google/wiki40b huggingface dataset:
Joaquim Torra

Biografija

Žoakimas gimė vidurinės klasės šeimoje. Jo tėvas buvo inžinierius Santa Kolomos de Farnerso miestelyje. Žoakimas studijavo Barselonos jėzuitų mokykloje. Dalyvavo 1983 m. savivaldybių rinkimuose. 1985 m. baigė Barselonos universiteto teisės fakultetą. 1983–1987 m. tarnavo kariuomenėje. 1987–2007 m. dirbo Šveicarijos draudimo kompanijoje „Winterthur Group“. 2008 m. jis įkūrė leidyklą „A Contra Vent Editor“, kurioje užsiėmė literatūrine veikla.
2011 m. jis buvo išrinktas į Katalonijos nacionalinę asamblėją ir tapo Katalonijos kultūros organizacijos viceprezidentu. Per 2017 m. gruodžio mėn. vykusius Katalonijos parlamento rinkimus Žoakimas užėmė 11 vietą iš Barselonos koalicijos „Together for Catalonia“ sąrašo. 2018 m. gegužės mėn., po Karleso Pučdemono atleidimo, buvo pasiūlyta Toros kandidatūra. 2018 m. gegužės 12 d., 66 deputatai balsavo už, 65 – prieš, dar 4 susilaikė. 2018 m. gegužės 14 d. Kimas Tora buvo išrinktas Katalonijos vyriausybės vadovu.
Šiaurės Korėjos futbolo čempionatas

Istorija

Varžybos vyksta nuo 1977 m., kai buvo pradėti rengti nacionaliniai šalies čempionatai.
Apie 1960–1984 m. vykusias varžybas nėra duomenų.
1977–2009 m. vyko nacinalinės pirmenybės.
Nuo 2010 m. jos pakito ir tapo aukščiausia futbolo lyga.
Labiausiai tituluotas šalies klubas yra 4.25 SK (arba balandžio 25-osios) klubas.
Jozefas Liubomirskis

Biografija

Žymios Lenkijos magnatų Lioubomirskių giminės atstovas, herbo „Szreniawa“ savininkas. Karūnos didžiojo maršalkos Stanislovo Iraklijaus Liubomirskio (1642–1702) ir Elžbietos Denhof (1656–1702) sūnus. Broliai – Krokuvos vaivada Janas Teodora ir Pranciškus.
1726 metais Jozefas Liubomirskis gavo tituluotą Černigovo vaivados pareigybę ir tapo ATR senatoriumi.
Agryzas

Istorija

Agryzas minimas nuo 1646 m. Miesto statusas suteiktas 1938 m.
Lombardijos Lyga

Lombardijos Lyga – 1167 m. suformuota karinė šiaurės Italijos miestų sąjunga. Ji buvo sudaryta daugiausia Veronos Lygos miestų sąjungos pagrindu. Lombardijos miestų sąjunga buvo nukreipta prieš Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Frydricho I Barbarosos siekius panaikinti miestų laisves ir savivaldą. Lombardijos ir kiti miestai ją suformavo Pontid’oje, mažame miestelyje Lombardijoje. Lygos steigėjais buvo Ferara, Lodis, Milanas, Parma ir Pjačenca. Lombardijos lygoje dalyvavusių miestų skaičius buvo nepastovus, daugiausia jų buvo 20.
Po katastrofiško popiežiaus Aleksandro III pajėgų pralaimėjimo Monte Porzio mūšyje 1167 m. gegužę, Lombardijos Lyga tapo paskutine realia grėsminga jėga imperatoriui ir buvo popiežių remiama. 1176 m. Lombardijos Lygos kariuomenė Lenjano mūšyje sumušė Frydricho Barbarosos kariuomenę. Lombardijos lyga 1237 m. sumušė Frydricho II kariuomenę, tokiu būdu pasipriešindama jo siekiams pakeisti šiaurės Italijos valdymo sistemą.
Lina Rasikevičienė

Biografija

1972 m. baigė Kupiškio aštuonmetę mokyklą. 1982 m. baigė Panevėžio vakarinę vidurinę mokyklą. 1986 m. baigė Panevėžio politechnikumą.
1979–1986 m. AB „Ekranas“ montuotoja vakuumininkė, 1986–2006 m. metalo paruošimo cecho meistrė, meistrė technologė, pamainos meistrė, metalo paruošimo cecho laisvųjų profsąjungų pirmininkė.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio skyriaus narė, nuo 2001 m. Molainių grupės pirmininkė, nuo 2006 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja. Nuo 2001 m. LSDP tarybos narė. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos klubo pirmininkė, Panevėžio apskrities koordinatorė.
Vyras Algimantas, sūnūs Linas ir Mantas.
Šventadienis

Šventadienis – bulvarinis iliustruotas sekmadienio laikraštis, leistas 1934–1936 m. Kaune.

Istorija

Leido ir redagavo Vincas Vebras. Spausdino Kauno spaustuvė. Išėjo 71 numeris.
Poilsiui skirtas leidinys skelbė intriguojančio turinio rašinius, įvairius patarimus. Išspausdino V. Hugo, G. de Mopasano, I. Turgenevo kūrinių.
Čekijos futbolo varžybos 1989–1990 m.

1989–1990 m. pirmenybės

Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
Saulėgrąžų aliejus

Saulėgrąžų aliejus – augalinis aliejus, gaunamas iš saulėgrąžų sėklų. Plačiai naudojamas maisto gamyboje (kepimui, salotų, konservų užpilams). Pramoninė šio aliejaus gamyba 1835 m. pradėta Rusijos imperijoje, dabar pagrindiniai saulėgrąžų aliejaus gamintojai pasaulyje yra Rusija ir Ukraina. Tai populiariausias Lietuvoje naudojamas aliejus.
Aliejaus tankis esant 10 °C temperatūrai yra 920–927 kg/m³, užšąla esant -16–19 °C. 48–74 % aliejaus sudaro lininė rūgštis (ω−6 riebalinė rūgštis), 14–40 % aliejinė rūgštis (ω−9 riebalinė rūgštis), 4–9 % palmitinė rūgštis, 1–7 % stearinė rūgštis. 100 g saulėgrąžų aliejaus energetinė vertė – 3,699 kJ (884 kcal).
Saulėgrąžų aliejus pasižymi palyginti nedideliu sočiųjų riebalų kiekiu ir ženklia vitamino E dalimi. Šis aliejus neturi savito prieskonio ar aromato, todėl nepakeičia maisto skonio savybių. Rafinuotas saulėgrąžų aliejus tinkamas aukštoje temperatūroje ruošiamiems patiekalams, o nerafinuotas – šaltiems ar labai nekaitinamiems patiekalams, turi ryškesnį prieskonį ir spalvą.
Kaip ir kiti aliejai, saulėgrąžų aliejus tinkamas odos drėkinimui ir jos apsaugai nuo bakterijų.
Rykantai

Istorija

Rykantai (Rinkant) minimi XIV a. Kryžiuočių karo kelių aprašymuose.
Rykantai žinomi kaip viena iš pirmųjų reformatų gyvenviečių Lietuvoje. XVII a. minimas Rykantų dvaras.
FK Fazė Vilnius

Istorija

Komanda suburta 2002 m. kelių entuziastų, tuo metu dirbusių AB „Hansabankas“. 2004 m. atsiradus naujam rėmėjui ir prie komandos prisijungus naujiems žaidėjams, pavadinimas buvo pakeistas.  2007 m. klubas debiutavo LFF taurės turnyre.
Mozdokas

Istorija

Mozdokas įkurtas 1763 m. kaip karinė tvirtovė. Miestu tapo 1785 m., buvo svarbus karinis, prekybinis, tranzitinis taškas.
Punsko herbas

Punsko herbas (lenk. Herb gminy Puńsk) – herbas sukurtas Vladislovo Vazos laikais ir suteiktas Punsko kaimui kartu su miesto teisėmis. Ši informacija randama 1791 m. Stanislovo Augusto Poniatovskio, Punsko miesto teisių patvirtinimo dokumentuose. Herbe juodame fone, pavaizduotas Apaštalas Petras laikantis raktus. Šiais laikai herbas yra ir Punsko gyvenvietės herbas ir Punsko valsčiaus herbas.
Klaišių kapinynas

Vieta

Kapinynas įrengtas aukštumoje, kurios vakarinė dalis nukasta eksploatuojant žvyro karjerą, o šiaurinė dalis perkasta Antrojo pasaulinio karo įtvirtinimų. Teritorija pailga šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 175 m ilgio, 92 m pločio. Vakarinė, šiaurinė ir pietvakarinė dalys apaugusios mišku, o likusi – dirvonuoja. Pietrytinėje dalyje stovi akmuo, kurio šoninėse plokštumose iškalti kuršių papuošalų siluetai, o priekyje – žemaitiškas ornamentuotas kryžius ir anotacinis užrašas: „-DEGSNĖ- / TRUIKINŲ / SENKAPIAI / IX-XII a. / PLOTAS 3 ha“.
Teritorijos plotas – 1,32 ha.

Istorija

Kapinynas yra ties Klaišių ir Truikinų kaimų žemių riba, todėl dar vadinamas Truikinų senkapiais, kapinynu. XVI–XX a. pr. čia plytėjo Degsne vadinamos bendro naudojimo Truikinų ir Klaišių kaimų ganyklos. Pirmojo pasaulinio karo metais Klaišių kaimo gyventojams pradėjus kasti iš kalvos žvyrą ir smėlį, buvo aptikta geležinių ietigalių, kirvių, pjautuvų, žalvarinių grandinėlių, segių ir kt. senienų. Vakarinė kapinyno dalis nukasta XX a. II pusėje eksploatuojant karjerą. 1985 m. iš kapinyno į privačią kolekciją pateko žalvarinė apyrankė siaurėjančiais galais.
1972 m. kapinynas paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR959), 1997 m. įrašytas į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą, 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.
2009 m. Aleksandrijos bendruomenės ir Virginijaus Mitkaus iniciatyva pastatytas paminklinis-anotacinis akmuo.

Tyrimai

1983 m. tyrinėjo Bronius Dakanis.
Kapinynas datuojamas IX–XII a. Radiniai būdingi kuršių materialinei kultūrai.
Magdalenos departamentas

Geografija

Beveik visas departamentas išsidėstęs Magdalenos upės slėnyje. Rytinė dalis kyla į Siera Nevada de Santa Martos kalnus. Yra Tayrona nacionalinis parkas.

Ekonomika

Auginami bananai, kava, ryžiai, tabakas, juka, medvilnė. Pajūryje verčiamasi žvejyba.
Juozas Petrulis (1904)

Biografija

Mokėsi Biržų gimnazijoje, baigė Kauno Vytauto Didžiojo universitetą.
Kraštotyra J. Petrulis susidomėjo apie 1921 m. 1938–1944 m. Šiaulių „Aušros“ muziejaus darbuotojas. Dirbdamas Šiauliuose, dalyvavo muziejaus etnografinėse ekspedicijose, sukaupė daug aprašomosios medžiagos etnografijos fondams. Prisidėjo prie žurnalo „Gimtasai kraštas“ redagavimo ir leidimo, skelbė jame savo straipsnius. Antrojo pasaulinio karo metu gelbėjo Šiaulių geto žydus. 1947–1958 m. Lietuvos istorijos muziejaus direktorius, restauracijos skyriaus vedėjas. 1958–1975 m. – Lietuvos dailės muziejaus dailininkas restauratorius.
Restauravo D.Poškos Baublius, A.Baranausko klėtelę Anykščiuose.
Lietuvoje populiarino esperanto kalbą. 1964 m. Lietuvos kraštotyros draugijos garbės narys.
Jo rankraštinį archyvą (1731 vnt.) saugo Nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka. 
1980 m. „Jad Vašem“ J. Petrulį pripažino Pasaulio teisuoliu už indėlį gelbėjant žydus Holokausto metu.
Nechas I

Nechas I (gimimo vardas Nekau, mirė 664 m. pr. m. e.) – 26-osios (Saiso ar Saito) Senovės Egipto faraonų dinastijos pradininko Psamtiko I tėvas, Saiso valdovas.
Nechas I buvo Saiso valdovas, nužudytas 664 m. pr. m. e. Pagrindinės žinios apie jį yra iš asirų karalių Esarchadono ir Ašurbanipalo analų. Šiek tiek išliko egiptietiškų tekstų ir apie jį užsimena Herodotas. To meto Egipto faraonais buvo Kušo karalystės karaliai, tačiau provincijų vietinės monarchijos buvo gana savarankiškos. Saiso monarchija, atrodo, buvo galingiausia iš jų. 671 m. pr. m. e. asirų karalius Esarchadonas išvijo kušitus iš Egipto ir Nechas I išlaikė valdžią Saise. Kušitų karalius Taharka surengė atsakomąjį karinį žygį, į kurį 667−666 m. pr. m. e. kampanijoje atsakė asirų karalius Ašurbanipalas. Nechas ir kiti Egipto monarchai iš pradžių buvo lojalūs Ašurbanipalui, tačiau ilgainiui jie surezgė sąmokslą Taharkos naudai. Išaiškėjus sąmokslui asirai žiauriai susidorojo su egiptiečiais, sukilėlių miestai, tarp jų ir Saisas, buvo griaunami, gyventojams nudiriamos odos ir pakabinamos ant miestų sienų. Visi Egipto sukilę monarchai buvo nužudyti, išskyrus Nechą, kuris kažkokiais būdais sugebėjo įtikinti asirus savo nekaltumu. Nechui buvo grąžintos jo žemės, o sūnus Psamtikas paskirtas Atribio miesto valdytoju. 664 m. Taharkos įpėdinis, kušitų karalius Tanutamonas surengė invaziją į Egiptą, nugalėjo egiptiečius prie Memfio. Nechas I liko ištikimu asirams ir buvo nugalėtojų nužudytas.
Merkinės apžvalgos bokštas

Istorija

Bokštas įrengtas už Europos regioninės plėtros fondo ir Lietuvos Respublikos biudžeto lėšas (projektas „Saugomų teritorijų tvarkymas“). 2011 m. lapkričio 23 d. pasirašyta bokšto projektavimo sutartis su UAB „Rekreacinė statyba”. Projekto architektas – Arvydas Gudelis. Darbų sutartis su AB „Montuotojas MF Alytuje“ pasirašyta 2013 m. gruodžio 2 d. Įrengimo darbai pabaigti 2014 m. spalį. Bokštas lankytojams atidarytas 2015 m. vasario 13 d.
Karaliaus kalba

Turinys

1925 m. Jorko hercogas Albertas yra mikčius ir turi bėdų kalbėti viešai. Jo žmona Elžbieta siekia, kad logopedas Lionelis Lougas, taikydamas netradicinius metodus, padėtų jos vyrui, nors šis iš pradžių ir nenori. Tačiau išklausęs savo balso įrašo per Lionelio priėmimą Albertas grįžta į gydymą. Trečiojo dešimtmečio viduryje Alberto brolis Karalius Edvardas VIII išsižada sosto, šis atitenka Albertui, jis tampa Karaliumi Jurgiu VI. Iškart po to valdžioje įvyksta krizė ir Anglija paskelbė karą Vokietijai. Karalius Jurgis VI turi pasakyti kalbą savo tautiečiams, o jo draugas Lionelis padeda jam tai padaryti.
Rašytinė forma

Rašytinė forma - turinio išraiškos, įtvirtinimo forma; tekstas su jį patvirtinančiu parašu. Rašytine forma gali būti įtvirtinamas sandoris, asmens valia, pažadas (pvz., rašytinis pasižadėjimas neišvykti), skelbiamas koks nors dokumentas (pvz., įstatymas). Priešinga rašytinei yra žodinė forma. Dar gali būti elektroninė forma (skaitmeninė), notarinė forma. Rašytinės formos reikalavimą įtvirtina įstatymai (pvz., sandoriams - Civilinis kodeksas).
WU-17 rinktinė

Istorija

2017 m. suburta Lietuvos WU-17 rinktinė. 2017 m. išimties tvarka dalyvauja Lietuvos moterų futbolo A lyga pirmenybėse.

Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos

WU-17, tai merginų iki 17 metų Lietuvos rinktinė.
Antanas Algimantas Sprindys

Biografija

1934–1940 m. mokėsi Šiaulių pradžios mokykloje, 1940–1943 m. Šiaulių berniukų gimnazijoje, 1943–1944 m. Mažeikių gimnazijoje, 1944–1946 m. Viekšnių gimnazijoje. 1946–1952 m. studijavo Kauno valstybinio universiteto (nuo 1951 m. Kauno politechnikos institutas) Architektūros fakultete.
Nuo 1952 m. architektas Kaune. 1953–1976 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo architektas, 1965–1976 m. projektų vyriausiasis architektas. 1976–1987 m. miesto vyriausiasis architektas, miesto Statybos ir architektūros valdybos viršininkas. 1987–2007 m. dėstė projektavimo disciplinas Dailės akademijoje (buv. LSSR valstybinio dailės instituto Kauno Pramoninės dailės fakultetas), 1987 m. docentas.  Iliustravo vadovėlius, kūrė plakatus bei degtukų dėžučių etiketes.
1988–1990 m. Lietuvos kultūros fondo Kauno tarybos pirmininkas, vienas Istorijos muziejaus sodelio atkūrimo, buvusių paminklų atstatymo iniciatorių, o vėliau ir architektūrinės projekto dalies autorius. Lietuvos architektų sąjungos narys.
Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.
Senasis vengrų raštas

Istorija

Pagal plačiausiai priimtą versiją, vengrų rašto pirmtakas, senasis tiurkų raštas (iš šaltinių žinomas nuo 720 m.) susidarė iš iranėnų rašto sistemų (pehlevi, Sogdo) arba Indijoje naudoto Kharošthi rašto. Šios rašto sistemos savo ruožtu kilo iš aramėjų rašto. VII-VIII a. tiurkų ir vengrų gentys dažnai kontaktavo - tai rodo ir tiurkiškų skolinių gausa vengrų kalboje. Seniausias šaltinis su senuoju vengrų raštu yra X a. užrašas kaulinėje strėlinėje, rastas Homokmedžio kaime. Jo iššifruoti nėra pavykę. XIII a. Šimono iš Kežos kronikoje minima, kad sekėjai naudoja nelotynišką raštą. 1483 m. inkunabule, rastame Nikolsburgo pilies bibliotekoje, pateikta visa senoji vengrų abėcėlė su lotyniškais atitikmenimis. 1598 m. János Telegdi veikale Rudimenta Priscae Hunnorum Linguae aprašytas senasis raštas, pateikta maldos „Tėve Mūsų“ versija senuoju raštu. Nuo XIX a. pradėti moksliniai vengrų runų tyrinėjimai ir rekonstrukcija.

Abėcėlė

Senojo vengrų rašto abėcėlę sudaro 42 ženklai. Kaip ir senojoje tiurkų abėcėlėje, dalis priebalsių turi po 2 variantus, kurie vartojami su skirtingais balsiais. Paprastai rašoma iš dešinės į kairę.
Taip pat būta unikalių ženklų, žyminčių ne garsą, o visą žodį. Rašte plačiai vartojamos ligatūros (iš jų gali būti sudarytas ištisas žodis). Balsiai kartais praleidžiami (išskyrus: kai greta eina 2 ar daugiau balsių, kai žodis be užrašyto balsio gali būti suprastas nevienareikšmiškai, balsiai būtinai rašomi žodžio gale). Didžiosios ir mažosios raidės neskiriamos.
Sergej Piaseckij

Biografija

S. Piaseckij buvo neteisėtas neturtingo surusinto Lenkijos didiko Michailo Piaseckio ir Baltarusijos valstietės Klavdijos Kulakovič sūnus. Šeimoje buvo kalbama rusiškai. Jis baigė rusakalbių gimnaziją. Spalio revoliucija pakeitė jo gyvenimą – S. Piaseckij tapo antikomunistu ir, būdamas devyniolikos metų, prisijungė prie Baltarusijos antitarybinio, separatistinio judėjimo „Žaliasis ąžuolas“. 1920 m. įstojo į Lietuvos – Baltarusijos diviziją Lenkijos kariuomenėje. Dalyvavo Varšuvos mūšyje. Lenkijoje S. Piaseckij baigė karininkų kursus ir jį užverbavo karinė žvalgyba. Tačiau teigiama, kad, palikęs kariuomenę, jis Vilniuje užsiiminėjo čekių klastojimu, pornografijos gamyba. Vėliau jam buvo pavesta organizuoti rezidentų tinklą pasienyje, nes jis vienodai gerai kalbėjo lenkiškai, rusiškai, baltarusiškai. Todėl, S. Piaseckij persikelė į Rakovo miestelį, netoli Minsko, kuris pagal Rigos taikos sutartį tapo Lenkijos pasienio punktu ir faktiškai – kontrabandininkų sostine. Penkeris metus S. Piaseckij užsiėmė kontrabanda ir žvalgyba, vykdavo į Tarybinės Baltarusijos teritoriją. Tačiau jis įniko į kokaino vartojimą, tai buvo rimta bėda. Pasekoje dėl kelių skandalų Minske žvalgybininkai nusprendė nutraukti ryšius su S. Piaseckiu. Jau Lenkijoje S. Piaseckis organizavo nusikalstamą grupuotę: su buvusiais kontrabandininkais plėšė traukinius, kol buvo suimtas ir 1927 m. nuteistas 15 metų. Prasidėjus antrajam pasauliniam karui, S. Piaseckij atsidūrė Vilniuje, kur tapo antifašistinės organizacijos nariu, o vėliau dalyvavo formuojant Armiją Krajova Vilniaus krašte. Jam buvo pasiūlyta vadovauti ypatingam padaliniui, atsakingam už mirties bausmės vykdymą. S. Piaseckij organizavo žinomo Lenkijos emigracijos rašytojo Juzefo Mackievičias pabėgimą iš Vilniaus gestapo. 1946 m. S. Piaseckij emigruoja į Vakarus: iš pradžių – į Italiją, vėliau – į D. Britaniją. Iki savo mirties nuo vėžio jis rašė ir gyveno kukliai. Palaidotas Heistingse, D. Britanija.

Kūryba

Būtent kalėjime pasireiškė jo rašytojo gebėjimai. Pirmą romaną „Penktas etapas“ (1934) (lenk. Piaty etap) konfiskavo kalėjimo cenzūra. Tik autobiografinis romanas „Didžiosios Lokės meilužis“ (lenk. Kochanek Wielkiej Niedźwiedzicy), kuriame autorius aprašė savo kontrabandisto gyvenimo laikotarpį, 1937 m. pateko už kalėjimo sienų ribų ir jis buvo išleistas. Šio romano dėka tuberkulioze sirgęs autorius ne tik patyrė pasaulinę sėkmę (per dvejus metus romanas buvo išverstas į 11 kalbų), bet ir Lenkijos prezidentas jam suteikė malonę. 1938 m. S. Piaseckij buvo nominuotas Nobelio literatūros premijai.
Pumpėnų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia

Istorija

Spėjama, kad pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1638 m. (mat vienas 1915 m. į Rusiją išvežtas varpas buvo pažymėtas 1638 m. data). Iki 1675 m. Jurgis ir Povilas Zavadskiai įkurdino Pumpėnuose karmelitus ir jiems pastatė medinę bažnyčią. Ji su vienuolynu 1770 m. sudegė. Nuo 1782 m. veikė parapinė mokykla. Vienuoliams dovanotą palivarką su 16 kiemų iki 1784 m. atėmė Juozapas Šiška.
1784–1818 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1820 m. Pumpėnuose gyveno 5 vienuoliai karmelitai. Jie turėjo jurisdiką miestelyje. 1820–1832 m. bažnyčioje pastatyti 3 nauji altoriai. Rusijos valdžia 1832 m. vienuolyną uždarė, vienuolyno pastatas liko parapijai. 1880 m. gegužės 25 d. pavyskupis Aleksandras Beresnevičius bažnyčią konsekravo. Iš kunigo Teodoro Strasevičiaus palikimo 1803 m. pastatyta senelių prieglauda. 1830 m. iš akmenų išmūryta varpinė, apmūrytas šventorius.
1853–1859 m. klebonavęs J. Ulasevičius perstatė prieglaudą, išlaikė parapinę mokyklą, remontavo bažnyčią. Klebonas Jonas Šimkevičius 1898 m. įrengė 20 registrų vargonus (pirmieji vargonai įrengti iki 1804 m.), vargonus pastatė žinomas Panevėžio krašto vargondirbys Martynas Masalskis. 2007 metais vargonus restauravo Antanas Šauklys. Specialistai šį instrumentą vertina, nes vamzdžiai yra rankų darbo, veikiausiai gaminti paties M.Masalskio dirbtuvėse Ariogaloje. 1900–1915 m. klebonavęs Juozapas Viksva atstatė ūkinius trobesius, atnaujino bažnyčią, šventoriaus tvorą (palaidotas šventoriuje). 1912 m. įsikūrė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, 1913 m. įsteigęs arbatinę ir kepyklą.

Architektūra

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, turi ir klasicizmo bruožų, stačiakampio plano (64 × 32,5 m) halinė, bebokštė, su pusapskrite apside, 3 priestatais. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra senos kapinės, į tvorą įkomponuota akmenų skaldos mūro varpinė.
Šiaurės Jemenas

Šiaurės Jemenas − istorinis regionas Arabijos pusiasalyje, atsiradęs XIX a., kuomet dalį istorinio Jemeno (t. y. Pietinį Jemeną) užėmė Britų imperija.
Šiaurės Jemeną XIX-XX a. kontroliavo šios valstybės: Zaidi imamatas, Osmanų imperija, Jemeno karalystė, Jemeno Arabų Respublika.
1990 m. su Pietų Jemenu susijungė į dabartinį Jemeną.

Istorija

1839 m. Britanija okupavo Adeną ir tų pačių metų rugsėjo mėnesį paskelbė jį savo kolonija. Tai lėmė Jemeno padalijimą tarp Britanijos įtakotos pietinės dalies, ir Osmanų įtakotos šiaurinės dalies.
XIX a. šiaurinę kalnuotą Jemeno dalį kontroliavo imamai Kasimidai, o pajūrio žemumas − Osmanai. Imamatas patyrė labai stiprią vahabitų agresiją, nuo kurios reikėjo gintis, o tai nuolat silpnino valstybę. Nors vahabitai neįsigalėjo, 1848 m. dideles imamato sritis vėl susigrąžino Osmanų imperija, o 1872 m. Turkija įsigalėjo visame Šiaurės Jemeno regione.
1918 m. Šiaurės Jemenas tapo nepriklausomas nuo Osmanų imperijos kaip Jemeno Karalystė. Joje Kasimidai susigrąžino valdžią ir buvo tituluojami karaliais (melik). Ši valstybė turėjo ne tik išsikovoti nepriklausomybę nuo Turkijos, bet ir kariauti su stiprėjančia Saudo Arabija šiaurėje ir Adeno Protektoratu pietuose.
1962 m. Egipto inspiruotas sukilimas nuvertė imamą−karalių ir paskelbė Jemeno Arabų Respubliką, tačiau kadangi Jordanas ir Saudo Arabija rėmė rojalistus, šalyje kilo pilietinis karas, pasibaigęs tik 1968 m., kuomet galutinai įsitvirtino respublikinis valdymas.
1990 m. gegužės 22 d. Pietų Jemenas ir Šiaurės Jemenas susijungė į Jemeno Respubliką.
Raudona ir juoda (1983 filmas)

Turinys

Filme pasakojama apie įvykius Vatikane Antrojo pasaulinio karo metais, kuomet Romoje viešpatavo nacistai. Pagrindinis veikėjas, tėvas O‘Flahertis, gelbėja ir suteikia prieglobstį iš nelaisvės ištrūkusius kareivius, nepaklusdamas netgi popiežiaus nustatytai nesikišimo politikai. Pagrindinis jo „oponentas“ – SS pulkininkas Kapleris, besistengiantis įvesti mieste savo geležinę tvarką...
Pasvalio rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

Veikla

Rajono meru išrinktas Gintautas Gegužinskas, jo pavaduotoju Sigitas Kanišauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Marijonas Žagunis.
Zaratustra

Zaratustra (apie 628 m. pr. m. e. – apie 551 m. pr. m. e.) – Persijos pranašas ir zoroastrizmo religijos pradininkas. Gimė Rage mieste Midijoje, magų šeimoje. Zaratustra gyveno dabartinio Irano šiaurėje. Apie jo gyvenimo pradžią nėra duomenų, tačiau žinoma, kad suaugęs jis pradėjo skelbti savo sukurtą religiją. Pradžioje jis susidūrė su stipriu pasipriešinimu, tačiau sulaukęs keturiasdešimties jis atvertė į savo religiją Šiaurės Rytų Irano valdovą Vištapsą, kuris tapo pranašo gynėju. Taip pat jis skelbė savo idėjas Rytų Irake, Vidurio Azijoje, Afganistane. Zaratustra laikomas Gatų (Giesmių), seniausios Avestos dalies, autoriumi.
Zaratustros vardas Avestoje minimas kaip Zaratuštra ir Avestos kalba reiškia „turintis auksinių kupranugarių“.
Kirk Penney

Karjera

Krepšininkas karjerą pradėjo Naujosios Zelandijos lygoje, o vėliau žaidė NCAA bei NBA lygose. 2005–2006 m. sezoną krepšininkas rungtyniavo Tel Avivo „Maccabi“ komandoje.
2006 m. sezoną krepšininkas pradėjo „Žalgirio“ komandoje, tačiau vasario 15 d. buvo nuspręsta išsiskirti su krepšininku dėl LKL pirmenybėse galiojančio legionierių limito. Naujazelandietis Kauno komandai vidutiniškai pelnydavo po 9,8 taško.
2007 m. vasario 16 d. tapo Berlyno ALBA komandos iš Vokietijos, nariu. Pirmosiose savo rungtynėse krepšininkas per 18 min. pelnė 11 taškų.
Pasibaigus 2006–2007 m. sezonui K. Penney nusprendė nebetęsti legionieriaus karjeros ir grįžo į Naująją Zelandiją, kur pasirašė kontraktą su Hendersono „NZ Breakers“ ekipa.
2010 m. kovo 24 d. NBDL lygos komanda Sioux Falls „Skyforce“ pasirinko žaidėją naujokų biržoje.