google/wiki40b huggingface dataset:
Eskizas

Eskizas (kilęs iš senovės graikų kalbos σχέδιος – schedios „laikinas“) – greita vizualizavimo forma, kuri paprastai nelaikoma išbaigtu meno darbu.
Eskizo kūrimo tikslai gali būti skirtingi. Dailininkas gali ieškoti geriausios, jo manymu, kompozicijos paveikslui, skulptūrai, freskai, ar kito formato meno kūriniui. Eskizas taip pat gali būti komunikacijos forma. Kino projektų režisieriai (jei neturi storyboard dailininko, dažnai patys piešia eskizus, norėdami geriau pavaizduoti operatoriui (aktoriams ar kitiems filmavimo komandos nariams) savo sumanymus.

Eskizai visuomenėje

Meno studentai yra skatinami studijuoti įvairias aplinkos formas, siekiant išmėginti naujas kompozicines idėjas, bet nesistengiant užbaigti piešinio. Eskizų piešimas yra vienas geriausių būdų jauniems menininkams vystyti savo įgūdžius.
Skulptoriai naudoja eskizus, siekdami surasti geriausią formos išraišką, ir, radę tenkinantį variantą, imasi skulptūros. Patys eskizai kartais tampa vertingais meno darbais.

Eskizų piešimas meno industrijose

Gatvės dailininkai, per kelias minutes nupiešiantys praeivių portretus, turi turėti ilgametę patirtį tam, kad greitai ir sėkmingai perprastu žmonių charakterius.
Architektai ar skulptoriai kuria eskizus truputį kitokia būdu: jie ne piešia, bet daro modelius. Architektams neretai privaloma padaryti pastato modelį prieš klientams patvirtinant jo statybą. Skulptoriai dažnai padaro mažesnio dydžio skulptūrėles, norėdami pamatyti ar tinkama erdvinė kompozicija, ir tik po to kuria galutinę versiją.
Eskizus kuria ir storyboard dailininkai, piešiantys storyboard kadruotes. Šios profesijos atstovams reikia išmanyti kinematografijos principus, pagrindinė jų užduotis yra greitai vizualizuoti režisieriaus nurodytas scenas.
Standartinis nuokrypis

Standartinis nuokrypis (arba vidutinis kvadratinis nuokrypis) – dydis, nusakantis atsitiktinio dydžio įgyjamų reikšmių sklaidą apie vidurkį (įprasta žymėti s, SD arba σ). Standartinio nuokrypio dimensija yra lygi atsitiktinio dydžio dimensijai. Dėl šios priežasties šis dydis labiau tinkamas naudoti praktikoje negu dispersija, kurios matas lygus atsitiktinio dydžio dimensijos kvadratui.
Krupai

Krupai (vok. Krupp) – vokiečių verslininkų bei pramonininkų dinastija XIX – XX a., Krupp koncerno – kurį laiką didžiausios bendrovės Europoje valdytojai.

Istorija

Friedrich Krupp įsteigta ir vėliau jo sūnaus Alfredo plėtota bendrovės veikla keitė regiono ir miesto (Esenas) veidą – vyko industrializacij, trukusi iki pat II. pasaulinio karo pradžios.
Krupai buvo artimai susiję su Vokietijos vyriausybėmis (išimtis – Veimaro Respublika), bendravo su jų vadovais – Kaizeriu Vilhelmu I. iki pat K. Adenaurio. Dinastijos gamyklų gaminti ginklai tiekti karams Europoje 1866–1945.
Liepojos ežeras

Geografija

Ežero krantai su pylimais. Priekrantės užžėlusios. Yra 15 salų. Įteka Bartuva, Otankė, Alandė, Dorupė. Liepojos uosto kanalas (ilgis 2 km, plotis 40–80 m, gylis 3 m) Liepojos ežerą jungia su Baltijos jūra.
Ežere išplėtotas vandens sportas. Ežero didžiąją dalį užima ornitologinis draustinis.
Warriors FC

Istorija

Klubas įkurtas 1975 m. Tuo metu vadinosi Singapore Armed Forces Sports Association (SAFSA).
Nuo 2013 m. sausio 20 d. vadinasi Warriors Football Club. 
Žaidžia elito lygoje. 1997, 1998, 2000, 2002, 2006, 2007, 2008, 2009 ir 2014 m. tapo šalies čempionais.

Sudėtis (2018)

Atnaujinta: 2018 m. lapkričio 27 d.

Pagrindinė komanda

Sąrašas:
Metohija

Metohija (serb. Метохија, alb. Rrafshi i Dukagjinit) − istorinė ir geografinė Balkanų dalis į vakarus nuo Kosovo.
Regiono plotas 3340 km². Gyventojų − 790 272 (2002 m. duomenys). Metohija išsidėsčiusi lygumoje, kur labai derlingos žemės, švelnus klimatas, gausūs vandens šaltiniai ir aukštos kalnų grandinės, skiriančios ją nuo Albanijos.

Istorija

Kosovas ir Metohija buvo politinis viduramžių Serbijos centras. Taip pat − labai svarbi vieta serbų dvasiniam bei kultūriniam identitetui ir valstybingumui nuo seniausių laikų iki dabar. Daugiausiai didelę reikšmę viduramžiais turėjusių vienuolynų (pavyzdžiui, Gračanica, Pečka Patrijaršija ar Visoki Dečani) buvo pastatyti būtent Kosove. Metohijoje, vakarinės Kosovo provincijos Pečo mieste, 1346 m. įsikūrė pagrindinis Serbijos Ortodoksų bažnyčios patriarchatas (veikė iki 1766 m.). Tais pačiais metais įkurtos Serbijos Imperijos sostinė taip pat buvo Metohijoje − Prizreno miestas, kuris serbų istorijoje žinomas kaip „Imperijos miestas“ arba „Serbijos Konstantinopolis“.
Terminas Metohija reiškia žemę, valdomą Serbijos ortodoksų bažnyčios. Serbų istorikai tvirtina, kad iki 1946 m., kuomet nauja komunistų valdžia, prisidengdama agrarinės reformos politika, nacionalizavo žemę ir perdavė ją albanų valstiečiams, 70% Kosovo ir Metohijos teritorijos priklausė Serbijos ortodoksų bažnyčiai. Priešingai nei serbams, albanams Kosovas ir Metohija nėra svarbiausia nacionalinė žemė. Atvykėliai iš Albanijos pradėjo keltis į šį miestą tik po Pirmosios didžiosios serbų migracijos iš Kosovo ir Metohijos 1690 m., kuri vyko per Austrijos ir Osmanų imperijos karą (Vienos karas) 1683−1699 metais. Pagal osmanų vykdytus gyventojų surašymus matosi, kad šiame regione anksčiau vyravo serbai. Surašymas atliktas 1485 m., tai yra po trisdešimties metų, kai provincija buvo okupuota turkų ir tapo sudedamąja administracinės Osmanų imperijos dalimi (1455 m.).
Kosove ir Metohijoje albanų skaičius didėja iki šiol. Remiantis oficialiais Serbijos šaltiniais, 1945 m. provincijoje gyveno 70% albanų, o 1991 m. 90%.
Dalia Mikoliūnaitė

Dalia Mikoliūnaitė (g. 1974 m. gruodžio 27 d. Biržuose) – aktorė, „Teatriuko" trupės įkūrėja ir administracijos vadovė.

Biografija

1993 m. baigė Biržų „Atžalyno" vidurinę mokyklą ir Biržų vaikų muzikos mokyklą. Nuo 1993 m. iki 1997 m. studijavo Vilniaus universiteto Filologijos fakultete, mokėsi „Keistuolių teatro" studijoje. 2006 m. Vilniaus dailės akademijoje baigė kultūros vadybos ir kultūros politikos magistrantūros studijas.
1998 m. su kurso draugais įkūrė „Teatriuką". VšĮ „Teatriukas" administracijos vadovė nuo 1999 m. Nuo 1998 m. iki 2000 m. „Mažoji studija” laidos vaikams redaktorė, nuo 1998 m. iki 2002 m. Vaikų ir jaunimo vasaros stovyklos „Lietuvos Atgaja” muzikos vadovė.
Pelos nomas

Geografija

Nomo šiaurės vakaruose yra Voro kalnai (gr. Όρος Βόρας), šiaurės rytuose – Paiko kalnai (gr. όρος Πάικο ). Pietinėje dalyje yra plokščia lyguma, kuri labai senai buvo su Egėjo jūra besijungusi įlanka. Jos aukštis virš jūros lygio – 5–10 m.
Pietinėje nomo dalyje yra daug sodų. Sodininkystė anksčiau buvo pagrindinis verslas nome, dabar apie 70% ekonomikos užima pramonė, paslaugos.
Turistus traukia senoviniai miestai Pela ir Edesa.
Vilniaus Martyno Mažvydo progimnazija

Istorija

1992 m. Pilaitėje pradėta statyti antroji mokykla turėjo būti rusų mokykla. Dėl pinigų stygiaus statybos nutrūko penkeriems metams. 1998 m. dar galutinai neužbaigtame pastate atidaryta Martyno Mažvydo mokykla.
1998 m. rudenį suspėta įrengti ketvirtadalį mokyklos pastato, tačiau į Rugsėjo pirmosios šventę čia susibūrė 500 pradinių klasių mokinių, 24 mokytojai ir vadovai: direktorius Eugenijus Manelis, pavaduotojos Gražina Moisiejienė, Eglė Laumelienė. 1999/2000 mokslo metais mokytis pradėjo 692 mokiniai ir 42 mokytojai. Atidaryti dar 8 kabinetai. 2000 m. galutinai įrengta mokykla ir stadionas.
2000 m. mokinių skaičius išaugo iki 880. Juos mokė 51 pedagogas. 2001/2002 m. m. mokykloje mokėsi 1079 mokiniai, dirbo 70 mokytojų. 2003–2004 m. mokėsi 1387 mokiniai, dirbo 88 mokytojai. 2005 m. susirinko net 1850 moksleivių ir 103 mokytojai. Nuo 2011 m. gavo progimnazijos statusą.
Rytinis ūsuotis

Išvaizda

25 – 40 mm ilgio. Juodais, blizgančiais, baltom dėmelėm išmargintais antsparniais. Pas pateles, gale, iš už antsparnių, kyšo pilvo galelis, tačiau patinų antsparniai paslėpia jį visą. Antenos ilgos, gali siekti ir 10 cm, iš 11 narelių, juodos, prie narelių sudūrimų šviesios. Kojos, ir pirmi antenų nareliai su šviesiai mėlynais plėmeliais. Lengva supainioti su kitom, giminingom rūšim (pvz., citrinmedinu ūsuočiu (Anoplophora chinensis)). Nuo kitų Anoplophora genties rūšių skiriamas pagal antsparnių raštą.

Biologija

Vystymosi trukmė 2-3 metai. Suaugę patinėliai gyvena apie 50 dienų, patelės apie 66 dienas.
Lervos vystosi po įvairių lapuočių medžių žieve.
Suaugėliai minta įvairių lapuočių medžių lapais, pumpurais, ūgliais.

Lietuviškas pavadinimas

Kai kuriuose lietuviškuose informacijos šaltiniuose „rytiniu ūsuočiu“ dar vadinamas ir kitas vabalas - margasis akiuotis (Mesosa myops Dalman, 1817). Šis didelės žalos nepadaro, nes lervos vystosi nusilpusiuose, bei džiūstančiuose medžiuose. Be to yra retas, saugomas pagal ES Buveinių Direktyvos II-ą priedą.
Egidijus Meilūnas

Biografija

1989 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, pediatras. 2001 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete įgijo teisės magistro laipsnį.
Iki 1990 m. buvo VU Chirurgijos katedros mokslo darbuotojas. 1991–1992 m. dirbo Vyriausybės Spaudos biuro vadovo pavaduotoju. 1992–1995 m. dirbo Lietuvos ambasadoje Varšuvoje: atašė, antrasis sekretorius, patarėjas. 1995–1998 m. – Lietuvos Užsienio reikalų ministerijos Centrinės Europos šalių departamento direktoriaus pavaduotojas.
Nuo 1998 iki 2002 m. metų buvo Prezidento V. Adamkaus nacionalinio saugumo ir užsienio politikos patarėjo pavaduotojas užsienio politikos klausimais, nuo 2002 m. – Prezidento patarėjas užsienio politikos klausimais. 2003–2004 m. – URM Generalinis inspektorius.
Nuo 2004 m. liepos 19 d. iki 2010 m. rugsėjo 13 d. – Lietuvos ambasadorius Lenkijoje. 2010 m. rugsėjo mėn. - 2012 m. spalio mėn. buvo Lietuvos užsienio reikalų viceministras, kuravo ES politikos, santykių su Europos šalimis, ekonominės diplomatijos ir ekonominio saugumo klausimus.
Nuo 2012 m. spalio mėn. iki 2017 m. rugpjūčio mėn. buvo Lietuvos ambasadorius Japonijoje, Australijos sandraugai, Filipinų Respublikai, Naujajai Zelandijai, Singapūro Respublikai, Indonezijos Respublikai ir Malaizijai.
Nuo 2017 m. rugpjūčio 24 d. – Lietuvos ambasadorius Airijoje.
Apdovanotas Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžiumi (2003 m.).
Dagens Industri

„Dagens Industri“ (sutrump. DI) – verslo dienraštis, leidžiamas Stokholme, Švedijoje. Rengiamas tabloid formatu. Laikraščio savininkas – „Bonnier“ AB.

Istorija

„Dagens Industri“ įsteigtas 1976 m. ir buvo leidžiamas dukart per savaitę. 1983 m. pradėta leisti penkiskart į savaitę, o 1990 m. – šešiskart. Nuo tada pradėta leisti dukterinius laikraščius Austrijoje, Estijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Lietuvoje, Rusijoje, Škotijoje ir Slovėnijoje.

Tiražas

1983 m. „Dagens Industri“ tiražas siekė 30 000 egz. 2000 m. – 100 000 egz. 2003 m. – 115 000 egz. 2005 m. laikraščio tiražas darbo dienomis siekė 117 500 egz. 2010 m. – 101 700 egz.
Stasys Skrodenis

Biografija

1960 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos studijas.
1960–1965 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute, 1965–1973 m. Respublikinėje bibliotekoje, 1972–1973 m. Rankraščių skyriaus vedėjas. Nuo 1973 m. Vilniaus pedagoginio instituto Lituanistikos fakulteto Lietuvių ir užsienio literatūros katedros dėstytojas, 1985–1989 m. katedros vedėjas, 1978 m. docentas, profesorius.  1968 m. filologijos mokslų kandidatas, 1992 m. habilituotas daktaras. 
Nuo 1975 m. Suomių literatūros draugijos narys-korespondentas. 1990 m. vienas iš Lietuvos ir Suomijos draugijos atkūrėjų, jos pirmininkas. Kalevalos ir Donelaičio draugijų garbės narys.

Mokslinė veikla

Mokslinės veiklos baras – lietuvių kalendorinių apeigų tautosaka ir papročiai, lietuvių folkloristikos istoriografija, lyginamieji lietuvių ir suomių liaudies dainų tyrinėjimai.
Išvertė į lietuvių kalbą įvairių suomių autorių knygų. Parengė Augusto Niemio „Lituanistinius raštus“ (1996 m.), rašytojos Mailos Talvio raštus, kuriuose yra svarbių lituanistinių motyvų. Per pastaruosius 5 metus sudarė ir išleido žymių lietuvių folkloristų Antano Mockaus, Juozo Baldžiaus, Zenono Slaviūno rinktinius raštus, vadovavo daugeliui doktorantų, kurie sėkmingai apgynė disertacijas apie lietuvių liaudies folklorą, tradicijas ir papročius, etnosą. 
Verčia iš suomių, estų, sorbų kalbų (pasakų rinkinys „Balanų pilis“).
Igoris Ivanovas (1945)

Biografija

1969 m. baigęs Maskvos M.Torezo vardo pedagoginį užsienio kalbų institutą, dirbo Pasaulinės ekonomikos ir tarptautinių santykiu institute (ИМЭМО). Atkūrus dviejų šalių diplomatinius santykius, 1973–1983 m. dirbo TSRS ambasadoje Ispanijoje, vėliau – TSRS Užsienio reikalų ministerijoje. 1985–1986 m. dirbo TSRS užsienio reikalų ministro E. Ševardnadzė padėjėju. 1986–1989 m. buvo šios ministerijos skyriaus vedėjas, 1989–1991 m. – TSRS URM Bendrojo sekretoriato viršininkas, ministerijos kolegijos narys.
1991–1995 m. buvo TSRS (vėliau – Rusijos) ambasadorius Ispanijoje, 1995–1998 m. – Rusijos užsienio reikalų ministro pirmasis pavaduotojas.
1998–2004 m. – Rusijos užsienio reikalų ministras J. Primakovo, S. Stepašino, V. Putino ir M. Kasjanovo vyriausybėse.
2004–2007 m. buvo Rusijos Federacijos saugumo tarybos sekretorius.
Šiuo metu vadovauja visuomeninei Rusijos tarptautinių reikalų tarybai, yra Maskvos tarptautinių santykių instituto profesorius.
Tampyklė

Tampyklė (seniau vartota svetimybė espanderis) (angl. expander; vok. Expander, Zuggerät, rus. эспандер) - prietaisas rankų, krūtinės ir nugaros raumenims mankštinti. Paprastai šį prietaisą sudaro rankenėlės, sujungtos guminėmis pynėmis arba spyruoklėmis. Plaštakoms ir dilbio raumenims treniruoti skirta gniaužyklė. Ji primena standžias žirkles arba delne maigomą guminį ratuką.
Spyruoklinę tampyklę paprastai sudaro iki penkių spyruoklių, kurias po vieną galima nuimti ir taip reguliuoti pratimų sunkumą - spyruoklės išsiima ir pasipriešinimas mažėja. Su tampykle galima atlikti efektyvius jėgos ir lankstumo pratimus – stūmimą ir traukimą.
Tampyklė tinka įvairioms viršutinės kūno dalies raumenų grupėms treniruoti. Naudojant tampyklę sukuriamas tolygus pasipriešinimas treniruojant krūtinės ląstos, nugaros, rankų raumenis.
Švedijos lietuviai

Švedijos lietuviai – lietuviai, laikinai ar nuolat gyvenantys Švedijoje.

Istorija

Pavienių lietuvių į Švediją atvyko TSRS 1940 m. užėmus Lietuvą, daugiau – 1944 m. rudenį ir 1945 m. 1944 m. rugsėjį-spalį Švedijoje gyveno apie 200 lietuvių, 1945 m. rugpjūčio pabaigoje jų gretas papildė iš Štuthofo koncentracijos stovyklos paleisti kaliniai.

Organizacijos

1944 m. liepos 11 d. įsteigtas Lietuvių komitetas buvo pirmoji lietuvių organizacija. 1946 m. sausio 12 d. Stokholme įkurta Lietuvių draugija Švedijoje siekė suburti visus lietuvius, ją pakeitė 1950 m. lapkričio 30 d. įkurta Švedijos lietuvių bendruomenė – ji buvo pirmoji Pasaulio lietuvių bendruomenė narė. Švedijos lietuvių bendruomenės pastangomis 1989 m. liepos 30 d. – rugpjūčio 6 d. dienomis Gotlando saloje vyko 36 Europos lietuvių studijų savaitė, kur išeivijos ir Lietuvos politikai, mokslo veikėjai sutarė dėl pagrindinio tikslo – Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo – pasirašytas Gotlando komunikatas. 1991 m. Lietuvos Respublikos vyriausybė įgaliojo Švedijos lietuvių bendruomenę atstovauti Lietuvos interesams.
Lietuvos darbininkas (1929)

Istorija

Leistas vietoje uždaryto savaitraščio „Darbininkas“. Leido Lietuvos darbo federacija. Spausdino „Varpo“ spaustuvė Kaune. Išėjus 33 numeriams, „Lietuvos darbininkas“ karo komendanto buvo uždarytas, o atsakingasis redaktorius Pranas Dovydaitis nubaustas pinigine bauda.
Slovakijos kraštai

Iki 1949

Šalis buvo suskirstyta į savivaldybes (svk. župy arba stolice nuo IX a.)
1928–1939 laikotarpiu, būdama Čekoslovakijos sudėtyje, beveik visa dabartinė Slovakija buvo priskirta vadinamai „Slovakų žemėj“ svk. Krajina slovenská

1990–1996

Šiuo laikotarpiu Slovakija į kraštus nebuvo padalinta. Aukščiausias pagal svarbumą administracinis vienetas buvo apskritis (svk. okres).
Kęstutis Musteikis

Biografija

1980 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

Kūryba

Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų viešosiose erdvėse („Narvelis gegutei“ 1993 m. Alytus, „Savaitė“ 1997 m. Juodkrantė, „Akmuo Sizifui“ 1998 m. Molėtų skulptūrų parkas, Molėtai, „Kamuolinis žaibas“ 2000 m. Vilnius, „Gyvis“ 2001 m. skulptūrų parkas „Vilnoja“, Sudervė, „Siela“ 2003 m. Širvintos). Skulptūroms naudoja įvairias medžiagas – granitas, metalas, keramika, gintaras. Kuria ugnies („Žuvis“ 2002 m., „Debesis“ 2007 m.), ledo skulptūras („Belaukiant dodo“, „Likimo bučinys“, abi 2002 m. Švedija. Dalyvavo Saporo sniego skulptūrų festivalyje Japonijoje, 2001 m., 2002 m.). Sukūrė antkapinių paminklų Vilniaus ir Kauno kapinėse. Kūrybai būdingos lakoniškos kompozicijos, apibendrintos formos, raiškus siluetas.
Nuo 1980 m. dalyvauja parodose (pelnė apdovanojimų) ir simpoziumuose Lietuvoje bei užsienyje; individualios parodos: Vilnius 1980 m., 1982 m., Klaipėda 1983 m., Diuseldorfas 1992 m., 1993 m., Lemontas 1996 m.
Daužiklis

Daužiklis (rus. боёк, боек; angl. striker; striker pin) – šaunamojo ginklo skeliamojo mechanizmo dalis, plona priešakinė spynos skiltuvo (kartais – gaiduko) dalis, kuri šaunant smogia į šovinio kapsulę ir susprogdina kapsulės iniciacinį užtaisą.
Šaunamųjų ginklų daužikliai paprastai būna suapvalintais mažo ploto galiukais, kad smūgio metu kapsulės paviršius būtų ne pradurtas, įlenktas, įlenkimo metu detonuojant iniciacinį užtaisą.

Daužikliai naudojami ir kai kurių sprogmenų skeliamuosiuose mechanizmuose, bet šių daužiklių galai paprastai būna nusmailinti, kadangi tokie daužikliai yra vienkartiniai. Tai, kad daužiklis gali pradurti kapsulės paviršių ir įstrigti kapsulėje, sprogmenyse nesvarbu.
Selekcija

Selekcija – kompleksinis mokslas, kai siekiama padidinti žemės ūkio gamybos produktyvumą. Selekcija padeda sukurti naujas ir pagerinti esamas augalų ir gyvūnų veisles bei mikroorganizmų rases.

Augalų selekcija

Pagrindiniai augalų selekcijos metodai yra hibridizacija ir atranka. Tokie metodai taikomi kartu. Paprastai yra 2 atrankos formos: masinė ir individualioji. Masinė atranka iš pradinės medžiagos atrenkama visa grupė individų, kurie turi pageidaujamus pokyčius. Masinė atranka dažniausiai taikoma kryžmadulkių augalų selekcijoje. Jos metodu negalima gauti genotipiškai vienarūšės medžiagos. Individualiąja atranka atrenkami individai su dominuojančiais požymiais ir auginami jų palikuonys. Tada labiausiai tinka savidulkiams. Gyvūnų selekcija pagrįsta paveldimuoju kintamumu bei atranka.

Gyvūnų selekcija

Gyvūnų selekcijai yra svarbus eksterjeras – gyvulių išorinių formų suma. Gyvūnų prijaukinimas tai pirmasis selekcijos etapas. Vieni gyvuliai yra kilę iš laukinių protėvių. Prijaukinimas labai susilpnina natūralios atrankos kintamumą, kurį žmogus panaudojo jam reikalingų požymių dirbtinai atrankai. Vykdant gyvulių selekciją, svarbu žinoti jo genetinį tikslą.
Nikolajus Čcheidzė

Biografija

Nuo 1901 m. Rusijos socialdemokratų darbininkų partijos narys, nuo 1907 m. Gruzijos ir Rusijos socialdemokratų (menševikų) partijų vadovas.
1907–1917 m. III ir IV Valstybės Dūmose buvo socialdemokratų frakcijos vadovas, po 1917 m. Vasario revoliucijos išrinktas Dūmos Laikinojo komiteto nariu, vėliau ir Petrapilio darbininkų tarybos pirmininku.
Po bolševikų perversmo grįžo į Gruziją ir 1918 m. vasario mėn. buvo išrinktas Užkaukazės respublikos Seimo pirmininku prezidento teisėmis. Nuo 1919 m. kovo mėn. iki 1921 kovo mėn. Gruzijos demokratinės respublikos Steigiamojo Susirinkimo narys. Bolševikams okupavus Gruziją, emigravo į Prancūziją ir ten nusižudė.
Algimantas Prokopavičius

Biografija

1976 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, Pramoninės-civilinės statybos inžinierius.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Kelmės rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Medžiotojų klubo „Pakražantis“ narys. Žmona Zita, vaikai Edgaras, Vilma, Milda.
Klaipėdos krašto amato laikraštis

Klaipėdos krašto amato laikraštis – Klaipėdos krašto amatų rūmų valdiškas organas, leistas 1924 m., 1929 m., 1931–1934 m. Klaipėdoje.

Istorija

Leido ir redagavo Amato rūmai lietuvių ir vokiečių kalba gotišku šriftu. 1924–1931 m. ėjo pavadinimu „Klaipėdos krašto remeslininkystės laikraštis“. Spausdino „Ryto“ spaustuvė Klaipėdoje.
Iščela

Iščela, Iščelė („vaivorykštė“) majų mitologijoje – mėnulio deivė. Audimo, medicinos, gydymo, vaisingumo ir naujagimių globėja. Dar žinoma, kaip „Ponia vaivorykštė“.
Vaizduojama, kaip sena moteris su sijonu, papuoštu sukryžiuotais kaulais, rankoje laikanti gyvatę. Dažnai vaizduojama su dideliu pilnu vandens ąsočiu.
Ji buvo Icamnos arba Voltano žmona, su kuriuo susilaukė keturių brolių bokabsų: Hobnilo, Kantziknalo, Zakimio ir Hozaneko.
Iščela buvo labiausiai garbinama dievybė majų pasaulyje, ypač kaip vaikų ir naujagimių globėja. Iščelai aukodavo gražias mergeles. Iščelos šventyklose Isamale ir Kosumelos saloje, norėdami išmelsti sveikatos, lankėsi daug maldininkų.
Pagal vieną mitą, kai Iščela nusimena, ji išpila vandens ąsotį ir siunčia į žemę potvynius ir audras.
Kartais ji vaizduojama destrukcinė, mirtina ir demoniška, kartais – teigiama.
Bonifacijus I

Bonifacijus Savojietis (it. Bonifacio di Savoia; 1244 m. gruodžio 1 d. 1263 m. Šamberis) – Savojos grafas 1253–1263 m.

Biografija

Amadėjaus IV ir jo antros žmonos Sesilijos de Bo, Marselio vikonto Borelio de Bo dukters, vienintelis sūnus.
Valdė nuo 1253 m iki 1263 m. birželio 7 d., globojamas savo dėdės Tomo II. Dalyvavo nesėkmingose Savojai kampanijose į Flandriją ir Savoją.
Niekada nebuvo vedęs ir nepaliko palikuonių. Mirė nelaisvėje nuo žaizdų, gautų kovoje.
Maraskos vyšnia

Maraskos vyšnia, Maraska (angl. Marasca cherry; lot. Prunus cerasus var. marasca) – paprastosios vyšnios (lot. Prunus cerasus) veislė.
Maraskos vyšnios, auginamos pakrantės Kroatijoje (Dalmatija), žinomos kaip subtilaus gardžio vaisiai. Šios veislės vyšnios geriausiai deri Zadare (Kroatija), bet sėkmingai auginamos ir šiaurės Italijoje, Slovėnijoje, pietų Vengrijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje. Taip pat jos buvo introdukuotos Šiaurės Amerikoje. Amerikos gamybos maraskino vyšnios (angl. maraschino cherry) paprastai gaminamos iš 'Royal Ann' veislės trešnių.
Veislė pirmą kartą aprašyta Roberto de Visianio (Roberto de Visiani) veikale Flora dalmatica, 1850.
Maraskos vyšnių vaisiai, lyginant su kitomis vyšniomis bei trešnėmis, yra maži. Tamsią, beveik juodą spalvą suteikia gausūs antocianinai. Dėl aitroko skonio ir posausio minkštimo Maraskos vyšnios gerai tinka vyšnių likerių gamybai. Pagal apibrėžtį tikras maraskino likeris turi būti gaminamas tik iš Maraskos vyšnių.
Iš Maraskos vyšnių gaminamos tikrosios maraskino vyšnios.
Liangų dinastija

Istorija

Pradininkas Siao Janas. Liangų sukurtos valstybės sostinė buvo Dziankangas (dab. Nandzingas). Valstybėje greta konfucianizmo plito ir įsivyravo budizmas, Liangai ėmė jį globoti. Dinastiją susilpnino 548 m. prasidėjusios tarpusavio kovos dėl valdžios. Liangus nušalino aristokratas Čen Basienas, pradėjęs Čenų dinastiją.
Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokykla

Istorija

1750 m. įsteigta parapinė mokykla, 1867 m. įsteigta rusiška mokykla, 1919 m. įsteigta lietuviška pradžios mokykla. 1945 m. įsteigta progimnazija, 1950 m. ji tapo septynmete mokykla. 1954 m. įsteigta vidurinė mokykla. 1958 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1999 m. rugpjūčio mėn. nugriautas senosios Tirkšlių mokyklos pastatas, 2001 m. ruošiamas mokyklos priestato projektas. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Mažeikių r. savivaldybės Tarybos sprendimu Tirkšlių vidurinė pertvarkyta ir pavadinta Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindine mokykla.
Panamos sąsmauka

Panamos sąsmauka – sąsmauka centrinėje Amerikoje, tarp Karibų jūros šiaurėje ir Ramiojo vandenyno pietuose. Susidarė prieš ~3 mln metų, Plioceno epochoje.

Istorija

1513 m. pirmasis europietis – Vasco Núñez de Balboa kirto sąsmauką.
Auksas ir sidabras iš Peru vicekaralystės buvo gabenamas per sąsmauką iki Portobelo uosto iš kurio Ispanijos laivai plukdė lobius į Europą.
Piratas Lionel Wafer ketverius metus nuo 1680 iki 1684 m. praleido tarp Kuna indėnų.
1698–1699 m. Škotija nesėkmingai bandė sąsmaukoje įsteigti koloniją (Darieno planas).
Ferdinand de Lesseps, inžinierius vadovavęs Sueco kanalo statyboms, 1890–1899 m. nesėmingai bandė iškasti Panamos kanalą.
1903 m. Panama paskelbė nepriklausomybę.
1904–1914 m. JAV iškasė Panamos kanalą.
Gečiai (Šakiai)

Pavadinimo kilmė

Pirmieji kaimo gyventojai buvo Gečaičiai, čia gavę 3 valakus žemės. Nuo sutrumpintos pavardės susiformavo gyvenvietės pavadinimas (plg., Šakiai nuo Šakaičių).