros plane. Planuota panaudoti masyvias monolitinio betono ir gelžbetonio konstrukcijas, galinčias atlaikyti priešo naujos kartos galingų artilerijos sviedinių atakas. Artėjant Pirmojo pasaulinio karo frontui, buvo atsisakyta tęsti statybas pagal pirminį projektą. Prasidėjus karo veiksmams, atsitraukdami rusai spėjo susprogdinti forto šovinių sandėlį. Domeikavos kaimas ir fortas patyrė uraganinę vokiečių artilerijos ugnį.

Atlikti darbai

Pagal 1914 m. lapkričio 26 d. mobilizacijos planą statybų eiga buvo radikaliai pakeista. Kartu su kitais nebaigtais statyti antrojo žiedo fortais Domeikavos fortai turėjo būti integruoti į bendrą gynybos sistemą kaip atramos punktai. Intensyviai vyko žemės darbai, naujų kelių tiesimas susisiekimui su IV gynybinio skyriaus gretimais atsparos punktais, betonavimo darbai. Nutiesus siaurąjį geležinkelį tarp Šilainių, Šakių ir Lantainių kaimuose esančių gynybinių objektų, į fortą paklota šio siauruko atšaka. Ją naudojo statybos reikmėms, taip pat ji turėjo mūšio metu atlikti gynybos funkciją. Apsiribota pastatant 60 karių slėptuvę centrinėje forto dalyje ir vieną slėptuvę su banketu užnugaryje. Abi jos buvo sujungtos poterna su medinėmis sienomis ir betoniniu perdenginiu. Forte buvo įrengti 2 stebėjimo postai, 2 atskiri kazematai 57 mm pabūklams, 2 šuliniai. Taip pat buvo statomas didelis šaldytuvas, kuriame turėjo tilpti apie 500 tūkst. mėsos davinių (900 tūkst. pūdų mėsos ir 2 mln. konservų dėžučių). Prie jo buvo baigiamas įrengti didelio pajėgumo artezinis šulinys (1200 kibirų per val.). Darbai intensyviai vyko ir žiemos sezonu, pastatant ant statybos aikštelių apšildomas daržines ir pan. Darbai nutrūko tik 1915 m. vasarą, priartėjus kaizerinėms pajėgoms.

Dabartinė būklė

Objektas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą, bet vietovė informacinėmis rodyklėmis nepažymėta. Deramai tvarkoma tik supančio parko ir gretimų buvusių Rožių kapinaičių aplinka. Forto teritorija iš visų pusių stipriai urbanizuota – ją supa privačių namų kvartalai. Išlikę autentiško reljefo fragmentai. Forto kareivinių ir pavienių slėptuvių liekanų betoniniai fragmentai neprižiūrėti, smarkiai užteršti, užaugę krūmais.
Dainora Juchnevičiūtė

Dainora Juchnevičiūtė-Vaivadienė (g. 1934 m. rugpjūčio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos architektė.

Biografija

1959 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1963–1970 m. Lietuvos statybos ir architektūros instituto Kaune, 1970–1989 m. Paminklų konservavimo instituto (nuo 1987 m. Paminklų restauravimo projektavimo institutas) Vilniuje vyr. projektų architektė.
Reksamas (sritis)

Istorija

Sritis sudaryta 1996 m. balandžio 1 d. Sričiai priklauso pusė rytinės istorinės Denbigšyro srities ir du istorinės Flintšyro srities eksklavai.
Kairiosios ir dešiniosios rankos keliai

Kairiosios rankos kelias – terminas, apibrėžiant vieną iš dviejų religijos tipų (kairiosios rankos bei dešiniosios rankos tipo tikėjimai).
Dešiniosios rankos kelias, kuriam priklauso dauguma tradicinių tikėjimų, siūlo vieno ar daugelio dievų viršenybės prieš žmogų pripažinimą, dvasinių vertybių pirmenybę prieš žemiškas bei griežtų moralinių taisyklių laikymąsi. Kairiosios rankos kelyje svarbiausia yra savo asmeninės galios bei įtakos didinimas, šito siekiant ir antgamtiniame pasaulyje.
Šie du terminai paprastai naudojami kairiosios rankos kelio šalininkų. Jų oponentai neretai teigia, jog kairiosios rankos kelias apskritai nėra religija. Kiti oponentai teigia, jog skirstymai į šiuos du kelius yra netikroji dilema.

Kilmė

"Kairiosios rankos kelio" terminą „nemoraliems“ tikėjimams įvardinti pirmąkart pavartojo rusų kilmės teosofė Helena Blavatsky (1831–1891). Šios teosofės reputacija yra pakankamai prieštaringa, nes daugelyje savo darbų ji atvirai laikosi rasistinių pažiūrų (The Secret Doctrine, Vol. II, p.200).
Teigiama, jog ji rėmėsi tuo, jog daugeliui tautų žodis „kairė“ turi ir alternatyvią neigiamą reišmę (angl. left 'paliktas', lot sinister 'nelaimingas', 'nusidėjelis'). Žmogaus dešinioji ranka paprastai būna stipresnė. Kadangi daugumai žmonių priimtini būtent tradiciniai tikėjimai, galėjo atsirasti sąsaja tarp pusių ir religijų. Šiuo metu satanistai atvirai teigia besilaiką „kairiosios rankos kelio“.
Jakštaičiai (Kretinga)

Etimologija

Pavadinimas asmenvardinės kilmės, kilo nuo pirmojo naujakurio Jakšto vaikų Jakštaičių pavardės. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas lenk. Jaksztaycie, Jaksztajcie, rus. Якштайцы, Якштайчяй, vok. Jakschtaizy, liet. Jakštaičiai, žem. Jakštātē.

Aplinkinės gyvenvietės

NarmantaiŽalgiriai – 5 kmPalšiai – 1 kmMažonai – 4 kmErlėnai – 5 kmGrūšlaukė – 6 kmBajoraliai – 4 kmJuodupėnai
SALANTAI – 7 km

Architektūra

Išliko 5 XVIII - XIX a. etnografinės sodybos (P. Alonderio, K. Maksvyčio, J. Vaičekausko, R. Gikarienės ir A. Kubiliaus). Vertingos kaip autentiški Žemaičių kraštui būdingi etninės architektūros statiniai, išlikę mažai ūkinės veiklos pakeistoje gamtinėje aplinkoje. Pagrindiniai saugomi sodybų statiniai – namas, svirnas, tvartas ir žardai.
2005 m. Jakštaičių kaimo gyvenvietė paskelbta valstybės saugoma urbanistine vietove.
Skrydžiai be sustojimų

Skrydžiai be sustojimų – orlaivių skrydžiai, kurių metu nevykdomi sustojimai. Tarptautinės oro linijų bendrovės vykdo ypač ilgus skrydžius be sustojimų (angl. Ultra long-haul non-stop flights).
Iki 2016 m. ilgiausias komercinis skrydis buvo Qantas bendrovės skrydis Nr. 8 (QF8/QFA8) iš Dalaso (JAV) į Sidnėjų (Australijoje) ir skrydis atgal (QF7/QFA7). Šio skrydžio ilgis yra 13 804 km (daugiau nei trečdalis atstumo aplink Žemę). Šie skrydžiai aptarnaujami Airbus A380 lėktuvais, o trukmė siekia 16 val. 55 min.
Kiti panašūs ypač ilgi komerciniai skrydžiai aptarnaujami tokių lėktuvų kaip Boeing 777-200LR/300ER ir Boeing 747-400/-8i.
Skrydžiai iš vakarų į rytus dėl tinkamų vėjo krypčių trunka mažiau laiko, nei tokie patys skrydžiai iš rytų į vakarus. Skirtingais sezono laikais tokių skrydžių trukmė taip pat skiriasi – Singapore Airlines skrydis iš Singapūro į Los Andželą vasarą trunka 16 val. 30 min., o žiemą – 15 val. 35 min.
Skrydžiai iš Europos į Australiją ar Naująją Zelandiją pagal atstumą būtų ilgesni už dabar esančius rekordinius skrydžius, tačiau jokia avialinijų bendrovė nevykdo tiesioginių skrydžių tarp šių žemynų. Šiuo metu visi 30 ilgiausių skrydžių vykdomi iš Šiaurės Amerikos.
Pirmasis ypač ilgas komercinio lėktuvo skrydis buvo atliktas 1989 m., kai Boeing bendrovei Quantas nuskraidino pirmąjį užsakytą Boeing 747–438 lėktuvą iš Londono į Sidnėjų. Šis skrydis truko 20 val. ir 9 min., o atstumas siekė 18 001 km.
Dabartinis QF 8 skrydis buvo pradėtas 2014 m. rugsėjo 29 d. Antrasis pagal atstumą yra Delta Air Lines kompanijos DL 201 maršrutas iš Johanesburgo į Atlantą.
2013 m. lapkričio 23 d. buvo sustabdytas tuomet ilgiausias skrydis iš Niuarko į Singapūrą. Singapore Airlines kompanijos Airbus A340-500 lėktuvas šį skrydį įvykdydavo per 18 val. 50 min.
2016 m. kovo 2 d. buvo pradėtas Emirates 449 skrydis iš Naujosios Zelandijos į JAE ir tapo ilgiausiu pasaulyje – skrydžio ilgis siekia 14 200 km. Šie skrydžiai vykdomi Boeing 777-200LR lėktuvais.
Kuršiai (Varėna)

Pavadinimo kilmė

Kaimo pavadinimas, manoma, yra kilęs nuo pavardės Kuršis ar Kuršys.
Vaidotas Globys

Biografija

2007 m. Kauno technologijos universitete baigė verslo administravimą.
UAB „Globegas“ direktorius.
Darbo partijos Tauragės rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Vaikai Kamilė, Andrius.
Ponas Niekas (2009 filmas)

Siužetas

Filmo siužetas turi medžio tipo struktūrą, t. y. prasideda nuo pagrindinio herojaus gimimo ir žiūrovui parodomi visi galimi jo gyvenimo variantai.
118 metų pagrindinis filmo herojus Nemo Niekas yra paskutinis mirtingasis žmogus Žemėje. Dienos iki jo mirties suskaičiuotos, todėl visas nemirtingas pasaulis stebi tiesioginį realybės šou. Aplink vien amžinai jauni klonai, jie nemirtingi, bet nesugeba patirti jausmų.
Pats Nemo tvirtina, kad nieko neprisimena apie savo jaunystę, bet psichiatras ir slapta į palatą įsibrovęs žurnalistas, po truputį traukia iš Nemo atminties jo gyvenimo smulkmenas, kurios dar labiau supainioja žiūrovus...
Kvaternijonas

Kvaternijonas (lot. quattor – keturi) – skaičių aibė, nekomutatyvus kompleksinių skaičių aibės praplėtimas. Kvaternijono koncepciją sumanė airis Viljamas Rovanas Hamiltonas 1843 m.

Savybės

Skirtingai, nei realių ar kompleksinių skaičių, kvaternijonų daugyba yra nekomutatyvi, t. y. , bet .
Taip pat menamųjų komponenčių porų sandaugų rezultatą galima vaizduoti cikline diagrama. Gretimų dviejų komponenčių sandauga nurodyta kryptimi yra lygi sekančiai komponentei, pvz.: , . Dauginant komponenčių poras priešinga kryptimi nei rodyklėmis nurodyta diagramoje gaunama trečia komponentė su neigiamu ženklu, pvz.: . Tą patį rezultatą galite matyti ir kvaternijonų daugybos lentelėje.

Panaudojimas

Kvaternijonai naudojami kompiuterinėje grafikoje objektų transformavimui trimatėje erdvėje. Kvaternijonai taip pat naudojami signalų apdorojime, fizikoje.
Pranas Bieliauskas

Biografija

Baigė Vilniaus kunigų seminariją. 1911 m. kunigas. 1911–1940 m. Vilniaus katedros vikaras. 1911–1940 m. vadovavo zitiečių Vilniaus skyriui. Nuo 1913 m. Lietuvių mokslo draugijos narys. 1914 m. Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti vienas steigėjų, jos Centrinio komiteto reikalų vedėjas. Dalyvavo Laikinojo Vilniaus lietuvių komiteto veikloje, rūpinosi labdara. 1927 m. lenkų valdžios suimtas, kalintas. 1940–1944 m. Aušros vartų koplyčios klebonas, vėliau Druskininkų Ratnyčios bažnyčios klebonas. Nuo 1947 m. Valkininkų bažnyčios klebonas. Sovietinės okupacijos metais persekiotas sovietinio saugumo. Palaidotas Valkininkų bažnyčios šventoriuje.
1915–1957 m. Vilniaus krašte rinko tautosaką ir etnografinę medžiagą. Užrašė daugiau kaip 3000 dainų su melodijomis, pasakų, smulkiosios tautosakos. 1936 m. sudarė ir išleido rinkinį „Varguolių dainos“. Išlikę jo dienoraščiai.  Įvairiuose leidiniuose, kuriuose rašoma apie žymų XX a. Vilniaus kunigą Praną Bieliauską, esama klaidų ir netikslumų bei likusių neaiškumų.
Bronius Narkūnas

Biografija

1954 m. baigė Ignalinos vidurinę mokyklą, 1960 m. Vilniaus universitete – lietuvių kalbą ir literatūrą.
1954–1955 m. Ignalinos rajono laikraščio „Kelias į komunizmą“ literatūrinis darbuotojas, 1960–1962 m. – Švenčionių rajono laikraščio „Žvaigždė“ literatūrinis darbuotojas, 1962–1968 m. – šio laikraščio skyriaus vedėjas, 1968–1995 m. laikraščio „Žvaigždė“ vyriausias redaktorius. Nuo 1995 m. Švenčionių rajono laikraščio „Žeimenos krantai“ ekonomikos skyriaus redaktorius, vėliau – „Švenčionių kraštas“ korespondentas.
Alf Poier

Alf Poier (g. 1967 m. vasario 22 d. Judenburge, Štirijoje) – austrų komikas ir dainininkas.
2003 m. Alf Poier atstovavo Austrijai „Eurovizijos“ dainų konkurse ir su vokiečių kalbos bei vienu iš Bavarijos dialektu atlikta daina „Weil der Mensch zählt“ užėmė 6 vietą – tai geriausias šalies rezultatas nuo 1989 m. Daina 10 taškų gavo iš Islandijos ir Portugalijos.
2005 m. dalyvavo Austrijos nacionalinėje atrankoje į Euroviziją su dviem dainomis („Hotel Hotel“ ir „Good Old Europa is Dying“), tačiau su antrąja daina finale užėmė antrą vietą.
Virginijus Komskis

Biografija

1981 m. baigė Plungės statybos technikumą, 2007 m. – Kaliningrado valstybinį technikos universitetą.
1983–1990 m. Rambyno tarybinio ūkio statybos darbų vykdytojas. 1990–1997 m. Pasienio policijos departamento Pagėgių pasienio Kontrolės tarnybos viršininkas. 1997–2008 m. UAB „Lavirga“ direktorius.
2008–2019 m. Pagėgių savivaldybės meras. Nuo 2019 m. Pagėgių savivaldybės administracijos direktorius.
2003–2019 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys. 
2002–2016 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir Teisingumas (liberalai demokratai) Pagėgių skyriaus narys.
Lumpėnų kaimo bendruomenės pirmininkas, VVG „Nemunas“ valdybos narys.
Sutuoktinė Laimutė, vaikai Eglė, Inga. Broliai Zenonas Komskis, Arvydas Komskis ir Kęstas Komskis.
Karolis I Anžu

Valdymas

Iš vyresniojo brolio karaliaus Liudviko IX 1246 m. gavo Anžu grafystę. 1248–1250 m. dalyvavo Liudviko IX kryžiaus žygyje į Egiptą. Popiežius Klemensas IV 1266 m. jį paskelbė Neapolio ir Sicilijos karaliumi. Remiamas popiežiaus 1266–1268 m. atkariavo valdų iš paskutinių Štaufenų dinastijos atstovų Sicilijos karalių Manfredo ir Konradino. Vėliau įsigijo valdų Balkanuose. 1277 m. nusipirkęs karūną, tapo nominaliu Jeruzalės karaliumi. Perkėlė Sicilijos karalystės sostinę iš Palermo į Neapolį. Dėl prancūzų diduomenės įsigalėjimo karaliaus dvare ir naujų mokesčių siciliečiai sukilo (vadinamieji Sicilijos mišparai) ir išvijo Karolio kariuomenę. Karolis I mirė rengdamas ekspediciją į Siciliją.
Eurovizijos dainų konkursas 1999

Formatas

Pirmą kartą nuo 1977 m., šio konkurso metu buvo panaikinta ilgametė taisyklė, kuri sąlygojo, kad kiekviena šalis turi dainuoti viena iš valstybinių kalbų. Dalyvaujančių šalių dauguma – keturiolika iš dvidešimt trijų valstybių nusprendė dainuoti visiškai arba iš dalies anglų kalba ir tik aštuonios šalys – visiškai jų nacionalinėmis kalbomis: Lietuva, Ispanija, Kroatija, Lenkija, Prancūzija, Kipras, Portugalija ir Turkija. Be to, pirmą kartą gyva muzika tapo neprivaloma konkurse. IBA pasinaudojo tuo ir nusprendė, kad panaikinus orkestrą iš konkurso, bus galima sutaupyti pinigų šou rengimui. Tai sukėlė nesutarimų dėl „Eurovizijos“ tradicionalistų, 1980 m. ir 1987 m. Eurovizijos nugalėtojas Johnny Logan kritikavo šį žingsnį, teigdamas, kad renginys bus panašus į karaoke.
Buvo paskelbta, kad nuo 2000 m. konkurso keturios Europos transliuotojų sąjungos (EBU) didžiausios finansininkės – Vokietija, Ispanija, Prancūzija ir Jungtinė Karalystė automatiškai patenka į konkurso finalą, nepriklausomai nuo rezultatų per paskutinius penkerius metus.
Latvija mėgino debiutuoti konkurse, bet vėliau pasitraukė. Tai suteikė Vengrijai galimybę grįžti į konkursą, tačiau Magyar Televízió nusprendė nedalyvauti. Tai leido Portugalijai dalyvauti konkurse.
Po interneto apklausos vienos iš favoritų laimėti konkursą buvo laikomos Islandijos atstovė Selma su daina „All Out of Luck“ ir Kipro atstovė Marlain su daina „Tha 'ne erotas“. Tačiau, nors Islandija užėmė antrą vietą nusileisdama tik Švedijai, Kiprui nepavyko surinkti pakankamai žiūrovų balsų; šalis užėmė priešpaskutinę vietą su dviem taškais, kuriuos skyrė Jungtinė Karalystė.
Arježas (departamentas)

Istorija

Įsteigtas pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais Fua ir Kuresano kunigaikštysčių dalyje.

Geografija

Arježo departamentas ribojasi su Aukštutinės Garonos, Odo, Rytų Pirėnų departamentais, Ispanijos Leridos provincija ir Andora.

Klimatas

Klimatą formuoja Centrinis masyvas, jaučiama ir Viduržemio jūros įtaka. Vidutinė temperatūra 14°C, aukščiausia +19 °C, žemiausia 8 °C.

Ekonomika

Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis.

Turizmas

Turistus traukia kalnai ir pilys.

Politika

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 2 senatoriai, Atstovų rūmuose – 4 deputatai. Generalinę tarybą sudaro 23 nariai, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.
Nernsto efektas

Nernsto efektas – reiškinys, kai tekant elektros srovei puslaidininkiu, esančiu skersiniame magnetiniame lauke, srovės kryptimi atsiranda temperatūros gradientas.

Reiškinio priežastis

Jo priežastis ta pati – relaksacijos trukmės (tuo pačiu ir judrumo) priklausomybė nuo energijos (greičio). Jeigu išbarstymo mechanizmas toks, kad greitųjų elektronų relaksacijos trukmė mažesnė už lėtųjų elektronų relaksacijos trukmę. Tuomet greitųjų elektronų nukrypimas nuo pradinio tiesiaeigio judėjimo krypties magnetiniame lauke bus mažesnis, negu lėtųjų. Tokiu būdu įjungus magnetinį lauką įvairių elektronų indėlis į srovę pasikeičia.

Išilginis temperatūrų skirtumas

Didelės energijos elektronai beveik nekliudomai pasiekia kitą kristalo galą, kur dėl smūgių į gardelę atiduoda savo perteklinę energiją, ir kristalas įšyla. Lėtesnieji elektronai lieka pirmajame gale, kur smūgių metu atima iš gardelės tam tikrą energiją ir ją atvėsina. Temperatūrų skirtumas didėja tol, kol dėl šiluminio laidumo atsiradęs šilumos srautas nesusilygina su greitųjų elektronų pernešamu šilumos srautu. Nusistovėjus pusiausvyrai, temperatūrų skirtumas kristalo galuose nebekinta. Tokiu būdu, magnetiniame lauke atsiranda išilginis temperatūrų skirtumas (Nernsto efektas).
Deltuvėlė

Aplinkinės gyvenvietės

Pabaiskas – 4 km
Atviroji kolonija

Atviroji kolonija – laisvės atėmimo bausmes vykdanti institucija, skirta neatsargiai ir nesunkiai nusikaltusiems nuteistiems pilnamečiams asmenims laikyti. Atvirose kolonijose laisvės atėmimo bausmę taip pat atlieka nuteistieji, perkelti į atviras kolonijas įstatymo nustatyta tvarka iš kitų įstaigų, atsižvelgiant į kaltininko asmenybę, padaryto nusikaltimo pobūdį ir pavojingumą.
Atviroji kolonija, kartu su pataisos namais ir kalėjimu, daugelyje šalių yra viena iš pataisos įstaigų rūšių. Pagal nuteistųjų laikymo ir režimo sąlygas panašios įstaigos atskirose šalyse dar vadinamos atviruoju kalėjimu (angl. open prison), kolonija-gyvenviete (rus. колония-поселение). Kaliniams patikima atlikti bausmę užtikrinant jų minimalią priežiūrą ir įstaigos perimetro saugumą, ir dažnai jie nėra uždaromi į kalėjimo kameras. Kaliniams gali būti leista dirbti, atliekant bausmę.

Bausmės atlikimo ypatumai

Atviroji kolonija aptveriama tvora su kontrolės ir praleidimo punktu. Teismo nutarimu nuteistieji, bausmę atliekantys atvirose kolonijose, gyvena be apsaugos, bet prižiūrimi, jiems taikomos socialinės reabilitacijos priemonės. Dienos metu, nuo kėlimosi iki miego, nuteistieji gali laisvai judėti nustatytoje teritorijoje, su savimi turėti pinigų ir vertingų daiktų, taip pat neribojamas pasimatymų, pašto ir perduodamų siuntinių skaičius. Vienoje atviroje kolonijoje gali būti laikomi ir nuteistieji vyrai, ir nuteistosios moterys.
Atviroji kolonija
Atvirosios kolonijos administracijai leidus, nuteistieji gali be priežiūros išvykti už kolonijos ribų, neturintys galiojančių nuobaudų – kas tam tikrą laikotarpį kelioms paroms ar per atostogas vykti į namus. Apie nuteistojo išvykas į namus pranešama prokurorui bei vietovės, į kurią vykstama, policijos komisariatui. Išvykę už atviros kolonijos teritorijos ribų, nuteistieji gali būti stebimi elektroninio stebėjimo priemonėmis.
Į atvirą koloniją perkelti nuteistieji, kurie be pateisinamų priežasčių nedirba ar nesimoko, daro teisės pažeidimus, kelia pavojų kitiems asmenims, atvirosios kolonijos direktoriaus įsakymu grąžinami iš atviros kolonijos į pataisos namus.
Lietuvoje veikia Pravieniškių pataisos namai-atviroji kolonija.
Jonas Beresnevičius

Biografija

1973 m. gamyklos „Nuklonas“ Projektavimo konstravimo skyriaus darbuotojas, vadovas, nuo 1995 m. Šiaulių apskrities viršininko administracijos Informatikos skyriaus vedėjas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. sausio mėn. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, LSDP Šiaulių skyriaus Aušros grupės pirmininkas.
1990–1995 m. Šiaulių miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Bakūžė (savaitraštis)

Bakūžė – Lietuvos visuomenės kultūros ir ekonomikos savaitinis laikraštis, išleistas 1924 m. gegužės 15 d. Kapčiamiestyje.

Istorija

Vienas iš pirmųjų leidinių, skirtų provincijos inteligentijai. Spausdino A. Aguševičiaus spaustuvė Marijampolėje. Išleistas tik vienas 8 psl. numeris.
Redaktorius ir leidėjas Stasys Kulėšis.
Dikilis

Istorija

Dikilis susikūrė XIX a. pr. kaip vandens šaltinis prie klajoklių kelių link Zeilos ar Tadžuros. Kolonijiniais metais čia prancūzai buvo įrengę tvirtovę. Ogadeno karo metais (1977–1978 m.) Dikilyje apsistojo daug somalių pabėgėlių iš Etiopijos.
Vitas Gerulaitis

Karjera

Žaisti tenisą mokėsi pas tėvą Vytautą Gerulaitį. 1970 m. tapo Niujorko katalikų mokyklų čempionu. 1971 m. JAV teniso pirmenybių vyrų dvejetų (su G. Scott) čempionas. 1975 m. laimėjo vyrų dvejetų turnyrą Vimbldone. Du kartus suklupo Vimbldono pusfinalyje 1977 ir 1978 m.
V. Gerulaičio didžiausias sportinis pasiekimas buvo 1977 m. gruodžio mėn. pasiekta pergalė Australijos atvirajame čempionate. Finale jis įveikė Džoną Loidą 6-3, 7-6, 5-7, 3-6, 6-2. 1979 m. V. Gerulaitis pralaimėjo finalą kitam niujorkiečiui Džonui Makinrojui JAV atvirajame čempionate 7-5, 6-3, 6-3. V. Gerulaitis pasiekė trečiąjį Didžiojo Kirčio finalą 1980 m. Prancūzijos atvirajame čempionate, kur turėjo pripažinti Bjorno Borgo pranašumą pralaimėdamas visus tris setus 6-4, 6-1, 6-2.
1979 m. JAV rinktinės sudėtyje laimėjo Deviso taurę. Per visą karjerą V. Gerulaitis laimėjo 24 vyrų vienetų ir 8 dvejetų varžybas. 1978 m. pagal vyrų vienetų skirstymą jis buvo trečioje vietoje pasaulyje. 1986 m. baigė savo profesionalo karjerą.
V. Gerulaitis pasižymėjo žaibiška reakcija ir gebėjimu staigiai judėti po aikštelę žaidimo metu. Kai kurie teniso specialistai pastebi, kad jeigu ne artima draugystė su B. Borgu, Gerulaitis būtų galėjęs užimti pačią aukščiausią pakylą pasaulyje, jeigu būtų kovojęs agresyviau ir narsiau. Jo tėvas – Lietuvos teniso čempionas, sesuo taip pat žaidė profesionalų tenisą JAV. V. Gerulaitis rūpinosi neturtingų vaikų mokymu, įkūrė jų rėmimo fondą, teniso mokyklą Floridoje. Buvo TV sporto laidų komentatorius.
1994 m. rugsėjo 18 d., eidamas 41-uosius metus mirtinai apsinuodijo bekvapėmis anglies monoksido dujomis (smalkėmis), nakvodamas pas savo draugą. Jo laidotuvėse dalyvavo jo buvę varžovai ir draugai Bjornas Borgas, Džonas MakEnrojus ir kiti.
Pterugai

Pterugai (lot. pteruges, kitaip dar pteryges} – dekoratyvinis odinis sijonas iš dirželių, kokius vilkėdavo senovės Graikijos ir Romos kareiviai. Dirželiai dažnai būdavo gausiai nusegioti metalinėmis kniedėmis. Neretai dirželio būdavo tokio pavidalo, kad primindavo plunksnas. Iš to atsirado ir pterugų pavadinimas.
Manoma, kad pterugus sugalvojo senovės Graikijos kariai, kurie savo linotoraksų apatinę dalį vertikaliai supjaustydavo į juostas, kad netrukdytų judėti kojoms.
Romos pterugai kaip šarvų dalis buvo menkaverčiai. Jie buvo daugiau dekoratyviniai, negu apsauginiai. Romos kareiviai prie pterugų dirželių prisegdavo metalinius žetonus, rodžiusius kampanijas, kuriose jie kariavo.
Pterugus nešiodavo opcionai, centurionai, karo tribūnai, konsulai ir net imperatoriai,
Kitas pterugų variantas buvo panašūs dirželiai, primenantys epoletus ir dėvimi ant pečių.
Siauralapis kavamedis

Istorija

XVIII a. siauralapį kavamedį atrado švedų botanikas Adam Afzelius, pirmasis aprašė škotijos botanikas George Don.
1894 m. Siera Leonės kolonijos administratorius seras William H. Quayle Jones karališkajam Kew botanikos sodui parvežė sėklų mėginį. Vėliau augalų mėginiai buvo išsiūsti į Trinidadą. 1898 m.  karališkojo botanikos sodo viršininkas, Trinidade, J. H. Hart pranešė, kad nuimtas kavamedžių derlius. Paruoštos kavos skonį jis apibūdino  kaip puikų ir prilygstantį arabiniam kavamedžiui (Coffea arabica).