google/wiki40b huggingface dataset:
Infliacija

Apibrėžimas

Vienos, kelių prekių ar jų grupės kainų išaugimas, kai tuo pačiu metu sumažėja lygiai tokio paties dydžio grupės prekių kainos nesukelia infliacijos. Gamybos technologijos pažanga bei paklausos svyravimai sudaro sąlygas atskirų prekių kainoms tiek kilti, tiek kristi. Infliacija yra tuo atveju, kai kyla bendras kainų lygis.
Be to, dalis ekonomistų linkę pabrėžti, kad infliacija vadintinas ne vienkartinis bendrojo kainų lygio pakilimas, o besitęsiantis, ilgas jo kilimas.
Įprastai esant nedidelei infliacijai vienos prekės kaina nekyla po truputį kiekvieną mėnesį. Ji gali pakilti net keliais dešimtimis nuošimčių vieną kartą per kelerius metus, bet jei išlaidos tai prekei sudaro nedidelę dalį išlaidų, toks vienos prekės kainos pakilimas nesukelia didesnio infliacijos šuolio.
Visuomenė labai jautriai reaguoja į prekių kainų kilimą, todėl čia neišvengiama subjektyvių vertinimų. Kainų kilimas reiškia pinigų perkamosios galios mažėjimą, tai yra realiojo darbo užmokesčio kritimą. Kita vertus, infliacijos sąlygomis darbo užmokestis visada auga. Dažnas algos gavėjas linkęs manyti, kad atlyginimas didėja dėl jo ir bendradarbių vis geresnio ir našesnio darbo, o kainų lygio augimas „neteisėtai“ atima iš jo dalį ar net visą uždarbio prieaugį. Dėl tokio kainų ir algų sąsajos ignoravimo, matyt, dauguma piliečių pasijustų nejaukiai, jei, tarkime, kainos ir atlyginimai staiga padidėtų dvigubai.

Šliaužianti ir šuoliuojanti infliacija

Šliaužianti infliacija – ilgai trunkanti, neaukštų ir gana pastovių tempų infliacija. Jos numatymas nesudėtingas – paprastos ekstrapoliacijos būdu, prie jos galima prisitaikyti.
Šuoliuojanti infliacija – kainų lygio kilimas dideliais tempais, kurie rodo tendenciją dar didėti.
JAV ekonomistų nuomone, 3–7 % metinis kainų lygio kilimas yra šliaužianti infliacija, o 25–30 % jau šuoliuojanti infliacija. Tuo tarpu Lotynų Amerikos šalims, kur metiniai infliacijos tempai išreiškiami dviženkliais skaičiais, kainų kilimas per metus 25-30 % yra šliaužianti infliacija. Daug ką lemia bendras ūkio kontekstas.

Hiperinfliacija

Ūkio istorijoje žinomi ir hiperinfliacijos atvejai – kai kainų kilimo sparta viršija 50 proc. per mėnesį, o per metus siekia 13 000 procentų. Hiperinfliacijos reiškinys dažniausiai yra susijęs su dideliais šalies politinio ir ekonominio gyvenimo pokyčiais, pavyzdžiui, karais, pokario sunkumais. Esant hiperinfliacijai, prekės brangsta beveik kasdien, pinigų cirkuliacija vyksta pašėlusiu tempu, kyla ūkio suirutė. Hiperinfliacija kilo Vokietijoje, Vengrijoje, Rusijoje po Pirmojo pasaulinio karo, o 1989 m. ji pasireiškė Lenkijoje.
Magribas

Magribas (Maghrib; arabiškai: مغرب „Vakarai“, iš veiksmažodžio gharaba „nusileisti“ (kalbant apie saulę) – trys Šiaurės Afrikos šalys (Tunisas, Alžyras bei Marokas), iš dalies taip pat ir Libija, Mauritanija, turinčios nemažai bendros istorinės patirties.
Arabų kalboje žodis Magribas nusako valstybę Maroką, kadangi jis yra labiausiai nutolęs į Vakarus (palyginti su kitomis arabiškai kalbančiomis valstybėmis).
Halės-Vitenbergo universitetas

Istorija

Vitenbergo universitetas Leucorea įsteigtas 1502 m., Halės universitetas – 1694 m. (steigėjas – Frydrichas I). Universitetai buvo žymūs švietimo reformų ir pietizmo centrai. 1817 m. Halės ir Vitenbergo universitetai sujungti į Jungtinį Frydrichų universitetą (Vereinigte Friedrichsuniversität), nuo 1933 m. Halės-Vitenbergo Martyno Liuterio universitetas.

Lituanistika

1727-1740 m. universitete veikė Halės lietuvių kalbos seminaras. Iš to laiko universitete išliko vadinamoji Frankės fundacija – bibliotekos skyrius, kur saugoma lituanistinė medžiaga (žodynų rankraščiai, korektūros su autorių pastabomis).
Universitete XIX a. pradžioje buvo įkurta Kalbotyros katedra, kuri tyrinėjo ir baltų kalbas. 1833–1887 m. katedrai vadovavo A. F. Potas, jis iškėlė baltų kalbų reikšmę lyginamojoje kalbotyroje. 1895–1923 m. katedrai vadovavęs F. Bechtelis dėstė lietuvių kalbos gramatikos kursą, 1923–1937 m. vadovavo Francas Špechtas, jis tyrinėjo lietuvių kalbos tarmes, nagrinėjo indoeuropiečių protėvynės klausimus, suredagavo ir išleido A. Baranausko surinktus lietuvių kalbos tarmių tekstus „Lietuvių tarmės, surinktos A. Baranausko“ (Litauische Mundarten, gesammelt von A. Baranowski 2 t. 1920–1922 m.), K. Sirvydo „Punktus sakymų“ (1929 m.), užmezgė ryšius su lietuvių kalbininkais. 1957–1993 m. dėstė (ir lietuvių kalbą) Gertrūda Bense, kuri taip pat tyrė ir sistemino baltistikos palikimą universiteto bibliotekoje. 
Su Halės-Vitenbergo universitetu bendradarbiauja su Lietuvių kalbos institutas.

Lietuviai

Universitete studijavo: Aleksandras Stulginskis, Jonas Kriščiūnas, Jackus Sondeckis, John Lekschas ir kiti.
Ksana Dauguvietytė-Šniukštienė

Ksana Dauguvietytė-Šniukštienė (1912 m. rugpjūčio 19 d. Sankt Peterburgas) – Lietuvos teatro aktorė, Australijos lietuvių teatro aktorė ir režisierė.

Biografija

Tėvas Borisas Dauguvietis, sesuo Elena Dauguvietytė-Kudabienė. 1934 m. baigė Valstybės teatro vaidybos studiją. 1934–1940 m. Valstybės, 1940–1941 m. Vilniaus dramos, 1942–1944 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro aktorė. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Vaidino Augsburgo lietuvių dramos teatre, statė spektaklius Noimiunsterio lietuvių stovykloje, čia įsteigė dramos studiją. 1949 m. persikėlė į Australiją. 1953–1986 m. Sidnėjaus lietuvių teatro „Atžalos“ aktorė ir režisierė.
Algirdas Dumbliauskas

Biografija

1956 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1956–1962 m. dirbo Vandens ūkio projektavimo institute, 1963–1969 m. Hidrotechnikos ir melioracijos institute. 1966 m. technikos mokslų kandidatas. 1969–1992 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1985–1990 m. Hidraulikos ir hidrotechninių statiniu katedros vedėjas; 1971 m. docentas. 1967–1968 m. ir 1977–1978 m. dirbo Kuboje, 1980–1983 m. Alžyre. Nuo 1992 m. verslininkas.
Graikijos stačiatikių bažnyčia

Graikijos stačiatikių bažnyčia (gr. Ελληνορθόδοξη Εκκλησία, Hellēnorthódoxē Ekklēsía) – stačiatikių bažnyčia, daugelio stačiatikių bažnyčių dalis, priklausanti didelei stačiatikių bažnyčių bendrijai. Jas sieja kultūrinės tradicijos, o jų liturgija paprastai yra laikoma Koin graikų, originalia Naujojo testamento kalba.
Belomorskas

Istorija

Nuo 1419 m. rašytiniuose šaltiniuose minimas pomorų kaimas Soroka (Сорока). 1938 m. šis kaimas, kanalo statybininkų gyvenvietė Soluninas ir Sorokos geležinkelio stoties gyvenvietė sujungti į Belomorsko miestą. 1941–1945 m. buvo laikinąja Karelijos-Suomijos TSR sostine.
Lantanas

Savybės

Lantanas aktyvus metalas, ore greitai pasidengia hidroksido plėvele, o smulkios dalelės ore pačios užsiliepsnoja. Reaguodamas su deguonimi sudaro lantano oksidą (La₂O₃), su azotu – lantano nitridą (LaN), be to, reaguoja su daugeliu kitų nemetalų ir sudaro sunkiai lydžius metališkus junginius. Reaguoja su vandeniu ir net kambario temperatūroje jį skaido sudarydamas lantano hidroksidą (La(OH)₃). Taip pat labai lengvai reaguoja su rūgštimis. Lydomas su kitais metalais sudaro metališkus junginius bei lydinius. Nedidelės lantano priemaišos labai pagerina lydinių mechanines ir antikorozines savybes.

Panaudojimas

Lantanas naudojamas aukštos įtampos elektroduose, aukštos kokybės metalo europio gamyboje, brangių žiūronų, foto/video kamerų objektyvų gamyboje, nes stiklui suteikia labai geras refrakcines (spindulių lūžimo) savybes.
Radioaktyvus lantano izotopas naudojamas liuminescencinių lempų paleidikliuose kaip pagalbinė priemonė pradinei dujų jonizacijai ir dujų sugėrimui (geteris).

Istorija

Šį cheminį elementą 1839 m. atrado švedų chemikas Carl Mosander.

Pavadinimo kilmė

Lantanas ilgą laiką buvo nežinomas, kadangi tyrinėtas tik ceroksido junginiuose. Panašiai kaip ir kriptonas, jis gavo pavadinimą dėl savo "slaptumo" (gr. lanthanein - būti paslėptam).
Lembit (povandeninis laivas)

Istorija

„Lembit“ pradėtas statyti 1935 m. Farneso Baro laivų statykloje „Vickers-Armstrongs“. Laivui suteiktas estų legendinio karžygio Lembito vardas. Ekipažo mokymai buvo pravedami Didžiojoje Britanijoje. Nuleistas į vandenį 1935 m. kartu su kitu povandeniniu laivu „Kalev“. Po bandymų serijos ir patobulinimų 1937 m. „Lembit“ papildė Estijos karo laivyną. Laivo paskirtis buvo jūrinių minų statymas.
1940 m. TSRS okupuojant Estiją, politikų sprendimu „Lembit“ nepasipriešino. Rugsėjo 18 d. laive pakelta TSRS karo laivyno vėliava. Dauguma ekipažo narių buvo pakeisti naujais, bet laivo pavadinimas pradžioje liko tas pats. Antrajame pasauliniame kare dalyvavo Baltijos laivyno karinėse operacijose, paskandino keletą priešo karo laivų, buvo pašautas. Bazavosi Kronštate, Liepojoje. 1945 m. už karinius pasiekimus apdovanotas Raudonosios Vėliavos ordinu.
Pokaryje „Lembit“ buvo kelis kartus pervadinamas: U-1, S-85, STZh-24, UTS-29. 1946 m. laivas tapo mokomuoju. 1955 m. iš jo buvo pašalinta ginkluotė. 1957 m. nuvilktas į Gorkio laivų statyklą, kur tarnavo kaip eksperimentinis laivas, dominęs karo specialistus savo britiška konstrukcija.
1994 m. rugpjūčio 1 d. „Lembit“ tapo Estijos karo laivyno garbės laivu № 1. 2011 m. laive nuleista karo laivyno vėliava, jis oro pagalvių pagalba buvo iškeltas į Talino uosto krantinę.
Nuo 2012 m. laivą–muziejų lanko ekskursijos. Priešingai, nei kituose muziejiniuose povandeniniuose laivuose, kur lankytojams įrengtos įėjimo durys, į „Lembit“ laivą patenkama pro originalų torpedų skyriaus pakrovimo liuką.
Salio jūros mūšis

Priežastys

Salacgryva buvo vienas iš atraminių Švedijos armijos tiekimo punktų kare dėl Infliantų.
1609 m. vasario 28–kovo 2 d. Jonas Karolis Chodkevičius dabartinės Estijos pietvakarinėje dalyje sėkmingai atsiėmė Pernu, kur iš švedų perėmė du prekybinius laivus ir keletą mažesnių barkų (tristiebių burlaivių).

Mūšio eiga

Palikęs 200 karių įgulą saugoti Pernu, LDK didysis etmonas iš užgrobtų laivų suformavo flotilę, kurią apginklavo Pernu tvirtovės patrankomis ir laivais pėstininkus išplukdė link Salacgryvos. Uosto prieigose buvo parengti du (kituose šaltiniuose – keturi) branderiai (padegamieji laivai).
Kovo 23 d. naktį branderiai, pasinaudoję palankiu vėju nuo jūros, įplaukė į Salacgryvos įlanką. Juos vairavo etmono pasamdyti vietiniai Livonijos jūreiviai tiesiai į reide susispietusius švedų laivus, saugomus nieko nesitikinčios sargybos.
Tuo metu dreife laukė etmono sudarytos flotilės kariniai laivai ir barkai. Pirmieji turėjo pasitikti priešus ugnimi, o iš barkų etmono pėstininkai turėjo abordažu užgrobti bandančius prasiveržti priešo laivus.
Du švedų karo laivai buvo sėkmingai padegti ir paskendo čia pat, o likę sugebėjo prasiveržti į jūrą.

Pasekmės

Salacgryvos uosto ir tvirtovės atsargos, įskaitant ginklus, amuniciją ir proviziją, atiteko LDK didžiajam etmonui. Rygos miesto, iki kurio buvo likę dar apie 100 km, blokada buvo sėkmingai nutraukta. Nuostolių didysis etmonas nepatyrė.
Šis mūšis - pirmas dokumentuotas atvejis, kai Baltijos jūroje panaudoti branderiai.
Tikrasis sagas

Aprašas

Sagai yra daugiakamienės atžalomis besidauginančios palmės, kiekvienas kamienas žydi vieną kartą gyvenime ir subrandinęs vaisius žūsta. Žydint kamieno viršuje susiformuoja aukštas žiedynas. Kamienų aukštis būna 7-20 m. Prieš žydėjimą sagas paprastai turi apie 20 plunksniškų iki 10 m ilgio lapų. Kiekvienas lapas turi apie 150–180 lapelių, kurie būna iki 175 cm ilgio.
Paprastai žydi 15-20 m. amžiaus sagų kamienai. Žiedynas būna 33,0-7,5 m ilgio. Nuo jo pagrindinės ašies atsišakoja 15-30 pirmos eilės šakų, nuo kurių atsišakoja 15-25 antros eilės šakų, o nuo šių – 10-12 trečios eilės šakų. Ant trečios eilės šakų spirališkai poromis išsidėstę žiedai. Poroje vienas žiedas būna vyriškas, antras – abilytis. Vaisius yra apie 5 cm skersmens kaulavaisis, padengtas žvynais, kurių spalva nokimo metu kinta nuo ryškiai žalios iki šiaudų geltonumo.
Mažeikių miesto taryba 1990–1995 m.

Mažeikių miesto taryba – Mažeikių miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Mažeikių miesto Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Mažeikių miesto taryba.

Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Mažeikių miestui priskirtas žemesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos. Po 1995 m. rajoninių miestų tarybos nebebuvo renkamos. Buvo renkama tik Mažeikių rajono savivaldybės taryba.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Veikla

Mažeikių miesto meru išrinktas Jonas Jurkus.
Mėgėjiška radijo stotis

Mėgėjiška radijo stotis – radijo stotis, kuri gali priimti-siųsti ir tik priimti ir yra skirta radijo mėgėjiškam ryšiui arba tokio ryšio stebėjimui, t. y. skirta radijo mėgėjų veiklai.
Priėmimo-perdavimo radijo stotis susideda iš siųstuvo, imtuvo ir antenos, o priėmimo – iš imtuvo ir antenos.

Radijo mėgėjų veikla

Tai savanoriška fizinių asmenų radijo ryšio veikla, kai radijo ryšio stotys naudojamos asmeniniais tikslais ryšiams tarp radijo mėgėjų arba ryšiams tarp radijo mėgėjų stočių palaikyti, neturint su verslu susijusių tikslų ir iš jos nesipelnant.

Radijo mėgėjai

Tai besidomintys radijomėgėjiška veikla žmonės, kurie išlaiko radijo mėgėjo kvalifikacinį egzaminą ir turi šiai veiklai leidimą (pvz., Lietuvoje išduotą RRT – Ryšių reguliavimo tarnybos), patys pasigaminę ar įsigiję tinkamas radijo ryšio priemones, specialiai radijo mėgėjams skirtais dažniais tarpusavyje užmezga ryšius eteryje (radijo bangomis, radijo ryšiu).

Šaukiniai

Radijo šaukinys – elektroninių ryšių išteklius, kurį sudaro raidžių ir skaičių seka, naudojama stoties identifikavimui eteryje.
Radijo šaukinio skyrimas – teisės naudoti radijo šaukinį suteikimas, išduodant leidimą radijo mėgėjų veiklai ar leidimą naudoti radijo šaukinį, kuriame įrašytas šis radijo šaukinys.
Mėgėjiškos radijo stoties šaukinio pavyzdys – LY2BMX. Radijo šaukinys kiekvienu atveju yra visiškai unikalus ir vienintelis.
Soteras

Religiniai ritualai

Soterija (festivalis) - helenistinėse religijose reiškė auką ir aukojimams skirtą festivalį.
Nandiniai

Išvaizda

Išvaizda panašūs į afrikinius stručius, tik mažesni – patinų aukštis apie 150 cm, masė iki 30 kg.Patelės mažesnės apie 1,20 m ir sveria iki 25 kg. Kojos su trimis pirštais, sparnai gana išsivystę, tačiau netinkami skraidyti. Raktikauliai išnykę. Labai greiti gali išvystyti greitį iki 70 km/h. Šeimoje vientelė gentis – nandai (Rhea), kuriai priklauso dvi rūšys. Paplitę Pietų Amerikos stepėse. Nandai prijaukinami ir yra veisiami nelaisvėje.

Gyvenimo būdas

Jie gyvena daugpatystėje – paprastai vienas patinas su 3–5 patelėmis. Patinas iškapsto žemėje apie 1 m skersmens duobę, į kurią visos patelės sudeda savo kiaušinius. Jų dydis – iki 12,5 cm. Kiaušinių paprastai būna apie 30, bet kartais ir iki 50. Peri patinas šešias savaites. Po šešių savaičių jaunikliai jau gali gyventi savarankiškai. Tik patinas gali sušaukti juos savo šaižiu balsu; patelė balso neturi.
Viešieji pirkimai

Viešųjų pirkimų tipai

Viešieji pirkimai gali būti skirstomi pagal atvirumą dalyvavimui į atvirus ir uždarus. Atviruose pirkimuose gali dalyvauti visi ūkio subjektai. Uždaruose pirkimuose dalyvauja tik perkančiosios organizacijos pakviesti ūkio subjektai. Įprastai uždari pirkimai vykdomi išimtiniais ir griežtai apibrėžtais atvejais. Viešieji pirkimai gali būti skirstomi pagal organizavimą į centralizuotus ir decentralizuotus pirkimus. Centralizuoti pirkimai skirti kelių perkančiųjų organizacijų panašių poreikių patenkinimui. Viešieji pirkimai gali būti skirstomi pagal pirkimo procedūrų tipus į konkursinius, derybinius, aukcioninius ir mišrius. Konkursinio pirkimo metu dėl pateiktų pasiūlymų nesiderama. Derybinio pirkimo metu siekiant geriausio rezultato perkančioji organizacija derasi su dalyviais. Aukcioninio pirkimo metu dalyvis turi galimybę matyti kitų dalyvių pasiūlymus ir keletą kartų pagerinti savo siūlomas sąlygas. Viešieji pirkimai paprastai skirstomi ir pagal jų vertes. Didesnės vertės pirkimų vykdymui keliama daugiau reikalavimų nei mažesnės, pavyzdžiui, kvietimą dalyvauti pirkime paskelbti tarptautiniu mastu.

Lietuva

Lietuvoje 2017 m. liepos 1 d. įsigaliojo nauja Viešųjų pirkimų įstatymo (1996 m. rugpjūčio 13 d. Nr. I-1491) redakcija, bei įsigaliojo naujas Pirkimų, atliekamų vandentvarkos, energetikos, transporto ar pašto paslaugų srities perkančiųjų subjektų, įstatymas (2017 m. gegužės 2 d. Nr. XIII-328).
Viešųjų pirkimų įstatymas įgyvendina 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL 2014 L 94, p. 65).
Pirkimų, atliekamų vandentvarkos, energetikos, transporto ar pašto paslaugų srities perkančiųjų subjektų, įstatymas įgyvendina 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/25/ES dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (OL 2014 L 94, p. 243).
Viešuosius pirkimus gynybos ir saugumo srityje reglamentuoja atskiras Viešųjų pirkimų, atliekamų gynybos ir saugumo srityje, įstatymas (2011 m. birželio 21 d. Nr. XI-1491).

Vokietija

Vokietijoje viešuosius pirkimus (vok. Öffentliche Aufträge) reglamentuoja konkurencijos teisė – Konkurencijos ribojimų įstatymas (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen (GWB), 99 §).
Gaspariškė

Aplinkinės gyvenvietės

Ceikiniai – 3,5 km
Japonijos civilinis kodeksas

Japonijos civilinis kodeksas (民法 Minpō, 1896 m.) - Japonijos privatinės teisės kodifikacija, susistemintas civilinės teisės normų teisynas (kodeksas). Itin didelę įtaką Japonijos civiliniam sąvadui padarė Vokietijos civilinis kodeksas (BGB), iš kurio buvo perimta daugelis normų (teisės recepcija). Japonijos civilinis kodeksas po JAV okupacijos 1945 m. liko iš esmės nepakeistas. Japonijos civilinis kodeksas paveikė daugelį Azijos valstybių civilinės teisės plėtrą.
Estijos baudžiamasis kodeksas

Estijos Respublikos baudžiamasis kodeksas (est. karistuseadustik) – Estijos nacionalinės teisės aktas (įstatymas), baudžiamasis sąvadas.
Įsigaliojo 2003 m. rugsėjo 1 d.
Česlovas Vytautas Stankevičius

Biografija

Gimė smulkių ūkininkų šeimoje, kurioje augo jaunesni brolis ir sesuo. 1956 m. baigė Kauno politechnikumą, įgijo statybos techniko kvalifikaciją. 1956–1959 m. tarnavo sovietinėje kariuomenėje. 1959–1974 m. dirbo Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filiale: buvo grupės vadovas, vadovaujantis konstruktorius, vyriausiasis specialistas konstruktorius, Techninio skyriaus viršininkas. 1965 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakulteto vakarinį skyrių, įgijo pramoninės ir civilinės statybos inžinieriaus diplomą su pagyrimu.
1974–1990 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo vyriausiasis inžinierius. 1988 m. birželio 10 d. išrinktas į Sąjūdžio Kauno iniciatyvinę grupę; Sąjūdžio Kauno tarybos pirmininkas, Sąjūdžio Seimo narys. 1990 m. vasario 24 d. išrinktas Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo nariu, 1990–1992 m. Seimo pirmininko Vytauto Landsbergio pavaduotojas. 
1991–1992 m. Lietuvos valstybinės derybų su Rusija delegacijos vadovas.  1992 m. suteiktas nepaprastojo ir įgaliotojo ambasadoriaus diplomatinis rangas.  1992–1993 m. specialiųjų misijų ambasadorius LR užsienio reikalų ministerijoje. 
1996–2000 m. LR Seimo narys.  Gedimino Vagnoriaus, Rolando Pakso ir Andriaus Kubiliaus Vyriausybėse – LR krašto apsaugos ministras. 2001–2005 m. LR ambasadorius Norvegijos Karalystėje.  2005–2008 m. LR užsienio reikalų ministrų Antano Valionio ir Petro Vaitiekūno patarėjas. 2008–2012 m. LR Seimo narys, Seimo pirmininkų Arūno Valinsko ir Irenos Degutienės pavaduotojas.  Nuo 2008 m gruodžio mėn. Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisijos pirmininkas.
Žmona Jadvyga (g. 1941). Vaikai Alius, Rimas.
Andrius Ambrasas

Andrius Ambrasas (g. 1962 m. spalio 20 d.) – Lietuvos architektas.

Biografija

1969–1980 m. mokėsi Vilniaus 22-ojoje vidurinėje mokykloje. 1980-1985 m. studijavo Vilniaus inžinerinis statybos institute Architektūros fakultete. 1985-1994 m. dirbo Paminklų restauravimo – projektavimo institute Vilniuje. Nuo 1991 m. – A. Ambraso projektavimo firmos savininkas. Nuo 2004 m. – Vilniaus Gedimino Technikos Universiteto Architektūros fakulteto docentas.
Hiuvinkė

Istorija

XVI a. šioje vietoje buvo taverna, vadinama Hyvinkäänkylä, kuri buvo pusiaukelėje tarp Helsinkio ir Hemenlinos. Pirmuosiuose mokesčių žiniaraščiuose čia jau buvo pažymėti keli namai.
1861 m. visoje Suomijoje prasidėjus geležinkelių bėgių tiesimui, Hiuvinkės kaimas labai išsiplėtė. Hiuvinkės geležinkelio stotis (aplink ją vystėsi miestas) išliko iki mūsų dienų. 1875 m. geležinkelio atkarpa Hanko−Hiuvinkė tapo pirmuoju privačiu geležinkeliu Suomijoje. XX a. pradžioje Hiuvinkė tapo tarpine stotele išvykstantiems emigrantams į Šiaurės Ameriką.
Hiuvinkę supa pušynai, todėl čia labai švarus oras. 1880 m. Hiuvinkėje buvo atidaryta sanatorija.
Industrializacijos metais Hiuvinkėje buvo atidarytas vilnos fabrikas, kuris dirbo iki 1990 m. Dabar fabriko patalpose rengiamos parodos.
Po II pasaulinio karo, Hiuvinkės aeoruostas buvo pagrindinis Suomijoje, nes Helsinkio aeoruostą kontroliavo sąjungininkai.