google/wiki40b huggingface dataset:
Navalis

Navalis – 4 žvaigždučių viešbutis, nuo 2002 metų veikiantis Klaipėdos miesto centrinėje dalyje. Viešbutyje įrengti 28 verslo klasės kambariai. Pirmame aukšte veikia europietiškos virtuvės restoranas. „Navalis“ įsikūręs istoriniame, 1863 metais už Klaipėdos miesto filantropo pirklio J. Liudviko Vynerio lėšas pastatytame pastate.
Yra dvi modernios konferencijų salės su visa reikalinga organizacine įranga (skaidruolių projektorius, staliukas projektoriui, kilnojamasis ekranas, konferencinė lenta, bloknotai, rašikliai, televizorius, internetas, tribūna lektoriui).
Marek Czasnojć

Biografija

Gimė 1942 m. spalio 14 d. Trakuose. Po karo emigravęs į Lenkiją, įsidarbino Ščecino uoste. 1968 m. pradėjo dirbti Głos Szczeciński redakcijoje. Keliaudavo su pramoniniais ir keleiviniais laivais po Amerikos pakrantes, Ramųjį vandenyną. Fotografo nuotraukas įsigydavo daugelis Lenkijos redakcijų ir leidyklų. Iki 1998 m. priklausė Lenkijos fotografų sąjungai, bet vėliau tapo laisvuoju menininku.
Oldenburgas

Istorija

Oldenburgas pirmą kartą paminėtas 1108 m. Tuo metu jis buvo vadinamas Aldenburgu. Miestas tapo svarbus dėl savo geografinės padėties (prie Huntės upės, kuria buvo vykdoma laivyba).
Miesto teises Oldenburgas gavo 1345 m.
1150−1667 m. miestas buvo grafų rezidencija, nuo 1774 m. − Holšteino−Oldenburgo kunigaikštystės sostinė, o 1918−1945 m. − Žemutinės Saksonijos administracinis centras.
1973 m. Oldenburge įsteigtas universitetas.
Oldenburge yra botanikos sodas.
MTZ-50

MTZ-50 (rus. МТЗ-50) – „Belarus“ markės traktoriai. Jie gaminti iki 1985 m. Per visą šio traktoriaus gamybos laiką pagaminta 1 256 800 vienetų. Jie tapo papuliarūs dėl universalumo ir įvairių panaudojimo galimybių, taip pat dėl paprasto ir sąlyginai pigaus remonto.

Techninis aprašymas

„MTZ-50“ turėjo „D-50“ variklį, kuris išvystė 55 AG (41 kW) ir turėjo 9 (+1) pavaras, leidusias jam leido pasiekti 25 km/h greitį. Variklis gali būti užvedamas starteriu arba paleidimo varikliu. Traktoriaus gabaritiniai matmenys: ilgis 3810 mm; plotis 1970 mm; aukštis 2470 mm. Traktorius svėrė 2,9 t. Taip pat buvo gaminamas modelis, turintis keturių varomųjų ratų sistemą; jis vadinamas MTZ-52.

Išvaizda

Pirmaisiais gaminimo metais buvo gaminami suapvalintu variklio gaubtu, bet vėliau buvo pakeistas į labiau kampuotą. Kabina taip pat apvalių formų, bet ji nepakito per visą gaminimo laikotarpį. Kabinos stogas buvo pusiau brezentinis, pusiau skardinis. Kabinos stogo priekinėje dalyje buvo ventiliatorius, skirtas kabinos vėdinimui. Šoniniai ir galinis langai buvo stumdomi.

Eksportas

„MTZ-50“ buvo eksportuojami į daugelį šalių, bet daugiausiai į Vakarų Europą. Mechaniškai jie niekuo nesiskyrė nuo įprastų modelių. Eksportui skirti traktoriai buvo dažomi raudonai, įprastiniai – mėlynai.
Chirardotas

Istorija

Pradžioje dabartinio miesto vietoje įkurtas ožkų ūkis La Čivatera. XIX a. vid. gyvenvietė pradėjo augti, 1852 m. įkurta oficialiai ir pavadinta prancūzų kilmės Kolumbijos generolo Atanasijaus Chirardoto (pranc. tarimu – Žirardo, Atanasio Girardot) garbei. XIX a. pab. pradėjo kurtis viešbučiai ir sanatorijos.
Tomas Vanagas

Tomas Vanagas (g. 1975 m. spalio 3 d. Klaipėdoje) – Lietuvos krepšininkas, daug metų atstovavęs Klaipėdos Neptūno krepšinio komandai.
Hilas

Demografija

2000 metų duomenimis jame gyveno 40 759 žmonės. Vidutinį namų ūkį sudaro 2,70 žmogaus, o vidutinę šeimą – 3,19. 24,7 proc. gyventojų buvo iki 18 metų, 10,3 proc. – nuo 18 iki 24, 24,4 proc. nuo 25 iki 44 metų, 23,9 proc. – 45 iki 64 metų ir 16,7 proc. – 65 metų ir vyresni.

Verslas

Hilo yra itin gerai išvystytas turizmo sektorius. Hilo veikia daug prekybos centrų, kino teatrų, viešbučių, restoranų ir įvairių parduotuvių miesto centrinėje dalyje.

Įžymūs žmonės

Robert Kiyosaki – ekonomikos teorijų kūrėjas, įžymus investuotojas, knygų autorius.
Katy Perry

Biografija

Gimė 1984 m. spalio 25 diena. Vaikystę praleido Santa Barbaroje, Kalifornijoje. Tėvai: Maurice Keith Hudson ir Mary Christine Perry – pastoriai. Turi brolį David Hudson ir seserį Angela Hudson-Lerche. Katy Perry turi portugališkų, vokiškų, airiškų ir angliškų šaknų. Baigė Dos Pueblos vidurinę mokyklą ir persikraustė į Los Andželo miestą.
Heinrich Leuthold

Biografija

Ciuricho ir Bazelio universitetuose studijavo teisę, filosofiją ir literatūrą. Dirbo mokytoju Lozanoje. 1857 m. atvyko į Miuncheną, dalyvavo poetų būrelio „Das Krokodil“ (jam priklausė Emanuelis Geibelis, P. fon Heise), propaguojančio grožio kultą ir klasicistines formas, veikloje. 1860 m. ir 1864 m. laikraščio „Süddeutsche Zeitung“ ir „Schwabische Zeitung“ redaktorius Štutgarte.
H. Leutoldas sekė XIX a. vokiečių poezijos tradicija (A. fon Platenu ir kt). „Lyrikoje“ (rinkinys Gedichte, išl. 1879 m.) vyrauja vienatvės, nevilties, skausmo, gyvenimo laikinumo motyvai, eilėraščiams būdinga griežta klasikinė forma (sonetas, eleginis distichas, odė, elegija, gazelė), skambi ir vaizdinga kalba, ryškus kritiškumas, satyriškumas. Dar sukūrė eiliuotų epų („Pentesilėja“, Penthesilea 1868 m., „Mūšis prie Zempacho“, Die Schlacht bei Sempach 1870 m., „Hanibalas“ 1871 m.).
H. Leutoldo poezijos yra išvertusi Salomėja Nėris.
Jurgis Chreptavičius

Biografija

Lietuvos bajorų Chreptavičių giminės atstovas, herbo „Odrowąż“ savininkas. Naugarduko pakamario Adomo Ivanovičiaus Chreptavičiaus (1557–1628 m.) ir Anos Kamaevskos sūnus.
Jam priklausė valdos Lipske (Gardino pavietas), Višnevas, Valanovas, Gaitiuniškės, Dovbutiškės, Gedeišiškės (Ašmenos pavietas), Glubokoje, Matkiškės, ir Gornostaišiškės (Lydos pavietas), turėjo namus Vilniuje ir Gardine.
Lenkijos-Švedijos karo (1600—1611) dalyvis, 1609 metais dalyvavo užimant Lifliandijos pilį Pernu. 1615 metais vadovaujant savo dvaro padaliniui dalyvavo ATR-Maskvos kare (1605–1618).
Sugrįžęs iš karo Jurgis Chreptavičius užsiėmė ūkininkavimu. Įsigijo dvarus, kurie buvo šalia giminės dvarų Višneve. 1617 metais nupirko Berezino palivarką, 1624 metais – Gončarų kaimą. Pastatė bažnyčią Višniove, kurioje ir buvo palaidotas, finansavo bažnyčios ir Dominikonų vienuolyno statybą Lukiškėse, netoli Vilniaus.
1639 metais Jurgis Chreptavičius buvo paskirtas Smolensko kaštelionu. Tų pačių metų vasarą priėmė savo dvare Lipske karalių Vladoslovą Vazą su jo dvariškiais. 1643 metais gruodžio 29 dieną po Jono Alfonso Liackio mirties gavo Žemaičių kašteliono pareigybę. 1645 metų sausį, po Zavadskio mirties buvo paskirtas Pernu vaivada. 1646 metų balandį, po Tomo Sapiegos mirties Jurgis Chreptavičius tapo Naugarduko vaivada.

Šeima

1611 metais vedė Siuzaną Nonhart (m. 1645), sodybos Gaičiūniškėse paveldėtoją. Vaikai: Bogdanas, Adamas, Jurijus, Jonas, Ana, Elžbieta ir Siuzana.
LiAZ

Istorija

Gamyklos pradžia yra 1937 m. įkurta medienos chemijos gamykla, 1944 m. ji paversta staklių, elektros įrengimų gamykla, o nuo 1959 m. pradėjo gaminti automobilius. LiAZ gamykloje pradėti gaminti ZIL-158 autobusai, kadangi ZIL persiorientavo prie sunkvežimių ir prabangių automobilių gamybos. Nuo 1967 m. gamykla pradėjo leisti savo sėkmingiausią modelį – LiAZ-677. Nuo 1986 m. pradėtas gaminti autobusas LiAZ-5256. Žlugus TSRS gamyklos veikla sulėtėjo, 1997 m. paskelbtas bankrotas. Nuo 2000 m. tapo susivienijimo „Rusijos Autobusai“, o nuo 2006 m. – „Grupės GAZ“ nare. Buvo pradėti gaminti naujos kartos autobusai, 2005–2012 m. taip pat gaminti troleibusai.
Rinkuškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis (Velnio Pilis) įrengtas Apaščios kairiajame krante esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 15x10 m dydžio. Papėdėje piliakalnis apjuostas 7–8 m pločio, 1 m gylio grioviu, geriausiai matomu šiaurinėje dalyje. Šlaitai statūs, 5 m aukščio. Aikštelės pakraščiai ir ryytinis šlaitas apardyti apkasų.
Piliakalnis pradėtas tvarkyti: nukirsta dauguma medžių. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 4500 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Auželių piliakalnis 26 km
Mežuotnės piliakalnis 47 kmKūlinių piliakalnis 48 kmKamardės piliakalnis 28 kmSkosos piliakalnis 39 km
Gribtanių piliakalnis 47 km
Knavų piliakalnis 48 kmĄžuolpamūšės piliakalnis 20 km
Šimonių piliakalnis 32 kmKlausučių piliakalnis 7 km
Bakšėnų piliakalnis 36 kmGudiškių piliakalnis 45 km
Strobukų piliakalnis 26 km
Žiobų piliakalnis 25 km
Kvietiškis (Kazlų Rūda)

Istorija

Iki 1960 m. Varnabūdės miške prie Kvietiškio stovėjo Vytauto paminklas. Veikė mokykla.
Ramūnas Karbauskis

Biografija

1987–1988 m. Lietuvos jaunių rusiškų šaškių rinktinės narys. Tarptautinių ir rusiškų šaškių kandidatas į sporto meistrus. Šiaulių rajono jaunimo centro steigėjas, Lietuvos ūkininkų sąjungos narys. Žmona Lina, sūnūs – Justinas ir Mantas. Brolis – teatro režisierius, Maskvos V. Majakovskio teatro meno vadovas Mindaugas Karbauskis.
Knygos „Naisių vasara“ bendraautoris, dviejų fotografijų albumų autorius. Naisių vasaros konkursų, švenčių vaikams iniciatorius ir mecenatas.
1988 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą, 1994 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą, įgijo mokslinio agronomo specialybę. 1990 m. įsteigė uždarąją akcinę bendrovę „Agrokoncernas“ . Agrokoncerno grupės prezidentas. Nuo 1998 m. ūkininkas.
1997–2001 m. Lietuvos valstiečių partijos pirmininkas. 1996–2004 m. ir nuo 2016 m. Seimo narys. Nuo 2000 m. spalio 24 d. iki 2001 m. gegužės 15 d. Seimo Pirmininko pavaduotojas. 1997–2000 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2009 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos pirmininkas, nuo 2012 m. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos pirmininkas.
Nuo 2006 m. Lietuvos šaškių federacijos prezidentas. Nuo 2009 m. Lietuvos žemaitukų asociacijos vicepirmininkas. Serialo „Naisių vasara“ scenarijaus autorius ir mecenatas, festivalio visai šeimai „Naisių vasara“ sumanytojas ir mecenatas. Naisių vasaros teatro steigėjas ir mecenatas. 2013 m. kartu su Andriumi Mamontovu įkūrė paramos ir labdaros fondą „Švieskime vaikus“. Baltų dievų muziejaus, Inkilų muziejaus, Baltų žolynų muziejaus, Krašto istorijos muziejaus Naisiuose sumanytojas ir mecenatas. Šiaulių rajono jaunimo centro steigėjas.
Pinigų kaina laike

Pinigų kaina laike arba pinigų kaina įvertinant laiko faktorių – koncepcija, paremta tuo, kad pinigai turi atnešti nuošimčius, pinigų vertė didesnė negu tos pačios sumos pinigų vertė ateityje.
Vileika (upė)

Tėkmė

Srovės pradžia Baltarusijos Breslaujos rajone esančiame Pliusų ežere, vėliau upė teka daugiausiai šiaurės ir šiaurės rytų kryptimi per pelkėtas Peresveto ežero apylinkes. Aukštupyje vaga sureguliuota. Didžiausi intakai: Melnupytė, Kobilka, Perebrodjė. Žiotys Latvijoje, prie Upmalės kaimo. Ilgis 12 km, tame tarpe 11,5 km Latvijos (Kraslavos rajono) teritorija. Bendras baseino plotas – 70.1 km², tame tarpe 36,5 km² Latvijoje.

Pasienio upė

Dabartiniu metu upė 4,6 km atkarpoje sudaro gamtinę tarpvalstybinę Latvijos–Baltarusijos sieną. Ir viduramžiais Vileikos srovė skyrė valstybes. Baltarusių istorikas V.Voroninas, tyrinėdamas Lietuvos metriką, aptiko įrašą, kad 1529 m. Vilniuje posėdžiavęs Lietuvos seimas patvirtino LDK–Livonijos tarpvalstybinę sieną, ėjusią Kobylos (senasis Vileikos pavadinimas) upe.
Metrikoje minimas ir milžiniškas Kobylos akmuo, kyšojęs iš vandens Dauguvoje, netoli nuo dab. Vileikos žiočių. Nugludintas riedulys tarnavo kaip atskaitos taškas aprašant tarpvalstybinę sieną, bet kliudė laivybai. 1818 m. spalio 25 d. akmuo buvo sunaikintas, sprogdintojai prieš tai jį apmatavo: ilgis virš vandens paviršiaus buvo 34,1 m, o aukštis – 3,2 m. Žinomo archeologo Jūrio Urtano (jis yra išleidęs knygą apie išskirtinius Latvijos riedulius) nuomone, tai galėjo būti vadinamasis Boriso akmuo. Tokie stačiatikių kryžiumi ir slaviškais užrašais pažymėti Boriso akmenys yra aptinkami Dauguvos aukštupyje, dabartinės Baltarusijos teritorijoje. Norint hipotezę patvirtinti, reikėtų aptikti susprogdinto akmens nuolaužą su iškaltais ženklais. Tarp išlikusių akmeninių nuoskilų tai rasti nepavyko, gali būti, kad ieškomos nuolaužos guli apneštos dumblu Dauguvos dugne.
Kad upė Vileika buvo ir yra pasieniečių saugoma upė patvirtina ir kiti, neoficialūs (liaudiški) jos pavadinimai: Graničnaja (liet. Valstybinės Sienos), Polskaja (liet. Lenkijos) ir Beloruskaja (liet. Baltarusijos). Pastarieji du upėvardžiai naudoti senosios Livonijos ir dab. Latvijos gyventojų, kurie taip pabrėždavo, kad rytinis krantas priklauso Abiejų Tautų Respublikai ar Baltarusijai.
Robert F. Kennedy

Biografija

Robertas Kenedis gimė gausioje JAV airių katalikų verslininko ir politiko J. P. Kenedžio šeimoje. Buvo septintas vaikas iš devynių ir vienas iš keturių sūnų. Jo vyresnysis brolis Džonas Kenedis 1960 m. buvo išrinktas 35-uoju JAV prezidentu. R. Kenedis iki šeštos klasės mokėsi privačioje Riverdeilo berniukų mokykloje, vėliau pakeitė dar kelias mokyklas. Vėliau mokėsi Harvardo universitete, kurį 1948 m. baigė politikos mokslų bakalauru. 1951 m. baigė Virdžinijos universiteto Teisės mokyklą.
1952 m. vadovavo Dž. Kenedžio rinkimų į JAV Senatą kampanijai. Nuo 1953 m. iki 1960 m. JAV Senato komisijų teisės patarėjas. 1960 m. vadovavo Dž. Kenedžio rinkimų į JAV prezidentus kampanijai. Brolis, tapęs JAV prezidentu, Robertą paskyrė JAV generaliniu prokuroru. R. Kenedis rėmė afroamerikiečių pilietinių teisių judėjimą. 1962 m. aktyviai dalyvavo sprendžiant Karibų krizę. 1964 m. rugsėjį atsistatydino iš pareigų. Nuo 1964 m. lapkričio buvo išrinktas JAV senatoriumi. 1968 m. dalyvavo JAV prezidento rinkimų kampanijoje, kurios metu, birželio 5 d., po pasakytos priešrinkiminės kalbos, Los Andželo viešbutyje buvo mirtinai sužeistas palestiniečių teroristo S. Sirhano. Kitą dieną R. Kenedis mirė.
Naujinės valsčius

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Dalis valsčiaus kaimų anksčiau priklausė 1919–1954 m. egzistavusiam Ščebros-Olšankos valsčiui. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Atenai, Barščova Gura, Blizna, Brizgelis, Bušnica, Cisuvekas, Danovskiai, Jurizdika, Juzefovas, Kopanica, Krušnikas, Mankynė, Naujinė, Nove Gatnė, Olšanka, Osinska Būda, Pijavne Polskiai, Pijavne Velkiai, Podkruluvekas, Podnovinka, Povalai, Sokolnė, Stare Gatnė, Strenkovizna, Ščeberka, Ščebra, Ščepkai, Tabalis, Valnė ir Zakontai.

Valsčiaus gamta

Dalis valsčiaus teritorijos yra Vygrių nacionaliniame parke ir Kaleitų ežero draustinyje. Valsčiuje teka Bliznos ir Ščeberkos upės.
Gurbai (Šiauliai)

Aplinkinės gyvenvietės

Saveikiai – 3,7 km
Vaišnoriai – 1,8 km
Beržėnai – 2,8 km
Dargaičiai – 2,3 km
Šilmikiai – 6,4 km
GRUZDŽIAI – 4,3 km 
 Karveliai – 2,6 km
Dimšiai – 4,3 km 
 ŠIAULIAI – 22 km
Taurakiai – 4,5 km
Mustenių pilkapynas

Mustenių pilkapynas – pilkapynas Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, tarp Mustenių ir Baubonių kaimų, Semeliškių seniūnija.

Tyrimai

Buvo 18 pilkapių, išsidėsčiusių 4 grupėmis, jie nukentėjo 1969 m. per melioraciją ir nuo plėšikų. Pilkapyną tyrė Trakų istorijos muziejus 1970 m. (vadovė D. Andrašiūnaitė) ir 1973 m. (vadovas Algirdas Girininkas). Pilkapių sampilai yra 5–10 m skersmens, aukštis 0,9–1,5 m, supilti iš akmenų ir smėlio.
1970 m. ištirtas 1 pilkapis, rastas nedegintas mirusysis. Įkapės: antskydis, peilis, žalvarinė diržo sagtis. 1973 m. ištirti 4 pilkapiai: viename mirusiojo ir įkapių nerasta, kituose rasti sudeginti mirusiųjų palaikai tarp akmenų ir duobutėje po pilkapio sampilu. Virš duobutės aptiktos akmenų krūsnys. Įkapės: siauraašmenis pentinis kirvis, žalvarinė apyrankė storėjančiais galais. Kapai datuojami V a. – VII a. Radinius saugo Trakų istorijos muziejus.
Laiškas

Laiškas – raštiškas kreipimasis į konkretų adresatą – asmenį arba asmenų grupę. Laiškas dažnai perteikia ne tik faktinę informaciją, bet ir siuntėjo (adresanto) jausmus bei mintis. Laiškai rašomi nuo rašto atsiradimo pradžios (III tūkstantmečio prieš mūsų erą. Laiškų forma ištobulėjo antikos, viduramžių, renesanso ir švietimo laikais. Paplitus spaudai (ypač periodinei), laiškų, kaip informacijos šaltinio bei polemikos priemonės, vaidmuo sumažėjo.

Rūšys

Laiškai būna privatūs (adresatas privatus asmuo) arba visuomeninio dokumento pobūdžio (adresatas oficialus asmuo, visuomeninė grupė). Pagal formą - atvirlaiškis (atvirukas), elektroninis laiškas ir kt.
Kardifo miesto stadionas

Muzikos renginiai

Stadione yra koncertavę tokios grupės ar atlikėjai kaip: Stereophonics (2010 m. liepos 5 d.) ir Bon Jovi (2013 m. liepos 12 d.).
Pranas Urbonavičius

Biografija

Gimė Baublių dvare, bajorų šeimoje. Užaugo Gramališkio dvare netoli Gargždų. Mokėsi Gargždų pradinėje mokykloje, Paurupės progimnazijoje ir Liepojos gimnazijoje, 1885–1889 m. – Kauno kunigų seminarijoje.
Būdamas klierikas, dalyvavo lietuvių tautiniame sąjūdyje, bendradarbiavo Tilžėje leistame laikraštyje „Šviesa“, 1888 m. drauge su bendraminčiais įkūrė slaptą Lietuvos mylėtojų draugiją, buvo jos sekretorius. Draugijos nariai siekė išmokti sakyti pamokslus lietuviškai, versti į gimtąją kalbą religinę literatūrą, platinti lietuvišką spaudą.
1890–1891 m. redagavo laikraštį „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“, platino jį ir kitus katalikiškos krypties lietuviškus leidinius Grimališkio dvaro apylinkėse.
1891 m. rugsėjo 21 d. įšventintas kunigu ir paskirtas Plungės bažnyčios vikaru. Čia 1893 m. organizavo maldininkus budėti prie Kražių bažnyčios, kurią rusų valdžia ketino uždaryti.
1896 m. perkeltas į Mintaują aukštesniųjų mokyklų kapelionu, o 1897 m. paskirtas Kauno Šv. Trejybės bažnyčios vikaru ir mokyklos kapelionu, ėjo Jonavos bažnyčios kurato pareigas.
1901–1904 m. klebonavo Klovainiuose, rekonstravo bažnyčią, kleboniją ir jos palivarko pastatus.
1905 m. pradžioje paskirtas Salantų parapijos administratoriumi. Čia jis praleido didžiausią gyvenimo dalį, įsteigė vartotojų bendrovę „Kaukas“, įkūrė ir išlaikė pradinę „Saulės“ draugijos mokyklą mergaitėms, subūrė katalikiškojo jaunimo sąjungos „Pavasaris“ kuopą, 1906–1911 m. pagal architekto K. E. Strandmano projektą pastatė dvibokštę neogotikinę bažnyčią, atstovavo salantiškius 1905 m. Didžiajame Vilniaus Seime, o 1917 m. – Vilniaus konferencijoje.
Kuriantis nepriklausomai Lietuvos valstybei, 1918 m. sudarė Katalikų sodiečių komitetą, kuris tapo Salantų valsčiaus tarybos branduoliu, o 1919 m. pradžioje surinko pirmąjį parapijoje karių savanorių būrį ir organizavo jo apmokymus.
1918 m. gruodžio 5 d. pakeltas į Žemaičių vyskupijos kapitulos garbės kanauninkus. 1926 m. lapkričio 30 d. paskirtas naujai įkurtos Telšių vyskupijos generalvikaru, rūpinosi kurijos patalpų (vyskupo rūmų) ir kunigų seminarijos statyba. Už nuopelnus bažnyčiai 1930 m. pakeltas į popiežiaus Pijaus XI rūmų prelatus.
Be tiesioginių pareigų ir visuomeninės veiklos, rengė religines knygas. Kuprano slapyvardžiu 1908–1910 m. parašė 2-jų dalių maldaknygę vaikams „Leiskite mažučiams ateiti prie manęs“, 1920 m. – knygelę mergaitėms „Sesutei-Rūtelei“, 1922 m. – knygelę berniukams „Broliukui-Dobilėliui“ ir kt. Telšiuose 1931 m. išleido knygą „Spinduliai”, 1934 m. – eucharistinių maldų knygelę „Šventoji valanda“. 1939 m. baigė rašyti istorinį dviejų tomų veikalą apie rusų nukankintą arkivyskupą Juozapatą Kuncevičių (knyga dėl sovietų okupacijos nepasirodė, o rankraščio likimas nežinomas).
1940 m. liepos mėnesį prelatas atsisakė visų pareigų ir grįžo klebonauti į Salantus, kuriuose nepraėjus ne metams mirė. Palaidotas šventoriuje šalia jo statytos bažnyčios.
Prelatui atminti Salantų bažnyčios pagrindinio fasado sienoje įmūryta memorialinė lenta.
Išlikusiojo klaida

Išlikusiojo klaida (angl. survival bias) yra loginė klaida, kuomet pernelyg daug dėmesio skiriama žmonėms ar kitiems objektams kurie „išliko“ – praėjo vienokią ar kitokią atranką ir todėl tapo daug labiau pastebimi, prieinami analizei. Tai viena iš atrankos paklaidos rūšių.
Ši klaida trukdo matyti tikras problemas bei realius jų sprendimų kelius. Pavyzdžiui, Antrojo pasaulinio karo metu amerikiečiai susistemino iš mūšio grįžusių savo bombonešių pažeidimus ir planavo gerai apšarvuoti dažniausiai pažeidžiamas vietas. Tačiau buvo apsižiūrėta, jog nemažai rimtai šarvuoti siūlomų vietų nėra labai jau svarbios, tokiose vietose pažeistas bombonešis dar gali parskristi į bazę. Iš tiesų rimtai sugadinti lėktuvai iš mūšio nebegrįžo, todėl tokie pažeidimai nebuvo aprašyti. Susidarė klaidingas įspūdis, jog svarbiausiose, kritinėse vietose bombonešių šarvuoti nebūtina, nes pažeidimų ten „niekada nepasitaiko“. 
Klaida pasitaiko ir nagrinėjant įvairių firmų istorijas bei jų kelius į sėkmę. Daugelis naujai susikūrusių firmų bankrutuoja. Ne visada akivaizdu, kurios išlikusių firmų darbo taisyklės ar verslo planai buvo ypatingi, labai sėkmingi, o kas daug nesiskyrė nuo panašių dalykų firmose kurioms nepavyko.  Taip pat ir vienokios ar kitokios priemonės, kurios, manoma, kad padėjo kokią nors krizę atlaikiusioms firmoms išlikti, galbūt buvo ne prasčiau taikomos ir ten, kur nepadėjo. Todėl ir dauguma tokias priemones siūlančių konsultacinių firmų vengia pateikti jų patarimų sėkmės statistiką, apsiribodamos nedaugeliu sėkmingų pavyzdžių. 
Išlikusiojo klaida gali trukdyti įvertinant vieno ar kito įvykio pavojingumą. Pavyzdžiui, išnagrinėjus veterinarų ataskaitas, 1987 m. buvo paskelbta, jog iš didelio aukščio nukritusios katės susidžeidžia mažiau, nei nukritusios iš kiek mažesnio aukščio.  Iš pradžių tai buvo aiškinama tuo, jog krintanti katė pasiekia stabilų greitį, kuris toliau krintant nebedidėja, tačiau yra daugiau laiko užimti optimalią padėtį smūgiui į žemę. Tačiau dabar labiau tikima, jog daugelis iš tikrai aukštai nukritusių kačių tiesiog žuvo, taigi nepateko pas veterinarą ir todėl veterinarų duomenys išlikimo statistikai vertinti netinka. 
Yra aprašyta istorijų, kaip delfinai padėjo skęstantiems žmonėms, stūmė juos į krantą, padėjo laikytis ant vandens. Tos istorijos gali būti teisingos, tačiau niekas nebegali išgirsti nuskendusiųjų, kuriems greta buvę delfinai nepadėjo. 
Klaida taip pat pasireiškia nagrinėjant plačiai žinomų menininkų, politikų ar verslininkų biografijas. Žiniasklaida dažnai sureikšmina jų jaunystės lūkesčius, pastangas, praeities įvykius („metęs mokslus, ėmėsi verslo“ , „surinko pirmą kompiuterį pardavimui garaže“ ir pan.), nors ne visi jie yra vėlesnių didelių pasiekimų pagrindinė priežastis ir gali būti panašūs kaip ir daugelio kitų žmonių kuriems pavyko daug mažiau.  Būtent todėl tarp jaunų žmonių paplitęs įsitikinimas, jog tapti įžymiu menininku ar verslininku nėra labai sunku.
Juvencijus Petrulis

Biografija

1960 m. baigė Lietuvos Žemės ūkio akademiją, 1965 m. jos aspirantūrą. 1960–1962 m. ir 1965–2000 m. – asistentas, vyr. dėstytojas, docentas, vyr. mokslo darbuotojas, profesorius. 1972 m. suteiktas mokslinis docento vardas, 1990 m. – profesoriaus. 1967 m. LŽŪA Mokslo taryboje apgynė žemės ūkio mokslų kandidato disertaciją, 1988 m. Latvijos Žemdirbystės ir žemės ūkio ekonomikos instituto Mokslo taryboje – habil. dr. disertaciją tema: „Retardantų naudojimas intensyviai auginant javus“. 1968 m. stažavosi N. Vavilovo Augalininkystės institute Leningrade, 1975 m. – Maskvos K. Timiriazevo Žemės ūkio akademijoje, 1993 m. – Ch. Vaicmano mokslo institute Rechevote (Izraelis) ir Jeruzalės hebrajų universiteto Žemės ūkio fakultete Rechevote, 1998 m. – Lietuvos maisto institute. 2003–2007 m. Žemės ūkio enciklopedijos mokslinis konsultantas ir per 100 straipsnių autorius.
Lavoriškių piliakalnis

Piliakalnis

Išliko piliakalnio pietrytinio šlaito dalis ir papėdės gyvenvietė. Piliakalnio šiaurės rytinė dalis buvo sunaikinta 1904–1905 m. statant bažnyčią, kita dalis – 1934–1936 m., kasant žvyrą. Pietrytinis šlaitas iki 4 m aukščio, 37 m pločio. Į šiaurę nuo piliakalnio, Vilnios dešiniajame ir kairiajame krantuose buvusi papėdės gyvenvietė apima apie 1 ha plotą.

Aplinkiniai piliakalniai

Sužionių piliakalnis 34 kmGedimino pilis 24 kmPapiškių piliakalnis 22 kmLeoniškių piliakalnis 10 km
Didžiosios Kuosinės piliakalnis 14 km
Ngulu

Ngulu - labiausiai į vakarus nutolęs Japo valstijos atolas (80 km nuo Japo salos). Plotas - apie 1 km². 26 gyventojai (2008).