google/wiki40b huggingface dataset:
Krokialaukio herbas

Herbo aprašas

Istorinio herbo Krokialaukis neturėjo. Svarstant herbo idėjas, seniūnijos atstovų siūlymu nutarta pavaizduoti žirgą.
Herbo etaloną sukūrė dailininkas Rolandas Rimkūnas. Herbas Lietuvos prezidento dekretu patvirtintas 2007 m. liepos 11 d.
Sankt Augustinas

Istorija

1913 m. misionieriai įsteigė vienuolyną netoli dabartinio miesto centro. 1969 m. įkurta Sankt Augustino parapija. 1977 m. suteiktos miesto teisės.
The Hunting Party (filmas)

Siužetas

TV žinių žurnalistas Saimonas Hantas ir operatorius Dakas kartu buvo įvairiuose planetos karštuose taškuose: nuo Bosnijos iki Irako, nuo Somalio iki Salvadoro. Kartu jie nukrypdavo nuo redakcijos užduoto kelio, įrašydavo įspūdingus reportažus ir iškovojo EMI apdovanojimą. Bet kartą viskas pasikeitė. Tiesioginio eterio metu iš Bosnijos kaimo Saimoną ištinka nervinis priepuolis, po kurio Dakas paaukštinamas pareigose, o Saimonas kažkur dingsta.
Po penkerių metų Dakas sugrįžta į Sarajevą su jaunu žurnalistu Bendžeminu sukurti reportažo – „Penkeri metai po karo“. Bet netikėtai atsiranda Saimonas ir pažada jiems sensacingą išimtinį reportažą. Saimonas įtikiną Daką, kad žino kur surasti „Lapę“ – Bosnijos karo nusikaltėlį Nr.1, kurio ieško viso pasaulio specialiosios tarnybos.
Šioje pavojingoje misijoje trys žurnalistai, apsiginklavę tik nepatikima informacija, išsiruošią į priešų teritorijos gilumą…
Jou (provincija)

Geografija

Jou provincija buvo labiausiai į šiaurės vakarus nutolęs Kinijos regionas. Pietuose jis ribojosi su Dzi provincija, o vakaruose – su Bing provincija regionu. Šiaurėje ir rytuose regioną uždarė Didžioji Kinijos siena, kuri skyrė nuo miškingų barbarų donghu teritorijų. Regionas buvo priglaudęs prie Bohai jūros. Iš vakarų jį ribojo Taihang kalnai, o iš šiaurės – Jan kalnai.
Regionas pasižymi žemumomis, čia daug upių, kurių svarbiausios – Liao, Luan.

Priešistorė

Jau nuo III tūkst. pr. m. e. pabaigos teritorijoje atsirado priešistorinė Šiadziadiano kultūra (夏家店), kurios atstovai gyveno sėsliai, augino gyvulius. Randama šios kultūros dirbinių iš keramikos, kaulo, akmens (ypač bazalto, kurio daug šiose vietose). Randama bronzinių auskarų, būrimo kaulų.
II tūkst. pr. m. e. pabaigoje pastebimas kultūros sumenkimas, kurį galėjo sukelti šiaurės klajoklių įtaka. Sumažėjo gyventojų tankumas, pradėtas naudoti arklys, pranyko centralizuota valdžia. Suprastėjo keramikos dirbiniai, tačiau labiau išdirbta bronza, iš kurios pradėti gaminti ginklai bei ritualiniai indai (dažnai kopijuojant Džou dinastijos modelius).

Valstybingumas

II tūkst. pr. m. e. svarbiausia regiono valstybė buvo Dzi (kin. 薊國, pinyin: Jìguó), su sostine to paties pavadinimo mieste (dab. Pekino teritorijoje). Pirmasis valstybės paminėjimas susijęs su Džou valdovo Vuvango 11 metais (apie 1145 m. pr. m. e.), bet manoma, kad valstybė egzistavo ir gerokai prieš tai.
Apie VII a. pr. m. e. Dzi viešpatavimą regione nustelbė kita regiono karalystė - Jan. Ji nukariavo Dzi, ir padarė jos sostinę savo sostine. Jan buvo įgijusi nepriklausomybę nuo Džou Kinijos ir per istoriją ypač daug kovojo su savo svarbiausiomis kaimynėmis Či (pietuose) ir Džao (vakaruose). Tuo pačiu ji kovojo su tautomis šiaurėje, – donghu, iš kurių 300 m. pr. m. e. iškovojo Liaodong pusiasalį.
227 m. pr. m. e. Čin užėmus kaimyninę Džao, Jan karalius siuntė žudiką į Čin sostinę, kad užmuštų jos karalių (būsimąjį Kinijos imperatorių Ši Huangdi). Šis pasikėsinimas nepavyko, ir 222 m. Jan buvo užkariauta, prijungta prie Kinijos imperijos.
Policininkė ir dorovės policija

Turinys

Policininkė Amikuči svajoja patekti į dorovės policijos padalinį, tačiau šio vadovas komisaras Nardekijas nenori jos priimti. Gatvėje sutikusi berniuką, ieškantį savo motinos, kuri greičiausiai buvo striptizo šokėja, Džijana pažada jam savo pagalbą. Mėgindama rasti dingusiosios pėdsakus, ji atsiduria naktiniame klube, kur išgirsta apie planuojamą naujų sekso vergių atvykimą. Džijana nusprendžia, kad, padėjusi atskleisti šį nusikaltimą, ji neabejotinai nusipelnys vietos dorovės policijoje, todėl ima veikti savarankiškai…
Daiva Ambrazevičienė

Biografija

1981 m. baigė Lazdijų vidurinę mokyklą.
V. Ambrazevičiaus PĮ vadybininkė. Lazdijų rajono savivaldybės mero patarėja visuomeniniais pagrindais, Dzūkijos kaimo plėtos asociacijos tarybos narė.
Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Lazdijų rajono skyriaus narė. 2003–2007 m. ir nuo 2011 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Gintautas, vaikai Nerijus, Karolina.
Vilkso Žemės krateris

Vilkso Žemės krateris – krateris atsiradęs prieš 250 mln. metų nukritus apie 48 km pločio meteoritui. Manoma, kad meteorito smūgis sukėlė masinį išmirimą ir Australijos atskilimą nuo Gondvanos žemyno. Po šio išmirimo Žemėje atsirado ir pradėjo dominuoti dinozaurai. Vilkso Žemės meteoritas sukūrė apie 500 km. (483 km) pločio kraterį, esantį Antarktidoje Vilkso Žemėje 1,6 km gylyje. Atrastasis meteoritas buvo 4 kartus didesnis už Čiksulubo, kuris sukėlė dinozaurų išmirimą atsitrenkęs į Žemę prieš 65 mln. metų. Kraterį atrado Ralph von Frese ir Laramie Potts išnagrinėję NASA GRACE palydovo matavimų duomenis. Atradėjai pastebėjo masės koncentracijos anomaliją, ištyrę duomenis detaliau priėjo išvadą, kad ją sukėlė milžiniško meteorito smūgis.
Dregenešti Oltas

Istorija

Dregenešti Oltas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1526 m. Miesto statusą įgijo 1968 m.
Vytautas Jašinskas

Biografija

1974 m. baigė Kauno medicinos institutą, 1977-1982 m. mokėsi Maskvoje, I. Sečenovo I medicinos institute. 1989 m. medicinos mokslų daktaras.
Nuo 1974 m. dirbo Regos apsaugos laboratorijoje. Nuo 1982 m. Kauno medicinos instituto (1989-1998 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas, 1989-1991 m. Akių ligų katedros vedėjas, nuo 1991 m. – Akių ligų klinikos vadovas. Nuo 1993 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo sritis – priekinio akies segmento mikrochirurgija. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių. 14 išradimų autorius. Endokapsulinės ir ambulatorinės kataraktos chirurgijos, fakoemulsifikacijos, sulankstomų dirbtinių lęšių, dirbtinų rainelių, akispūdį mažinančių šuntų panaudojimo pradininkas Lietuvoje.
Japoniškas kardas

Japoniškas kardas (日本刀 Nippon - tō) – Japonijoje gamintas šaltasis ginklas, naudotas samurajų karų metu. Kartais vakaruose vadinamas katana, nors iš tiesų šis terminas skirtas įvardinti tik vienai kardų formai.

Gamyba

Iš pradžių geležtės buvo gaminamos iš geležies ir grynanglies, kalviai naudojo tik ugnį, vandenį, priekalą ir kūjį. Iš tokių gan paprastų medžiagų ir primityviomis priemonėmis buvo pagaminti geriausi pasaulyje kardai. Nukaldinus geležtę, kardų poliruotojas paruošdavo ją kitam etapui. Kardų bandytojas išbandydavo kardo ašmenis pjaustydamas lavonus arba nuteistus nusikaltėlius – pradėdavo nuo smulkesnių kaulų, pereidamas prie stambesnių. Rezultatai buvo dažniausiai užrašomi ant kriaunų nakago.

Kardo kultas

Kardas yra vienas trijų šventųjų simbolių šintoizme. Kardą, drauge su vėriniu ir veidrodžiu, įteikė savo anūkui Ninigi (imperatorių protėviui) deivė Amaterasu.
Dažnai samurai savo kardams duodavo vardus ir tikėjo jų „dvasia“.
Kermanšahas

Istorija

Vietovė gyvenama jau nuo žemutinio paleolito laikų. Apylinkėse rasta akmens amžiaus gyvenamųjų olų. Šioje vietoje prieš 10 000-8000 m. pradėjo kurtis vienos pirmųjų žmonių gyvenviečių. Į vakarus esančiame Sahnehe rastas seniausias priešistorinis kaimas Artimuosiuose Rytuose.
Manoma, kad Kermanšahas pradėjo kurtis Sasanidų laikais, apie IV a. Buvo prekybinis centras prie Hamadano-Bagdado karavanų kelio, Persijos imperatorių vasaros rezidencija. Po persų-kurdų karo miestas tapo pusiau autonomiškos Kurdų karalystės sostine. Sefevidų laikais miestas įtvirtintas, XVIII a. okupuotas osmanų. Miestas smarkiai nukentėjo Irano-Irako karo metu. Po Islamo revoliucijos miestas pervadintas į Bachtaraną, bet vėliau senasis pavadinimas grąžintas.
Boleslovas Ruseckas

Boleslovas Mykolas Ruseckas (lenk. Bolesław Rusiecki, 1824 m. lapkričio 23 d. Romoje – 1913 m. sausio 31 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas, tapytojas, garsaus dailininko Kanuto Rusecko sūnus.
Dublin City FC

Istorija

Įsteigtas klubas buvo 1999 m., kai dalis Home Farm Dublin klubo žaidėjų nusprendė įkurti atskirą klubą.
Iš šalies varžybų pasitraukė 2006 m. pradžioje. O 2007 m. bankrutavo.
Smokingas

Smokingas – aprangos kodas žymimas angliškai Black tie, Tuxedo, Formal, prancūziškai Cravats noir.
Iškilmingas vakarinis švarkas su atlasine apykakle.
Prie smokingo derinamos paprasto modelio kelnės, juodas platus medžiaginis diržas, juoda peteliškė, juodi, bet nelakiniai suvarstomi batai.
Drauge einanti moteris dėvi vakarinę suknelę, o jei renginys mažiau oficialus – kokteilinę suknelę.
Ragana (1973 filmas)

Turinys

Mados fotografė Valentina keistomis aplinkybėmis susipažįsta su pagyvenusia moterimi, prisistatančia kaip Baba Yaga (liet. Ragana). Vėliau apsilankiusi jos namuose, moteris paliečia Valentinos fotoaparatą – ir visi žmonės, kuriuos ši vėliau nufotografuoja, miršta. Be to, ji padovanoja keistą lėlę, kuri kiekvieną dieną darosi vis labiau panaši į žmogų, kol galiausiai atgyja. Ilgainiui Valentina tampa visiškai priklausoma nuo paslaptingosios moters, kontroliuojančios ją per dovanotąją lėlę, ir vienintelis, galintis padėti jai ištrūkti iš šių pinklių yra artimas draugas Arno...
Dirbtinis intelektas

Uždaviniai

Neuroniniai tinklai padeda sprendžiant dviejų rūšių – klasifikavimo ir prognozavimo – uždavinius.
Klasifikavimo uždaviniai skirti suskirstyti objektus į grupes. Pavyzdžiui, žmones pagal ūgį, svorį, plaukų ir akių spalvą suskirstyti į vyrus ir moteris. Skirstymas gali būti ir sudėtingesnis, tarkim pagal akių, lūpų, nosies linijas suskirstyti žmones pagal tautas.
Paprastai naudojami keli klasifikatoriai, kurių pagalba gaunamas norimas rezultatas.
Prognozavimo uždaviniai tokie, kuomet pagal turimus duomenis yra spėjama, kokie bus tolimesni. Tai naudojama oro prognozėse, ligos diagnostikose. Kartais naudojama taisant klaidas.
Jonas Čeponis (1926)

Biografija

1951 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1977–1980 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto, 1980–1988 m. Lietuvos dailės instituto dėstytojas, nuo 1988 m. profesorius.

Kūryba

Nuo 1951 m. dalyvavo parodose. 1963–1997 m. surengė individualių parodų Lietuvoje, Rusijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, JAV. Kūrybai įtakos turėjo fovizmas. Daugiausia tapė ekspresyvius Lietuvos kaimų ir Vilniaus peizažus („Vilniaus panorama“ 1960 m., „L. Stuokos – Gucevičiaus gatvė“, 1963 m., „Medžiai rudenį“, 1969 m., „Vilniaus gotika“, 1970 m., „Palūšė“, 1973 m., „Vakaras uoste“, 1980 m., „Aukštaitija“, 1986 m., „Kompozicija Nr. 2“ 1992 m., „Siluetai“, „Paslaptingas vakaras“, abu 1994 m.), kuriuose suabstraktinti motyvai perteikiami fragmentiškai, kartais panoramiškai, kontūruojami, būdingi dekoratyvūs, kontrastingi spalvų deriniai. Nutapė portretų, natiurmortų, figūrinių kompozicijų, aktų.
Žalioji savaitė

Žalioji savaitė (vok. Internationale Grüne Woche Berlin) – tarptautinė maisto pramonės, žemės ūkio ir sodininkystės mugė, kasmet metų pradžioje rengiama Berlyne (Vokietija). Mugėje pristatomas įvairių pasaulio tautų kultūrinis, kulinarinis paveldas, naujausi gaminiai bei idėjos, susijusios su žemės ūkio modernizacija, maisto gamyba, agrariniu turizmu. Joje galima įsigyti įvairių augalų sėklų, sodinukų, technikos, paragauti bei įsigyti įvairių tautų virtuvės patiekalų.
2018 m. savo produkciją pristatė iš viso 1539 dalyviai iš 65 pasaulio valstybių, apsilankė iki 0,5 mln. žmonių. Tai bene didžiausia tokio pobūdžio paroda Europoje, rengta jau per 80 kartų. Parodoje „Žalioji savaitė“ demonstruojami naujausi produktai, didelis dėmesys skiriamas ekologiniam žemės ūkiui, sodininkystei, kaimo plėtrai ir atsinaujinantiems ištekliams.

Istorija

Pirmą kartą surengta 1926 m. vasario 20–28 d. Tąkart parodos plotas užėmė 7 000 m², joje apsilankė apie 50 000 lankytojų. 1935 m. buvo pristatyta Vilhelmo Halterio (Wilhelm Halter) sukurta emblema, kurios žaliame fone buvo pavaizduotos dvi kviečių varpos. Antrojo pasaulinio karo metu nevyko. Nuo 1951 m. buvo rengiama kasmet ir palaipsniui įgavo tarptautinį mastą.
2011 m. parodos plotas siekė 118 400 km², savo produkciją pristatė 1634 eksponentai iš 57 šalių, apsilankė 424 176 lankytojai.

Protestai

Kasmet mugę palydi protestai Wir haben es satt! (liet. Mums atsibodo). Nuo 2011 m. kasmet į mitingus prieš intensyvią gyvulininkystę ir už tvarųjį ūkininkavimą susirenka nuo 15 000 iki 30 000 žmonių. 2013 m. 25 000 žmonių protestavo prieš intensyvų ūkininkavimą, besaikį antibiotikų naudojimą penint gyvulius ir ragino imtis pertvarkų žemės ūkyje. Aplinkos ir gamtos apsaugos federacijos pirmininkas Hubert Weiger 2013 m. masinio mitingo metu pareiškė, kad „po visu šitu parodos gražumu slypi milijonai iškankintų gyvūnų“.
Merkinės Vinco Krėvės gimnazija

Istorija

1676 m. vienuoliai jėzuitai Merkinėje įkūrė kolegiją – nepilną vidurinę mokyklą, vėliau ji tapo apskrities mokykla. Mokykla caro valdžios buvo ne kartą uždaryta. 1921 m. pradėjo veikti Merkinės progimnazija. Pirmasis jos direktorius – kun. Juozas Bakšys. 1929 m. progimnazija uždaryta.
1940 m. Merkinėje darbą pradėjo gimnazija, nuo 1948 m. vidurinė mokykla. Pirmuoju gimnazijos direktoriumi buvo Aleksandras Osmolskis. 1968 m. mokyklai suteiktas JAV gyvenusio lietuvių rašytojo Rojaus Mizaros (1895–1967) vardas. 1972 m. mokykla įsikėlė į naują pastatą. 1989 m. ji pavadinta literatūros klasiko Vinco Krėvės-Mickevičiaus (1882–1954) vardu. Mokykla yra išleidusi 74 laidas. 1996 m. mokykloje įkurtas Prancūzų kultūros centras. 2005 m. mokykla, akreditavusi vidurinio ugdymo programą, tapo gimnazija.
Vilniaus Prano Mašioto pradinė mokykla

Istorija

Įkurta 2001 m. Vilniaus Žirmūnų gimnazijos pagrindu buvusiose vaikų darželio patalpose.
Mokslininkas

Lietuvoje

Lietuvoje mokslininkai dirba aukštosiose mokyklose, mokslo ir tyrimų įstaigose (mokslo institutuose). Juos vienija profesinės organizacijos (Lietuvos mokslininkų sąjunga, Lietuvos jaunųjų mokslininkų sąjunga, asociacijos ir kt.). Lietuvoje veikia mokslininkų organizacijos, kaip Lietuvos mokslų akademija, Lietuvių katalikų mokslo akademija ir kt. Pagal pareigybės lygį mokslo tyrimų įstaigose gali būti jaunesnysis mokslo darbuotojas, mokslo darbuotojas, vyresnysis arba vyriausiasis mokslo darbuotojas.
Kempiniukas Plačiakelnis

Gyventojai

Gyventojų skaičius nėra patvirtintas. Serijų pradininkas, Stephen Hillensburg, patvirtino, kad Bikini Įduba yra didelis miestas. Prieš palikdama miestą, Sendė teigė, kad Bikini Įduba yra „prigrūstas miestas“. Kempiniukas Plačiakelnis aptarnavo 46853 klientus pardavinėdamas „Pretty Patties“, todėl galima manyti jog gyventojų Bikini Įduboje yra apie 50000.
Kartą prie Bikini Įdubos stovėjo ženklas ant kurio buvo parašyta kad mieste gyvena 538 gyventojai.
Bikini Įduboje gyvena daug antropomorfinių žuvų. Yra daug banginių, krabų, kempinių, kalmarų, jūros žvaigždžių, vėžių, ančiuvių, ryklių ir kitų jūrų gyvūnų.

Gyvūnai

Bikini Įduboje yra daug gyvūnų : medūzų, jūros arklių, sraigių, apvaliųjų kirmėlių, moliuskų, kurie yra daugiau „nežmoniški gyvūnai“, pavyzdžiui, sraigė (pavyzdžiui, Garis) yra katinas ir sliekas Reksas (laikinas Kempiniuko augintinis) yra šuo.

Įstatymai

Įstatymai yra panašūs kaip ir JAV. Negalima vogti, statyti mašiną kur draudžiama, šiukšlinti, vairuoti esant aklam, būti nuogu viešoje vietoje (nors kai kurios žuvys yra natūraliai be drabužių), važiuoti per raudoną šviesaforo šviesą ir t. t. Kai kuriose serijose įstatymai nėra teisingi, nes Kalmaras buvo įkalintas dešimčiai metų tik dėl piniginės pavogimo ir perėjimo per gatvę degant raudonai šviesai.
Bikini Įdubos mieste yra teismas, kuriame procesas vyksta panašiai kaip ir JAV.

Gynyba

Bikini Įduboje yra Policijos departmentas, Karinis Jūrų laivynas (angl. Navy) ir kariuomenė. Ponas Krabas tarnavo Kariniame Jūrų laivyne ir gavo daug apdovanojimų.

Ekonomika

Nedaug žinoma apie miesto ekonomiką. Valiuta – JAV doleris. Mieste egzistuoja kreditinės kortelės (pvz.: „Master Carp“). Daug restoranų ir parduotuvių.

Aplinka

Aplinka, supanti Bikini Įdubą, yra švari ir jauki. Šiukšlinimas yra griežtai uždraustas. Problemos mieste – per didelis gyventojų skaičius ir oro teršimas nuo automobilių (valčių). Pramonės parkas, esantis Bikini Įduboje, išleidžia daug chemikalų ir nuodingų dujų į orą.

Religija

Pagrindinė religija yra Romėninė, nes dauguma žuvų tiki į Neptūną, Romėnų jūrų dievą. Sendė, atvykusi į miestą, supažindino gyventojus su Kalėdomis. Taip pat egzistuoja Graikų religija, nes viena žuvis teigė kad Poseidonas yra jūrų dievas. Tai reiškia, kad Bikini Įduboje išpažįstamos skirtingos religijos.
Aleksandras Neviškis

Valdymas

1240 m. liepos 15 prie Nevos sumušė švedus, dėl to įgijo Neviškio pravardę. 1242 m. balandžio 5 d. Ledo mūšyje sumušė Livonijos ordino kariuomenę. 1246 m. Mongolijos didysis chanas jį paskyrė Kijevo kunigaikščiu. 1252 m. pašalinus Aleksandro brolį Andrejų, siekusį Europos šalių paramos kovai su mongolais-totoriais, gavo Aukso ordos chano jarliką tapti Vladimiro didžiuoju kunigaikščiu – nominaliu Rusios valdovu.
Slopino sukilimus prieš mongolus, tuo pasiekė, kad jo valdinių neimtų į mongolų – totorių kariuomenę. Stačiatikių bažnyčia rėmė Aleksandrą. 4-6 dešimtmetyje atrėmė lietuvių antpuolius. 1262 m. sudarė sąjungą su Mindaugu prieš Livonijos ordiną, tačiau bendras Vendeno puolimas žlugo, nes rusų kariuomenė atvyko per vėlai.
Papyvesiai

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1585 m. Buvęs bajorkaimis. Kadaise čia buvo Korfų, Adampolio ir Rakickų dvarų valdos. Dabar yra išlikę tik pastarųjų dviejų dvarų parkų medžiai ir pavienių pastatų griuvėsiai.
Lamasu

Lamasu, rečiau vadinama Šedu – žmogų sergėjanti dievybė šumerų–akadų mitologijoje. Dievybės buvo vyriškos arba neutralios formos (kurios galėjo būti ir moteriškos). Ši būtybė vaizduota su jaučio ar liūto kūnu, erelio sparnais ir žmogaus galva.

Istorija

Sparnuoto gyvūno su žmogaus galva motyvas yra būdingas visų Viduriniųjų Rytų senovės menui. Pirmą kartą jis aptinkamas tarp radinių iš Eblos III tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje. Naujosios Asirijos karalystės laikais šedu  paplito visoje Asirijoje: vyro-jaučio statulos saugojo visus reikšmingus valstybės statinius ir įvažiavimus į miestus. Grėsmingų  sparnuotų jaučių, iš aukštai žvelgiančių giliomis žmogaus akimis, išdidžiai stovėjusių sargyboje prie didžiulių Sargono II rūmų vartų Dur Šarukine (dabar Chosrabadas šiaurės Irake), turėjo magišką apsauginę funkciją. Penkios sparnuotojo pabaisos kojos sukūrė judesio iliuziją, leidžiančią ją matyti kaip nejudančią iš priekio arba žengiančią profilyje, priklausomai nuo stebėtojo padėties. 
Iki šiol ši būtybė stebina vaizduotę savo išmintingu kompoziciniu sprendimu. Akmens monstrai iš Sargono II rūmų (kurių kiekvienas sveria 21 toną) dabar saugomi Paryžiuje, Luvre. Išlikę sparnuotieji šedu eksponuojami daugelyje kitų muziejų visame pasaulyje, pavyzdžiui, Britų muziejuje Londone, Nacionaliniame Irako muziejuje Bagdade, Metropoliteno muziejuje Niujorke, Rytų institute Čikagoje, natūralaus dydžio šedu kopijos pastatytos Maskvos A. Puškino dailės muziejuje.
Angstremas

Angstremas yra ilgio matavimo vienetas, lygus 10⁻¹⁰ metro, arba 0,1 nm, arba 100 pm.
Angstremas nepriklauso SI vienetų sistemai, jis žymimas Å. Angstremais dažniausiai matuojami atomų dydžio objektai, nes vienas angstremas parodo apytikslį atomo spindulį.
Dryžanugaris baublys

Paplitimas

Paplitęs Argentinoje, Bolivijoje, Brazilijoje, Čilėje, Kolumbijoje, Prancūzijos Gvianoje, Paragvajuje, Peru, Suriname, Trinidade ir Tobage, Urugvajuje ir Venesueloje.

Išvaizda

Kūnas yra siauras, ištįsęs. Kūno ilgis 28 – 35 cm, atstumas tarp sparnugalių – 42 – 45 cm , svoris – 63 – 104 g. Kaklas ilgas, įtrauktas. Kūnas yra šviesiai rudos spalvos. Nugara išmarginta juodais išilginiais dryžiais, o sparnai – tamsiai geltonais. Plasnojamųjų plunksnų viršūnės yra juodos spalvos. Pakaušis tamsesnis, per vidurį juodas dryžis. Kaklo priekyje tamsūs dryžiai. Kūno apačia išmarginta šviesiais, išilginiais dryžiais. Snapas yra žalsvai geltonas. Rainelė geltona.

Biologija

Vienišius, sėslus paukštis. Aptinkamas nendrėmis, viksvomis ar tankia augalija apaugusiose drėgnose vietovėse. Minta smulkia žuvimi, žirgeliais, vabalais. Dažniausiai grobio ieško naktį. Lizdavietė yra 50 cm aukštyje virš žemės paviršiaus. Lizdą krauna iš sausų šakų, nendrių. Dėtyje 3 – 4 kiaušiniai.
Po (upė)

Po delta

Po deltos teritorija saugoma dviejų regioninių parkų institucijų – Veneto ir Emilijos-Romanijos. Šio regiono parką prižiūri 1988 m. įkurtas konsorciumas „Consorzio per la gestione de Parco“. Parko direktyvas leidžia samdomas techninis-mokslinis komitetas ir parko taryba. 1999 m. Po upės delta buvo įrašyta į UNESCO saugomų objektų sąrašą. Jis buvo prirašytas prie 1995 m. objekto – Feraros miesto. Iš viso deltos parkas užima 53 653 ha plotą. Parke yra pelkės, miškai, kopos ir druskų įdubos. Parke auga apie 1000 skirtingų rūšių augalų, gyvena 374 skirtingų rūšių gyvunų (iš kurių 300 rūšių paukščių).
Osijekas

Istorija

Tai pagrindinis istorinio Slavonijos regiono miestas, romėnų laikais vadintas Mursa. Osijeko vardu pirmąkart minimas XII a.
Mikalojus Naruševičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų Naruševičių giminės. Tėvas Mikalojus Jonas Naruševičius (m. 1575 m.), broliai Jonas Naruševičius (m. 1616 m.) ir Kristupas Naruševičius (apie 1570–1630 m.). Žmona Mikalojaus Radvilos duktė.
Evangelikas reformatas. 1582–1589 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės medžioklis, nuo 1588 m. Žemaitijos kaštelionas.
Valdų turėjo Trakų, Ašmenos ir Minsko apskrityse. Dalyvavo 1558–1583 m. Livonijos kare. Su broliu LDK medžiokliu Jonu globojo Žeimių ir Raseinių evangelikų reformatų bendruomenes. 1599 m. Evangelikų ir stačiatikių dizunitų suvažiavime pasirašė baigiamąjį aktą.
Didysis mamutmedis

Paplitimas

Savaime auga tik labai nedidelėje teritorijoje – JAV vakaruose, Kalifornijoje esančiuose Siera Nevados kalnuose (daugiausia Karalių kanjono ir Sekvojos nacionaliniuose parkuose). Dabar plačiai auginamas už savaiminio paplitimo arealo ribų, tai Šiaurės Amerikos žemyno š. v. iki pat Kanados Britų Kolumbijos p.v. dalies, pietinėje JAV dalyje, p.r. Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, pietų ir centrinėje Čilėje. Taip pat auginamas ir atšiauresnio klimato Šiaurės Amerikos žemyno rytuose.
Mamutmedžiai gali atlaikyti -31 °C ar net žemesnę temperatūrą, jeigu šaltis tęsiasi neilgai ir aplink medį gausi sniego paklodė. Bet už natūralaus arealo paplitimo ribų, jo lapija gali nukentėti nuo atšiauraus vėjo, taip pat nepakenčia per didelės dirvožemio drėgmės.
Į Europą pirmą kartą mamutmedžius atgabeno 1853 metų rugsėjį, škotų kilmės John D. Matthew, kuris surinko nedidelį kiekį sėklų Kalavero giraitėje. Dar didesne mamutmedžių sėklų siuntą tų pačių metų gruodžio mėnesį į Angliją (netoli Ekseterio) atgabeno William Lobb, kuris taip pat sėklas buvo surinkęs toje pačioje Kalavero giraitėje. Vėliau šios siuntos sėklos buvo plačiai išplatintos Europoje. Nuo mamutmedžių atradimo iki šių dienų buvo išvesta daug sukultūrintų šio medžio veislių, ypač Europoje.
Pavienių entuziastų dėka, mamutmedžiai bandomi auginti ir Lietuvoje, nors jiems ir per atšiaurus mūsų šalies klimatas, nes per žiemos sezoną medeliai apšąla. Žiemą juos būtina pridengti, ypač jaunus medelius.

Požymiai

Didžiųjų mamutmedžių žievė plaušuota, stora (iki 90 cm) ir tai turi didelę reikšmę medžiui apsisaugojant nuo ugnies. Lapeliai 3-6 mm ilgio, amžinai žaliuojantys. Kankorėžiai 4-7 cm ilgio, subręsta per 18-20 mėnesių, nors paprastai jie išlieka žali iki 20 metų. Kankorėžyje būna apie 230 sėklų. Jos tamsiai rudos, 4–5 mm ilgio ir 1 mm pločio su 1 mm pločio geltonai rudu sparneliu kiekvienoje sėklos pusėje. Kartais sėklos ima kristi, kada vėlai vasarą nuo karščio kankorėžių lukštai (žvynai) ima trauktis, nors paprastai sėklos iškrenta, kada kankorėžis džiūva nuo ugnies karščio arba buna pažeistas vabzdžių.
Girelė (Šiauliai)

Aplinkinės gyvenvietės

Bridai – 3 km
Klebonai – 5 km
Kryžių kalnas – 3,3 km 
 Domantai – 2,3 km
Kėbliai – 3,6 km
Uosupis – 3,7 km
ŠIAULIAI – 8 km 
 Ginkūnai – 5 km
Šapnagiai – 2,4 km
Žeimiai – 3,8 km