google/wiki40b huggingface dataset:
Manfredas Skroblys

Biografija

1985 m. baigė Kretingos žemės ūkio technikumą, agronomas. Nuo 1993 m. Pieskojų kaimo ūkininkas.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Klaipėdos rajono skyriaus narys. 2003–2007 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narys.
Klaipėdos rajono pieno gamintojų asociacijos pirmininkas. Sutuoktinė Genovaitė, vaikai Liana, Algirdas.
Matthias Grünewald

Biografija

Matijas Griunevaldas gimė apie 1475−1480 m. tikriausiai Viurcburge. Nieko nežinoma apie jo jaunystę, mokslus. Jo vardas Matijas Griunevaldas kilęs iš XVII a. Joachimo fon Sandrarto veikale apie meną minimo menininko vardo. Tikrasis jo vardas buvo Matisas Gotartas (Gotardas). Pirmą kartą „meistras Matisas“ dokumentuotas 1505 m. užsakytas nutapyti ir išraižyti epitafiją Johann Reitzmann, kolegijos bažnyčios vikarui Ašafenburge. Anksčiausiai datuotas jo kūrinys yra paveikslas „Kristaus išjuokimas“, kuris buvo epitafijos, skirtos Apollonia von Cronberg, mirusios 1503 m., dalimi ir tikriausiai atliktas iškart po to. Dailininkas buvo hidraulikos inžinieriumi, apie ką galima spręsti, kai 1510 m. jis buvo iškvietsas į Bingeną pataisyti sugedusio miesto fontano. Iškart po to M. Griunevaldas stojo tarnauti Mainco arkivyskupui Uriel von Gemmingen, dirbo Ašafenburge. Apie 1510 m. datuojami jo sukurti sparnai, tapyti grizailio stiliumi ir vaizduojantys šventuosius, Diurerio altoriniam paveikslui dominikonų bažnyčioje Frankfurte prie Maino.
Maždaug apie 1512−1516 m. M. Griunevaldas dirbo ties svarbiausiu savo užsakymu − „Izenheimo altoriumi“, skirtame Šv. Antano vienuolyno bažnyčiai netoli Izenheimo miesto Elzase. Juo jis sukūrė 9 tapybos darbus Niklaus von Hagenau išdrožtam altoriui. Šie darbai laikomi reikšmingiausiais M. Griunevaldo kūryboje. 1517 m. dokumentuotas užmokestis dailininkui už altorinį „Sniego stebuklo“ paveikslą, kurį užsakė kanauninkas Heinrich Reitzmann kolegijos bažnyčiai Ašafenburge. Apie 1516 m. M. Griunevaldas pradėjo tarnauti kardinolui ir Mainco arkivyskupui Albrecht von Brandenburg iki maždaug 1526 m., kai jis buvo nušalintas, tikriausiai dėl simpatijų valstiečių sukilimui. Kardinolui jis nutapė „Šv. Erazmo ir Maurikijaus“ susitikimą, kuriame Erazmo įvaizdyje nutapė Albrechto portretą. Apie 1519 m. dailininkas tikriausiai vedė, nes po to jis minimas Neitarto (Nitarto, Nitardo) pavarde, kas gali būti jo žmonos pavardė. 1527 m. M. Griunevaldas persikėlė į Halę, kur dirbo hidraulikos inžinieriumi ir mirė 1528 m. rugpjūčio mėnesį. Matijas Griunevaldas laikoma vienu iš ekspresyviausių ir iškiliausių to meto Vokietijos renesanso dailininkų. Jis statomas į vieną gretą su Diureriu, Luku Kranachu Vyresniuoju, Albrechtu Altdorferiu. M. Griunevaldas paliko 22 individualius paveikslus ir jam priskiriami 37 išlikę piešiniai. Pirmąją biografiją apie jį 1675 m. publikavo Joachimas fon Sandrartas, kuris dailininkui priskyrė klaidingą Matijaso Griunevaldo vardą.
Gelmimo–Es Semaros regionas

Geografija

Gelmimo-Es Semaros regionas yra Atlanto vandenyno pakrantėje ir ribojasi su regionais: Suso-Masa-Dra šiaurėje, Alujuno-Budžduro-Sakija Alhamro pietuose.
Baraka

Aprašymas

Filmas pradedamas Himalajų vaizdais. Vėliau rodomi įvairių religijų ritualai, juos keičia laukinės gamtos vaizdai, gamtoje gyvenančių žmonių genčių šokiai. Šiuos vaizdus keičia šiuolaikinės civilizacijos laimėjimai, negandos ir beprasmybė – masinė gamyba, transporto ir žmonių masių spūstys, psichikos ligos, skurdas, šiukšlynai, kariai ir karo technika, koncentracijos stovyklos. Paskutinę filmo dalį sudaro senovinių miestų griuvėsių, architektūros paminklų, šventyklų vaizdai, vėl grįžtama prie religinių ritualų. Filmas užbaigiamas žvilgsniu į naktinį dangų.

Muzika

Muziką filmui sukūrė kompozitorius Maiklas Stirnsas. Būdinga ambientinė, sakrali, etninių motyvų turinti muzika. Prie garso takelio kūrimo prisidėjo grupės „Dead Can Dance“, „Inkuyo“, „Brother“, atlikėjai L. Subramaniam, Ciro Hurtado, David Hykes, Somei Satoh, Kohachiro Miyata, Dipcečoklingo budistų vienuolyno vienuoliai.
IRIX

Savybės

IRIX turi gerą suderinamumą su grafikos įrenginiais (tiek įvesties, tiek ir išvesties). IRIX taip pat buvo viena pirmųjų iš Unix operacinių sistemų šeimos, pradėjusių naudoti grafinę naudotojo sąsają. Operacinė sistema dėl savo aplikacijų gausos buvo plačiai naudojama kompiuterinės animacijos pramonėje bei mokslinių trimačių vizualizacijų kūrime.
IRIX buvo simetriško multiprogramavimo lyderė, palaikanti nuo 1 iki daugiau kaip 1024 procesorių. IRIX turi MIPSPro 7.4 kompiliatorių, kuris palaiko C/C++, Fortran 77/90 ir Ada programavimo kalbas, bei OpenGL palaikymą.
Palmyra (Sirija)

Istorija

Palmyra pirmą kartą minima II tūkstantmečio pr. m. e. pirmoje pusėje. Ji buvo svarbus karavanų prekybos ir amatų centras.
II tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje Palmyrą sugriovė Asirija, o X a. pr. m. e. ją atstatė Izraelio karalius Saliamonas.
Nuo 64 m. pr. m. e. Palmyra buvo romėnų Sirijos provincijos miestas ir turėjo autonomiją. Labiausiai Palmyra klestėjo I–III amžiuje.
Palmyros karalienė Zenobija (Zenobia Septimia) organizavo prieš romėnus sukilimą ir užėmė Vakarų Aziją, Egiptą, bet 272 m. pralaimėjo imperatoriui Aurelianui. 273 m. romėnai Palmyrą užėmė ir sugriovė.
Fonografas

Fonografas (iš gr. Φωνή 'garsas' ir γράφω 'rašyti') – pirmasis prietaisas, skirtas garso įrašymui ir atkūrimui. Jį 1877 m. lapkričio 21 d. išrado Tomas Edisonas. Fonografas garsą įrašydavo į ant besisukančio cilindro užmautą foliją, prie popierinės membranos pritvirtintai adatai kilnojantis ir paliekant ant folijos išraižytus griovelius. Įrašytas garsas buvo atkuriamas tokiu pačiu principu, t. y. judant adatai, vibracijos buvo perduodamos į elastinę membraną, kas ir sukeldavo garsą. Tuo metu tai buvo stulbinantis išradimas, lėmęs panašių įrenginių sukūrimą, kaip kad gramofono (patefono).
Genetinė liga

Genetinė liga – genetinių priežasčių sukeltas (paprastai įgimtas) negalavimas ar susirgimas, dažniausiai paveldimas. Kai kurios genetinės ligos (širdies yda, rachitas ir kt.) yra pagydomos, bet dauguma (autizmas, cerebrinis paralyžius ir kt.) arba niekada nepagydomos, arba išgydomos tik nevisiškai.
Šiaulių reklama

Šiaulių reklama – reklaminis-informacinis mėnesinis laikraštis, ėjęs nuo 1992 m. balandžio 2 d. Šiauliuose.

Istorija

Leido UAB „Kontaktas“. Tiražas 1992 m. – 6000 egz., 1997 m. – 20 000 egz.  Prijungtas prie savaitraščio „Express kontaktas“.
Youddiph

Youddiph (tikr. Marija Lvovna Kac, g. 1973 m. sausio 23 d. Maskvoje) – Rusijos pop dainininkė. Dalyvavo 1994 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuriame užėmė 9 vietą.
Kultūrinė revoliucija

Pasekmės

Šių revoliucinių pertvarkymų padariniai paprastai laikomi katastrofiškais, ypač švietimo srityje. Universitetų stojamieji egzaminai buvo panaikinti (jie atkurti tik 1977 m. Deng Siaopingo). Daugelis inteligentų buvo išsiųsti į koncentracijos stovyklas. Daugelis išlikusių tremtinių bei stebėtojų teigia, jog beveik kiekvienas, pasižymintis didesniais nei vidutiniai sugebėjimais kokioje nors srityje galėjo tapti politinės „kovos“ auka. Deng Siaopingo šalininkai bei dauguma Vakarų analitikų mano, jog kultūrinė revoliucija sąlygojo visos prastai išsilaviniusių kinų kartos atsiradimą.
Kultūrinės revoliucijos šalininkų teigimu, šis reiškinys šalyje turi kartotis periodiškai.
Nacionalinė Mikalojaus Konstantino Čiurlionio menų mokykla

Biblioteka

Įkurta 1945 m. Paskirtis – užtikrinti mokyklos mokymo krypčių informacinį ir dokumentinį aprūpinimą.

Istorija

Įsteigta 1945 m. lapkričio 26 d.

Tradicijos

Nuo 1974 m. kiekvienais metais Nacionalinės M. K. Čiurlionio menų mokyklos abiturientai stato Čiurlioniukų operą. Prieš naujuosius metus vyksta renginys Viva la musica, kuriame koncertuoja patys mokiniai, apdovanojami gabiausi moksleiviai.

Papildoma veikla

Gabių menui vaikų centras – mokyklos struktūrinis padalinys, organizuojantis ir koordinuojantis Lietuvos gabių menui vaikų sistemą, sudarant sąlygas gabiems menui vaikams rinktis jų poreikius ir interesus atitinkantį ugdymą ir lygias saviugdos galimybes.
„Minimūza“ – paruošiamoji grupė, kurioje mokoma muzikos, dailės ir baleto. Išklausę mokymo programą, vaikai gauna baigimo pažymėjimą.
Muzikos grupėse 4-7 metų vaikai dainuoja, solfedžiuoja, atlieka ritmo užduotis, lavina muzikinę atmintį, groja muzikos instrumentais, improvizuoja, žaidžia, šoka, klausosi muzikos bei išmoksta muzikinio rašto pradmenų. Individualiai mokomi groti fortepijonu, smuiku, violončele bei išilgine fleita.
Dailės grupėse 6-15 metų vaikai mokomi piešimo ir kompozicijos – spalvomis reikšti temą, nuotaiką, išgyvenimą, formą ir erdvę. Jie skatinami stebėti ir geriau pažinti juos supančią aplinką, ugdomas meninis skonis tautinės kultūros pagrindu.
Baleto grupėse 5-7 metų vaikai mokomi ritmikos, šokio, kūno plastikos, diegiami muzikos suvokimo pradmenys. Vaikai dalyvauja parodose ir koncertuose.
Kerėtoja (1956 filmas)

Turinys

Prancūzas inžinierius Loranas Brularas atvyksta į Švediją, kad pakeistų savo kolegą vykdant sudėtingą inžinierinį projektą. Jo užsakovas – daili našlė Kristina Lundgren, prastai sutarusi su ankstesniu inžinieriumi, tačiau Loranui jaučianti prielankumą, nors to atvirai nedemonstruojanti. Pradžioje jį trikdo vietinių žmonių tikėjimas burtais, tačiau netrukus pats patenka į bėdą – pasiklysta miške ir įklimpsta į pelkę. Jį išgelbėja keista senutė, gyvenanti miško trobelėje su nepaprastai gražia anūke Ina. Šių moterų vengia, nemėgsta ir netgi bijo miestelio gyventojai, tačiau Loranas, įsimylėjęs Iną, bet kokiomis priemonėmis siekia jos palankumo. Kuomet atrodo, kad jam pavyks, įsikiša Kristina Lundgren, nenorinti, kad Loranas ir Ina būtų kartu…
Monika Bilotienė

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja. Širvintų rajono savivaldybės administarcijos švietimo skyriaus vedėja.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai Širvintų rajono skyriaus narė.
2003 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Širvintų rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Boleslovas, vaikai Jurgita, Kęstutis.
Kaabu

Geografija

Kaabu teritorija yra lygumų kraštas, padengtas retmiškių, kur miškai maišosi su savana. Rytuose jį supo aukštumų regionai Bambukas ir Futa Džalonas, šiaurėje jį supo Džolofas, o pietuose – susu teritorijos. Vakarinė Kaabu dalis (pakrantė) buvo etniškai labai mišri – čia gyveno džolai, mandžakai, balantai, papeliai, biafarai, nalu.

Istorija

Iki XIII a. regionas buvo gyvenamas vietos genčių ir mažai žinoma kitoms civilizuotoms Afrikos valstybėms. Tačiau apie 1230 m. Malio imperijos generolas Tirmachanas Taorė nukariavo šį kraštą ir prijungė prie Malio. Regione suformuota atskiras administracinis vienetas (tinkuru), kontroliuotas karinio valdytojo, tituluojamo faarim Kaabu.
Kaip ir kitose Malio imperijos teritorijose, čia vyko masinės mandingų migracijos, o vietos gentys būdavo asimiliuojamos, parduodamos kaip vergai transsacharinės prekybos keliais. Regionas tapo vis reikšmingesnis nuo XV a., stiprėjant Malio interesams pajūryje ir prasidedant prekybai su portugalais. Tai lėmė dar labiau paspartėjusį regiono genčių asimiliavimą, kuris iki galo nepavyko pakrantėje, mangrovais apaugusiose teritorijose.
XVI a. Malio imperija neteko daugybės savo vakarinių regionų. 1537 m. Kaabu mandinkai, vadovaujami vietinio faarim Sami Koli, nepriklausomybę paskelbė kaip atskira valstybė. Valdovai ėmė tituluotis Kaabu Mansaba, o valstybės sostine tapo Kansala. Kaabu pati perėmė prekybą su portugalais, pagrindine jos preke buvo vergai.
Nuo XVIII a. Kaabu klestėjimui ėmė grasinti keletas faktorių. Viena, 1765 m. portugalai pajūryje įkūrė Bisau tvirtovę ir plėtė savo įtaką vakarinėse karalystės dalyse, atkirsdami ją nuo prekybos. Antra, tai buvo stiprėjantis fulbių džihadas rytuose. Futa Toro fulbiai ne kartą nusiaubė valstybę. Vėliau interesus į regioną išreiškė kita taokratinė fulbių valstybė – Futa Džalonas, siekusi hegemonijos Senegambijoje. 1866 m. Futa Džalono karvedys Alfa Jaja, suvienijęs pajėgas su Tukulero Umar Taliu, apsiautė Kaabu sostinę. 1867 m. Kaabu valdovas Dianke Walli susprogdino Kansalą kartu su jos gyventojais ir priešais. Tai pabaigė Kaabu valstybės egzistavimą, o regioną užvaldė Futa Džalonas.
XX a. pradžioje kontrolę čia perėmė Portugalija, ir Kaabu regiono pagrindu susiformavo Portugalijos Gvinėja. Dalį regiono vėliau perėmė Prancūzija. Tai – Senegalo Kasamansas.
Teminko katė

Paplitimas

Paplitę Pietryčių Azijos dalyse – Nepale, Butane, šiaurės rytų Indijoje, pietų ir vidurio Kinijoje, Indokinijoje, Malakos pusiasalyje, Sumatroje.

Gyvenama aplinka

Gyvena tiek sausuose, tiek drėgnuose miškuose iki 3000 m aukštumose. Butane krūmynuose, atvirose pievose iki 3738 m aukštyje. Kartais aptinkami netoli gyvenviečių.

Elgsena

Nakties prietemų gyvūnai, nors yra pasitaikę aktyvių ir dieną. Gyvena pavieniui atsiskyrėlišką gyvenimą. Iškilus reikalui, jie gali laipioti medžiais. Apie jų gyvenamą kontroliuojamų teritorijų dydį mažai žinoma, bet anot Phu Khieo laukinių gyvūnų prieglaudos (Tailandas), atitinkamai 32,6 km² patelės ir 47,7 km² patino, kuris per lietaus sezoną savo gyvenamą teritoriją praplėsdavo dar 15 procentų.

Veisimasis

Apie jų veisimąsi laisvėje (natūraliomis sąlygomis) nežinoma. Laikomų nelaisvėje nėštumo laikas 78–80 dienų, kada gimsta 1–3, nors dažniausiai 1 jauniklis. Gimusių svoris apie 220–250 gramų. Laikomi nelaisvėje, jaunikliai brandos amžių pasiekia po 18–24 mėnesių.

Mityba

Minta smulkiais graužikais, įskaitant pelėmis, žiurkėmis, Berdmoro žemės voverėmis (Menetes berdmorei), Pietryčių Azijoje gyvenančiais elniukiniais, langūrais, gyvatėmis, driežais, paukščiais. Jų kūnas tvirto sudėjimo, todėl jie gali susimedžioti vidutinio dydžio kanopinius žvėris, įskaitant jaunus muntjakus ir naminių galvijų ar azijinių buivolų veršiukus. Kartais puola naminius paukščius.

Amžius

Nelaisvėje laikomų didžiausias gyvenimo amžius 17 metų.

Apibūdinimas

Azijos auksinės katės išvaizda panašios į Afrikos auksines kates. Jų kailis nėra vienodos spalvos, įprastai dominuoja rausvai-gelsvai rudi atspalviai, nors pasitaiko nuo neryškiai gelsvai rudos iki tamsiai pilkai-rudos ar juodos (melanizmas) spalvos. Dažniausiai kailis nedėmėtas, išskyrus snukutį ir neryškios dėmės ant krūtinės ir papilvėje. Ryškiai dėmėtu kaip oceloto kailiuku stebėti gyvenantys nuo Butano (arealo šiaurės vakarai) iki Kinijos ir Mianmaro.

Kūno išmatavimai ir svoris

Smulkesnė nei vidutinio dydžio katinių šeimos rūšis, maždaug dvigubai ar trigubai svoriu sunkesni už naminę katę, bet Azijoje tai antra (po lūšies) pagal stambumą mažųjų kačių pošeimio rūšis. Jų patelės už patinus truputį smulkesnės:

Patelių kūno ilgis: 66–94 cm.

Patinų kūno ilgis: 75–105 cm.

Patelių svoris apie 8,5 kg.

Patinų svoris apie 12–15,8 kg.

Aukštis iki pečių apie 56 cm.

Uodega: 42,5–58 cm.

Artimiausios rūšys

Azijos auksinei katei katinių šeimoje genetiškai artimiausia Borneo auksinė katė (Catopuma badia). Iš kitų genčių artimiausia marmurinė katė (Pardofelis marmorata). Katinių šeimos klasifikacijoje Catopuma ir Pardofelis gentys pagal genetinį artumą grupuojamos bendroje linijoje.

Grėsmės jų populiacijai

Didžiausi Azijos auksinių kačių priešai žmonės – jų populiacijos išlikimui kenkia teisėtais ir neteisėtais miškų kirtimais ir nelegalia jų medžiokle, kas labai paplitę per visą šios rūšies gyvenamą arealą. Sumedžiotų Azijos auksinių kačių oda pardavinėjama Kinijos ir Mianmaro rinkose. Kartais jos žudomos keršijant už naminių paukščių ar naminių galvijų jauniklių puldinėjimus.
Branduolinė fotoemulsija

Branduolinė fotoemulsija – speciali fotoplokštelė padengta gana storu fotoemulsijos sluoksniu, turinti maksimaliai vienododą grūdėtumą.
Naudojama fiksuojant ir tiriant greitas, įkrautas elementariasias daleles, tokias, kaip nukleonai ir mezonai.
Po eksperimento, išryškinus ir užfikfiksavus emulsiją, naudojant mikroskopą galima stebėti kiekvienos dalelės paliktus pėdsakus.
1937 m. Marietta Blau ir Hertha Wambacher atrado branduolinį skilimą branduolinėje fotoemulsijoje, kurį sukėlė kosminė spinduliuotė, 2 300 m virš jūros lygio.
1947 m. Sesilis Pauelas su kolegomis, aukštikalnėse naudodami emulsiją atrado pioną.
Sleeping Dogs

Apžvalga

„Sleeping Dogs“ yra veiksmo-nuotykių žaidimas, žaidžiamas iš trečiojo asmens perspektyvos. Žaidėjas valdo veikėją Wei Shen, kinų-amerikiečių kilmės policijos pareigūną, kuris infiltruojasi į Sun On Yee triados organizaciją. Pirmosios žaidimo misijos apima linijinio siužeto veikėjo valdymo apmokymus.
Po šių misijų žaidėjui suteikiama visiška klaidžiojimo po miestą laisvė. Žaidime koncentruojamasi ties Šeno kovos, šaudymo ir parkour sugebėjimais bei turimais prietaisais, kurie gali praversti kovoje arba žvalgymesi po miestą. Žaidėjai turi vykdyti pagrindines ir šalutines misijas bei užsiimti kitokia veikla, norėdami atrakinti naują žaidimo turinį ir toliau tęsti istoriją, bet jie taip pat gali bastytis po atvirą pasaulį ir užsiimti tiek legalia, tiek nusikalstama veikla. Pastaroji gali pakurstyti policijos atsaką, kurio intensyvumą reguliuoja vadinamoji angl. heat ('karštis') sistema, kuri rodoma žaidimo sąsajos displėjuje heads-up display (HUD). Jame taip pat matomi įvairūs objektai, svarbiausios vietos (prieglobsčiai, kontaktų punktai ir kt.) bei paties Šeno padėtis miesto minižemėlapyje. Žaidimas pasižymi vaidmenų žaidimams būdinga mechanika, kuri remiasi trijų tipų patirties taškų (XP) rinkimu: Triad XP, Face XP, Police XP. Be misijų vykdymo, jų gaunama užsiiminėjant grumtynėmis, vairuojant ar lenktyniaujant. Atrakindamas naujų veikėjo statistikos taškų, žaidėjas gali tobulinti veikėjo sugebėjimus, bei gauti žaidėjo pasiekimų.

Kūrimas

„Sleeping Dogs“ užsitęsęs kūrimo laikotarpis prasidėjo 2008 m. Apie žaidimą, kaip „True Crime“ serijos tęsinį, viešai pranešta 2009 m., bet 2011 m. projekto kūrimas buvo nutrauktas bendrovės „Activision Blizzard“ dėl pakartotinų išleidimo atidėliojimų ir biudžeto sunkumų. Po šešių mėnesių teises į žaidimo platinimą įsigijo „Square Enix“, bet kadangi nebuvo įsigyta „True Crime“ intelektinė nuosavybė, žaidimą teko pervadinti, pasirinktas „Sleeping Dogs“ pavadinimas. Kūrimo eigoje studijos „United Front“ personalas lankėsi Honkonge su tikslu surinkti miesto vaizdinės ir garsinės medžiagos.

Spin-off

„Triad Wars“ yra „Sleeping Dogs“ spin-off ir antroji „Sleeping Dogs“ serijos dalis. Žaidimą ketinama išleisti 2015 m. pradžioje. Žaidimas pasižymės tradiciniais MMO elementais, pagrindinis tikslas jame bus paimti valdžią triadų kriminaliniame pasaulyje.
Žeimelio valsčius

Žeimelio valsčius buvo šiaurės Lietuvoje, pasienyje su Latvija. Centras – Žeimelis.
Brunava

Istorija

Nuo 1473 m. kaimas priklausė LDK. Caro laikais buvo Panevėžio apskrityje, kartais vadinosi  ir Bruniviškiais (lenk. Bruniwiszki). Šalia kaimo buvo ponui Korfui (von Korff) priklausantis dvaras ir piliakalnis, Bruniviškių vardu 1876 m. plačiai aprašytas J. Dioringo (Döring), dabar žinomas Auželių vardu. Tiesiai per piliakalnį ėjo Lietuvos ir Kuršo siena, ant piliakalnio stovėjo du riboženkliai.

Lietuviai

1914–1930 m. kaimo pradžios mokykloje vykdavo lietuvių kalbos pamokos. 1946–1964 m. Brunavoje dirbo vietinis kunigas J. Ušerovskis, pamaldas laikęs latviškai ir lietuviškai. Brunavos valsčiuje 1947 m. lietuviai sudarė 10,6 proc. visų gyventojų. Kaime XIX a. vikaru dirbo Petras Gomaliauskis.
Ambrozijus Kontarinis

Ambrozijus Kontarinis (it. Ambrogio Contarini; g. (?) Venecijoje – m. 1540 m. ten pat) – veneciejiečių diplomatas ir keliautojas.
Kilęs iš žinomos patricijų šeimos, 1474 m. su diplomatine misija buvo pasiųstas į Persiją, kur tarėsi dėl sąjungos prieš Osmanų imperiją sudarymo. Pakeliui lankėsi Austrijoje, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės pietiniuose regionose: važiavo per Belgorodą, Lucką, Žitomirą ir Kijevą. Pastarojo miesto pilyje jį priėmė Lietuvos didžiojo kunigaikščio vietininkas Kijevo kunigaikštystėje Martynas Goštautas.
1475 m. galiausiai pasiekė Isfahaną, kur susitiko su kitu žinomu venecijiečių keliautoju Giosafat Barbaro. 1476 m. gavo paliepimą grįžti, atgal keliavo per Gruziją, Rusiją ir Lenkiją. Kelionė užtruko ilgai. 1477 m. jis dar aplankė Trakus, kur Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir Lenkijos karaliaus Kazimiero Jogailaičio buvo pakviestas į puotą. Aprengtas purpriniais damasto rūbais Kontarinis į pilį buvo atvežtas šešių žirgų traukiama karieta. Galiausiai tais pačiais metais pasiekė gimtinę.
Apie šią kelionę paliko išsamų dienoraštį, kuris „Viaggio de misier Ambrogio С., ambassador al gran-signore Ussum-Cassan, re di Persia“ pavadinimu Venecijoje buvo išleistas 1486 m. Tai vertingas istorijos šaltinis apie viduramžių Europą ir šiaurinę Aziją.
Homocisteinas

Homocisteinas (Hcy, HmC) – aminorūgštis, turinti didelės įtakos kraujotakos sistemai.
Padidėjusi homocisteino koncentracija kraujo plazmoje laikoma rizikos faktoriumi, skatinančiu aterosklerozę ir kraujagyslių, ypač širdies, smegenų ir periferinės kraujotakos sutrikimus, ligas. Homocisteino perteklius žaloja arterijų sieneles.
Homocisteinas susidaro vykstant medžiagų apykaitai iš metionino (aminorūgšties).
Kazlų Rūdos „Saulės“ mokykla

Istorija

Pagalbinė mokykla-internatas įkurtas 1962 m. birželio 4 d. LSSR švietimo ministro Mečislovo Gedvilo įsakymu. Tai buvo vienuolikta tokio tipo mokykla šalyje. 1973 m. pastatytas bendrabutis.
1992 m. pagalbinė mokykla-internatas pervardintas į specialiąją internatinę mokyklą. Nuo 1992 m. mokykloje veikia lavinamosios klasės, priimami vaikai, kurie dėl vidutinio ar protinio atsilikimo negali mokytis bendrojo lavinimo mokyklose. Nuo 1997 m. spalio 1 d. mokyklos steigėjo funkcijas perėmė Marijampolės apskrities viršininko administracija. 2005 m. Kazlų Rūdos specialioji internatinė mokykla pervardinta į Kazlų Rūdos specialiąją mokyklą.
2018 m. sausio 1 d. Kazlų Rūdos specialioji mokykla pervadinta į Kazlų Rūdos „Saulės“ mokyklą.
Hamunas

Hamunas (pers. دریاچه هامون = Hāmun-e Helmand) – grupė gėlavandenių ir druskingų ežerėlių Sistano įduboje, Irano ir Afganistano pasienyje. Ežerai maitinami iš kalnų atitekančiomis Hilmendo, Farahrudo ir Hašrudo upėmis. Vandens lygis smarkiai svyruoja: po pavasarinių liūčių visi vandens telkiniai susilieja į vieną ežerą, kurio plotas siekia 2000-3000 km², o gylis 1-1,5 m. Vėliau nusenka ir vėl išsiskaido į nedidelius, pelkėtus, nendrėmis tankiai apaugusius ežerėlius. Hamunas yra svarbi žiemojančių vandens paukščių buveinė.
Achemenidų laikais prie Hamuno buvo miestas.
Kovo 7

Vardadieniai

Galmantė – Galmantas – Geitautas – Geitautė – Geivyda – Geivydas – Felicita – Milbartas – Milbartė – Laima – Rimtas – Rimtautas – Rimtautė – Tomas
Simona Kiseleva

Biografija

Pirmasis treneris buvo Vytautas Gembutas. 2006 m. pradėjo mokytis Vilniaus Gedimino technikos universitete, tais metais šachmatininkės naujuoju treneriu tapo Vaidas Sakalauskas. 2005 m. tapo Lietuvos moterų šachmatų čempionato nugalėtoja. Iki 2006 m. žaidė už Telšių šachmatų klubą, vėliau Vilniaus Fortą. 2008 m. jai suteiktas Moterų tarptautinės meistrės titulas.
KFC Komárno

Istorija

Klubo ištakos siekia 1900 m.