google/wiki40b huggingface dataset:
Turizmas Albanijoje

Turizmas Albanijoje yra vienas iš svarbiausių šios šalies ekonomikos sektorių. Daugiausiai turistų į Albaniją atvyksta iš Europos, taip pat iš Azijos ir iš JAV.
Šalis pasižymi turtingu archeologiniu paveldu iš Ilyrų, Senovės Graikijos, Senovės Romos ir Osmanų imperijos laikų, nepaliestais paplūdimiais, kalnais, tradiciniais patiekalais, Šaltojo karo artefaktais, unikaliomis tradicijomis ir svetingumu.
Šalis, pagal ją aplankančių turistų skaičių (3,8 mln.), užima 25-ąją vietą (iš 47-ių šalių) Europoje. „Lonely Planet“ įvertino Albaniją kaip kelionių kryptį numeris vienas 2011 m. „The New York Times“ reitingavo Albaniją ketvirtoje vietoje iš 52 krypčių, kurios bus aplankytos 2014 m.

Bioįvairovė

Beveik trečdalis Albanijos teritorijos (10 000 km²) yra miškinga ir gausi savo flora. Albanijoje auga apie 3 000 skirtingų augalų rūšių, dauguma jų yra naudojami medicininiais tikslais. Dideli juodųjų pušų, bukų ir kėnių miškai yra randami aukštikalnėse, 1 800 m virš jų jūros lygio.
Albanijos miškuose gyvena nemaža didelių žinduolių populiacija – rudasis lokys, pilkasis vilkas, gemzė ir šernas.

Pasaulio paveldas

Albanijoje gausu ežerų. Šalyje yra trys seniausi ir didžiausi pietų Europos ežerai: Skadaro ežeras, Ochrido ežeras ir Prespos ežeras.
Dauguma turistų atvyksta iš Kosovo, Makedonijos, Juodkalnijos, Graikijos ir Italijos.

Nacionaliniai parkai

Butrinto nacionalinis parkas yra įtrauktas į The Guardian Europos nacionalinių parkų dešimtuką. Labiausiai Butrintas yra žinomas dėl savo antikos laikų paveldo. Jame priešistoriniais laikais gyveno ilyriečių gentys. Yra išlikusių istorinių paminklų.
Karaburuno-Sazano nacionalinis jūrų parkas yra vienintelis nacionalinis jūrų parkas Albanijoje. Jis yra pietų Albanijoje, Vliorės apskrityje, kur Otranto sąsiauris atskiria jį nuo Salento Italijoje tik 72 km.
Liogaros nacionalinis parkas yra žinomas dėl savo gyvybingos floros ir faunos su daugiau nei 100 skirtingų laukinių gyvūnų ir paukščių rūšių, įskaitant elnius, laukines kates, lapes ir t. t.
Dajti nacionalinis parkas – nutolęs 26 km į rytus nuo sostinės Tiranos. Parke gyvena retos gyvūnų rūšys. Prespos ežeras yra aukščiausias tektoninis ežeras Balkanuose, esantis 853 m aukštyje.
Paširvintys

Vandens malūnas

Nuo 1933 iki 1954 metų Paširvintyje, 1,2 km atstumu nuo Širvintos upės žiočių, veikė Paširvinčio vandens malūnas. Medinis vandens malūno pastatas ar įrengimai nėra išlikę, tačiau užtvankos ir pamato dalys vis dar matomos Šventosios šlaituose ir vagoje.
Džambatista Fredianis

Džambatista Fredianis (Frediani Giambattista, Frigidiannus, Frediani di Luca, XVII a. II pusė) – italų architektas.
Malabas

Istorija

Miestą 1827 m. įkūrė britai ir pavadino Klarensu (Port Clarence arba Clarencetown). Vėliau jis atiteko ispanams, kurie čia įkūrė Ispanijos Gvinėjos koloniją, o miestą pavadino Santa Izabele (Santa Isabel). 1968 m. miestas tapo nepriklausomos valstybės sostine, o 1973 m. pervadintas į Malabą.
Visos moterys taip daro

Turinys

Diana, ištekėjusi už Paolo, nesiliauja šiam būti neištikima. Dar daugiau, ji nieko neslėpdama pasakoja vyrui apie savo nuotykius, tačiau šis jos istorijomis netiki, manydamas, kad tai tik žmonos fantazijos, skirtos paįvairinti jų seksualinį gyvenimą. Vis tik kartą, žmonai grįžus iš Venecijos, kur ji susitiko su meilužiu Alfonsu, Paolo pastebi ant jos kūno žymes, kurios įtikina, kad Diana jį tikrai apgaudinėja. Išėjęs iš namų, jis nusprendžia rasti moterį, su kuria galėtų atkeršyti žmonai...
Eritrazma

Eritrazma (erythrasma < gr. erythraino - raustu) – lėtinė odos liga, kurią sukelia Corynebacterium minutissimum rūšies korinebakterijos.
Jos gyvena odos raginio sluoksnio paviršiuje, odos raukšlėse. 
Ligai plisti padeda padidėjęs prakaitavimas, asmens higienos nesilaikymas, odos dirginimas dėl trynimosi kūno raukšlėse, padidėjusi aplinkos temperatūra ir drėgmė. Eritrazmai būdingos didėjančios, susiliejančios gelsvai arba rudai rausvos dėmės kirkšnyse, tarpupirščiuose, pažastyse, po krūtimis. Dėmių neniežti ir neskauda. Jų paviršius būna lygus arba raukšlėtas, kartais pleiskanojantis. Negydoma liga gali komplikuotis į egzemą. 
Gydoma, pažeistas vietas tepant antibakteriniu tepalu arba tirpalu. Dėvimi natūralaus pluošto drabužiai.
Alfonsas Kazlauskas

Alfonsas Kazlauskas (g. 1937 m. spalio 30 d. Panemunės k. (Šakių raj.)) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

Biografija

Pirmąsias muzikos žinias gavo iš tėvo vargonininko ir muzikos mokytojo. Baigęs Kazlų Rūdos vidurinę mokyklą, 1957–1961 m. muziką studijavo Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute (diriguoti mokė Antanas Jozėnas). Kurį laiką choro dirigavimą dar studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (prof. Konrado Kavecko klasė).
Nuo 1961 m. rudens – Kauno 22-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, moksleivių choro vadovas. 1964–1966 m. – Kauno vaikų muzikos mokyklos akompaniatorius.
Nuo 1962 m. – Kauno profsąjungų kultūros rūmų berniukų choro „Varpelis“ chormeisteris, 1979–1983 m. – meno vadovas ir dirigentas. Toliau plėtojo kolektyvo kūrybinį ir koncertinį gyvenimą; be daugelio klasikinių ir šiuolaikinių kūrinių, 1981 m. birželio 5 d. Kauno filharmonijoje berniukai atliko V. A. Mocarto Mišias C-dur. „Varpelį“ A. Kazlauskas parengė 1980 m. respublikinei dainų šventei – konkurse pelnė antrąją vietą, Baltijos respublikų berniukų chorų 1981 m. sąskrydžiui Tartu, 1982 m. berniukų chorų šventei Kaune. 1982 m. respublikiniame chorų konkurse „Dainuoja darbo Lietuva“ berniukai laimėjo antrąją vietą. Jie koncertavo Kaune, Vilniuje, Klaipėdoje, Palangoje, 1982 m. – Rygoje ir Veimare (Vokietija), dalyvavo kompozitoriaus Viktoro Kuprevičiaus gimimo 80-ųjų metinių minėjimo jubiliejiniame koncerte (1981 m. sausio 26 d.).
1963–1966 m. chorvedys buvo Kauno 3-osios ligoninės moterų choro vadovas, 1969–1971 m. – mišriojo choro „Kauno audiniai“ meno vadovas ir dirigentas. Kolektyvą parengė 1970 m. respublikinei dainų šventei, surengė keletą koncertų, su juo lankėsi Bulgarijoje. Kurį laiką vadovavo Kauno mokytojų mišriajam chorui, buvo Kauno politechnikos instituto studentų dainų ir šokių ansamblio „Nemunas“ ir „Jaunystė“ mišriojo choro chormeisteris, Juozo Naujalio meno vidurinės mokyklos akompaniatorius.
1984–1992 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos studentų mišriojo choro „Daina“ meno vadovas ir dirigentas. Chorą išmokė nemaža įvairių kūrinių, dažnai koncertavo, parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei, 1990 m. – Lietuvos tautinei dainų šventei, 1988 m. – Baltijos respublikų studentų dainų šventei „Gaudeamus-X“ Vilniuje ir 1991 m. „Gaudeamus-XI“ – Rygoje, koncertavo Lenkijoje ir Bulgarijoje. Chorą tada lankė apie 50 merginų ir 26 vaikinai. Be chorų, chorvedys apie 10 metų vadovavo Lietuvos veterinarijos akademijos moterų ir vyrų vokaliniams ansambliams ir kitiems Kauno miesto meno mėgėjų kolektyvams.
A. Kazlauskas – Kauno miesto dainų švenčių dirigentas, 1981 m. – Baltijos respublikų berniukų chorų sąskrydžio Tartu (Estija) ir 1991 m. – Baltijos studentų dainų šventės „Gaudeamus-XI“ Rygoje (Liepojoje) dirigentas.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Audronė Jarackaitė

Biografija

1972 m. baigė Utenos 2-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Nuo 1979 m. liepos Molėtų rajono liaudies teismo stažuotoja, nuo 1980 m. gegužės Biržų rajono liaudies teismo teisėja, nuo 1981 m. balandžio Mažeikių, Joniškio, Kauno rajono liaudies teismų teisėja (Joniškio rajono liaudies teismo pirmininkė), nuo 1988 m. gruodžio Lietuvos Aukščiausiojo Teismo, nuo 1995 m. Lietuvos apeliacinio teismo teisėja.
Moka anglų, rusų kalbas.
Dakas

Dakas (angl. cotton duck, duck, duck cloth, duck canvas, iš ol. doek 'lino drobė') – sunkus tankus drobinio pynimo medvilninis audeklas, panašus į kanvą. Gaminamas ir lininis dakas, bet šis naudojamas rečiau.
Dakas naudojamas įvairiems gaminiams, pradedant nuo šlepečių ir baigiant palapinėmis ir smėlio maišais.
Kauliai

Istorija

Minimi nuo 1534 m.
Kakta

Kakta – veido viršutinė dalis, esanti virš akių; smegeninės priekinė dalis. Kaktos pagrindą sudaro kaktikaulis. Kakta iškilios formos, tvirta, sudaro 2 gumburus. Kaktą išgaubia galvos smegenų kaktinės sritys. Kakta šonuose pereina į smilkinius, apačioje ribojama antakinių lankų ir tarpantakio, viršuje – plaukų ribos (skalpo). Kaktos oda plona, nedidelis raumenų ir riebalų sluoksnis.
Vyrų kakta būna nuožulnesnė negu moterų, pasižymi ryškesniais antakių lankais.
Judinant kaktos raumenis, išreiškiamos įvairios mimikos (pvz., suraukti antakiai – pyktis, įtampa, pakelti antakiai – nustebimas ir kt.). Dėl tokių mimikų vėliau kaktoje atsiranda ryškios raukšlės. Pagal kaktos formą dažnai sprendžiama apie žmogaus būdą (pvz., lietuviškai užsispyręs žmogus dažnai vadinamas kietakakčiu), kaktos sritis įvairiose kultūrose puošiama, žymima apeiginėmis žymėmis (pvz., hinduistų bindi arba tilaka ženklai).
Rocket Man

Reikšmė

Daina buvo įkvėpta „The Rocket Man“ trumpos istorijos, pasirodžiusios žurnale „The Illustrated Man“, taip pat David Bowie dainos „Space Oddity“, išleistos 1969 m. (įdomu tai, kad abi dainas prodiusavo Gus Dudgeon), nors Elizabeth Rosenthal knygoje „His Song: The Musical Journey of Elton John“ teigiama, kad dainos idėja kilo po to kai tekstų autorius Bernie Taupinas stebėjo skriejančias žvaigždes (arba lekiantį lėktuvą).
Joje dainuojama apie astronauto jausmus, kuriam tenka palikti savo šeimą, kad atliktų jam pavestą darbą. Bernie dainai parašo tokius žodžius: "She packed my bags last night, pre-flight. Zero hour: 9 a.m. And I'm gonna be high as a kite by then.", kadangi į kosmonautus nebėra žiūrima kaip į herojus, verčiau kaip į kasdienę pareigą atliekančius darbuotojus. Tai baladė, atliekama pianinu, atmosferą išryškinančiu sintezatoriumi bei slaidine gitara.
Trūbakiai

Aplinkinės gyvenvietės

NarvydžiaiKlaišiaiDidieji Rūšupiai – 4 km
Skuodas – 8 kmPakalniškiaiAleksandrija – 5 km

Etimologija

Kaimas vadintas dviem vardais: Trūbakiais ir Ivoniškė (Ivaniškiais) . Sutinkamas ir dvigubas pavadinimas: Jwaniszki albo Trubakie (Ivaniškiai arba Trūbakiai, 1846 m.), Trubakių (Ivoniškės) km. (1923 m.) ir pan.
Pirmasis vardas kilo iš asmenvardžio Trūbakis, o antrasis – iš kito asmenvardžio Ivonas (Ivanas) daugiskaitinės formos.
Vrančos apskritis

Geografija

Vakarinę dalį užima Rytų Karpatai ir jų priekalnės (Kurburės Karpatai), rytuose paviršius leidžiasi į Sireto slėnį. Svarbiausios upės yra Siretas ir jo intakas Putna.
Apskritis yra seismiškai aktyvioje srityje, 1977 m. čia įvyko stiprus žemės drebėjimas.
Bubleliai

Istorija

XX a. pr. Bubleliai buvo Rimavičiams priklausęs dvaras Kėdainių valsčiuje.
Australijos vėliava

Australijos vėliava buvo išrinkta 1901 m. visoje šalyje vykusio dizaino konkurso metu. Po kelerių metų ją patvirtino Australijos ir D. Britanijos valdžia, nors tikslios vėliavos detalės buvo keletą kartų netyčia arba per nesusipratimą pakeistos. Dabartinės detalės buvo paskelbtos 1934 m., o 1954 m. vėliava buvo juridiškai pripažinta „tautine Australijos vėliava“. Tai stilizuota Mėlynosios vėliavos versija: mėlynas fonas su Jungtinės Karalystės valstybine vėliava viršutiniame kairiajame ketvirtyje ir ir didelė septyniakampė Sandraugos žvaigždė, simbolizuojanti šešias Australijos Sandraugos valstijas ir kitas teritorijas; kitoje vėliavos pusėje vaizduojamas Pietų Kryžiaus žvaigždynas, sudarytas iš penkių baltų žvaigždžių: vienos mažos penkiakampės ir keturių didesnių septynkampių.
Be Mėlynosios vėliavos egzistuoja dar keletas Australijos vėliavų: Aborigenų vėliava, Toreso sąsiaurio salų gyventojų vėliava ir Gynybos pajėgų vėliavos. Australijoje vyksta diskusijos dėl dabartinės vėliavos – siūloma ją pakeisti taip, kad vėliava atspindėtų respublikonų judėjimą.

Spalvos

        Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 280; RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 38, 127.
        Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 186; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 210, 16, 52.
        Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.
Nepaprastos lenktynės

Maršruto žymekliai

Maršruto žymeklis yra dvispalvė vėliavėlė, kuri nurodo kur yra kitas vokas, pažymi automobilius, kuriais dalyviai turi važiuoti, nurodo kryptį ir kt.
Žymekliai yra naudojami nuo pirmojo sezono, tačiau pirmajame sezone jie buvo geltoni su balta juosta. Antrajame sezone baltą spalvą pakeitė raudona, vėliau spalvos nekito.

Užuominos

Užuominos tai yra vokas, kuriame yra informacija, kuri nurodo, ką toliau daryti. Užuominos būna kelių rūšių:

Route Information (Nurodymai)

Šioje užuominoje yra nurodoma, kur vykti, arba ką daryti toliau.

Detour (Pasirinkimas)

Šioje užuominoje reikia pasirinkti iš dviejų rungčių, ir vieną atlikti. Rungtį atlieka abu komandos nariai.

Roadblock (Rungtis)

Rungtis yra užduotis, kurią vienas komandos narys turi kuo greičiau ir tiksliau atlikti.

Fast Forward (Šuolis)

Šuolis yra rungtis, kurią įvykdžiusi komanda iškart gali važiuoti į stotelę ir pralesti kitas rungtis. Šuolį vykdo abu komandos nariai, ir šią rungtį gali įvykdyti viena komanda, o kitos komandos turi grįžti ir įvykdyti visas likusias užduotis

U-Turn (Sulėtinimas)

Sulėtinimas, įvestas nuo 12 sezono. Viena komanda gali sulėtinti kitą. Per žaidimą galima lėtinti tik vieną kartą. Sulėtinta komanda artimiausioje pasirinkimo rungtyje turi atlikti abi rungtis.

Speed Bump (Papildoma rungtis)

Tai rungtis, kurią turi vykdyti komanda, kuri anksčiau atvyko paskutinė ir nebuvo pašalinta bei gavo šią rungtį.
Laukžemės senosios kapinės

Vieta

Įrengtos aukštumos šlaite, besileidžiančiame link upės slėnio. Teritorijos ribų ir laidojimo žymių nesimato. Ties viduriu slūgso apleista žvyrduobė. Palei šiaurinį pakraštį aukštumos šlaitu link upės leidžiasi senkelis, šalia kurio stovi Lietuvos–Latvijos valstybinės sienos riboženklis. Į pietus - pietryčius nuo kapinių prasideda Laukžemės kapinynas. Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Teritorijos plotas – 0,01 ha.

Istorija

Kapinės vadinamos Markapiais, Švedų, Žvyzdrų, Žvyro kalnu. Pasakojama, kad tai buvusios pirmosios Laukžemės kapinės. Jose laidoti nuo maro mirę gyventojai, taip pat XVI–XVIII a. apylinkėje žuvę Švedijos kariai. Kapinėse nuo seno stovėjo keli aukšti mediniai kryžiai.
XIX a. įrengus Laukžemės parapijos kapines, senosios kapinės buvo apleistos ir pamirštos, o jose buvę kryžiai sunyko. XX a. 4 dešimtmetyje pradėjus jų teritorijoje kasti žvyrą, buvo randama žmonių kaulų ir įvairių senienų. Nuo XX a. vidurio karjeras apleistas, kapinės nebeardomos.
Kultūros vertybių registre neregistruotos.
Jazo kultūra

Jazo kultūra – ankstyvojo geležies amžiaus indoiraniečių archeologinė kultūra.

Arealas

Jazo kultūra 1500-1100 m. pr. m. e. buvo paplitusi nedidelėje teritorijoje Baktrijos ir Margianos laikotarpiu.

Kultūra

Apie Jazo kultūrą žinoma iš Avestos. Nerasta jokių šios kultūros laidojimo paminklų, nes zoroastrizmo kultūros areale mirusieji buvo paliekami atvirame lauke sudraskyti grifams.
Rinkmenos plėtinys

Rinkmenos plėtinys – keli (dažniausiai 3) simboliai rinkmenos pavadinime, einantys po rinkmenos vardo ir taško, žymintys failo tipą (pavyzdžiui, index.htm).
Istoriškai rinkmenų plėtiniai pradėti naudoti Digital firmos operacinėse sistemose apie 1970-uosius, labiausiai išpopuliarėjo OpenVMS sistemoje, iš kurios tokį rinkmenų tipų identifikavimą perėmė DOS ir Windows.
Kai kuriose OS (pvz., Windows) rinkmenų plėtiniai vienareikšmiškai nustato rinkmenos tipą bei pačios OS elgesį su atitinkama rinkmena, pvz., kompiliuotos programos gali būti vykdomos tik jei jos yra apibrėžtus plėtinius turinčiose rinkmenose (pvz., .exe ar .com), plėtinių išsaugojimą palaiko tokiose OS naudojama rinkmenų sistema, pvz., FAT ar Files-11 turi rinkmenų plėtiniams skirtus laukus. Kitos OS išplėtimo informaciją naudoja tik kaip pagalbinę, o plėtinys egzistuoja tik kaip rinkmenos vardo dalis, pvz., MacOS visą informaciją saugo resursų šakoje (angl. resource fork), o rinkmenos plėtinys naudojamas tik tuo atveju, jei resursų šakos nėra, UNIX rinkmenos tipą nustato, remdamasi ir plėtiniu, ir rinkmenos viduje esančia informacija, o programų atveju – dar ir vykdymo teisėmis bei kitais rinkmenos atributais.
Rinkmenos plėtinys yra paprastas, bet nepatikimas būdas identifikuoti rinkmenos tipui: pvz., gali būti rinkmenos be plėtinio, plėtinys gali būti neteisingas, tas pats rinkmenos tipas gali būti žymimas keliais skirtingais plėtiniais, galų gale, tas pats plėtinys gali būti naudojamas kelių tipų rinkmenoms, pvz.: .doc rinkmenos seniau buvo naudojami tekstinėms rinkmenoms, dabar jie naudojami Microsoft Word dokumentams, .nfo plėtinys buvo naudojamas informaciniams tekstams, bet naujesnėse Windows versijose jį naudoja MS Info programa, Linux naudojamą programų paketų plėtinį .rpm taip pat naudoja ir Real Player programa.
Ofelija (palydovas)

Pastabos apie pavadinimą

Vienas asteroidas vadinamas tuo pačiu vardu – 171 Ofelija.
Maethojo nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 990,00 km² plotą ir apima Amfoehoto (Amphoe Hot) ir Maečaemo (Mae Chaem) apylinkėse.
Ona Balevičiūtė

Biografija

1973 m. baigė Krikštonių vidurinę mokyklą, 1977 m. Vilniaus pedagoginį institutą, fizikos mokytoja, 2000–2003 m. kvalifikavosi Švedijoje, Izraelyje.
1977–1984 m. Pivašiūnų vidurinės mokyklos mokytoja, direktoriaus pavaduotoja. 1984–1989 m. LKP Alytaus miesto komiteto instruktorė, 1989–1996 m. Alytaus 6–os vidurinės mokyklos mokytoja.
1992–1996 m. Seimo nario padėjėja, 1996–1997 m. Vyriausybės atstovė Alytaus apskrityje. 1997–2000 m. Alytaus miesto savivaldybės kontrolierė, 2000 m. Alytaus miesto mero patarėja. 2001 m. – 2004 m. Alytaus apskrities viršininko pavaduotoja. Nuo 2005 m. Alytaus miesto savivaldybės ekonomikos ir investicijų departamento direktorė, mero patarėja.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus skyriaus narė, skyriaus tarybos pirmininko pavaduotoja, LSDP tarybos narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP), 2003 m. kovo – balandžio mėn. (LSDP) ir 2011 m. (atsistatydino) Alytaus miesto savivaldybės tarybos narė.
Kartupėnų piliakalnis

Piliakalnis

Kartupėnų piliakalnis dar vadinamas Kiaukalniu, Sargučiu. Iš vakarų ir šiaurės vakarų piliakalnį juosia Kartupis, iš pietų - Nemuno slėnis, šiaurės rytų pusėje tęsiasi aukštuma, nuo kurios jis atskirtas 25 m pločio (viršuje) ir 2,5 m gylio grioviu bei 7 m aukščio ir 21 m pločio pylimu, supiltu aikštelės r. gale. Šlaitai statūs, 20 m aukščio. Aikštelė stačiakampė, 36x28 m dydžio. Piliakalnio šiaurės vakarų šlaite, 4 m žemiau aikštelės, yra 2 m pločio terasos liekanų. Piliakalnio šiaurės rytų papėdėje, kyšulio tęsinyje, yra senovės gyvenvietė. Piliakalnis datuojamas XIII a.-XIV a. Jis apardytas, jo aikštelės šiaurinę ir vakarinę dalis nuplovė Kartupio upelis, pastaruoju metu tvarkomas.

Aplinkiniai piliakalniai

Meškininkų piliakalnis 20 kmKalnujų piliakalnis 25 kmGabrieliškių piliakalnis 24 kmPanemunės pilis 2 km
Antkalniškių piliakalnis 11 kmRaudonėnų piliakalnis 5 km
Gedimino kapas 16 kmMaštaičių piliakalnis 9 kmKlepų piliakalnis 25 km
Kudirkos Naumiesčio piliakalnis 38 kmPlokščių piliakalnis 8,5 km
Eišenas

Istorija

Viduramžiais pastatyta pilis. 1880 m. atidaryta geležinkelio stotis, 1969 m. uždaryta.
Gazişehir Gaziantep FK

Istorija

Klubas įkurtas 1988 m. Nuo 2019/2020 m. sezono žaidžia Superlygoje.
Merck's Warenlexikon

Merko prekių leksikonas (vok. Merck's Warenlexikon, Klemens Mercks Warenlexikon) – vokiškas prekybos, pramonės ir verslo žinynas, 1871–1922 išleistas keletą kartų.

Apimtis

10 000 straipsnių. Aprašomi gaminiai bei įvairios prekės, buvusios to meto prekyboje bei rinkoje. Chemijos, technikos gaminiai, fabrikatai, vaistai, dažai, Kolonijinės prekės, žemės ūkio produktai, materialinės ir mineralinės žaliavos.

Leidimai

Pirmasis Klemens Merck'o leksikonas išleistas 1871 m. (vok. Neuestes Waaren-Lexikon für Handel und Industrie). Išleido Spamero leidykla Leipcige.
Paantraštinis pavadinimas – Aprašymas prekyboje pasitaikančių gamtinių ir pagamintų gaminių, o būtent kolonijinių, materialinių, vaistinių ir spalvinių prekių, mineralų ir naudingų iškasenų produktų, chemijos - technikos ir kitokių fabrikatų tiksliau nusako leidinio turinį (vok. Beschreibung der im Handel vorkommenden Natur - und Kunsterzeugnisse, namentlich der Kolonial-, Material-, Droguerie - und Farbwaaren, Mineralien - und Bodenprodukte, chemisch - technischer und anderer Fabrikate.
Aukštoji našlaitė

Biologija

Tai daugiametis 15–30 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas status, kaip ir visas augalas, apaugęs trumpais plaukeliais, tolygiai lapuotas. Lapai 3–7 cm ilgio, lancetiški arba kiaušiniškai lancetiški, pamate nukirsti arba negiliai širdiški; prielapiai labai stambūs, lapiniai, lancetiški, apatinėje dalyje įpjaustytai dantyti, viršutinėje lygiakraščiai. Viršutiniai prielapiai ilgesni už lapkočius, o viduriniai tokio pat ilgio.
Žydi gegužės–liepos mėnesiais. Žiedai stambūs, iki 2 cm ilgio. Vainiklapiai šviesiai mėlyni, su tamsiai mėlynais ruoželiais ir balsvu pamatu. Plinta sėklomis, kurias gali išnešioti ir skruzdėlės. Dėžutė briaunota, smailiaviršūnė, plika.

Paplitimas ir augimvietės

Natūraliai paplitusi Skandinavijoje, Atlantinėje, Vidurio ir Rytų Europoje, Vakarų Sibire, Šiaurinėje Azijoje. Lietuvoje labai reta, aptikta Prienų bei Vilniaus apylinkėse.
Auga drėgnuose miškuose bei krūmuose, pamiškėse, upių slėniuose, užliejamose pievose.

Apsauga

Aukštoji našlaitė įrašyta į saugomų augalų sąrašus 1981 m.  Augalas nyksta naikinant buveines – kertant bei sausinant miškus, keičiant upių slėnius.
Egipto ekonomika

Egipto ekonomika yra stabili mišri ekonomika, didžiausia tarp Šiaurės Afrikos šalių. Tai buvo labai centralizuota planinė ekonomika, nuo prezidento Gamalio Nasero laikų orientuota į importo pakeitimą. XX a. paskutiniame dešimtmetyje keletas TVF priemonių, kartu su išorės skolų nurašymu dėl Egipto dalyvavimo Įlankos karo koalicijoje, padėjo Egiptui pagerinti savo makroekonominius rodiklius. Nuo 2000 m. vykdytos struktūrinės reformos, tarp jų fiskalinės ir monetarinės politikos, mokesčių reformos, privatizacija, nauji verslą reguliuojantys įstatymai, padėjo Egiptui tapti labiau į rinką orientuotai ekonomikai ir sulaukti užsienio investicijų. Dėl reformų ir pasikeitusios ekonominės politikos metinis augimas tarp 2004 ir 2009 m. vidutiniškai siekė 8 proc., tačiau vyriausybei nepavyko šio augimo paskirstyti ir pagerinti plačiosios gyventojų masės ekonominės padėties, ypač augant bedarbystei ir nepilnam užimtumui. Po 2011 m. revoliucijos Egipto užsienio valiutos rezervai sumažėjo nuo 36 mlrd. dolerių 2010 m. gruodžio mėn. iki 16,3 mlrd. 2012 m. sausio mėn., o 2012 m. vasario mėn. „Standard & Poor’s“ reitingų agentūra sumažino Egipto kredito reitingą ilgalaikėje perspektyvoje nuo B+ iki B. 2013 m. S&P sumažino Egipto ilgalaikio skolinimosi reitingą nuo B- iki CCC+, o trumpalaikio skolinimosi reitingą nuo B iki C dėl susirūpinimo šalies galimybėmis pasiekti savo finansinius tikslus ir išsaugoti socialinę taiką praėjus dviem metams po Hosnio Mubarako nuvertimo, kuris žadėjo naują erą šalies gyvenime.

Antroji respublika ( nuo 2012 m.)

Egiptui reikia stiprinti ekonomiką, kad ją mažiau veiktų išorinės kilmės krizės, didinti produktyvumą, konkurenciją, investuoti į žmogiškąjį kapitalą, taisyti rinkos iškraipymus ir didinti pasitikėjimą vyriausybe. Svarbiausiai iššūkiais naujai išrinktam prezidentui ir vyriausybei yra korupcijos pažabojimas biurokratinėse struktūrose ir politinėje sistemoje. Egipto ekonomika tebėra veikiama didelio nuosmūkio po 2011 m. revoliucijos ir vyriausybei reikia atkurti augimą, rinkų ir investuotojų pasitikėjimą.

Žemės ūkis

XX a. aštuntajame dešimtmetyje, nepaisant ženklių investicijų į žemės ūkio naudmenų plėtimą, žemės ūkis prarado savo kaip svarbiausio ekonomikos sektoriaus vaidmenį. Žemės ūkio produktų eksporto dalis, kuri 1960 m. pagal vertę sudarė 87% visos produkcijos eksporto, 1974 m. nukrito iki 35%, o 2001 m. iki 11%. 2000 m. žemės ūkyje buvo sukurta 17% BVP ir 34% visų darbo vietų.
Pagrindine kultūra buvusi medvilnė nebėra tokia svarbi eksporto prekė.