google/wiki40b huggingface dataset:
Kupiškio Lauryno Stuokos-Gucevičiaus gimnazija

Istorija

Kupiškio parapinė mokykla pirmą kartą paminėta 1678 m. klebono Jono Krukovskio sudarytame bažnyčios inventoriaus sąraše. Čia mokėsi būsimasis garsus architektas Laurynas Stuoka-Gucevičius. 1917 m. gautas leidimas įkurti keturių klasių progimnaziją.
Iki 1960 m. mokykla buvo įsikūrusi net septyniuose pastatuose. Tais pačiais metais baigta statyti nauja mokykla, dabartinis gimnazijos pastatas. 1967 m. įkurtas mokyklos muziejus. 1974 m. pastatytas mokyklos priestatas ir 160 vietų bendrabutis.
1997 m. vidurinei mokyklai suteiktas Lauryno Stuokos-Gucevičiaus vardas. 2000 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo Kupiškio Lauryno Stuokos-Gucevičiaus gimnazija.
Gimnazija turi savo atributiką: vėliavą, himną, gimnazisto uniforminį švarką, ženklelį, kepurę, emblemą.
Lietuvos valstybinis simfoninis orkestras

Lietuvos valstybinis simfoninis orkestras – Lietuvos orkestras Vilniuje. Įsteigtas 1988 m., iki 1992 m. Jaunimo simfoninis orkestras. Pirmasis koncertas 1989 m. sausio 30 d. Meno vadovas, įkūrėjas ir vyr. dirigentas nuo 1988 m. – Gintaras Rinkevičius.
Lėbartai (Dauparai)

Istorija

2017 m. kaimas panaikintas prijungiant prie Gargždų.
Aleksandras Liudvikas Radvila

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos, tėvas Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis, motina Elžbieta Eufemija Vyšnioviecka. Broliai Jonas Jurgis Radvila, Albertas Vladislovas Radvila, Žygimantas Karolis Radvila, sesuo Elžbieta Tečinskienė-Radvilaitė.

Šeima

Buvo vedęs tris kartus. Pirmoji žmona Teklė Ona Valavičiūtė (Tekla Anna Wołłowicz) (1608−1638), Lietuvos didžiojo pakanclerio Jeronimo Valavičiaus (m. 1636) ir Elžbietos Goslavskos duktė, vaikai Mikalojus Kristupas Radvila (mirė mažas), Ona Eufemija Radvilaitė (1628–1663 m., ištekėjo už Stanislovo Denhofo), Albertas, Jurgis, Elžbieta (mirė maži), Mykolas Kazimieras Radvila, Joana Kotryna Radvilaitė (1637–1665 m., pirmasis vyras Jokūbas Veleris, antrasis – Boguslavas Leščinskis), sūnūs Jonas ir Pranciškus (mirė maži). Su Kotryna Eugenija Tiškevičiūte gimė ir mirė maži Liudvikas ir Eleonora, todėl su ja išsiskyrė. Trečioji žmona italė Liukrecija Marija Stroci, vaikai Cecilija Marija Radvilaitė ir Dominykas Mikalojus Radvila.

Dvarai

Paveldėjo Šidlavos žemės grafystę, V Nesvyžiaus valdytojas, 1616–1654 m. II Bialos ponas. Suteikė Palenkės Bialos miesteliui Magdeburgo teises, 1622–1626 m., pasitelkęs architektą Povilą Negri pastatė kunigaikščių rezidenciją. Jo žmona Teklė Valavičiūtė Bialos Šv. Onos bažnyčioje įkūrė rožančiaus koplyčią. 1628 m. parėmė kanauninko Kristupo Ciborovičiaus Vilskio iniciatyvą atidaryti Bialos akademiją.

Karjera

1626 m. Lietuvos didysis stalininkas, 1630 m. LDK raikytojas. Nuo 1631 m. Polocko vaivada, Bresto vaivada. 1635–1637 m. Lietuvos dvaro maršalka, 1637–1654 m. Lietuvos didysis maršalka. Be to, Slonimo seniūnas, Lipicos seniūnas, Braclavo seniūnas, Šeduvos seniūnas, Novos Volos seniūnas, Jurbarko seniūnas, Olykos seniūnas.
Kazys Ambrozaitis (1918)

Kazys Ambrozaitis (g. 1918 m. balandžio 23 d. Naujakaimyje, Šimkaičių valsčius, Raseinių apskritis - m. 2015 m. rugpjūčio 15 d.) – Lietuvos gydytojas rentgenologas, daktaras, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

Biografija

1940–1944 m. Vytauto Dižiojo universitete studijavo mediciną. 1941 m. dalyvavo Birželio sukilime, buvo Lietuvos aktyvistų fronto Kauno štabo narys. 1943 m. studentų korporacijos „Gaja“ pirmininkas. Lietuvos antinacinio pasipriešinimo dalyvis. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946 m. baigė Tiubingeno universitetą. 1947 m. daktaras. 1949 m. apsigyveno JAV. Specializavosi radiologijos srityje Niujorke ir Klyvlende. 1950–1953 m. dalyvavo Korėjos kare, kapitonas. Vėliau dirbo ligoninėse netoli Čikagos.
Daugelį metų buvo Ligoninių radiologijos departamento direktorius, suorganizavo radiologų korporaciją. JAV lietuvių bendruomenės, Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Lituanistikos tyrimo ir studijų centro bei kitų organizacijų veikėjas. Nuo 1962 m. fondo „Į laisvę“ pirmininkas. Su kitais įkūrė Lietuvių fondą, jo tarybos ir valdybos pirmininkas. Pasaulio lietuvių gydytojų sąjungos tarybos narys. Mokslo ir kūrybos simpoziumo organizacinio komiteto pirmininkas. Bendradarbiavo spaudoje.
John Everett Millais

Biografija

Džonas Everetas Milė gimė 1829 m. birželio 8 d. Sauthemptone. Jo tėvai buvo pasiturintys. Dž. E. Milė nuo vaikystės parodė talentą dailei, 1838 m. atvyko į Londoną, mokėsi Sass’s dailės mokykloje ir laimėjo Menų draugijos sidabro medalį būdamas devynerių metų. 1840 m. jis buvo priimtas į Karališkosios akademijos mokyklą tapdamas jauniausiu studentu mokyklos istorijoje ir 1843 m. laimėjo sidabro medalį už piešinį antikinių istorijų tema, bei 1847 m. laimėjo aukso medalį už paveikslą „Benjamino gentis pagrobia Silomo dukteris“. 1846 m. pirmą kartą eksponavo Karališkojoje akademijoje (paveikslas „Pisaras užgrobia Peru inkų valdovą“). Akademijoje Dž. E. Milė susipažino su Viljamu Holmanu Hantu. Kartu su juo ir Dante Gabrieliu Rosečiu įsteigė Kriptografų draugiją ir 1848 m. su kitais − „Prerafaelitų broliją“.
Pirmuoju prerafaelitišku Dž. E. Milė kūriniu buvo paveikslas „Izabelė“ (Volkerio dailės galerija, Liverpulis), kurį jis 1849 m. eksponavo Karališkojoje akademijoje. Kitų metų paveikslas „Kristus savo tėvų namuose“ buvo sutiktas labai nepalankiai, kaltintas šventvagiškumu. 1851 m. m. kūrinys „Balandžio sugrįžimas į arką“ susilaukė sėkmės, jį pagyrė Džonas Raskinas ir Teofilis Gotjė. 1855 m. Dž. E. Milė vedė Effie Chalmers, buvusią dailės kritiko Dž. Raskino žmoną. Pora apsistojo Perte Škotijoje. 1855 − 1864 m. Dž. E. Milė kūrė iliustracijas daugeliui literatūros kūrinių, žurnalui „Once a Week“ (nuo 1859 m.). 1861 m. dailininkas grįžo į Londoną, kur susilaukė sėkmės, ypač už paveikslus su vaikais (pvz., „Burbulai“, kuris buvo panaudotas muilo reklamoje) ir gražiomis moterimis (pvz., „Stela“). Po 1870 m. Dž. E. Milė pradėjo populiarėti kaip portretistas. 1853 m. dailininkas tapo asocijuotu Karališkosios akademijos nariu, 1863 m. − tikruoju nariu ir 1896 m. trumpai − akademijos prezidentu. 1885 m. jam suteiktas baroneto titulas. Džonas Everetas Milė mirė 1896 m. rugpjūčio 13 d. Londone, palaidotas Šv. Pauliaus katedroje. Maždaug apie 1863 m. dailininkas galutinai apleido jaunystės prerafaelitų estetiką ir tapė akademistine maniera.
Who You Are

Istorija

„Who You Are“ vienas iš laukiamiausių 2011 m. albumų, kadangi Jessie J jau išrinkta Jungtinėje Karalystėje 2011-ųjų metų muzikine viltimi. Savo oficialiame „Twitter“ puslapyje Jessie J patvirtino, kad ji šį albumą įrašinėja nuo 2005 m.   Albumą planuota išleisti kovo 28 d., kad šis sutaptų su jos gastrolių pradžia, tačiau buvo nutarta išleidimo datą paankstinti mėnesiu. Balandžio 12 d. albumas bus išleistas Amerikoje.

Singlai

Pirmasis singlas iš albumo „Do It Like a Dude“ išleistas 2010 m lapkričio 21 d. Singlas debiutavo 25 pozicijoje UK Singles Chart tope, kur netrukus pasiekė antrąją vietą. Irish Singles Chart tope užėmė 13 vietą. Antrasis singlas „Price Tag“, kurį Jessie J debiutavo laidoje „Later… with Jools Holland“ 2010 m. lapkričio 9 d., buvo išleistas kaip pirmasis singlas JAV. „Price Tag“, kuris įrašytas kartu su JAV reperiu B.o.B, išleistas 2011 m. sausio 30 d. „Casualty of Love“ buvo išleistas vasario 15 d. kaip trečiasis singlas.
Sistemos atvaizdas

Sistemos atvaizdai

Pirmojo tipo atvaizdai dažniausiai daromi kopijuojant duomenų saugojimo įrenginių informacija į failą. Dažniausiai tai daroma disko klonavimo programomis. Daugumoje sistemų pilnas sistemos atvaizdas negali būti sukurtas su disko klonavimo programa, nes dalis informacijos gali būti laikoma ne diske.
Žako Lipšico Druskininkų skulptūrų parkas

Žako Lipšico Druskininkų skulptūrų parkas – skulptūrų parkas Druskininkuose, įkurtas 1998 m. sanatorijos „Draugystė“ bei centro „Dainava“ teritorijoje. Parkas skirtas skulptoriui Žakui Lipšicui atminti. Parko skulptūros sukurtos kasmetinių skulptorių plenerų metu.
Clara Schlaffhorst

Biografija

Gimė 1863 m. spalio 16 d. Klaipėdoje. Mokėsi dainavimo pas Julius Hey, kur susipažino su Hedwig Andersen. Kartu jos iš vertė iš anglų į vokiečių kalbą Leo Kofler knygą The Art of Breathing. 1916 m. kartu su H. Andersen atidarė vokalinio meno mokyklą Rotenberge prie Fuldos. 1926-1942 m. mokykla veikė Hustedt miestelyje Žemutinėje Saksonijoje, o 1942-1945 m. Seefeld miestelyje Pomeranijoje. Mirė 1945 m. Zefelde, Pomeranijoje.
Tšebiatuvas

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose Tšebiatuvas minimas nuo 1270 m. Miesto teises suteiktos 1277 m.
Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija

Lietuvos svarsčių kilnojimo federacija (LSKF) yra pelno nesiekianti, svarsčių kilnojimo sportą Lietuvoje kuruojanti organizacija (asociacija). Pagrindiniai LSKF tikslai - plėtoti ir populiarinti svarsčių kilnojimo sportą Lietuvoje, padėti kurtis svarsčių kilnojimo klubams, rengti tarptautinio lygio sportininkus bei skatinti sveiką gyvenimo būdą. Šiuo metu federacija rūpinasi Lietuvos jaunučių, jaunių, jaunimo, suaugusiųjų bei senjorų čempionatų rengimu, Lietuvos rekordų fiksavimu, Lietuvos rinktinės dalyvavimu tarptautinėse varžybose bei čempionatuose.
LSKF buvo įkurta 1998 m. birželio 12 d. Yra Tarptautinės svarsčių kilnojimo sporto sąjungos (IUKL) narė.
FF Giza

Istorija

Klubas įkurtas 1968 m. Nólsoyar Ítróttarfelag (NIF) pavadinimu. 
2010 m. pasikeitė pavadinimą ir tapo FF Giza.
2012 m. sudarė bendrą komandą su FC Hoyvík ir vadinosi Giza/Hoyvík.

Stadionas

Ankstesniais metais namų rungtynes žaisdavo Argiro miesto stadione. 
Dabar žaidžia Gundadalure (Torhavno mikrorajone), Niðari Vøllur stadione.
Žakainių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Tenenio kairiojo kranto vingyje esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 20x12 m dydžio. Aikštelė kraštuose buvusi apjuosta pylimu, kuris geriausiai išliko pietiniame ir šiauriniame kraštuose. Pietiniame krašte pylimas 4 m aukščio, 22 m pločio. Už jo iškastas 4 m pločio, 0,5 m gylio griovys, supiltas antras 0,5 m aukščio, 3,5 m pločio pylimas. Už jo iškastas antras 4,5 m pločio, 1 m gylio griovys. Šiauriniame aikštelės krašte pylimas 1 m aukščio, 13,5 m pločio. Aikštelės šonuose yra 6 m pločio pylimo liekanų. Šlaitai statūs, 6-7 m aukščio. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.
Piliakalnio šonai nuslinkę, pirmasis pylimas išardytas duobių, aikštelėje buvo įrengta šokių aikštelė. 2004 m. sustabdyta šlaitų erozija, į piliakalnį iš pietvakarių pusės įrengti laiptai, užlygintos bulviarūsių duobės.

Aplinkiniai piliakalniai

Jomantų piliakalnis 11 km
Paulaičių piliakalnis 6 kmNorgėlų piliakalnis 20 km
Lekių piliakalnis 11 kmPadievaičio piliakalnis 20 km
Gedikų piliakalnis 5 kmEidaičių piliakalnis 8 kmDapkiškės piliakalnis 21 kmVanagių piliakalnis 7 km
Venckų piliakalnis 7 kmJuodžių piliakalnis 11 km
Lazduonėnų piliakalnis 15 km
Laungjokudlis

Laungjokudlis (isl. Langjökull – „ilgasis ledynas“) – antras pagal dydį Islandijos ledynas (didžiausias Vatnajokudlis). Ledyno plotas – 953 km². Ledynas yra vakarinėje šalies dalyje, Islandijos aukštumų centrinėje dalyje, netoli Eiriksjokudlio ledyno. Laungjokudlis yra maždaug 50 km ilgio ir 15-20 km pločio. Ledyno tūris – 195 km³, o storis – 580 m. Aukščiausia vieta, virš jūros lygio, iškilusi 1450 m.
Laungjokudlis yra netoli Islandijos veikiančių ugnikalnių zonos.
Laungjokudlio požeminiai vandenys įteka į Tingvadlavatno ežerą. Išteka intakai, įtekantys į Kvitos upę.
Maiduguris

Istorija

Miestas tapo Borno provincijos sostine 1908 m.
Žinyčia

Žinyčia – apšviestesniųjų lietuvių laikraštis, išeinąs neapribotame laike, katalikiškas, inteligentijai skirtas žurnalas, ėjęs 1900–1902 m. nereguliariai Tilžėje. Pirmasis lietuvių kultūros žurnalas Didžiajai Lietuvai.

Istorija

Leido žurnalo „Tėvynės sargas“ redakcija. Redagavo Juozas Tumas-Vaižgantas. Pasirodė 5 numeriai. 1903 m. sujungtas su Šenandoa ėjusiu žurnalu „Dirva“ ir ėmė vadintis „Dirva-Žinynas“.
Kėlė ir nagrinėjo lietuvių kultūros, kalbos, kritikos, žurnalistikos, socialinio gyvenimo klausimus.
Bendradarbiavo Jonas Basanavičius, Mikalojus Šeižys-Dagilėlis, Adomas Dambrauskas-Jakštas, Andrius Dubinskas, Kazimieras Pakalniškis-Dėdė Atanazas, Marija Pečkauskaitė-Šatrijos Ragana, Vincas Pietaris, Jonas Žilinskas-Žilius ir kt.
Orphans: Brawlers, Bawlers & Bastards

Dainos

Visos dainos sukurtos Tomo Vaitso ir Kathleen Brennan, išskyrus, jei šalia dainos nurodyta kitaip.
Maitinimas krūtimi

Maitinimas krūtimi (angl. breastfeeding) – kūdikio maitinimas (žindymas) krūtimi, kur pieno liaukose gaminasi pienas. Kūdikiai gimsta turėdami čiulpimo instinktą, kurio dėka naujagimis per pirmąsias valandas pradeda žįsti krūtį.
Mokslininkai nustatė, kad vaiką maitinant krūtimi, jo intelekto koeficientas gali būti aukštesnis.

Žindymo istorija

Antropologai, ištyrę archeologų radinius, teigia, jog labai tolimoje senovėje vaikai buvo žindomi kelerius metus. Tokia informacija rasta Mesopotamijos, Egipto ir kitų senovės civilizacijų šaltiniuose. Kai kurios primatų rūšys žindydavo savo jauniklius iki tol, kol jiems išdygdavo pirmasis nuolatinis dantis. Tačiau žmonių smegenys yra itin didelės, todėl joms reikia daugiau maistinių medžiagų, todėl vaikai yra anksčiau supažindinami su paprastu maistu. Pavyzdžiui, senovės Indijoje buvo rekomenduojama maitinti vaikus motinos pienu vienerius metus, po to motinos pienu ir solidžiu maistu iki 2 gimtadienio, ir tik tada palaipsniui nutraukti žindymą. Industrializacijos metu alternatyvūs kūdikių maitinimo būdai tapo itin populiarūs. Moterys kūdikius maitindavo tik kelis mėnesius, vėliau jais rūpindavosi senos moterys arba jaunos merginos, nes motinos turėdavo grįžti atgal į darbą, todėl žindymas būdavo nutraukiamas. Nors pasaulinė žmogaus sveikatos organizacija rekomenduoja kūdikius maitinti bent pirmuosius 6 mėn., dauguma moterų pasirenka grįžti į darbą, todėl toks maitinimo modelis populiarus ir dabar.

Žindymo nauda motinai

Sėkmingas žindymas, suderintas su tinkama motinos mityba, lemia ir geresnę motinos sveikatą. Tuoj po gimdymo pridėtų prie krūties naujagimių net ir silpnas žindimas skatina hormono oksitocino išsiskyrimą, kuris skatina gimdos raumenų susitraukimą, t. y. pagerina ir pagreitina placentos atsiskyrimą ir sumažina kraujavimo pavojų bei apsaugo nuo geležies netekimo. Taip pat žindymas padeda numesti per nėštumą priaugtą svorį, kadangi maitinant krūtimi sunaudojama itin daug energijos, t. y. kalorijų. Be to, žindymas nors 2 mėnesius sumažina tikimybę susirgti kiaušidžių vėžiu 25%, 3 mėnesius žindžiusios motinos 2 kartus rečiau serga krūties vėžiu. Žindymas taip pat saugo nuo per ankstyvo, neplanuoto nėštumo, o osteoporozės tikimybė sumažėja 50 %.
Simonas Gorskis

Biografija

Gimė 1817 m. bajorų šeimoje. Baigė Balstogės gimnaziją, vėliau šiame mieste dirbo magistrato statybų ir transporto komisijoje. Atsikraustęs gyventi į Kauną, čia projektavo įvairius pastatus. 1865 m. pagal jo projektą buvo pastatyta Kauno Hausmano sinagoga. 1870 m. pagal jo projektą pastatyta Kauno žydų ligoninė. 1876 m. Nikolajaus prospekte (dabartinės Laisvės alėjos 103 namas) buvo pastatyti Kauno apygardos teismo rūmai. Taip pat pastatytas privatus Leontinos Pašoldt namas (Laisvės alėjoje 37). 1879 m. pastatyti privatūs G. Frumkino namai (Maironio g. 22). 1883 m. pagal jo projektą sutvarkytas miesto parkas.
Jurbarko rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Veikla

Rajono meru išrinktas Stasys Makūnas, jo pavaduotoju Jonas Bučinskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Rimantas Plevokas.
Inugamis

Inugamis (jap. 犬神, pažodž. „dievas-šuo“) – japonų mitologinių būtybių klasė, priskiriama dvasioms, žinomoms kaip Kami. Paprastai jie sukuriami Onmijodži ritualo metu.
Japonų tautosaka Inugamį apibūdina kaip zoomorfinę ar antropomorfinę, į šunį panašią būtybę, dažnai primenančią vilkolakius. Tikima, kad Inugamis valdo itin stiprią juodąją magiją.

Tautosakoje

Japonų tautosakoje tikima, kad Inugamis iškviečiamas sudėtingu ir žiauriu ritualu. Ritualo metu paprastas naminis šuo įkasamas į žemę, virš žemės paliekamas tik jo kaklas. Netoliese, tačiau šuniui nepasiekiamu atstumu, padedamas dubuo su vandeniu. Po poros dienų, kuomet šuo yra arti išsekimo ribos, jo galva turi būti atskiriama nuo kūno ir palaidojama po judria gatve. Praėjus kuriam laikui, šuns kūnas ir galva turi būti perkelti į tam tikslui paruoštą šventyklą. Tokiu būdu iššaukiamas Inugamis.
Panašiai kaip ir Šikigamis, Inugamis yra atsakingas už nusikalstamas veikas, kaip, žmogžudystės, pagrobimai ar sužalojimai. Jei iššaukiantis Inugamį asmuo yra gerai apmokytas, Inugamio pagalba jis gali ir užvaldyti bei manipuliuoti aukomis. Dažnai užvaldyta auka ima elgtis kaip beprotis ar net bando nusižudyti. Tuo pačiu teigiama, kad Inugamis ir pats turi stiprias galias iškviesti kitas būtybes. Pasakojama, kad dažnai Inugamio iššaukiantys asmenys tampa apakinti aklo keršto, taip prarasdami Inugamio kontrolę ir patys tapdami Inugamio aukomis.
Šeimos, laikančios Inugamį savo namuose, žinomos kaip Inugami-mochi (pažožd. „tie, kurie turi dievą-šunį“). Įprasta, kad tokių šeimų atstovai tuokiasi su kitais Inugami-mochi.
Praba

Praba – santykinis tauriojo metalo kiekis lydinyje.
Standartinį tauriojo metalo kiekį tauriųjų metalų lydiniuose nurodo Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) arba valstybės nustatytas matavimo vieneto standartas, kuris rodo lydinio, iš kurio pagamintas gaminys, vertingumą ir santykinį tauriųjų metalų kiekį lydinio masės tūkstantyje dalių (t. y. parodo, kiek tauriojo metalo yra 1 kg lydinio). Šio santykio ženklas (prabos ženklas) įspaudžiamas gaminyje. Tauriesiems metalams priskiriami auksas, sidabras, platinos grupės metalai.
Prabavimas – tauriųjų metalų, jų lydinių kokybės bei kiekybės, taip pat brangakmenių tapatybės ir charakteristikų nustatymas.

Metrinė praba

Aukso lydinių prabos 375, 585, 750, reiškia, kad 1000 masės dalių lydinio yra 375, 585, 750 dalių gryno aukso. Sidabras dažniausiai būna 800, 875, 916 ir 925 prabos, platina – 950 prabos.

Karatinė praba

Kai kuriose šalyse, (pvz., Anglijoje, Šveicarijoje) tauriojo metalo kiekį 1 kilogramo lydinyje išmatuoti naudojama karatų matavimo sistema. Tai santykinė skaičiavimo sistema, kai visas bendras metalo svoris prilyginamas 24 dalims. Tauriojo metalo grynumas nurodomas kiek dalių tauriojo metalo yra visame 24 dalių lydinyje (pvz., jei aukso dirbinys yra 18 karatų, tai reiškia, kad jis pagamintas iš lydinio, kurio 24-iuose vienetuose lydinio yra 18 vienetų gryno aukso. Karatinės prabos nereikia painioti su brangiųjų akmenų svorio vienetu karatu.

Rusiškoji praba

Rusijoje sidabro gaminius ėmė prabuoti 1613 m., o aukso – 1700 m.
TSRS platinos gaminius ėmė prabuoti 1927 m., o paladžio – 1956 m.
Iki 1927 m. Rusijoje ir TSRS buvo naudojama senoji Rusijos prabų sistema, pagrįsta rusiškuoju svaru, kuris būdavo dalinamas į 96 zolotnikus. Todėl 1 zolotniko prabos auksas būtų toks lydinys, kur auksas sudaro tik 1/96 dalį lydinio. 96 zolotnikų auksas – visiškai grynas, o 48 zolotnikų auksas – 50 % auksas.
1927 m. TSRS pereidinėjo prie metrinės matų sistemos, tada buvo pereita ir prie metrinės prabų sistemos, kuri Rusijoje naudojama ir dabar.

Rusijos sidabro prabos

Labiausiai paplitęs 875 prabos sidabras. Jį naudoja sidabro papuošalams ir stalo įrankiams gaminti.
916 prabos sidabras naudojamas emaliuotiems stalo įrankiams gaminti.
960 prabos sidabras – juvelyriniams dirbiniams gaminti.
Sidabro (ir žalvario) dirbinius, kad jie nesioksiduotų ir būtų išvaizdesni, elektrolitiškai padengia plonyčiu 999-os prabos aukso ar sidabro sluoksniu.
Antanas Burkšaitis

Biografija

1978 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, fizikos mokytojas.
Lukšių Vinco Grybo gimnazijos informacinių technologijų ir fizikos mokytojas.
Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Šakių rajono skyriaus narys.
1995–2007 m., 2011–2015 m. ir nuo 2017 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Stasė, vaikai Adas, Sima.
Brunėjus olimpinėse žaidynėse

Istorija

Brunėjaus olimpinis komitetas įkurtas 1984 m. ir tais pačiais metais pripažintas TOK. Šalis pirmą kartą debiutavo 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Pirmasis olimpietis – karališkosios šeimos narys (princas), šaulys Jefri Bolkiah. Pirmoji Brunėjaus moteris olimpiadoje pasirodė 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Didžiausia kada nors išsiųsta delegacija – 3 sportininkai (2012 m.)

Sporto šakos

Brunėjaus sportininkai dažniausiai pasirodo lengvosios atletikos, plaukimo, sportinio šaudymo rungtyse.
Mjøndalen IF

Istorija

Klubas įkurtas 1910 m.
Naujoji banga (Urugvajus)

Naujoji banga – Urugvajaus lietuvių dvisavaitis laikraštis, ėjęs 1931–1940 m. Montevidėjyje.

Istorija

Leido Urugvajaus socialistų partijos lietuvių skyrius. Redagavo Pranas Vikonis.
Apoptozė

Apoptozė – viena programuotos ląstelių mirties rūšių.

Funkcinė svarba

Apoptozė svarbi embriogenezėje, pvz., reguliuojant neuronų skaičių, formuojantis pirštams, sunaikinant autoreaktyvius T ir B limfocitus. Suaugusiame organizme apoptozė reguliuoja ląstelių skaičių, pvz., apoptozės būdu sunaikinami neutrofilai, arba silpstant imuniniam atsakui, aktyvuoti limfocitai. Apoptozė yra vienas iš priešvėžinės ir priešvirusinės gynybos būdų.

Mechanizmas

Vykstant apoptozei, negrįžtamai aktyvuojama proteolizinių baltymų kaspazių (cisteino proteazių) kaskada. Aktyvuotos kaspazės proteoliziškai aktyvuoja kitas prokaspazes. Kai kurios kaspazės ardo struktūrinius ląstelės baltymus, pvz., branduolio apvalkalo, citoskeleto ir tarpląstelinių jungčių baltymus bei aktyvuoja endonukleazę, kuri suskaldo branduolio DNR.
Yra du apoptozės aktyvavimo būdai: išorinis ir vidinis.

Išorinė aktyvacija

Apoptozė aktyvuojama išoriniu būdu, kai prie ląstelės paviršiaus žūties receptorių prisijungia jų ligandai. Šie receptoriai priklauso TNF (angl. tumor necrosis factor 'auglių nekrozės veiksnių') receptorių šeimai. Ligandai priklauso TNF baltymų šeimai. Apoptozės kaspazių kaskadą aktyvuoja žūties receptorių viduląstelinis domenas. Išoriniu būdu anksčiausiai aktyvuojamos kaspazė-8 ir kaspazė-10.
Klasikinis pavyzdys – citotoksinių T limfocitų paviršiaus Fas ligandas prisijungia prie ląstelės – aukos Fas receptoriaus ir sukelia apoptozę.

Vidinė aktyvacija

Atsiradus DNR pažeidimų, veikiant išemijai ir kt., apoptozė aktyvuojama vidiniu būdu. Iš mitochondrijų į citoplazmą išsilaisvinęs citochromas c (elektronų pernašos grandinės komponentas) dalyvauja susidarant apoptosomai, kurioje aktyvuojama kaspazė-9. Vidinį būdą reguliuoja Bcl2 baltymų šeima. Jai priklauso anti – apoptoziniai Bcl2 baltymai bei pro – apoptoziniai BH123 ir BH3 baltymai.
Klasikinis pavyzdys – esant negrįžtamų ląstelės DNR pažeidimų, ląstelėje kaupiasi p53 baltymas, kuris padidina pro – apoptozinių BH3 baltymų transkripciją, o šie savo ruožtu vidiniu būdu aktyvuoja apoptozę, tokiu būdu sunaikindami potencialiai vėžinę ląstelę.

Morfologiniai pokyčiai

Apoptoziška ląstelė yra susiraukšlėjusi, jos citoplazma tanki, organoidai glaudžiau išsidėstę. Branduolio chromatinas kondensuojasi ir išsidėsto palei branduolio apvalkalą (pyknosis), branduolys suyra (karyorrhexis). Ląstelės paviršiuje atsiranda citoplazminės pūslelės, vėliau ląstelės citoplazma su organoidais fragmentuojasi į apoptozinius kūnelius. Apoptozines ląsteles ar kūnelius fagocituoja makrofagai. Priešingai negu nekrozės atveju, nėra žymaus uždegiminio atsako.
Oman Club

Istorija

Įkurtas 1942 m. Klubas užsiima ne tik futbolu, bet ir kitomis sporto šakomis.
Futbolo komanda 1996–97 m. sezone tapo šalies čempionais.