google/wiki40b huggingface dataset:
Karl Jiszda

Žaidėjas

Futbolininko karjerą pradėjo 1912 m. Vienos Floridsdorfer Sparta klube, gana greitai perėjo į Floridsdorfer A.C. Viena jaunimo komandą. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui dauguma austrų futbolininkų buvo mobilizuoti į armiją ir neturintį šauktinio amžiaus Karlą Jisdą pakvietė į klubo pagrindinę sudėtį. Jis žaisdavo dešiniojo krašto puolėjo pozicijoje, 1918 m. pasiekė savo pirmąjį įvartį šalies pirmenybėse. Tais pačiais metais tapo Austrijos-Vengrijos čempionu.
Buvo veržlus ir rezultatyvus žaidėjas, 1922 m. ir 1923 m. įrašytas į daugiausiai įmušusių įvarčių šalies futbolininkų penketuką. Tačiau tai mažai padėjo gimtajai komandai, kuri po prasto pasirodymo 1923 m. sezone, perėjo į žemesniąją lygą. 1924 m. jis trumpai žaidė First Vienna FC 1894 sudėtyje, o 1925 m., sugrįžęs į Florisdorfer AC, padėjo jai iškopti į aukščiausiąją lygą. 1927 m. Karlas Jisda išvyko į JAV, žaidė už Brooklyn Wanderers. 1928 m. sezoną jis vėl gynė Florisdorfer A.C. garbę. Susižeidęs koją, 1930 m. kovo mėn. nusprendė baigti aktyviai sportuoti.
Vienuoliką kartų gynė Austrijos nacionalinės rinktinės spalvas, per rungtynes pelnė septynis įvarčius. Buvo kviečiamas ir į Vienos miesto vyrų futbolo rinktinę.

Treneris ir funkcionierius

1931 m. išvyko į Lenkiją treniruoti Garbarnia Kraków komandą, su ja laimėjo šalies čempionatą. Po to grįžo dirbti treneriu į gimtąjį Florisdorfer A.C., bet 1934 m. klubą turėjo palikti dėl vidinių intrigų. Vėliau treniravo Šveicarijos klubų FC Zürich ir FC Oerlikon futbolininkus.
1937 m. Karlas Jisda buvo pakviestas ruošti Lietuvos vyrų futbolo rinktinę Trečiosioms pasaulio futbolo pirmenybėms Paryžiuje. Į Kauną jis atvyko 1937 m. sausio 25 d. ir buvo įdarbintas treneriu Kūno kultūros rūmuose. Dirbdamas treneriu K.Jisda į Lietuvą pakvietė gimtąjį Florisdorfer A.C., kuris pralaimėjo Kauno rinktinei 2:3, o su LFLS Kaunas ir Kovas Kaunas sužaidė lygiosiomis 1:1. Šių trejų rungtynių rezultatai suteikė vilčių Lietuvos futbolo sirgaliams. Pasaulio pirmenybių atrankinių varžybų burtai Lietuvos rinktinę suvedė su Latvijos komanda. Abejas rungtynes lietuviai pralaimėjo (Rygoje santykiu 2:4 ir Kaune – 1:5), todėl iš tolimesnės kovos turėjo pasitraukti. Praleidęs Lietuvos Laikinojoje sostinėje keturiolika mėnesių, K.Jisda sugrįžo į gimtąją šalį.
Po Antrojo pasaulinio karo K.Jisda buvo renkamas Florisdorfer A.C. prezidentu ir Austrijos Bundeslygos vadovu.
Henrikas Jasiūnas

Biografija

1933–1938 m. mokėsi Antalieptės Švč. Jėzaus Širdies moterų kongregacijos vienuolyno šešių skyrių pradžios mokykloje, 1938–1944 m. Zarasų ir Utenos gimnazijose. 1944–1945 m. Šniukštų pradinės mokyklos vedėjas. 1945–1950 m. Zarasų apskrities Liaudies švietimo skyriaus mokyklų inspektorius, metodinio kabineto ir skyriaus vedėjas.
1950–1952 m. studijavo matematiką Klaipėdos mokytojų institute. 1956 m. baigė Vilniaus universitetą. Studijuodamas dėstė matematiką Vilniaus 8-oje darbo jaunimo ir A. Vienuolio vidurinėse mokyklose. Nuo 1956 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1989 m. Tikimybių teorijos ir skaičių teorijos katedros docentas. 1975 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.  Palaidotas Antakalnio kapinėse.

Mokslinė veikla

Tyrimų svarbiausios sritys: tikimybių teorijos ribinės teoremos, Lietuvos matematikos istorija. Vienas Lietuvos jaunųjų matematikų neakivaizdinės mokyklos (1969 m.) ir Lietuvos matematikų muziejaus (1983 m.) kūrėjų.
An Innocent Man

Dainų sąrašas

Beveik visas dainas parašė Billy Joel, išskyrus „This Night“ kurio priedainio nuopelnas priskiriamas L. V. Betovenui (parašyta ant albumo).
Ištaloškė

Ištaloškė (veng. Istállós-kő) – kalnas šiaurės rytų Vengrijoje, Hevešo medėje, Biuko kalnuose. Aukštis – 958,1 m. Tai antras pagal aukštį Biuko ir šeštas pagal aukštį visos Vengrijos kalnas. Iki 2014 m. Ištaloškė laikyta aukščiausia Biuko vieta, bet tuomet nustatyta, kad aukštesnis yra Silašikės (Szilvási-kő) kalnas (960,7 m).
Ištaloškė lengvai pasiekiama pėsčiųjų taku iš Silvašvarado.
Kalne yra urvas, pirmąsyk ištirtas 1911 m. Palo Roško. Urve rasta paleolitinė stovyklavietė su 30–40 tūkst. metų senumo radiniais: ilgaragio bizono (Bison latifrons) bei urvinio lokio kaulais, akmeniniais bei kauliniais įnagiais, ugniaviete. Radiniai saugomi Vengrijos valstybiniame muziejuje. Ištaloškės urvas saugomas nuo 1944 m.
Mevlan Adili

Karjera

Žaidėjas yra rungtyniavęs gimtinėje bei Rumunijos lygose. Yra atstovavęs Makedonijos U-21 rinktinę.

Vilniaus "Žalgiris"

2019 m. sausio mėnesį pasirašė sutartį  su Vilniaus „Žalgiriu“. 
Komandai atstovavo A lygoje devyneriose rungtynėse. Suspėjo užsidirbti dvi raudonas kortas. 
Kol turėdavo praleidinėti A lygos rungtynes, žaisdavo už Žalgiris B ekipą. Už žalgirio jaunimo komandą sužaidė ketverias rungtynes.
2019 m. birželio 19 d. pranešta, kad abipusiu susitarimu sutartis su futbolininku nutraukta.
Freddy Quinn

Biografija

Freddy Quinn gimė prekybininko ir žurnalistės šeimoje. Persikėlęs su tevu į JAV, pradžioje lankė Morgentauno pradinę mokyklą Vakarų Virdžinijoje. Susirgus motinai, Freddy Quinn grįžta atgal į Europą, į Vieną, kur tuo metu gyveno motina. Čia jis lanko mokyklą, vėliau persikelia į Antverpeną. Pradėjęs lankyti gimnaziją, grįžta atgal į Vieną. Būdamas dar nepilnametis Freddy Quinn pradeda autostopu po pietų ir šiaurės Europą keliauti. Tuo metu prasideda bendradarbiavimas su įvairiomis cirko trupėmis, kuriose jis grodavo saksafonu, vaikščiodavo lynu, atlikdavo ajrobatinius triukus. Romoje grojo pianinu amerikiečių pasirodyme. Sidi-bel-Abbès miesto bare džiugino jis ten tarnaujančius užsienio šalių legionus. Čia atlikta daina apie tėvynės ilgesį pelnė jam daug simpatijų. Po trijų savaičių grįžta dainininkas į Vokietiją.
Su tokiomis dainomis kaip Heimweh, Heimatlos, Der Legionär, Die Gitarre und das Meer, Unter fremden Sternen, La Paloma ir Junge komm bald wieder 1956–1966 metais Freddy Quinn dešimt kartų buvo atsidūręs populiariausių dainų sąrašo pirmoje vietoje (iš viso Vokietijoje tai pavyko padaryti 23 kartus) ir buvo tuo laiku populiariausias ir sėkmingiausias atlikėjas. Jis yra pardavęs daugiau kaip milijoną diskų ir iki šiol laikomas sėkmingiausų visų laikų Vokietijos dainininku.
1956 m. Freddy Quinn atstovauja Vokietijai Eurovizijos dainų konkurse su daina So geht das jede Nacht. Nors yra labai populiarus, tai nepadeda jam laimėti. Tais metais nugalėtoja tampa Šveicarijos atstovė Lys Assia.
Freddy Quinn suvaidina eilėje muzikinių filmų. Kai kuriuose jis atlieka pagrindinę rolę.
1966 m., kai The Rolling Stones ir Beatles į muzikinėje arenoje pasirodo, sudainuoja Freddy dainą Wir. Tai protesto išraiška prieš kairiųjų pažiūrų studentus. Tai ne vienintelis toks parodytas susidomėjimas pasaulio problemomis atlikėjo kūriniuose. Jo daina Für eine Handvoll Reis nagrinėja Vietnamo karo problemą. Paskutis Freddy Quinn numeris vienas buvo daina 100 Mann und ein Befehl.
Šiuo metu dainininkas gyvena Hamburge.
Užsachario Afrika

Užsachario Afrika (arba Subsacharinė Afrika) – geografinis terminas, naudojamas nusakyti Afrikos žemyno daliai, kuri yra į pietus nuo Sacharos, arba grupei Afrikos valstybių, kurios yra visiškai arba dalinai į pietus nuo Sacharos. Užsachario Afrika yra supriešinama su Šiaurės Afrika, kuri skiriasi klimatiniu, religiniu, lingvistiniu ir kitais požiūriais, ir yra laikoma arabų pasaulio dalimi. Somalio pusiasalis ir didelė dalis Sudano geografiškai priklauso Užsachario Afrikai, bet šių teritorijų gyventojams didelę įtaką daro Artimųjų Rytų kultūra ir jos taip pat yra arabų pasaulio dalis. Sahelis yra pereinamoji zona tarp dykuminio Sacharos ir atogrąžų klimato, klimatinė riba tarp šių dviejų Afrikos dalių. Užsachario Afrika taip pat yra kartais vadinama Juodąja Afrika, kadangi daugelis jos gyventojų yra juodaodžiai.

Ekonomika

Užsachario Afrika yra skurdžiausias pasaulio regionas, kenčiantis nuo netinkamo valdymo, vietinės korupcijos ir konfliktų tarp tautų. Kai kurios regiono šalys yra vienos iš mažiausiai išsivysčiusių pasaulyje. Ekonominiam vystymuisi nuolat trukdo maliarija. Dėl prarandamo laiko, ligos gydimui ir prevencijai skirtų pinigų, maliarija sulėtina ekonominį augimą maždaug 1,3 % per metus. Pasaulio bankas apskaičiavo, kad jei liga būtų išnaikinta 1960 m., 2003 m. regiono BVP būtų net 32 % didesnis.

Demografija

2007 m. Užsachario Afrikoje gyveno 800 milijonų žmonių. Dabartinis metinis populiacijos prieaugis yra 2,3 %. Jungtinės Tautos prognozuoja, kad 2050 m. regiono populiacija bus beveik 1,5 milijardo. Užsachario Afrika pasižymi labai dideliu gimstamumu ir vaikų mirtingumu. Pasak 2007 m. apskaičiavimų, 15 % vaikų miršta iki savo penktojo gimtadienio. Nepaisant to, net 40 % Užsachario Afrikos gyventojų sudaro jaunesni nei 15 metų žmonės. Dažniausia vaikų mirties priežastis yra maliarija. Taip pat yra labai paplitęs ŽIV/AIDS virusas.

Religija

Šiaurės Afrikoje dominuoja islamas, o Užsachario Afrika, išskyrus Somalio pusiasalį, yra daugiausiai krikščioniška. Tiesa, tikėjimas šiomis didžiosiomis religijomis dažniausiai yra sumaišytas su tikėjimu vietinėmis, tradicinėmis religijomis ir mitologijomis.
Robert Adam

Robertas Adamas (1728 m. liepos 3 d. Kirkaldis, Škotija – 1792 m. kovo 3 d. Londonas, palaidotas Vestminsterio abatijoje) – škotų architektas, dizaineris.

Biografija

Studijavo Edinburgo karališkojoje aukštojoje mokykloje. Architektūros praktikos mokėsi pas tėvą, garsų statybininką ir architektą Viljamą Adamą. Brolis architektas Džeimsas Adamas. 1743 m. įstojo į Edinburgo universitetą, bet dėl ligos ir Jakobitų sukilimo 1745 m. studijas nutraukė. 1746 m. su vyresniuoju broliu Džeimsu padėjo tėvui, o po jo mirties 1748 m. įsteigė bendrą firmą „Adam Brothers“. Pirmasis jų didelis darbas buvo didžiulių valstybinių apartamentų Hopetoun House dekoravimas.
1755–1757 m. jis, prancūzų architektas Šarlis Lui Kleriso, italų architektas bei archeologas Džovanis Batista Piranezis ir dailininkas Cuki Italijoje tyrinėjo Diokletiano rūmų griuvėsius. Kartu Robertas studijavo antikinį meną ir architektūrą. 1761 m. paskirtas karaliaus Jurgio III architektu.  1768 m. pasitraukė iš šių pareigų, nes buvo išrinktas Parlamento nariu. Reiškėsi kaip baldų dizaineris.
Savitas brolių stilius vėliau įgijo pavadinimą Adamų stilius.
William Hesketh Lever

Biografija

Studijavo Boltono bažnyčios institute. 1886 m. įkūrė muilo gamybos bendrovę „Lever Brothers“ (nuo 1930 m. vadinasi „Unilever“, veikia iki šiol). 1888 m. pradėjo filantropinę veiklą, pastatė bendrovės darbininkams gyvenamuosius rajonus Port Sanlaite su komunikacijomis. XX a. pradžioje ieškojo darbo jėgos Afrikoje, siekė įteisinti priverstinį vergų darbą kolonizuotose šalyse.
1906–1909 m. Didžiosios Britanijos Parlamento narys, išrinktas nuo Liberalų partijos. Savo bendrovės darbininkams mokėjo pensijas, siekė senatvės valstybinių pensijų įteisinimo. 1917–1918 m. Lankasterio vyriausiasis šerifas, 1918 m. Boltono meras. Finansiškai rėmė meno ir mokslo institucijas, aukojo labdarai.
Vytautas Kamblevičius

Biografija

1957–1968 m. mokėsi Alytaus rajono Butrimonių vidurinėje mokykloje. 1968–1973 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos (LŽŪA) Agronomijos fakultete, įgijo mokslinio agronomo specialybę.
1973 m. Alytaus rajono „Komjaunimo keliu“ kolūkio vyr. agronomas. 1973–1974 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1974–1978 m. Prienų rajono Vyšniūnų kolūkio vyr. agronomas. 1978–1980 m. LŽŪA Mokomojo bandymų ūkio vyr. agronomas, 1980–1986 m. šio ūkio direktoriaus pavaduotojas, 1986–1987 m. direktorius. 1980–1984 m. studijavo LŽŪA aspirantūroje, žemės ūkio mokslų kandidatas. 
1980–1990 m. Kauno rajono liaudies deputatų tarybos deputatas. 1985 m. suteiktas autorinis išradėjo vardas. 1987–1990 m. Kauno rajono liaudies deputatų tarybos Vykdomojo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas – Agropramoninio susivienijimo pirmininkas.
1990–1992 m. Kauno rajono valdytojo pirmasis pavaduotojas – Žemės ūkio valdybos viršininkas. 1992–1994 m. įmonės „Refleks Balticpol Interprise LTD“ Kauno skyriaus direktorius. 1994–1997 m. LR žemės ūkio ministerijos sekretorius. 1997–2004 m. ir 2009–2012 m. UAB „Giluva“ direktorius.
2005–2008 m. ir nuo 2012 m. LR Seimo narys.  2009–2012 m. Europos parlamento nario Rolando Pakso padėjėjas.
2011–2012 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narys.
1976–1990 m. SSKP, 1994–1997 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, šios partijos pirmininko pavaduotojas. 2004–2008 m. Darbo partijos, 2008–2019 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys.
Žmona Dalia, sūnus Aivaras, dukra Egidija.
FC Slovan Liberec

Istorija

Klubo ištakos siekia 1921 m.
Henryk Tomaszewicz

Biografija

Gimė 1942 m. spalio 10 d. Saugūniškėse. 1966 m. baigė biologiją Varšuvos universitete, 1972 m. įgijo daktaro laipsnį. 1978 m. tapo habilituotu mokslo daktaru, 1991 m. profesoriumi. Buvo nacionalinės gamtos apsaugos tarnybos narys. Parengė ir parašė daug publikacijų ekologijos ir gamtos apsaugos srityje. Ilgametis Lenkijos botanikų draugijos narys. Lenkijos vyriausybei nusprendus tiesti Via Baltica trasą per Rospudos slėnį buvo vienas iš nedaugelio botanikų palaikiusių vyriausybės poziciją.
Chatumas

Istorija

Chatumo valstiją 2012 m. paskelbė Šiaurės Somalio sandraugos judėjimas, siekiantis vieningos Somalio valstybės. Ji skelbiasi apimanti Solo, Sanago ir Aino regionus, tačiau iš tiesų daugumą šios teritorijos valdo faktiškai nepriklausomas Somalilandas.
Atauro sala

Atauro sala (taip pat Pulau Atauro, Ataúro) yra maža sala, esanti 25 km į šiaurę nuo Dilio, Rytų Timoro sostinės, tarp Indonezijai priklausančių Aloro ir Vetaro salų. Ji priklauso Rytų Timorui ir yra Dilio apskrities dalis. Salos ilgis apytiksliai 25 km, o plotis 9 km, plotas apie 105 km², gyvena apie 8000 žmonių.

Vardas

Vietinėje kalboje salos vardas reiškia 'ožys', ir ji tarp indoneziečių žinoma Kambigo salos (Pulau Kambing) vardu (indoneziečių kalba tai ir reiškia 'ožys'). Atauro sala taip pavadinta dėl didelio kiekio ten auginamų ožių.

Geografija

Sala padalyta į penkis rajonus, kiekvienas supa po gyvenvietę: Bikeli ir Beloi šiaurėje, Macadade (anksčiau Anartutu) pietvakariuose, Makili ir Vila (anksčiau Maumeta) pietryčiuose. Didžiausias miestas Vila. Kiti svarbesni miestai yra Pala, Uaroana, Arlo ir Berau. Vienas asfaltuotas kelias jungia Vilą ir Palą, iš jo atsišakoja vaikščiojamieji keliai į kitas gyvenvietes. Yra aerodromas.
Aukščiausia viršūnė, Manucoco, pakyla 995 m virš jūros lygio. Vandenynas tarp Atauro ir Timoro pasiekia 3500 m gylį. Tuo tarpu pakeliui į Vetarą daug sekliau. Siekdami sudaryti pirmą geologinį salos žemėlapį ir tuo pačiu patobulinti jos infrastruktūrą, saloje dirba geologai iš Melburno universiteto, Rytų Timoro energetinių mineralų ir resursų valdybos ir politechninio Dilio instituto .
Atauro yra maža ir nestabili sala su nelygiu paviršiumi, dažnos nuošliaužos ir šviežio vandens trūkumas, ypač sausringais laikotarpiais. Šviežio vandens šaltiniai yra 2 km į šiaurę nuo Berau, nedidelės talpyklos šalia Macadade ir rytiniuose Manucoco kalno šlaituose. Pakrančių šuliniai tiekia prastos kokybės vandenį daugeliui pakrančių gyvenviečių. Lisabona pradėjo naują projektą, siekdama padidinti vandens kiekį ir jo skirstymą .
Salą su Diliu jungia keltas. Kelionė užtrunka apie 2 valandas. Miestą taip pat galima pasiekti žvejų valtimis. Atauro sala laikoma galima eko - turizmo vieta, nardytojus taip pat vilioja šalia esantys koraliniai rifai.

Kultūra

Atauro sala yra neįprasta Rytų Timore, nes dauguma šiaurinių gyventojų yra protestantai, o ne katalikai. Jiems XX amžiaus pradžioje krikščionybę skelbė olandų kalvinistai iš Aloro. Taip pat yra šiek tiek protestantų ir pietinėje dalyje.
Atauro žmonės kalba trimis Vetaro kalbos dialektais, kuriais daugiausia šneka Vetare ir Lirane Indonezijoje.
Šventojo Andriejaus ir Apvaizdos salos

Geografija

Salyną sudaro Šventojo Andriejaus, Apvaizdos ir Santa Katalinos salos, taip pat grupė nedidelių salelių (Bolívar, Alburquerque, Cotton Haynes), koralinių pakilumų (Grunt, Johny Rose, Easycay, Roncador, Serrana, Serranilla, Quitasueño, Brothers, Rocky, Tu, Santander) ir bankų (Alicia ir Bajo Nuevo). Šventojo Andriejaus salą sudaro iki 55 m aukščio siekiančios aukštumos. Auga kokospalmių giraitės. Salose yra karštųjų versmių. Klimatas karštas ir drėgnas. Vidutinė metinė temperatūra 27,3 °C. Vyrauja šiaurės rytų vėjai. Metinis kritulių kiekis 1700 mm.

Ekonomika

Salų ekonomikos pagrindas – turizmas. Išvystyta aukšto lygio turistinė infrastruktūra. Taip pat verčiamasi iš žvejybos, suvenyrų gamybos, kokosų, vaisių auginimo ir prekybos.
Lonny Ross

Lonny Ross – amerikiečių aktorius ir scenaristas. Gimė ir užaugo Niujorke, Jungtinėse Valstijose.
Geriausiai žinomas iš NBC situacijų komedijos „30 Rock“, kurioje atliko Džošo Girardo vaidmenį. Jo vaidyba komedijoje buvo gerai įvertinta kritikų, aktorius buvo nominuotas Ekrano aktorių gildijos apdovanojimui. Vaidino tik pirmuose serialo sezonuose.
Yra vaidinęs keliuose filmuose, tarp jų – „Good Luck Chuck“ (vaidino Džesikos Albos brolį), „The Rocker“, „College Road Trip“ ir „Labor Pains“.
Kaip svečias yra pasirodęs keliose televizijos laidose: „Late Night with Conan O’Brien“, „Last Call with Carson Daly“.
Kauai

Kauai (kai kada lietuviškuose šaltiniuose Kauajis) – ketvirtoji pagal dydį vulkaninės kilmės Havajų sala. Nuo artimiausios didelės dalos – Niihau vakaruose - ją skiria 28 km pločio sąsiauris. Priklauso JAV Havajų valstijai. Rytinė salos pakrantė yra viena drėgniausių planetos vietų – Vai‘ale‘ale kalno rytiniame šlaite metinis kritulių kiekis siekia 11 700 mm. Gausių lietų sukeliama erozija saloje išgraužė daug gilių slėnių ir vaizdingų kanjonų. Didžiausi salos miestai – Vaimea (vieta, kurioje 1778 m. išsilaipino kapitonas Džeimsas Kukas) ir Lihue.

Vai‘ale‘ale kalnas

Antrasis pagal aukštį Kauai kalnas (1 569 m virš jūros lygio), viena iš drėgniausių planetos vietų (vidurkis 11 680 mm, rekordas 17 340 mm 1982 metais). Iš rytų – šiaurės rytų pasatų nešami debesys atsiremia į kalno šlaitus ir išlyja, be to, šiltas ir drėgnas oras, atsimušęs į stačius kalno šlaitus, kyla aukštyn, atvėsta, drėgmė kondensuojasi ir iškrinta lietumi. Skirtingai nuo masonų atneštos drėgmės Indijoje (Čerapundžyje yra lietingiausia Žemės vieta), lietūs Vai‘ale‘ale šlaituose nėra sezoniniai, bet pasiskirsto daugmaž vienodai per visus metus.
Kadangi kalnas sustabdo lietaus debesis, vos už 20 km į vakarus nuo Vai‘ale‘ale metinis kritulių kiekis tesiekia 500 mm.
Dėl nuolatinių lietų žemė įmirkusi, ir kopti į kalną pėsčiomis sunku.

Vaimea kanjonas

16 km ilgio ir iki 900 m gylio kanjonas vakarinėje salos dalyje, kurį išgraužė Vaimea upė. Tarpeklio uolienų sanklodose aiškiai atsispindi geologinė salos istorija.
Kaip ir kitos Havajų salos, Kaui yra iš Ramiojo vandenyno dugno iškilusio ugnikalnio viršūnė. Seniausieji lavos klodai datuojami 5 mln. metų, taigi Kauai yra seniausia Havajų sala. Prieš 4 mln. metų, kai vulkaninis aktyvumas buvo dar labai didelis, saloje po didelio sprūdžio susiformavo geologinė depresija, kurią užpildė lavos srautai. Ilgainiui vandens srautai, tekantys nuo Vai‘ale‘ale kano šlaitų, išgraužė Vaimea kanjoną. Vakarinės kanjono dalies uolienas sudaro lava, kuri liejosi Kauai ugnikalnio šlaitais. Kitoje kanjono pusėje uolos sudarytos iš lavos, užliejusios depresiją.

Limahili botanikos parkas ir draustinis

Botanikos parkas ir rezervatas, įsteigtas drėgnoje šiaurinėje Kauai salos pakrantėje, vaizdingame slėnyje. Parką 1967 m. įkūrė Juliet Rice Wichman ir Chipper Wichman. Šioje teritorijoje nuo XIX a. pabaigos iki XX a. vidurio buvo galvijų ferma, kurioje klestėjo atvežtinės augalų rūšys. Įkūrus draustinį, čia vėl auginami vietiniai Havajų augalai, taip siekiant atkurti sąlygas iki europiečių atvykimo.
Parke auginami senieji ir polineziečių atvežti augalai, tarp kurių paminėtinos vietinės karpažolių rūšys (Aleurites moluccana), duonmedžiai, popiermedžiai (Broussonetia papyrifera), ciberžolės (Curcuma domestica), kinrožės, vietinės pipirų rūšys (Piper methysticum), pandanai (Pandanus tectorius), vėduvės (Pritchardia limahuliensis).
1997 m. Limahuli parkas pripažintas geriausiu Jungtinių Amerikos Valstijų botanikos parku.
Magdeburgo teisė

Magdeburgo teisė (vok. Magdeburger Recht) – viena iš labiausiai paplitusių senųjų miestų teisės sistemų. Magdeburgo teisės suteikimas atleisdavo miestus nuo valstietiškų prievolių. Būdavo skiriamas vaitas, renkami tarėjai ir burmistrai. Formuodavosi miestų aristokratija. XV a. LDK tokias teises turėjo Vilnius (suteiktos 1387 m.), Kaunas (1408 m.), Trakai (1409 m.), Gardinas (ribotos apie 1391 m., pilnos 1496 m.). Vėliau Magdeburgo teisės suteiktos ir kitiems miestams ir miesteliams.
Magdeburgo teisė, kartais vadinama tiesiog magdeburgija arba vokiečių teise, savo vardą gavo pagal saksų miestą Magdeburgą, kuris jau nuo Karolio Didžiojo laikų vaidino svarbų vaidmenį vokiečių ekspansijoje į Rytus. Jis taip pat buvo vienas iš Hanzos centrų. Magdeburgo teisė buvo viduramžių kūrinys, tačiau jos įtaka siekė ir Naujuosius laikus.
Magdeburgo teisės pagrindą sudarė garsusis XIII a. pradžios vokiečių paprotinės teisės rinkinys „Saksų veidrodis“. Dalis to rinkinio kalbėjo apie miestų teises. Magdeburgo teisė garantavo miestams tam tikrą nepriklausomybę valdovo, bažnytinės hierarchijos ir galingų feodalų atžvilgiu. Ji davė miestiečiams (daugiausia amatininkams ir pirkliams) teisę rinkti miestų tarybas ir kitus savivaldos organus, kurie ir tvarkė miesto administracinius, iždo ir teismo reikalus. Rotušė pasidarė lygiai svarbi vieta kaip ir pilis bei katedra, apie kurias pirmiausia ir augo miestas. Magdeburgo teisė garantavo miestams tam tikrą prekybos ir amatų apsaugą ir laisvę, kuria galėjo pasinaudoti ir atvykę iš kitų kraštų pirkliai bei amatininkai. Dėl to miestuose pirmiau nei kur kitur ėmė kurtis tarptautinės bendruomenės. Magdeburgo teisei paplitimą palengvino jos pačios lankstumas.
Katinų akmuo

Akmuo

Katinų akmuo yra rausvas granitas, apvalus, 1,1 m skersmens, 0,35 m iškilęs virš žemės. Jo šonuose (vienas nuskeltas) yra vertikalūs grioveliai, viršuje – iškalta rakto skylės pavidalo 72 cm ilgio, 0, 4 cm gylio ir 22–31 cm pločio įduba.
1975 m. aplink akmenį Istorijos institutas (tyrimų vadovas Vytautas Urbanavičius) atliko archeologijos tyrimus. Ištirtas 24 m² plotas. Nustatyta, kad akmuo buvo apdirbtas – stovi ant akmenų, kurių dalis yra jo nuoskalos. Prie akmens pietinės pusės rasta 1,5 m skersmens ir apie 0,3 m gylio piltuvėlio pavidalo duobė, grįsta šio akmens nuoskalomis. Joje aptikta 3 laužaviečių liekanų, degėsiuose buvo glazūruoto puodelio su ąsa fragmentas, geležinė grandis. Manoma, kad akmuo buvo alko aukuras ir čia XVI–XVII a. dar vyko apeigos.
Robert Ley

Biografija

Į VNSDP įstojo 1923 m., netrukus po Alaus pučo. Greit buvo paskirtas Kelno gauleiteriu. G. Štraserio ir Hitlerio konflikto metu palaikė pastarąjį, todėl greit kilo partinės karjeros laiptais – pradėjo vadovauti partijos organizaciniam skyriui (atsakė už partijos kadrų politiką), Darbo frontui. Šiose pareigose paleido Vokietijos profsąjungas, konfiskavo jų turtą, suėmė vadovus. 1935 m. jis paskelbė, kad Vokietijoje nebėra klasių kovos.
Pripažįstama, kad pavyko iš dalies pagerinti Vokietijos darbininkų materialinę padėtį, sukurti poilsio sistemą. Jam užsakius Ferdinandas Porsche vidutinės klasės poreikiams sukūrė "liaudies automobilį" Volkswagen.
Baigiantis karui suėmė sąjungininkai ir perdavė Niurnbergo tribunolui. Jis buvo kaltinamas karo organizavimu, karo nusikaltimais ir nusikaltimais prieš žmoniją. Dar prieš prasidedant procesui pasikorė ant kanalizacijos vamzdžio Špandau kalėjimo kameroje.
Vienas iš nedaugelio Hitleriui iki galo ištikimybę išlaikiusių bendražygių.
Günter Willumeit

Biografija

Gimė 1941 m. gruodžio 10 d. Klaipėdoje. 1962 m. baigė mokyklą ir dvejus metus tarnavo kariuomenėje. Vėliau iki 1970 m. studijavo odontologiją Kylyje. Baigęs mokslus dirbo odontologu Bad Segeberge, tačiau laisvalaikiu baruose pradėjo rengti humoristinius pasirodymus. Išgarsėjo kaip anekdotų apie šiaurės Vokietijos kaimiečius pasakotojas. Vėliau išgarsėjo visoje Vokietijoje kai pradėjo dalyvauti televizijos ir radijo laidose. 1994 m. baigė odontologo karjerą ir koncentravosi tik į humoristinius pasirodymus. Mirė nuo stemplės vėžio 2013 m. spalio 17 d. Bad Segeberge.