google/wiki40b huggingface dataset:
Lopšinė

Lopšinė (pranc. berceuse, vok. Wiegenlied, angl. lullaby) – nedidelės apimties ramios nuotaikos vokalinis (rečiau instrumentinis) kūrinys. Būdinga lėtas tempas, ramus ritmas, tolygi, monotoniška siauros apimties melodija. Vyrauja 6/8, 2/4 metrai. Lopšinės paplitusios daugelio Europos, Š. Amerikos, V. Afrikos tautų muzikiniame folklore. Tai trumpos motinų arba auklių sukurtos dainelės kūdikiams raminti arba migdyti (taikomoji muzikos funkcija).
Profesionaliojoje Europos muzikoje lopšinių sukūrė F. Šubertas, C. M. fon Veberis, J. Bramsas, H. Wolfas, A. Dvoržakas, M. Musorgskis, P. Čaikovskis, G. Geršvinas (lopšinė iš operos „Porgis ir Besė“), I. Stravinskis (lopšinė iš baleto „Ugnies paukštė“) ir kt.

Lopšinės Lietuvoje

Lietuvių tautosakoje lopšinės priskiriamos vaikų dainų grupei. Jas sudaro trumpas prasminis tekstas (siužetuose dažnai apdainuojami gyvūnai: katinėlis, zuikis, pelytė) ir priedainis (pvz., „a – a-a“, „čiūčia – liūlia“, „lylia lylia“ ir pan.), gausu įvairių malonybinių žodelių; tematika nesudėtinga. Būdingas melodijos, judesio ir poetinio teksto sinkretiškumas.
Lietuvių lopšinėms giminingos gudų, latvių, ukrainiečių, rusų lopšinės.
Lietuvos profesionaliojoje muzikoje lopšines kūrė St. Šimkus, B. Dvarionas, V. Klova, J. Naujalis, A. Kačanauskas, St. Vainiūnas, F. Bajoras, J. Juzeliūnas.
Ovidijus Vyšniauskas 1994 m. Eurovizijos dainų konkurse atliko dainą „Lopšinė mylimai“.
Aktorių trupė Teatriukas 2008 m. įrašė kompaktines plokšteles „Lietuvių lopšinės“ ir „Klasikinės lopšinės“, 2009 m. – „Pasaulio lopšinės“, 2011 m. – „Lietuvių autorių lopšinės“
Disfunkcinis gimdos kraujavimas

Disfunkcinis gimdos kraujavimas – neciklinis kraujavimas iš gimdos dėl sutrikusios lytinių hormonų pusiausvyros. Diagnozuojant svarbu atmesti struktūrinę ar organinę patologiją.

Klinika

Neciklinis kraujavimas iš gimdos, pasireiškia po amenorėjos laikotarpio. Kraujavimo intensyvumas gali būti labai įvairus.
Tarptautinė tikinčiųjų socialistų lyga

Tarptautinė tikinčiųjų socialistų lyga (ILRS, International league of religious socialists) – tarptautinė tikinčiųjų organizacija, Socialistų Internacionalo asocijuota narė.
Įsteigta 1920 m., iki XX a. pabaigos veikė tik Europoje, bet jos įtaka pasaulyje vis didėja. 2004 m. lyga turėjo 200 tūkst. narių visuose žemynuose. Pagrindinė veiklos forma – suvažiavimai ir seminarai. Siekia švelninti globalizacijos ir marginalizacijos pasekmes, kovoja už religinę toleranciją, prieš žmogaus teisių pažeidimus, religijos panaudojimą politikai ir bet kokių formų religinį fundamentalizmą.
Horno ragas

Horno ragas (isp. Cabo de Hornos) – piečiausias Pietų Amerikai priklausančio Ugnies Žemės salyno (Čilė) kyšulys. Tradiciškai laikomas labiausia į pietus nutolusia Pietų Amerikos vieta, nors žemyno piečiausia vieta yra Frovardo kyšulys. Horno ragas yra Horno salelėje, Dreiko sąsiauryje. Ji skiria Ramųjį ir Atlanto vandenynus. Supa laivybai pavojingi audringi vandenys, su stipriomis srovėmis, aukštomis bangomis ir plaukiojančiais ledkalniais.
Kyšulys olandų keliautojų pavadintas Horno miesto Nyderlanduose vardu.
Arensburgas (Vokietija)

Istorija

Priešistoriniais laikais miesto apylinkėse buvo paleolitinė Arensburgo kultūra.
XIII a. Šaumburgo grafai įkūrė Voldenhorno (kuris tapo Arensburgo miestu) Arensfeldės, Meilsdorfo ir Beimoro kaimus. 1314 m. pirmąkart paminėtas Voldenhornas. 1327 m. jis atiteko cistersų Reinfeldo abatijai. Iš čia abatija buvo valdoma iki XV a. vidurio.
Arnesveldės pilis pastatyta apie 1200 m. Jos griuvėsiai yra Hageno miške į pietus nuo miesto. 1326 m. grafas Jonas III apleido pilį.
Po reformacijos teritorija atiteko Danijai, kurios karalius kaimus padovanojo generolui Daniel Rantzau 1567 m. Jo brolis ir įpėdinis Peter Rantzau pastatė renesansinius rūmus ir pilies bažnyčią apie 1595 m.
Rantzaus šeima buvo smarkiai įsiskolinusi XVIII a. vidury. 1759 m. rūmus nusipirko verslininkas Heinrich Carl von Schimmelmann, kuris pertvarkė rūmus ir kaimą baroko stiliumi.
1867 m. birželio 7 d. Voldenhornas tapo nepriklausoma Prūsijos bendruomene ir persivadino Arensburgu.
1865 m. pastatytas geležinkelis tarp Hamburgo ir Liubeko. Po to čia atvykdavo daug žmonių iš Hamburgo pasisvečiuoti ir apsigyventi. 1910 m. mieste buvo 2750 gyventojų. 1928 m. prijungus aplinkines bendruomenes miesto plotas išaugo iki 5 km².
Kai 1949 m. Arensburgas gavo miesto statusą, jame gyveno 17 775 gyventojai, pusė jų buvo pabėgėliai iš Rytų Vokietijos.
Kordiljeros provincija

Istorija

Provincija buvo įkurta kartu su Santa Kruso departamentu 1826 sausio 26 d.
Kordiljeros provincija yra viena iš penkių Bolivijos provincijų, iš kurių gvaraniai siekia sukurti naują dešimtą Čiako (isp. Chaco) departamentą. 2006 m. buvo pasiūlyta naujo departamento vėliava.

Geografija

Šiaurėje Kordiljeros provincija ribojasi su Čikitoso provincija, šiaurės vakaruose su Andreso Ibanjeso ir Floridos provincijomis, vakaruose su Valjegrandės provincija, pietvakariuose su Čukisakos departamentu, pietuose su Paragvajumi, rytuose su Germano Busčo provincija.
Kordiljeros provincija patenka į geografinį Gran Čiako regioną, kuris toliau tęsiasi Čukisakos ir Tarichos departamentuose, taip Paragvajuje ir Argentinoje. Provinciją kerta Rytų Kordiljeros kalnų grandinė. Pagrindinės teritoriją kertančios upės - vakarinėje dalyje Rio Grandė ir centrinėje dalyje Río Parapeti, kurios intakai suformuoja šlapynę Bañados de Izozog. Į Kordiljeros provinciją patenka didžioji Bañados de Izozog dalis.
Provincijoje vyrauja šiltas, drėgnas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23 °C, metinis kritulių kiekis 730,45 mm.
Jeff Sarwer

Karjeros pradžia

Jeffas išmoko šachmatų žaidimo taisykles kai turėjo 4 metus savo 2 metais vyresnės sesers Julijos dėka. Kai jam buvo 6 metai, pradėjo žaisti šachmatų klube Manhattane Niujorke (Manhattan Chess Club), kuris tuo metu buvo vienas prestižiškiausių pasaulyje. Bruce Pandolfini – klubo vadovas, Jeffui bei jo sesei padovanojo klubo narystę iki gyvenimo pabaigos, kuri dažniausiai buvo rezervuota didmeistrams. Kasmet Kanados Dienos proga (nacionalinė Kanados šventė) Parlamento Kalne (Parliament Hill) Otavoje, Jeffas (nuo 7 metų amžiaus) linksmino minias žaisdamas su 40 žaidėjų tuo pačiu metu. Pasirodė taip pat Vašingtono parke Niujorke, kur žaidė greitus šachmatus ir atkreipė žmonių dėmesį.
Jeffas Sarveris, atstovaudamas Kanadai, laimėjo Pasaulio čempionatą tarp juniorų iki 10 metų Puerto Rike 1986 m. Allen Kaufman, Amerikietiškos Šachmatų Draugijos šefas, pasakė „Jeffas kaip devynmetis yra stipresnis negu Bobby (Fischer), kai turėjo 11 metų”. O Bruce Pandolfini pasakė: „Tarp kelių tūkstančių vaikų, kuriuos mokiau, Jeffas yra be abejonės pats išskirtinis jaunas žaidėjas, kurį kada nors mačiau".

Žiniasklaida

Kai Jeffui buvo 8 metai, jo entuziazmas šachmatams atkreipė didmeistro Edmaro Medniso dėmesį, kuris pakvietė Jeffą analizuoti čempionato rungtynes 1986 m. tarp Garrimo Kasparowo ir Anatolijaus Karpowo PBS (amerikiečių televizijos stotis). Jeffas ir jo sesuo Julija (kuri taip pat buvo pasaulio čempione tarp mergaičių iki 10 metų) vėl pasirodė televizijoje komenduodami revanšo rungtynes 1987 m. Po šio įvykio brolis su sese tapo įžymūs žiniasklaidoje ir pasirodė įvairiose programose, o taip pat tapo dokumentinio filmo objektu.

„Searching for Bobby Fischer”

1993 m. buvo sukurtas filmas pavad. Searching for Bobby Fischer, kuriame Jeffas buvo pavaizduotas kaip „Jonathan Poe”. Kulminacinėje filmo scenoje paskutiniame raunde Jonathan Poe gavo lygiųjų pasiūlymą, tačiau jo atsisakė ir pralaimėjo. Tačiau realybėje Jeffas Sarveris ir jo priešininkas Joshua Waitzkin sužaidė lygiosiomis ir pasidalino 1 vietą. Tada Jeffas turėjo 7, o Joshua 9 metus. Vienintelė kita žaidimo partija tarp vaikinų įvyko 1985 m. gruodį ir pasibaigė Jeffo pergale.

Dalyvavimas šachmatų turnyre po metų pertraukos

2007 m. rugsėjį Jeffas dalyvavo X Tarptautiniame greitų šachmatų Turnyre kovodamas dėl Malborko Pilies taurės. Dėl to, kad neturėjo tarptautinio reitingo, priskirta jam buvo 2300 taškai. Jeffas iškovojo III vietą rezultatu 7 tšk 9 partijose tarp 86 žaidėjų, tarp jų 4 didmeistrai.

Pokeris

Nuo 2008 m. gruodžio Jeffas dalyvauja Europietiškame Pokerio Turnyre, 5 turnyrus baigė su piniginiais laimėjimais. Tuo pačiu iškovojo 10 vietą Varšuvoje EPT 2009 spalį ir 3 vietą su laimėjimu 156.170 EUR EPT Vilamouroje 2009 m. lapkritį.
Kosuv Lackai

Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose gyvenvietė paminėta 1202 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1417 m. LDK kunigaikštis Vytautas Didysis už karinius nuopelnus suteikė šias žemes Martynui Ciolkui, kuriam tuo pačiu suteikė ir herbą, kuris vėliau tapo Kosuv Lackų herbu. 1425 m. įkurta Kosuv Lackų Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapija. Švedų tvano metu mieste vyko mūšiai tarp Povilo Sapiegos ir Jonušo Radvilos pulkų. 1657 m. mieste kilo gaisras.
1723 m. gyvenvietei suteiktos miesto teisės. 1759 m. mieste vėl kilo didelis gaisras. 1866 m. iš gyvenvietės buvo atimtos miesto teisės. 1907 m. pastatyta Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia. 1913 m. pastatyta Kosuv Lackų sinagoga. Iki II pasaulinio karo mieste veikė Kosuv Lackų žydų kapinės. 2000 m. sausio 1 d. gyvenvietei vėl suteiktas miesto statusas.
Gemma Arterton

Šeima

Kai Gemmai buvo 5 metai, tėvai išsiskyrė ir ji su jaunesne seserimi Hannah liko gyventi su motina. Lankydama mokyklą ji pradėjo vaidinti mėgėjiškuose spektakliuose. Būdama 16, Gemma įstojo į „Miskin Theatre School“ Datforde. Vėliau ji laimėjo stipendiją studijuoti „Royal Academy of Dramatic Art”, kurią baigė 2008 metais.

Karjera

Pirmąjį vaidmenį Arterton gavo 2007 metais dar mokydamasi mokykloje – tai buvo režisieriaus Stepheno Poliakoffo televizijos drama „Capturing Mary“.
Tais pačiais metais ji gavo vaidmenį „Globe“ teatre pagal Viljamo Šekspyro' pjesę „Love’s Labour’s Lost“ ir debiutavo kine filme „St Trinian’s“. Už šį vaidmenį Gemma buvo nominuota Empire apdovanojimu už geriausią debiutą ir National Movie Award už geriausią moters vaidmenį.
2008 metais Arterton, įveikusi 1500 pretendenčių, gavo MI6 agentės Strawberry Fields vaidmenį filme „Paguodos kvantas“ apie agentą 007 Džeimsą Bondą.
2011 metais Arterton buvo nominuota BAFTA apdovanojimui „Kylančios žvaigždės“ kategorijoje, bet pralaimėjo Tomui Hardy.

Asmeninis gyvenimas

2010 metais Gemma Arterton ištekėjo už pardavimų vadybininko, ispano Stefano Catelli. 2013 metais Gemma išsiskyrė su savo vyru.
Kinų-korėjiečių draugystės tiltas

Istorija

Abu tiltai buvo amerikiečių bombarduojami per Korėjos karą 1950–1951 m., siekiant blokuoti kinų pagalbos tiekimą šiaurės korėjiečiams. Nors tiltai kelis kartus buvo atstatomi ir remontuojami, tačiau senasis iš jų Šiaurės Korėjos pusėje pasiliko sugriautas. Korėjiečiai jo neatstato vien dėl to, kad jis liudytų praėjusį karą. Statinys pramintas „Sulaužytu tiltu“. 1993 m. senojo Jalu tilto išlikusi 4 tarpsnių dalis kinų pusėje yra pritaikyta turistų lankymui. Ant tilto nutiesti saugūs pėsčiųjų takai, jo priekyje įrengta apžvalgos aikštelė, žiūronai – populiari atrakcija turistams, siekiantiems pamatyti Šiaurės Korėją ar išvysti iš arti tilto bombardavimo pasekmes. Be to, turistai mažais laivais priplukdomi prie pat valstybinės sienos, praeinančios Jalu upe. 2006 m. Kinijos vyriausybė paskelbė Sulaužytą tiltą saugomu paminklu.
Kritižis

Istorija

XIX a. kaimas priklausė Vilkmergės apskričiai. 1-ojoje pusėje kaime įsikūrė sentikiai, priklausę Raguvos parapijai.
Irina Ignatavičienė

Biografija

1972–1978 m. mokėsi Vilniaus 36-ojoje vidurinėje mokykloje. 1978–1982 m. studijavo VPI, įgyjo matematikos mokytytojos specialybę, 2003 m. baigė VPU švietimo vadybos specialybę. 1982–1983 m. – Vilniaus 32-osios vidurinės mokyklos, 1983–1988 m. – Vilniaus 10-osios vidurinės mokyklos, 1988–1991 m. – Vilniaus 4-osios vidurinės mokyklos matematikos mokytytoja, 1991–1996 m. – direktoriaus pavaduotoja ugdymui. 1996–2001 m. – Vilniaus „Verdenės“ vidurinės mokyklos direktorė, nuo 2001 m. – Vilniaus „Juventos“ gimnazijos direktorė.
Kārlis Skrastiņš

Karlis Skrastinš (1974 m. liepos 7 d. Rygoje – 2011 m. rugsėjo 7 d.) – buvęs žymus Latvijos ledo ritulio gynėjas.
2006 m. jis žaidė NHL klube Kolorado „Avalanche“. Skrastinš Latvijos rinktinės sudėtyje dalyvavo 9 pasaulio čempionatuose, dvejose olimpinėse žaidynėse ir vienąkart pasaulio jaunių čempionate.
Žuvo lėktuvo aviakatastrofoje prie Jaroslavlio.
Čyrvony sciag

Čyrvony sciag (liet. Raudonoji vėliava) – Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK laikraštis, nelegaliai ėjęs 1924–1938 m. Vilniuje, Minske baltarusių kalba.

Istorija

Rašė apie pogrindinę komunistinių kuopelių ir profsąjungų veiklą. Redaktorius Stanislovas Budzinskis.
2015 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas

Miestai kandidatai

Paskutinę paraiškų pateikimo dieną 2010 m. kovo 15 d. kandidatais buvo trys miestai  – Pekinas, Londonas ir Chožuvas. Londonas atsisakė ketinimų surengti 2015 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatą todėl, kad ateityje išsinuomosiantys futbolo klubai Londono olimpiniame stadione planavo pašalinti bėgimo takelį. Po to buvo nuspręsta, kad Londonas varžysis dėl teisės surenti 2017 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatą. Galiausiai Londonui ir atiteko teisė surengti pastarąjį renginį. 2010 m. lapkričio 20 d. Monake susirinkę Tarptautinės lengvosios atletikos federacijos (IAAF) valdybos nariai suteikė teises rengti varžybas Pekinui.
Enė

Turinys

Enė – maža mergaitė, gyvenanti pas nemalonaus būdo Koliną Hanigan kartu su dar keliomis mergaitėmis, tačiau neprarandanti vilties vieną dieną rasti savo tikruosius tėvus. Vieną dieną ji vos nepatenka po automobilio ratais, tačiau paskutinę akimirką ją išgelbsti Viljamas Staksas – savimi patenkintas verslininkas, kandidatuojantis į Niujorko mero pareigas. Kadangi mergaitės išgelbėjimą vaizdo kamera užfiksavo praeiviai ir įkėlė į internetą, Stakso populiarumas pradeda augti, nors visai neseniai jis beviltiškai atsiliko nuo rinkimų favorito. Manydamas, kad tai gali išgelbėti visą kampaniją, Staksas pasiima mergaitę pas save...
Silogizmas

Silogizmas (gr. συλλογισμός = syllogismos – išvada, išvedimas) – loginis samprotavimas, argumentas iš trijų teiginių, kuriuo iš dviejų prielaidų gaunama viena išvada. Silogizmus pirmas nagrinėjo Aristotelis veikale „Pirmoji analitika“.
Radijas 9

Radijas 9 – komercinė radijo stotis, veikianti Klaipėdoje nuo 1995 m. birželio 29 dienos. Leidžiama 91,4 (MHz) dažniu.
Arnotas

Arnotas (lot. ornatus, 'išpuoštas') – viršutinis puošnus kunigo drabužis, dėvimas per mišias, savo forma primenantis apsiaustą. Arnotą kunigas velkasi ant visų kitų drabužių, po juo dėvima alba.
Arnotas yra puošniausias, visą kūną dengiantis viršutinis liturginis drabužis. Jam siūti naudojamos lengvai klostėmis krentančios medžiagos. Jos būna baltos, raudonos, žalios, violetinės ir rožinės spalvos. Daug dėmesio skiriama puošybai, išpuošiant sidabru, auksu, brangakmeniais, išsiuvinėjant liturginius simbolius ir aplikacijas. Drabužis be rankovių, pailgas stačiakampis, suapvalintais apatiniais kampais, per jo vidurį eina kryžiaus arba kolonos formos juosta.

Simbolizmas

Arnotas simbolizuoja meilę. Jį apsivilkdamas kunigas tarsi tuo rūbu privalo apsivilkti Jėzaus Kristaus meile. Kadangi arnotas savo forma primena kryžių, kunigas maldoje jį vadina ir jungu, ir našta, kurią nešiojant pelnoma Dievo malonė. Drabužis paslepia asmens kūno formas, kviesdamas jo tarnystėje įžiūrėti Kristaus tarnavimą.
Skirtingos drabužio spalvos taip pat turi prasmę, todėl jie dėvimi vis kitomis progomis. Anksčiau per Vėlines ir pamaldose už mirusiuosius kunigai galėjo vilktis gedulingos juodos spalvos drabužius. Dabar šiomis progomis rekomenduojama dėvėti violetinės, atgailą ir liūdesį simbolizuojančios spalvos, rūbus. Rečiausiai dėvimi rožinės spalvos drabužiai, tik du kartus per metus - trečią advento ir ketvirtąjį gavėnios sekmadienį. Žalius liturginius rūbus kunigai dėvi šiokiadieniais. Raudonus liturginius drabužius kunigai dėvi kankinių, apaštalų šventėse, Verbų sekmadienį, Didžiojo penktadienio pamaldose. Aukso spalvos drabužiai prilyginami baltai, atskiros reikšmės neturi. Velykų savaitgalį visi pasaulio kunigai per šv. Mišias dėvi tik auksinius ir baltus liturginius drabužius.
Anna Maria Jopek

Anna Maria Jopek (g. 1970 m. gruodžio 14 d. Varšuva) – Lenkijos pop, jazz, folk muzikos atlikėja.
Gusinooziorskas

Istorija

Gyvenvietė, pavadinta Šachtais (Шахты), įkurta 1939 m., pradėjus rusvųjų anglių gavybą. Karo metais čia dirbo daug japonų belaisvių. 1948 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės, o 1953 m. – miesto statusas, pavadinimas pakeistas į Gusinooziorską. 1976 m. pastatyta šiluminė jėgainė. XX a. pab. dauguma kasyklų užsidarė.
Rimantas Kaukėnas

Karjera

R. Kaukėnas karjerą pradėjo Siton Hallo universitete NCAA lygoje, kurioje praleido ketverius metus. 2000 m. baigęs mokslus krepšininkas grįžo į Europą ir tapo Galil Eliono „Hapoel“ komandos lyderiu. Šioje ekipoje praleidęs vieną sezoną R. Kaukėnas atvyko į Lietuvą ir tapo Vilniaus „Lietuvos ryto“ komandos nariu. Krepšininkas šioje komandoje buvo vienas naudingiausių žaidėjų ir padėjo jai laimėti LKL ir NEBL čempionatus.
2002 m. krepšininkas išvyko į Belgiją ir tapo Ostendės „Telindus“ klubo nariu. Šiam klubui krepšininkas Belgijos lygoje pelnė po 15,5 taško, o ULEB taurėje jo statistika buvo kiek prastesnė – vidutiniškai po 12,9 taško.
2003–2004 m. lietuvis tapo Bonos „Telekom“ nariu ir didžiausiu sezono atradimu. Nors lietuviui buvo numatomas tik pagrindinio atsarginio vaidmuo jis netikėtai tapo komandos lyderiu, o jo taškų vidurkis siekė 18.
Po tokio sėkmingo sezono R. Kaukėnas išvyko į Italiją. Iš pradžių žaidė Kantu „Vertical Vision“ komandoje, kurioje, kaip ir „Telekom“ komandoje, buvo lyderis, o nuo 2005 m. lietuvis jau rungtyniavo Sienos „Montepaschi“ komandoje. 2009 m. liepos 21 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su galimybę pratęsti jį dar sezonui su Madrido „Real“ komanda. 2010 m. liepos 28 d. sugrįžo į Sienos klubą ir pasirašė trejų metų sutartį.
2012 m. rugpjūčio pradžioje pasirašė kontraktą iki sezono pabaigos su Kauno „Žalgirio“ klubu.
2013 m. spalio 24 d. pasirašė vieno mėnesio sutartį su Vitorijos „Laboral Kutxa“ klubu. Nuo 2013 m. lapkričio mėnesio rungtyniauja Emilijos Redžo „Grissin Bon“ klube. 2016 m. liepos pradžioje baigė profesionalo karjerą.
2017 m. sausio 7 d. oficialiai pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Emilijos Redžo „Grissin Bon“ klubu. 2018 m. rugsėjo mėnesį paskelbė baigiantis profesionalo karjerą.
Jonas Variakojis

Biografija

1913 m. baigė Piarnu gimnaziją. Studijavo Peterburgo universiteto Teisės fakultete, bendradarbiavo laikraščiuose „Viltis“, „Lietuvių balsas“. Iš trečio kurso mobilizuotas į Rusijos kariuomenę, 1917 m. vasario mėn. baigė Vladimiro karo mokyklą Petrograde ir buvo nusiųstas į Austrijos frontą. Po bolševikų perversmo Rusijoje iš fronto atvyko į Voronežą, kur aktyviai dalyvavo politinėje lietuvių karininkų sąjungos veikloje, siekiančioje atkurti Lietuvos valstybingumą. 1918 m. dalyvavo Antrajame lietuvių karių suvažiavime, Lietuvos Taryba jį paskyrė savo įgaliotiniu Oršoje tvarkyti grįžtančių į Lietuvą pabėgėlių reikalų. 1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Lietuvos prekybos ir pramonės rūmuose Vilniuje.
Prasidėjus bolševikų puolimui, 1918 m. gruodžio 29 d. savanoriu įstojo į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Panevėžio apskrities apsaugos viršininku. Organizavo Panevėžio apsaugos būrį, kuris 1919 m. vasario 7 d. prie Kėdainių sulaikė puolimą Kauno kryptimi. Mūšiuose su bolševikais karininko J. Variakojo savanorių būrys išaugo į Panevėžio atskirąjį batalioną. Batalionui puolant išvaduoti Baisogala, Šeduva, Ukmergė, Panevėžys, Kupiškis, jis pirmasis bolševikų fronte įžengė į Latvijos teritoriją ir pasiekė Dauguvos krantus.
Prasidėjus kovoms su bermontininkais, J. Variakojo vadovaujamas batalionas išaugo ir buvo pavadintas Ketvirtuoju pėstininkų Lietuvos karaliaus Mindaugo pulku. Kovėsi mūšiuose ties Meškuičiais ir Šiauliais. Kare su lenkais kapitono J. Variakojo pulkas atlaikė aršiausius mūšius prie Širvintų ir Musninkų.
Taikos metais pulkininkas leitenantas Jonas Variakojis paskirtas 3-osios pėstininkų divizijos, vėliau – 3-osios karo apygardos štabo viršininku. 1926 m. išėjo į atsargą. Nuo 1928 m. lapkričio 22 d. Susisiekimo ministerijos valdytojas, 1929 m. rugsėjo 24 d. – 1930 m. birželio 28 d. XV Juozo Tūbelio Ministrų kabinete Krašto apsaugos ministras. 1929 m. vėl grįžo į tarnybą Lietuvos kariuomenėje, 1939 m. išėjo į atsargą pulkininko leitenanto laipsniu ir gyveno 1938 m. nusipirktame Šešuolėlių dvare. Drauge su kitais įkūrė Zibalų pieno perdirbimo bendrovę, buvo jos pirmininkas.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją.
1949 m. emigravo į JAV. Aktyviai dalyvavo Lietuvos karo veteranų sąjungos „Ramovė“ veikloje.
Alfonsas Aleksandravičius

Biografija

1958 m. baigė Druskininkų 1-osios vidurinės mokyklos 7 klases ir įstojo į Vilniaus geležinkelių transporto technikumą, kurį baigė 1962 m. 1970 m. baigė Leningrado geležinkelių transporto inžinierių institutą, įgijo kelių statybos inžinieriaus specialybę.
1962–1967 m. Pabaltijo geležinkelių projektavimo tyrinėjimų instituto Vilniaus filialo darbuotojas. 1967–1972 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Druskininkų skyriaus vyresnysis inžinierius. 1972–1974 m. Druskininkų statybos valdybos darbų vykdytojas. 1974–1997 m. KŪPI Druskininkų filialo, UAB „Druskininkų projektas“ projektų vyriausiasis inžinierius. 1997–2000 m. Druskininkų savivaldybės kontrolierius. Nuo 2000 m. UAB „Druskininkų vandentiekis“.
Lietuvos krikščionių demokratų partijos Druskininkų skyriaus narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, miesto valdybos narys, Gamtos apsaugos komiteto pirmininkas.
Sutuoktinė Julija Jekentaitė, vaikai Giedrė, Povilas.
Zujūnų seniūnija

Gamta

Seniūnija apima daugiausia labai kalvotus, ledyno išraižytus kraštovaizdžius (Baltijos aukštumos), kuriuos iš pietų ir pietvakarių juosia labai vingiuota Neries vaga. Prie Neries esanti dalis miškinga – veši Girulių, Dūkštų-Šilėnų miškai, o šiaurėje būdingos pievos, urbanizuoti plotai. Nerin teka sraunūs upokšniai – Sudervėlė, Čekonė, Koplyčianka; yra nedidelių ežerų (Gelūžė, Salotė, Baltieša, Gaganas, Gineitiškių ežeras), ties Zujūnais ir Buivydiškėmis sudaryta tvenkinių virtinė.

Tautinė sudėtis

Gyventojų tautinė sudėtis dėl suburbanizacijos kinta. 2001 m. metų gyventojų surašymo duomenimis : 40,2 % lietuvių, 52 % lenkų. 2011 m. gyventojų surašymo duomenimis, 58,0 % seniūnijos gyventojų sudarė lietuviai, 32,5 % – lenkai, 5,9 % – rusai.
FC Internațional Curtea de Argeș

Istorija

Iki 2007 m. žaidė Piteštyje.