google/wiki40b huggingface dataset:
Čerskis (gyvenvietė)

Istorija

XVII a. dabartinės gyvenvietės vietoje buvo nedidelė žvejų gyvenvietė, pro čia keliavo didelė dalis Sibiro tyrinėtojų ekspedicijų. 1891 m. čia dirbo lietuvių kilmės geologo Jono Čerskio ekspedicija, netoliese buvo rasti gauruotojo raganosio palaikai. 1931 m. gyvenvietė oficialiai pavadinta kaip Nižnije Krestai (rus. Нижние Кресты), čia pradėti steigti GULAGo lageriai. 1963 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas ir Čerskio pavadinimas.
Lietuva paralimpinėse žaidynėse

Lietuva paralimpinėse žaidynėse kaip nepriklausoma valstybė dalyvavo aštuonis kartus.

Istorija

Lietuva paralimpinėse žaidynėse (vasaros parolimpiadoje) debiutavo 1992 m. Barselonoje, Ispanijoje. Pirmąją delegaciją sudarė keturi lengvaatlečiai, kurie visi pelnė bent vieną medalį (Sigita Kriaučiūnienė pelnė keturis). Lietuva 1994 m. dalyvavo žiemos parolimpiadoje, kur jai atstovavo dvi sportininkės. Medalių nebuvo pelnyta ir tai buvo vienintelis Lietuvos dalyvavimas žiemos paralimpinėse žaidynėse, bei pirmas kartas kai parolimpiadoje Lietuva liko be medalių.
Lietuvos parolimpiečiai iš viso pelnė trisdešimt tris medalius. Tai geriausias pasiekimas tarp Baltijos šalių.
Požerūnų geležinkelio tiltas

Istorija

1915 m. vokiečiai pastatė gelžbetoninį geležinkelio tiltą per Ežeruoną prie Beigeriškių kaimo, bet pirmomis Pirmojo pasaulinio karo dienomis tiltas buvo susprogdintas. Vėliau, karo metais, tiltas atstatytas lenkų belaisvių. Šis tiltas yra originalios konstrukcijos praeito amžiaus statinys.
Grudziondzas

Istorija

Miestas rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas XI a. 1291 m. suteiktos miesto teisės.
Purpurinė plutpintė

Išvaizda

Vaisiakūniai ploni, išsiplėtę arba pakilusiais nuo substrato kraštais, dažnai sudaro viena ant kitos čerpiškai suaugusias kepurėles, auga grupėmis.Kepurėlės viršutinė pusė balsva, gelsva arba pilkšva, rievėta, apaugusi švelniais plaukeliais. Jaunų vaisiakūnių himenoforas violetinis, vėliau – purpuriškai violetinis arba kreminis. Bazidiosporos – bespalvės, pailgos arba beveik cilindriškos, 4,5–6,5 x 2–3 μm. Šiomis sporomis medžiai apsikrečia per žaizdas. Grybo hifai, plisdami medienoje, išskiria toksines medžiagas. Jų veikiamas lapų epidermis atsiskiria nuo parenchimos, patenka oro, todėl pakinta spalva.

Augavietė

Auga ištisus metus ant lapuočių medžių senų stuobrių, kelmų, nukritusių šakų, ypač ant ilgokai lauke laikomų malkų. Dažna. Sukelia baltąjį medienos puvinį.
Panašios rūšys: šį grybą galima lengvai supainioti su kitomis plutpintinių rūšimis
Nešo pusiausvyra

Žaidimų teorijoje Nešo pusiausvyra vadinami vieno ar daugiau žaidėjų žaidimo sprendimai, kuriuose nė vienas žaidėjas negali padidinti savo laimėjimo vienpusiškai pakeitęs savo sprendimą, todėl reikalingas bendras žaidimo dalyvių pasirinkimas. Ši pusiausvyros koncepcija pavadinta ją aprašiusio matematiko Džono Forbso Nešo garbei.

Istorija

Panašią pusiausvyros koncepciją pirmasis dar 1838 m. pateikė Antuanas Augustinas Kurno savo oligopolijos teorijoje. Maišytos Nešo pusiausvyros koncepciją 1947 m. pasiūlė Džonas fon Neimanas ir Oskaras Morgernšeteris, tačiau tik žaidimams nuline suma, t. y. kad maišytos strategijos Nešo pusiausvyra egzistuoja bet kuriame nulinės sumos žaidime su baigtiniu veiksmų skaičiumi. tačiau J. Nešas pirmasis savo disertacijoje „Nekooperaciniai žaidimai“ (1950 m.) parodė, kad Nešo pusiausvyra turi būti bet kokiame žaidime su baigtiniu veiksmų skaičiumi.
Jolanta Kvašytė

Jolanta Kvašytė (g. 1956 m. gegužės 29 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija

1982 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1982–1984 m. dirbo gamyklos „Jiesia“ Kybartų ceche, 1985–1988 m. Paminklų restauravimo treste Vilniuje. 2003 m. dailininkė rezidentė Akrono universitete (JAV).

Kūryba

Kuria daugiausia daugiafigūres temines kompozicijas („Kryžiaus kelias“ 1992 m., „Miestas“ 1995 m., „Betliejus“ 1996 m., „Europos laivas“ 1997 m.), smulkiąją skulptorius plastiką („Rudeniniai vabalai“ 1990 m., „Šv. Jono naktis“ 1991 m., „Meilės drambliai“ 1994 m., „Adomas ir Ieva“ 2004 m., „Sabos karalienė“ 2006 m.). Sukūrė kūrinių interjerams (iškaba „Stikliai“ 1993 m., „Zodiakas“, „Mechaninės lėlės“, abu 1994–1995 m., visi „Stiklių“ viešbutyje ir restorane), lauko keramikos („Piramidei“ skvere Panevėžyje, 1998 m.), servizų („Pagodos“ 1991 m.), vazų („Turkiškos maudynės“ 1999 m.). Pastaruoju metu sukūrė monumentalesnių, labiau apibendrintų skulptūrinių mozaikinių kompozicijų: „Ofelija“ (2000 m.), „Niujorko kodas“ (2004 m.), „Bučinys“ (2006 m.).
Kūriniuose naudojamas ir subtiliai derinamas molis, porcelianas, juodoji keramika, įvairios kitos medžiagos (biseris, akmenėliai, plunksnos). Laisvai interpretuoja religines ir pasaulietines temas, būdingi saviti raiškūs tipažai, ekspresija, siužetinis pasakojimas, ryškūs žaidimo, teatrališkumo, grotesko, ironijos, šaržavimo momentai, gausu metaforų, alegorijų. Kūriniai dekoratyvūs, sodrių spalvų, smulkiai ornamentuoti.
Nuo 1983 m. dalyvauja parodose, nuo 1985 m. – keramikos ir porceliano tarptautiniuose simpoziumuose Lietuvoje ir užsienyje (Latvija, Lenkija, Čekija, Didžioji Britanija, JAV ir kitur).
Klaipėdos miesto garbės pilietis

Klaipėdos miesto garbės pilietis – garbės vardas, Klaipėdos miesto savivaldybės suteikiamas už ypatingus nuopelnus Klaipėdos miestui, įvertinus asmeninį indėlį bei miesto vardo propagavimą pasaulyje.

Suteikimas

Klaipėdos miesto mero teikimu ir savivaldybės tarybos kolegijos pritarimu – Klaipėdos miesto vėliava (toliau – Vėliava) už einamųjų metų reikšmingus neatlygintinus darbus Klaipėdos miestui ir bendruomenės labui.
Teikti siūlymą Klaipėdos miesto savivaldybės tarybai dėl Garbės piliečio vardo suteikimo gali visuomeninės organizacijos, įstaigos, įmonės ir pavieniai asmenys. Visuomeninės organizacijos, įstaigos, įmonės ir pavieniai asmenys, teikdami siūlymą dėl Garbės piliečio vardo suteikimo, Savivaldybei pateikia šiuos dokumentus: prašymą, asmens gyvenimo aprašymą, jo darbų ir nuopelnų Klaipėdos miestui aprašymą.
Klausimą dėl Garbės piliečio vardo suteikimo į Savivaldybės tarybos posėdžio darbotvarkę meras įtraukia pritarus visoms savivaldybės tarybos frakcijoms. Savivaldybės taryba sprendimą dėl miesto garbės piliečio vardo suteikimo priima ne mažiau kaip 1/2 visų savivaldybės tarybos narių balsų dauguma pritarimu. Garbės piliečio vardas per metus suteikiamas ne daugiau kaip vienam asmeniui. Antrą kartą tas pats apdovanojimas nesuteikiamas. Garbės piliečio vardas negali būti suteikiamas Savivaldybės tarybos nariams, einantiems šias pareigas.
Lilio metropolitenas

Lille metro stotelė Porte d‘Arras

Statyba prasidėjo 1978 metais ir pirma linija buvo pradėta eksploatuoti 1983 metų balandžio 25 d. Po metų 1984 m. gegužės 2 d. visa 1-oji linija buvo atidaryta. Jos ilgis yra 13,5 km. Viso yra 18 stotelių. Visos stotelės turi stiklines apsaugines sieneles ir duris tarp platformos ir traukinio.
2 linija buvo atidaryta 1989 balandžio 3 dieną. Jos ilgis yra 32 km, kuriose yra išsidėsčiusios 43 stotelės.
Stankiškiai (Švėkšna)

Istorija

Stankiškių kaimas minimas 1644 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje. Gyveno 6 šeimos. 1695 m. – 11 šeimų. 1820 m. padalijus Švėkšnos dvaro valdą, Stankiškių kaimas atiteko Vilkėno dvarui. 1880–1882 m., dvarui vykdant savo žemių atribavimą, Stankiškių kaimo gyventojai įvairiais būdais trukdė matininkui tuos darbus vykdyti.
XIX a. pabaigoje ant Ašvos upės kranto Stankiškių kaime pastatytas vandens malūnas (veikė iki 1953 m.; pastatas nugriautas 1975 m.). Malūne ne tik maldavo grūdus, bet ir pikliavodavo miltus, karšdavo vilnas, veldavo milą.
Apie 1910–1912 m. Stankiškiai (vieni iš pirmųjų Švėkšnos valsčiuje) išėjo į vienkiemius; ūkiai buvo nedideli, po 10-20 ha (pora ūkių turėjo po 30 ha, vienas 60 ha).
1948 gegužės 22 d. už partizanų rėmimą į Sibirą ištremtas malūno savininkas Domas Rupainis su šeima (jo sūnus tremtinys Algis Rupainis vėliau tapo aktyvus sąjūdietis, visuomenininkas).
Sovietmečiu Stankiškių kaime buvo „Ašvos“ tarybinio ūkio karvidės.
1923 m. Stankiškių kaime buvo 10 ūkių, 64 gyventojai, 1997 m. – 12 ūkių, 30 gyventojų.
Antanas Poviliūnas

Biografija

1946 m. baigė Utenos 1-ąją berniukų gimnaziją. 1950–1951 m. Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakulteto laborantas. 1951 m. VU baigė ekonomikos studijas. 1952–1955 m. LSSR MA Ekonomikos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1958 m. ekonomikos mokslų kandidatas. 
1959–1963 m. Ekonomikos instituto mokslinis sekretorius, 1963–1968 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1969–1972 m. Lietuvos žemės ūkio ekonomikos mokslinio tyrimo instituto gamybos išvystymo ir išdėstymo skyriaus vedėjas, Lietuvos agrarinės ekonomikos instituto darbuotojas.
Nuo 1971 m. dėsto VU, 1981 m. docentas, 1988 m. profesorius.  1989 m. Lietuvos žemės ūkio ekonomikos instituto direktoriaus pavaduotojas.
Silvia Dionisio

Biografija

Gimusi Romoje, kine Silvija pirmą kartą nusifilmavo būdama 14-os, atlikdama epizodinį vaidmenį romatinėje dramoje „Darling“. Po šio filmo ji pasirodydavo ekranuose nuolatos, karjeros pradžioje dažniausiai tai būdavo tuo metu populiarūs Italijoje muzikiniai filmai su tokiais atlikėjais kaip Mario Tessuto,Gianni Dei, Little Tony ir Mal. Vieno iš filmo kūrimo metu ji susipažino su režisieriumi Rugerro Deodado, už kurio 1971 m. ištekėjo (išsiskyrė 1979 m.). Judviejų sūnus Saverio Deodado taip pat tapo aktoriumi.
8 praėjusio amžiaus dešimtmetyje Silvija daugiausia vaidino veiksmo ir kriminaliniuose filmuose, taip pat keliose erotinėse juostose. Vienas žymiausių jos vaidmenų yra 1975 m. filme „Ondata di piacere“, kuriame jai teko įkūnyti pagrindinę piktadarę.
Iki 1985 m. ji sukūrė 55 vaidmenis kine ir televizijoje. Paskutinis pasirodymas buvo trumpametražiame Federico Fellini filme „Che bel paesaggio“.
Silvijos jaunesnė sesuo Sofia Dionisio irgi aktorė.
Edvardas Makelis

Biografija

1972 m. baigė Dusetų Kazimiero Būgos vidurinę mokyklą, 1977 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją, 1991 m. – Maskvos K. Timitiazevo žemės ūkio akademiją.
1977–1979 m. Respublikinės agrochemijos laboratorijos dirvožemininkas. 1979–1986 m. Joniškio rajono Liaudies deputatų tarybos Vykdomojo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas, Agropramoninio susivienijimo pirmininkas, 1989–1990 m. Žemės ūkio valdybos viršininkas. 1990–1991 m. rajono valdytojo pavaduotojas žemės ūkio ir savivaldybės ūkio klausimais.
1992–1993 m. Lietuvos žemdirbystės instituto Tarptautinių ryšių grupės vadovas. 1993–1998 m. ir nuo 2009 m. Lietuvos žemės ūkio konsultavimo tarnybos direktorius. 1998–2000 m. Lietuvos Respublikos žemės ir miškų ūkio ministras.
2001–2008 m. UAB „Baltijos agroverslo projektai" generalinis direktorius, VšĮ Baltijos agroverslo instituto prezidentas. 2008–2009 m. „Arvi ir Ko“ įmonių grupės direktorius.
Apžvalga (Kaunas)

Istorija

Nr. 1 išėjo spalio 7 d. – 8 p. Spausdino „Raidės“ spaustuvė Kaune.
Rašyta apie okupuoto Vilniaus krašto lietuvių represijas, Lietuvos vidaus ir užsienio politiką, ūkininkavimo klausimus, informavo apie naujas knygas.
Redaktorius-leidėjas Pranas Vytautas Būdvytis.
Raštai (Kretinga)

Aplinkinės gyvenvietės

DauginčiaiGaudučiai
Kartena – 6 km
MamiaiKupšiai

Žymūs žmonės

Kaime gimė ir užaugo Vytautas Gaigalas – rašytojas, išeivijos lietuvių visuomenės veikėjas, Antrojo pasaulinio karo metu pasitraukęs į JAV.
FC Botoșani

Istorija

Klubas įkurtas 2001 m. Nuo 2013 m. yra elito divizione Liga I. 
2015/2016 m. dalyvavo UEFA Europos lyga turnyre.
Kamardės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Mežuotnės piliakalnis 21 kmBauskės pilis 16 kmAuželių piliakalnis 8,5 kmKalnelio piliakalnis 43 kmSkosos piliakalnis 67 kmTričių piliakalnis 26 kmĄžuolpamūšės piliakalnis 22 kmRinkuškių piliakalnis 21 km
Maksimilijonas Juozas Taraiva

Biografija

Vaikystėje buvo šaukiamas Juozo vardu. Suvalkų mokykloje baigė tris klases, po to Varšuvoje prekiavo prieskoniais, dirbo pašte. 1854 m. birželio 9 d. įstojo į Kapucinų ordiną, 1860 m. Varšuvoje įšventintas kunigu. Išgarsėjo kaip patriotinius pamokslus skelbiantis pamokslininkas. Tarnavo kapelionu Varšuvos citadelės ir Modlino kalėjimuose. 1862 m. už užsienio spaudos perdavimą kaliniams perkeltas į Cisteriečių vienuolyną Londe.
Kilus 1863 m. sukilimui, prisijungė prie Edmundo Tačanovskio ir Kazimiero Mielenckio vadovaujamų būrių. Tarnavo kapelionu, prisaikdindavo sukilėlius. Buvo sužeistas mūšyje prie Ignacevo kaimo, gydėsi Šremo mieste. Naktį iš 1864 m. birželio 15 į 16 areštuotas Liondo vienuolyne. Konine įvyko teismas, kurio metu M. Tareiva už iš sakyklos skelbtą agitaciją sukilti buvo nuteistas mirti ir Rusijos caro kareivių liepos 19 d. buvo pakartas. Užkastas egzikucijos vietoje, kuri buvo sutrypta žirgais ir savaitę po to saugoma. Tikinčiųjų buvo perlaidotas Konino kapinėse, vėliau – prie Londo vienuolyno bažnyčios.
Kunigo mirties vietoje įrengtas simbolnis kapas, jo vardu Konine pavadinta gatvė (lenk. Wał Księdza Maksymiliana Tarejwy).
Baroniškė

Istorija

1526 m. ir 1528 m. Biržus ir Dubingius valdęs Jurgis Radvila I įsigijo Baranavos ir Žaugėdų dvarus, kurie buvo sujungti į Baranavos valsčių ir tapo Dubingių kunigaikštystės sudėtine dalimi.
Rahaitos sultonatas

Istorija

Laikoma, kad su centru Rahaitoje jau nuo XII a. egzistavo afarų valstybė Ankala, kurią vėliau nukariavo Adalio sultonatas. Šiam žlugus XVI a., atsikūrė Rahaitos sultonatas, kurio valdovai titulavosi derder. Jis buvo vienas iš penkių afarų sultonatų, pripažinęs Ausos viršenybę.
Nuo XVI a. sultonatas priklausė Osmanų imperijos Habešo provincijai, vėliau perduotas Egipto chedivatui. XIX a. viduryje sultonatu domėjosi prancūzai, kurie sudarė su sultonu draugystės sutartį. 1869 m. italų kompanija Societa Rubattino pasirašė sutartį su sultonais Ibrahimu Ahmedu ir Hassanu Ahmedu, pagal kurią gavo nedidelę pajūrio teritoriją, kur įsteigė Asebo miestą. 1882 m. jis perduotas Italijai ir tapo Italijos kolonizacijos pradžia. 1890 m. Asebas ir Rahaitos sultonatas buvo prijungtas prie Italijos Eritrėjos ir įjungtas į Denkalijos provinciją.
Karolis VIII Maloningasis

Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos, paskutinis iš Valua Kapetų. Tėvas karalius Liudvikas XI, motina Šarlota Savojietė.

Valdymas

1483-1491 m. regente buvo Karolio sesuo Ona Prancūzė, nors pirmumo teisę ir turėjo vyresnis pusbrolis Liudvikas II Orleanietis.
1491 m. vedybomis įgijo Bretanę. Savarankiško valdymo pradžioje kėlė tikslą nukariauti Neapolio karalystę. Siekdamas kaimynų nesikišimo, pagal 1492 m. Etaplio sutartį su Henriku VII pažadėjo Anglijai kompensaciją už Bretanę, pagal 1493 m. Barselonos sutartį su Ferdinandu II perleido Aragonui pasienio sritis Rusijoną ir Serdanę. 1494 m. mirus Neapolio karaliui Ferdinandui I įsiveržė į Italiją, 1495 m. trumpam užėmė Neapolį, bet prieš jį susivienijo Milanas, Austrija ir Venecija. Šią sąjungą palaikė popiežius Aleksandras VI, todėl Karolis grįžo į Prancūziją, kur besirengdamas naujam žygiui mirė.
Jurgis V

Biografija

Saksonijos-Coburgo-Gathos dinastijos atstovas. Princo Alberto Eduardo (nuo 1901 m. karalius Eduardas VII) antrasis sūnus. 1877–1892 m. tarnavo kariname jūrų laivyne. Antruoju, po tėvo, sosto įpėdiniu tapo 1892 m., po vyresniojo brolio Alberto Viktoro mirties, pirmuoju – 1901 m. mirus karalienei Viktorijai ir sostą paveldėjus tėvui. 1893 m. vedė brolio sužadėtinę. Buvo daugelio Europos valdovų artimas giminaitis. 1914 m. D. Britanijai paskelbus karą Vokietijai atsisakė visų vokiškų titulų ir pervardijo dinastiją į Vindzorų. Kelis kartus lankėsi fronte Prancūzijoje. 1931 m. kilus finansinei krizei ir nuvertėjus svarui sterlingų, įtikino ministrą pirmininką R. MacDonaldą sudaryti nacionalinę koalicinę vyriausybę.
Arakas

Istorija

Arakas įkurtas XIX a. vid., senovėje egzistavusio Daskeraho miesto vietoje.
Panevėžio rajono savivaldybė

Kultūra

Veikia 5 visuomeniniai muziejai, 12 kultūros centrų, per 200 meno mėgėjų kolektyvų.
Zita Ringelevičienė

Biografija

1980 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, istorijos ir visuomenės mokslo mokytoja. 2007 m. Kauno technologijos universitete baigė viešąjį administravimą, magistras.
1999 m. Utenos apskrities viršininko administracijos Civilinės saugos departamento parengimo skyriaus vedėja, 2001-2010 m. Utenos apskrities sekretorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Utenos rajono skyriaus narė, LSDP tarybos narė. Nuo 2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja.
2007-2010 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narė. Užpalių Lions klubo narė.
Sutuoktinis Rimvydas, vaikai Aivaras, Indrė.
Kiprijonas Povilas Bžostovskis

Biografija

Kilęs iš Mažosios Lenkijos bajorų, XVII a. pirmoje pusėje atsikėlusių į Lietuvą. Mokėsi Vilniaus universitete.

Valstybės tarnyba

1645 m. tapo Lenkijos karaliaus Vladislovo Vazos sekretoriumi, nuo 1650 m. Lietuvos referentas, nuo 1657 m. didžiojo kunigaikščio rūmų raštininkas, 1672 m. šių pareigų atsisakė. Nuo 1680 m. Trakų kaštelionas, nuo 1684 m. Trakų vaivada.
1663–1667 m. dalyvavo Abiejų Tautų Respublikos delegacijoje, kuri parengė ir 1667 m. pasirašė Andrusovo paliaubų sutartį. 1667 m. Abiejų Tautų Respublikos seime apie tai darė pranešimą. 1673 m. išrinktas Iždo tribunolo ir Karo tarybos nariu. 1679 m. ir 1683 m. Abiejų Tautų Respublikos seimas jį paskyrė pasiuntiniu ir komisijos nariu derėtis su Rusija ir 1686 m. Amžinajai taikai sudaryti. Vilniaus universitetui padovanojo 5000 auksinų.
Šmeižtas

Lietuva

Tas, kas paskleidė apie kitą žmogų tikrovės neatitinkančią informaciją, galinčią paniekinti ar pažeminti tą asmenį arba pakirsti pasitikėjimą juo, baudžiamas bauda arba laisvės apribojimu, arba areštu, arba laisvės atėmimu iki 1 metų (LR baudžiamasis kodeksas, 154 str. 1 d. „Šmeižimas“, XXII skyrius „Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai asmens garbei ir orumui“).
Tas, kas šmeižė asmenį, neva šis padarė sunkų ar labai sunkų nusikaltimą, arba per visuomenės informavimo priemonę ar spaudinyje, baudžiamas bauda arba areštu, arba laisvės atėmimu iki 2 metų (LR BK 154 str. 2 d. (anksčiau - LR BK 132 str.)).
Už LR BK 154 straipsnyje numatytas veikas asmuo atsako tik tuo atveju, kai yra nukentėjusio asmens skundas ar jo teisėto atstovo pareiškimas, ar prokuroro reikalavimas.

Vokietija

Vokietijoje už šmeižimą numatyta laisvės atėmimo bausmė iki 5 metų arba bauda (Vokietijos baudžiamasis kodeksas, § 187 StGB).
La Paso departamentas (Hondūras)

Geografija

Paviršius daugiausia kalnuotas, kalnai daugiausia apaugę drėgnaisiais rūko miškais.
Kęstutis Žeimys

Kęstutis Žeimys (g. 1988 m. kovo 10 d., Vilkaviškis) – lietuvių stalo tenisininkas, 2010 m. šalies čempionas. 2010 m. sausio 8 d. pasaulio stalo tenisininkų reitinge buvo 536-as.
Gamtosauginių mokyklų programa

Programos tikslai

Šia programa siekiama sudominti ir suvienyti jaunus žmones gamtosauginei veiklai. Jos tikslas – ugdyti moksleivių sąmoningumą aplinkosaugos srityje, atkreipti jaunosios kartos dėmesį į neigiamas ekonominės plėtros pasekmes; derinant klasės, mokyklos ir bendruomenės veiksmus, sukurti aplinkosauginio valdymo sistemą, gerinančią mokyklos ir jos aplinkos padėtį. Ši programa skatina mokinius imtis pagrindinio vaidmens, įgyvendinant praktinius programos reikalavimus. Tokiu būdu Gamtosauginių mokyklų programa į aplinkosauginę veiklą įtraukia ne tik moksleivius, mokytojus, aptarnaujantį mokyklos personalą, bet ir šeimas bei vietinę bendruomenę.

Programos uždaviniai

Programos esmę sudaro 7 elementai, kuriuos turi įgyvendinti kiekviena mokykla, siekianti Žaliosios vėliavos apdovanojimo. Tie elementai, dar vadinami septyniais žingsneliais, yra tokie: įkurti mokyklos gamtosauginį komitetą; atlikti aplinkosauginį auditą mokykloje, parengti ir įgyvendinti veiksmų planą; atlikti veiklos įvertinimą, integruoti gamtosaugą į mokymosi procesą; įtraukti visą mokyklos bendruomenę; sukurti gamtosauginį kodeksą.

Lietuvoje

Lietuvoje Gamtosauginių mokyklų programa pradėta įgyvendinti 2004 metais. Tuomet programoje dalyvavo 12 mokyklų, 10 iš jų buvo apdovanotos Žaliąja vėliava. 2006 metais Lietuvoje Žaliąja vėliava buvo apdovanotos 34 mokyklos. 2006 – 2007 mokslo metais šioje programoje dalyvavo virš 60 Lietuvos mokyklų.
„Gamtosauginių mokyklų programą“ Lietuvoje koordinuoja oficialus tarptautinio Aplinkosauginio švietimo fondo atstovas – visuomeninė organizacija „Lietuvos žaliųjų judėjimas“. Programos įgyvendinimą Lietuvoje prižiūri Nacionalinė Gamtosauginių mokyklų programos taryba, kuri sprendžia, ar mokykla nusipelnė gauti Žaliąją vėliavą, taip pat renka įvairių konkursų laimėtojus.
FK Andižan

Istorija

Klubas įkurtas 1964 m. Žaidžia uzbekų Pirmoje lygoje.
Vidgiriai (Vilkaviškis)

Istorija

Vidgiriai istoriniuose šaltiniuose minimi nuo 1635 m. Čia 1738 m. gyveno 6 šeimos.
Jolanta Paškevič

Biografija

Švenčionių kultūros centro vaikų pramogų organizatorė, humoro grupės „Šmirgelis“ vadovė.
Naujosios sąjungos Švenčionių rajono skyriaus narė.
Nuo 2007 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narė.
Vaikas Ričardas.
Ukrainos futbolo varžybos 2007–2008 m.

Istorija

Septynioliktasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2007 m. liepos 13 d. iki 2008 m. gegužės 17 d. 
Nugalėtojais tapo Donecko „Šachtar“. Tai buvo ketvirtasis čempionų titulas. 
Kijevo „Dinamo“ tenkinosi antra vieta. Charkivo „Metalist“ - trečia.

Pusfinalio rungtynės (1/2 f.)

Pusfinalio rungtynės buvo sužaistos 2008 m. kovo 19 ir balandžio 16 dienomis.
Būdviečio Jėzaus Nazaretiečio bažnyčia

Istorija

Būdvietyje 1820 m. pastatyta vieša koplyčia. Ji 1831 m. turėjo nuolatinį kunigą. Vėliau kurį laiką jo nebuvo. 1885 m. paskirtas nuolatinis. Kunigo Vladislovo Palukaičio rūpesčiu nuo 1895 m. pradėta giedoti lietuviškai. Kunigas Jonas Grajauskas 1906 m. pastatė medinę koplyčią. Ji 1917 m. tapo filija. 1920 m. įkurta parapija. Iki 1936 m. pristatyta zakristija ir prieangis su 2 bokštais. Klebonas J. Marčiukonis 1947 m. pasitraukė į pogrindį, 1949 m. mirė slėptuvėje.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, darnių proporcijų, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Šventoriaus tvora medinių statinių.
Holyhead Hotspur FC

Istorija

Klubas įkurtas 1990 m. Žaidė regioninėse lygose. 
Nuo 2011 m. klubo struktūroje esama ir įvairaus amžiaus merginų komandų.
Mynydd Isa FC

Istorija

Įkurtas 1976 m. Yra žaidę Cymru Alliance lygoje, tačiau po 2008/2009 m. ir užimtos ketvirtos vietos, klubas buvo išformuotas. Tai nutiko 2009 m. gegužę.
Putriškės (Molėtai)

Istorija

1689 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.
Gariūnų turgus

Gariūnų turgus – didžiausia turgavietė Lietuvoje, turgus, verslo parkas. Jame dirba apie 10 000 smulkaus ir vidutinio verslo atstovų. Per dvidešimt metų čia važiuoja ir prekes perka kaimyninių šalių – Latvijos, Estijos, Rusijos ir Baltarusijos verslininkai – mažų parduotuvių, mugių, turgaviečių prekiautojai, kurie vėliau prekes parduoda savo šalyse. Šalia modernių geltonų prekybos paviljonų 2008 m. buvo pastatytos trys didelės stacionarinės palapinės, kuriose sėkmingai dirba prekiautojai autodalimis, buitine technika, baldais, santechnikos įranga, darbo instrumentais ir kt.
Gariūnų turgavietės darbą organizuoja ir koordinuoja UAB „Jurgena“, UAB „Posūkis“ ir UAB „Geruda“.
Adresas: Gariūnų g. 68, Vilnius.
Darbo laikas: II, IV 04.00–14.00, III, V, VII 06.00–14.00, VI 05.00–14.00.
Borisas Borzovas

Borisas Borzovas (rus. Борис Афанасьевич Борзов; g. 1944 m.) – tarybinis ginklų konstruktorius.
Borisas Borzovas gimė 1944 m. Tuloje, darbininko šeimoje. Tėvas buvo Tulos mašinų gamyklos tekintojas. 1961 m. baigė vidurinę mokyklą ir įstojo į Tulos Mechanikos institutą, kurį baigė 1967 m. su inžinieriaus mechaniko diplomu.
1967 m. pradėjo dirbti konstruktorių biure, kur dirbo konstruktoriumi, skyriaus viršininku. Dalyvavo konstruojant aviacinius kulkosvaidžius JakB-12,7 ir JakBJu-12,7.