google/wiki40b huggingface dataset:
Mikčiojimas

Mikčiojimas – sunkus kalbos, komunikacinės (bendravimo) funkcijos, sutrikimas. Jis dažnai prasideda ikimokykliniame amžiuje ir tada lengviausiai pašalinamas.

Mikčiojimo požymiai

Mikčiojant sutrinka žodinis bendravimas su aplinkiniais žmonėmis. Nesant pašnekovo, pavyzdžiui, žaidžiant, kalbant su savimi, vaikas gali nemikčioti. Todėl mikčiojimas nėra pastovus sutrikimas, jis priklauso nuo bendravimo situacijos sudėtingumo. Išorinis mikčiojimo požymis yra nesklandi kalba. Iš pradžių mikčiojantys vaikai nevalingai kartoja atskirus skiemenis ar garsus. Vėliau išsivysto sunkesnė mikčiojimo forma, kai vaikas spazmiškai Įtempia kalbos padargus prieš kurį nors garsą, darydamas įvairaus ilgumo pauzę (kartais iki keliasdešimties sekundžių). Šie spazminiai traukuliai būna tik kalbant ir tik prieš kai kuriuos garsus. Dažniausiai užsikertama prieš dusliuosius priebalsius p, t, k, rečiau prieš b, d, g ir dar rečiau prieš balsius. Tardamas sunkesnius žodžius, mikčiojantis bando sau padėti rankų, kojų ir net liemens judesiais, nevalingai iškraipo veidą. Neretai pakinta vaiko balsas ir kalbos intonacija. Mikčiojantys vaikai greitai suvokia savo trūkumą, dėl to vengia ir bijo kalbėti, labai jautriai reaguoja į vienmečių pajuoką. Visa tai žalingai veikia psichinį vystymąsi.

Mikčiojimo priežastys

Mikčioti dažniausiai pradeda 2-5 metų vaikai, kiti pradeda mikčioti I-oje klasėje ir lytinio brendimo pradžioje. Berniukai dažniau mikčioja. Nustatyta, kad mikčiojimas atsiranda persirgus įvairiomis ligomis. Jei šeimoje ar aplinkoje yra mikčiojančiųjų, tai vaikas gali pradėti mikčioti. Mikčiojimas taip pat atsiranda dėl nervų sistemos silpnumo, jos pervargimo, įvairių psichinių traumų, sekinančių vaiko nervų sistemą. Daugelis tėvų galvoja, kad vaikai pradeda mikčioti išsigandę. Išgąstis nėra vienintelė priežastis, jis tik išprovokuoja mikčiojimą. Tai patvirtina paprastas faktas: daug vaikų ko nors išsigąsta, bet ne visi pradeda mikčioti. Mikčiojimui atsirasti turi įtakos kalbos raidos tempai, jos mokymo ypatybės ir pan. Kai kuriais atvejais vaikams būdingas žodžių ar jo dalių kartojimas (fiziologinė iteracija) užsitęsia ir virsta užsikirtimu, būdingu mikčiojimui. Taip įvyksta dėl to, kad vaikas ne palaipsniui pereina į sudėtingesnės kalbos etapą. Toks peršokimas gali Įvykti dėl individualių vaiko savybių: padidėjusio dirglumo, perdėto plepumo arba, kaip matėme, dėl netinkamo suaugusiųjų vadovavimo vaiko kalbos raidai, t. y. kai tėvai ar artimieji fiksuoja vaiko dėmesį į kartojimą ir kelia padidintus reikalavimus jo kalbai.
Evanas Aleksandrovas-Ridley

Karjera

Lietuviškų šaknų turintis žaidėjas 2014 m. atvyko į Lietuvą ir atstovavo FK Ekranas komandą. 
Nuo 2018 m. FK Sūduva narys.
Etikos kodeksas

Etikos (elgesio) kodeksas – principų ir vertybių rinkinys, kuriuo nustatomi organizacijų, valstybės įstaigų, įmonių ir individų elgesio lūkesčiai ir standartai. Etikos kodeksai taikomi ir pačioms smulkiausioms organizacijoms, jų darbuotojams ar savanoriams.
Jungtinių Tautų Konvencijoje prieš korupciją (Lietuvos Respublikos Seimas ją ratifikavo 2006 metais) elgesio kodeksai valstybės tarnyboje įvardinti kaip korupcijos prevencijos priemonė. Šis dokumentas Konvencijos šalis įpareigoja taikyti elgesio kodeksus, kad viešosios funkcijos būtų atliktos sąžiningai, garbingai ir tinkamai. Etikos kodeksų viešajame sektoriuje svarbą ne kartą pabrėžė Tarptautinė Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO).
Užraktas (programavimas)

Užraktas (angl. lock) – programavime naudojama sąvoka, apibūdinanti objektą, saugantį įėjimą į kodo sekcijas, kurių vykdymas vienu metu (lygiagrečiose gijose) yra negalimas arba apribotas.
Užraktas paprastai būna atsakingas už vienos konkrečios duomenų struktūros (vieno duomenų bazės įrašo, duomenų bazės indekso, grafinės vartotojo sąsajos komponento ir pan.) apsaugojimą nuo vienmetinio keitimo iškart keliomis gijomis. Tokie keitimai sukuria lenktynių aplinką ir gali sugadinti duomenų struktūros turinį. Užraktas pats yra objektas.
Užraktas turi bent vieną užrakinimo ir bent vieną atrakinimo metodą. Naujai sukurtas užraktas yra „atrakintas“. Gija, norinti keisti jo saugomą objektą, pirmiausia kviečia užrakto užrakinantį metodą, o baigusi keitimus – atrakinantį metodą. Jei tuo metu, kuomet užraktas užrakintas, jo užrakinimo metodą dar kartą kviečia kitos vykdymo gijos, šių gijų vykdymas pristabdomas, kol pirmoji gija užraktą atrakins. Atrakinus užraktą, viena iš laukiančių gijų „atgaivinama“, kartu jį užrakinant dabar jau šiai gijai.
Paprastai užraktą gali atrakinti tik ta vykdymo gija, kuri jį užrakino.

Užraktų tipai

Pakartotinai užrakinamas (angl. reentrant) užraktas gali būti daug kartų rakinamas tos pačios gijos, kiekvieną kartą iškart suteikiant priėjimą prie saugomos struktūros. Toks užraktas turi rakinimų skaitiklį, kuris vienetu padidėja užrakinant ir vienetu sumažėja atrakinant. Užraktas atrakinamas tik tuomet, kai šio skaitiklio reikšmė lygi nuliui. Sykį užrakintą užraktą pakartotinai rakinti paprastai gali tik ta pati gija.
Skaitymo-rašymo užraktas suteikia dviejų tipų (skaitymo ir rašymo) leidimus. Skaitymo leidimas gali būti suteiktas tuo pat metu daugeliui gijų, tačiau negali būti suteiktas jei tuo metu kitai gijai suteiktas rašymo leidimas. Rašymo leidimas gali būti suteiktas tik vienai gijai.
Garbingas (angl. fair) užraktas atrakinus suteikia leidimą tai gijai, kuri šio leidimo laukė ilgiausiai. Taip išlyginamas gijų laukimo laikas, tačiau užrakto algorimtas tampa sudėtingesnis, „Garbingo“ užrakto naudojimas ne visada yra optimalus sprendimas.
Užraktai nėra skirti apriboti vienu metu su saugomu objektu dirbančių gijų skaičių kokia nors konkrečia (didesne nei vienetas) reikšme. Tam naudojami semaforai.
Jonas Lukoševičius

Jonas Lukoševičius (1904 m. lapkričio 15 d. Kamšai, Kalvarijos apskr. – 1979 m. vasario 12 d. Vilnius) – Lietuvos agronomas ekonomistas, visuomenės veikėjas, ekonomikos mokslų kandidatas (1951 m.).

Biografija

1924–1926 m. studijavo Lietuvos universitete, buvo Studentų socialistų draugijos narys. Už dalyvavimą mitinguose kalintas. Po 1926 m. Gruodžio septynioliktosios perversmo emigravo į Vokietiją. 1931 m. baigė Karaliaučiaus universitetą. 1933 m. Vokietijoje suimtas, grąžintas į Lietuvą, nuteistas 6 m. kalėti.
1940–1941 m. ir 1944–1946 m. Plano komisijos Žemės ūkio skyriaus viršininkas. 1946–1947 m. Lietuvos mokslų akademijos prezidiumo mokslinis sekretorius. 1947–1956 m. dirbo įvairiuose žemės ūkio institutuose. 1945–1950 m. Vilniaus universiteto, 1957–1961 m. – Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, nuo 1958 m. docentas. 1956–1979 m. dirbo Žemdirbystės instituto Vokės filiale; 1957–1965 m. direktoriaus pavaduotojas, 1965–1979 m. Žolės miltų skyriaus vedėjas.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritis – darbo organizavimas ir pašarų gamyba. Paskelbė 50 mokslinių straipsnių.
Sasnava

Istorija

1817 m. marijonai pastatė koplyčią. Nors pirmoji mūrinė Sasnavos bažnyčia suprojektuota dar 1906 m., tačiau dėl I pasaulinio karo ji pastatyta tik 1928–1938 metais. Senoji Sasnavos bažnyčia atkurta Lietuvos liaudies buities muziejuje.
2005 m. gegužės 3 d. Prezidento dekretu patvirtintas Sasnavos herbas.
Michailas Gurevičius

Michailas Gurevičius (rus. Михаил Иосифович Гуревич, 1892 m. gruodžio 31 d. Rubanščinos k., Kursko gubernija – 1976 m. lapkričio 25 d. Leningradas) – tarybinis inžinierius aviakonstruktorius, 155-tojo Bandomojo konstravimo biuro (OKB-155) vadovas, Socialistinio Darbo didvyris (1957 m.), technikos mokslų daktaras (atitinka Lietuvos habilituotą daktarą).

Biografija

Gimė 1892 m. gruodžio 31 d. mechaniko šeimoje.

1902 m. ėmė mokytis Achtyrkos miesto (Charkovo gubernija) gimnazijoje, kurią 1910 m. baigė su sidabro medaliu ir tais pačiais metais įstojo į Charkovo universiteto Matematikos fakultetą.

Iš Charkovo universiteto pašalino už dalyvavimą studentų neramumuose ir išsiuntė už gubernijos ribų. 1912 m. išvyko į Prancūziją, kur mokėsi Monpeljė universitete.
1914 m. grįžo atostogų į Rusiją ir, prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, joje liko. Gyveno atsitiktiniais uždarbiais, dirbo braižytoju, piešė plakatus, teikė privačias pamokas.
1917 m. M. Gurevičius įstojo į Charkovo technologijos institutą, kuriame mokėsi su didelėmis pertraukomis dėl Pilietinio karo. 1925 m. baigė Charkovo technologijos instituto Lėktuvų gamybos fakultetą.
Nuo 1925 m. dirbo inžinieriumi konstruktoriumi draugijos „Šiluma ir jėga“ Charkovo skyriuje.
1929 m. persikraustė į Maskvą ir dirbo įvairiuose konstravimo biuruose dirbo inžinieriumi konstruktoriumi ir grupės vadovu. Prancūzo konstruktoriaus P. Rišaro konstravimo biure dalyvavo kuriant torpednešį ir stambias skraidančias valtis. Savarankiškai projektavo sunkųjį šturmo lėktuvą TŠ-3 (rus. ТШ-3).

1936-1937 m. M. Gurevičius su tarybine aviacijos delegacija buvo komandiruotėje aviacijos gamyklose Baltimorėje (JAV), kur dalyvavo TSRS perkant iš JAV transporto lėktuvo Douglas DC-3 gamybos licenciją.
1937–1939 m. M. Gurevičius vadovavo eskizinio projektavimo brigadai N. Polikarpovo OKB.
1939 m. M. Gurevičius ėmė dirbti A. Mikojano KB. 1940 m. A. Mikojanas ir M. Gurevičius sukūrė naikintuvą MiG-1, o vėliau patobulintą jo variantą MiG-3. 1940–1941 m. MiG-3 buvo gaminamas didele serija, Didžiojo Tėvynės karo pradžioje dalyvavo karo veiksmuose. Karo metais M. Gurevičius dalyvavo kuriant bandomuosius lėktuvus.
1940–1957 m. M. Gurevičius buvo vyriausiojo konstruktoriaus pavaduotojas, 1957–1964 m. – Mikojano OKB vyriausiasis konstruktorius. Kūrė greituosius ir viršgarsinius fronto naikintuvus, kurių daugelis buvo gaminami didelėmis serijomis ir buvo TSRS Karinių oro pajėgų ginkluotėje.
Astrid Lindgren

Biografija

Astrida Lindgren užaugo Neso miestelyje, netoli Vimerbio, Smolande. Didžioji dalis jos knygų paremtos šviesiais vaikystės prisiminimais.
Astrida Lindgren buvo Samuelio Augusto Eriksono ir Hanos Džonson dukra. Turėjo dvi seseris. Brolis Gunaras Eriksonas buvo Švedijos parlamento narys. Baigusi mokyklą, Lindgren pradėjo dirbti vietinėje Vimerbio laikraščio redakcijoje. Būdama 18-os metų pastojo, tačiau su vaiko tėvu nesusituokė. 1926 m. Kopenhagoje Astrid Lindgren susilaukė sūnaus Larso.
1926 m. rašytoja persikėlė į Stokholmą. 1931 m.sukūrė šeimą su savo viršininku Sturu Lindgrenu (1898–1952). Po trejų metų, 1934 m., Astrida susilaukė antrojo vaiko, Karinos, kuri vėliau tapo vertėja. 1941 m. šeima persikėlė į Dalagatano apartamentus, pro kurių langus matėsi visas Vasaparkenas, kur rašytoja gyveno iki pat mirties.
Astrida Lindgren mirė 2002 m., sulaukusi garbingo 94 m. amžiaus. Po jos mirties Švedijos vyriausybė įsteigė Astridos Lindgren premiją. Tai didžiausias pasaulyje piniginis apdovanojimas vaikų ir jaunimo literatūros kūrėjams bei populiarintojas – jos dydis siekia 5.2 mln. Švedijos kronų.

Apdovanojimai ir atminimo įamžinimas

Pelnė kelias dešimtis apdovanojimų, o 1958 m. rašytojai įteiktas Hanso Kristiano Anderseno medalis. Rašytojos garbei pavadintas asteroidas 3204 Lindgren, švedų palydovas Astrid, jos atvaizdas yra ant 20 Švedijos kronų banknoto. Įsteigta Astridos Lindgren premija.
Algirdas Blažys

Biografija

Mokėsi Dabužių pradinėje mokykloje, Kavarsko progimnazijoje. 1950 m. MGB areštuotas, karinio tribunolo nuteistas 25 metams kalėjo Mordovijos ir Omsko lageriuose. 1956 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo elektriku Anykščių Statybos montavimo valdyboje ir Panevėžio „Lietkabelis“. 1971 m. gamyklos „Ekranas“ darbininkas. 1972 m. su pagyrimu baigė Panevėžio politechnikumą, elektrotechnikas. 1972 m. paskirtas „Ekrano“ gamyklos vyriausiojo energetiko skyriaus inžinieriumi konstruktoriumi, 1976 m. vyresnysis inžinierius. 2005 m. Seimo nario padėjėjas – sekretorius.
Tėvynės sąjungos Panevėžio miesto skyriaus narys. Lietuvos Sąjūdžio Panevėžio skyriaus tarybos narys. Lietuvos Sąjūdžio seimo narys nuo 1992 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos valdybos narys.
1997–2000 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Bronislava, vaikai Audronė, Rūta, Eglė.
CF Reus Deportiu

Istorija

Klubas įkurtas 1909 m. Ilgą laiką žaidė regioninėse pirmenybėse. 2016/2017 m. debiutavo LaLiga2 pirmenybėse.

Pasiekimai

2016/2017 m. debiutavo LaLiga2 pirmenybėse. užėmė 11 vietą. Tai yra aukščiausias pasiekimas per visą klubo istoriją.
Ibara (Ekvadoras)

Istorija

Ibara ispanų įkurta 1606 m. Tuomet pastatyta daug bažnyčių, visuomeninių pastatų, tačiau 1868 m. žemės drebėjimas Ibarą sulygino su žeme, žuvo 6000 žmonių. Ibara atkurta 1872 m.
Netoli Ibaros yra Karanki gyvenvietė, kurioje gimė inkų imperatorius Atahualpa. Vietiniai gyventojai jau tais laikais iš Imbaburos ugnikalnio sniego ir ledo gamindavo šerbetą.
Labotiškiai

Istorija

Kaimas užrašytas 1686 metų Dubingių kunigaikštystės inventoriuje. Tada jame buvo keturi namai.

Aplinkinės gyvenvietės

Dubingiai – 4 kmDegsnė – 1 km
Fotometrija (astronomija)

Fotometrija astronomijoje naudojama astronominio objekto elektromagnetinės spinduliuotės srautui arba intensyvumui matuoti. Fotometrijos naudojami metodai priklauso nuo to, koks bangos ilgis tyrinėjamas. Dažniausiai spinduliavimas analizuojamas pasitelkiant teleskopus: užfiksavus (kartais praėjusią pro specialius optinius filtrus) ir įrašius šviesos energiją šviesai jautriu instrumentu. Fotometrija matuoja tik spinduliuotės srautą ir intensyvumą, jei tiriamas dar ir spinduliuotės spektras, tai jau spektrofotometrija.

Metodai

Fotometrijos metodai priklauso nuo tiriamos spinduliuotės bangos ilgio. Dažniausiai šviesa surenkama teleskopu, praleidžiama pro kokį nors specialų filtrą ir siunčiama į šviesai jautrų įtaisą. Filtrų, kuriuos praeina šviesa, rinkinys vadinamas fotometrine sistema.
Anksčiau infraraudonosios srities fotometrija buvo atliekama fotoelektriniais fotometrais - prietaisais, matuojančiais objekto šviesos intensyvumą, nukreipiant iš jo ateinančią šviesą į šviesai jautrią plokštelę. Dabar visam spektrui fotometrus pakeitė CCD, tačiau fotometrai dar naudojami situacijose, kuriose reikia ypatingos laikinės skyros.
Juozas Algirdas Rudaitis

Biografija

1999 m. UAB „Litrans Greshake“ transporto skyriaus viršininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, LDDP tarybos narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys.
1995–1997 m. (LDDP sąraše) Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Skraičionys

Istorija

1970–1977 m. Skraičionys buvo Jurgelionių apylinkės centras.
Koldūnai

Koldūnai (rus. пельмени) – tradicinis Rytų Europos virtuvės (ypač Rusijos) patiekalas.
Gaminamas iš tešlos ir maltos mėsos. Tešla paruošiama iš miltų, vandens, druskos, kiaušinių. Tada suminkyta tešla pjaustoma nedideliais gabaliukais kurie iškočiojami į nedidelį apskritimo formos plotą (kartais iškočiojamas didelis tešlos gabalas vėliau jį pjaustant į mažesnius). Ant paruoštos tešlos gabalėlio dedama malta, pasūdyta, su prieskoniais arba svogūnais mėsa (kiauliena, jautiena kartais aviena), suvoliota į nedidelį gumulėlį. Mėsa apgaubiama tešla, o kraštai užlipdomi (kad verdant neišbėgtų mėsa). Paruošti koldūnai dedami į verdantį pasūdytą vandenį ir verdami keletą minučių.
Patiekiami su grietine arba spirgučiais.
Lietuviškas žodis „koldūnai“ kildinamas iš totoriško „kuldum“.
Dabar parduotuvėse dažnai parduodami šaldyti koldūnai, kuriuos belieka tik išvirti.
Stasys Kuzminskas

Stasys Kuzminskas (1901 m. sausio 21 d. Šaukotas – 1989 m. gruodžio 19 d. Notingemas) – Lietuvos ekonomistas, Didžiosios Britanijos lietuvių bendruomenės veikėjas, ekonomikos daktaras (1942 m.).

Biografija

Nuo 1923 m. valstiečių liaudininkų partijos narys. 1923 m. baigęs Berlyno aukštąją prekybos mokyklą dirbo Kooperacijos banke, 1923–1931 m. Finansų ir Žemės ūkio ministerijose bei Kauno Aušros gimnazijoje. 1927–1936 m. Kooperacijos banko ir bendrovės „Lietūkis“ valdybų narys. 1930 m. dalyvavo steigiant Ekonominių studijų draugiją. 1931–1936 m. užsienio reikalų ministerijos Ekonomikos departamento direktorius. 1934–1936 m. Lietuvos atgimimo draugijos pirmininkas. 1936–1940 m. Lietuvos pasiuntinybės Berlyne prekybos patarėjas. 1940–1941 m. Berlyno lietuvių draugijos pirmininkas. 1941–1945 m. Vokietijos koncerno „IG Farbenindustrie“ ūkinis patarėjas. 1946–1947 m. lietuvių pabėgėlių atstovas Flensburge. 1947–1952 m. Didžiosios Britanijos darbo ministerijos vertėjas ir socialinės globos tarnautojas Notingemo apygardoje. 1949–1970 m., su pertraukomis, Didžiosios Britanijos lietuvių sąjungos tarybos pirmininkas. 1952–1970 m. Karališkosios karo aviacijos (Royal Air Force) koledžo (Kranvelis, Linkolnšyro grafystė) vyr. instruktorius ir vokiečių bei rusų kalbų dėstytojas. 1979 m. Tautinės paramos fondo, kuris rėmė Lietuvos disidentų šeimas, vienas steigėjų.
1930 m. žurnalo „Tautos ūkis“ steigėjas ir kurį laiką redaktorius. Dalyvavo steigiant žurnalą „Santarvė“, laikraščius „Sekmadienis“, „Tėvų žemė“. Laikraščiuose „Lietuvos žinios“, „Lietuvos ūkininkas“, „Talka“, „Britanijos lietuvis“, „Lietuvos aidas“ ir kituose rašė apie Lietuvos užsienio prekybą, kooperaciją Lietuvoje, ūkio plėtros tendencijas, Lietuvos laisvės bylą, rezistenciją ir kita.
Irene Piotrowski

Biografija

Gimė 1941 m. liepos 9 d. Skaudvilėje, artėjant raudonajai armijai kartu su tėvais pasitraukė į Vokietiją iš kur 1948 m. išvyko gyventi į Vankuverį. Mokydamasi mokykloje pamėgo bėgimą, tačiau 1959 m. baigusi mokslus tapo mokytoja. Po kiek laiko vėl pradėjo intensyviai sportuoti, jos treneriu tapo jos būsimas vyras Heinz Piotrowski. 1962 m. bėgikė pagerino Kanados 100 m bėgimo rekordą. 1963 m. tapo Kanados 100 m bėgimo rungties nugalėtoja ir 1964 m. išvyko į Tokijo olimpines žaidynes, kur pusfinalyje savo bėgime užėmė 5 vietą. 1968 m. olimpinėse žaidynėse Meksike dar kartą pagerino Kanados rekordą 11,3 sekundžių, tačiau medalio iškovoti nepavyko, pusfinalyje savo bėgime užėmė 6 vietą. 1973 m. pasitraukė iš profesionalaus sporto ir išsiskyrė su vyru. 1993 m. įtraukta į Britų Kolumbijos šlovės muziejų.
Jokūbas Daumantas

Biografija

Mokėsi Panevėžio realinėje mokykloje, 1888–1893 m. studijavo Rygos politechnikos institute. Studijų metais gabeno pogrindinę literatūrą iš pasienio į Rygą.
1898–1905 m. – Kėdainių Chrapovickio banko vadėjas.
Nuo 1896 m. – LSDP narys, 1901–1905 m. LSDP CK narys, LSDP iždininkas, slapyvardis – Plikis.
1905 m. įvykių dalyvis. Dėl to netekęs darbo, išvyko į Belaja Cerkov. Į Vilnių grįžo 1918 m. Visą laiką bendradarbiavo nelegalioje spaudoje.
Česlovas Pečkys

Biografija

1957–1961 m. lankė Gudelių kaimo mokyklą, vėliau mokėsi Skriaudžių aštuonmetėje, 1968 m. baigė Veiverių vidurinę mokyklą. 1973 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, įgijo veterinarijos gydytojo specialybę.
1973 m. pagal paskyrimą – Žemės ūkio ministerijos Veterinarijos valdybos vyriausias veterinarijos gydytojas epizootologas. 1973–1974 m. tarnavo armijoje. 1974–1977 m. Bagotosios kolūkio veterinarijos gydytojas, 1977–1980 m. Kauno rajono „Pirmūnų“ kolūkio, 1980–1992 m. Vinčų ir Kazlų Rūdos veterinarinių apylinkinių ligoninių vedėjas. 1992–2002 m. L. Mėdžiuvienės firmos „Čečeta“ vyriausias veterinarijos gydytojas inspektorius, 2002–2007 m. Marijampolės valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos vyriausias veterinarijos gydytojas inspektorius Kazlų Rūdos savivaldybėje. Nuo 2007 m. Kazlų Rūdos savivaldybės meras.
2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Kazlų Rūdos skyriaus narys.
2003–2007 m. ir 2007–2008 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.
Gudelių kaimo bendruomenės pirmininkas. Sutuoktinė Danutė, vaikai Monika, Onutė, Antanas, Julija.
Planuotojas

Planuotojas (angl. planner), planuojantis agentas (angl. planning agent) – agentas, kuris sprendžia uždavinius ieškodamas geriausio įmanomo sprendimo. Tai dirbtinio intelekto sąvoka.
Planuotojas paprastai veikia pagal paieškos į plotį principus.
Planuotojas, kitaip nei sprendėjas, spręsdamas uždavinį naudojasi žemėlapiu.

Pavyzdys

Planuotojas nagrinėja miesto žemėlapį ir ieško geriausio autobusų maršruto, tam kad juo galėtų važiuoti autobusai sunaudojantys mažiausiai resursų ir duodantys daugiausiai naudos.
Dainuojamoji poezija

Dainuojamoji poezija – muzikos žanras, kuriame labai svarbiu komponentu, svarbiausiu išpildymo akcentu laikomas dainos tekstas ir jos turinys. Paprastai naudojami aranžuoti poezijos kūriniai, kuriems pritariama bardų tradiciniais instrumentais: gitara, liutnia, keltų arfa, citra, kanklėmis, smuiku arba fortepijonu. Šiam žanrui atstovauja daugelis žinomų atlikėjų, kurių veikla vien tuo neapsiriboja.
Lietuvoje dainuojamosios poezijos pradininku bei paties termino autoriumi laikomas Vytautas Kernagis, kuris dainavo Lietuvos poetų ir savo kūrinius. Taip pat žinomesni šio žanro atlikėjai – Alfredas Kukaitis, Kostas Smoriginas, Andrius Kaniava, Gediminas Storpirštis, Olegas Ditkovskis, Povilas Girdenis, Domantas Razauskas, Jonas Baltokas, Saulius Bareikis, Saulius Mykolaitis, Ieva Narkutė, Alina Orlova, Rolandas Kazlas, Baltos varnos, Aktorių trio, Liūdni slibinai.
Dainuojamosios poezijos sklaida ir koncertais Lietuvoje rūpinasi Viešoji įstaiga “Bardai LT”.
Dauno grafystė

Geografija

Yra du pusiasaliai, visa vakarinė pakrantė prieina prie Airijos jūros. Šiaurės vakaruose prieina prie Nėjaus ežero. Pakrantėse yra nemažai salų; teka keletas upių ir tyvuliuoja maži ežerėliai. Būdingas kalvotas kraštovaizdis, kuris prie pakrantės pereina į lygumas. Čia yra aukščiausia Šiaurės Airijos vieta – 848 m.
Pavojai gelmėse (filmas)

Siužetas

Bahamų pakrantės vandenyse, keturi jauni nardytojai trokšta įgyvendinti savo svajonę - surasti tamsiose gelmėse nuskendusį senovinį laivą, gabenusį aukso krovinį. Vieną gražią dieną herojams pasiseka - jie randa senovinio laivo likučius. Tačiau tai - ne vienintelis nardytojų radinys. Netoliese auksą gabenusio laivo jie aptinka dar vieną lobį - paskendusį lėktuvą, pilną nelegalių prekių. Deja, skirtingai nei senovinis auksas šis lobis turi šeimininką, kuris pasiruošęs padaryti viską, kad jį susigrąžintų. Viena lemtinga klaida ir lobių medžiotojai tampa medžiojamaisiais - jaunuolius pradeda persekioti įsiutę mafijos smogikai…
Mūsų ūkis

Mūsų ūkis – savaitinis laikraščio „Lietuvos aidas“ priedas, leistas 1918 m. Vilniuje.

Istorija

Spausdino Žaibo spaustuvė Vilniuje. Išėjo 12 numerių.
Rašė žemės ūkio, gyvulininkystės, sodininkystės, prekybos klausimais.
Redagavo J. Šabelis, P. Variakojis.
Ligūrijos jūra

Ligūrijos jūra (it. Mar ligure, pranc. Mer Ligurienne) – Viduržemio jūros dalis tarp Korsikos, Elbos salų ir Italijos, Monako, Prancūzijos žemyninių krantų.
Didžiausias gylis – 2850 m. Ligūrijos jūra turi didelę Genujos įlanką. Krantuose Rivjeros kurortai.
Didžiausi uostai: Genuja (Genova), Livornas (Livorno), Specija (La Spezia), Nica (Nica).
CE Benito

Istorija

Kartais buvo vadinamas Cava Benito. Iširo po 1999 m. rudens rato.
Asta Kazakevičiūtė

Biografija

1982 m. baigė Vilniaus Ąžuolo vidurinę mokyklą.
Nuo 1983 m. Vilniaus Adomo Mickevičiaus viešosios bibliotekos bibliotekininkė, vyr. bibliotekininkė.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė, 1996–2001 m. Lietuvos leiboristų jaunimo unijos Vilniaus skyriaus pirmininkė, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narė.
1995–1997 m. (LDDP sąraše) Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė.
Tėvas Vytautas Kazakevičius, sesuo – Sigita Burbienė.
Bažnytinis vimpelas

Bažnytinis vimpelas, bažnytinė gairelė − kai kurių valstybių karo laivuose iškeliamas vimpelas, juose vykstant religinėms apeigoms.
Bažnytinis vimpelas, kurį naudoja Jungtinės Karalystės, britų Tautų Sandraugos, kai kurių Europos valstybių kariniai laivynai, yra platus vimpelas, kuriame prie koto yra Anglijos vėliava, o laisvojoje dalyje − Nyderlandų vėliava.
Ši vėliava atsirado XVII a. antroje pusėje Anglijos-Nyderlandų karų metu (1652−54, 1665−67, 1672−74). Ją iškeldavo sekmadieniais, kai vykdavo pamaldos, norėdami parodyti, kad reikia nutraukti ugnį ir netrukdyti atlikti religinių apeigų. Nuo tų laikų daugelio šalių karo laivuose ir karinio laivyno bazėse pamaldų metu iškeliami šie vimpelai. Juos iškelia ir tada, kai į laivą iš kranto atgabena palaikus palaidoti jūroje ar laidotuvių jūroje metu.
Savivaldybių balsas

Savivaldybių balsas – mėnesinis Lietuvos miestų ir miestelių sąjungos laikraštis / mėnesinis savivaldybių darbuotojų žurnalas, leistas 1926–1927 m. Kaune.

Istorija

Leido Lietuvos miestų sąjunga. Išėjo 5 numeriai.
Redagavo Jonas Vileišis.