google/wiki40b huggingface dataset:
Blažiejus Česnys

Biografija

Baigęs Palangos progimnaziją 1900–1904 m. studijavo Žemaičių kunigų seminarijoje, 1904–1908 m. Sankt Peterburgo, 1908–1911 m. Fribūro universitete. 1906 m. įšventintas kunigu. 1917 m. teologijos daktaras.
Caro valdžiai nepatvirtinus Žemaičių kunigų seminarijos profesoriumi 1911–1918 m. Sankt Peterburgo dvasinės akademijos profesorius. Dalyvavo Sankt Peterburgo lietuvių draugijų veikloje. 1918–1921 m. dėstė dogminę teologiją ir istoriją, sanskritą bei lietuvių kalbą Liublino katalikų universitete. 1922–1940 m. Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas) profesorius, 1922–1923 m. sekretorius, 1923–1929 m. (su pertraukomis) Teologijos-filosofijos fakulteto dekanas, 1929–1936 m. prorektorius.
Nuo 1927 m. Kauno bazilikos kanauninkas, prelatas dekanas, nuo 1938 m. Popiežiaus rūmų prelatas. 1929–1933 m. Lietuvių katalikų mokslų akademijos vicepirmininkas, nuo 1938 m. Bažnytinio meno draugijos valdybos, nuo 1939 m. Religinės kultūros instituto kūrimo komisijos narys.
Bendradarbiavo žurnaluose „Draugija“, „Ateitis“, „Naujoji Romuva“, „Soter“, „Tiesos kelias“, „Židinys“ ir kt., Lietuviškojoje enciklopedijoje. Parašė indologijos veikalų, dauguma jų neišleisti. Hektografu Sankt Peterburge išleido teologinių kursų „Apie malonę“ (lot. De gratia), „Apie Švenčiausiąją Trejybę“, (De sanctissima Trinitate), „Apie Dievo Žodžio įsikūnijimą“ (De incarnatione Verbi Dei).
Goli otokas

Goli otokas (kroat. Goli otok 'Plikoji sala', it. Isola Calva) – negyvenama sala Adrijos jūroje, į rytus nuo Istrijos pusiasalio, tarp Rabo, Sveti-Grguro ir Prvičio salų. Salos dydis yra maždaug 4,7 km². 1949–1989 m. čia veikė kalėjimas.
Per Pirmąjį pasaulinį karą Austrija-Vengrija saloje laikė rusų belaisvius iš rytų fronto. 1949 m. komunistinė Jugoslavijos valdžia saloje įkūrė griežtai saugomą kalėjimą bei priverstinio darbo stovyklą. Lagerio kūrime aktyviai dalyvavo generolas Stevo Krajačičius ir dešinioji Tito ranka – Edvardas Kardelis. Nuo 1949 iki 1956 m. į Goli otoką ir šalią esančią Sveti-Grguro salas buvo siunčiami politiniai kaliniai: Tito priešininkai, stalinistai, ustašiai, četnikai, monarchistai, karališkosios Jugoslavijos veikėjai. Goli otoke buvo vyrų, o Sveti-Grgure – moterų darbo stovyklos. Vienintelis Jugoslavijos lageris savo sąlygomis prilygo sovietinio Gulago priverstinio darbo stovykloms: kaliniai dirbo akmens skaldykloje, vasarą čia buvo karšta ir nebuvo pavėsio, žiemą spigino šaltis.
Kalėjimas nustojo veikti 1988 m. gruodžio 30 d., 1989 m. galutinai uždarytas. 
Šiame kalėjime kalėjo apie 16000 žmonių. Iš jų 400–600 mirė saloje. Tarp žymiausių kalinių buvo 1990–1996 m. Bosnijos ir Hercegovinos prezidentas Alija Izetbegovičius.
Šiuo metu saloje lankosi tik turistai ir piemenys iš šalia esančios Rabo salos.
Stiebeliai

Stiebeliai, arba lazdelės (lot. bacili) – akies tinklainės receptoriai jautrūs blankiai šviesai. Tamsoje regėjimas naudoja tik stiebelius, todėl spalvų nesimato. Jų yra apie 130-150 milijonų, išsisklaidę po visą tinklainę. Stiebeliuose randamas rodopsinas.
Stiebeliai yra jautresni negu kūgeliai, reaguoja silpnesnės šviesos paveikti. Jautrumas veik nepriklauso nuo šviesos dažnio.
Šileliai (Šiauliai)

Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Raudonasis spalis“.

Aplinkinės gyvenvietės

MICAIČIAI – 2 km
KURŠĖNAI – 4 km
Medvalakė – 3 km
Užlaukiai – 2,7 km
ŠIAULIAI – 23 km
Ketūnai – 2,2 km
Liepkalnis – 1,3 km
Gūragiai – 2 km
Perekopo sąsmauka

Perekopo sąsmauka – sąsmauka jungianti Krymo pusiasalį su žemynu, šiauriausia Krymo pusiasalio dalis. Ilgis – 30 km, mažiausias plotis – 7 km. Išilgai sąsmaukos eina Krymo kanalas tiekiantis vandenį irigacijai iš Dniepro upės. Šiaurinėje, siauriausioje sąsmaukos dalyje, ją kerta senovinių įtvirtinimų linija – griovys ir pylimas.
Vytaras Radzevičius

Biografija

1975–1978 m. mokėsi Vilniaus 30-ojoje vidurinėje mokykloje, 1978–1986 m. – Vilniaus 7-ojoje vidurinėje mokykloje. 1986–1988 m. tarnavo tarybinėje kariuomenėje. 1988–2000 m. studijavo Vilniaus universiteto Komunikacijų fakultete žurnalistikos specialybę.
1988 m. Sąjūdžio informacijos agentūros reporteris. 1990 m. laikraščio „Galvė“ redaktorius, UAB „AKC“ TV prodiuseris. 1991–1993 m. „Rytų Lietuvos TV“ Reklamos skyriaus režisierius. 1993–1998 m. Baltijos TV sporto prodiuseris. 1998–2000 m. UAB „Ekonometras“ TV prodiuseris. 2000–2001 m. Lietuvos futbolo federacijos atstovas spaudai. 2000–2002 m. UAB „Sport Television and Entertainment“ direktorius. 1999–2007 m. TV3 žinių tarnybos sporto naujienų redaktorius ir transliacijų režisierius, komentatorius, iki 2008 m. – žurnalo „Istorijos“ vyriausiasis redaktorius. 2008–2011 m. buvo Lietuvos radijo ir televizijos atstovas ryšiams su visuomene. Nuo 2015 m. M-1 plius laidų vedėjas.
Kartu su kolega Martynu Starkumi dalyvavo eilėje kelionių (TV ekspedicijų) po įvairias šalis.
Fana

Fana (angl. Fanna) – nedidelė koralinė sala Mikronezijoje, Palau valstybėje, Sonsorolio valstijoje, 1,7 km į šiaurę nuo Sonsorolio salos. Plotas – 0,54 km². Salos ilgis 740 m, plotis 500 m, aukštis iki 1 m. Faną supa 160–480 m pločio koralų rifas. Visa sala apaugusi palmėmis ir krūmokšniais. Negyvenama, tačiau sudaro savivaldybę.
Skaistgirio Šv. Jurgio bažnyčia

Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1714 m. (tais metais Žagarės klebonas prašė Šiaulių ekonomo lentelių Skaistgirio bažnyčios stogui uždengti). Bažnyčia 1819 m. buvo uždaryta, nes galėjo sugriūti. Nauja (dabartinė) bažnyčia iš plūkto molio pastatyta 1827 m. (pirmosios pamaldos įvyko 1827 m. rugpjūčio 24 d.).
Skaistgirys nuo seno garsėjo Šv. Jurgio (pavasarį) ir Šv. Martyno (rudenį) atlaidais. Nuo 1836 m. čia nuolat gyveno kunigas. 1905 m. įsteigta parapija.
Civilinis procesas

Civilinis procesas – tvarka, pagal kurią vyksta civilinių ginčų sprendimas teismo keliu. Bylas nagrinėja bendrosios kompetencijos teismas.

Stadijos

Pagrindinė civilinio proceso dalis – nagrinėjimas teisme. Jame betarpiškai tiriami įrodymai. Po jų vertinimo priimamas teismo sprendimas. Juo ginčas yra išsprendžiamas iš esmės.
Paskutinė proceso stadija – vykdymo procesas. Atlieka antstoliai.

Civilinio proceso teisė

Civilinį procesą reguliuoja specialios proceso teisės normos – civilinio proceso teisė. Lietuvoje – Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodeksas.
Imišlis

Istorija

1938 m. Imišlis tapo rajono centru, nuo 1960 m. yra miestas.
Ona Grinkevičienė

Ona Grinkevičienė (1924 m. spalio 3 d. Rinkūnai, Kauno apskr. – 2004 m. lapkričio 8 d. Kaunas) – Lietuvos gydytoja pediatrė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Biografija

1949 m. baigė Kauno universitetą. 1974 m. medicinos mokslų daktarė.
1956–1999 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytoja, 1959–1971 m. Vaikų ligų katedros vedėja. Nuo 1975 m. profesorė. 1971–1995 m. dirbo Kauno medicinos universiteto Vaikų ligų klinikoje.
1973–1991 m. Lietuvos pediatrų mokslinės draugijos pirmininkė.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo sritis – vaikų reumatas, pneumonija, širdies ir kraujagyslių ligos. Vadovavo epidemiologiniams ir klinikiniams vaikų ir paauglių, turinčių aterosklerozės ir išeminės širdies ligos rizikos veiksnių, tyrimams Kaune.
Vainuto gimnazija

Istorija

Vidurinė mokykla įsteigta 1954 m.
Stasys Puškorius

Stasys Puškorius (1935 m. lapkričio 18 d. Nevočiuose, Skuodo raj.) – Lietuvos karinis veikėjas, habilituotas daktaras, Lietuvos kariuomenės dimisijos pulkininkas.

Biografija

1943–1952 m. mokėsi Mosėdžio vidurinėje mokykloje, 1955–1958 m. – Jaroslavlio ir Taškento moto šaulių karinėse mokyklose, 1962–1967 m. studijavo Kijevo aukštojoje zenitinės artilerijos inžinerinėje mokykloje, 1970–1972 m. – Kijevo aukštosios zenitinės raketinės inžinerinės mokyklos aspirantūroje, 1980–1982 m. – Kijevo priešlėktuvinės gynybos karo akademijos doktorantūroje.
1972–1991 m. dirbo Šiaulių dviračių gamyklos kontrolieriumi, kuopos vadu Klaipėdoje, Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Orenburgo mokymo centro inžinieriumi tyrinėtoju, Kijevo priešlėktuvinės gynybos karo akademijos dėstytoju. 1994–1998 m. – Lietuvos karo akademijos prorektorius mokslui, nuo 1998 m. – LTU Valdymo teorijos katedros vedėjas.
Parašė 7 vadovėlius aukštosioms karo mokykloms, paskelbė 120 mokslo tiriamųjų darbų ir straipsnių.
Radovišas

Istorija

Iš pradžių Radovišas buvo nedidelė slavų gyvenvietė, bet valdant Samueliui (Bulgarijos vadovui), Radovišas tapo verslo centru, kol viduramžių miestas Konče buvo vienuolynas ir regiono centras. Radovišas pirmąkart buvo paminėtas kaip Bizantijos imperatoriaus Basilo II įkurta gyvenvietė 1019-aisiais.
Po Bizantijos imperijos žlugimo Radovišas buvo įkurtas kaip Serbų viduramžių valstybė. Kai egzistavo Otomanų imperija, XVII a. miestas buvo Kustendilo metropolija. Tuo metu mieste gyveno 3000–4000 gyventojų.

Religija

Radoviše vyrauja stačiatikybė, nors yra musulmonų, protestantų ir katalikų.
Yra dvi cerkvės, naujoji Švč. Trejybės ir senoji Šv. Iljos, taip pat keletas vienuolynų: Šv. Archangelo Mykolo, Šv. Pantaleono, Šv. Jurgio.
Yra ir protestantų bažnyčių: dvi metodistų bažnyčios ir baptistų bažnyčia. Taip pat yra dvi musulmonų mečetės.

Švietimas

Mieste yra dvi pagrindinės mokyklos: "Krste Petkov Misirkov" (~1300 mokinių) ir "Nikola Karev" (~1100 mokinių). Jose mokosi vaikai nuo 6 iki 14 metų.
Mieste yra ir viena aukštoji mokykla "Kosta Susinov", kurioje mokosi ~1200 mokinių nuo 15 iki 18 metų.
Pastovių rajonas

Geografija

Šiaurinę rajono dalį užima Dysnos lyguma, ten paviršius lygus, pelkėtas, pietuose driekiasi Švenčionių aukštuma, kur paviršius kalvotas ir gausu ežerų. Aukščiausia vieta – Majako k. (240,4 m).
Didžiausios upės – Dysna, Medila, Lučaika, Stračia, Kamoja. Rajone yra 115 ežerų, iš kurių didžiausi: Lučajus, Varanecas, Lisickų ežeras, Didieji Švakštai, Mažieji Švakštai, Dauža, Didžiųjų Surviliškių ežras, Lodasai, Svidnas.
37,1 % rajono ploto dengia miškai (pušynai, beržynai, eglynai, uosynai). Pelkėms tenka 5 % ploto.
Hipolit Milewski

Biografija

Gimė 1848 m. rugpjūčio 18 d. Druskininkuose. 1868 m. baigė Tartu universitetą. Nuo 1877 m. gyveno Lazūnų dvare. Buvo Vilniaus žemės ūkio draugijos tarybos narys. 1906-1910 m. Rusijos imperijos valstybės tarybos narys. 1912 m. buvo vienas iš Pohuliankos teatro Vilniuje statybų iniciatorių. Prieš I pasaulinį karą buvo suartėjimo su rusais šalininkas, purvais drabstė lietuvių tautą, ragino už lenkus nusiteikusius Lietuvos bajorus remti caro valdžios politiką, žadėdamas išreikalauti Lietuvos bajorams lygias teises su rusų bajorais ir žadėjo Lietuvos bajorų vardu saugoti caro sostą. 1915 m. išvyko gyventi į Paryžių, kur rašė straipsnius į vietinius laikraščius apie Lenkiją. Buvo Lenkijos, Lietuvos ir Baltarusijos konfederacijos šalininkas. Po I pasaulinio karo grįžo į Lenkiją. Mirė 1932 m. vasario 11 d. Poznanėje.
Nakties dangus

Nakties dangus – dangus, matomas nakties metu, nusileidus Saulei. Tuomet galima stebėti dangaus kūnus, kurie ryškiai matomi tik naktį: Mėnulį, planetas, žvaigždes, kometas.
Nakties dangus ir jo tyrinėjimai turi svarbią istorinę reikšmę tiek senovės, tiek dabartinėse kultūrose. Senovėje žemdirbiai pagal naktinio dangaus objektų padėtį nustatydavo laikotarpį, kuomet sodinti kultūrinius augalus. Kai kurios kultūros nakties dangaus objektus sujungė į žvaigždynus, juos apipynė legendomis ir mitais. Iš to išsivystė astrologija, siejusi žmogaus likimą su žvaigždėmis. Vėliau nakties dangus tapo astronomijos mokslo objektu.
Šiais laikais nakties dangaus stebėjimui trukdo šviesos tarša.
Para (valstija)

Geografija

Didžioji valstijos teritorijos dalis yra plokščioje Amazonės žemumoje. 58 % paviršiaus ploto neviršija 200 m aukščio. Didesnį nei 500 m aukštį pasiekia Karažaso, Kašimbo ir Akari aukštumos. Į Paros teritoriją įeina didžiausia upinės kilmės sala pasaulyje – Maražo. Valstijos paviršius tankiai išvagotas upių, per ją teka Amazonė, sudaranti didžiulę deltą, jos intakai Tapažosas, Tokantinsas, Šingu, Žari, Para.
Klimatas ekvatorinis; karštas ir drėgnas. Metinė oro temperatūra svyruoja tarp 25-30 °C, nėra sausringojo laikotarpio.
Paros paviršių dengia Amazonijos džiunglės. Vandenyno pakrantėje veši mangrovių sąžalynai.

Gyventojai

Para yra viena rečiausiai gyvenamų šalies valstijų. Dauguma gyventojų susitelkę rytinėje pusėje – prie Amazonės deltos ir vandenyno. Vakarinė dalis gyvenama labai retai. Yra išlikę nemažai indėnų bendruomenių.
Nadaukiai

Aplinkinės gyvenvietės

Tyliai – 1,5 km
DEGUČIAI – 3 km
Dargužai – 4,5 km 
 Mickūnai – 3 km
EIMUČIAI – 2,5 km
STAČIŪNAI – 2,5 km
ŽADŽIŪNAI– 6 km 
 NORUŠAIČIAI – 3,5 km
Bedriai – 4 km
Petraičiai – 1 km
Zagvės dinastija

Dinastijos pradžia

Dinastija kilo iš agau tautos, kuri kadaise buvo apgyvendinusi šiaurinę Etiopijos kalnyno dalį. Dinastijos pavadinimas kilo iš gezo kalbos žodžio Ze-Agaw, kas reiškia "iš agau", "agau kilmės". Kadangi visos kitos Etiopijos dinastijos buvo semitiškos (habeša) kilmės, ši dinastija oficialiai yra laikoma tarsi "iškritusia iš konteksto": jos atstovai nebuvo Saliamono palikuonys.
Kilmės regionas buvo Lasta (dalis istorinio Volo regiono), kadaise gausiai gyvenamas agau. Čia vėliau buvo ir Zagvės valstybės centras, sostinė Lalibela. Iš šio regiono kilo dinastijos įkūrėjas Mara Takla Haimanotas, kuris buvo vedęs paskutiniojo Aksumo imperatoriaus Dil Naodo dukterį ir buvo jo generolas. Jis nuvertė Dil Naodą ir pasiskelbė naujuoju imperatoriumi.
Dėl patikimų šaltinių trūkumo nėra vieningai priimtos nuomonės, kada ši dinastija atėjo į valdžią. Kai kurie šaltiniai taigia, jog Zagvės pradėjo valdyti X a., kiti jų valdymo pradžią nukelia į XII a.

Raida

Zagvių laikotarpiu Etiopija apėmė tik dabartinės Etiopijos šiaurines sritis ir Eritrėją (istorinius regionus Volo, Tigrajų, Mereb Melašą taip pat dalį Begmendero). Vietovės aplink Tanos ežerą, taip pat dabartinė rytų ir pietų Etiopija valstybei nepriklausė.
Nors Zagvių laikotarpį dažnai linkstama laikyti tamsiaisiais amžiais, daug mokslininkų pripažįsta, kad tuo metu Etiopijos civilizacija pasiekė žymių pasiekimų. Klestėjo centralizuota valdžia, buvo nuolatinė sostinė Rohoje (vėliau Lalibela), kur buvo sukurti nuostabūs architektūros šedevrai Lalibelos bažnyčios.
1270 m. Zagvės dinastija buvo nuversta amharų kilmės karvedžio Jekuno Amlak, kuris save kildino iš paskutinio Aksumo dinastijos imperatoriaus, ir skelbėsi atkūręs Saliamonidų dinastiją. Zagvės buvo nugalėti. Jų dinastija buvo paskirta valdyti Vago regioną, kur jie buvo tituluojami Vago vietininkais, t. y. vagšumais.
Sartininkų evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Pirmieji Sartininkų parapijos maldos namai stovėjo gretimame Margiškių kaime. Manoma, kad pamaldos čia vyko XIX a. viduryje ar pradžioje. Į Sartininkus atvažiuodavo sakytojai ir kunigai iš Tauragės, esančios už 23 km. Vietos centru tapus Sartininkų bažnytkaimiui, liuteronai nusprendė čia pasistatyti savo maldos namus. Įsigijusi žemės sklypą, parapija pasistatė naują bažnyčią. Pastatą surentė ir atliko vidaus įrengimo darbus vietos meistrai iš Skiržemių kaimo, Žemaičių Naumiesčio. Statybos išlaidas (iš viso 7000 litų) padengė patys parapijiečiai, kurie dosniai aukojo, nors ir nebuvo turtingi. Suolai, altorius ir kiti bažnyčios baldai buvo pargabenti iš senųjų, Margiškiuose buvusių, maldos namų. Naujoji bažnyčia pašventinta 1934 m.
Bažnyčios pastatas sėkmingai išgyveno per II Pasaulinį karą, tačiau jo metu parapija prarado savo archyvą ir biblioteką. 1944 m. prie Sartininkų prisijungė Natkiškių parapija, kurios bažnyčią susprogdino vokiečiai.
1950 m. Sartininkų parapijoje buvo 500 tikinčiųjų. Nuo 1941 m. parapiją aptarnavo vyskupas Jonas Kalvanas ir diakonas Artūras Timpa. 1995–2000 m. jos kunigu buvo vyskupas Jonas Viktoras Kalvanas. 2017 m. duomenimis, čia kunigavo Mindaugas Dikšaitis, kartu aptarnavęs ir Tauragę, Šilalę.

Architektūra

Bažnyčios statinys tinkuoto mūro, stačiakampio plano, savo forma panašus į gyvenamąjį namą. Bokštelis įrengtas pietrytiniame gale. Maldų patalpa užima apie pusę statinio. Erdvus šventorius aptvertas metaline tvora.
Aleksandras Velička

Aleksandras Velička (g. 1938 m. rugpjūčio 2 d.) – Lietuvos kalbininkas – germanistas, pedagoginių mokslų daktaras, VGTU docentas.

Biografija

Gimė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Šlynakiemio kaime. Kartu su tėvais 1940 m. persikėlė į tėvo gimtinę Švenčionėliuose. 1956 m. baigė Švenčionių vidurinę mokyklą, o 1960 m. – su pagyrimu Vilniaus pedagoginį institutą.
Po tarnybos armijoje mokytojavo Vilniaus rajono Mozūriškių pradinėje mokykloje, o nuo 1963 m. pradeda dirbti KPI Vilniaus filiale. 1973–1976 m. studijavo Maskvos M. Torezo pedagoginio instituto aspirantūroje, kur sėkmingai apsigynė filologijos mokslų kandidato disertaciją tema ``Mokymas suprasti skaitomos specialybės literatūros terminus``. Grįžęs į Vilnių ilgus metus dėstytojavo VGTU užsienio kalbų katedroje, buvo šios aukštosios mokyklos žurnalo „Filologija“. redaktorius.
Žmona Elena, duktė Lina.
Po Skorpiono ženklu

Turinys

Žemės drebėjimas sunaikina salą vandenyne. Žmonės, kuriems pavyko išsigelbėti, pasiekė gretimą salą, kurioje taip pat gyvena žmonės. Jie mėgina įspėti vietinius, kad šiems taip pat gali grėsti toks pat likimas ir kad jiems kartu reikia ieškoti patikimesnės žemės kontinente. Vieni jiems pritaria, kiti ne ir ilgainiui atėjūnai nusprendžia išžudyti vietinius vyrus...
Blue Neighbourhood

Išleidimas ir reklama

2015 m. spalio 13 d. Sivan išleido EP „Wild“, kuris tapo šio debiutinio albumo įžanga. Nuo 2015 m. spalio 15 d. albumą buvo galima užsisakyti iš anksto, tą dieną, per kelias valandas albumas iTunes dešimties šalių topuose atsidūrė 1 pozicijoje. Užsisakius albumą iš anksto pirkėjams buvo suteikta prieiga prie singlo „Talk Me Down“. Pirkėjai, kurie jau buvo nusipirkę EP „Wild“ gavo nuolaidą „Blue Neighbourhood“. Tuo metu Sivan taip pat pradėjo pardavinėti reklaminius daiktus (megztinius, kvepiančias žvakes, CD, vinilines plokšteles, plakatus ir užrašų knygeles) su albumo dizainu.
„Youth“ tapo antruoju albumo singlu. Oficiali singlo premjera įvyko 2015 m. lapkričio 12 d., tačiau viešai singlas tapo prieinamas tik lapkričio 13 d. Šis atlikėjo singlas tapo sėkmingiausiu jo singlu Šiaurės Amerikoje, pasiekdamas top 25 Billboard Hot 100 sąraše. 2016 m. birželio 10 d. buvo išleistas trečiasis albumo singlas „Talk Me Down“. Atlikėjas savo albumą 2016 m. vasarą iTunes išleido iš naujo pakeisdamas „Wild (XXYYXX Remix)“ į „Wild“ – dainą atlikta kartu su Alessia Cara.

Muzikos vaizdo įrašai

Dar prieš paskelbiant apie albumo išleidimą, tą pačią dieną kai buvo išleistas „Wild“ EP, buvo paskelbta apie trilogiją pavadinta „Blue Neighbourhood“. Trilogijos istorijoje Sivan ir jo pramanytas vaikystės draugas bei partneris susiduria su iššūkiais dėl savo santykių. Pirmosios dvi dalys pavadinimais „Wild“ ir „Fools“ buvo išleistos 2015 m. rugsėjį. Paskutinioji dalis pavadinimu „Talk me down“ buvo išleista 2015 m. spalio 20 d.
2015 m. gruodį, savaitę prieš Kalėdas, Troye dalino dovanas (tai buvo pavadinta „8 Days of Givaways“). Gruodžio 23 d. buvo padovanotos kelios nespalvotos nuotraukos iš „Youth“ muzikos vaizdo įrašo, tačiau šis įrašas nebuvo išleistas ir 2016 m. vasarį buvo nufilmuotas naujas įrašas, kuris buvo išleistas 2016 m. vasario 24 d.
2016 m. birželį Troye patvirtino, kad filmuojamas naujas vaizdo įrašas dainai „Wild“, šįkart su atlikėja Alessia Cara. Šis įrašas buvo išleistas 2016 m. liepos 22 d.

Komercinė sėkmė

Albumas JAV debiutavo 7-oje pozicijoje. Buvo parduota 65 000 jo kopijų (55 000 iš išankstinių užsakymų), albumas tapo trečiu Sivan leidiniu debiutavusiu topų pirmame dešimtuke.
Vytautas Žalys

Vytautas Žalys (g. 1956 m. rugpjūčio 3 d. Tytuvėnuose, Kelmės raj.) – lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas.
Tėvas: Alfonsas Žalys.

Biografija

1974 m. baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1985–1988 m. studijavo Lietuvos Mokslų akademijos Istorijos instituto aspirantūroje.
1992–1993 m. buvo Lietuvos istorijos instituto direktoriaus pavaduotojas. 1993 m. perėjo į diplomatinę tarnybą, iki 1995 m. buvo Lietuvos ambasados JAV 1-asis sekretorius, 1995–1997 m. – ambasados patarėjas.
1997–1999 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Užsienio politikos planavimo skyriaus I-uoju sekretoriumi, redagavo žurnalą „Lithuanian Foreign Policy Review“, dėstė Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute.
1999–2001 m. buvo URM Azijos, Afrikos ir Okeanijos šalių skyriaus vedėju. 2001–2005 m. Lietuvos generalinis konsulas Kaliningrade. 2005–2006 m. URM Rytų Europos ir Vidurinės Azijos departamento direktorius.
2006–2009 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Moldovos Respublikoje. Grįžęs į Lietuvą dirbo URM Administracinio departamento ambasadoriumi ypatingiems pavedimams.
2012 m. liepos 17 d. paskirtas Lietuvos ambasadoriumi Kanadoje. Šiose pareigose dirbo iki 2016 m. liepos 14 d. Nuo 2016 m. vasaros URM Spaudos ir informacijos departamento ambasadorius ypatingiems pavedimams.
Cold Spring Harbor

Turinys

„Cold Spring Harbor“ buvo pavadintas pagal kaimelį, tokiu pačiu pavadinimu, esantį Hantingtone, Niujorke (JAV). Ta vieta yra gana netoli Joel'io gimtųjų namų. Jo daina „Tomorrow Is Today“ buvo parašyta apie jo sunkų laikotarpį prieš metus, kuomet sirgo depresija. Vėliau Billis išleido ir koncertines dainų „She's Got a Way“ bei „Everybody Loves You Now“ versijas, įtrauktas į 1981 m. albumą „Songs in the Attic“. 1982 m. singlu tapo minėtoji „She's Got a Way“, kuri pasiekė 23-iąją vietą Billboard Hot 100 pardavimuose.
Juozas Bivainis

Biografija

1970 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1993 m. habilituotas socialinių mokslų daktaras.
Nuo 1970 m. VISI (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 2001 m. Socialinės ekonomikos ir vadybos katedros vedėjas; nuo 1994 m. profesorius. 1994–2001 m. Ekonomikos ir privatizacijos instituto (nuo 2000 m. Lietuvos ūkio institutas) direktorius. Nuo 1997 m. Rytų Europos demokratijos institutų (East Europe Democracy Institute, Vašingtonas) ekspertas. Nuo 1999 m. Tarptautinės informatizacijos akademijos (International Informatization Academy) narys.
Tenenių pagrindinė mokykla

Mokytojai

Albina Damanskienė, Genovaitė Mėlinauskienė, Dalia Digaitienė, Vanda Petravičienė, Jurgita Rupšienė, Raimonda Misienė, Gitana Kužmarskytė, Vaida Girskienė, Raimundė Raudonienė.
BK-6 Neringa

Konstrukcija

BK-6 – viduriasparnis su didelio ilgio trapeciniais sparnais. Horizontalieji stabilizatoriai yra prieš kilį, viršutinėje fiuzeliažo dalyje. Kabina su dideliu gaubtu, aptakiai pereinančiu į liemenį.
Sparnai trapecijos formos su gale esančiais cigarais. Sparno priešakinė dalis dengta klijuote. Sparnas aptrauktas drobe ir impregnuotas celono laku. Ant sparnų, 1800 mm nuo liemens, yra įmontuoti duraliumininiai oro stabdžiai.
Liemuo pjūvyje ovalo formos, užpakalinė liemens dalis baigiasi kiliu, prie kurio lankstais tvirtinamas posūkio vairas. Tarp 10 ir 11 špangauto yra ratukas, kuris yra pusiau išlindęs iš liemens. Liemens priekyje yra nedidelė pavaža, o gale uodegoje ramstis. Kabinos gaubtą sudaro dvi dalys pagamintos iš organinio stiklo. Galinė gaubto dalis yra išpūsta pagal liemens formą. Matomumas iš kabinos geras. Didžiausias kabinos plotis 570 mm, o aukštis 940 mm. Kabina pritaikyta nugariniam parašiutui, taip pat joje yra reguliuojami pedalai. Už kabinos yra nedidelė bagažinė. Sklandytuvas turi du buksyravimo kablius: vienas priekyje, buksyravimui paskui lėktuvą, kitas apačioje liemens, prie ratuko. Vėliau buvo įrengti du kabliai iš šonų (kaip sklandytuve „Blanik“).
Stabilizatorius trapecijos formos, dengtas 1 mm klijuote. Aukštumos vairas susideda iš dviejų pusių. Priekinė vairo dalis dengta klijuote, o galinė drobe, impregnuota celono laku. Kilis turi du lonžeronus, visas aptrauktas 1 mm klijuote. Priekinė posūkio vairo dalis aptraukta 1 mm klijuote, likusi dalis – drobe, impregnuota celono laku.
Šių sklandytuvų Simferopolyje buvo pagaminta apie 60.