google/wiki40b huggingface dataset:
Piktupėnų pagrindinė mokykla

Istorija

Istoriko A. Juškos duomenimis, parapinė mokykla Piktupėnuose jau veikė 1598 m. 1807 m. kol vyko Tilžės derybos, Piktupėnai buvo virtę Prūsijos karaliaus Frydricho Vilhelmo III, jo žmonos Luizės ir gausios šeimynos rezidencija. Trumpam į Piktupėnus buvo atvykęs ir Rusijos caras Aleksandras I. Žinoma, kad jie su palydomis buvo apsistoję mokykloje ir kunigo name.
Iki 1944 m. name veikė valstybinė vokiška mokykla. Po karo ji sulietuvinta, tačiau kartu perkelta į kitą pastatą. 1985 m. rugsėjo 1 d. pradėjo veikti nauja erdvi Piktupėnų aštuonmetė mokykla. 1986 m. mokykla tapo devynmete.
Andžejus Firlejus (1585)

Biografija

Lenkijos bajorų Firlejų giminės atstovas, herbo „Lewart“ savininkas. Liublino ir Rusios vaivados Petro Firlejaus (m. 1553) ir Katerinos Tenčinskos jaunesnysis sūnus. Vyresnieji broliai – Karūnos didysis maršalka Janas (1521–1574) ir Liublino vaivada Mikalojus (apie 1531–1588).
Aktyvus kalvinizmo šalininkas ir propaguotojas. 1569 metais minimas karaliaus sekretoriaus titule. 1576 metais Adžejus Firlejus gavo Liublino kašteliono pareigybę. Tais pačiais 1576 metais buvo išrinktas karūnos seimo maršalka (pirmininku).
Brandon Boyd

Brandon Charles Boyd (g. 1976 m. vasario 15 d.) – alternatyvaus roko JAV grupės Incubus vokalistas.

Biografija

Brandon Boyd užaugo Kalabase, Kalifornijoje. Jo tėvai Dolly ir Charles, jau nuo mažų dienų rėmė jo kūrybinę pusę. Pirmą kartą Brandon’as sutiko Jose Pasillas 1980 m., pradinėje mokykloje, bet tik besimokydamas vidurinėje mokykloje Brandon’as buvo pakviestas prisijungti prie grupės, kurioje jau buvo Jose, Mike Einziger ir Alex Katunich. Brandon’o vokaliniai sugebėjimai, kuriuos jis išlavino daugiausia pats (jis lankė dainavimo pamokas iki tol, kol baigėsi pinigai, bet jis tvirtina, kad išmoko visko, ko reikėjo), įrodė, kad jis yra tas elementas, kurio reikia grupei. Jiems bekuriant grupė tapo žinoma artimiausioje kaimynystėje.
Boyd stiprus balsas buvo vienas iš veiksnių, dėl kurių grupe susidomėjo Sony's Epic/Immortal Records ir 1996 m. grupė su jais pasirašė kontraktą. Ankstyvoji jo kūryba neabejotinai buvo įtakota jo marichuanos vartojimo. Pasak Boyd’o, pirmą kartą pabandžius marichuanos su vyresniuoju broliu Darren’u, jo smegenyse atsivėrė poetiniai vartai. O visas pirmasis grupės albumas Fungus Amongus yra apie "magiškuosius grybus".
Brandon Boyd yra parašęs dvi knygas. Pirmoji, išleista 2003 m., buvo White Fluffy Clouds. Ji daugiausia susideda iš jo meno kūrinių, fotografijų, dainų žodžių, minčių. Jo naujausias leidinys, From the Murks of the Sultry Abyss, išėjo 2006 m.
Pradedas

Istorija

Pirmasis bokštas ant šio kalno buvo 32 m aukščio akmeninis bokštas, pastatytas tarp 1903–1912 m. Sudetų vokiečių turistų asociacijos. Po 1945 m. bokštas buvo neprižiūrimas (Sudetų vokiečiai buvo išvaryti iš Čekoslovakijos). Plyšiuose užšąlantis vanduo skaldė mūrą, ir 1959 m. gegužės 2 d. bokštas nugriuvo. Buvo likę nedaug laiko iki suplanuoto remonto.
Petro akmenys yra gneiso uolos netoli Pradedo viršūnės. Viduramžiais buvo tikima, kad šiuose uolose gyvena raganos.
Kalno apylinkėse auga daug retų augalų, todėl kalno apylinkių lankymas yra ribojamas.
1968–1983 m. buvo pastatytas televizijos bokštas. Pastate įrengtas restoranas, kurį galima pasiekti grįstu keliu. Iš bokšto apžvalgos aikštelės galima pamatyti Aukštuosius Tatrus, Mažąją Fatrą ir Alpes.

1950 m. aviacijos avarija

1950 m. vasario 27 d. 07:31 avialinijų Československé státní aerolinie (dabar Czech Airlines) lėktuvas Douglas C-47A-15-DK, skrisdamas iš Ostravos Hrabuvkos oro uosto į Prahos Ruzynės tarptautinį oro uostą, atsitrenkė į kalno šlaitą. Žuvo 3 įgulos nariai ir 3 keleiviai, o dar 21 keleivis ir 4 įgulos nariai liko gyvi.
Bob Bryan

Biografija

Bobas gimė 1978 m. balandžio 29 d. Kamarilo mieste, Kalifornijoje. Turi brolį dvynį Maiką. Brolių mama, Keitė Brajan, yra karjerą baigusi profesionali tenisininkė, o tėtis Veinas Brajanas – teisininkas, muzikantas ir teniso treneris.
Bobas baigė „Rio Mesa“ vidurinę mokyklą Oksnarde, Kalifornijoje, o vėliau studijavo Stanfordo universitete.
Vabalninkas

Ūkis

1860 m. Vabalninke buvo 3 odos dirbtuvės, alaus bravoras, malūnas, 7 krautuvės. Tarpukariu įsteigta pieninė, 1932–1942 m. Vabalninko Pieno perdirbimo bendrovė, 1947–1969 m. Vabalninko sviesto gamykla. 1948 m. įkurta žemės ūkio mokykla, nuo 1955 m. Vabalninko tarybinis ūkis-technikumas, nuo 1991 m.- žemės ūkio mokykla, nuo 2011 m. - Biržų technologijų ir verslo mokymo centro Vabalninko skyrius. 1944–1948 m. veikė valstybinis malūnas, 1951–1956 m. artelė „Spartuolis“, 1956–1960 m. Vabalninko TSO „Spartuolis“. 1945–1996 m. veikė Vabalninko vartotojų kooperatyvas, 1950–1954 m. Vabalninko rajono Vabalninko linų paruošų skyrius. Sovietmečiu veikė „Lelijos“ gamybinio susivienijimo siuvimo cechas.

Pavadinimo kilmė

Miesto pavadinimas yra upėvardinės kilmės (nuo Vabalos upės) su priesaga ir galūne -ninkas. Dar iki XX a. tarpukario gyvavo pavadinimo lytis Vabalninkai.
Kioto universitetas

Istorija

Kioto universiteto ištakos siekia 1869 m., kai Osakoje buvo atidaryta Chemijos mokykla (舎密局 Seimikyoku). Kioto imperatoriškasis universitetas (京都帝國大學, Kyōto teikoku daigaku), kaip Japonijos imperatoriškųjų universitetų sistemos dalis, įkurtas 1897 m. birželio 18 d. Nuo 2004 m. yra įtrauktas į Japonijos nacionalinių universitetų sistemą, jį iš dalies kontroliuoja šalies Švietimo ministerija (文部科学省, Monbu kagaku shō).

Pasiekimai

Kioto universitetą yra baigę 6 Nobelio premijos laureatai, keli šalies premjerai, kiti žymūs politikai. Jis pripažintas vienu iš dviejų geriausių Japonijos universitetų, konkuruojančių tik su Tokijo universitetu. Pasaulio geriausių universitetų sąraše užima 11-tą vietą  pagal Global University Ranking, 25-tą vietą pagal QS World University Rankings  (2010 m.).
Bernulio dėsnis

Bernulio dėsnis – fizikinis dėsnis, taikomas fluidų (skysčių, dujų) dinamikoje. Jis teigia, kad fluido greitis padidėja tuo pačiu metu, kai sumažėja slėgis arba sumažėja fluido potencinė energija. Dėsnis pavadintas Danielio Bernulio garbei, buvo paskelbtas 1738 m. jo knygoje „Hydrodynamica“. Nors Bernulis padarė išvadą, kad slėgis mažėja, kai srauto greitis didėja, tik Leonardas Oileris 1752 m. užrašė Bernulio lygtį įprasta forma. Šis dėsnis taikomas izentropiniams srautams, kuomet negrįžtamų procesų (pvz., turbulencijos) ir neadiabatinių procesų (pvz., šilumos spinduliuotės) poveikis yra nežymus ir gali būti ignoruojamas.
Bernulio dėsnis gali būti taikomas įvairių tipų fluidų srautams, kuriuos apibūdina įvairios Bernulio lygties formos; esama įvairių Bernulio lygčių skirtingiems srautams. Paprasta Bernulio lygties forma galioja nespūdiesiems srautams (pvz., daugumai skysčių ir dujų srautų, kurių judėjimas apibūdinamas žemu Macho skaičiumi). Sudėtingesnės lygties formos gali būti taikomos spūdiesiems srautams, esant didesniam Macho skaičiui.
Bernulio dėsnis gali būti grindžiamas energijos tvermės principu. Tai reiškia, kad pastoviame sraute visų energijos formų, esančių fluide, kiekis yra vienodas visuose to srauto linijų taškuose. Tam reikia, kad kinetinės, potencinės ir vidinės energijos kiekis išliktų pastovus. Tokiu būdu, skysčio greičio padidėjimas - turint omenyje jo kinetinę energiją (padidėjusį dinaminį slėgį) - vyksta tuo pačiu metu mažėjant jo potencinės energijos (įskaitant statinį slėgį) ir vidinės energijos kiekiui. Jei skystis teka iš rezervuaro, visų energijos formų suma yra vienoda visuose srautuose, nes rezervuare energija vieneto tūriui (slėgio ir gravitacinio potencialo parametrų ρgh suma) yra visur vienoda.
Bernulio dėsnis taip pat gali būti išvestas tiesiogiai iš II Niutono dėsnio. Jei nedidelis kiekis fluido teka horizontaliai iš aukšto slėgio srities į žemo slėgio sritį, tada didesnis slėgis yra pabaigoje, o ne priekyje. Tai suteikia grynosios jėgos tekančiai medžiagai, pagreitina ją sraute.
Augitas

Augitas mineralas chemine sudėtimi aprašomas kaip Ca(Mg, Fe, Al, Ti)[(Al, Si) O]₂O₆ arba kalcio, natrio, magnio, geležies, aliuminio silikatas. Jis priskiriamas piroksenitu grupei kuriai taip pat priklauso diopsas ir hedenbergitas. Kristalai monoklininiai ir prizminiai. Sutinkamas magminėse uolienose tokiose kaip gabras ir bazaltas, taip pat metamorfinėse uolienose.
Augito pavyzdžiai kartais turi pasirodantį blizgesį iš to ir kilo mineralo pavadinimas augites iš graikų kalbos išvertus reiškia ryškumas. Spalva – juoda, žalsva. Susidaro - magminiu, metemorfiniu būdu.
Mileičicės žydų kapinės

Mileičicės žydų kapinės (lenk. Cmentarz żydowski w Milejczycach) – žydų kapinės, įkurtos 1865 m. Mileičicės kaime. Kapinių teritorija 0,5 ha, kurioje išlikę apie 30 betoninių antkapių su užrašais hebrajų kalba.
Alfonsas Matulis

Alfonsas Matulis (1927 m. lapkričio 1 d. Bastūnuose, Želvos valsčius – 2017 m. gruodžio 27 d.) – Lietuvos gydytojas reumatologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Biografija

Mokėsi Želvos pradžios mokykloje, Giedraičių vidurinėje mokykloje, 1953 m. baigė Vilniaus universitetą. 1969 m. medicinos mokslų daktaras.
1954–1997 m. dirbo Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institute, 1961–1970 m. Terapijos sektoriaus vadovas, 1970–1994 m. instituto direktorius. 1993–1997 m. Lietuvos mokslų akademijos narys ekspertas.
1994 m. kartu su kitais įkūrė žurnalą „Acta medica Lithuanica“, iki 1997 m. jo vyr. redaktorius. 1971–1997 m. Lietuvos reumatologų draugijos pirmininkas. 1992–1994 m. Baltijos šalių reumatologų asociacijos prezidentas, 1988–1992 m. Pasaulio ir Europos reumatologų lygų tarybos narys.

Mokslinė veikla

Vienas pirmųjų sergančiuosius reumatinėmis ligomis pradėjo gydyti imunosupresantais, įdiegė daug naujų reumatinių ligų diagnostikos metodų. Tirdamas sąnarių degeneracinių ligų gydymo efektyvumą kartu su V. Vasilionkaičiu pasiūlė naują vaistą – polivinilpirolidoną, kuris 1984 m. pripažintas išradimu. Paskelbė daugiau kaip 400 mokslinių straipsnių.
Rijksdalderis

Raida

Rijksdalderis pradėtas kaldinti 1581 m., kadangi tuo metu kursuojantys leuvendalderiai buvo nepatikimi: buvo kaldinami tik iš 750 prabos sidabro, svėrė 27,7 g. Rijkdalederio etalonu buvo paimtas Šventojoje Romos imperijoje kursuojantis reichstaleris. Šio pavyzdžiu monetos buvo kaldinamos iš 885 prabos sidabro Saksonijos reichstalerių masės (apie 29 g). 
Rijksdalderis buvo apyvartoje kartu su sidabriniais guldenais (20 stuiverių), dalderiais (30 stuiverių), leuvendalderiais (36-42 stuiveriai) bei dukatonais (60 stuiverių). Jis buvo prilygintas 48 ar 50 stuiverių (nyderlandiškas šilingų ekvivalentas).
Monetos, ant kurių iki pusės pavaizduotas šarvus dėvintis Vilhelmas I Oranietis, Fryzija, Gelderlandas, Olandija, Kampenas, Overeiselis, Utrechtas, Vakarų Fryzija, Zelandija ir Zvolė tokius rijksdalderius kaldino iki XVII a. pabaigos. Kadangi ir rijkdalederio sidabro kokybė prastėjo, 1659 m., nusižiūrėjus į Ispanijos Nyderlanduose kaldintą albertusdalderį, buvo pradėtas kaldinti naujo tipo pinigas, vadinamasis sidabro dukatas (zilveren dukaat). Šio vertė buvo tapati rijksdalderio vertei (t. y. 48 stuiveriai), todėl dukatai ir toliau buvo vadinami rijksdalderiais.
1679 m. unifikuojant Nyderlandų piniginę sistemą, sidabrinis guldenas tapo pagrindine Nyderlandų valiuta. Tačiau rijksdalderiai (sidabriniai dukatai) buvo toliau kaldinami ir prilyginti 2½ guldeno.

Po decimalizacijos

1816 m. Nyderlandų valiuta buvo decimalizuota, ir sidabro dukatus nustota kaldinti. Tačiau tradiciškai 2½ guldeno vertė ir toliau buvo vadinama rijksdalderiu. Pradžioje tokias monetas nustojo kaldinti, kadangi buvo nutarta, jog 3 guldenų monetos yra patogesnis nominalas. Vėliau tai pripažino klaida ir nuo 1840 m. vėl ėmė kaldinti 2½ guldeno monetas, kurios neoficialiai vadintos rijksdalderiais (žargonu riks ir knaak). Jos buvo kaldinamos iki 2002 m., kai buvo įvestas euras.
Karališkoji Nyderlandų monetų kalykla iki šiol kaldina sidabrinius dukatus.
Bernardinai

Istorija

1209 m. Pranciškus Asyžietis Italijoje įkūrė katalikų vienuolių ordiną ir pavadino jį Mažesniųjų brolių ordinu. Nesutardami dėl tretininkų regulos, 1274 m. pranciškonai suskilo į observantus, kurie pasiliko OFM pavadinimą ir konventualus. Pirmasis observantų vienuolynas būsimoje Lietuvos ir Lenkijos valstybėje buvo įsteigtas Krokuvoje 1453 m. prie Šv. Bernardino bažnyčios.

Bernardinai Lietuvoje

Lietuvoje bernardinai apsigyveno 1468 m. Kaune, o kitais metais įkūrė vienuolyną ir Vilniuje. Vilniuje bernardinų konventą fundavo ordinui labai palankus Lietuvos didysis kunigaikštis ir Lenkijos karalius Kazimieras Jogailaitis. Pirmoji Bernardinų Šv. Bernardino Sieniečio pavadinimo bažnyčia Vilniuje buvo medinė, ji sudegė 1475 m. Apie 1490 m. bernardinai pasistatė naują mūrinę bažnyčią. 1500 m. dėl konstrukcinių klaidų didelę jos dalį teko išardyti. Iš XV a. statybos geriausiai išliko nuostabiu krištoliniu skliautu perdengta senoji zakristija. Trečioji bažnyčia toje pačioje vietoje pastatyta 1506–1516 m. ir konsekruota Šv. Pranciškaus Asyžiečio titulu. Žinoma tik vieno iš bažnyčios architektų pavardė – Mykolas Enkingeris, Aleksandro Jogailaičio parsikviestas į Vilnių iš Gdansko. Be Lietuvos didžiojo kunigaikščio, bažnyčios statybą taip pat rėmė žymūs to meto didikai, ypač Radvilos – garsiausia ir bene arčiausiai valdovų dvare buvusi giminė. Kartu su Šv. Onos bažnyčia, 1495–1500 m. pastatyta netoliese ir dažnai vadinta koplyčia, bernardinų ansamblis XVI a. pradžios Vilniuje išsiskyrė didumu ir puošnumu.
Vienuolyno pastatai įsijungė į miesto gynybinių įrenginių grandinę, bažnyčios pastogėje buvo įrengta galerija su šaudymo angomis, o fasade iškilo į ją vedantys bokšteliai. 1560 m. ir 1564 m. bažnyčią nuniokojo gaisrai, sudegė visa vidaus įranga, grėsė įgriūti skliautai. Atstatymo darbus finansavo valdovas Steponas Batoras, kunigaikštis Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis ir turtingi miestelėnai, bet darbai prasidėjo tik apie 1577 m. Atstatinėjama buvo iki pat XVII a. vidurio. 1763–1781 m. bažnyčioje buvo įrengtas naujas vėlyvojo baroko stiliaus vidaus ansamblis: sakykla, klausyklos, stalės, suolai ir vienuolika altorių. Bažnyčia buvo šiek tiek apgadinta rusų armijai malšinant 1794 m. T. Kosciuškos sukilimą ir per 1812 m. karą.
Bernardinų vienuolynai įsteigti 1468 m. Kaune, 1602 m. Kretingoje, 1617 m. Trakuose, 1624 m. Telšiuose, 1698 m. Troškūnuose ir kitur. Kartu su jėzuitais bernardinai kovojo su reformacija. XVIII a. viduryje bernardinai LDK turėjo apie 50 vienuolynų. Po 1831 ir 1863 m. sukilimų caro valdžia, siekdama išstumti Katalikų Bažnyčią iš socialinio, ekonominio ir politinio gyvenimo, uždarė visus bernardinų vienuolynus, išskyrus Kretingos. 1843 m. uždarytas Trakų, 1850 m. Kauno, 1853 m. Telšių, 1864 m. – Vilniaus vienuolynas, jame įkurtos kareivinės. Vilniuje išliko Bernardinų kapinės, kuriose palaidota daug žymių kultūros, karinių ir visuomenės veikėjų
Tik 1993 m. vėl sugrįžo Lietuvoje savo veiklą atnaujinę Šv. Pranciškaus Mažesnieji broliai. Jų rūpesčiu pastatytas vienuolynas prie Kryžių kalno
Makšties kempinė

Makšties kempinė – barjerinė - cheminė kontracepcijos priemonė, apvali vienkartinio naudojimo poliuretano putų kempinė, įdubusi centre ir prisotinta spermicidų. Ji veikia kaip barjeras tarp sėklos ir gimdos kaklelio bei kaip spermicidas. Prieš įdedant į makštį, ji suvilgoma vandeniu (iš to ir pavadinimas). Įdėjus, reikia pirštu patikrinti, ar teisingai įdėta (neturi jaustis gimdos kaklelis). Galima įdėti į makštį prieš 24 val. iki sueities pradžios ir išlaikyti joje ne ilgiau 30 val. Kempinę reikia pašalinti ne anksčiau, kaip praėjus 6 valandoms nuo sueities pabaigos.
Paplūdimys

Paplūdimys – lėkšta jūros, ežero, upės ar kitokio vandens telkinio kranto dalis, kurios lygis nedaug iškilęs virš vandens lygio, susidariusi veikiant bangoms. Tai sausumos ruožas tarp kranto linijos ir pajūrio kopų ar aukštumų (arba aukštosios kranto dalies). Sudarytas iš smulkių uolienų dalelių: smėlio, žvyro, gargždo, žvirgždo. Taip pat būna kriauklių, koralų liekanų. Paplūdimiai susidaro dėl akumuliacijos proceso, bangoms nešant ir nusodinant uolienas ant kranto. Dažnai vėjas iš sunešto smėlio supusto pakrantės kopas.
Uolėtose ežerų ar jūrų pakrantėse paplūdimių gali nebūti.
Paplūdimiai – svarbi rekreacinė zona. Ypač vertinami smulkaus, minkšto smėlio paplūdimiai.
Lietuvos filharmonijos draugija

Lietuvos filharmonijos draugija – Lietuvos privati muzikos draugija, propagavusi simfoninę ir kamerinę muziką, veikusi 1928–1934 m. Kaune.

Veikla

Lietuvos filharmonijos draugija turėjo apie 150 narių. Lietuvos filharmonijos draugijos valdybą sudarė Balys Dvarionas, Vladas Jakubėnas, Viktoras Žadeika, nuo 1933 m. – Juozas Gruodis, Stasys Šimkus ir kiti muzikai. Propaguojamus kūrinius dažniausiai atlikdavo Valstybės teatro simfoninis orkestras, kurioo visi artistai buvo draugijos nariai, diriguodavo lietuvių dirigentai.
Koncertų programas sudarė Vakarų Europos klasikų ir lietuvių kompozitorių kūriniai. Pirmasis draugijos koncertas įvyko 1928 m. spalio 30 d., dirigavo suomių dirigentas R. Kajanusas. Draugija kviesdavosi žymius užsienio dirigentus – N. Malko, E. Kuperį, R. Batoną, G. Pulė, O. Frydą, A. Koatesą ir atlikėjus – pianistę E. Petri, smuikininką G. Kulenkampfą, violončelininką E. Feuermaną, smuikininkę G. Bacevič ir kt.
Žvingiai

Istorija

Žvingių bažnyčia minima nuo 1588 m.
1792 m. suteiktas Žvingių herbas.
2009 m. patvirtintas dabartinis Žvingių herbas.
Džibučio vėliava

Džibučio vėliava buvo įteisinta 1977 metų birželio 27 dieną, šiai šaliai atgavus nepriklausomybę nuo Prancūzijos.
Ši vėliava yra sudaryta iš dviejų stačiųjų trapecijų (viršutinės mėlynos bei apatinės žalios) bei balto lygiakraščio trikampio, esančio vėliavos kairėje, kurį puošia raudona žvaigždė. Mėlyna spalva simbolizuoja isų tautą, žalia – afarų tautą, balta – taiką (kai kuriuose šaltiniuose nurodoma, kad mėlyna spalva simbolizuoja dangų ir jūrą, žalia – žemę). Raudona žvaigždė esanti baltojo trikampio fone simbolizuoja šalies vienybę.
Literatūros naujienos

Literatūros naujienos – lietuvių rašytojų laikraštis literatūros, meno ir kultūros reikalams, 1934–1938 m. ėjęs Kaune.

Istorija

Laikraštis buvo leidžiamas kas dvi savaitės, nuo 1937 m. – kas mėnesį. Laikraštis nesitapatino su jokia politine srove ar vienos krypties estetika. Jame bendradarbiavo Jonas Aistis, Vytautas Alantas, Vytautas Pranas Bičiūnas, Kazys Binkis, Juozas Grušas, Vladas Jakubėnas, Faustas Kirša, Jonas Marcinkevičius, Vincas Mykolaitis-Putinas, Antanas Miškinis, Stasys Santvaras, Pranas Skardžius, Balys Sruoga, Karolis Vairas-Račkauskas, Vydūnas, Juozas Žlabys-Žengė ir kiti. 
1934–1938 m. laikraštį leido ir redagavo Antanas Rimydis, 1937 m. gegužės mėn. – 1938 m. vasario mėn. redagavo Liudas Gira. Redaguojamos L. Giros „Literatūros naujienos“ tolo nuo A. Rimydžio išugdyto liberalaus, skatinančio įvairovę literatūrinės spaudos modelio. Kai kurie laikraščio numeriai buvo siejami tematiškai – skiriami latvių, estų, rusų bei kai kurių kitų tautų literatūroms ir kultūroms.
Išėjo 68 numeriai.
Vincas Bazilevičius

Vincas Bazilevičius (1914 m. gegužės 12 d. Šeštokai – 1999 m. balandžio 24 d. Kaunas) – Lietuvos mokytojas, vertėjas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.

Biografija

Nuo 1933 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1934–1935 m. laikraščio „Pavasaris“ faktiškasis redaktorius. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1942 m. baigė prancūzų kalbą ir literatūrą Vilniaus universitete.
1940–1944 m. mokytojavo Marijampolėje, nuo 1944 m. Kaune. 1945 m. rudenį įsitraukė į Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui judėjimą (slapyvardis Taučius). Dalyvavo V. Selioko įkurto Informacinio centro veikloje. Nuo 1947 m. pr. Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio (BDPS) leidybos skyriaus vedėjas, laikraščio „Laisvės žvalgas“ redaktorius. Nuo 1947 m. rudens BDPS prezidiumo narys. Redagavo BDPS dokumentus: Nežinomo lietuvio skundų […], Memorandumą (signataro Taučiaus slapyvardžiu) Jungtinėms Tautoms bei Keturių Tarybai Paryžiuje, laišką popiežiui. 1948 m. vasario 4 d. NKVD Kaune suimtas, kankintas. 1948 m. liepos 21 d. nuteistas, kalėjo Norilsko, Čiūnos lageriuose. 1957 m. grįžo i Lietuvą. 1957–1958 m. dirbo valstybinėje grožinės literatūros leidykloje, Kauno viešojoje bibliotekoje. Dėl KGB nuolatinio persekiojimo buvo priverstas pakeisti profesiją, nuo 1958 m. Kaune dirbo sandėlininku, kitą darbą. Po 1965 m. nustota persekioti, leista apsigyventi Kaune.
1948 m. išvertė O. de Balzako romaną „Tėvas Gorijo“ (išleistas 1949 m., bet kalinamo vertėjo pavardė nenurodyta). Aktyviai dalyvavo Lietuvos atgimimo veikloje, rašė į spaudą. Dimisijos pulkininkas leitenantas, karys savanoris (1999 m. po mirties).
Palaidotas Kauno Romainių kapinėse.
Kėdė

Kėdė – baldas, skirtas atsisėsti. Pačios seniausios – kaladės – trinkos. Kėdės su atlošais ir be jų. Kėdė be atlošo, kai sėdynė įtvirtinta ant rėminės atramos, vadinama taburete.
Filologija

Filologija (gr. philologia, meilė žodžiui) – kalbotyros (lingvistikos),  literatūrologijos ir tautosakos mokslų visuma, tirianti atskiras kalbas arba jų grupes.
Oskaras Klemas

Biografija

O. Klemas savo karinę karjerą pradėjo praporščiku 1840 m. 1870–1875  m. buvo 17-osios pėstininkų divizijos (17-я пехотная дивизия) vadu, 1871 m. jam buvo suteiktas generolo leitenanto laipsnis. 1886 m. buvo paskirtas nedidelės Bendero tvirtovės komendantu, vėliau trumpai ėjo Maskvos komendanto pareigas, po to – išsiųstas tarnauti į Kauno guberniją.

Lietuvoje

Nuo 1887 m. rugsėjo 13 d. iki 1889 m. rugsėjo 4 d. buvo pirmuoju ką tik pastatytos Kauno tvirtovės komendantu, gyveno Aukštosios Fredos dvare, pertvarkytame karinėms reikmėms. Jam vadovaujant buvo užbaigta tvirtovės statyba, suformuota jos įgula, artilerija. Tai buvo trumpas, tačiau sudėtingas tvirtovės gyvavimo pradžios laikotarpis. 1889 m. balandžio 9 d. paskirtas Vilniaus karinės apygardos vadovo padėjėju, tačiau 1891 m. vasario mėn. generolo karjerą nutraukė mirtis.
Vilniuje tarnavęs bei miręs generolas buvo palaidotas Kaune, kaip manoma, jo paties valia. Pats generolas savo tarnybą tvirtovėje vertino kaip savo aukščiausią gyvenimo pasiekimą. O. Klemo kapas su masyviu antkapiniu akmeniu išlikęs senosiose Fredos kapinėse.
Anot miesto istorijos žinovų pasakojamos legendos, 1887 m. į Kauną atvykęs komendantas laukė Kauno gubernatoriaus vizito, manydamas, kad civilinė miesto valdžia turi pirma prisistatyti naujai karinei vadovybei. Tuo tarpu miesto gubernatorius manė kitaip ir taip pat laukė naujai paskirto komendanto prisistatymo civilinei vadovybei. Abu valdininkai du mėnesius negalėjo nuspręsti, kuris iš jų svarbesnis bei savo susipažinimą pradėjo nuo abipusių skundų į Peterburgą.

Šeima

Oskaras Klemas buvo septynių vaikų tėvas. Jo sūnus Vasilijus (Василий Оскарович Клемм, 1861-1938 m.)  buvo pirmuoju Rusijos imperijos konsulu Indijoje, Rusijos pilietinio karo metais buvo admirolo A. Kolčako diplomatiniu atstovu Vladivostoke. Vyresnis Oskaro brolis Vilhelmas Klemas (Вильгельм Карлович Клемм, 1815–1891 m.) buvo žinomu carinės Rusijos topografu bei dailininku, vadovavo Vyriausios inžinierių valdybos braižybos dirbtuvėms.
2011 m. Kaune viešėjo Bolton-King-Beck-Klemm-Grootten  šeimos atstovai, susirinkę iš Anglijos, Australijos, Prancūzijos bei Suomijos. Saugodami istorinę atmintį apie savo giminės garsųjį protėvį, jie aplankė vietas, susijusias su generolo O. Klemo gyvenimu.
Please

Dainų sąrašas

Visų dainų žodžių autoriai yra Neil Tennant ir Chris Lowe, išskyrus „Love Comes Quickly“, prie kurios be Tennant ir Lowe prisidėjo albumo prodiuseris - Stephen Hague.
Luena

Istorija

Kolonijiniais laikais miestas buvo žinomas kaip Vila Luzas (Vila Luso). Čia vyko intensyvios Angolos pilietinio karo kovos. 
2002 m. Luenoje nužudytas ir palaidotas UNITA lyderis Jonas Savimbi.
FK Vikingai

Istorija

Sporto mėgėjų klubas „Vikingai“ – tai visuomeniniais pagrindais veikianti organizacija, vienijanti įvairaus sporto mėgėjus ir bendraminčius.
Nuo 2017 m. sezono LFF III lyga žaidžianti komanda vadinasi "Lietava". O Jonavos rajono pirmenybėse ir toliau žaidžia "Vikingų" pavadinimu. Taip pat buvo nuspręsta dalyvauti Futsalo A lygoje.

Komandos logotipas

Ankstesniame logotipe buvo pavaizduotas kamuolys ir vikingų šalmas su ragais. Dabar mėlynas skydas, o jame pavaizduota balta gulbė, kuri yra ir miesto herbe. 2017 m. pasikeitus klubo pavadinimui, buvo pakeistas ir klubo logotipas.

Pasiekimai

Didžiausi pasiekimai pasiekti Futsalo varžybose. Kovojo Futsal taurės turnyruose.