google/wiki40b huggingface dataset:
Mykolas Ksaveras Sapiega

Biografija

Lietuvos magnatų Sapiegų giminės, Čereisko-Ružano linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Lietuvos artilerijos generolo ir Bresto vaivados Kazimiero Leono Sapiegos ir (1697–1738) ir Karolinos Terezės Radvilaitė (1707–1765) jaunesnysis (antrasis) sūnus. Vyresnysis brolis – Lietuvos didysis kancleris Aleksandras Mykolas.
Būdamas trejų metų Mykolas Ksaveras neteko savo tėvo ir buvo auklėjamas motinos ir dėdės, Vilniaus vyskupo-koadjutoriaus Juozapo Stanislovo Sapiegos. Po to perėjo į savo kito dėdės, Lietuvos pakanclerio Mykolo Antano Sapiegos globą, o šis vėliau jį perdavė auklėti Lietuvos didžiajam kancleriui Mykolui Frederikui Čartoriskiui.
1756 m. balandžio 12 d. Lietuvos lauko buožės pulkininkas Mykolas Ksaveras Sapiega gavo generolo-majoro titulą. 1758 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1759 m. rugsėjo 20 d. įtakojant savo dėdžių, Lietuvos pakanclerio Mykolo Antano Sapiegos ir Lietuvos didžiojo etmono Mykolo Kazimiero Radvilos, gavo Lietuvos didžiojo raikytojo pareigybę. Tų pačių metų rugpjūčio 3 d. gavo Baltojo erelio ordiną.
1761–1764 metais Mykolas Ksaveras Sapiega prisijungė prie getmano partijos, vadovaujamos Karūnos didžiojo etmono Jono Klemenso Branickio, pasisakiusio prieš magnatų Čartoriskių partiją („Familija“). 1760 m. vasario 1 d. po muštynių teisme, Minske, Mykolui Sapiegai įsakant buvo užmuštas Mykolas Volodkovičius (1731–1760), vienas iš Vilniaus vaivados kunigaikščio Karolio Stanislovo Radvilos artimų draugų ir klientų.
1764 metais Mykolas Ksaveras Sapiega buvo išrinktas pasiuntiniu nuo Slanimo pavieto į konvokacinį seimą, 1764 m. gegužės 7 d. pasirašė manifestą, kuris skelbė apie neteisėtą rusų armijos buvimą ATR teritorijoje.
Po Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkimo į Lenkijos sostą Mykolas Ksaveras Sapiega gavo nuo Lietuvos didžiojo kanclerio Mykolo Frederiko Čartoriskio pažadą atleisti senus ginčus mainais į palaikymą parlamento rinkimuose (1766 metų vasaris).
Vedęs nebuvo ir po savimi vaikų nepaliko.
Emilija iš Laisvės alėjos

Siužetas

Jauna aktorė Emilija (vaidina Ieva Andrejevaitė) gauna paskyrimą į Kauno teatrą ir atvyksta būtent tą dieną, kai Kaune vyksta demonstracijos po R. Kalantos susideginimo. Netyčia įsimaišiusi į minią ji susipažįsta su būsimu jos teatro režisieriumi. Bandydama užstoti mušamą protestų dalyvį prieš milicininkus Emilija sumušama ir išvežama į KGB skyrių, kur, radęs Emilijos partizaniškų eilių knygutę KGB pareigūnas įsiunta ir ima persekioti Emiliją ir teatrą, kuriame ji pradeda dirbti. Nuvykusi į teatrą ir idealistiškai nusiteikusi Emilija greit ima pastebėti, kokia susiskaldžiusi trupė.

Filmavimas

Dauguma kadrų buvo filmuota Kaune: Laisvės alėjoje, taip pat keli kadrai Pelėdų kalne.
Po nufilmavimo, 2016 m. rugsėjo 16 d. – lapkričio 3 dienomis Kaune nuo savivaldybės pastato iki soboro nusidriekė paroda po atviru dangumi „Kaunas. Kinas. Laisvė“, kurioje pateiktos istorinės nuotraukos paraleliai su filmo kadrais.

Muzika

Garso takelių autorius – Jonas Jurkūnas, tačiau filme taip pat skamba kelios perdainuotos Vytauto Kernagio dainuojamosios poezijos dainos, specialiai filmui sukurta daina „Ar tu esi tas?“, atlikta Marijono Mikutavičiaus ir GJan.

Premjera ir apdovanojimai

Pagrindinė filmo premjera įvyko 2017 m. vasario 16 d., per 99-ąsias Lietuvos nepriklausomybės paskelbimo metines. Premjeroje Kaune buvo ir prezidentas Valdas Adamkus su Alma Adamkiene, taip pat Vytautas Landsbergis su žmona Gražina, Kauno meras Visvaldas Matijošaitis, Martynas Starkus, Vytaras Radzevičius, Audrius Siaurusevičius, Vygaudas Ušackas ir kiti. Prezidentas V. Adamkus režisieriui ir prodiuserei įteikė apdovanojimą „Laisva šalis“ už „laisvės idėjos puoselėjimą“.
Filmas buvo nominuotas devyniose apdovanojimų „Sidabrinė gervė 2017“ kategorijose.
Epocha (astronomija)

Epocha astronomijoje tai laiko momentas, kuriam yra pateikiami dydžiai, kintantys laike – koordinatės, orbitų elementai, savieji judėjimai. Dažniausiai žinomas tų dydžių kitimo pobūdis (pavyzdžiui, dėl precesijos, nutacijos), ir juos galime perskaičiuoti kitiems laiko momentams. Tačiau per ilgą laiką kaupiasi neapibrėžtumai, ne visi savieji judėjimai yra žinomi. Todėl kiekviena sekanti didesnė dangaus apžvalga pateikiama su savo epochos verte (pvz., Hipparcos stebėjimo katalogų epocha yra J1991.25, 2MASS – J2000.0, GAIA – J2015.0).
Senesnėje, XVIII amžiaus, astronominėje literatūroje epocha buvo priimta vadinti parametrų vertes, o ne patį stebėjimo momentą.
Standartizavus astronomines koordinačių sistemas atsirado būtinybė skirti dvi sąvokas – katalogo epocha ir katalogo ekvinokcija (lygiadienis). Dažniausiai naudojamos pusiaujinės koordinačių sistemos pagrindinis atskaitos taškas yra pavasario lygiadienio taškas (nuo jo atskaitome rektascensijos koordinatę). Dėl precesijos jo padėtis laikui bėgant danguje kinta, todėl dangaus objektų padėtis turime perskaičiuoti, kokios jos bus kitu, nebe katalogo sudarymo laiko momentu. Iki 1984 m. standartinė katalogo ekvinokcija būdavo 1950 ar net 1900 m. Naujausių katalogų koordinatės pateikiamos 2000 m. ekvinokcijai. Dabar naudojamos ICRS koordinačių sistemos (besiremiančios kvazarų padėtimis) ekvinokcija yra J2000.0 (tai yra 2000 m. sausio 1,5 d. Žemiškuoju laiku – 2000 m. sausio 1 d. 12 val.).
Kūlupis (Salantas)

Etimologija

Pavadinimas žemaičių tarmės kilmės, sudarytas iš žodžių žem. kūlis (liet. akmuo) ir upė.

Geografija

Ištakos yra ties Klausgalvų ir Šalyno žemių riba, 0,86 km į vakarus nuo Šalyno dvaro. Didžioji dalis melioruota, paversta kanalu, tik žemupyje vaga natūrali. Aukštupyje minėtų kaimų riba trumpai teka į šiaurę–šiaurės rytus. Klausgalvų Medsėdžių pakraštyje pasuka tiesiai į rytus, o įtekėjęs į Klausgalvų kaimą, apjuosdamas Ąžuolyno mišką pasuka į pietus. Upelio vaga kerta kelius Klausgalvai–Klausgalvų Medsėdžiai–Pesčiai, Klausgalvai–Šalynas ir  226  Kartena–Kūlupėnai–Salantai . Į Salantą įteka Kūlupėnų rytiniame pakraštyje, 0,27 km į šiaurės rytus nuo geležinkelio Kužiai–Kretinga tilto per Salanto upę, 1,4 km nuo jos žiočių.
Gyvenvietės: Klausgalvai, Šalynas, Nasrėnai, Tinteliai, Kūlupėnai.
Dešiniajame krante yra Šalyno dvaro sodyba, kairiajame krante – Adolfo Jucio gimtoji sodyba, Šalyno žydų holokausto vieta, Nasrėnų senosios kapinės, Motiejaus Valančiaus paminklas ir gimtinės sodyba, Tintelių palivarko sodyba, I ir II senosios kapinės.
Akarigva

Istorija

Akarigva įkurta 1620 m.
Korean e-Sports Association

Korean e-Sports Association (KeSPA, Korėjos elektroninio sporto asociacija) – Pietų Korėjos organizacija, tvarkanti ir reguliuojanti Pietų Korėjos elektroninį sportą. Nuo 2009 m. iki dabar jos žinioje yra 25 kompiuterinių žaidimų profesionalios varžybos, tarp kurių – StarCraft: Brood War ir Counter Strike.
KeSPA buvo įkurta 2000 metais ir patvirtinta Pietų Korėjos Kultūros, sporto ir turizmo ministerijos. Ji yra atsakinga už elektroninio sporto populiarinimą, įtvirtinimą tarp įprastų sporto šakų, turnyrų taisykles, žaidimo sąlygas, varžybų transliacijas, žaidėjų reitingų sistemą ir panašiai. Būstinė įsikūrusi Seule.
Profesionalios StarCraft II varžybos Pietų Korėjoje nėra reguliuojamos KeSPA ir šis žaidimas kol kas neturi oficialaus statuso. Jo varžybas rengia GOMTV pagal sutartį su Blizzard Entertainment.
Jonas Cumftas

Biografija

Gimė 1864 m. lapkričio 29 d. Nemunėlio Radviliškyje, protestantų kunigo Martyno Cumfto ir Emilijos Sofijos Mandzelovskos šeimoje. Baigė Slucko gimnaziją, 1882-1889 m. Tartu univeristete studijavo mediciną. Praktikavosi pas garsųjį okulistą Eduard Raehlmann Tartu mieste, o vėliau Sankt Peterburge pas gydytoją Marceli Nencki. 1892 m. išsiųstas į Astrachanę, kur siautė choleros epidemija. 1893 m. Berlyne vykdė tinklainės fiziologinius tyrimus. 1894-1918 m. gyveno ir dirbo Šiauliuose, čia turėjo akių ligoninę. 1904-1905 m. dalyvavo Rusijos-Japonijos kare. Po Pirmojo pasaulinio karo apsigyveno Vilniuje, kur toliau dirbo okulistu, priklausė Vilniaus okulistų sąjungai. Mirė 1929 m. vasario 27 d. Vilniuje.
Dukra Wanda Czarnocka-Karpińska tapo sporto gydytoja.
Anapus (filmas)

Premjera

Prieš premjerinė filmo demontsracija įvyko 2010 m. rugpjūčio 10 d. Pasaulinė premjera įvyko rugsėjo 12 d. tarptautiniame Toronto kino festivalyje. Kino teatruose reklaminis treileris buvo susietas su filmais „Miestas“ ir „Po vienu stogu“. „Anapus“ buvo demonstruojams ir spalio 10 d. Niujorko kino festivalyje kaip naktinės uždarymo filmas. Spalio 15 d. pradėtas rodyti nedialiame kino teatrų skaičiuje JAV.
Japonijoje filmo premjera įvyko 2011 m. vasario 11 d. Po 2011 m. Sendajaus žemės drebėjimo ir cunamio filmas buvo išbrauktas iš visų kino teatrų repertuaro šioje šalyje, dviem savaitėmis anksčiau, nei buvo planuota. "Warner Bros. " atstovas Satoru Otani pakomentavo, kad filme rodomos cunamio scenos yra netinkamos demontravimui tokiu metu.
Filmas buvo nominuotas „Oskarui“ geriausių specialiųjų efektų kategorijoje, bet pralaimėjo kitam "Warner Bros. " filmui, „Pradžia“.
Motiejus Radvila

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos, tėvas Leonas Mykolas Radvila, motina Ona Liudvika Mycielska Radvilienė. Užaugino Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė.
Įbroliai Jonušas Tadas Radvila, Karolis Stanislovas Radvila II, Jeronimas Vincentas Radvila.

Šeima

Žmona Elžbieta Chodkevičiūtė (Elżbieta Chodkiewicz) (1769−1821), Žemaitijos generalinio seniūno Jono Mikalojaus Chodkevičiaus (1738−1781) ir Liudvikos Rževuskos (1744−1816) jaunesnioji duktė, sūnus Motiejus Konstantinas Radvila, duktė Antanina Radvilaitė (1790–1853 m., vyras Kazimieras Giedraitis-Juracha).

Dvarai

Šidlavos valdytojas. Nesvyžiaus dvare turėjo didelį orkestrą. Jo iniciatyva motinos ir įtėvio Nesvyžiuje įsteigtam teatrui vadovauti 1782 m. buvo pakviestas Hamburgo Šv. Kotrynos bažnyčios ir Katedros muzikos direktorius Johanas Davidas Holandas (1746–1827 m.) Nesvyžiaus dvaro teatras tapo vienu geriausių valstybėje. 1784 m. karaliaus Stanislovo Augusto apsilankymo Nesvyžiuje proga pagal Motiejaus Radvilos libretą pastatyta J. D. Hollando trijų veiksmų opera Agotėlė, arba pono atvykimas („Agatka czyli przyjazd pana“) turėjo didžiulį pasisekimą.

Kompozitorius

Rašė ne tik libretus, dramas, bet ir pats kūrė muziką. Iki šiol grojami jo polonezas C-dur klavesinui, sonata G-dur smuikui ir klavesinui, serenada B-dur styginiam kvartetui, divertismentas D-dur orkestrui ir kiti kūriniai. Šeši polonezai orkestrui saugomi Drezdeno Saksų archyve.

Valstybės tarnyba

Nuo 1786 m. Lietuvos didysis pakamaris, nuo 1790 m. Vilniaus kaštelionas.
1788 m. vasario 18 d. apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Masonas, 1781 m. netgi buvo Vilniaus „Išminties šventovės“ antruoju stiuartu. Palaidotas Šidlavos bažnyčioje, kaip manoma po didžiuoju altoriumi.
Elmenteitos kultūra

Elmenteitos kultūra – neolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal Elmenteitos ežero (Kenija), prie kurio tyrinėtas Gamblės urvas, pavadinimą.

Arealas

Elmenteitos kultūra 1 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo paplitusi dab. Kenijoje ir Tanzanijos šiaurinėje dalyje. Elmenteitos kultūros dirbiniai panašūs į ankstyvesnės Kenijos-Kafros kultūros, keramika turi bruožų, būdingų Afrikos šiaurinėje dalyje plitusių kultūrų keramikai, ūkis primena dabartinį masajų ūkį. Manoma, Elmenteitos kultūros elementų buvo išlikę ir pirmame m. e. tūkstantmetyje.

Kultūra

Elmenteitos kultūros žmonės gyveno uolinėse, urvinėse ir atvirose gyvenvietės. Žemumose kūrė mažas atviras, aukštumose – dideles, dažniausiai uolines gyvenvietes. Vertėsi pusiau klajokline gyvulininkyste – augino galvijus, ožkas ir avis, iš dalies medžiokle, žvejyba ir maisto rinkimu. Gyvenvietėse rasta daug dirbinių iš obsidiano: ilgų skelčių, retušuotų buka nugarėle peilių, galinių gremžtukų, mikrolitų (trikampių, segmentų); dauguma dirbinių gaminti skeltine technika, dar rasta ir akmeninių indų, rankinių girnų bei į kirvį panašių dirbinių. Keramika mažai ornamentuota, dažniausiai tiesiomis ar šiek tiek profiliuotomis sienelėmis taurės ir rutulio formos puodynės.
Mirusiuosius laidojo su opalo, agato, amazonito karoliais, šalia gyvenvietės.
Bliūdsukių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos apie 3 m virš laukų iškilusioje, medžiais apaugusioje kalvoje. Pietvakarinėje pusėje stovi masyvi koplytėlė ir 2 aukšti kryžiai. Į pietus ir pietryčius nuo jų žymūs keturių kapų kauburėliai. Apie 20 m į šiaurės rytus nuo koplytėlės yra 1941 m. raudonarmiečių iškasta duobė dzotui.
Teritorijos plotas – 0,27 ha, perimetras – 252 m.

Koplytėlė

Medinė, apsidės plano, stačiasienė, vienanavė, atvira iš priekio. Frontonas trikampis, aklinas, stogas trišlaitis, apskardintas, su skardos kryželiu. Aukštis – 2,89 m, plotis – 1,96 m.

Istorija

Įrengtos XVIII a., vadinamos Markapiais, Marų kapeliais, Senkapiais, Kapeliais. Jose iki XIX a. laidoti Bliūdsukių, Padegalių, Petreikių kaimų gyventojai. Vėliau buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, 1917–1918 m. laidotos dizenterijos aukos.
Kapines XIX a. uždarius, mirusiųjų atminimui buvo pastatyti keli aukšti ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė su Švč. Marijos Maloningosios skulptūra. XX a. I pusėje koplytėlė atnaujinta. Prie koplytėlės Kryžiaus ir Šv. Morkaus dienomis gyventojai rinkdavosi melstis už mirusiuosius. Apie pamaldų pradžią buvo pranešama mušant geležiniu strypu arba plaktuku į plūgo noragą, pakabintą priešais koplytėlę.
1941 m. kapinių kalvoje raudonarmiečiai iškasė duobę kariniam įtvirtinimui, kurio įrengti nesuspėjo.
Padavimas pasakoja, kad kapinių kalva yra dirbtinė, supilta ant žemaičių karžygio, žuvusio kovoje su priešais, kapo. 
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1991 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).
1974, 1982 ir 1995 m. kartografuotos.
Paulius, Kristaus apaštalas

Turinys

Didžiuliam gaisrui nusiaubus Romą, imperatorius Neronas padegimu apkaltina krikščionių bendruomenę. Prasideda nekaltų žmonių persekiojimas, kankinimas ir žudymas. Apaštalas Paulius suimamas ir, apkaltintas padegimo organizavimu, atsiduria Mamertino kalėjime, kuriame laukia mirties bausmės vykdymo. Kalėjimo prefektas Mauricijus, senas ir patyręs kareivis, kurio duktė serga nežinoma liga ir kuris pritaria Nerono veiksmams.
Gydytojas Lukas, padedamas kitų krikščionių, patenka į kalėjimą pas Paulių, kad šis savo žodžiu ir įžvalga sustiprintų persekiojamuosius. Čia jis pradeda rašyti Pauliaus pasakojimą, kol taip pat patenka Mauricijaus nemalonėn. Pastarasis nusprendžia Luką ir kitus krikščionis išsiųsti į areną nužudyti laukiniams žvėrims, tokiu būdu tikėdamasis permaldauti savo dievus dėl dukters ligos. Tuo metu keli aršūs krikščionys suorganizuoja įsiveržimą į kalėjimą, kad išvaduoti Paulių ir Luką, tačiau šie atsisako bėgti.
Kadangi dukrai vis blogiau, galiausiai Mauricijus surizikuoja pasikliauti Pauliumi ir leidžia Lukui ją apžiūrėti. Po gydymo mergaitė pasveiksta, Lukas paleidžiamas į laisvę, kur pradeda platinti savo rankraštį. Paulius lieka kalėjime, kol ateina laikas jo mirties bausmės vykdymui…
Simonas Kobeckas

Biografija

Duktė Halina Kobeckaitė. Apie 1930 m. baigė kelininkystę Vilniaus technikos mokykloje. 1930–1939 m. vadovavo kelių tiesimo darbams Vilniaus, Lucko apskrityse. 1939 m. Lietuvai atgavus Vilnių grįžo į Trakus. Po Antrojo pasaulinio karo vadovavo 1945–1946 m. Trakų, 1946–1948 m. Mažeikių, 1948–1955 m. Šiaulių-Joniškio kelių ruožo valdyboms, nuo 1956 m. dirbo inžinieriumi Santechnikos darbų treste Vilniuje.
Lenkijos okupacijos metais aktyvus Trakų karaimų bendruomenės mėgėjų teatro iniciatorius, parašė pjesių, vodevilių, intermedijų, lyrinių eilėraščių. Eilėraščiai spausdinti karaimų poezijos rinkinyje Karaimų eilės (Karaj jyrlary 1989 m.), su vertimais į lietuvių kalbą rinkinyje „Į Trakus paukščiu plasnosiu“ (Čypčychlej učma Trochka 1997 m.). Parašė velionio atminimui pagerbti skirtų raudų (atliekamos per laidotuves), satyrinių eilėraščių, epigramų, humoristinių baladžių. Didesnė dalis kūrybos liko rankraščiuose.
Janapolės koplyčia

Istorija

Medinė Janapolės koplyčia pastatyta 1888 m. (kitais duomenimis, 1887 m.). Kapinių koplyčioje būta altoriaus, o bokštelyje varpo, kurį Pirmojo Pasaulinio karo metais pasisavino vokiečių kariuomenė. Kapinių tvora, gausėjant palaidojimų, ne kartą perstatyta. Žinoma, kad buvo išmūryta 1922 m. Po metų kapinės išplėstos ir pašventintos 1923 m. gegužės 27 d. parapiją vizitavusio Žemaičių vyskupo Pranciškaus Karevičiaus.
Sovietmečiu koplyčia buvo menkai prižiūrima, tarnavo sandėliu laidojimo reikmenims, vėliau kiek tvarkyta. Išliko originalaus altoriaus fragmentas, nedidelis varpas, stogo smailės kryžius (forma primenantis kryžius ant kaimyninės bažnyčios). Atgimimo metais remontuojant bažnyčią, laikytos pamaldos, pastatant nešiojamą altorėlį.
2010 m. oficialiai įregistruota Janapolės Šv. Arkangelo Mykolo parapijoje, 2011 m. suteiktas Visų šventųjų titulas.
Antanas Bortkevičius

Antanas Bortkevičius (1835 m. Žemaitijoje, Eržvilko apylinkėse – 1894 m. liepos 22 d. Joniškėlyje, Pasvalio raj.) – religinių raštų rengėjas.

Biografija

1861 m. baigė Varnių kunigų seminariją, dirbo vikaru Žagarėje, Šiauliuose, vėliau – Šakynos, Joniškėlio parapijų klebonas. Palaikė ryšius su Jurgiu Bieliniu ir kitais knygnešiais; platino draudžiamą lietuvių spaudą.
Parašė pasakėčių, proginių eilėraščių, kurių dalis išspausdinta „Tėvynės sarge“ (1899 m.). Jo sudarytas pamokslų rinkinys išleistas 1901 m.
Bence Demeter

Biografija

2011 m. tapo pasaulio jaunimo čempionu mišrios estafetės rungtyje. 2012 m. pagal pasaulio reitingo taškus vengras gavo pakvietimą į 2012 m. vasaros olimpines žaidynes, bet jose nedalyvavo nes nebuvo atrinktas Vengrijos olimpinio komiteto į nacionalinę komandą. 2016 m. dėl aukštos vietos pasaulio reitinge pelnė teisę startuoti 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Olimpiadoje sportininkas užėmė 17-ą vietą. 2018 m. Europos čempionate iškovotos bronzos medalis mišrioje estafetėje.
2019 m. užėmė 7-a vietą Europos čempionate ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Ažugirių kapinynas

Ažugirių kapinynas – kapinynas Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Ažugirių kaimo, Pakapių kalne.

Tyrimai

1976 m. Istorijos instituto ir Utenos kraštotyros muziejaus archeologai (tyrimų vadovas Vytautas Urbanavičius) ištyrė 614 m² m. plotą. Rasti 56 XIV a. pabaigos – XVII a. kapai; kai kurie jų suardyti. Mirusieji laidoti stačiakampėse iki 2 m ilgio duobėse, įvairiame gylyje, su karstais ir be jų. Vienoje duobėje aptikti vyro ir vaiko palaikai. Tirtuose kapuose rasta geležinių įrankių, ietigalių, peilių, molinių puodų (jų aptikta tik moterų kapuose), žalvarinių papuošalų (segių, žiedų, apyrankių, antsmilkinių), Lietuvos, Lenkijos ir Švedijos monetų, odinių piniginių liekanų. Radinius saugo Utenos kraštotyros muziejus (60 dirbinių) ir Lietuvos nacionalinis muziejus.
Dviveidis (1969 filmas)

Turinys

Milijonieriaus Džono Aleksanderio žmona Helena, nors ir myli jį, tuo pačiu turi meilužę, su kuria praktiškai nesislapsto nuo vyro. Kartą ji išvažiuoja iš namų automobiliu, kurio nesuvaldo ir žūna avarijoje. Po mėnesio grįžęs į namus, jis randa juose nepažįstamą merginą Kristiną. Džonas ją išveja, tačiau mergina pasprunka kartu su jo raktais ir Džonas priverstas jos ieškoti. Jiedu atsiduria pogrindiniame teatre, kuriame rodomas erotinis filmas. Ekrane matyti dvi moterys ir Džonui atrodo, kad viena iš jų, kurios veido nebuvo matyti, yra jo velionė žmona. Kristina suorganizuoja jam filmo kopiją, o Džonas per prievartą išgauna daugiau informacijos, kuri tik patvirtina, kad ekrane jis matė Heleną. Jis kreipiasi pagalbos į policiją, tačiau ši mažai kuo gali padėti, kaip ir susitikimas su Liza, buvusia žmonos meiluže.
Galiausiai Džonas susitinka paslaptingą moterį, kuri atrodo kaip avarijoje apdegusi Helena. Ši prašo buvusio vyro ją nužudyti, tačiau tai spąstai, kuriais policija siekė išprovokuoti tikrąjį žudiką – Helenos tėvą...
Paul Pierce

Koledžas

Pierce žaidė Kansaso universitete (16,4 taškai, 6,3 atkovoti kamuoliai per trejus metus žaistuose universitete) ir gavo Naudingiausio žaidėjo titulą Big 12 Conference turnyre 1997 ir 1998. Po 1998 metų sezono jis pareiškė, kad dalyvaus NBA naujokų biržoje ir jį pakvietė Bostono „Celtics“ dešimtu šaukimu.
Andrius Užkalnis

Biografija

Mokėsi Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje, Vilniaus statybos technikume, vidurinį mokslą baigė vakarinėje mokykloje. Dirbo P. Eidukevičiaus odos ir avalynės fabrike. Vytauto Didžiojo universitete studijavo anglų kalbą (nebaigė). Dirbo Lietuvos radijo užsienio laidų skyriuje, leidykloje „Vilnius In Your Pocket“, Baltijos šalių laikraštyje „The Baltic Independent“. Nuo 1995 m. gyveno ir kūrė Londone, dirbo BBC redaktoriumi bei vertėju. 2011 m. grįžo į Lietuvą. Šiuo metu gyvena Vilniuje. Iki 2013 m. vidurio vedė BTV laidą „Užkalnio 5“. 2011-2015 buvo laikraščio „Lietuvos rytas“ ir portalo „lrytas.lt“ apžvalgininkas. Šiuo metu reguliariai rašo portale „DELFI“, žurnale „Verslo klasė“ ir savo sukurtam maisto apžvalgų portalui „Laukinės žąsys“. 
2014 metais nuteistas už komentatoriaus įžeidinėjimą. 
2014 metais pradėjo vesti savo pokalbių laidą „Ačiū, kad atėjote“ Žinių radijuje. Nuo 2015 m. lapkričio pakaitomis su Algiu Ramanausku veda Info TV laidą „Andrius Užkalnis Plius“.
Šiuo metu leidžia “UŽKALNIO” žurnalą su partnere Fausta Marija Leščiauskaite.
Floridablanka

Istorija

Floridablanka įkurta 1817 m. (tada pavadinta Floridablanca de San Juan Nepomuceno). Ypač sparčiai pradėjo augti XX a. antroje pusėje (1963 m. – 38 339 gyv., 1985 m. – 137 927 gyv., 2000 m. – 226 875 gyv.).
Mikalojus V

Biografija

1420 m. baigė teologijos studijas Bolonijoje, įšventintas kunigu. Buvo popiežiaus legatas Vokietijoje, 1444 m. Bolonijos vyskupas, 1446 m. kardinolas. 1448 m. su Vokietijos karaliumi Frydrichu III sudarė Vienos konkordatą, kuriuo sunormino bažnytinių beneficijų skyrimą (galiojo iki 1803 m.), kartu Frydrichas III atsisakė Vokietijos bažnyčios nepriklausomybės, o popiežius jam pažadėjo paramą ir 1452 m. vainikavo Šv. Romos imperatoriumi. 1449 m. A privertė atsistatydinti antipopiežių Feliksą V. Bažnyčios schizmos pabaigai pažymėti paskelbė jubiliejinius 1450 metus. Bažnytinės reformos reikalais siuntė į Vokietiją legatą Mikalojų Kuzietį, į Austriją ir Moraviją – Šv. Joną Kapestraną.
Buvo pirmasis Renesanso popiežius, humanistas, menų, mokslo, literatūros globėjas, bibliofilas, Vatikano bibliotekos įkūrėjas, daugelio Romos bažnyčių, rūmų, tiltų, akvedukų, miesto fortifikacijos įrenginių atstatymo iniciatorius.
Kučinas (Mazovijos Vysokio apskritis)

Istorija

1419 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 31 namas ir 204 gyventojai. 1888-1893 m. pastatyta dabartinė gotikinio architektūros stiliaus bažnyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą ir kurią 1912 m. pašventino Seinų vyskupas Antanas Karosas. 1921 m. kaime buvo 40 namų ir 289 gyventojai, iš kurių 19 žydai.
PFK Kəpəz

Istorija

2006 m. vasarą pašalintas iš aukščiausiosios lygos, vėliau turnyruose nedalyvavo, tačiau 2009 m. atgaivintas.
Ramūnas Kamaitis

Biografija

1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1962–1965 m. Žemės ūkio statybos projektavimo instituto architektas. 1965–1967 m. dirbo Specialiajame orgtechnikos konstravimo biure, Techninės estetikos skyriaus viršininkas. 1967–1993 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo projektų vyr. architektas. 1993–2009 m. Kauno miesto savivaldybės Urbanistikos skyriaus vyriausiasis specialistas.

Kita veikla

Pirmojo Lietuvos ir Japonijos architektūros renginio „Rytai-Rytai“ organizacinio komiteto pirmininko pavaduotojas.
Nemunėlio Radviliškio herbas

Herbas

Raudoname lauke du sukryžiuoti auksiniai patrankų vamzdžiai žiotimis į viršų, virš jų – sidabrinė aštuoniakampė žvaigždė (kas antras spindulys trumpesnis). Ant patrankų – juodi Radvilų ereliai.
Al Jazira Club (Abu Dabis)

Istorija

Klubas įkurtas 1974 m.
Kontaženas

Istorija

Kontaženas įkurtas 1716 m., o 1912 m. tapo savivaldybės centru.