google/wiki40b huggingface dataset:
Centrinės Europos tarptautinė taurė

Centinės Europos tarptautinė taurė (angl. Central European International Cup) buvo tarptautinės futbolo varžybos, organizuotos Centrinės Europos futbolo rinktinėms tarp 1927 m. ir 1960 m. Varžybos buvo organizuojamos profesionalų ir mėgėjų futbolo komandoms. Dalyvaujančios šalys buvo Austrija, Čekoslovakija, Vengrija, Italija, Šveicarija ir Jugoslavija.
Buvo žaidžiamos „namų“ ir išvykos varžybos, susidėjo iš šešių kartų ir vienas turnamentas tęsdavosi daugiau nei dvejus metus. Paskutiniai du turnamentai vyko penkerius metus. Varžybos buvo nutrauktos 1960 m., kai tais pačiais metais startavo Europos futbolo čempionatas.

Taurė

Pirmasis taurės pavadinimas buvo Švehlos taurė. Tai buvo Antoníno Švehlos, Čekoslovakijos ministro pirmininko, vieno iš įkūrėjų, skiriamas prizas. Po Antrojo pasaulinio karo taurė buvo vadinama Dr. Gerö taurė. Austrijos futbolo asociacijos Josef Gerö direktoriui ir buvusiam varžybų teisėjui atminti.

Istorija

Varžybos buvo sugalvotos ir pasiūlytos Austrijos futbolo pionieriaus Hugo Meisl. Jis buvo vienas iš Europietiško futbolo „tėvų“. Pirmos varžybos vyko tarp 1927 m. ir 1930 m. Buvo laimėtos Italijos. Jie taip pat laimėjo ir 1933-1935 m. sezone. Italijos rinktinei vadovavo legendinis Vittorio Pozzo treneris su kuriuo komanda laimėjo ir 1934 m. ir 1938 m. Pasaulio taurę. Ketvirtosios varžybos, prasidėjo 1936 m. buvo apleistos dėl Anšliuso ir Antrojo pasaulinio karo. Penktosios varžybos nebuvo vykdomos iki 1948 m. ir kurios 1953 m. buvo laimėtos Vengrijos rinktinės. Paskutines varžybas 1954-1960 m. sezone laimėjo Čekoslovakija.
Džalu

Istorija

II pasaulinio karo metais Džalu, kaip svarbus vandens šaltinis, tapo kovų tarp Ašies ir Sąjungininkų kariuomenių taikiniu.
Stanislovas Augustas Gorskis

Veikla

Užvenčio seniūnas (nuo 1778 m.), Rietavo tijūnas, Lietuvos iždo raštininkas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės husarų brigados pulkininkas, Žemaičių seniūnijos atstovas Ketverių metų seime.
Jungtinių Tautų samdinių konvencija

Jungtinių Tautų samdinių konvencija (angl. United Nations Mercenary Convention), Tarptautinė konvencija prieš samdinių verbavimą, naudojimą, finansavimą ir apmokymą (angl. International Convention against the Recruitment, Use, Financing and Training of Mercenaries) – Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 72-oje sesijoje 1989 m. gruodžio 4 d. rezoliucija 44/34 priimta konvencija prieš samdinių naudojimą. Įsigaliojo 2001 m. spalio 20 d.
Eduardas Balbachas

Biografija

Baigė teisę Rusijoje. 1919 m. kovo mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, paskirtas krašto apsaugos viceministro adjutantu. Nuo 1920 m. Armijos teismo 3-osios nuovados, nuo 1923 m. ypatingai svarbių bylų tardytojas. 1927 m. pulkininkas. 1929 m. paleistas į atsargą. 1929-1933 m. Kauno apygardos teismo, 1933 m. rugsėjo 18 d.-1940 m. liepos 5 d. Apeliacinių rūmų teisėjas.
1940 m. TSRS okupavus Lietuvą, buvo suimtas ir kalintas, kol gavo teisę repatrijuoti į Vokietiją. 1941 m. birželio mėn. prasidėjus TSRS-Vokietijos karui grįžo į Lietuvą. Nusižudė (žmona buvo žydė).
Marmurinė bažnyčia

Marmurinė bažnyčia (dan. Marmorkirken) arba dar kitaip vadinama Frederiko bažnyčia – liuteronų bažnyčia, vienas iš Kopenhagos įžymių pastatų.

Istorija

Pastato projektas buvo sukurtas architekto Nikolajaus Eigvedo 1740 metais. Naujos bažnyčios pastatymo vieta buvo pasirinktas Kopenhagos rajonas Frederikštadenas.
Pirmasis akmuo į pamatus buvo padėtas karaliaus Frederiko V 1749 m. spalio 31 dieną, tačiau bažnyčia taip ir liko dėl finansinių sunkumų, dėl architekto N. Eigvedo mirties paliktas nepastatytas iki galo ir tokios būsenos jis išbuvo net 150 metų. Projektas, pagal kurį buvo baigta statyti bažnyčia, buvo suformuotas Fernando Meldalo. Bažnyčia buvo pastatyta ir atidaryta 1894 metų rugpjūčio 19 dieną.

Aprašymas

Pastatas turi didžiausią kupolą visame regione, kurio apskritimas sudaro apie 31 metrą, kuris laikomas su 12 kolonų pagalba.
Pergamentas

Pergamentas – plona medžiaga, pagaminta iš nukalkintos, išplautos, išdžiovintos ir be plaukų gyvulių odos. Pergamentas, iki popieriaus paplitimo, buvo naudojamas tekstui užrašyti ir išsaugoti. Pergamento pavadinimas kilo iš antikinio Mažosios Azijos Pergamo miesto pavadinimo, kuriame ši medžiaga buvo išrasta II amžiuje pr. m. e. Pergamo mieste pergamentas buvo specialiai šlifuojamas, balinamas chlorkalkėmis, įtrinamas kreida ir pemza. Dažniausiai pergamentas gamintas iš veršelių, ėriukų, ožiukų, kiaulių, buivolų odos. Pergamentas yra labai plonas, stiprus plėšiant. Iš pergamento gaminami būgnai ir kiti muzikos instrumentai, audimo staklių detalės, kiti dirbiniai.
Aukštadvario regioninis parkas

Laisvalaikis ir pramogos

Strėvos ir Verknės aukštupiuose galima pakeliautir baidarėmis ir išvysti nepakartojamą apylinkių grožį. Žvejybai tinkamiausi Spindžiaus, Drabužio ir Šamuko ežerai, Verknės ir Strėvos upės. Dviratininkams yra pažymėti trys maršrutai: „Žaliasis takas“, „Po Aukštadvario miestelį“, „Pro Velnio duobę“. Galima sustoti prie daugelio ežerų, tinkamų maudytis. Rekomenduojama maudytis prie stovyklaviečių, poilsiaviečių ar kempingų. Yra buriavimui tinkamų ežerų.
Čangša

Istorija

Čangša – vienas iš senųjų Kinijos miestų. Šioje vietoje būta gyvenvietės dar V amžiuje pr. m. e.
GmbH

GmbH, (Austrijoje – (vok. GesmbH, vok. Gesellschaft mit beschränkter Haftung – 'bendrovė su apribota atsakomybe') – ribotosios atsakomybės bendrovė, įmonės teisinė forma Vokietijoje (minimalus įstatinis kapitalas – 25 000 eurų), Austrijoje, Šveicarijoje.
Klumpakojis

Klumpakojis – lietuvių liaudies šokis, šokamas su klumpėmis, atliekamas mišrių porų. Šokis susideda iš 4 figūrų, jo tempas gyvas, muzikinis metras 2/4. Šokį lydi žaisminga muzikos melodija ir išraiškingas ritmas, sukuriantis linksmą nuotaiką. Kartu gali skambėti ir liaudies dainos „Klumpakojis“ žodžiai. Šokamas įvairiausių tautinių ansamblių šokėjų.

Istorija

Prieš šimtmetį Labdaringoji Petrapilio lietuvių ir žemaičių draugija surengė lietuvišką vakarą, kuriame greta kitų koncertinių numerių pirmą kartą scenoje buvo pašoktas lietuvių liaudies šokis klumpakojis. Tiesa, tada jis sušoktas be klumpių, tačiau muzika buvo ta pati.
Dabartinio klumpakojo premjera įvyko 1951 m. gegužės 12 d. Šio šokio sceninę kompoziciją 1951 m. sukūrė dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ baletmeisteris Juozas Gudavičius. Tada klumpakojį sušoko ansamblis „Lietuva“. O dabar šį labai originalų, teatrališką, veržlų ir linksmą šokį į savo repertuarą stengiasi įtraukti visi tautinių šokių kolektyvai.

Klumpakojo konkursas

Respublikinį konkursą-festivalį „Klumpakojis“ 2001 m. pradėjo organizuoti Klaipėdos universiteto Menų fakulteto Choreografijos katedra. Kas antrus metus vykstantis renginys sulaukė gausaus būrio dalyvių iš visos Lietuvos ir didžiulio pasisekimo. Todėl buvo nuspręsta pakviesti į konkursą-festivalį šokėjus ir iš užsienio. Konkursinėje programoje vertinami kolektyvai, atliekantys savo šokius ir privalomą - klumpakojį.

Liaudies kūryboje

Vartojamas posakis: „sušilo kaip klumpakojį šokęs“.

Panašūs šokiai

Šokiai su klumpėmis atliekami ir kitų tautų. Vienas jų – prancūzų valstiečių šokis Sabotière.
Lietuvos liaudies partija (Airija)

Tikslas

Lietuvos liaudies partija – tai politinė organizacija, kuriai svarbiausia – žmogus, kad ir kas jis būtų – jaunas ar brandaus amžiaus, moteris ar vyras, mokslininkas ar menininkas, tarnautojas ar verslininkas. Partijos tikslas – skatinti žmogų būti savo gyvenimo šeimininku, valstybės ir tautos gerovės stiprintoju.
Saulius Bareikis

Biografija

Mokėsi Čiurlionio meno mokyklos smuiko klasėje, 1977 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1977–1981 m. Šiaulių dramos teatro aktorius. Nuo 1981 m. vaidina Jaunimo teatre. Kartu su savo kolegomis O. Ditkovskiu ir K. Smoriginu subūrė grupę „Aktorių trio“.

Šeima

Tėvai – skulptoriai Stanislavas Bareikis ir Elena Nijolė Bučiūtė. Brolis Arvydas. Žmona – aktorė Danutė Kuodytė, sūnus – aktorius Jokūbas Bareikis.
Mioglobinas

Mioglobinas – 16.7 kDa chromoproteinas, sudarytas iš 153 aminorūgščių ilgio polipeptido ir hemo. Mioglobino molekulės viduje yra dvi histidino liekanos, kurios kartu su hemu dalyvauja prijungiant deguonį. Mioglobino, randamo sarkoplazminiame tinkle, funkcija – kaupti deguonį raumenyse. Jis lemia raudonųjų raumenų spalvą.
Nusikaltėlio portretas

Nusikaltėlio portretas, nusikaltėlio profilis - informacija apie nežinomą, tariamą kaltininką, jo asmenybę, psichiką, asmenines savybes, charakterį, jo bruožus. Tokia informacija papildo nusikaltėlio profilį ir yra saugoma kartu su kriminalinės statistikos duomenimis, kadangi žinios apie ankstesnes veikas padeda įvertinti ir susieti jas su konkrečiais asmenimis, prognozuoti galimas veikas ateityje. Nusikaltėlio portretas padeda išaiškinti baudžiamąsias veikas ir yra itin svarbus nusikaltimų prevencijoje.
David Blatt

Deividas Blatas (g. 1959 m. gegužės 22 d. Bostone) – JAV krepšinio treneris.
Taip pat turi ir Izraelio pilietybę. 2008–2009 m. sezone treniravo Maskvos „Dinamo“ krepšininkus.  2010 m. vasario 15 d. tapo Salonikų „Aris“ vyr. treneriu. 2010 m. liepos 11 d. pasirašė trejų metų sutartį su Izraelio Tel Avivo „Maccabi“ klubu. 2014 m. Biržėlio 20 d. tapo Klivlendo „Cavaliers“ klubo vyr. treneriu.
Arisaro druskožemis

Arisaro druskožemis (isp. Salar de Arizaro) – druskožemis Argentinos šiaurės vakaruose, Saltos provincijoje, netoli sienos su Čile, plokščiakalnyje, 3600 m aukštyje. Plotas ~1600 km². Iš vakarų druskožemį supa Andų viršukalnės: Ljuljailjakas, Sokompa, Arisaras, Arakaras. Šiaurinį pakraštį kerta Saltos-Antofagastos geležinkelis. Kasama valgomoji druska ir boraksas.
Černigovo sritis

Plotas

Srities plotas 31865 km², kas sudaro 5,28 % Ukrainos teritorijos.

Vandens telkiniai

Per šią sritį teka daugiau nei 1200 upių kurių bendras ilgis apie 8500 km. Didžiausios jų – Dniepras, Desna.

Klimatas

Klimatas vidutinių platumų; kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra -7 °C, vasaros – 19 °C. Per metus iškrenta 550-660 mm kritulių.
Lietuvos ūkis (žurnalas)

Lietuvos Ūkis – Lietuvos ekonomikos ir finansų žurnalas, ėjęs 1921–1928 m. Kaune, 1991–2003 m. Vilniuje, Algirdo g. 31.

Istorija

Iš pradžių leido Finansų, prekybos ir pramonės ministerija, nuo 1924 m. – Finansų ministerija. Iki 1923 m. ėjo nereguliariai, vėliau – mėnesinis, 1991 m. – 2 kartus per mėn. Rašė šalies ūkio įvairių šakų plėtros, ekonomikos, finansų, pramonės, prekybos, žemės ūkio klausimais, skelbė statistikos duomenis. 1922 m. prie „Lietuvos Ūkio“ redakcijos buvo įkurtas ekonominių ir finansinių klausimų biuras. 1923–1924 m. leido priedą „Statistikos biuletenis“. Spausdino Valstybės spaustuvė Kaune. Iki 1928 m. išleista 75 numeriai. 1930 m. vietoje „Lietuvos ūkio“ pradėjo eiti „Lietuvos ūkis ir rinka“.
Bendradarbiavo Mikas Bagdonas, S. Bilevičius, Jurgis Bobelis, J. Etingeris, Vladas Grudzinskas, Antanas Jakobas, Petras Karuža, Petras Linkevičius, Alfonsas Moravskis, Justas Strazdas, A. Vilimas, Jonas Vileišis ir kt.
1991 m. ekonominės minties mėnesinis žurnalas „Lietuvos ūkis“ atkurtas Vilniuje kaip 1921–1928 m. Kaune ėjęs to paties pavadinimo leidinys vietoje nuo 1958 m. leisto žurnalo „Liaudies ūkis“. Leido „Lietuvos Ūkio“ redakcija, ėjo kaip Lietuvos Ekonomikos ir Finansų ministerijų bei Mokslų akademijos Ekonomikos instituto dvisavaitis žurnalas. 1990–1991 m. buvo leidžiamas du kartus per mėnesį, visą kitą laiką – kas mėnesį. Tiražas 1993 m. – 8000 egz., 1994 m. – 5000 egz., 1997 m. – 3500 egz.
TOBB ETÜ

TOBB ETÜ (turk. TOBB Ekonomi ve Teknoloji Üniversitesi) – valstybinis universitetas Turkijos sostinėje (Ankara), seniausia Ankaros aukštoji mokykla.
Teisėja (1976 filmas)

Turinys

Viola Orlando – mažo miestelio teisėja. Jai tenka nagrinėti Rafaelio Espozito, kaltinamo šunų maistą parduodančio kaip mėsos konservus, bylą. Šio advokatas Bortolonas pasiekia, kad teismas būtų atidėtas, kol bus atlikta ekspertizė.
Apsistojęs viešbutyje kitame mieste, Rafaelis sutinka Violos seserį dvynę Rozą – gerai apmokamą prostitutę ir pornografinių filmų aktorę. Nežinodamas, kad ši nėra Viola, Renato užmezga su ja romaną. Roza dalyvauja pornografinio žurnalo fotosesijoje ir Renato, gavęs nuotraukas, tikisi turintis ginklą, galintį padėti jam išsisukti.
Po to, kai Viola dėl gamtos taršos uždaro verslininko Andželo Skoto gamyklą, šis taip pat, susidūręs su Roza, galvoja artimai susipažinęs su teisėja, tačiau, pabandęs kitą dieną su ja suartėti, apkaltinamas priekabiavimu.
Violai teismo posėdyje ėmus nagrinėti bylą dėl pornografinių filmų, advokatas Bortolonas visiems pristato Rozos nuotraukas. Kilus skandalui, Rafaelis su Bortolonu tikisi, kad ši atsistatydins ir jų bylą ims nagrinėti labiau sukalbamas teisėjas, tačiau Viola, kartu su draugu Renato, ima rinkti įrodymus prokurorui, kad apginti savo garbę ir įrodyti, kad kompromituojančiose nuotraukose užfiksuota ne ji.
2010 m. Japonijos Grand Prix

Treniruotės

Penktadienio treniruotės vyko sausu oru. Abejose greičiausi buvo Red Bull ekipos lenktynininkai - Sebastianas Vettelis ir Markas Webberis.
Šeštadienį trasoje praūžė liūtis, tad treniruotėse ratus parodė vos du lenktynininkai - Jaime Alguersuari (Toro Rosso) ir Timo Glockas (Virgin).
Priscah Jeptoo

Biografija

Jeptoo aukšto lygio varžybose pasirodo nuo 2008 m. 2009 m. ji laimėjo Douro-Tal pusės maratono varžybas. Vėliau dalyvavo Porto, Turino ir Paduvos maratonuose. 2011 m. bėgikė laimėjo Paryžiaus maratoną. Tais pačiais metais ji startavo pasaulio čempionate. kuriame pelnė sidabro medalį.
Bendrasis pagalbos centras

Bendrasis pagalbos centras – vidaus reikalų sistemos įstaiga, kurios paskirtis – atsakyti į pagalbos skambučius, reaguoti į pagalbos prašymus ir valdyti skubiosios pagalbos tarnybų pajėgas.

Istorija

Įstaiga įkurta 2003 m. kaip Bendrasis pagalbos centras prie Vidaus reikalų ministerijos, įgyvendinant Europos Sąjungos direktyvas, kuriomis numeris 112 tapo pagrindiniu pagalbos tarnybų numeriu. 2004–2006 m. centras buvo vidaus reikalų centrinė įstaiga, o jos darbuotojai – statutiniai pareigūnai. 2004–2005 m. perimtas numerio 112 ir kitų pagalbos numerių administravimas Vilniuje iš Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato ir Vilniaus miesto priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos.
2006 m. centras prijungtas prie Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento ir tapo jam pavaldus. 2008–2009 m. įkurti centro Vilniaus, Klaipėdos, Šiaulių, Alytaus skyriai bei darbo vietos Kaune, Panevėžyje, Marijampolėje, Utenoje, kuriais perimtas numerio 112 ir kitų pagalbos numerių administravimas iš atitinkamų apskričių vyriausiųjų ir rajonų policijos komisariatų, taip pat apskričių priešgaisrinių gelbėjimo valdybų ir tarnybų.
2013 m. centro skyriai perėmė rajonų priešgaisrinių gelbėjimo tarnybų valdymą iš panaikintų šių tarnybų dispečerinių.
2014 m. centras ėmė priimti skambučius numeriu 112, susijusius su aplinkosaugos pažeidimais.
2014 m. panaikintos darbo vietos Kaune ir Panevėžyje, 2015 m. – darbo vietos Marijampolėje ir Utenoje bei centro Šiaulių skyrius.
Nuo 2015 m. rugpjūčio turi tris skyrius: Vilniaus, Klaipėdos ir Alytaus. Pagalbos skambučiai numeriu 112 priimami ir administruojami Vilniaus ir Klaipėdos skyriuose. Alytaus skyrius vykdo tik priešgaisrinių gelbėjimo pajėgų valdymą.
Puerto Fransisko de Oreljana

Istorija

Miestas pavadintas konkistadoro Fransisko de Oreljanos garbei. Manoma, kad būtent nuo Kokos ir Napo santakos keliautojas pradėjo savo garsiąją kelionę Amazonės upe. Puerto Fransisko de Oreljana 1998 m. tapo naujai sukurtos Oreljanos provincijos centru.
Craig Breen

Karjeros rezultatai

C.Breen 2014 m. Graikijos Akropolio ralyje iškovojo pirmąją ERC pergalę, vairuodamas Peugeot 208 T16 automobilį.
Plaustas

Plaustas – plokščios formos plaukiojimo priemonė, sudaryta iš plūduriuojančių daiktų.
Gelbėjimo plaustas daromas iš sujungtų plūdžių su klojiniu ant viršaus, iš gumos, plastiko, arba vandeniui nelaidaus audinio (toks plaustas automatiškai prisipučia išmestas iš laivo skęstančiajam).
Tradicinis plaustas, skirtas persikelti per upes, ežerus, daromas iš medienos (lentų, rąstų) ar nendrių. Senovėje, kol dar nemokėta statyti laivų, plaustais plaukdavo ir per jūras, vandenynus. 1947 m. T. Hejerdalas su 5 bendrakeleiviais perplaukė Ramųjį vandenyną plaustu „Kon Tikis“. Pastarasis buvo padarytas iš balzos medžių.
Naujas žodis (žurnalas)

Istorija

Leido lietuvių jaunimo organizacija „Rūta“, Justas Paleckis (1926 m. Nr. 17/18 – 1927 m. Nr. 10/11; 1930 m. Nr. 18 – 1931 m. Nr. 10), bendrovė „Naujas žodis“ (1927 m. Nr. 12/13 – 1930 m. Nr. 17; 1931 m. Nr. 11 – 1932 m. Nr. 21), bendrovė „Žodis“ (1932 m. Nr. 22 – 1933 m. Nr. 33). Ėjo kartą per mėnesį, nuo 1926 m. – dukart per mėnesį, o 1933 m. Nr. 4-23 – kaip „Dienos“ priedas. Spausdino K. Narkevičiaus spaustuvė Rygoje, spaustuvės „Menas“, „Spindulys“, „Varpas“ Kaune.
Nagrinėjo Lietuvos, Latvijos kultūros, meno, istorijos klausimus, spausdino žymiausių lietuvių ir užsienio šalių menininkų kūrybą.
Bendradarbiavo Vytautas Pranas Bičiūnas, Mykolas Biržiška, Juozapas Albinas Herbačiauskas, Tadas Ivanauskas, Liūnė Janušytė, Steponas Kolupaila, Pranas Mataitis, Antanas Miškinis, Bronys Raila, Stasys Santvaras, Teofilis Tilvytis, Petras Vaičiūnas, Jonas Vileišis, Antanas Vienuolis, Juozas Žlabys-Žengė ir kt. 
„Naujas žodis“ buvo liberalios krypties, nepartinis, bulvarinis geraja šio žodžio prasme žurnalas. Iki 1927 m. redaktoriumi ir leidėju buvo Justas Paleckis, faktiškai pats vienas organizavęs žurnalo leidybą. Persikėlus į Kauną žurnalas buvo leidžiamas operatyviau, nuo 1929 m. iš mėnesinio tapo dvisavaitiniu, darėsi įvairesnis turiniu ir forma. Tačiau, tobulinant žurnalą, išaugo ir jo leidybos kaštai bei poreikiai, reikėjo daugiau bendradarbių, geresnės technikos, savos spaustuvės ir cinkografijos. 1927 m. birželio 17 d. įsteigta „Naujo žodžio“ bendrovė nuo 1927 m. liepos 27 d. (Nr. 12/13) ėmėsi „Naujo žodžio“ žurnalo leidybos, po to ir kitų bendrovei priklausiusių leidinių. „Naujo žodžio“ bendrovę įsteigė Justas Paleckis, Vytautas Bičiūnas bei „Taikomojo Meno“ bendrovės atstovai: dailininkas Vilius Jomantas ir inžinierius, pašto valdybos viršininkas Adolfas Sruoga.
Žurnalo „Naujas žodis“ redakcija ir administracija Kaune iš pradžių buvo Laisvės al. 60, 1927 m. Nr. 10-11 nurodoma Nepriklausomybės a. 7 (ten pat buvo „Mokslo“ bendrovė bei knygynas), o nuo Nr. 12-13 redakcijos adresas Daukanto g. 12-10 (šiuo adresu gyveno žurnalo redaktorius J. Paleckis), administracijos ir bendrovės adresas Nepriklausomybės a. 7. Nuo 1928 m. Nr. 2 „Naujo žodžio“ administracijos adresas Laisvės al. 9 (kampas Laisvės al. ir Nepriklausomybės a. prie Įgulos bažnyčios, ten buvo ir „Tulpės“ bendrovės, kuri priklausė A. Sruogai, knygynas), redakcijos adresas Daukanto g. 12-10. Nuo 1928 m. Nr. 22 (gruodžio mėn.) redakcija ir administracija Maironio g. 6, o 1929 m. susiformavus spaudos koncernui, jo rūmai buvo Laisvės al. 70, priešais Valstybės teatrą (pastatas iki šių dienų neišliko).
Ropliai

Kūno danga

Roplių oda sausa, beveik be liaukų. Epidermio viršutinį sluoksnį sudaro negyvos suragėjusios ląstelės. Raginis sluoksnis netolygus, storiausios vietos virtusios raginiais žvynais, gumburėliais, skydeliais. Tokia oda apsaugo nuo mechaninio žalojimo ir kartu lieka elastinga. Šis šarvas dar sustiprėja, kai po raginiais dariniais susiformuoja kaulinės plokštelės (turi krokodilai, vėžliai, kai kurie driežai). Raginis sluoksnis beveik nepraleidžia vandens – gerai apsaugo kūną tiek nuo įmirkimo, tiek nuo džiūvimo. Todėl ropliai gali gyventi sausose vietose, tenkindamiesi tik tuo vandeniu, kurį gauna su maistu. Raginis epidermio sluoksnis yra negyvas darinys – jis susidėvi ir gabalėliais nuplyšta arba periodiškai numetamas visas ištisai (kaip gyvačių išnaros). Po senuoju raginiu sluoksniu jau būna susiformavęs naujas. Roplių odoje negausios liaukos susijusios su veisimusi. Paminėtinos krokodilų galvos apačioje prie apatinių žandų muskuso liaukos bei porinės analinės liaukos. Driežai turi kelias šlauninių liaukų eiles.

Virškinimo organai

Burnos ertmėje nedaug liaukų (tarp jų šiek tiek nuodų), jos stambesnės už varliagyvių. Liežuvis išsivystęs gerai. Gyvatės ir daugelis driežų liežuvį gali išmesti toli. Chameleonų liežuvis lipnus ir žaibiškai jį išsviedžia gaudydami vabzdžius. Be to, gyvačių žandų aparato kaulai sujungti taip, kad jos gali labai plačiai išsižioti ir praryti didelį grobį. Krokodilai ir vėžliai turi gomurikaulį, kuriame yra atskiri kvėpavimo takai ir stemplė. Todėl vėžliai be jokių sunkumų gali kvėpuoti ėsdami, o vandenyje iki akių ir šnervių panirę krokodilai – kvėpuoti. Dantys dažniausiai vienodos formos – kūgiški. Daugumos roplių dantys priaugę prie kaulų, keičiami daug kartų. Skrandis raumeningas, gerai išsivystęs. Gyvačių skrandis ištįsęs, į jį ties žarnos pradžia atsiveria kepenų ir kasos ištekamieji latakai. Žarnynas panašus į varliagyvių, bet jau yra aklosios žarnos užuomazgos. Žarnynas baigiasi kloaka.
Juozapas Pranciškus Sapiega

Biografija

Tėvas buvo Gardino Seimo maršalka ir Lietuvos didysis žirgininkas – Pranciškus Steponas Sapiega, motina Anna Krystyna Lubomirska, broliai Jonas Sapiega ir Jurgis Felicijonas Sapiega. 1697 m. pradėjo studijuoti Grace, vėliau studijavo Romoje, Florencijoje ir Venecijoje. Keliavo po Bavariją, Prancūziją, Olandiją, Ispaniją ir Osmanų imperiją. 1701 m. grįžo į Abiejų Tautų respubliką. 1706 m. dalyvavo kovose prieš Stanislovo Leščinskio priešininkus, už tai 1708 m. jam buvo suteiktas generolo majoro laipsnis.
1709 m. atėjus į valdžią karaliui Augustui II prarado turėtą įtaką. Tais pačiais metais susituokė su Kristina Branicki (mirė 1761 m.). Su žmona susilaukė sūnaus Tadeušo ir dukros Teresės, kuri ištekėjo už Jeronimo Florijono Radvilos, o vėliau už Joachimo Karolio Potockio. 1710 m. už norą ir pastangas sutaikyti Sapiegų šeima su naujuoju karaliumi atgavo turėtą įtaką, 1713 m. buvo paskirtas Lietuvos dvaro paiždininkiu. 1717 m. gavo Baltojo erelio ordiną. 1733–1736 m. ir vėl kovojo karaliaus sosto siekusio Stanislovo Leščinskio pusėje. 1736 m. grįžus į valdžią karaliui Augustui II turėjo pripažinti pralaimėjimą. Mirė 1744 m. balandžio 11 d. Pratulino kaime.
Lietuvos dizaino taryba

Istorija

2016 m. rugpjūtį Panemunės pilyje susirinkę dizaino bendruomenių entuziastai diskutavo apie vieningos dizaino politikos formavimą ir dizaino tarybos būtinybę. 
2019 m. vasario 19 d. Kultūros ministras Mindaugas Kvietkauskas ir Ekonomikos ir inovacijų ministras Virginijus Sinkevičius patvirtino Lietuvos dizaino tarybos nuostatus. 
2019 m. birželio 5 d. Lietuvos dizaino taryba susirinko į pirmąjį posėdį. Pirmininke išrinkta asociacijos „Dizaino forumas“ valdybos narė Audronė Drungilaitė, pavaduotoju – Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys Algirdas Orantas. Posėdyje aptartos Lietuvos dizaino tarybos veiklos gairės ir jos uždaviniai.
Vilniaus miesto savivaldybės taryba 2015–2019 m.

Vilniaus miesto savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Vilniaus miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2015 m. kovo 1 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2014 m. gruodžio 4 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.