google/wiki40b huggingface dataset:
Karlis Baluodis

Biografija

1884-1887 m. Tartu universitete studijavo teologiją, geografiją ir ekonomiką. 1889-1891 m. gyveno Brazilijoje. 1891-1892 m. studijavo geografiją Vienoje. 1892 m. daktaras. 1893-1895 m. evangelikų liuteronų kunigas Zlatouste (Rusija). 1895-1899 m. studijavo ekonomiką ir statistiką Miunchene, Strasbūre, Berlyne.
Nuo 1905 m. Berlyno universiteto dėstytojas. 1908-1909 m. dirbo Vokietijos finansų ministerijoje, 1915-1919 m. Karo ministerijoje. 1918 m. Vokiečių komiteto žydų įsikūrimui Palestinoje skatinti pirmininkas. Nuo 1919 m. Latvijos universiteto profesorius.

Mokslinė veikla

Per Pirmąjį pasaulinį karą sukūrė ir suorganizavo duonos, mėsos ir kt. produktų normavimo pagal būtinąjį minimumą kortelių sistemą, kuri leido Vokietijai išvengti ekonominio chaoso. Vėliau ji buvo pritaikyta ir kitose šalyse. Kelių novatoriškų idėjų ir teorijų autorius.
Ildefonsas Berlič Strutinskis

Biografija

Lenkijos karalystės (ne LDK) kariuomenės generolas majoras.
1775 m. rugpjūčio 20 d. Utenos bažnyčios vizitacijos metu įvardintas bažnyčios kolatorium, tuo metu Strutinskiai turėjo filiją (tikriausiai Noliškyje).
1783 m. gruodžio 12 d. Uteną, Noliškį, Dičiūnus ir Kyburius užrašė iki mirties valdyti žmonai Kotrynai Žabaitei Strutinskai (lenk. Katarzyna Żaba).
1818 m. Utenos bažnyčios vizitacijos akte pažymėta, kad bažnyčia kapitalo neturėjo, tik gaudavo kasmet po 100 auksinų iš Utenos dvaro, pagal ankstesnių klebonų susitarimą su Strutinskiais, vietoje turgaus rinkliavos.
1829 m. gruodžio mėn. Utenos bažnyčios ir jos valdų inventoriuje kaip iki mirties valdanti generolienės Strutinskienės dvaro žemę, supusią bažnyčios žemę, nurodyta Konstancija Pomarnacka.
1831 m. dvaras atiteko Antanui Bilevičiui (lenk. Antoni Billewicz) po įvykusių dvaro dalybų tarp jo ir Strutinskio.
Daugiažiedė margutė

Istorija

Daugiažiedė margutė, daugelyje kalbų vadinama imperatoriškąja. Imperatoriškoji margutė yra kilusi iš Himalajų ir XVI a. atgabenta į Pietų Europą. Istoriniai šaltiniai teigia, kad 1573 m. botanikas Karlas Kliuzijus (Carolus Clusius) Vienos karališkajame parke pasodino šių margučių svogūnėlių. Nuo tada susižavėjimas jomis ėmė sklisti po kitas šalis.

Morfologija

Tai tvirtastiebis augalas (stiebas siekia iki 1m aukščio) su smaragdo žalumo pailgais apatiniais lapais (7-13cm ilgio), o virš žiedų iškyla kuokštas pailgų viršutinių lapų, mentūriškai išsidėsčiusių ant stiebo. Žiedai varpelio formos, 5-6 cm ilgio, nusvirę, sukrauti netikrais skėčiais ar kekėmis iš 3-6, kartais ir iki 8 žiedų. Jie gali būti geltoni, rausvai oranžiniai, centre- geltonas raštas. Yra išvesta veislių raudonais, rožiniais ir baltais žiedais.
Svogūnai apvalūs arba suploti, sudaryti iš 2-4, kai kurių rūšių iš daugelio mėsingų lukštų.

Vegetacija

Šios gėlės pradeda dygti balandžio mėnesį. Iš pradžių daigai tamsiai rusvi, palaipsniui pažaliuoja. Pasitaikius naktinėms šalnoms, gėlės sugula ant dirvos, bet dieną vėl pasikelia. Per mėnesį augalai išauga iki 120 cm. Pražysta paprastai gegužės mėnesį ir žydi 2-3 savaites. Margutės dauginasi svogūnais. Tačiau galima dauginti ir sėklomis. Auginant greta skirtingas formas ar veisles, užmezga sėklas, ypač jei dirbtinai apdulkinama. Brendimo laikotarpiu vaisių dėžutės su sėklomis užsiriečia į viršų, gėlės pradeda gelsti, džiūti ir pasidaro nedekoratyvios. Vienoje vaisiaus dėžutėje subręsta keliasdešimt sėklų.

Daugiažiedės margutės auginimas

Šios margutės labai nemėgsta drėgnų dirvų, linkusios greitai pasigauti puvinį ir žūti, jei žemė netinkama. Jas reikia sodinti saulėtoje vietoje, apsaugotoje nuo vėjo, kuris gali nulaužti aukštus gėlių stiebus. Dirva turi būti puri, derlinga, prieš sodinant ją reikėtų sukasti 30-40 cm gyliu, galima papildomai pakalkinti. Jei augalas gerai auga, jį reikia iškasti kas 3-4 metai. Jei pradeda prastai žydėti- galima dažniau. Margutės kasamos tik tada, kai visai nudžiūsta antžeminės augalo dalys. Jei žiedui nužydėjus stiebus su lapais nupjausite, kitais metais žiedų veikiausiai nesulauksite. Iškasti svogūnėliai išdžiovinami ir laikomi vėsioje vietoje. Sodinami jie rugsėjo pradžioje, kad iki šalnų spėtų išleisti šaknis, antraip pavasarį augalai nežydės. Naudinga po svogūnais ir ant jų užpilti rupaus smėlio. Sodinimo gylis priklauso nuo svogūnėlio dydžio: paprastai laikomasi taisyklės, kad sodinama 4 kartus giliau negu svogūnėlio aukštis. Prieš žiemą patariama dirvos paviršių mulčiuoti samaninėmis durpėmis (5-7 cm sluoksniu), ypač kur pasodinti smulkūs svogūnai.
Tręšiama tokiu mineralinių trąšų (azoto, fosforo ir kalio) mišiniu (100—150 g/m2), kurio apie pusę sudaro kalis, o trečdalį — fosforas. Jei tręšiama kasmet, trąšų norma sumažinama trečdaliu ir jos išberiamos rudens pradžioje.
Anyanya

Anyanya (taip pat žinomas kaip Anya-Nya) buvo pietinio Sudano teritorijų separatistinis judėjimas, kuris susiformavo per Pirmąjį Sudano pilietinį karą (kuris kartais vadinamas Anyanya I) 1955 m. Šis judėjimas dar labiau išaugo per Antrąjį Sudano pilietinį karą (Anyanya II), kuris vyko nuo 1983 iki 2005 m. Terminas Anyanya Madi kalboje reiškia gyvačių nuodai.

Anyanya I

Maždaug nuo 1969 m. visos pietinio Sudano tautinės grupės sukilo prieš Sudano vyriausybę ir prisijungė prie I Sudano pilietinio karo. Jis pasibaigė, kuomet Anyanya grupės pasirašė Adis Ababa sutartį su Sudano vyriausybe 1972 m.

Anyanya II

1978 m. Nuerų tautinės grupės žmonės, pasivadinę Anyanya II, sukilo Aukštutinio Nilo regione. Kuomet 1983 m. buvo sugriauta Adis Ababa sutartis, susikūrė naujas judėjimas - sudaniečių išsilaisvinimo judėjimas. Tuo metu prasidėjo konfrontacija tarp šių dviejų grupių, kurių stipresnė pasirodė sudaniečių išsilaisvinimo judėjimo grupė. Kai kurie Anyanya II grupės nariai prisijungė prie šio judėjimo, kai kurie tapo Sudano vyriausybės kariuomenės nariais. Dar viena jų dalis suformavo naujas Pietų Sudano gynybos pajėgas.
Nieko asmeniško (2009 filmas)

Turinys

Ji – jauna olandė, nusprendusi palikti savo šalį, atsisakiusi visų gyvenimo patogumų ir savo noru tapusi valkata. Jis – pagyvenęs islandas, gyvenantis name atokiai nuo kitų žmonių. Merginai užklydus į jo namus, vyras pasiūlo jai pasilikti ir dirbti įvairius darbus, mainais į maistą. Mergina sutinka, tačiau nepageidauja jokio bereikalingo kontakto ar kalbų, net nepasako savo varto, leisdama į save kreiptis „Ei, tu“. Du žmonės, labiausiai gyvenime vertinantys vienatvę, kuri jiems reiškia laisvę, katu leidžia dienas ir naktis, pamažu neišvengiamai artėdami vienas prie kito...
Vladas Morkus

Vladas Morkus (1897 m. birželio 27 d. Kasiulkuose, Raseinių rajonas – 1944 m. Sevuralage, Sverdlovsko sritis) – Lietuvos aviatorius, pirmasis lietuvis, atlikęs šuolį parašiutu.

Biografija

Gimė Kasiulkuose, netoli Ariogalos. 1919 m. išėjo tarnauti savanoriu į Lietuvos kariuo­menę, baigė karo mokyklą. Dalyvavo mūšiuose su lenkais ties Širvintomis ir Giedraičiais. Po Pirmojo pasaulinio karo tarnavo pasienyje Perlo­joje ir Marijampolėje. Vėliau perėjo į aviaciją, išmoko skraidyti, buvo oro žvalgas. Kaip pasakoja jį pažinojusieji, kapitonas V. Morkus buvo kantrus, ramus ir geraširdis žmogus. Jis nesišalindavęs nemėgstamų darbų, ką sumanęs, tą ir padarydavęs.
1928 m. sausio 26 d. Aleksoto aerodrome išbandė itališką „Salvator“ (liet. „Gelbėtojas”) firmos gelbėjimosi parašiutą. Tai buvo pirmas lietuvio šuolis parašiutu. Ne visi to meto parašiutai buvo patikimi, tik 1927 m. pradėta juos pirkti iš užsienio firmų. Pirkiniai brangiai atsieidavo valstybės iždui: 1933 m. vienas „Salvator“ parašiutas kainavo 3588 litus. Pirmojo šuolio proga firmos atstovai V. Morkui padovanojo auksinį ženkliuką, kurį įteikdavo kiekvienam, kuris atlikdavo šuolį „Salvator“ parašiutu.
1934 m. birželio 6-7 d dalyvavo voldemarininkų nesėkmingame bandyme sukilti prieš Lietuvos prezidentą Antaną Smetoną. Padavė prašymą į atsargą išleisti.
1935 m. palikęs karo aviaciją dirbo Prekybos, pramonės ir amatų rūmuose. Aktyviai dalyvavo Lietuvos aeroklubo veikloje, buvo išrinktas jo iždininku. 1935 m. kaip Lietuvos aeroklubo atstovas kartu su Vytautu Žem­kalniu-Lands­bergiu dalyvavo Tarptautinės aviacijos sporto federacijos (FAJ) konferencijoje Dubrovnike (Kroatija), kur balsavo už tai, kad SSRS būtų priimta į FAJ narius.
1941 m. birželio 14 d. buvo suimtas ir išvežtas į Sibirą, kalėjo Sverd­lovsko srityje, lageryje prie Losvės upės. Ten 1944 m. ir mirė.
Kameralistika

Kameralistika (lot. camera 'kambarys'), kameralistinė apskaita arba kameralistinė buhalterija – specialus administravimo ir ekonomikos, buhalterinės apskaitos žinių disciplinų ciklas, dėstytas Europos Viduramžių universitetuose; apskaitos procesas.

Istorija

1762 m. Kameralistiką išplėtojo Austrijos karaliaus rūmų patarėjas (Hofrat) Johann Mathias Puechberg

Kameralistika ir dopika

Priešingai nei dopika (vadinamoji dviguba buhalterija), šiuo metu praktikuojama kameralistika (išimtis: Viurtembergo Geldverbundrechnung) į kasą patenkančios pajamos (įmokėjimai) ir išlaidos (išmokėjimai) vertinami skirtingai.
Tafilos muchafaza

Geografija

Muchafazos teritorija kalnuota, ja driekiasi Moabo kalnai, iškylantys virš 1500 m. Vaizdingiausia kalnų dalis įtraukta į Danos biosferos rezervatą. Vakaruose paviršius leidžiasi į tektoninį Vadi Arabos slėnį.
Humanitarinė pagalba

Humanitarinė pagalba – pagalba daiktais, maistu, logistika ar kitomis priemonėmis, siekiant padėti atstatyti žmogaus aplinką, įvykus humanitarinėms krizėms, stichinėms nelaimėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms. Pagrindiniai humanitarinės pagalbos tikslai yra išsaugoti gyvybes, sumažinti kančias ir išlaikyti žmogišką orumą. Ši veikla yra kitokia nei vystomasis bendradarbiavimas, kurio pagrindiniai tikslai susiję su socioekonominiais tikslais.
Pagal 2009 m. Užjūrio vystymosi instituto Londone ataskaitą, patys skaudžiausi metai humanitarinei pagalbai buvo 2008, kuomet žuvo 122 humanitarinės pagalbos darbuotojai ir dar 260 buvo sužeisti. Pačios nesaugiausios šalys šiuo aspektu buvo Somalis ir Afganistanas.
Visa humanitarinė veikla yra finansuojama iš asmenų, kooperacijų, įmonių ir valstybės institucijų aukų. Šios veiklos vykdymą prižiūri JT humanitarinės veiklos koordinavo biuras. 2008 m. duomenimis humanitarinės pagalbos srityje dirbo 210 800 žmonių visame pasaulyje.
Per paskutinius dešimtmečius humanitarinės pagalbos visuomenė inicijavo kelis projektus, kurių tikslas – humanitarinės pagalbos atskaitomybės, kokybės ir įvykdymo gerinimas.
Saulė ant tavo odos

Turinys

Penkiolikametė Liza, turtingo pramonininko duktė, pramogaudama su draugais aptinka hipių stovyklą, kurioje susipažįsta su Robertu. Mergina netrunka įsimylėti, tačiau jaunuolio gyvenimo būdas visiškai nepriimtinas jos aplinkos žmonėms ir judviejų draugystė iš karto yra pasmerkta aplinkinių. Neapsikentę jaunuoliai pabėga į atokią salą, kur gali nevaržomi būti kartu, tačiau Lizos tėvas kreipiasi į policiją, kad ši rastų pabėgėlius ir grąžintų dukrą į namus...
Paitakaranas

Geografija

Paitakaranas regionas užėmė dalį Kuros-Arakso lygumos, esančios Kuros upės žemupyje prie Kaspijos jūros. Dabar ši dalis vadinama Mugano lyguma. Į šiaurę nuo regiono buvo Kaukazo Albanija, o vakaruose buvo Utikas bei Arcachas. Pietuose driekėsi Medija.
Didysis magijos šou

Apie projektą

Šiame projekte kaunasi šeši magijos meistrai iš Lietuvos ir užsienio. Jie kovoja dėl 10 000 eurų piniginio prizo. Kiekvieno mago pasirodymą vertina komisija, kurioje – Vitalijus Cololo ir Arūnas Valinskas, magijos teatro „DiArchy“ artistai Arvydas ir Diana Gaičiūnai bei „Mis Lietuva 2013“ Rūta Elžbieta Mazurevičiūtė.
Kiekvienos laidos gale komisija išrenka labiausiai patikusio projekto dalyvio pasirodymą ir jam skiria pikų tūzą - aukščiausio įvertinimo ženklą. Projekto nugalėtoją finale išrinks tik televizijos žiūrovai.
Urukagina

Urukaginos reformos

Urukagina pagarsėjo savo priimtais įstatymais pažaboti korupciją, siekti socialinės lygybės visuomenėje. Jo įstatymai kartais įvardijami kaip pirmuoju teisės kodeksu pasaulio rašytinės teisės istorijoje. Nors originalus tekstas nesurastas, tačiau apie jo buvimą sprendžiama iš kitų žinomų šaltinių. Pagal šį kodeksą, pavadintą „Reformų“ vardu, valdovas našles ir našlaičius atleido nuo mokesčių, privertė iš miesto iždo mokėti laidojimo išlaidas (įskaitant ritualinio maisto ir gėrimo aukas, palydint mirusiuosius į pomirtinį pasaulį), dekretu įpareigojo turtingus asmenis už pirkinius iš vargšų susimokėti sidabru, o jei pastarieji nesutinka parduoti, valdžios žmonės (turtingieji ar žyniai) negali jų priversti to daryti.
Nepaisant mėginimų socialiai sulyginti visuomenę, drausti žyniams tarpusavyje dalytis dievo turtą ar kitaip riboti turtingųjų valdžią, sumažinti laidojimo išlaidas, atrodo, kad aukštuomenės ar valdovų šeimų moterys įgavo dar daugiau įtakos ir prestižo. Urukagina smarkiai išplėtė karališkųjų „moterų ūkį“ nuo 50 asmenų iki 1500 asmenų, pavadindamas jį „Deivės Bau namų ūkiu“ ir suteikdamas nuosavybės teises į didžiulius žemės plotus, konfiskuotus iš anksčiau valdžiusių žynių. Įstatymo vykdymą prižiūrėti pavedė savo žmonai Šašai (arba Shagshag). Kiti du išlikę dekretai, kuriuos 1964 m. išvertė ir paskelbė Samuelis Krameris, paskutiniaisiais dešimtmečiais vertinami kontroversiškai: panaikino poliandrijos (moters ir kelių vyrų sąjungos) paprotį, bet pablogino moterų teises vyrų atžvilgiu.
Remedy Entertainment

Istorija

1997 m. „Remedy“ sukūrė 3D kompiuterių sistemos veiklos tikrinimo programą pavadinimu Final Reality. Tų pačių metų lapkričio mėn. įmonė įkūrė naują įstaigą „Futuremark“, kuri prižiūrės šios programos vystymą. Iš to atsirado 3DMark, populiari 3D „benchmark“ tipo programa, kuri nustato vaizdo plokštės charakteristiką su aukščiausiais ir naujausiais grafikos nustatymais.
2001 m. liepos 23 d. kompanija sukūrė garsiąją trečio asmens šaudyklę „Max Payne“. Žaidime veiksmas supasi aplink Makso Peino veikėją, kuris bando išsivaduoti iš gyvenimo, pavirtusio tikru košmaru, Niujorko gatvėse. Peinas yra slaptai dirbantis detektyvas, apkaltintas žmogžudyste ir dėl to persekiojamas Niujorko policijos bei mafijos. „Max Payne “– populiarus savo sulėtinto vaizdo bei film noir savybėmis.
2002 m. „Remedy“ pardavė visas teises į „Max Payne“ žaidimą bendrovei „Take-Two Interactive“ už US$10 mln.
2010 m. pasirodė žaidimas „Alan Wake“, skirtas Xbox 360. Žaidimą išleido „Microsoft Game Studios“.

Ginčas dėl logotipo

1998 m. „LucasArts“ apkaltino „Remedy Entertainment“ nukopijavus kompanijos logotipo viršutiniąją dalį ir grasino paduoti į teismą. Tuo metu „Remedy“ jau kūrė naują logotipą, taigi jie pasiūlė nuimti logotipą iš jų oficialios svetainės ir pakeisti nauju kiek vėliau.
1994/95 m. Kandidatų mačai

1994/95 m. FIDE Kandidatų mačai – tai FIDE pasaulio šachmatų čempionato finalinis etapas, į kurį nuo pusfinalio buvo įtrauktas pasaulio FIDE čempionas Anatolijus Karpovas ir kuris išaiškino FIDE 1996 m. pasaulio šachmatų čempioną. Juo tapo Anatolijus Karpovas.

Dalyviai

1994–1996 m. FIDE Kandidatų mačuose dalyvavo 13 didmeistrių: FIDE pasaulio čempionas A. Karpovas (žaidė nuo pusfinalio); J. Timanas ir Artūras Jusupovas - 1991/93 m. kandidatų mačų pusfinalininkai; 10 dalyvių, geriausiai pasirodžiusių 1993 m. Bilio tarpzoniniame turnyre: Borisas Gelfandas, P. Van der Sterrenas,  G. Kamskis,  A. Chalifmanas, M. Adamsas, L. Judasinas, V.Salovas, J. Lautieras,  V.Kramnikas ir  V.Anandas.

Nugalėtojų nustatymas

FIDE Generalinė Asamblėja pakeitė kandidatų mačų nuostatus: aštuntfinalio, ketvirtfinalio  mačai žaidžiami po 8 partijas, pusfinalio – po 10 ir finalo - po 20. Nugalėtoju laikomas tas žaidėjas, kuris mače surenka daugiau taškų. Lygiųjų atveju, skiriamos dvi papildomos partijos su sutrumpinta laiko kontrole (po 1 val, po 30 ir po 15 min).
Čiurlionio kelias

Čiurlionio kelias – memorialinis medinių skulptūrų ir stogastulpių ansamblis, įrengtas palei plento  A4  Vilnius–Varėna–Gardinas  atkarpą Varėna–Druskininkai. Ansamblį Mikalojaus Konstantino Čiurlionio šimtųjų gimimo metinių proga 1975–1976 m. sukūrė Perlojoje stovyklavę 26 tautodailininkai (vadovas – skulptorius Steponas Šarapovas). Ansamblį sudaro 24 pavieniui ar grupėmis išdėstytos skulptūros ir stogastulpiai, dekoruotos reljefiniais ornamentais, figūrinėmis kompozicijomis (liaudies dainų ir pasakų motyvais, stilizuotais Zodiako ženklais, Čiurlionio kūrybai artimais įvaizdžiais), polichromine tapyba, ažūrine metalo plastika.

Paminklai

1993–2011 m. „Čiurlionio kelias“ įtrauktas į kultūros paveldo registrą. Jį sudaro šie objektai: skulptūros ir stogastulpio grupė „Čiurlionis“, „Čiurlionio gimimas“ (aut. Adolfas Gedvilas, Monika Bičiūnienė, Ipolitas Užkurnys, Jonas Praninskas; Senojoje Varėnoje), skulptūra „Žaltys Žilvinas“ (aut. Stasys Karanauskas, Vytautas Jarutis; ant Glėbo ežero kranto), skulptūrų grupė „Obeliskas“, „Muzikos ritmai“ (aut. Kazimieras Krapauskas, Juozas Grabauskas, Vytautas Jarutis; Perlojos k.), skulptūrų grupė „Varpininkas“, „Bėkit, bareliai“ (aut. Ipolitas Užkurnys, R. Kilis, M. Bičiūnienė; prie Milioniškių k.), skulptūra „Šventė“ (aut. P. Dužinskas, J. Praninskas; prie Purplių k.), skulptūrų grupė „Keturi karaliai“, „Varpinė“, „Mąstytojas“, suolas (aut. V. K. Savickis, A. Jarutis, A. Viluckis, K. Neimanis; prie Merkinės k.), skulptūra „Paros laikai“ (aut. A. Česnulis; už Merkinės), skulptūra „Čiurlionis-Šaulys“ (aut. Vytautas Ulevičius, Vytautas Jarutis; prie Česukų k.), skulptūra „Kankliuojanti dzūkė“ (aut. Ipolitas Užkurnys; Norulių k.), stogastulpis „Metų laikai“ (aut. J. Paulauskas, T. Rudys; prie Uciekos k.), stogastulpis „Pavasaris“ (aut. S. Karanauskas, prie Randamonių k.), skulptūrų grupė „Saulė“, „Menininkas“ ir „Čiurliono monograma“ (aut. S. Reuba, P. Čeikauskas; prie Randamonių k.), skulptūra „Smuikininkė“ (prie Neravų), skulptūrų grupė „Miško melodijos“, „Saugantiems mišką“, „Zodiako ženklai“ (aut. Jonas Ignotas, Vytautas Jarutis, Adelbertas Nedzelskis, Bronius Gedvilas; Druskininkuose).
Pasiuntinys (JAV)

Istorija

Buvo skirtas daugiausia statistikai. Redaktorius-leidėjas kunigas Simanas Jonas Draugelis.
Microsoft

Produkcija

Populiariausias „Microsoft“ gaminamas produktas – Microsoft Windows operacinių sistemų grupė. Taip pat plačiai yra paplitę biuro programų paketas Microsoft Office ir naršyklė Internet Explorer.

Istorija

Kompanija „Micro-soft“ įkurta 1975 metais Albukerkėje, Naujosios Meksikos valstijoje, siekiant kurti ir parduoti BASIC programavimo kalbos interpretatorių Altair 8800 kompiuteriams. Ją įkūrė Bilas Geitsas (Bill Gates) ir Polas Alenas (Paul Allen), prieš tai kartu turėję kompaniją „Traf-O-Data“. Pavadinimas kilo iš žodžių junginio „microcomputer software“. Pirmą kartą šis pavadinimas paminėtas Bilo Geitso laiške P. Alenui 1975 m. lapkričio 29 d. Pavadinimas „Microsoft“ (be brūkšnelio) tapo registruotu prekės ženklu 1976 m. lapkričio 26 d. Antras kompanijos kurtas produktas buvo Fortran kalbos kompiliatorius CP/M mašinoms, išleistas 1977 m. rugpjūtį. Vėliau leistas COBOL kalbos kompiliatorius.
Svarbus „Microsoft“ kompanijai laikotarpis buvo aštuntojo dešimtmečio pabaiga, kai „IBM“ planavo įeiti į asmeninių kompiuterių rinką su IBM PC. Tuo metu IBM atstovai domėjosi „Microsoft“ BASIC kalba bei operacine sistema, tačiau „Microsoft“ neturėdami operacinės sistemos nukreipė juos į CP/M gamintojus, bet šie nesutiko su „IBM“ sąlygom, todėl „IBM“ grįžo pas „Microsoft“, kurie licencijavo QDOS (Quick and Dirty Operating System) ir pardavė ją „IBM“. Vėliau „Microsoft“ nusipirko visas teises į QDOS už 50 000 JAV dolerių bei pervadino produktą į MS-DOS (Microsoft Disk Operating System).
Devintojo dešimtmečio pradžioje daugeliui kompiuterių gamintojų kopijuojant IBM PC, „Microsoft“ pradėjo agresyvią pardavimų gamintojams politiką, taip užsitikrindami nemažą rinkos dalį.
1986 m. vasarį „Microsoft“ persikėlė į Redmondą, kur šiuo metu kompanijos būstinę sudaro pastatai, kurių bendras plotas – 750 000 m², čia dirba apie 28 000 darbuotojų.
2019 m. balandį „Microsoft“ tapo trečiąją įmone (po „Apple“ ir „Amazon“), kurios vertė (bent jau trumpam) viršijo trilijoną JAV dolerių.

Lietuvoje

2003 metais „Microsoft“ įsteigė savo atstovybę Lietuvoje – UAB „Microsoft Lietuva“. Pagrindinės jos veiklos kryptys – programinės įrangos platinimo organizavimas ir IT paslaugų teikimas.

Konkurentai

Dėl didelio „Microsoft“ parduodamų bei gaminamų programinės ir aparatūrinės įrangos produktų kiekio su šia korporacija konkuruoja labai daug kompanijų bei laisvos programinės įrangos gamintojų, tarp jų duomenų bazių sistemų gamintojai „Oracle“, „IBM“, „PostgreSQL“ ir „MySQL“; operacinių sistemų gamintojai „Sun Microsystems“ (Solaris OS), „IBM“ (įvairios OS Linux pagrindu), „Novell“ (Suse Linux OS), „Redhat“, „Canonical Ltd.“ (Ubuntu OS); biuro programinės įrangos gamintojai „SUN“ (StarOffice biuro paketas), laisvas OpenOffice.org biuro paketo projektas, Corel (WordPerfect Office biuro paketas); interneto naršyklių bei el. pašto programų gamintojai „Mozilla“ korporacija, „Opera Software“ ir t. t.
Pastaruoju metu „Microsoft“ aktyviai veržiasi ir į aparatūrinės įrangos, pvz., žaidimų kompiuterių rinką, kurioje konkuruoja su „Sony“ bei kitais gamintojais.
Martynas Kregždė (1922)

Biografija

Gimė Rygoje, lietuvių išeivių iš Biržų krašto – šeimoje, krikštytas Biržų evangelikų reformatų bažnyčioje, konfirmuotas Rygoje. Mokėsi Rygos gimnazijoje, vėliau Rygos universitete. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje išvežtas darbams į Vokietiją. Po karo įstojo į Hanoverio technikos universitetą, baigęs jį, 1951 m. pradžioje emigravo į JAV, Niujorką, šešiasdešimtųjų pradžioje persikėlė gyventi į Kalifornijos valstiją. Los Andžele baigė Pietų Kalifornijos universitetą ir tęsė darbą aviacijos ir aeronautikos srityje Rockwell International Co., vėliau Boeing kompanijose.
Martynas Kregždė vadovavo inžinierių grupei, kuri dirbo prie NASA įgyvendintų projektų: erdvėlaivio „Apollo“ skrydžio ir sėkmingo nusileidimo Mėnulyje 1969 m., daugkartinio naudojimo kosminių laivų kūrimo programose. 1969 m. gavo garbingą Apollo Achivment Award – NASA apdovanojimą už pasiekimus aeronautikos srityje ir JAV prezidento padėkos raštą už minėtus nuopelnus.
Nors ir labai užsiėmęs darbu, Martynas Kregždė nenutolo nuo lietuvių reikalų, išeivijos reformatų Bažnyčios. Jis skyrė dideles aukas Kristaus Bažnyčios misijai, vaikų ir senelių reikmėms tiek JAV, tiek Lietuvoje, solidžiai parėmė lietuvišką ekumeninį Biblijos išleidimą. Jo noras, kad kiekviena reformatų šeima Lietuvoje turėtų Bibliją, vykdomas, jo skirtomis lėšomis atspausdintas konfesinis Šventasis Raštas dovanojamas tikėjimo broliams ir seserims. Paskutinė Martyno Kregždės krikščioniškos meilės auka – didelė piniginė parama „Vaiko užuovėjos“ globos namams Medeikiuose.
Pagal velionio valią jo kūnas palaidotas Rygoje, šeimos kapavietėje.
Daunorų apylinkė

Istorija

Įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
1954 m. prijungta Karvazų apylinkė, dalis Norkūnų apylinkės ir Sereikių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Daunorų apylinkė prijungta prie Meškuičių apylinkės.