google/wiki40b huggingface dataset:
Kura (sala)

Kura arba Kurkosa (azer. Kür dili, rus. Kurinskiy) – sala Kaspijos jūroje prie Azerbaidžano krantų. Nutolusi 33 km į pietus nuo Neftečalos ir apie 150 km į pietryčius nuo Baku.

Geografija

Kuros sala yra nutolusi 7,5 km nuo Kuros nerijos ir 10 km į rytus nuo Kyzylagačo įlankos kranto. Kura yra laikoma piečiausia Baku salyno sala. Plotas – 43 km. Ilgis 11,8 km, didžiausias plotis – 5,2 km.
Saloje yra švyturys, kuris buvo pastatytas 1911 m. ir apleistas 1966 m.
Latvijos kelias

Istorija

Latvijos kelią 1993 m. rugsėjo 25 d. įkūrė keli buvę Latvijos Tautos fronto lyderiai, taip pat tremtiniai, grįžę į Latviją. 5-tos Saeimos rinkimuose 1993 m. Latvijos kelias gavo 32,4% balsų ir tapo koalicijos vyriausybės vadovaujančiąja partija. Tačiau partijos populiarumas krito, 6-tos Saeimos rinkimuose 1995 m. ji gavo 14,6% balsų, 7-tos Saeimos rinkimuose 1998 m. – 18,0%. Tačiau nepaisant to, Latvijos kelias išsaugojo valdžią ir buvo visose koalicijos vyriausybėse nuo 1993 iki 2002 m. Keturi Latvijos kelio nariai yra buvę Ministrai pirmininkai: Valdis Birkavas (1993–1994), Maris Gailis (1994–1995), Vilis Krištopanas (1998–1999) ir Andris Bėrzinš (2000–2002).
8-tos Saeimos rinkimuose 2002 m. Latvijos kelias patyrė pralaimėjimą, gaudamas 4,9% rinkėjų balsų, kurių neužteko, kad peržengtų 5% barjerą ir patektų į Saeimą. Po šios nesėkmės keli politikai pasitraukė iš Latvijos kelio ir perėjo į kitas partijas. 2004 m. Europos parlamento rinkimuose partija gavo 6,5% balsų ir vieną deputato vietą, kurią užėmė Georgas Andrejevas. 2005 m. į Rygos Tarybą Latvijos kelias nepateko.
Turkologija

Turkologija – orientalistikos spektrui priklausanti mokslinė disciplina, nagrinėjanti tiurkų tautų kultūrą. Turkologija apima tiurkų kalbų, tiurkų tautų istorijos, kultūros, literatūros, tiurkiškojo islamo, tengrizmo studijas. Į turkologijos sferą patenka tiurkų tautos nuo pat jakutų Sibire iki gagaūzų, karaimų Europoje, nors didžiausia dalis dėmesio neretai skiriama Turkijai ir turkams.
Pirmosios mokslinės žinios apie tiurkus surašytos XI a. islamo pasaulio mokslininko Mahmudo Kašgariečio veikale Kitâbü divân-i lûgat it-Türk. XV–XVII a. Europoje daugiausia buvo aprašoma Osmanų imperija. 1795 m. Paryžiuje atidaryta pirmoji Vakarų mokymo įstaiga, kurioje dėstytos tiurkų kalbos – L'école des langues Orienteles vivantes. 1893 m. danų kalbininkas Vilhelm Thomsen iššifravo senuosius tiurkų raštus.
Nuo XVIII a. turkologija suklestėjo Rusijoje, nors dar iki tol tiurkai buvo aprašyti įvairiuose šaltiniuose. XVIII–XIX a. Rusijoje dirbęs biologas Peter Simon Pallas surašė įvairių Rusijos tautų, tarp jų ir tiurkų, kalbų žodynėlį. 1863 m. Peterburgo universitete atidaryta Rytų istorijos katedra, kurioje pradėtos tirti ir tiurkų tautos. 1893 m. Aleksandras Kazembekas išleido osmanų kalbos gramatiką, 1851 m. Otas fon Biotlingkas – jakutų kalbos gramatiką, 1900 m. Platonas Melioranskis – kazachų-kirgizų kalbų gramatiką, tyrė senąjį tiurkų raštą, tiurkizmus rusų kalboje, Aleksandras Samoilovičius tyrė Krymo totorius. XX a. Rusijoje iškilo tokie turkologai kaip Vasilijus Radlovas, Nikolojus Katanovas, Vasilijus Bogorodickis, Sergejus Malovas, Gabdulchajus Achatovas, Nikolajus Ašmarinas, Nikolajus Baskakovas, Andrejus Kononovas, Džalilis Kiekbaevas, Aleksandras Ščerbakas ir kt. Tiesa, XX a. vid. TSRS tiurkologija buvo varžoma, mokslininkai represuojami.
Nuo XX a. antros pusės turkologija pradėta vystyti Turkijoje (Agop Dilaçar, Adile Ayda), Švedijoje, Bulgarijoje, Vengrijoje (Gyula Németh), Lenkijoje, Vokietijoje (Gerhard Doerfer, Marcel Erdal, Annemarie von Gabain), JAV (Christopher I. Beckwith).
Lietuvoje turkologija dėstoma VU Orientalistikos centre (svarbiausia tyrinėtoja – dr. Galina Miškinienė) ir VDU Užsienio kalbų institute.
Jonas Rimkevičius

Biografija

Baigė Kauno politechnikos institutą. 1969–1982 m. Šiaulių televizorių gamyklos 10-ojo cecho inžinierius, nuo 1982 m. inžinierius Vilniuje.
Nuo 1974 m. Lietuvos kraštotyros draugijos narys, dalyvavo kraštotyros veikloje. 1976 m. rugpjūčio 30 d. vienas iš Visuomeninio radijo technikos muziejaus Komunarų g. 2, Šiaulių radijo klube steigėjų. Muziejus įregistruotas 1976 rugsėjo 9 d., bet, įsikišus KGB egzistavo neilgai. 1978 m. Šiaulių inžinierių namuose radijo entuziastai suorganizavo didelę, apie 700 eksponatų senosios radijo technikos parodą. 1982 m. vienas iš Šiaulių radijo ir televizijos muziejaus Vilniaus g. 174 įkūrėjų. KGB supratus, kad po muziejaus iškaba susivieniję radijo mėgėjai gali užsiimti antitarybine veikla, muziejus 1982 m. spalio 9 d. neteko visuomeninio muziejaus statuso, paleista jo taryba, eksponatai konfiskuoti ir perimti valstybės žinion, muziejus tapo valstybiniu.
Sukaupė duomenų apie radijo ir televizijos raidą Lietuvoje, išaiškino pirmuosius radijo mėgėjus Šiauliuose. Bendradarbiavo respublikos ir Šiaulių miesto spaudoje. Dalyvavo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veikloje.
Trojos uncija

Trojos uncija (angl. Troy ounce) – masės matas, naudojamas brangiesiems metalams, parakui ir brangakmeniams sverti.
1 Trojos uncija lygi 31,1034768 gramo, trumpinys – ozt. Skiriasi nuo britų uncijos (angl. avoirdupois ounce), kuri lygi 28,3495225 g.

Pavadinimo kilmė

Žodis Troja čia reiškia Prancūzijos Trua (Troyes) miestą, kuris viduramžiais garsėjo savo mugėmis.
Kontas

Kontas (gr. κοντός; lot. contus) – ilga medinė kavalerijos ietis. Tokias ietis naudojo persai, pvz., Achemenidų kavalerija – katafraktai.
To meto meno paminkluose pavaizduoti kontai būdavo apie 4 m ilgio, nors būdavo ir ilgesnių. Ilgesnius kontus naudodavo partų ir sasanidų klibanarijai, tokias ilgas ietis gebėdavo panaudoti tik puikiai treniruoti kavaleristai. Kontus valdydavo abiem rankomis, o žirgą – kojomis, kam irgi reikėjo nuolatinių treniruočių.
Romėnai irgi perėmė kontus, kurie būdavo valdomi abiem rankomis. Tik bizantiečių katafraktai kontarionus (konto analogus) valdydavo viena ranka, pasikišę po pažastimi, panašiai, kaip vėliau būdavo valdomos riterių ietys.

Kontarijai

Raitieji ietininkai kontarijai (lot. contarii) pirmą kartą pasirodė Vespasiano armijoje Pirmojo žydų-Romos karo metais (66–70 m.), galbūt remiantis 55-63 m. Armėnų ir partų kampanijų patirtimi.
Pirmas kontarijų dalinys buvo Trajano organizuota ala Ala I Ulpia contariorum, o pirmas visiškai šarvuotų kontarijų (katafraktų) dalinys buvo Adriano suformuota ala Ala I Gallorum et Pannoniorum cataphracta. Šių dalinių poreikis pajustas po kovų su sarmatais Dunojaus žemupyje.

Žodžio contus kilmė

Žodis lot. contus reiškė ilgą tvirtą kartį, su antgaliu viename gale. Dažniausiai tokias kartis naudodavo valtims ar laivams stumti remiantis į dugną sekliame vandenyje. Taip pat jomis matuodavo vandens gylį.
Romėnai vėliau tuo pačiu žodžiu ėmė vadinti ir ilgąsias panašaus ilgio ietis.
Vėliau iš lot. contus atsirado kitų kalbų žodžiai, reiškiantys kavalerijos ietis: veng. gönder, turk. gönder, arab. quntariya.
Julius Bruckus

Biografija

1894 m. baigė Maskvos universiteto medicinos fakultetą. Buvo pirmosios žydų studentų sionistų draugijos narys.
Dirbo gydytoju Minske, vėliau persikėlė gyventi į Sankt Peterburgą. Aktyviai dalyvavo Švietimo skleidimo tarp Rusijos žydų draugijos veikloje, bendradarbiavo Žydų teisių gynimo biure. 1898–1902 m. rusų – žydų mėnraščio „Voschod“ redakcinės kolegijos narys. 1905 m. sionistų periodinių leidinių „Jevreiskaja Žyznj“ ir „Rassvet“ redkolegijos narys. Dalyvavo Kovos už lygias teises sąjungos suvažiavime ir išrinktas jos Centro Komiteto nariu. 1909 m. sionistų Vykdomojo Komiteto ir stebėjimo tarybos narys. 1919–1922 m. Peterburgo žydų universiteto žydų istorijos profesorius.
1922 m. grįžo į Lietuvą. 1922 m. lapkričio 13 – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo narys. 1923 m. sausio mėn. – vasario 22 d. VII Ernesto Galvanausko Ministrų kabinete laikinai ėjo ministro be porfelio pareigas žydų reikalams, pakeitęs šiame poste į Vokietiją išvykusį Maksą Soloveičiką.
1924 m. išvyko į Vokietiją. Gyveno Berlyne, vienas sionistų – revizionistų partijos kūrėjų. A. Hitleriui atėjus į valdžią išvyko gyventi į Prancūziją, bet 1940 m. Viši vyriausybės suimtas. Pabėgo į JAV, o vėliau persikėlė į Palestiną.
Parašė stambių mokslo darbų apie Lietuvos ir Rusijos žydų istoriją, chazarus keliomis kalbomis.
The Singles Collection

Istorija

2009 m. liepos 12 d. Spears per savo oficialų „Twitter“ puslapį paskelbė, jog pradėjo įrašinėti naują dainą Stokholme su švedų dainų autoriumi ir prodiuseriu Max Martin, kuris ir sukūrė dainą „3“.
2009 m. rugsėjo 23 d. „Jive Records“ paskelbė, jog išleis albumą lapkričio 24 d. ir jis bus pavadintas kaip „The Singles Collection“. 2009 m. spalio 14 d. „Jive“ pranešė, jog atkėlė albumą į lapkričio 10 d.

Kritikų atsiliepimai

Stephen Thomas Erlewine iš „Allmusic“ davė šiam rinkiniui penkias žvaigždutes iš penkių galimų, ir teigia, jog šis rinkinys geresnis negu pirmasis „Greatest Hits: My Prerogative“. Mayer Nissim iš „Digital Spy“ taip pat davė albumui aukščiausią įvertinimą, teigdamas, kad šis albumas labai gerai parodo vieną iš geriausių dešimtmečio atlikėjų. Singlai nuo „…Baby One More Time“ iki „Radar“ rodo kiek per metus evoliucionavo Britney. Vienintelė silpna albumo grandis tai su Madonna įrašytas singlas „Me Against The Music“. Taip pat apžvalgininkė išaukštino kūrinius, kaip „Oops!… I Did It Again“, „Toxic“ ir „Stronger“, kurie įėjo į popkultūros istoriją ir buvo pavyzdys. Mike Diver apžvalgininkas iš „BBC“, teigia šie Britney singlai suformavo tokią, kokią mes dabar matom popkultūrą, ir jis vertas dėmesio.

Pasirodymas topuose ir pardavimai

JAV tope Billboard 200 „The Singles Collection“ debiutavo 22-oje pozicijoje 2009 m. lapkričio 28 d., kai buvo parduota daugiau nei 26 800 albumo kopijų per savaitę. „The Singles Collection“ kopijų JAV yra parduota tik 60 000. Tuo tarpu Kanadoje albumas pasiekė 19-ąją topo vietą. Japonijoje buvo parduotos 39 252 kopijos ir pasiekta aštunta pozicija tope. Pasauliniu mastu yra parduota daugiau nei 200 000 albumo kopijų.

Singlai

„3“ kartu buvo praneštas su „The Singles Collection“ išleidimo pranešimu. 2009 m. rugsėjo 29 d. šis singlas buvo išleistas po visus radijo stotis. Daina sulaukė teigiamų kritikų atsiliepimų. Taip pat singlas sugebėjo pasiekti pirmąją topo vietą JAV, Kanadoje, Turkijoje ir top 10-tuką daugelyje šalių topuose. Amerikoje daina debiutavo Billboard Hot 100 topo viršūnėje. Šis singlas tapo trečiuoju Spears pirmos vietos singlu JAV tope.
Leonelis Brizola

Biografija

1945 m. vedęs būsimojo Brazilijos prezidento Žoao Gularto seserį Neusą, įstojo į jo ir 1930–1945 m. bei 1950–1954 m. šalį valdžiusio Getulo Dorneleso vadovaujamą Brazilijos darbo partiją. Nuo 1955 m. ne kartą buvo renkamas savivaldybės tarybos nariu, 1959–1963 m. buvo Rio Grande do Sul provincijos gubernatorius.
1964 m. po karinio perversmo emigravo į Urugvajų, JAV, Portugaliją. 1979 m. grįžo į Braziliją. 1980 m. įkūrė Brazilijos demokratinę darbininkų partiją.
1983–1987 m. ir 1991–1994 m. Rio de Žaneiro valstijos gubernatorius. 1989 ir 1994 m. nesėkmingai kandidatavo prezidento rinkimuose.
Nuo 1989 m. vienas iš Socialistų Internacionalo vicepirmininkų, nuo 1999 m. SI Garbės pirmininkas.
Viktoras Gerasimovas

Viktoras Gerasimovas (g. 1986 m.) – Lietuvos operos dainininkas (sopraninas).

Biografija

V. Gerasimovas mokėsi Klaipėdos J. Kačinsko muzikos mokykloje, dainavo chore „Gintarėlis“. Vėliau studijavo fortepijoną S. Šimkaus konservatorijoje, kurią baigęs, 2005 m. pradėjo mokytis dainavimo Sigutės Stonytės klasėje Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje. 2010 m. gavęs Jenkyn Phillips stipendiją, Viktoras išvažiavo tobulintis į Jungtinę Karalystę. 2012 m. baigė magistro studijas Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje. 2013 m. dalyvavo LRT muzikiniame projekte „Auksinis balsas“. Nuo 2013 m. Baroko operos teatro meno vadovas.
Kakemono

Kakemono (jap. 掛物 'kabantis daiktas'), dažniau kakejiku (掛軸 'kabantis ritinėlis') – vertikaliai išvyniojamas paveikslas, užklijuotas ant specialaus pagrindo, saugojimui susukamas į ritinėlius su mediniais voleliais viršuje ir apačioje, paprastai kabinamas ant sienos. Kakejiku menas populiarus japonų sienų puošyboje, yra įvairių tapybos bei kabinimo metodų. Aukštos kokybės paveikslus ritinėliuose kūrė žymūs dailininkai.
Kakejiku yra pagamintas iš šilko, japoniško popieriaus, medienos ir specialių klijų. Priešingai nei įrėminti paveikslai, kakejiku ritinėliai neužima daug vietos, nes yra tvirtai susukami ir laikomi medinėse skryniose.
Kakejiku – tai kaligrafiniai ar tapyti meno kūriniai, kabinami specialioje japoniškų namų erdvėje „tokonomoje“. „Tokonoma“ buvo laikoma erdve, kuri jungė meną ir kasdienį gyvenimą. Anksčiau kakejiku kabėdavo visų aukštesniosios klasės japonų šeimų namuose ir būdavo keičiami kiekvieną sezoną. Ritinėliai-paveikslai išpopuliarėjo ir tarp paprastų žmonių. Dėl vakarietiškos architektūros ir gyvenimo stiliaus įtakos šiuolaikiniuose japonų namuose ne visur įrengiamos „tokonomos“.

Istorija

Pirmieji paveikslai-ritinėliai į Japoniją atkeliavo iš Kinijos Heian laikotarpyje (794–1192 m.) kartu su budizmu. Budistų misionieriai anksčiau su savimi nešiodavosi budistinės tematikos paveikslėlius, kurie jiems padėjo skleisti religiją. Šie paveikslėliai buvo kakejiku ritinėlių prototipai.
Jurgis Pliateris (1875)

Biografija

Pradžios mokslus dėstė namų mokytojai. Dešimties metų laisvai kalbėjo lenkiškai, rusiškai, prancūziškai ir vokiškai. Kiek paaugęs buvo išsiųstas mokytis į Petrapilį, į Kadetų korpusą, kurį 1897 m. baigė kornetu. Jaunas kavalerijos jaunesnysis leitenantas buvo paskirtas į rinktinį gvardijos kavalergardų pulką Petrapilyje. Tarnaudamas karininku ėmė mokytis lietuvių kalbos, kurią dėstė švėkšniškis Karo medicinos akademijos studentas K. Oželis. Per 15 karinės tarnybos metų buvo apdovanotas Rusijos, Prancūzijos, Vokietijos, Rumunijos ir Siamo ordinais. 1910 m. paskirtas Rusijos karo atašė padėjėju Prancūzijoje. 1912 m. išėjo atsargon pulkininko laipsniu ir grįžo Švėkšnon.
1912 m. rugsėjo 4 d. vedė grafaitę Janiną Pliaterytę iš Vilkėno dvaro. Rūpinosi Švėkšnos dvaro ir miestelio reikalais. Švėkšnos bažnyčiai Šveicarijoje nupirko bokšto laikrodį. Parke pastatydino skulptūras „Diana“, „Saulės laikrodis“, kitoje gatvės pusėje – „Šv. Florijonas“. Jo pastangomis sienos perėjimo punktas iš Voverių prie kelio į Ramučius perkeltas į Inkaklius.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui mobilizuotas ir paskirtas Pskovo atsarginių brigados štabo viršininku, vėliau – kavalerijos arklių punkto viršininko padėjėju Lugos mieste. 1918 m. vasarą grįžo Švėkšnon.
Susikūrus nepriklausomai Lietuvos valstybei, per 1923 m. žemės reformą prarado didesnę dalį savo valdų. Po 1925 m. Švėkšnos gaisro dalį parko atidavė statyti gimnazijos rūmams. 1935 m. mirus motinai Genovaitei, paveldėjo jos bute Paryžiuje buvusius meno kūrinius, kurie buvo atgabenti Švėkšnon. 1940 m. prasidėjus rusų okupacijai išvarytas iš namų, nusisavintas visas jo turtas, išvežti meno kūriniai, o biblioteka ir dvaro archyvas „Genovaitės“ viloje įsikūrusių tarybinių pasieniečių sudeginti. Žmona mirė 1940 m. rugsėjo 9 d., o 1941 m. birželio 14 d. Pliateris ištremtas į Sibirą netoli Syktyvkaro, kur po pusantrų metų mirė nuo išsekimo.
Busturas

„Busturas“ teikia keleivių vežimo ir aptarnavimo paslaugas autobusais miesto, priemiestiniais bei tolimojo susisiekimo ir tarptautiniais maršrutais. Įmonė aptarnauja viešojo transporto sistemą Šiaulių mieste bei tarpmiestinį susisiekimą visoje Lietuvoje.

Istorija

Pirmoji keleivinio transporto įmonė Šiaulių mieste buvo įkurta 1940 metais. Tai buvo autotrestas, kuris turėjo 29 autobusus. 1944 metais vietoj autotresto buvo organizuota autotransporto kontora. 1947 metais atsirado pirmosios Šiauliuose taksi mašinos. O vėliau, 1955 metais įkurtas Šiaulių miesto autobusų ir taksomotorų autoūkis, kuris 1972 metais buvo reorganizuotas į Šiaulių autobusų parką.
Naujienų svetainė

Naujienų svetainė yra nuolat atnaujinama interneto svetainė, kurios pagrindinis tikslas yra skelbti įvairias naujienas. Tai gali būti internetinės popierinių laikraščių versijos, arba svetainės, turinčios tik internetines versijas. Kartais popierinės laikraščių versijos yra išsamesnės už internetines, kartais internetinės laikraščio naujienų svetainės pateikia daugiau informacijos. Yra atvejų, kai naujienų svetainė, įkurta tik kaip internetinė, ilgainiui pradeda leisti ir popierinę versiją (Balsas.lt), kitais atvejais popierinio laikraščio svetainė, nustojus leisti popierinę versiją, gali tapti tik internetine (15min.lt).
Transliteracija

Transliteracija yra teksto, užrašyto viena rašto sistema, perrašymas, naudojant kitą rašto sistemą. Pavyzdžiui, kirilicos raidė „Я“ gali būti užrašoma su lotyniška abėcėle kaip „ja“, su japoniška katakanos abėcėle kaip „ヤ“, o su korėjietiška hangul abėcėle kaip „ㅑ“. Priklausomai nuo transliteruojamų rašto sistemų, tas pats vieno rašto ženklas gali turėti kelis kito rašto ženklų atitikmenis.
Transliteracijoje didžiausias dėmesys teikiamas vieno rašto perrašymui kitu raštu, nebūtinai siekiant kuo tiksliau atspindėti rašto ženklų ar jų junginių skambesį. Į pastarąjį aspektą daugiau gilinamasi transkripcijos metu. Nepaisant to, priklausomai nuo transliteracijos pobūdžio, joje taip pat gali būti atsižvelgiama ir į fonetines kalbų ypatybes.
Transliteracija naudojama siekiant padaryti tekstą perskaitomą tiems, kas nesupranta originalaus jo užrašymo. Ji pasitelkiama žodynuose, užsienio kalbų vadovėliuose, turistų lankomose vietose esančiuose užrašuose ir kitur. Kai kuriose šalyse transliteracija paplitusi daugiau nei kitose. Pavyzdžiui, vietovių pavadinimai Japonijoje, Kinijoje, Pietų Korėjoje, Bulgarijoje, dalyje Arabų šalių neretai užrašomi ne tik vietine rašto sistema, bet ir lotyniška abėcėle.
Šėtono kaukė (1989 filmas)

Turinys

Būrys jaunuolių, slidinėjančių kalnuose, prasmenga į sniego plyšį. Beieškodami būdo išsikapstyti, jie randa kūną su ant veido uždėta kauke, kurią nuima. Taip jie pažadina piktąsias jėgas, kurios buvo įkalintos prieš daug metų nužudytos raganos kūne, kuomet ši mirė su „šėtono kauke“ ant veido. Prasidėjęs žemės drebėjimas atveria jiems duris, pro kurias jaunuoliai patenka į apleistą miestą, kuriame nėra nieko, tik aklas kunigas ir šuo. Jis tikina, kad kol sninga, nėra galimybės jiems ištrūkti, todėl jie priversti laukti. Tuo metu piktoji dvasia įsikūnija į vieną iš merginų ir pradeda visus vieną po kito naikinti...
Kairių Švč. Mergelės Marijos, Belaisvių Vaduotojos, bažnyčia

Istorija

Po 1711 m. maro Kairių kapinėse pastatyta koplyčia. Popiežius Pijus VI 1792 m. sausio 3 d. bule Kairių koplyčiai paskelbė dvejus metinius atlaidus. Koplyčiai susenus, apie 1836 m. valstiečiai, remiami M. Zubovo, kitoje vietoje pastatė naują akmenų mūro koplyčią. Bažnytiniai reikmenys atvežti iš uždaryto Bazilionų vienuolyno. 1904 m. išplėsta, per Antrąjį pasaulinį karą apgriauta, 1959 m. atstatyta.
Po Pirmojo pasaulinio karo vadinama bažnyčia. Ją 1919 m. pabaigoje du kartus apiplėšė bermontininkai. Iki 1927 m. įsteigta parapija.
Per Antrąjį pasaulinį karą Kairių bažnyčia buvo apgriauta. Atstatyta 1959 m. Laikui bėgat supuvo medinės varpinės konstrukcijos, bokštui ėmė grėsti griūtis. Bažnyčios bokštas apie ketverius metus buvo užkonservuotas. Lėšų bokšto atstatymui gauta iš Europos Sąjungos fondų, o dar 20 procentų lėšų statybai surinko Kairių parapijos žmonės. 2011 m. naujasis bažnyčios bokštas tapo 5 metrais aukštesnis už senąjį. Varpinėje įrengta ir apžvalgos aikštelė, į kurią įlipę žmonės gali apžvelgti Kairių apylinkes. Atstatytoje varpinėje gaudžia senasis – dar 1789 m išlietas – varpas.

Architektūra

Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Navas dengia cilindriniai skliautai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
PAE Apóllōn Kalamariás

Istorija

Klubas įkurtas 1926 m. 1959 m. debiutavo elito lygoje.
Nene (filmas)

Turinys

1948-ieji metai. Devynmetis berniukas Ju gyvena su jaunesne seserimi Pa ir tėvais, o jo tėvas dažnai griebiasi smurto prieš šeimos narius. Netrukus į jų namus atsikrausto vaikų pusseserė, 15-metė Nene. Mergina greitai susidraugauja su Ju: leidžia jam miegoti kartu vienoje lovoje ir dalinasi savo jausmais, prabudusiais neseniai sutiktam paaugliui mulatui...
Daubariškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Siesarties dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x20 m dydžio, kiek iškiliu viduriu. Aikštelės šiauriniame gale supiltas 20 m ilgio, 0,4 m aukščio, 12 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išore. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis su lazdynų pomiškiu.

Aplinkiniai piliakalniai

Berzgainių piliakalnis 8 kmVališkių piliakalnis 6 kmGaigalų piliakalnis 12 km
Avilčių piliakalnis 13 kmPaželvių piliakalnis 3 kmLiesėnų piliakalnis 9 kmPilionių piliakalnis 7 kmLaužiškio piliakalnis 19 kmAmbraziškių piliakalnis 12 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Bandare Torkemanas

Istorija

Iki 1979 m. miestas vadinosi Bandare Šahu.
Amfipatiškumas

Amfipatiškumas – (gr. amphi 'abipus, aplink, apie') – molekulių savybė turėti tiek hidrofobinių, tiek hidrofilinių savybių.
Amfipatinės medžiagos dažniausiai sudarytos daugelio molekulių fragmentų, kurių vieni sudaro hidrofobinius, kiti – hidrofilinius kompleksus bendroje molekulėje. Tokios molekulės sąveikauja tiek su vandeniu (poline medžiaga) tiek su nepolinėmis molekulėmis.
Vandeniniame tirpale amfipatinės molekulės dažniausiai susikooperuoja į tvarkingas struktūras, kur jų hidrofiliniai galai kontaktuoja su vandeniu, hidrofobiniai – tarpusavyje. Tokios struktūros pavyzdys – iš amfipatinių fosfolipidų sudaryta plazminė ląstelių membrana.
Kęstutis Kaunas

Biografija

Treniravo Abramas Šulmanas (1902-1977). Šiuo metu Kęstutis Kaunas dalyvauja senjorų turnyruose. ~2008-2011 metais Kauno „Jaunalietuvių sporto organizacijos" mokyklos treneris. Mokytojas metodininkas. Kauno „Varpo“ gimnazijos komandos (Julius Garnelis, Domantas Klimčiauskas, Brigita Laurušaitė, Miglė Lepeškaitė) treneris. Ji tapo Lietuvos mokinių olimpinio festivalio Šachmatų finalinių varžybų nugalėtoja (2009 m.).

Lietuvos čempionatai

1962 m. pradėjęs 8-ąją vieta, Kęstutis Kaunas 21 kartą žaidė Lietuvos šachmatų čempionatuose. Geriausi pasiekimai: vienas sidabro (1980) ir du bronzos (1968, 1971) medaliai, viena ketvirtoji vieta (1995), viena penktoji (1982) ir penkios septintosios (1970, 1976, 1983, 1988 ir 1990).
Isabalio departamentas

Geografija

Departamento paviršius įvairus – pakraščiuose driekiasi kalnų masyvų pakraščiai, centrinę dalį užima žemuma, pietinę – Motagvos lūžis. Isabalio departamente telkšo didžiausias šalies ežeras – Isabalis. Jis trumpa, bet labai vandeninga Dulsės upe jungiasi su Amatikės įlanka; šios upės tėkmėje yra nemažas El Golfetės ežeras. Į Isabalio ežerą teka keletas upių, iš kurių svarbiausia – Poločikas, o pietiniu departamento pakraščiu teka ilgiausia šalies upė – Motagva. Isabalio departamente išlikę dideli tropinių džiunglių plotai, kurie saugomi gamtos draustiniuose ir rezervatuose.
Dvasia

Dvasia filosofijoje

Kaip filosofinė kategorija dvasia tapatinama su sąmone, aukščiausia psichinės veikos forma, būdingai ne vien žmogui. Šiuo požiūriu dvasia naudojama plačiausia prasme ir prilygsta idealybei, kuri priešinama materialybei.
Siauresne prasme dvasia yra subjektyvioji ar objektyvioji kurianti jėga. Pagal tai filosofijoje skiriamas subjektyvusis ir objektyvusis idealizmas. Pirmajame išskiriama subjektyvi dvasia, kaip subjektas, asmenybė ar individas, o antrajame – objektyvi dvasia, kaip sąmonė egzistuojanti atskirai nuo žmogaus, arba sąmonė kaip savarankiška jėga (Dievas).

Dvasia mitologijoje

Mitologijoje gausu dvasinių – neapčiuopiamų – būtybių, kurios turi pačias fantastiškiausias paskirtis.

Dvasia religijoje

Dvasia religijoje tapatinama su Dievu, antgamtine esybe, į kurią galima tik tikėti. Dažnai suprantama kaip amžinas, nekintantis sąmoningumas, nors kai kuriose religijose iškeliamas dvasios laikinumas ir nesubstancionalumas (pvz., budizme).
Daugmalės piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnio aikštelė trikampė 3800 m² ploto, jos rytiniame pakraštyje supiltas 7 m aukščio pylimas. Piliakalnio papėdėje yra 2 ha senovės gyvenvietė, uostas ir kapinynas.

Aplinkiniai piliakalniai

Rygos pilis 18 kmSalaspilis 6 kmPilskalnė 16 kmKlangų piliakalnis 6 kmCaunų piliakalnis 14 kmSakainių piliakalnis 3 kmKalnamuižos piliakalnis 34 km