Petras Lisauskas

Petras Lisauskas (g. 1981 m. lapkričio 29 d. Alytuje) – Lietuvos šokėjas, aktorius, choreografas, šiuolaikinio šokio kūrėjas bei režisierius, VšĮ Šokio teatro „PADI DAPI Fish“ ir meno grupės „Žuvies akis" narys, Lietuvos kino apdovanojimo „Sidabrinė gervė“ ir Kultūros ministerijos Jaunojo kūrėjo premijos laureatas, Auksinio scenos kryžiaus nominantas (2012, 2013 m.). Nuo 2015 m. Alytaus miesto teatro Meno vadovas.

Biografija

Gimė architektų šeimoje. Tėvas – dailininkas ir architektas.
Baigė Alytaus dailės mokyklą ir Jaunojo architekto mokyklą prie Vilniaus Gedimino technikos universiteto. Mokykliniais metais garsėjo kaip perspektyvus sportininkas, buvo kūjo metikas (treneris Jonas Baltrušaitis). Pelnė daug medalių. Lietuvos kūjo metimo čempionas, Lietuvos lengvosios atletikos jaunių čempionate nurungęs 9 konkurentus, laimėjo auksą. Baigęs Adolfo Ramanausko–Vanago vidurinę mokyklą, Kauno technologijos universitete studijavo architektūrą. Kadangi dėl nepažangumo turėjo kartoti kursą, nusprendė atsisakyti studijų; dėl to tėvas nutraukė finansavimą. Dirbo Kaune, o vėliau ir Vilniuje. Buvo barmenas, prekių saugojimo zonos darbuotojas („Senukuose“), valytojas.
Išmėginęs įvairius laikinus darbus, 2003 metais paskutiniuoju numeriu sąraše įstojo į Lietuvos muzikos ir teatro akademijos (LMTA) aktorių-šokėjų kursą, nors iki tol tebuvo matęs iki penkių spektaklių. Dėl antsvorio (tuo metu būdamas 1,85 m ūgio, svėrė 102 kilogramus) ir netinkamo pasirengimo patyrė įvairių traumų, tarp jų – tarpslankstelinį nervų uždegimą. Ilgą laiką negalėjo jo išsigydyti, pusmetį vos paeidavo. Dalinis judėjimo apribojimas paskatino gilintis į judesio technikas, taip pat atsisakyti žalingų įpročių, rūkymo ir alkoholio vartojimo. Antrame kurse Trakų pilyje pradėjo dirbto Viduramžių puotos vedėju–juokdariu. Šiame darbe išmoko betarpiško bendravimo su žmonėmis, pasijuokti iš savo klaidų, improvizuoti. Per pažįstamą Vytautą Kontrimą susidomėjo socialine klounų veikla bei Sahadža joga. Baigęs kelis seminarus, pradėjo linksminti sergančius vaikus įvairiose ligoninėse. Prieš Kalėdas dirbdavo (ir iki šiol dirba) Kalėdų Seneliu. Pirmąjį Jono Vaitkaus režisuotą spektaklį šoko Nacionaliniame operos ir baleto teatre. Po pertraukos 2008 metais LMTA Teatro ir kino fakultete baigė aktorių-šokėjų kursą (Vadovė Aira Naginevičiūtė-Adomaitienė), vaidybos bakalauras. 2013 m. Klaipėdos universiteto (KU) Menų fakultete, Režisūros katedroje, baigė teatro režisūrą, įgijo magistro laipsnį.
Yra ~17 spektaklių choreografas bei režisierius. Dirba kaip laisvai samdomas menininkas. 2007 metais gavo meno kūrėjo statusą. Šoko daugiau kaip 30 spektaklių ir projektų. Sukūrė 7 vaidmenis dramos projekruose. Vaidino ir šokio su tokiais kūrėjais – Oskaro Koršunovo „Vienatvėje dviese“, Anthony Minghella „Madamme Butterfly“, Jono Vaitkaus „Ugnyje ir tikėjime“ ir kituose pastatymuose. Dirbo su Loreta Juodkaite. Svarbiausi darbai teatre – Vyčio Jankausko „Pėdsakai“, toliau sekęs pirmas Lisausko darbas „Sankryža“ su Tautvilu Gurevičiumi, Roberto Wilsono opera „Pasija pagal Joną“ (Lietuvos nacionalinis operos ir baleto teatras, 2007 m.). Gastroliavo su „Sankryža“, taip pat ir su „La Mariée“ (A. Šeiko). Su „Sankryža“ pasirodė Rusijoje, Londone ir Italijoje, o su „La Mariée“ – Vokietijoje.
Dalyvavo Kontaktinės improvizacijos festivalyje Latvijoje. Po šokio spektaklio „Sankryža“ pastatymo kartu su grupės draugu Tautvilu Gurevičiumi „Menų spaustuvėje“ (Vilniuje) Agnija Šeiko pakvietė į šiuolaikinio meno festivalį „PLArTFORMA“. Dirbo Vilniuje, šoko Kauno šokio teatre „Aura“. Klaipėdos šiuolaikinio šokio studijos „Žuvies akis“ (Vadovė Agnija Sarulienė) šokėjas ir dėstytojas. Klaipėdos universitete choreografijos bei teatro katedrų studentams dėstė scenos judesį. Nuo 2015 metų Alytaus miesto teatro meno vadovas.
2012 metų pabaigoje kartu su Agnija Šeiko ir Goda Giedraityte Klaipėdoje įsteigė šiuolaikinio šokio teatrą VšĮ „PADI DAPI Fish“. 2012 m. laimėjęs profesionalių šokėjų vyrų atranką, dalyvavo meistriškumo kursuose, kurių metu susipažino su Palle Granhoj nuo devintojo dešimtmečio vystoma „Obstrukcijos technika“ („Obstruction technique“) ir pradėjo šokti danų choreografo Pallė Granhojaus šokio spektaklyje „Vyrai ir Mahleris“ (angl. Men & Mahler), inicijuotame tarptautinio tinklo „DNA: Development of New Art“. Po repeticijų Granhøj Dans teatre Orhuso mieste (Danija) ir Liublianoje (Slovėnija), kurioje buvo ir spektaklio premjera, 2012–2013 metais spektaklį pristatė tarptautiniuose festivaliuose DNA tinklo šalyse (Lietuvoje premjera įvyko 2012 metų rugsėjo pabaigoje tarptautinio šiuolaikinių menų festivalio „Plartforma“ metu Klaipėdoje). Spektaklis yra „Granhøj Dans“ koprodukcija. „Men & Mahler“ buvo pripažintas geriausiu 2012 metų šokio spektakliu Danijoje, pelnė „Reumert“, lietuviško Auksinio scenos kryžiaus analogo, apdovanojimą. Nuo 2013 metų pradėjo bendradarbiavimą su Danų fizinio teatro atstovais Don*Gnu
2013 metais artėjančių šv. Velykų proga Didįjį ketvirtadienį Klaipėdoje su profesionaliais atlikėjais (muzikantais ir dviem dainininkėmis) debiutavo su Giovanni Battista Pergolesi (1710–1736) kūriniu „Stabat Mater“ kaip režisierius; jis „Stabat Mater“ atlikėjams taip pat sukūrė kostiumus ir minimalistinį scenovaizdį. Projekto premjera įvyko 2012 metų vasarą. Vėliau sakralinio teatro kompozicija buvo pristatyta Kražių festivalyje, Šiaulių Frenkelio viloje, Pakruojo ir Druskininkų bažnyčiose. Spektaklis jau parodytas daugiau nei 20 kartų. Šiuo savo darbu Petras Lisauskas 2012 metų sausį Klaipėdos universitete apsigynė dramos režisūros magistro laipsnį.
2013 metais Berlyno Meno centre (Vokietija) šoko spektaklyje „Laisvų vietų aikštelėje nėra“, šokio operoje „WASTED LAND“ (Lietuvos šokių pristatymuose). Tarptautiniame šiuolaikinio šokio festivalyje „Naujasis Baltijos šokis '13“ ir 2013 m. lapkričio 27-30 d. Šiaulių dailės galerijoje vykusiame Šiuolaikinio meno festivalyje „VIRUS 18“ Klaipėdos menininkų grupė „Žuvies akis“ Vilniuje pristatė choreografo Petro Lisausko kompoziciją „TUAŠ“ (šokį, poeziją ir muziką jungiantis pasirodymas). 2013 metais režisuotas interaktyvus šokio spektaklis „Virvė, virvelė, virvytė, virvogalis“ („VVV+v“), skirtas vaikams nuo 6 iki 11 metų (Idėja: Petras Lisauskas. Choreografija ir šokis: Petras Lisauskas, Darius Berulis, Inga Kuznecova. Muzika: Saulius Petreikis). Lodzėje (Lenkija) susipažino su amerikiečių choreografe Rosanna Gamson, kuri po spektaklio „Men & Mahler“ pakvietė į Los Andželą bendram projektui, vėliau kartu bendradarbiavo.
Šokio seminarų vedėjas, improvizacijos pedagogas. Klaipėdoje veda užsiėmimus vaikams ir jaunimui „Žuvies akies“ šokio studijoje. Su kolege Dovile Binkauskaitė dalyvauja gydytojų klounų projekte „Raudonos nosys“. Dirbo šokio pedagogu privačioje VšĮ Klaipėdos „Universa Via“ tarptautinėje mokykloje. Kūrybiško mokymo mokykloje programos „Kūrybinės partnerystės“ kūrybos agentas (Kelmės rajono Kražių gimnazija, Alytaus rajono Simno specialioji mokykla, Klaipėdos siuvimo ir paslaugų verslo mokyklos projektas „Šokantis žmogus“, Kelmės rajono Elvyravos pagrindinės mokyklos projektas „Kalbos raiškos mokymasis per istorinės teatrinės pjesės statymą“, Šiaulių rajono Meškuičių gimnazijos projektas „ŽONGLIRUOJU ir keičiuosi“, Telšių rajono Nevarėnų pagrindinės mokyklos projektas „Pažink mane – pažink save“). Praktikuoja sahadža joga, susidomėjęs ja studijų metais, dirbdamas vaikų studijoje, kasmet dalyvaudamas vaikų studijos organizuojamoje stovykloje.
2009 metais Petras Lisauskas debiutavo režisierės Ramunės Čekuolytės–Che kino juostoje „Stiklainis uogienės“. Čia jis nusifilmavo su Romu Ramanausku, Daliumi Skamaraku, Rasa Marozaite, Edita Užaite ir kitais aktoriais. Dėl „Sidabrinės gervės“ geriausio antraplanio metų aktoriaus kategorijoje su P. Lisausku konkuravo Albinas Keleris („Atsisveikinimas“) ir Marius Repšys („Bergenas“).
Šiuolaikinio šokio asociacijos narys.
Vedęs. Žmona – Edita – klaipėdietė, su kuria po studijų grįžo gyventi į Klaipėdą. Dukra Lada. Sūnus Pranas.