google/wiki40b huggingface dataset:
Halina Kairiūkštytė-Jacinienė

Biografija

Motina Julija Vichert-Kairiūkštienė, tėvas Juozas Kairiūkštis, broliai Jonas Kairiūkštis ir Vytautas Kairiūkštis.
1911–1915 m. mokėsi Vilniaus piešimo mokykloje, čia įgijo gerus prancūzų ir vokiečių kalbų pagrindus. 1915 m. rudenį, prasidėjus karui, su šeima išvyko į Voronežą. 1915–1918 m. mokėsi Maskvos aukštesniųjų moterų kursų Fizikos ir matematikos fakulteto Gamtos skyriuje. Vėliau gyveno Petrograde, Jekaterinburge, Omske. 1921 m. sausio mėn. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Kaune. 1921–1923 m. studijavo meno istoriją Miunsterio, 1923–1924 m. Miuncheno, 1924–1926 m. Ciuricho universiteto Filosofijos fakulteto Meno istorijos skyriuje. 1926 m. filosofijos daktarė. 
1926–1932 m. dėstė Kauno meno mokykloje. 1933–1940 m. gyveno Rygoje, bendradarbiavo enciklopedijoje „Latviešu konversācijas vārdnica“. 1942–1944 m. Vilniaus dailės akademijos, 1944–1946 m. Vilniaus dailės instituto, 1944–1950 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1945 m. docentė. Palaidota Bernardinų kapinėse Vilniuje.

Kūryba

Parašė monografiją „Pažaislis, baroko vienuolynas Lietuvoje“ (1930 m., II laida 2001 m.), parengė albumus „Lietuvių liaudies menas: Audiniai“ (knyga l, 1957 m.), „Pažaislis“ (su Juozu Baršausku, 1960 m.), paskelbė 200 straipsnių dailės ir kultūros klausimais.
Nupiešė apie 300 spalvotų senovės lietuvių drabužių rekonstrukcijų, atvirukų su tautodailės ornamentų motyvais. Sukaupė daug ikonografinės medžiagos apie lietuvių liaudies aprangą, skrynių tapybą, ornamentus.
Baldininkai

Baldininkai (Fabriko mikrorajonas) – Jonavos miesto dalis. Pagrindinė gatvė – Fabriko (anksčiau – J. Gagarino), kitos – Geležinkelio, Mokyklos, Topolių ir Mažoji. Baldininkų rinkimų apylinkė Nr. 13 turi 1178 rinkėjus (2012 m.).

Istorija

XIX a. pradžioje Jonavoje dirbo daug įvairių medžio amatininkų (stalių, račių, dailidžių). Jonava buvo vienas iš Lietuvos miško ir medienos pramonės centrų.
1912 m. buvo pastatytas fabrikas, iki 1936 m. veikęs kaip degtukų gamybos bendrovės AB „Liepsna“ padalinys.
1946 m. Jonavos degtukų fabrikas pertvarkytas į baldų įmonę.
1952 m. Jonavos geležinkelio stoties pradinė mokykla (įkurta 1937 m.) persikėlė į naują mokyklos pastatą J. Gagarino gatvėje Nr. 10; prie mokyklos korpuso pastatyti du priestatai. 1955 m. pradinė mokykla perorganizuota į septynmetę, o 1960 m. – į aštuonmetę mokyklą.
1958 m. įsteigtas Jonavos baldų kombinatas. Prie kombinato jo darbuotojams pastatyta gyvenvietė (Baldininkai), kultūros namai (Baldų kombinato klubas, tapęs Jonavos miesto kultūros gyvenimo dalimi). XX a. 7-tąjį dešimtmetį Jonavos baldų kombinatas tapo viena didžiausių gamybos įmonių Lietuvoje. Vėliau rajone įsikūrė Jonavos dujų ūkis, Autotransporto įmonė ir kt.
1970 metais aštuonmetė mokykla buvo pavadinta Jonavos 3-ąja vidurine mokykla.
1994 m. AB „Jonavos baldai“ reorganizuota į keletą savarankiškų įmonių, iš kurių viena – UAB „Baldai Jums“.
2000 m. Jonavos 3-ioji vidurinė mokykla nuo 2001 m. reorganizuota į pagrindinę mokyklą.
2001 m. liepos 19 dienos sprendimu mokyklai suteiktas „Lietavos“ pagrindinės mokyklos pavadinimas.
A*Teens

Istorija

Legendinei grupei „ABBA“ pagerbti sukurtas projektas – „A-Teens“ – gimė Švedijoje, Stokholmo mieste, kur į vieną kompaniją susibūrė keturi švedai paaugliai: Marie Serneholt, Sara Lumholdt, Dhani Lennevald‘as ir Amit‘as Paul‘as.
1998-aisiais metais pradėję darbuotis prie debiutinio albumo „The ABBA Generation“, jie po dvejų metų jau karaliavo Europos šalių topuose su puikiai atliktu ABBA koveriu „Mamma Mia“. Tokį žygdarbį „A-Teens“ padarė praėjus lygiai ketvirčiui amžiaus po pačios „ABBA“ sėkmės su šia daina.
Albume buvo galima rasti visų didžiausių ABBA hitų, tokių kaip „Dancing Queen“, „Mamma Mia“, „S.O.S.“ bei „Take a Chance on Me“, perdarytas versijas.
Po turnė su panašaus stiliaus grupėmis ir atlikėjais (tokiais kaip „N‘Sync“ ir Britney Spears), grupė išleido antrąjį savo albumą, pavadinimu „Teen Spirit“. Jis buvo ypatingas tuo, kad jame skambėjo originalios grupės dainos.
2002-ųjų pavasarį pasirodė dar vienas „A-Teens“ koveris – rokenrolo karaliaus Elvio Presley klasika tapusio hito „Can’t Help Falling in Love“ perdaryta versija.
Šį kūrinį galima rasti trečiajame „A-Teens“ albume, „Pop 'Til You Drop“, kurį įrašų kompanija „Universal“ išleido tų metų birželį.
Asmenvardis

Asmenvardis arba antroponimas; (gr. anthrōpos – žmogus + onyma – vardas) – tikriniai žodžiai, naudojami žmogui įvardinti. Oficialiai: vardas, pavardė, neoficialiai: pravardė, patronimas (tėvavardis) arba pakeičiant ir papildant oficialų asmenvardį – slapyvardis. Lietuvoje naudojama dvinarė sistema (vardas ir pavardė), rytų slavų kraštuose – trinarė (vardas, tėvavardis ir pavardė). Kai kuriose tautose paplitęs paprotys suteikti kelis vardus. Pasitaiko atvejų, kai žmonės turi dvigubas ar net trigubas pavardes.
Lietuvių antroponimų sistemos formavimosi pradžioje (iki XV a. vidurio) dažniau naudotas tik vienas asmenvardis, kartais keičiamas dvinariu. XVI-XVII a. įsivyravo dvinarė sistema, t. y. naudotas vardas (tautinis ar krikščioniškas) bei patronimas (Dominykaitis, Vėževičius), rečiau nepatroniminės kilmės asmenvardis (Staniulis Briedis, Jurgis Kantrimas). XVIII a. antrąjį asmenvardį pakeitė pavardė.
Daugumoje Europos tautų  yra priimta vardą įrašyti prieš pavardę (išskyrus abėcėlinius sąrašus, katalogus), todėl jis dar vadinamas pirmuoju vardu (angl. forename, first name). Vengrijoje, kaip ir kai kuriose Afrikos dalyse, Rytų Azijoje (pvz., Kinijoje, Japonijoje, Korėjoje, Vietname), pavardė pagal susiklosčiusią tradiciją eina priekyje. Be to, Rytų Azijos šalyse kai kurios vardo dalys gali būti suteikiamos kitiems tos pačios kartos asmenims šeimoje ar jos šakose, kad būtų galima atskirti kartas vienas nuo kitų.
Antroponimus tiria antroponimika, visų asmenvardžių visuma vadinama antroponimija.
Kietas riešutėlis 4.0

Siužetas

Šį kartą Džonui Makleinui (John McClane) tenka gelbėti JAV nuo kibernetinio teroristo, kuris įsibrauna į beveik visas JAV automatizuotas sistemas sukeldamas chaosą. Džonui Makleinui pavyksta jam sutrukdyti išgelbėjus likusį gyvą hakerį, kuris žino teroristo planą.
Luvro piramidė

Paminėjimas literatūroje

Luvro piramidė minima Deno Brauno romane „Da Vinčio kodas“.
Skudučiai

Skudučiai, skudutės, skudai, skurdučiai, skurdutės, skurgučiai, tūteklės, tutučiai – lietuvių liaudies pučiamasis instrumentas (švilpiamasis aerofonas) – uždara daugiavamzdė fleita. Skudučių komplektą sudaro keletas įvairaus dydžio uždarų ir tam tikru būdu suderintų medinių vamzdelių. Tai grupinis kolektyvinio muzikavimo instrumentas. Tradicinius kūrinėlius skudučiams visuomet atlieka kelių atlikėjų grupė (nuo 2-jų iki 7-ių). Vienu skudučiu išpučiamas tik vienas apibrėžto aukščio garsas. Analogiški instrumentai (nesurišti individualūs skudučiai) gyvuoja Suomijoje ir Karelijoje (vyhellysputki), Šiaurės Rusijoje (kuviklės arba kugiklės), Rumunijoje (fifa), Šveicarijoje (tudele), taip pat Centrinėje Afrikoje. Jiems giminingi surišti grupiniai skudučiai, gyvuojantys Ramiojo vandenyno Polinezijos ir Melanezijos salynuose (ypač paplitę Saliamono salose), Lotynų Amerikoje (Andų regione – siku, quena, Panamoje), Pietų, Pietryčių ir Centrinėje Afrikoje, Gruzijoje (Lančami, soinari). Skudučiams giminingos ir įvairios Pano fletos atmainos – surišti individualūs skudučiai – sen. graikų ir romėnų syringa (syrinx), kinų (p’ai xiao), rumunų najus (nai), Užkarpatės huculų svirilės, lenkų multankos ir kt.

Grojimas

Skudučių komplektą sudaro 5-8 vamzdeliai. Kiekvienu jų grojama atskirai ir kiekvienu vamzdeliu išgaunamas vienas apibrėžto pastovaus aukščio tonas. Skudutis pučiamas laikant jį vertikaliai, žiotis priglaudus prie apatinės lūpos.

Derinimas

Seniau skudučiai buvo derinami iš klausos ir iš akies. Derinant skudučius naudoti buityje randami daiktai. Norint skambesį paaukštinti, į skudutį buvo įberiama žirnių ar akmenukų, įlašinama vaško. Norint pažeminti – pagilinama skudučio ertmė. Šiuolaikiniai skudučiai derinami stumdant judinamą dugnelį.

Atliekama muzika

Skudučiuodavo dažniausiai vyrai. Senoji skudučių muzika – tik sutartinių tipo. Skudučiais grojami specialūs kūriniai, pritariama dainuojant sutartines arba grojant kitiems muzikos instrumentams. Skudučių muzika skambėdavo lauke, einant į darbus, poilsio metu, talkose, pabaigtuvėse, jaunimo pasilinksminimuose.
Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo diena

Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimo diena yra švenčiama kovo 11 d.
1990 m. kovo 11 d. Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba pasirašė Lietuvos nepriklausomybės atstatymo aktą, kuriame rašoma, kad atstatomas 1940 m. svetimos jėgos panaikintas Lietuvos Valstybės suvereninių galių vykdymas ir Lietuva nuo šiol yra nepriklausoma valstybė. Akte remiamasi 1918 m. vasario 16 d. pasirašytu Lietuvos nepriklausomybės aktu, kuris niekada nenustojo turėjęs teisinės galios. Aktą pasirašė LR Aukščiausiosios Tarybos Pirmininkas Vytautas Landsbergis ir kiti Tarybos nariai.
Sovietų Sąjunga nenorėjo pripažinti Lietuvos nepriklausomybės. 1991 m. sausio 8 d. SSRS gynybos ministras Dmitrijus Jazovas įsakė įvesti desantininkų padalinius į Baltijos šalis. Į Lietuvą pradėjo vykti divizijos daliniai iš Pskovo. Sausio 9 d. Michailas Gorbačiovas apkaltino Lietuvos Respublikos Aukščiausiąją Tarybą siekimu atkurti „buržuazinę“ santvarką. Sausio 12 d. Vilniaus gatvėse pradėjo judėti šarvuočiai. Naktį į sausio 13-ąją Vilniuje lietuviai stojo ginti kareivių ketinamo užgrobti spaudos pastato, televizijos bokšto, radijo ir televizijos pastato, parlamento. Gindami televizijos bokštą žuvo 14 žmonių. Pasaulis pasmerkė SSRS veiksmus. Lietuvos palaikyti atvyko delegacijos iš Latvijos, Baltarusijos, Ukrainos, Gruzijos, Moldavijos, Rusijos, Lenkijos, Vengrijos.
Rusijos federacija pripažino visišką Lietuvos nepriklausomybę, 1991 m. liepos 29 d. su Lietuva pasirašydama sutartį dėl tarpvalstybinių santykių pagrindų.
Salam Zgharta

Istorija

Klubas įkurtas 1971 m.
Madeira Island Ultra-Trail

Madeira Island Ultra-Trail – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, vingiuojanti per Madeiros salą, priklausančią Portugalijai.
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 115 km, o vertikalaus sukilimo suma – 7 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Madeiros saloje, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.
Gediminas Povilaitis

Biografija

1998 m. AB „Mariresta“ direktorius. Nuo 2003 m. Marijampolės savivaldybės administracijos Ūkio departamento direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, Marijampolės skyriaus tarybos narys, pirmininko pavaduotojas, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Marijampolės skyriaus narys, skyriaus pirmininko pavaduotojas.
1995–1997 m. Marijampolės miesto savivaldybės tarybos ir 2000–2003 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Dapšiai

Istorija

Sovietmečiu priklausė „Tarybinės Žemaitijos“ kolūkiui.
Otokar Cobra

Panaudojimas karo veiksmuose

Cchinvalio mūšio metu per 2008 m. Pietų Osetijos karą miesto puolimui Cobra automobilius naudojo Gruzijos Vidaus reikalų ministerijos specialiosios pajėgos. Dalis automobilių buvo su sunkiaisiais 12,7 mm kulkosvaidžiais, dalis su 40 mm automatiniais granatsvaidžiais. Otokar Cobra taip pat naudojami Turkijos armijos operacijose Afganistane ir antiteroristinėse operacijose Šiaurės Irake.
Batos piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Krievukalnis 7 km
Embutės pilis 6 kmUpeniekų piliakalnis 7 kmVormsatės piliakalnis 9 kmSpingų piliakalnis 9 kmGriežės piliakalnis 15 kmLankių piliakalnis 7 kmKalčių piliakalnis 7,4 kmRitinės piliakalnis 9 km
Levanas Mačarašvilis

Karjera

Žaidė gimtojoje Gruzijoje. Vėliau persikėlė į Ukrainą. Jaunystėje žaidė už „Diusš-15“ komandą, o vėliau pateko į Kijevo „Obolon-Bravar“.
2017 m. vasario mėn. tapo Kauno „Stumbro“ nariu. 
A lygoje žaidė 26 rungtynes ir pelnė tris įvarčius. Taip pat žaidė už Stumbras B ekipą.
2018 m. A lygoje sužaidė 27 rungtynes ir pelnė tris įvarčius. Pirmoje lygoje pasižymėjo penkiais įvarčiais (sužaidė 15 rungtynių).
Feliksas Valiukas

Biografija

Mokėsi Mintaujos gimnazijoje. 1904 m. organizacijos „Draugas“, vėliau Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys. 1905–1907 m. revoliucinių įvykių dalyvis. 1915–1918 m. studijavo teisę Maskvos universitete.
1916–1917 m. dirbo pabėgėlių šalpos organizacijose Maskvoje. 1917 m. pavasarį įstojo į Rusijos socialdemokratų darbininkų partiją, bet stengėsi atgaivinti LSDP veiklą. 1917–1918 m. dirbo Lietuvos reikalų komisariato Maskvos skyriuje. 1918 m. Maskvoje redagavo laikraštį „Socialdemokratas“. 
1918–1919 m. Panevėžio darbininkų atstovų tarybos vykdomojo komiteto sekretorius. Antrojo pėstininkų pulko vado Vinco Glovackio iniciatyva sušaudytas kartu su žmona. Palaidotas Panevėžyje.
Jurginas

Pavadinimo kilmė

Lotyniškai jurginų gentis pavadinta švedų botaniko Andreas Dahl, XVIII a. pabaigoje keliavusio Amerikoje ir Meksikoje rinkusio jurginus, garbei. Vieną iš 15 augalo rūšių, kurią XVIII a. išvedė vokiečių kilmės rusų akademikas Johanas Gotlybas Georgis, rusai pavadino georginu (rus. георгин), o sulietuvinus (pagal analogiją: rusų Georgijus = lietuvių Jurgis) gėlė tapo jurginu.
Lietuvos rytas

Istorija

Įkurtas vietoje iki tol ėjusio laikraščio „Komjaunimo tiesa“. Spausdinamas Lietuvos ryto spaustuvėje. 1990–2004 m. leistas penkis kartus per savaitę, nuo 2004 m. – šešis kartus per savaitę, nuo 2014 m. – penkis kartus per savaitę. 1990–1996 m. leistas rusų kalba. Tiražas 2007 m. – 54700 egz.
„Lietuvos rytas“ išleido šešias enciklopedijas: „Šalis ta Lietuva“, „Atradimai ir išradimai“, „Pajusk Lietuvą“, „Buvom, esam, būsim“, „Lietuvos garbės kodas: ženklai, istorija ir žmonės“, „Lietuvių pasaulio istorijos“, tris kulinarijos knygas, 24 vaidybinių filmų rinkinį, Erlicko kūrybos rinkinį „Mano pasakos“, XX a. literatūros kūrinių kolekciją. Pirmoji kolekcijos knyga – B.Sruogos „Dievų miškas“ išleista 101 028 egz. tiražu. Tai didžiausias knygos tiražas Lietuvoje po nepriklausomybės atkūrimo.
Gediminas Paviržis

Biografija

1947–1951 m. mokėsi Kauno raj. Užmiškių pradžios mokykloje, 1951–1954 m. Kauno 8–oje septynmetėje mokykloje, 1954–1958 m. Kauno 8–oje vidurinėje mokykloje, 1958–1963 m. studijavo Kauno politechnikos institute, inžinierius kelininkas. 1987–1990 m. mokėsi Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje.
1963–1967 m. Vilniaus autokelių valdybos, Vilniaus Kelių statybos valdybos darbų vykdytojas, 1967–1969 m. Vilniaus kelių eksploatavimo ruožo vyr. inžinierius, 1969–1974 m. Vilniaus autokelių valdybos vyr. inžinierius, 1974–1977 m. viršininkas. 1977–1982 m. Vilniaus Tarybų rajono Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 1982–1986 m. LKP Vilniaus miesto komiteto Statybos ir miesto ūkio skyriaus vedėjas, 1986–1990 m. Vilniaus miesto vykdomojo komiteto Komunalinio skyriaus vedėjas, 1990–1991 m. Vyriausybės patarėjas. 1991–1992 m. konsultacinės firmos „Helper“ savininkas, Laisvųjų profsąjungų konfederacijos konsultantas. 1992–1996 m. Seimo narys, Sveikatos, socialinių reikalų ir darbo komiteto pirmininkas. 1997–1998 m. AB „Achema“ konsultantas, 1999–2001 m. UAB „RBS Projektas“ projektų vadovas. 2001–2003 m. Vilniaus apskrities viršininkas. 2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės meras, 2003–2007 m. mero pavaduotojas. 2008 m. UAB "Ūkio banko investicinė grupė" projektų vadovas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narys. Nuo 2001 m. LSDP tarybos narys.
1975–1977 m. Vilniaus rajono darbo žmonių deputatų tarybos, 1977–1987 m. Vilniaus miesto tarybos deputatas. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. (LSDP sąraše) Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys. 
Kinologų draugijos bei Medžiotojų ir žvejų draugijos narys. 2005–2010 m. Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas. Pirmas po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas, perrinktas antrai kadencijai (2007 m.).
Žmona Elena. Dukros Jolanta, Asta.
Grand Komoro vėliava

Grand Komoro vėliava – ofiacialus Grand Komoro, priklausančio Komorų Sąjungai, simbolis.
Mėlynas vėliavos fonas simbolizuoja jūrą, supančią salas. Mėnulis – islamą, pagrindinę salos gyventojų religiją. Keturios žvaigždės simbolizuoja keturias salas, iš kurių susideda salynas.
Rangiroa

Rangiroa – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno vakaruose, 350 km į šiaurės rytus nuo Taičio. Įeina į Rangiroa komuną. Sausumos plotas – 79 km². 2334 gyventojų (2002 m.). Gyventojų tankumas – 30 žm./km². Svarbiausios gyvenvietės: Tiputa, Avatoru.
Rangiroa – vienas didžiausių pasaulio atolų. Plotas kartu su lagūna – 1640 km². Lagūnos ilgis 78 km, gylis 20-35 m. Atolo žiedas netaisyklingos formos, sudarytas iš 241 salelės ir bankos. Paviršius iškyla iki 12 m. Didžiausi sausumos ruožai yra žiedo šiaurės vakaruose. Lagūną su vandenynu jungia 4 protakos: Tivaru, Avatoru, Tiputa. Turizmas (daugiausia povandeninis nardymas), žvejyba, perlų rinkimas. Tarp Tiputos ir Avatoru gyvenviečių yra oro uostas.
Salos pavadinimas Rangiroa reiškia „platus dangus“. Apgyvendinta greičiausiai X amžiuje. Rangiroa 1616 m. atrado olandų ekspedicija ir pavadino „Musių sala“ (Uliegen Eylandt). 1770 m. salos gyventojai buvo užpulti Anaa salos karių. Daug gyventojų išžudyta ir ištremta. Tik prabėgus 14 metų sala vėl tapo gyvenama. 1851 m. atvyko pirmosios katalikų misijos. Pradėta vystyti kopros pramonė. 1965 m. pradėtas tiesti 2100 m ilgio oro uostas. Rangiroa sala taip pat minima Vavaunui, Deans, Nairsa ir Velso Princo pavadinimais.
Sveiki atvykę į Pietus

Turinys

Pašto viršininkas Alberto visomis priemonėmis stengiasi gauti paskyrimą į naują darbą Milane, tačiau vietoje to 2 metams išsiunčiamas į nedidelį miestelį pietų Italijoje. Kaip tikras šiaurietis, jis mąsto stereotipais, kad pietiečiai yra atsilikę, tinginiai, jų miestuose purvina ir nesaugu. Alberto žmona nusprendžia likti namuose, todėl jis iškeliauja vienas. Po įvairiausių nesusipratimų jis apsipranta ir netgi pamėgsta naująją vietą, tačiau kiekvieną kartą sugrįžęs namo, žmonai ir draugams pasakoja kaip ten baisu gyventi. Galiausiai žmona nusprendžia vykti jį aplankyti ir Alberto priverstas suktis iš padėties, kad atvykusi ji pamatytų tokį vaizdą, apie kokį jis nuolat jai pasakojo...
Antanas Černeckis

Biografija

Mokėsi Grūšlaukės aštuonmetėje ir Darbėnų vidurinėje mokyklose.
1978–1982 m. mokėsi Šiaulių pedagoginiame institute, įgijo fizikos ir astronomijos mokytojo specialybę.
1982–1984 m. Darbėnų vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas. 1984 m. atvyko gyventi į Rietavą ir metus dirbo Rietavo vidurinės mokyklos fizikos mokytoju. 1985–2000 m. Žadvainių pagrindinės mokyklos direktorius.
Nuo 2000 m. – Rietavo savivaldybės meras. 1990–1995 m. Plungės rajono tarybos deputatas, nuo 2000 m. – Rietavo savivaldybės narys.
1995–2003 m. – Lietuvos centro sąjungos narys. 2003–2013 m. – Liberalų ir centro sąjungos narys, Liberalų ir centro sąjungos Rietavo skyriaus pirmininkas. Nuo 2014 m. gegužės mėn. – Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Rietavo skyriaus pirmininkas.
Petras Kalnius

Petras Kalnius (g. 1948 m. lapkričio 16 d. Vaineikių Medsėdžiai, Darbėnų valsčius) – Lietuvos etnologas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija

1972 m. baigė istoriją Vilniaus universitete. 1984 m. Baltarusijos SSR Mokslų akademijos menotyros, etnografijos ir folkloro institute apgynė istorijos mokslų kandidato disertaciją „Dabartinė LTSR pramonės darbininkų šeima“.  Lietuvos mokslo taryba mokslinį laipsnį nostrifikavo 1993 m. Nuo 1997 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys.
1972–1975 m. dirbo Kėdainių kraštotyros muziejuje bei Kultūros ministerijos Mokslinėje metodinėje kultūros paminklų apsaugos taryboje. Nuo 1975 m. dirba Istorijos institute, 1989–1991 m. Etnografijos skyriaus vedėjas. Nuo 1993 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas.

Mokslinė veikla

Tyrimų kryptys: etniniai procesai, Lietuvos modernioji šeima ir tautinės mažumos, dabartinių lietuvių regioninė savimonė, etnodemografija. Bendradarbiauja Estijos žurnale „Pro etnologia“.
Hainuvkos valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Po unijos rytinė valsčiaus dalis ir toliau priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Bresto vaivadijai iki 1795 metų, o vakarinė dalis 1569-1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Rytinė valsčiaus dalis 1795-1796 m. priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796-1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. priklausė Gardino gubernijai. Vakarinė valsčiaus dalis 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui ir nuo 1807 m. prijungta prie Rusijos imperijos Gardino gubernijos. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto srities, Hainuvkos rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1954 m. dalis valsčiaus kaimų priklausė Novoberezovo valsčiui. 1945-1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Basenas, Bielščizna, Bokuvka, Borekas, Borisuvka, Chitra, Čižikai, Dubiče Osočne, Dubinai, Dubinska Ferma, Golakova Šija, Kotuvka, Lipinai, Lozice, Maidanas, Mikolajovi Lasas, Mochnate, Nove Berezovas, Nove Korninas, Novoberezovas, Novokorninas, Novosadai, Olchova Kladka, Olšina, Ožeškovas, Pasečniki Duže, Pasečniki Stebkai, Pasečniki Vielkiai, Postolovas, Progale, Puciska, Pžechodai, Sacharevas, Savini Grudas, Skriplevas, Smolani Sadekas, Soroča Nužka, Sosnuvka, Stare Berezovas, Topilas, Trivieža, Vasilkovas, Vigoda, Vigonas, Zvodzeckiai ir Žepiska.
Liūčių laikotarpis

Liūčių laikotarpis, lietingasis laikotarpis – laikotarpis, kurio metu labai stipriai padidėja vidutinis lietaus kiekis. Šis terminas dažniausiai naudojamas apibūdinti orus tropikuose. Pietų pusrutulyje liūčių sezonai būna nuo spalio iki kovo, o šiaurės – nuo balandžio iki rugsėjo mėnesio. Pusiaujo srityje metuose būna po du liūčių ir sausuosius sezonus.
Konkretus lietaus kiekis ir temperatūra liūčių sezonų metu dalinai priklauso nuo konkretaus regiono geografinių ypatybių. Tačiau dažniausiai dienos pradžia būna saulėta ir šilta, bet artėjant link vakaro, drėgmės kiekis atmosferoje didėja, prasideda griaustiniai ir liūtis.
Kartais, ypač – turizmo srityje, šis sezonas vadinamas žaliuoju, kadangi jo metu aktyviausia vegetacija, intensyviausiai vyksta gamtos procesai, o sausuoju sezonu viskas apmiršta. Panašiai, kaip kitose juostose – pavasaris ir vasara bei žiema.
Domingo Martines de Irala (Paragvajus)

Istorija

Miestelis pavadintas regiono kolonizatoriaus Domingo Martínez de Irala vardu.
Viktoras Golovčineris

Biografija

Gimė Minske mokytojo šeimoje. 1921–1926 m. mokėsi Baltarusių operos ir dramos studijoje Maskvoje. 1938–1949 m. dėstė Minsko meno mokykloje. Nuo 1934 m. buvo SSRS rašytojų sąjungos narys. Iki 1949 m. daugelio Baltarusijos teatrų aktorius, režisierius. 1949–1953 m. Irkutsko, 1953–1954 m. Taškento rusų dramos teatro režisierius. 1949–1955 m. dėstė Taškento teatro meno institute, 1955–1961 m. LSSR konservatorijoje.
1955–1961 m. po dažnos vyriausiųjų režisierių kaitos laikotarpio – LSSR rusų dramos teatro vyr. režisierius. Jo vadovavimo metu teatras susiformavo kaip turintis savitą kūrybinį braižą vientisas meno kolektyvas. Nuo 1955 m. Rusų dramos teatras vaidino svarbų vaidmenį respublikos teatriniame gyvenime, jo spektaklius gastrolėse už Lietuvos ribų puikiai vertino žiūrovai ir kritikai.
Režisūrai būdinga ansambliškumas, analitinis požiūris į dramaturgiją, pjesės stilistikos, personažų charakterių pabrėžimas.