google/wiki40b huggingface dataset:
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.

Veikla

Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 12 d. Savivaldybės mere išrinkta Nijolė Naujokienė, už ją balsavo 17 iš 26 posėdyje dalyvavusių tarybos narių. Mero pavaduotojais išrinkti Rimgaudas Rimošaitis ir Romualdas Gailiūnas. Administracijos direktoriumi paskirtas Ovidijus Kačiulis, direktoriaus pavaduotoju liko Algimantas Žvikas.
Romaldas Zubiela

Biografija

1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas. D. Zubielienės IĮ direktorius.
TSKP, nuo 2004 m. Darbo partijos Raseinių rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Daliutė, vaikai Rasa, Gediminas.
Dievturyba

Istorija

Latvijos „Dievturių“ sandrauga įkurta 1925 m. istoriko ir kraštotyrininko Ernesto Brastinį. 1940 m. sovietai okupavo Latviją, dievturius uždraudė, o 1942 m. E. Brastinį nužudė Rusijos kalėjime. 1990 m. Latvijos respublikai atkūrus nepriklausomybę 1991 m. sandrauga atkurta. Pagal 2016 m. Latvijos Respublikos teisingumo ministerijos duomenis organizacijos šalininkams save priskyrė 695 žmonės. 2018 m. Lietuvos ir Latvijos senovės baltų religinių bendrijų „Romuva“ ir „Dievturių“ sandraugos atstovai nusprendė suvienyti jėgas ir telktis į vieną tarptautinę religinių bendrijų organizaciją.

Tikėjimas

Tikėjimas visų pirma pagrįstas senovės latvių folkloru, dainomis, mitologija, tačiau skiriasi nuo senovinės religijos, pavyzdžiui, nėra žinoma, kad senieji latvių pagoniai tikėtų į aukščiausiųjų dievų trejybę.
„Dievturyba“ yra panteistinis tikėjimas. Visagaliu laikomas Dievas, kiti išskiriami svarbūs dievai ir deivės yra Laima, Mara, Jūros Motė, Vandens Motė, Upių Motė.
Dievturiai tiki, jog žmogų sudaro trys formos: kūnas (latv. miesa), dvasia (latv. dvēsele) ir vėlė (latv. velis).
Dabartinis dievturių vadovas Valdis Celmas. 2017 m. atidaryta šventykla Dauguvos upės saloje prie Pliavinios miestelio.
Virgis Valentinavičius

Biografija

1978 m. baigė Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetą. 1978–1995 m. šio fakulteto dėstytojas. 1988 m. apsigynė mokslų daktaro disertaciją.
1995–2004 m. dirbo Laisvosios Europos radijuje Prahoje. 2004 m. dirbo „Eltos“ naujienų agentūroje, 2005–2006 m. „Eltos“ vyriausiasis redaktorius. 2005–2009 m. vedė LNK TV analitinę laidą „Savaitės panorama“. 2006–2009 m. buvo naujienų portalo Alfa.lt vyriausiasis redaktorius ir direktorius. 2009–2012 m. Andriaus Kubiliaus patarėjas vidaus politikos klausimais. 
Nuo 2013 m. dirbo Europos humanitarinio universiteto, Socialinių ir politikos mokslų departamento vadovu
Beringo sala

Beringo sala (rus. Остров Беринга) – didžiausia Komandoro salų grandinės, esančios į rytus nuo Kamčiatkos pusiasalio, tarp Ramiojo vandenyno ir Beringo jūros, sala. Nuo Kamčiatkos pusiasalio atskirta Kamčiatkos sąsiauriu, nuo Medno salos (rytuose) – Admirolo Kuznecovo sąsiauriu. Priklauso Rusijai, Kamčiatkos kraštui (Aleutų rajonas).
Plotas 1667 km². Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 90 km, plotis iki 24 km. Paviršius kalnuotas, iškyla iki 755 m. Būdinga tundros augmenija, gausų jūrinių paukščių kolonijų. Didžioji dalis salos patenka į Komandoro biosferos draustinį. Šiaurėje yra didelis Saranojės ežeras (32 km²).
2005 m. Beringo saloje gyveno 752 žmonės (tarp jų ~300 aleutų). Visi jie susitelkę Nikolskojės gyvenvietėje. Verčiamasi daugiausia žvejyba.
Beringo saloje yra 1741 m. čia mirusio keliautojo Vitaus Beringo kapavietė.
Neatmenu tavo veido

„Neatmenu tavo veido“ – 1988 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas jaunimui. Socialinė drama. Filmo trukmė – 82 min.

Siužetas

Jie susipažino vaikų širdies ligų sanatorijoje. Jai – 13 metų, jam – 14. Netikėtai ir liūdnai prasideda pirmosios meilės istorija. Bet tėvai ir pedagogai nutarė jiems padėti ir „apsaugoti“ nuo pavojingo ir abiem tariamai nereikalingo jausmo.
Monako tarptautiniai santykiai

Monako Kunigaikštystė nuo 1993 m. yra pilnateisė Jungtinių Tautų organizacijos narė.
Taip pat Interpolas, UNESCO, Pasaulio sveikatos organizacijos narė. Tarptautinė Hidrografijos organizacijos pagrindinė būstinė yra Monake.
Monake įsikūrusios tik dvi kitų valstybių ambasados: Prancūzijos ir Italijos.
Monakas yra įsteigęs ambasadas Belgijoje, Ispanijoje, Italijoje, Prancūzijoje, Šveicarijoje, Vatikane, Vokietijoje. Planuojama įsteigti ambasadą Vašingtone (JAV). Ambasada Belgijoje atstovauja Monakui ir Liuksemburgui, bei Nyderlandams, o ambasada Šveicarijoje – Lichtenšteinui.
Pagal susitarimus su Italija ir Prancūzija, Monako tarptautiniai santykiai palaikomi per šių šalių 104 ambasadas visame pasaulyje.
Valstybė nėra Europos Sąjungos narė, tačiau nuo 2002 m. sausio 1 d. Monake įvesta nauja valiuta – euras, pakeitusi anksčiau cirkuliavusį Prancūzijos franką. Kunigaikštystei suteikta galimybė kaldinti savas Euro monetas.
Steponas Aleksandras Potockis

Biografija

Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, Herbo „Pilawa“ savininkas. Braclavo vaivados Jonušo Potockio (1616/1618–1676) ir Terezės Cetner jaunesnysis sūnus.
Atalyja

Grupės biografija

Lietuvių folkroko grupė Atalyja susikūrė Vilniuje 1998 m. rudenį, o 1999 m. pavasarį debiutavo Kaune, postfolkloro festivalyje „Suklegos“. Dar po metų buvo baigtas įrašinėti ir išleistas debiutinis grupės albumas „Atalyja“ (2000 m. MC, 2001 m. Kukū records CD). Jis susilaukė tarptautinio dėmesio, buvo palankiai įvertintas folk ir world muzikos žurnalų puslapiuose. 2004 m išleistas antrasis albumas – „Močia“ (© 2004 Atalyja, Dangus) pasižymi gyvu, šiltu skambesiu. Jis buvo įvertintas kaip vienas solidžiausių modernios folk muzikos leidinių lietuviškoje diskografioje. 2008 m. išleido septynių kompozicijų minialbumą (extended play) „Žemaitiu ruoks“ . Jame – trys originalios dainos, trys elektroninės remix versijos ir viena specialiai šiam albumui sukurta meditatyvi instrumentinė kompozicija. Albume „Saula riduolėla“ (2009 m., Dangus; Lietuvos 1000-mečio fondo parama) savitai dera „kieta“ kompozicija, improvizacija ir eksperimentas . Saulės tematiką  pabrėžia ne tik kai kurių dainų ir paties albumo pavadinimai, bet ir šviesus, saulėtas jo skambesys.
Grupė koncertavo Čekijoje (2009), Baltarusijoje(2009), Rusijoje (2009),Turkijoje (2008), Vokietijoje (2006, 2010, 2013), Lenkijoje (2000, 2001, 2005, 2006, 2008, 2009), Latvijoje (2002, 2009), Estijoje (2002 - Viljandžio folkloro muzikos festivalyje) , dalyvavo Lietuvos radijo ir televizijos laidose. Ji yra Lietuvos folkloro švenčių, postfolko ir neofolko festivalių, miestų ir miestelių švenčių dalyvė. Nuolat griežia festivaliuose „Mėnuo Juodaragis“ „Baltijos Garsas“, „Suklegos“, „Gyvosios archeologijos dienos“, „Skamba skamba kankliai“. Grupės muzika skamba įvairiuose meno projektuose, filmuose, teatro spektakliuose.
2009 kovo mėn. alternatyviosios muzikos apdovanojimų renginyje „A.LT 2008“ pelnė metų etnogrupės apdovanojimą. 2009 m. balandžio grupė surengė kompaktinės plokštelės „Saula Riduolėla“ pristatymą Vilniuje ir Kaune. Atalyja koncertavo Minske (filmavosi Baltarusijos ONT TV televizijos muzikinėje laidoje), Rygoje (VEF kultūros rūmuose), Prahoje (muzikos klube „Akropolis“), Olštyneke, Gdanske. 2009 m. gruodžio 25 ir 26 d. surengė kalėdinį turne Rusijos sostinėje Maskvoje (25 d. – klube „Masterskaya“, 26 d. – Lietuvos ambasados kultūros centre – Jurgio Baltrušaičio namuose.
2011 gruodžio mėn. įrašė ir paskelbė nemokamą (laisvai platinamą) internetinį singlą: Kalėdų dainą „Aism, bernai, kalėdauc“ ir du šios dainos remiksus. 2012 Vasario 16 d. drauge su grupėmis Ugniavijas, Gyvata ir Skylė dalyvavo muzikiniame renginyje „Auszra 16“   , skirtame Lietuvos Valstybės atkūrimo sukakčiai paminėti (renginį organizavo nepriklausoma baltiškos muzikos leidykla „Dangus“).
Maisiejūnų piliakalnis II

Aplinkiniai piliakalniai

Kauno pilis 25 kmLašinių piliakalnis (Kaišiadorys) 2,5 kmBijautonių piliakalnis 7 km
Maisiejūnų piliakalnis 0,130 kmDabintos piliakalnis 8 km
Dovainonių piliakalnis 5,7 kmMūro Strėvininkų piliakalnis 15 kmVarkališkių piliakalnis 7 km
Visginų piliakalnis 7 kmBurčiakų piliakalnis 3 kmPridotkų piliakalnis 6 km
Anoreksija

Anoreksija (gr. ἀνορεξία – apetito nebuvimas) – apetito sumažėjimas ar išnykimas.

Nervinė anoreksija

Nervinė anoreksija (anorexia nervosa) kyla dėl neurozinio noro suliesėti, neadekvataus savęs vertinimo. Daugeliu atvejų nervine anoreksija sergantys žmonės serga ir nervine bulimija. Moterys serga 10-20 kartų dažniau, nei vyrai, įvairiais vertinimais iki 5-20 % nervinės anoreksijos atvejų baigiasi mirtimi, dažniausiai – dėl ilgainiui kylančių širdies, inkstų ir pan. sutrikimų. Šia liga sergantis žmogus badauja ir neigia, kad kūnui normaliai funkcionuoti reikia bent pagrindinių maisto medžiagų. Be to slepia savo ligą, sąmoningai mažina kūno svorį, vengdamas „storinančio“ maisto.
Anoreksija sukelia daug neigiamų padarinių – širdies ir kraujotakos sutrikimus, kaulų trapumą, raumenų masės mažėjimą, nuovargį ir silpnumą, plaukų slinkimą ar net mirtį.
Dalimi atvejų nervinė anoreksija kyla ir dėl stipraus susijaudinimo, sunkių išgyvenimų, tačiau tokie atvejai dažniau būna laikini, neperaugantys į lėtinius.

Fiziologinė anoreksija

Fiziologinės kilmės anoreksija atsiranda dėl avitaminozės, virškinimo trakto patologijos, nervų sistemos, endokrininių liaukų sutrikimų ir kt. Dirbtinai anoreksiją galima sukelti šunims ir žiurkėms, kai suardomi hipotalamo ventrolateraliniai branduoliai. Toks gyvūnas neėda ir gali nugaišti, jeigu nebus maitinamas dirbtiniu būdu. Priešinga fiziologinės kilmės anoreksijai – fiziologinės kilmės bulimija.
Intervencija į Sibirą

Intervencija į Sibirą (jap. シベリア出兵, Shiberia Shuppei) buvo japonų kariuomenės išsiuntimas į Rusijos Primorės regioną tarp 1918 ir 1922 m. Tai buvo viena iš Antantės intervencijų į Rusijos pilietinį karą, siekiant palaikyti Baltąją Armiją kovoje su bolševikų Raudonąja Armija.

Japonijos dalyvavimas

1918 m. liepos mėn. JAV prezidentas Wilson pareikalavo Japonijos vyriausybės 7000 karių, kurie dalyvautų tarptautinės koalicijos pajėgose iš 25 000 karių, turinčiose remti amerikiečių ekspedicines pajėgas Sibire. Po karštų debatų Japonijos parlamente vyriausybė pritarė 12 000 karių siuntimui, su sąlyga, kad šios pajėgos turi būti Japonijos pavaldume, o ne tarptautinėje koalicijoje.
Po šio politinio sprendimo visišką kontrolę perėme Japonijos imperatoriškoji armija, vadovaujama štabo vadovo Yui Mitsue. Iki 1918 m. lapkričio mėn. daugiau nei 70 000 japonų karių užėmė visus Rusijos Primorės provincijos Rytų Sibiro uostus ir didesnius miestus.
Raudonajai Armijai suėmus ir įvykdžius mirties bausmę Baltosios Armijos vadui Aleksandrui Kolčakui bei evakavus Čekoslovakų legioną, 1920 m. birželį amerikiečiai ir jų sąjungininkai pasitraukė iš Vladivostoko. Bijodami komunizmo plitimo prie Japonijos sienų japonai pasiliko. Japonai ėmė remti naujai susikūrusią Pakrantės respubliką.
Galutinai japonai pasitraukė 1922 m. spalio mėn.
Tolimųjų Rytų respublika

TRR prisijungimas prie RTFSR

Tvirtėjant Tarybų Rusijos ir Tolimųjų Rytų respublikos tarptautinei ir vidaus padėčiai, prasidėjus Japonijos diplomatinei izoliacijai Vašingtono konferencijoje (1921–1922 m.) ir Japonijos gyventojų nepasitenkinimui dėl Japonijos dalyvavimo intervencijoje į Tolimuosius Rytus Japonijos vyriausybė įsakė savo kariuomenei pasitraukti iš Primorjės.
1922 m. spalio 25 d. LRA daliniai užėmė Vladivostoką. TRR darbininkai mitinguose, kuriuos organizavo bolševikų aktyvistai, reikalavo prisijungti prie RTFSR.
Antrojo šaukimo Liaudies susirinkimas, kurio nariai buvo išrinkti vasarą, sesijoje, vykusioje 1922 m. lapkričio 4-15 d., priėmė nutarimą pasileisti, o Rusijos Tolimuosiuose Rytuose atkurti Tarybų valdžią.
Vėliau, 1922 m. lapkričio 14 d. vakarą TRR LRA dalinių vadai kreipėsi į RTFSR VCIK'ą priimti TRR į RTFSR. Po kelių valandų, jau vasario 15 d., VCIK patvirtino TRR įjungimą į RTFSR sudėtį. Buvusi TRR tapo Tolimų Rytų sritimi (rus. Дальневосточная область).
Briansko sritis

Istorija

Sritis įkurta 1944 m. liepos 5 d.

Geografija

Sritis yra Rytų Europos lygumos centrinėje dalyje. Pakraščiuose iškilusios Vidurio Rusijos ir Smolensko aukštumos, smarkiai paveiktos erozijos. Vakaruose paviršius leidžiasi į Padnieprės žemumą. Aukščiausia srities vieta – 288 m. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -7 °C, liepos mėnesio +18 °C. Per metus vidutiniškai iškrenta 600 mm kritulių. Srities upės priklauso Dniepro baseinui: Desna, Iputė, Novlia. Paviršių dengia mišrieji miškai.
Atvejo ir kontrolės tyrimas

Atvejo ir kontrolės tyrimas (angl. case-control study) – tai analitinis tyrimas, kurio tikslas – nustatyti galimas ligų priežastis, lyginant tam tikra liga sergančius (atvejai) ir nesergančius žmones (kontrolė). Toks tyrimas yra gana nebrangus, reikalaujantis sąlyginai nedaug tiriamųjų, tačiau nustatytas ryšys tarp spėjamo rizikos veiksnio ir susirgimo gali būti tik statistinis, bet ne priežastinis.
Carey Lowell

Bioghrafija

Kerė gimė geologo James Lowell šeimoje ir iki 12 metų spėjo pagyventi įvairiose pasaulio šalyse: Libijoje, Nyderlanduose, Prancūzijoje, kol galiausiai šeima įsikūrė Denveryje. Baigusi literatūros studijas universitete, ji persikėlė į Niujorką, kur ėmė dirbti Ralph Lauren ir Calvin Klein modeliu, taip pat jos atvaizdas buvo naudojamas reklaiminiuose viskio „Johnny Walker“ plakatuose.
Tuo pačiu laiku Kerė mėgino studijuoti Niujorko universitete ir teatro mokykloje. 1986 m. gavusi nedidelį vaidmenį komedijoje „Club Paradise“ su Robin Williams ir Peter O‘Toole, 1989 m. ji kartu su Talisa Soto tapo Bondo merginomis filme „Leidimas žudyti“.
Vėliau Kerė pasirodė tokiuose filmuose kaip „Sleepless in Seatle“ su Tom Hanks ir Meg Ryan (1993) ar „Leaving Las Vegas“ su Nicolas Cage (1995), tačiau paprastai tai buvo antrojo plano vaidmenys. Netrukus jos karjera pasuko į televiziją, kur Kerė sėkmingai vaidino „The League of Their Own“ (1993), „Law & Order“ (1996-2001) ir „Six Degrees“ (2006-07) serialuose.
Formulės 1 administracija

Formulės 1 administracija (taip pat vadinama Formulės 1 Grupė, angl. Formula One Group) yra įvairių kompanijų grupė, kuri atsakinga už FIA organizuojamą Formulės 1 čempionato populiarinimą bei rūpinimąsi Formulės 1 komercinėmis teisėmis. Iki 2016 m. ši grupė priklausė Džersyje įsikūrusiai kompanijai „Delta Topco“ (70% komercinių teisių) ir JAV bankui JPMorgan Chase (kuris turi apie 20% teisių). Likusios akcijos priklauso Bernie Ecclestone ir jo šeimai bei jų įkurtoms smulkioms finansinėms įmonėms.
2016 m. rugsėjo 8 d. „Delta Topco“ kompaniją ir visas jos akcijas Formulės 1 valdyme už 4,4 milijardus JAV dolerių nusipirko JAV žiniasklaidos kompanija „Liberty Media“. 
Formulės 1 grupės dukterinės įmonės yra „Formula One Management“ (FOM), „Formula One Administration“ (FOA) ir „Formula One Licensing BV“.

Istorija

1974 m. buvo sukurta FOCA (Formulės 1 konstruktorių asociacija) norint padidinti komercinę lenktynių sėkmę. 1978 m. šios organizacijos vadovu tapo B. Ecclestone, kuris kovojo su FISA (automobilių sporto federacija) dėl komercinių Formulės 1 teisių valdymo. Norint pasiekti suistarimą 1981 m. buvo pasirašyta Konkordo sutartis, kuri leido FOCA organizacijai vadovauti TV transliacijų ir pajamų skirstymui.
1987 m., kai pasibaigė pirmoji Konkordo sutartis, B. Ecclestone įkūrė FOPA (Formulės 1 rėmimo ir administracijos organizaciją), kuri rūpinosi TV teisių komandų rūpimais klausimais. Vėliau ši organizacija tapo „Formula One Management“. Už TV transliacijas ji gavo 49% pajamų, 1% atiteko komandoms, o likusi 50% dalis – FIA.
1995 m. FIA nuatrė visas komercines teises perleisti FOA (kurią valdė FOM) ateinantiems 14 metų, o už tai gauti kasmetinį mokestį.
Šiuo metu Formulės 1 Grupė turi kelias dukterines bendroves, kurios kontroliuoja įvairius vadybos, komercijos ir kitus Formulės 1 klausimus.
Visos komercinės šio sporto teisės priklauso „Formula One World Championship Ltd“ (FOWC), kuriai jos buvo perleistos 2011 m. iš įmonės, kuriai ji priklauso – „Formula One Administration“. FOWC, kaip komercinių teisių valdytoja, derasi dėl kontraktų sąlygų su lenktynių rengėjais, organizuoja TV transliacijų kontraktus ir gauna visas licencijavimo pajamas iš Formulės 1 ženklų naudojimo. Tuo tarpu „Formula One Licensing BV“ (Olandijoje registruota kompanija) yra dukterinė „Formula One Group“ įmonė, kuri valdo visas teises susijusias su Formulės 1 ženklais – logotipu, žodžiais „Formula 1“, „Formula One“, „F1“ ir vaizdo klipu, pasirodančiu TV transliacijose prieš kiekvienas lenktynes.
Visas šias grupe valdo FOM kompanija. Būtent ji suformuoja sezono tvarkaraštį, apmoka komandoms tenkančią dalį (50% nuo TV transliacijų pajamų) ir piniginius prizus po sezono. FOM taip pat aprūpina komandas visa reikiama įranga ir personalu joms keliaujant į lenktynes, vykstančias ne Europoje.
Bray Wanderers FC

Istorija

Klubas įkurtas 1942 m.
Kaitra

Kaitra – alinantis karštis. Kaitra pasiekia stichinio meteorologinio reiškinio kriterijų, kai maksimali oro temperatūra 10 dienų iš eilės būna +30 °C arba aukštesnė.  Lietuvoje aukščiausia oro temperatūra buvo užfiksuota Zarasuose 1994 m. liepos 30 d., kuomet temperatūra pakilo iki +37,5 °C laipsnių karščio.
Mikas Žukauskas

Biografija

Gimė 1986 metais. Mokėsi Vilniaus J. Basanavičiaus vidurinėje mokykloje. 2009 m. baigė TV ir kino režisūros studijas Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje, nuo 2011 m. ten pat studijuoja vaizdo montažo magistrantūrą. Nuo 2006 m. dirba vaizdo ir kino srityje laisvai samdomu režisieriumi, montažo režisieriumi ir operatoriumi.
Selas (Drakonų kova)

Selas (jap. セル = Seru, angl. Cell) – pagrindinis antagonistas Drakonų kovoje Z.
Bardačos gamtinis parkas

Bardačos ežeras

Bardačos ežeras yra nutolęs apie 30 km nuo Bania Lukos. Jo ilgis – 5,5 km, plotis – 1,7 km, didžiausias gylis – 2,5 m, plotas – 7,32 km².

Gamtinė įvairovė

Parke suskaičiuota 280 augalų, 178 paukščių ir 26 žuvų rūšių.
Punsko lietuvių kultūros namai

Punsko lietuvių kultūros namai – Lenkijos lietuvių kultūros įstaiga Punsko vietovėje, skirta puoselėti ir propaguoti krašto materialinę ir dvasinę etninę kultūrą. Direktorė Asta Pečiulienė.

Istorija

Kultūros namai įkurti 1956 m. birželio 21 dieną. Nors pirmasis šokių ratelis „Jotva“ gimė dar 1951 m., bet platesnis daininkų, muzikantų ir šokėjų sąjudis prasidėjo tik kartu su kultūros namų atsiradimu. 1957 m. V. Valinčius subūrė mišrųjį chorą „Dzūkija“, po metų klojimo teatras pirmą kartą parodo S. Kymantaitės-Čiurlionienės „Kuprotą oželį“, o 1966 m. Juozas Kalesinskas pakviečia muzikantus groti kaimo kapeloje „Klumpė“. Neilgai gyvavo mokinių lėlių teatras (1964–67 m.), 1976 m. pasirodžiusi humoro grupė „Piemenukas“. Kiti kolektyvai augo, stiprėjo. Kaimo kapela 1974, 1977, 1978 ir 1980 m. nugalėjo Kolno liaudies kapelų ir pasakotojų konkurse, o 1984 m. liaudies meno mugėje Vengoževe pripažinta stipriaisia. 2006 m. šokių konkurse „Klumpakojis“ Klaipėdoje „Jotva“ laimėjo prizą. Saviveiklininkai dažniausiai koncertuodavo aplinkiniuose kaimuose, vėliau pasirodymų geografija plėtėsi. 1972 m. chorui „Dzūkija“ pirmą kartą leista išvykti koncertuoti į Lietuvą, į Lazdijų rajoną, 1977 m. ten pasirodė kapela „Klumpė“ bei 1972–92 m. gyvavęs estradinis ansamblis „Punia“ (vad. Antanas Šliaužys). „Jotvos“ šokėjai 1988 ir 2000 m. dalyvavo Pasaulio lietuvių šokių šventėse Kanadoje, 1993 m. šoko Prancūzijoje, o „Klumpė“ 1998 m. koncertavo JAV ir Kanadoje. Didžiausią lietuvių saviveiklininkų svajonę – pasirodyti Dainų šventėje Vilniuje – įgyvendino 1990 m. ir 2007 m. „Jotvos“ šokių grupė bei 1994 m. ir 2007 m. choras „Dzūkija“. „Klumpė“ bei „Dzūkija“ įrašė ir išleido kelias muzikinias kasėtes bei kompaktinius diskus.
Kultūros namai sceną suteikia ne tik savo kolektyvams, bet ir koncertuojantiems svečiams, organizuoja įvairius renginius. 1992–93 m. Punske vyko Armonikos šventės, nuo 2005 m. spalio mėnesiais organizuojami Muzikuojančių šeimų pasirodymai, du kartus viešėjo Didysis muzikų paradas. Dideliu įvykiu tampa kasmetiniai kasmetiniai Klojimų ir vaikų teatrų festivaliai, birželio mėnesiais vykstantys Vaikų dainų konkursai „Dainorėlis“, Chorų šventės ir Tautinių mažumų susitikimai (lapkričio mėnesiais). Valsčiaus gyvantojai kartu su saviveiklininkais kasmet pamini Sausio 13-tąją, Vasario 16-tąją, Motinos dieną, Žolines ir Vėlines. Namuose vyksta šaškių ir šachmatų turnyrai, rengiamos parodos, susitikimai su rašytojais, rodomi lietuviški filmai.
Persija Jakarta

Istorija

Klubo ištakos siekia 1928 m. Daugkartiniai šalies čempionai (1931, 1933, 1934, 1938, 1954, 1964, 1973, 1975, 1979 m.)
Šiaurės salos rudasis kivis

Paplitimas ir biotopas

Endeminis Šiaurės salos Naujojoje Zelandijoje paukštis. Populiacijoje apie 25 000 individų. Biotopas – tankūs miškai ir krūmynai, taip pat šie paukščiai yra prisitaikę gyventi pievose, ganyklose.

Išvaizda

Kūno ilgis – 40 cm. Patinas sveria 2,2 kg, patelė – 2,8 kg. Tamsiai rudos  plunksnos, išilgai kūno – rausvai rudų plunksnų dryžiai. Plunksnos šiurkščios, ilgos, primena plaukus. Akys mažos. Snapas plonas, ilgas. Snapo gale – šnervės. Sparnai sunykę, uodegos neturi. Kojos 50-60 cm ilgio, pirštai ilgi.

Biologija

Neskraidantis, naktinis paukštis. Diena slepiasi urvuose, drevėse ar tankioje žolėje. Maisto ieško naktį. Lėtai vaikščiodami snapą kaišioja į lapų krūvas, sutręšusius rąstus, dirvą. Minta smulkiais bestuburiais, sliekais, vabalų lervomis, cikadomis. Taip pat renka nukritusius vaisius ir lapus. 
Apie savo teritorijos ribas praneša balsu. Patino balsas – čaižus, kylantis švilpimas, kartojamas 15-25 kartus, o patelių balsas – žemas, kimus, gerklinis riksmas, kartojamas 10-20 kartų.
Monogamai. Tuoktuvių metu patinai aršiai gina savo teritoriją. Lizdą suka urvuose. Dėtyje vienas didelis, baltas kiaušinis (15 % patelės svorio). Jei dėtyje du kiaušiniai, tai jie dedami 3-4 savaičių intervalu. Inkubacija trunka 75-90 dienų. Peri patinas. Jaunikliai viščiukiniai. 4-6 savaičių amžiaus palieka lizdą.
Juozapas Holiakas

Biografija

Gimė ir augo žinomoje stambaus ūkininko šeimoje. Vienas brolis tapo žinomu girininku, kitas – Andrius Holiakas – kanauninku ir Seinų kunigų semunarijos rektoriumi. Juozapas Holiakas 1832-1837 m. Seinų ir Varšuvos kunigų seminarijose bei Dvasinėje akademijoje Varšuvoje studijavo teologiją. 1837 m. įšventintas kunigu. 1837-1855 m. Varšuvos Kurčnebylių instituto prefektas ir tikybos mokytojas. Nuo 1846 m. Radzymino (prie Varšuvos), nuo 1866 m. Solco, nuo 1868 m. Visų Šventųjų parapijos Varšuvoje klebonas. 1883 m. paskirtas Augustavo vyskupu sufraganu; kartu buvo ir Vilkaviškio klebonas. Pasikvietė ir čia kurį laiką globojo Č. Sasnauską. Kartu su kunigu T. Jagodzinskiu 1879 m. parašė ir išleido pirmąjį Europoje žodyną kurčnebyliams.
Vienpusis veidrodis

Vienpusis veidrodis (angl. One-way mirror), ar dar kitaip vadinamas dvipusiu veidrodžiu (angl. Two-way mirror) – tai veidrodis, kuris dalį šviesos atspindi, o kitą dalį praleidžia. Viena pusė veidrodžio yra šviesi, o kita – tamsi, todėl galima žiūrėti iš užtamsintos pusės, bet ne atvirkščiai.

Dizainas

Stiklas padengtas, arba jo viduje yra plonas, beveik skaidrus metalo sluoksnis (paprastai aliuminis). Rezultatas – veidrodinis paviršius atspindi šiek tiek šviesos ir įsiskverbia likusią dalį.
Tikras vienpusis veidrodis neegzistuoja. Šviesa visada eina tiksliai ir vienodai į abi puses. Tačiau, kai viena pusė yra šviesi, o kita tamsi, iš tamsesnės pusės tampa sunku matyti ryškiai apšviestą pusę, nes ji yra maskuojama daug šviesesnių atspindžių apšviestoje pusėje. Yra įmanoma pasiekti kažką panašaus, suderinant optinio izoliatoriaus sluoksnį su tradicinių vienpusiu veidrodžiu, kuri užkirstų kelią šviesai iš vienos krypties.