google/wiki40b huggingface dataset:
Švėkšnos seniūnija

Infrastruktūra

Paslaugas teikia: paštas, Kredito unijos kasa, pirminės sveikatos priežiūros centras, medicinos punktas, psichiatrijos ligoninė, degalinė, šarvojimo salė, šešios parduotuvės, baras-kavinė, kelių remonto punktas, keturi pieno surinkimo punktai, paminklų dirbtuvė, 2 vaistinės, veterinarijos vaistinė, 3 kirpyklos, baldų gamybos įmonė, 2 medienos apdirbimo įmonės, lentpjūvė.
Viešosios įstaigos: vaikų darželis, Švėkšnos Saulės gimnazija, Švėkšnos specialioji mokykla, pradinė mokykla, muzikos ir dailės mokyklų filialai, dvi bibliotekos, muziejus, viena liuteronų ir dvi katalikų bažnyčios, dvi koplyčios, parapijos senelių namai, dvi girininkijos, žemėtvarkos skyrius, seniūnija, radijo relinė stotis (stiebo aukštis 96,2 m, pastatyta 1989 m.).
Yra 99,89 km žvyruotų kelių. Gatvių tinklas – 15,802 km, iš jų 5,689 km (36 proc.) neasfaltuotos.

Gamta

Per seniūniją teka Ašvos upė ir jos intakai Švėkšnalė, Žvelesys, Šiūšis (Tenenio dešinysis intakas) ir kt. Didesni seniūnijoje miškai – Parubežio, Bilviečio, Kalkiškės, Medžioklės, Stemplių, Žąsyčių ir kt.

Paveldas

Seniūnijoje yra 7 piliakalniai (Gedikų, Jomantų, Lekių, Pavilnučio, Paulaičių, Šiūparių, Uoksų), 7 kapinynai, veikiančios 7 kapinės, 4 veikiantys naftos gręžiniai.

Gyventojai

2005 m. duomenimis, seniūnijoje gyveno 4100 gyventojų: 2109 moterys ir 1991 vyras. 1030 pensijinio amžiaus žmonės, 1980 darbingo amžiaus, 760 mokyklinio amžiaus vaikai, 330 ikimokyklinio amžiaus, 124 daugiavaikės šeimos. Darbo biržoje užregistruoti 105 gyventojai. Nedarbo lygis – 5,3 proc. Seniūnijoje yra per 600 ūkininkų. Pasėlius deklaravo 744 gyventojai. 940 gyventojų įregistravo žemės valdas.
Rusijos specialiosios pajėgos

Rusijos Federacijos specialiosios pajėgos pradėtos kurti TSRS specialios paskirties dalinių pagrindu. Jos visų pirma – antiterotistinės pajėgos, daliniai skirti ypatingoms viešojo saugumo operacijoms bei uždaviniams vykdyti. Jos yra pavaldžios milicijai, FSB bei GRU.
Jokūbas Brodovskis

Jokūbas Brodovskis (g. apie 1692 m. Geldapėje ar jos apylinkėse, Lenkija – 1744 m. Trempuose, Darkiemio aps., Mažojoje Lietuvoje) – leksikografas, tautosakos rinkėjas.

Biografija

Mokėsi Karaliaučiuje, lotyniškoje gimnazijoje, nuo 1710 m. – Karaliaučiaus universitete, kurio greičiausiai nebaigė. Nuo 1713 m. iki mirties dirbo Trempų precentoriumi.
J. Brodovskis padėjo pagrindus naujajai lietuvių leksikografijai, parengdamas stambų dviejų dalių vokiečių – lietuvių ir lietuvių – vokiečių kalbų žodyną Lexicon Germanico – Lithvanicvm et Lithvanico – Germanicvm, prie kurio dirbo apie 30 metų. Žodynas nebuvo išspausdintas ir išliko tik dalis rankraščio. Jame pateikiama daug frazeologijos, daugiau kaip 2000 smulkiosios tautosakos pavyzdžių, vietovardžių. Žodyno rankraščiu naudojosi Kristijonas Milkus, jo medžiagos paskelbė Augustas Schleicheris, Wilhelmas Mannhardtas, Jurgis Lebedys.
Canadian Singles Chart

Canadian Singles Chart yra Kanados singlų topas, kuriam informaciją surenka Nielsen SoundScan. Kiekvieną trečiadienį topas paskelbiamas žurnale „Jam!“.
Topas buvo sukurtas 1996 m.; tada jame buvo 200 vietų, iš kurių tik 50 aukščiausių buvo paskelbiama žurnale. Tačiau singlų perkamumas per pastarąjį dešimtmetį sumažėjo, todėl šiuo metu tope yra tik 10 vietų.
Sėkmingiausias topo singlas buvo labdarai skirtas Elton John singlas „Candle in the Wind '97/Something About the Way You Look Tonight“, kuris išsilaikė top 20-tuke net trejus metus. 2004 m. dėl legalių atsisiuntimų populiarėjimo singlų CD pavidalu perkamumas dar kartą sumažėjo.
2005 m. Nielsen SoundScan į topą įtraukė legalius atsisiuntimus iš parduotuvių Napster, Puretracks, iTunes Kanada, ir Archambault. 2006 m. SoundScan pristatė naują šio topo poskyrį Digital Songs Top, kuris publikuojamas „Billboard“ žurnale.
„Billboard“ 2007 m. birželio 7 d. pristatė naują Kanados topą Canadian Hot 100.
Jonas Tarlo

Biografija

Žymios Lenkijos bajorų Tarlų giminės, kilusios XV amžiaus pradžioje, atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Vienas iš įtakingiausių ir galingiausių XVIII amžiaus antros pusės ATR magnatų. Liublino vaivados Stanislovo Tarlos (m. 1705) ir Terezės Duninos-Borkovskos sūnus.
Išsilavinimą gavo Prancūzijoje, po to buvo karaliaus Liudviko XIV rūmuose. Ne kartą buvo renkama deputatu (pasiuntiniu) į ATR seimus. 
Lenkijos karalystės armijos generolas-majoras ir Lanovo regimento šefas-komendantas.
Tarnogrodo konfederacijos dalyvis. 
Buvo politinis oponentas Augustui III Saksui. 
Stanislovo Leščinskio šalininkas 1704 ir 1710 metais ir jo pakartotino išrinkimo į Lenkijos sostą 1733 metais. 1734 m. – vienas iš Dzikovo konfederacijos organizatorių, Stanislovo Leščinskio gynybai. 
Po Leščinskio atsistatydinimo, palaikė magnatų Potockių pastangas jų siekimuose pasiekti susitaikymo ir sąjungos sudarymo tarp ATR su Rusija ir Austrija prieš Prusiją.
Keturis kartus užėmė Karūnos Tribunolo maršalkos potą.
Stambus žemvaldys, iki mirties valdė keletą miestų ir daugiau nei šimtą kaimų. 
Mirė bevaikis ir palaidotas Šv. Marijos bažnyčioje, Opole-Liubelske.

Apdovanojimai

1719 matais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.

Šeima

Buvo vedęs keturis kartus. Jo pirma žmona tapo Mariana Liubovecka (m. po 1726), su kuria išsiskyrė 1717 metais. Po 1720 metų vedė antrą kartą Elžbietą Modrževską (m. 1728). 1732 metais trečią kartą vedė Elžbietą Branicką (m. 1746), Palenkės vaivados Stefano Mikalojaus Branickio ir Katerinos Scholastikos Sapiegaitės dukterį, Sokalo seniūno Pranciškaus Ksavero Potockio (m. 1731) našlę. 1746 metais ketvirtą kartą vedė Sofiją Krasinską (1718 (?1719)–1790), kuri praėjus ketveriems metams po jo mirties ištekėjo už Krokuvos kašteliono Antonijo Liubomirskio (1718–1782) (ji buvo antroji žmona).
Liveta Jasiūnaitė

Biografija

Mokėsi Rokiškio Juozo Tumo-Vaižganto vidurinėje mokykloje. Pakviesta trenerės Teresės Nekrošaitės, 11–je klasėje persikėlė mokytis ir sportuoti į Kauną. Baigusi mokyklą, įstojo į Lietuvos sporto universitetą.
Sportinį kelią pradėjo Rokiškio kūno kultūros ir sporto centre. Pirmoji trenerė – Ina Nagelė.
2019 m. birželio 15 d. Baltijos šalių komandiniame čempionate ietį numetė 63,98 m ir pagerino Lietuvos nacionalinį rekordą.
Marta Augusta Raišukytė

Biografija

Buvo artima Vydūno bendradarbė. Dalyvavo lietuvių tautiniame sąjūdyje. 1895 m. įstojo į „Birutės“ draugiją, Tilžėje įsteigtą Lietuviškąją giedotojų draugiją, buvo šių draugijų valdybos narė. 1921 m. įsteigė Prūsų lietuvių moterų draugiją, kuri turėjo kelti ir populiarinti lietuvių liaudies meną Mažojoje Lietuvoje, iki 1933 m. šios draugijos pirmininkė.
Bendradarbiavo lietuvių leidiniuose „Jaunimas“, 1896-1899 m. – „Lietuviškas laiškas“, jį pakeitusiame E. Jagomasto laikraštyje „Aušra“, nuo 1898 m. – „Nauja lietuviška ceitunga“, vokiečių kalba leistame tęstiniame leidinyje „Mitteilungen der litauischen literarischen Gesellschaft“, „Viltis“ ir kituose leidiniuose. 1913-1914 m. „Prūsų Lietuvos savaitraštis“ atsakomoji redaktorė. Leido laikraštį „Darbymetis“, žurnalą „Naujovė“.
Renata Beržanskienė

Renata Beržanskienė (g. 1969 m. vasario 20 d. Marijampolėje) – teisininkė, verslo teisės advokatė, advokatų kontoros „Sorainen ir partneriai" (priklausančios tinklui „Sorainen Law Offices") partnerė, buvusios advokatų kontoros "Adamonis, Beržanskienė ir partneriai" viena iš steigėjų ir vadovių, Lietuvos advokatų savivaldos veikėja.

Biografija

1987 m. sidabro medaliu baigė Marijampolės J. Jablonskio vidurinę mokyklą (joje buvo dėstoma sustiprinta lietuvių kalba). 1987-1992 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete (TF) įgijo teisininkės kvalifikaciją (studijų metais buvo VU TF Civilinės teisės ir civilinio proceso katedros studentų mokslinės draugijos būrelio pirmininko pavaduotoja). 1992 m. stažavosi Upsalos universitete (Švedija), baigė ES teisės kursus (įgijo sertifikatą).
1992 m. Tautybių departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės generalinės direktorės referentė, 1992–1996 m. advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai“ advokato padėjėja. 1996–1999 m. R. Beržanskienės advokatų kontoros advokatė, partnerė. Advokatė nuo 1997 m, nuo 1999 m. advokatų kontoros „Adamonis, Beržanskienė ir partneriai Sorainen Law Offices" advokatė, partnerė; Komercinių sutarčių praktikos grupės vadovė. Specializacija – ginčų sprendimas; intelektinė nuosavybė. Praktikos sritys – Distribucija ir prekyba, Informacinės technologijos, Intelektinė nuosavybė, Farmacija, Arbitražas. Vilniaus komercinio arbitražo teismo arbitrė. „ICC Lietuva“ Arbitražo komisijos narė. Nuolatinio arbitražo teismo narė (2011–2017).
Nuo 2008 m. balandžio 18 d. Advokatų tarybos narė, Verslo ir įmonių teisės komiteto narė. Yra Lietuvos advokatų asociacijos vadovė (CCBE; angl. Council of Bars & Law Societies of Europe).
Moka anglų, rusų ir lenkų kalbas.
Leonas Vaidotas Ašmantas

Biografija

1956 m. baigė Prienų vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno politechnikos institutą. Perkeltas 1962 m. baigė Maskvos energetikos institutą, įgydamas atominės energetikos inžinieriaus specialybę. 1962–1990 m. Fizikinių ir techninių energetikos problemų instituto Kaune jaunesnysis mokslinis bendradarbis, laboratorijos vedėjas. Trejus metus dirbo Žemės ūkio statybos ir projektavimo institute. 1976 m. technikos mokslų kandidatas.  1976–1990 m. Atominės energetikos komisijos prie LSSR MA prezidiumo mokslinis sekretorius. 1979–1985 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, 1984 m. docentas. 1987 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
1990–1992 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas, nuo 1991 m. profesorius. 1990–1993 m. Kazimiros Prunskienės, Gedimino Vagnoriaus, Aleksandro Abišalos, Bronisovo Lubio Vyriausybėse – LR energetikos ministras.  1993–1999 m. Lietuvos ir Norvegijos BĮ „Pemco kuras“ konsultantas. 1996–1998 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas. Nuo 1997 m. UAB „Elgama-Elektronika“ valdybos pirmininkas. 1999–2001 m. Lietuvos branduolinės energetikos asociacijos pirmininkas. 2000–2002 m. Birštono savivaldybės tarybos narys.  Nuo 2001 m. Lietuvos elektros energetikų asociacijos prezidentas. 2003 m. prezidento Rolando Pakso visuomeninis patarėjas.  Nuo 2009 m. liepos mėn. Nepriklausomų elektros tiekėjų asociacijos prezidentas. 2012 m. pasisakė prieš Visagino AE statybą. 
Tėvas kalbininkas Andrius Ašmantas (1906–1941), motina farmacininkė Ona Kizevičiūtė-Ašmantienė (1908–1985). Sutuoktinė Alfonsė Vida Laukevičiūtė (g. 1940), dukros Vilija (g. 1964) ir Jurga (g. 1974).

Mokslinė veikla

Pagrindinė mokslo darbų tematika – šilumos masės mainai sudėtingos formos kanaluose (tekėjimas rinklėse) tiek stacionarinėmis, tiek nestacionarinėmis vykstančių procesų sąlygomis. Paruošti atitinkami skaičiavimo metodai, kurie panaudoti kuriant šilumokaičius ir kosminės paskirties energetinius objektus.
7 išradimų, daugiausia iš šilumokaičių konstravimo autorius. Parašė apie 70 mokslinių straipsnių.
TransferGo

Paslaugos

TransferGo tarptautinius pinigų pervedimus vykdo iš tikrųjų nepervesdami siuntėjo pinigų į kitą šalį. Tai reiškia, kad siuntėjas perveda savo pinigus į vietinę TransferGo banko sąskaitą ir tada įmonė atlieka vietinį mokėjimą į gavėjo banko sąskaitą tiesiai iš TransferGo sąskaitos gavėjo šalyje.

Statistika

Tarptautinių pervedimų bendrovė TransferGo oficialiai savo paslaugas pradėjo teikti 2012 metų rugsėjo 18 dieną. 2014 metų rugsėjo mėnesį užfiksuotas įmonės aptarnaujamų klientų skaičius – apie 40 tūkst. Įmonės sistemoje rezervuota pervedimų už maždaug 120 mln. litų.
TransferGo tarptautinių pervedimų platformoje atliekami pinigų pavedimai tarp 21 Europos valstybės jų pačių valiuta: Airijos, Austrijos, Belgijos, Estijos, Didžiosios Britanijos, Graikijos, Ispanijos, Italijos, Kipro, Latvijos, Lenkijos, Lietuvos, Liuksemburgo, Maltos, Norvegijos, Olandijos, Portugalijos, Prancūzijos, Rumunijos, Slovakijos, Slovėnijos, Suomijos ir Vokietijos. Taip pat atliekami pervedimai ir į kitas Europos šalis, tačiau išmokos vykdomos tik eurais. Planuojama geografinį „TransferGo“ paslaugų regioną praplėsti iki Jungtinių Amerikos Valstijų (JAV), Indijos ir Turkijos.

Investuotojai

TransferGo yra pritraukę investicijų iš ankstyvos stadijos rizikos kapitalo fondo Practica Seed Capital ir rizikos kapitalo fondo Practica Venture Capital, kurie investuoja į perspektyvias verslo idėjas, naudodami ES struktūrinių fondų paramą programai, skirtai 2007–2013 m. ekonominiam šalies vystymuisi, kurią iš dalies finansuoja Europos regioninės plėtros fondas (ERPF).

Apie juos rašo

Prie lietuvių „TransferGo“ prisijungia vienas pirmųjų „Twitter“ investuotojų 
Perlaidų sistemos „TransferGo“ kūrėjams Lietuva – tik pirma stotelė 
„TransferGo“ pasiūlė tarptautinių pinigų perlaidų paslaugą
Albertas Liutermoza

Albertas Liutermoza (1896 m. sausio 26 d. Kalvarija, Marijampolės apskr. – 1974 m. kovo 31 d. JAV) – Lietuvos karinis veikėjas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas.

Biografija

Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui 1914 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. 1915 m. baigė Kazanės karo mokyklą, 1916 m. Oranienbaumo karininkų šaulių mokyklą, 1917 m. štabskapitonas. Grįžęs į Lietuvą 1920 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. Dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais. 1921 m. ėjo 13-ojo pulko vado pareigas. 1925 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. Nuo 1928 m. Aštuntojo pėstininkų pulko vadas, nuo 1929 m. pulkininkas, Šiaulių įgulos viršininkas. 1930 m. baigė Aukštesniųjų karininkų kursus. 1934 m. ypatingų reikalų karininkas prie Vyriausiojo kariuomenės štabo viršininko, 1935 m. – prie kariuomenės vado. 1935–1940 m. Kretingos apskrities komendantas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. emigravo į JAV.
Žednia

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XVIII a. pabaigoje šioje vietovėje ant Žednios upės pastatytas vandens malūnas, kuris priklausė Radviloms. 1886 m. gruodžio 5 d. šalia kaimo nutiesta geležinkelio linija Balstogė-Valkaviskas. 1921 m. kaime gyveno 48 žmonės, iš kurių 26 vyrai ir 22 moterys. 1946 m. kaime gyveno 34 žmonės, 1960 m. - 148 žmonės. 1963 m. kaime įvesta elektra. 1990 m. kaime gyveno 221 žmogus, iš kurių 103 vyrai ir 118 moterų, 2000 m. - 163 žmonės, iš kurių 73 moterys ir 90 vyrų, 2008 m. - 144 žmonės, iš kurių 64 vyrai ir 80 moterų, 2010 m. - 141 žmogus.
Viktoras Martinkus

Biografija

1960–1971 m. mokėsi Mažeikių 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1977 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultete, įgijo gydytojo išsilavinimą.
1977–1978 m. Vilniaus respublikinės „Raudonojo kryžiaus“ klinikinės ligoninės gydytojas rentgenologas internas. 1978–1988 m. Anykščių rajono centrinės ligoninės gydytojas rentgenologas, 1988–1997 m. – šios ligoninės Rentgeno kabineto vedėjas. Nuo 1997 m. viešosios įstaigos Anykščių rajono savivaldybės ligoninės Rentgeno kabineto vedėjas, gydytojas radiologas. Nuo 1984 m. Anykščių rajono savivaldybės ligoninės gydytojas endoskopuotojas.
1995–1997 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Avalos televizijos bokštas

Istorija

1965 m. pradėtos televizijos ir radijo retransliacijos. 1971 m. buvo pakeista antena. 1999 m. balandžio 29 d. bokštas buvo bombarduotas ir sugriautas. 2006–2009 m. bokštas buvo atstatytas, o 2010 m. balandžio 21 d. jis iškilmingai atidarytas.
Egidijus Bauba

Biografija

Gimė 1977 m. kovo 25 d. Elektrėnuose. Ledo ritulį pradėjo žaisti nuo devynerių metų (pirmasis treneris – Viktoras Seninas). 1996 m. Pasaulio D grupės čempionato aukso medalio laimėtojas. 2002 m. ir 2004 m. Pasaulio II diviziono čempionato aukso medalio laimėtojas.
Juozas Burneikis

Biografija

1949 m. baigęs Vilkijos vidurinę mokyklą, įstojo į Kauno universitetą, 1954 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI), įgijo hidrotechnikos statybos inžinieriaus kvalifikaciją. Apibendrinęs Nemuno metinio nuotėkio pasiskirstymo problemas 1961 m. KPI apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją. 1972 m. geografijos mokslų daktaras. 1976 m. akademikas.
Nuo 1954 m. dirbo darbų vykdytoju Šiaulių valstybiniame statybos treste, nuo 1955 m. Šiaulių miesto laikraščio „Raudonoji vėliava“ redakcijos Pramonės skyriaus literatūros redaktorius. Nuo 1957 m. dirbo Fizikinių ir techninių energetikos problemų institute (nuo 1990 m. Lietuvos energetikos institutas). 1961–1987 m. Hidroenergetikos, 1987–1994 m. Energetikos kompleksinių tyrimų laboratorijos vedėjas. 1986–1991 m. dar dėstė Lietuvos žemės ūkio akademijoje, nuo 1988 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Jam vadovaujant parengta Lietuvos upių nuotėkio reguliavimo ir vandens išteklių panaudojimo schema, aktyviai dalyvauta pagrindžiant Mažeikių naftos perdirbimo gamyklos, Lietuvos elektrinės, Ignalinos AE, Kruonio HAE ir kt. reikšmingų energetikos objektų statybos aikšteles.
Reikšmingiausias darbas – Lietuvos upių nuotėkio tyrimai, sukurta metodika sezoniniam upių nuotėkio reguliavimui skaičiuoti, išnagrinėtos praktinės nuotėkio reguliavimo tvenkiniais galimybės. Atliktus tyrimus apibendrino geografijos mokslų habilituoto daktaro disertacijoje „Lietuvos TSR upių nuotėkio reguliavimas“, kurią 1972 m. apgynė Vilniaus universitete.  Šie tyrimai sudarė palankias prielaidas statyti tvenkinius, kompleksiškai ir racionaliai naudoti vandens išteklius. Vėliau buvo parengta vandens ūkio balanso sudarymo metodika, kuria remiantis atlikta racionalaus vandens išteklių naudojimo iki 2000 m. prognozė, nustatytos pagrindinių miestų aprūpinimo vandens ištekliais kryptys.
Nuo 1987 m. ėmėsi spręsti naujas aktualias energetikos problemas, tai: racionalus energijos išteklių naudojimas, mažųjų hidroelektrinių ekonominis efektyvumas, bendra vandens išteklių naudojimo koncepcija, gamtosaugos ir ekologiniai energetikos objektų eksploatavimo aspektai, mokesčiai už gamtos išteklius bei aplinkos teršimą ir kt. Tyrimų pagrindu 1993 m. su kitais parengė Lietuvos nacionalinę energetikos strategiją.
Žalčių karalienė (jachta)

Pasiruošimas „Runt Gotland“ regatai

1936 m. liepos 1 d. Lietuvos buriuotojų sąjunga Klaipėdoje atidarė buriavimo mokyklą. Jos reikmėms Klaipėdos jachtklubas iš vieno latvių buriuotojo nupirko jachtą, kuriai buvo suteiktas „Žalčių karalienės“ vardas. Pasak kai kurių šaltinių, ji buvo statyta Hamburge dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą. Ši klasikinių linijų jachta turėjo tvirtą korpusą iš raudonmedžio, ąžuolo ir pušų medienos. Jos ilgis – 13,5 m, grimzlė – 2 m, buringumas – apie 100 kvadratinių metrų. Tai buvo pakankamai didelė šešių vietų jūrinė jachta. Iš kažkur sužinota, kad ji esą buvo laimėjusi anglų regatą aplink Vaito salą, gerai pasirodė transatlantinėse lenktynėse. Naujai įsigyto laivo vadu Klaipėdos jachtklubas paskyrė uosto inžinierių, patyrusį buriuotoją Pričkų Buntiną. Regatoje aplink Gotlandą jachtos įgulą sudarė: P. Buntinas (jachtos vadas), šturmanai O. Mikelaitis ir M. Empacheris, buriuotojas K. Vasiliauskas, lentynėms prie įgulos prisijungę „Vyties“ vadas V. Kalvaitis ir šturmanas Gedgaudas

Jachtos likimas

„Žalčių karalienė“, kaip ir daugelis kitų Lietuvos jachtų, dingo Antrojo pasaulinio karo metais.
V – tai vendeta

Siužetas

2020 metai. Virusas išplinta po pasaulį, daug amerikiečių išmirė, o Britaniją valdo fašistinis diktatorius, kuris žada saugumą, bet ne laisvę. Vienas vyras stoja prieš diktatorių, jo vardas V. Jis juda po Londoną kaip šmėkla, nepaisydamas policijos. V dėvi Gajaus Fokso, kuris 1605 m. bandė susprogdinti Parlamento rūmus, kaukę. Lapkričio 5 d. Gajaus Fokso dienos išvakarėse, britų mokiniai šimtmečius degino Fokso atvaizdus. 2020 m. išvakarėse V išgelbsti jauną TV reporterę vardu Evey nuo policijos išprievartavimo, priverčia ją prisijungti prie jo bei susprogdina Old Bailio kriminalinį teismą.
Mykolas Žilionis

Mykolas Žilionis (1918 m. Šilavote, Marijampolės apskr. – 1947 m. rugsėjo 4 d. Avikiluose) – Lietuvos karininkas, partizanas.

Biografija

Studijavo teisę Vytauto Didžiojo universitete. Nuo 1946 m. rugpjūčio 2 d. Tauro apygardos Vytauto rinktinės partizanas. Nuo 1946 m. lapkričio 15 d. rinktinės adjutantas, suteiktas puskarininkio laipsnis. 1947 m. vasario 8 d. apdovanotas juostele „Už narsumą“.
1947 m. rugpjūčio 20 d. paskirtas Tauro apygardos štabo ūkio skyriaus viršininku. Žuvo 1947 m. rugsėjo 4 d. Avikilų km. Vytauto rinktinės štabe susirėmimo su enkavedistais metu. Enkavedistai taip pat nužudė jo žmoną Reginą Juodzevičiūtę.
2000 m. suteiktas kapitono laipsnis (po mirties). Sūnus Valentinas, pusbrolis Juozas Žilionis (1928-1951) taip pat žuvo partizanaudamas. Brolis diplomatas Petras Žilionis (1907-1985). Prosenelis Žilinas (Žilionis) aprašytas Levo Tolstojaus apysakoje „Kaukazo belaisvis“.
Ką jūs padarėte Solanž?

Turinys

Merginų koledže dirbantis italų kalbos mokytojas Enriko, turintis romantiškų ryšių su Elizabet, viena iš mokinių, leidžia su ja laiką valtyje ežero pakrantėje. Merginai pasirodo, kad ji pastebėjo krante bėgančią merginą ir ją besivejantį barzdotą šventiką, tačiau Enriko įtikina, kad jai tiesiog pasirodė. Kitą dieną per radiją išgirdęs apie rastą negyvą merginą, jis nuskuba į įvykio vietą ir netrunka tapti pagrindiniu įtariamuoju, nes žuvusi mergina taip pat mokėsi jo koledže. Enriko santuoka su vokiečių kalbos mokytoja Herta vis labiau braška, tuo tarpu nužudoma dar viena mergina ir jis policijai priverstas prisipažinti apie Elizabet. Pastaroji randama negyva Enriko išnuomoto buto vonioje ir mokytojas suimamas. Netrukus paaiškėja, kad Enriko nekaltas ir jis, susitaikęs su Herta, ima aiškintis kokią paslaptį saugo mokinės ir kas tokia Solanž, prieš metus dingusi iš kito koledžo…
Parnasas

Parnasas (gr. Παρνασσός) − kalnų masyvas Graikijoje, į šiaurę nuo Korinto įlankos, rytiniame vidurio Graikijos (Sterea Ellada) regione.
Didžiausias Parnaso aukštis 2457 m. Kalnų masyvas susidaręs iš klinčių. Jo viršūnė uolėta, o šiaurinis šlaitas status. Iki 1000 m aukščio kalnas apaugęs krūmais, aukščiau − spygliuočių miškais ir kalnų pievomis. Žemutiniuose kalnyno šlaituose auga graikiniai kėniai. Prie Parnaso kalno yra boksito kasyklų.
Senovės graikai tikėjo, kad Parnasas − viena iš dievo Apolono ir mūzų buveinių. Parnaso pietinėje papėdėje buvo Delfų miestas su garsia Apolono šventykla.
Parnaso vardas simbolizuoja poeziją.
Baltic Forestry

Referavimas

Baltic Forestry indeksuojamas/referuojamas tarptautinėse duomenų bazėse CA Web of Science Science Citation Index Expanded (SciSearch®) – nuo 2007, ISI Journal Citation Reports/Science Edition – nuo 2010; CAB Abstracts; Forest Science Database; Environmental Science Database; Soil Science Database; Agroforestry Abstracts; Forestry Abstracts; Plant Protection Database; Review of Agricultural Entomology; Review of Plant Pathology; NISC SA Database; SCOPUS® Database; Zoological Record ir kt.
Davainiai

Istorija

Slopindama 1863 m. sukilimą iš kaimo į Sibirą carinė valdžia ištrėmė aštuonių ūkininkų šeimas; Zigmanto Dijoko, Prano Gaidžio, Adolfo Galvydžio, Dominyko Galvydžio, Izidoriaus Galvydžio, Klemenso Mikšio, Juozapo Repšio ir Petro Žvyrono. Jų ūkiuose apgyvendino 16 kolonistų pravoslavų šeimų.
1943 m. liepos 25 d. pašventintas 4,5 m aukščio akmeninis kryžius, kurį pastatė kaimo jaunimas, studentoi A. Paškonio iniciatyva. ("Ateitis" 1943 08 13).
Kaime gimė ir augo Juozas Galvydis (1896 - 1982 Vilniuje) Lietuvos mokslininkas, pedagogas, Lietuvos nusipelnęs mokytojas.
Juozas Galvydis (1899 - 1976 Vilniuje), Lietuvos kariuomenės karininkas, pedagogas, vertėjas
Motiejus Paškonis "Don Kichotas" (1919 1995 Ukmergėje) partizanų būrio "Ąžuolas" organizatorius ir vadas, 1952 - 1969 m. politinis kalinys.
Augustinas Paškonis (1913 - 2000 Čikagoje) - inžinierius, antisovietinio ir antinacinio pasipriešinimo dalyvis, Čikagos lietuvių bendruomenės veikėjas.