google/wiki40b huggingface dataset:
Krinkai

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1429 m. šioje vietovėje buvo pastatytas dvaras kaip skirtas sustojimui Krokuvos-Gardino kelyje. 1434 m. miesto apylinkėse įvyko Jogailos ir Žygimanto Kęstutaičio susitikimas. 1509 m. Žygimantas Senasis gyvenvietei suteikė Krinkų herbą, o 1522 m. davė leidimą naujos bažnyčios statyboms. 1569 m. gyvenvietė gavo miesto teises. 1706 m. mieste šiaurės karo metu buvo apsistojęs Švedijos karalius Karolis XII. Nuo XVI a. mieste pradėjo gyventi žydų bendruomenė. 1639 m. žydai gavo leidimą mieste pasistatyti sinagogą. 1789 m. mieste gyveno apie 700 žydų. Tuo metu tai buvo viena iš didžiausių žydų bendruomenių visame regione. Miesto apylinkėse yra medžiojęs karalius Stanislovas Augustas Poniatovskis. XVIII a. kai miestą pradėjo valdyti Antanas Tyzenhauzas miestas labai suklestėjo. XIX a. mieste veikė tekstilės gamykla. 1860 m. atidaryta Liphartos tekstilės gamykla, kurioje dirbo 106 darbuotojai. 1878 m. mieste gyveno 3336 gyventojai iš kurių 80% buvo žydai. 1914 m. mieste gyveno 10000 gyventojų iš kurių 90% buvo žydai. 1905 m. įvyko darbininkų sukilimas, kurio metu darbininkai trumpam užemė miesto valdžią ir paskelbė Krinkų Respubliką. Po I pasaulinio karo daugelis žydų išvyko į JAV ir Palestiną, miesto gyventojų skaičius sumažėjo per pusę. II pasaulinio karo metu didelė dalis žydų buvo ištremti ir nužudyti. 1950 m. iš miesto buvo atimtos miesto teisės, kurios 2009 m. buvo sugrąžintos. Mieste yra gyvenęs gudų rašytojas ir poetas Sokrat Janovič. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Juozas Bakšas

Biografija

1957 m. baigė Šilutės darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1953 m. dirbo Tauragės MTS politinio skyriaus laikraščio „Už stalininį derlių“ redakcijoje, 1956–1965 m. – Šilutės rajono laikraščio „Leninietis“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, 1965–1989 m. Šakių rajono laikraščio „Draugas“ redakcijos atsakingasis sekretorius. 1990–1991 m. šio laikraščio redaktoriaus pavaduotojas. 1989–1991 m. redagavo jo iniciatyva 1989 m. pradėtą leisti rajono kraštotyros mėnraštį „Zanavykas“.
Dujotiekis

Dujotiekis – inžinerinių įrenginių sistema degiosioms dujoms tiekti iš gavimo ar gaminimo vietos į vartojimo punktus. Dažniausiai dujotiekiu tiekiamos gamtinės dujos, rečiau dirbtinės ar suskystintos gamtinės dujos.

Vamzdynas

Magistralinio ir skirstomojo dujotiekio vamzdynas dažniausiai klojamas po žeme (>0,8 m gylyje) arba upių, ežerų dugne, kai kada virš žemės ant estakadų, pvz., daugiamečio įšalo rajonuose, pelkėse, dykumose, t. p. kai dujotiekis kerta upes, kanalus, griovas. Plieniniai dujotiekio vamzdžiai izoliuojami bituminėmis arba polimerinėmis izoliacinėmis medžiagomis, t. p. turi apsaugą nuo elektrocheminės korozijos.

Istorija

Pirmaisiais m. e. amžiais Kinijoje gamtinės dujos buvo tiekiamos bambukiniais vamzdžiais. XVIII a. pab. Europoje dujotiekiui buvo naudojami ketiniai vamzdžiai. XIX–XX a. paplito plieniniai vamzdžiai, nes jais galima tiekti labiau suslėgtas dujas.
Pirmasis tolimo tiekimo (3300 km) magistralinis dujotiekis iš 600 mm skersmens vamzdžių nutiestas 1944 m. JAV. Didelius magistralinių dujotiekių tinklus turi JAV, Kanada, Vokietija, Prancūzija, Nyderlandai, Rusija, Kazachstanas.
Antanas Bataitis

Biografija

Gyveno parapijos beturčių prieglaudoje, vertėsi knygrišyste. Kunigo D. Tuskėno remiamas pinigais 1896 m. pradėjo komplektuoti lietuvišką biblioteką, kurioje buvo „Aušra“, „Varpas“, lietuviškų kalendorių ir knygų. Jų duodavo pasiskaityti apylinkės žmonėms. Supirkinėdavo rusų brukamas knygas rusišku raidynu, o paskui jas sudegindavo.
Bendradarbiavo su knygnešiais J. Bieliniu, K. Ūdru, P. Paprecku, pats veždavo knygas G. Petkevičaitei-Bitei. Daraktoriavo. Keletą kartų jo bute buvo daromos kratos. Smilgių miestelyje jam pastatytas paminklas.
Kopijavimo aparatas

Kopijavimo aparatas - įrenginys, kuris yra naudojamas atvaizdui kopijuoti ir dauginti. Kopijavimo aparato viduje esantis lęšis fokusuoja originalo (dokumento, knygos ir kt.) atvaizdą ant įelektrinto metalinio cilindro. Tose vietuose, kur atvaizdas yra tamsus, lieka statinės elektros elektros krūvis, kuris pritraukia įelektrintus iš esančių kasečių ryškalo miltelius. Taip gautas atvaizdas užsifiksuoja ant popieriaus nuo besisukančio cilindro.
Šiuolaikinis kopijavimo aparatas naudoja dar ir papildomus įrenginius: grupavimo, rūšiavimo, lankstymo, susegimo, lankstinukų gamybos ir popieriaus padavimo stalčiai.
Kopijavimui dažniausiai naudojama nuo A6 iki A3 popieriaus formatai.
Vestminsterio laikrodžio bokštas

Vestminsterio laikrodžio bokštas stovi Londone, Anglijoje, šiaurės rytiniame Anglijos Parlamento rūmų kampe. Bokštas pastatytas 1858 m., jo aukštis yra 96,3 m. Bokšte sumontuotų laikrodžių ciferblatų skersmuo yra 7 m.
Nors bokštas dažnai žinomas kaip Didysis Benas (angl. Big Ben), šis vardas iš tiesų reiškia didžiausią, 14,5 tonų sveriantį, bokšto varpą. Varpas niekada neturėjo oficialaus pavadinimo, nėra visiškai aišku ir iš kur kilusi ši jo pravardė. Manoma, kad ji gali reikšti serą Bendžaminą Holą (Benjamin Hall), Parlamento rūmų atstatymo darbų vykdytoją, arba sunkiasvorį XIX a. boksininką Bendžaminą Kauntą (Benjamin Caunt).
BTR-T

Konstrukcija

Tanko bokštas pakeistas į žemą bokštelį su 30 mm automatine patranka 2A42 ir PTVR 9M113 Konkurs leistuvu.

Korpuso gale yra variklio skyrius, o priekyje ir viduryje yra valdymo, kovos ir desanto skyrius, kuriame sėdi įgula ir desantas. Skyrius turi šiuolaikinę vėdinimo sistemą, leidžiančią veikti įvairaus klimato sąlygomis ir vietovėse, kur panaudoti masinio naikinimo ginklai.

Priekyje kairėje pusėje yra vairuotojo vieta, dešiniau sumontuotas bokštelis su ginkluote. Užpakalinėje skyriaus dalyje (mašinos viduryje) yra vietos 5 desanto kariams su visa ginkluote. Desantas išlaipinamas per liukus, esančius viršuje. Atidaryti liukai iš priekio užstoja išlipančius karius nuo priešo ugnies. Tačiau karių išlaipinimas per viršų yra bloga savybė, kadangi mūšyje taip išlaipinant karius gresia dideli nuostoliai.
Korpusas apsaugotas papildomai įmontuotais reaktyviaisiais šarvais, papildoma priešminine apsauga. Iš priekio ±30° kryptimi šarvuotumas siekia 600 mm. Bortus ir važiuoklę iš šonų pridengia šarviniai ekranai. Bortų viršus pridengtas dviem papildomais šarvų lakštais, tarp kurių ertmė mašinos reikmenims laikyti. Ši papildoma bortų šarvuotė yra papildoma apsauga nuo kumuliacinių šaudmenų.

Korpuso galinėje dalyje yra 12 dūminių granatsvaidžių 902В Tučia.
Neparuošta mašina gali įveikti 1,4 m gylio brastą. Prijungus povandeninio vairavimo įrangą gali važiuoti vandens telkinių dugnu iki 5 m gylio.
Plaktukas

Plaktukas – įrankis skirtas smūgiuoti į tam tikrą objektą. Dažniausiai naudojami kalti vinims, sujungti atskiroms dalims, skaldymui. Priklausomai nuo to kam skirti, plaktukai gali būti įvairių dydžių ir formos bei pagaminti iš skirtingų medžiagų. Pagrindinės dalys yra vientisos masės galva ir kotas, svorio centras – galvutėje.
Vienas seniausių žmonijos instrumentų. Naudojamas įvairiausiose srityse – buityje, statyboje, juvelyrikoje, medicinoje, geologijoje.
Plaktukas laikomas plaštaka už koto.
Plaktuko galva, priklausomai nuo paskirties, būna įvairios formos, gaminama iš metalo, medžio, plastiko, gumos. Galva gali turėti vieną arba dvi vienodo arba skirtingo dydžio smūgiavimo plokštumas. Vietoje vienos smūgiavimo plokštumos gali būti speciali įpjova skirta ištraukti vinis. Kotas – įprastai medinis, bet būna ir iš metalo, plastiko.
Makasas

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1538 m. ir vadinta Sevilla del Oro. 1599 m. pervadinta į Makasą pagal vietinę indėnų makų gentį. Ilgą laiką tai buvo miestelis Čimboraso provincijos pakraštyje, bet 1929 m. tapo naujos Morona Santjago provincijos sostine.
Miškastepė

Miškastepė – šiaurės pusrutulio gamtinė sritis, tarpinė teritorija tarp miškų ir bemiškių stepių. Eurazijoje miškastepių juosta plyti nuo rytinių Karpatų prieškalnių vakaruose iki Altajaus kalnų rytuose. Atskiri miškastepių plotai yra Dunojaus vidurupio lygumoje, pietų Sibiro tarpukalnių duburiuose, Mongolijoje, Mandžiūrijos lygumoje. Šiaurės Amerikoje miškastepių juosta driekiasi rytų-pietų kryptimi per Didžiąsias lygumas.
Miškastepėse būdingas vidutinių platumų, žemyninis klimatas su karštomis vasaromis, šaltomis žiemomis ir negausiu kritulių kiekiu.
Miškastepėje auga aukštažolės varpinių augalų pievos, kurios kaitaliojasi su nedideliais, retais ąžuolų, bukų, liepų, uosių miškeliais, pušų giraitėmis, o Sibire – su drebulių ir beržų sąžalynais. Miškastepė neturi savitos gyvūnijos – čia būdingi tiek stepių gyvūnai (švilpikai, starai, einiai ir kt.), tiek miškų juostos gyvūnai (voverės, kiaunės, lūšys ir kt.).
Dauguma miškastepių išdirbta, likę plotai saugomi rezervatuose, nacionaliniuose parkuose.
Barikada (žurnalas)

Barikada – nelegalus Lietuvių biuro prie Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK žurnalas, ėjęs 1932–1937 m. Vilniuje.

Istorija

1932–1936 m. spaudintas pogrindinėje Vakarų Baltarusijos komunistų partijos spaustuvėje Vilniuje, 1937 m. – Erzvėte rotatoriumi. Išėjo 40 numerių.
Redaktorius Jonas Karosas.
Pasmerkti

Tema

Tai rašytojo Edvino Kalėdos populiariaus romano trilogijos trečioji dalis. Ši daugiaserijinė kriminalinė drama – serialų „Nemylimi“ (2009 m.) ir „Svetimi“ (2010 m.) tęsinys. Jam taip pat būdingi tendencingi siužeto vingiai, neplanuoti meilės posūkiai, visiškai netikėta pabaiga.

Siužetas

Seriale netrūksta šaudymų, meilių ir išdavysčių... Asta (Toma Vaškevičiūtė), pastarąjį sezoną „Svetimuose” praradusi ne tik mylimą vyrą Viktorą, bet ir dukterį, šįkart bando visomis išgalėmis kabintis į gyvenimą, susigrąžinti pas tėvą pabėgusį vaiką, susitvarkyti buitį. Nors alkoholis ją traukia į gelmę...
Viktoras lyg ir susitvarkė gyvenimą – susisuko lizdelį brolio Normanto nupirktame bute. Tačiau jį pradeda lankyti iš kalėjimo grįžę draugai, ko visiškai netoleruoja nauja mylimoji (Gabrielė Bartkutė).
Beitauno nusikaltėliai

Turinys

Alabamos valstijoje trys broliai Odžiai padeda šerifui Milardui vykdyti teisingumą ten, kur įstatymas bejėgis. Po nepavykusios užduoties (broliai supainiojo namus), įvykusių skerdynių atvyksta tirti agentas Lakis ir šerifas, bijodamas būti demaskuotas, nusprendžia daugiau Odžiams nebepadėti. Kaip tik tada į juos kreipiasi moteris vardu Celestė, prašydama pagrobti iš krikštatėvio, narkotikų prekeivio Karloso, berniuką ir pažada jiems 25 tūkstančius dolerių.
Broliai sėkmingai atlieka pirmąją užduoties dalį, tačiau netrukus pradeda aiškėti padėtį sunkinančios aplinkybės: berniukas Robas pasirodo esąs neįgalus, o po savaitės, sulaukęs 18 gimtadienio, jis paveldės didelę pinigų sumą, kurios siekia ir Celestė, ir Karlosas. Pastarasis nenusiteikęs prarasti grobio ir iš paskos broliams siunčia moterų – smogikių būrį, vadovaujamą seksualiosios Rouzės...
Tromsdalen UIL

Istorija

Klubas įkurtas 1938 m. Pastaraisiais metais žaisdavo antros arba trečios pakopos pirmenybėse.
2017 m. pateko į antros pakopos pirmenybes, kuriose užėmė devintą vietą.
Larsa

Valdovai

Šumero karalių sąrašas mini Larsą vieną kartą, kuomet miestą valdė prieštvaninė dinastija. III tūkst. pr. m. e. Užfiksuotas vienintelis jos valdovas Ensipadzidana. III tūkst. pr. m. e. Larsos valdovai nėra žinomi. Vėlyvoji Larsos dinastija sąraše irgi nėra minima, tačiau tai daryta dėl politinių priežasčių: sąrašo kūrėjas buvo Larsos pagrindinis konkurentas Isino miestas, kurio valdovai norėjo legitimuoti Isino vienvaldystę Šumere, todėl Larsą nutylėjo. Vėlyvosios (amoritų) Larsos dinastijos valdovai yra žinomi iš atskiro Larsos valdovų sąrašo.
Andres Tarand

Biografija

1963 m. Tartu universitete baigė klimatologijos, o 1973 m. – geografijos studijas, čia dėstė bei dirbo mokslinį darbą. 1979–1981 m. buvo šio universiteto mokslo prorektorius. 1988–1990 – Talino botanikos sodo direktorius.
1990–1992 m. buvo Estijos Aukščiausios tarybos deputatas, Estijos kongreso bei Konstitucinės asamblėjos narys.
1992–1994 m. – Estijos Aplinkos ministras. 1994–1995 – Estijos ministras pirmininkas. 1995–2004 m. – Riigikogu (Estijos parlamento), o 2004–2009 m. – Europos parlamento narys.
1996–2001 m. vadovavo Estijos socialdemokratų partijai.
Al-Muharraq SC

Istorija

Klubas įkurtas 1928 m. 
Net 34 kartus tapo šalies čemiopnais. (1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1970, 1971, 1973, 1974, 1976, 1980, 1983, 1984, 1986, 1988, 1991, 1992, 1995, 1999, 2001, 2002, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2015, 2018 m.)
Vytautas Kudzys

Vytautas Kudzys (g. 1952 m. liepos 15 d. Kaune) – vadybininkas, Lietuvos logistikos asociacijos prezidentas.

Biografija

1970 m. baigė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą. Vilniaus inžinerinės statybos institute baigęs I kursą penketais, gavo stipendiją studijoms užsienyje (Bratislavoje). 1976 m. baigė Slovakijos aukštąją technikos mokyklą Bratislavoje (tuometė Čekoslovakija, dabartinis Slovakijos technikos universitetas), įgijo statybos inžinieriaus – ekonomisto specialybę.
Dirbo statybose, 3 metus Statybos ministerijos Kokybės inspekcijoje, savo karjerą pradėjo kaip technologas, baigė viršininko pavaduotoju. Nuo 1982 m. 9 metus – Prekybos ministerijos Didmeninių bazių techninio aptarnavimo kombinato direktorius (nuo pat jo įkūrimo). 3 metus užsėmė įvairiu privačiu verslu: su draugais įkūrė bendrą įmonę, prekiavo. Nuo 1995 m. "Apranga" generalinio direktoriaus pavaduotojas, atsakingas už sandėliavimą ir transportą. Nuo 1999m. sausio UAB "Baltic Logistic System Vilnius" (2004m. pavadinimas pakeistas į UAB "DPD Lietuva") generalinis direktorius ir vykdantysis direktorius Baltijos šalims (nuo 2004m.) 2012m. pradžioje išėjo iš "DPD Lietuva" ir užsiėmė visuomenine veikla. Nuo 2012m. pabaigos Lietuvos pramonininkų konfederacijos (LPK) generalinio direktoriaus pavaduotojas, kuruojantis transporto ir logistikos klausimus, taip pat LPK oficialus atstovas LR Seime ir Vyriausybėje. Lietuvos logistikos asociacijos prezidentas nuo 2007m., Vilniaus Prekybos, pramonės ir amatų rūmų Tarybos narys, Vilniaus kolegijos Tarybos narys, Lietuvos pašto Valdybos narys, Lietuvos ir Čekijos bei Lietuvos ir Slovakijos draugijų narys.
Vedęs; žmona Vida, gydytoja-ginekologė. Dukros Aistė (g. 1982 m.) ir Gertrūda (g. 1985 m.). Vytauto tėvas – Antanas Kudzys, Lietuvos Mokslų akademijos akademikas, VGTU profesorius, habilituotas daktaras, inžinierius – statybininkas.
Moka anglų, slovakų, čekų ir rusų kalbas.
Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis

Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos, Mikalojaus Radvilos Juodojo ir Elžbietos Radvilienės sūnus. Broliai Jurgis Radvila, Albertas Radvila ir Stanislovas Radvila II, seserys Elžbieta Radvilaitė-Mieleckienė, Sofija Radvilaitė-Čemienė, Ona Radvilaitė (1553-1590)-Tvorovskienė ir Kristina Radvilaitė-Zamoiskienė.

Šeima

Žmona Elžbieta Eufemija Vyšnioviecka (Halaszka Eufemia Wiśniowiecka), vaikai Jonas Jurgis Radvila, Elžbieta Radvilaitė Tečinskienė, Albertas Vladislovas Radvila, Mikalojus Radvila (mirė mažas), Kristupas Mikalojus Radvila (1590–1607), Žygimantas Karolis Radvila, Kotryna Radvilaitė (1593–1600), Kristina Radvilaitė (1593–1599), Aleksandras Liudvikas Radvila.

Tikėjimas

Išauklėtas kalvinizmo dvasia, po tėvo mirties išvykęs studijuoti į Romą susitiko poetą ir humanistą kardinolą Stanislovą Hozijų ir jėzuitą teologą Petrą Skargą, kurie įkalbino jaunikaitį pereiti į katalikybę. Tapęs aršiu kontrreformacijos veikėju vėl atidarė tėvo uždarytas bažnyčias Šidlavos žemėje.
Rėmė bažnytinę uniją, kurią inicijavo Žygimantas Vaza. 1576–1586 m. Vilniuje turėjo spaustuvę, kurioje spausdino jėzuitų literatūrą. Nesvyžiuje pastatė jėzuitų bažnyčią ir vienuolyną.
1582–1584 m. surengė piligrimišką kelionę į Šventąją žemę, keliavo po Siriją, Egiptą. Šią kelionę aprašė knygoje „Kelionė į Jeruzalę“, kuri išleista 1601 m. lotynų kalba, tačiau vertinga joje išdėstytomis geografinėmis žiniomis ir pastebėjimais.

Mokslai ir karjera

1563–1567 m. studijavo geografiją ir mediciną Leipcige, vėliau Romoje ir Paryžiuje.

Valstybės tarnyba

Livonijos karo metu 1568 m. dalyvavo Ūlos (Časnikų) mūšyje, 1569 m. paskirtas Lietuvos dvaro maršalka, 1573 m. pasiuntinybės pas Henriką Valua Paryžiuje dalyvis. Vėliau dalyvavo Stepono Batoro žygyje į Maskvą.
Nuo 1578 m. Lietuvos didysis maršalka.
1590–1604 m. Trakų vaivada, nuo 1604 m. Vilniaus vaivada.

Veikla

1585 m. iš dalies atnaujino giminės pilį Šidlavoje, o 1591 m. miesteliui buvo suteiktos Magdeburgo teisės. Nesvyžiuje įrengė fortifikacinius įtvirtinimus, aprūpino tvirtovę pabūklais, pastatė Nesvyžiaus pilį, Nesvyžiaus kolegiją (1599 m.); statė kelius ir ligonines. Išplėtojo filantropinę veiklą, rėmė neturtingus studentus.

Kartografas

Į Lietuvos ir pasaulio geografijos istoriją įėjo 1590–1600 m. organizuotomis Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės lauko kartografavimo ekspedicijomis. Jų pagrindu buvo sudarytas ir 1613 m. Amsterdame išleistas vienas tiksliausių tuo metu Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemėlapis. Dabar žemėlapis laikomas vienas iš geriausių renesanso kartografinių kūrinių. Saugomas Upsalos muziejuje.
Million Reasons

Gyvas atlikimas

Atlikėja pirmą kartą dainą pristatė gyvai "Dive Bar Tour" metu, kuris vyko Jungtinių valstijų Nashville miesto bare.
Šalikas

Šalikas – medžiaginė juosta, apsupama ir nešiojama ant kaklo. Šalikai dėvimi dėl šilumos, religinių, tautinių ar mados motyvų. Šalikų būna įvairių ilgių, pločio, raštų ar spalvų.
Senovės Romoje buvo naudojami vieni pirmųjų šalikų, tik ne dėl šilumos, o dėl tvarkos palaikymo. Toks šalikas buvo vadinamas sudarium (lot. prakaito rūbas) ir buvo naudojamas nusivalyti prakaitą nuo kūno. Juo dėvėdavo tik vyrai ir nešiodavo aplink kaklą ar prisirišę prie diržo. Netrukus šalikus pradėjo nešioti ir moterys, įprastai dėl stiliaus motyvų.
Manoma, kad valdant Kinijos imperatoriui Ši Huangdi įvairių rangų kariai dėvėdavo skirtingus šalikus, kad juos būtų galima atskirti.
Šiais laikais šalto klimato regionuose reto mezgimo šalikai, dažnai iš vilnos, yra nešiojami norint apsisaugoti nuo šalčio.
Karšto ir vėjuoto klimato regionuose šalikai rišami aplink kaklą, akis ir galvą, siekiant apsaugoti šias vietas nuo vėjo ir dulkių.
Dar nebučiuota (filmas)

Siužetas

Džosė Geler – kukli ir nedrąsi jauna žurnalistė dirba populiariame dienraštyje. Kartą „pilkoji pelytė“ gauna užduotį – aprašyti moksleivių gyvenimą. Grįžti į mokyklą, kur iš jos nuolat visi tyčiojosi?! Žinoma!
Juk Džosė turi įrodyti viską galinti. Po kelių kosmetinių procedūrų, patariama brolio Robo, vieną gražią dieną mergina peržengia mokyklos slenkstį. O čia jos laukia juokingos situacijos, nesusipratimai ir pirmoji meilė. Galbūt šįkart išsipildys Džosės svajonė ir ją pirmą kartą pabučiuos vaikinas?…
Daubarai (Kėdainiai)

Aplinkinės gyvenvietės

Būdai - 1 km
Prapuoleniai - 3 km
Skaistgiriai - 1,5 km
Kampai II - 4 km
Konstantina

Istorija

Miestas žinomas nuo senovės, Numidijos gyventojai jį vadino Sarim Batim. Vėliau jis priklausė finikiečiams, kurie miestą pavadino Cirta (jų kalba tai reiškė „miestas“). IV amžiuje pervadintas Konstantino Didžiojo garbei.
Jonas Kriukelis

Jonas Kriukelis (1927 m. gruodžio 21 d. Robliai, Panemunėlio valsčius – 1985 m. sausio 11 d. Vilnius) – Lietuvos architektas.

Biografija

1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1953–1972 m. Miestų statybos projektavimo instituto Vilniuje architektas, 1960–1972 m. projektų vyr. architektas, 1972–1980 m. Paminklų konservavimo instituto architektas.
Edward Joseph Derwinski

Biografija

Gimė 1926 m. rugsėjo 15 d. Čikagoje, Kazimiero Dervinskio ir Sofijos Žmijevskos šeimoje. Senelis Julijonas Dervinskis buvo gimęs Žasliuose, tačiau XIX a. pabaigoje emigravo į JAV. II pasaulinio karo metu kariavo Japonijos salyne. 1951 m. baigė Lojolos universitetą Čikagoje. 1957 m. išrinktas į Ilinojaus atstovų rūmus. 1959 m. kaip JAV respublikonų partijos atstovas Čikagoje išrinktas į JAV atstovų rūmus. 1971-1972 m. buvo JAV atstovas Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje. Šaltojo karo metu daug dėmesio skyrė Rytų Europos reikalams. Jo iniciatyva medaliu buvo apdovanotas serbų rojalistas Draža Mihailović kovojęs prieš komunistus. 2004 m. apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiumi už Lietuvos valstybės interesų gynimą Šaltojo karo metu. Mirė nuo vėžio 2012 m. sausio 15 d. Čikagoje.
Aušra Gudauskienė

Biografija

AB „Lietuvos draudimas“ agentė.
2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Birštono skyriaus narė.
2005 m. Birštono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Rimas, vaikai Žaneta, Ričardas.
Nimfinė papūgėlė

Išvaizda

Kūnas 30-33 cm, uodega – 14-16 cm ilgio; svoris – apie 90 g. Būdingiausi požymiai yra gana ilgas kuodas ir ilga nusmailėjusi uodega. Plunksnos pilkos su baltomis dėmėmis ant sparnų, kuodai geltoni. Patinų ir patelių plunksnų spalva skiriasi - patinų plunksnų spalva ryškesnė.

Paplitimas

Paplitusi Australijoje, išskyrus šiaurinę dalį ir pakrantes.

Gyvenimo būdas

Gyvena upių pakrančių miškuose ir atvirose eukaliptų giraitėse bei savanose, kur auga neaukšti krūmeliai. Dažnai tupi nudžiuvusių medžių ir aukštų krūmų viršūnėse. Žolėje baikščios. Netupia upių pakrantėse, atsigerti nusileidžia vertikaliai tiesiai į vandenį. Gurkštelėjusi kelis lašus vandens vėl pakyla.
Minta daugelio augalų sėklomis, nektaru, smulkiais vabzdžiais, javais.
Poruojasi liūčių sezono metu kai atsiranda daug maisto patiems paukščiams ir jų jaunikliams. Lizdą įsirengia išdžiūvusių medžių tuštumose. Dėtyje 3-7 balti kiaušiniai. Peri 21 dieną pasikeisdami abu tėvai. Išsiritę jaunikliai apaugę gelsvais pūkais. Tėvai juos maitina pakaitomis. Po 4-6 mėnesių jaunikliai lizdą palieka. Tuo metu patelė deda antrą dėtį, bet dar maitina pirmos vados jauniklius.

Laikymas ir priežiūra

Tai populiari narveliuose laikoma papūga. Patinėliai ramesni nei patelės. Labai greitai pripranta prie žmonių, gali išmokti atskirus žodžius, taip pat melodijas. Balsas monotoniškas, įkyrus. Išvesta keletas spalvinių atmainų. Gyvenimo trukmė – 15-20 metų. Narveliai turi būti erdvūs. Juose turi būti švaraus vandens ir maždaug du arbatiniai šaukšteliai lesalo. tinka ir Banguotojų papūgėlių lesalas. Taip pat paukščiui patogioje vietoje turi kabėti kreidos, nes taip paukštis gaus naudingų mineralų ir pasigaląs snapą. Būtų gerai jeigu papūga turėtų galimybe pagraužti medžio šakelių. Tinka chemikalais nepurkštos beržo, ąžuolo, klevo, kaštono ir uosio šakelės. Jas turite padėti paukščiui matomoje vietoje, nes taip išvengsite baldų apgriaužimo. Būtina išsiaiškinti kokios maudynės labiausiai patinka jūsų augintiniui. Vienos Nimfos pasipliuškenti, o kitos mėgsta purškiamą vandenį. Papūga puikiai prisižiūri savo plunksnas. Svarbu pavasarį ir rudenį Nimfai duoti vitaminų, nes tada jų organizmas yra silpniausias.Turi paskraidyti bent dvi valandas į dieną. Pirmąją savaitę Nimfai prieš skraidant būtina uždengti veidrodžius ir langus, nes ji gali prarasti orientaciją ar susižeisti.
Draudžiama iš Australijos išvežti į užsienį.
Vytautas Merkys (1929)

Biografija

1951 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultetą. 1951–1953 m. LTSR revoliucijos muziejaus darbuotojas. 1952 m. paskirtas į Lietuvos istorijos institutą, bet dėl ideologinių motyvų kartu su Mečislovu Juču tuoj pat atleistas. Nuo 1953 m. Lietuvos istorijos instituto mokslinis bendradarbis. 1957 m. Istorijos institute apgynė istorijos mokslų kandidato disertaciją „Revoliucinis Vilniaus darbininkų judėjimas 1895–1904 m.“  1969 m. apgynė istorijos mokslų daktaro disertaciją „Pramonės raida ir proletariato susidarymas Lietuvoje XIX a.“.
1986 m. išėjęs iš instituto dirbo Lietuvos SSR Mokslų akademijos Ekonomikos instituto Ūkio istorijos skyriaus vadovu. 1987 m. vėl grįžo į Lietuvos istorijos institutą, tapo jo direktoriumi. Nuo 1992 iki 2000 m. vyriausias mokslinis bendradarbis. Dėstė Vilniaus universitete, nuo 1991 m. – profesorius. 1993–2000 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete.
1990 m. tapo Lietuvos mokslų akademijos tikruoju nariu, 2001 m. išrinktas Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademiku. Už fundamentalius darbus, skirtus draudžiamosios spaudos keliui 1864–1904 m. bei to laikotarpio knygnešiams, 1997 m. apdovanotas Lietuvos mokslo premija. 1995 m. apdovanotas LDK Gedimino ordino Komandoro kryžiumi.