google/wiki40b huggingface dataset:
Laima Raubiškienė

Biografija

1968 m. baigė Zarasų M. Melninkaitės vidurinę mokyklą. Zarasų krašto muziejaus muziejininkė.
Nuo 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Zarasų rajono skyriaus narė. 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narė, opozicijos frakcijos vadovė.
Zarasų rajono kultūros fondo sekretorė, Kultūros ir meno bendrijos pirmininko pavaduotoja. Zarasų krašto muziejaus profesinės sąjungos pirmininkė.  Dokumentinių knygų: "Zarasų apskrities savivalda" (1999), "Pašauktas mylėti artimą" (2001) autorė, monografijos "Zarasai laiko vilnyse" (2006) sudarytoja, daugelio publikacijų spaudoje autorė.
Sutuoktinis Vincas, vaikai Ramūnas, Neringa.
Augustas Korkas

Augustas Korkas (rus. Корк Август Иванович, est. August Kork 1887 m. rugpjūčio 2 d. – 1937 m. birželio 11 d.) – estas, TSRS karinis veikėjas, antro rango komandarmas (1935 m.). Carinėje Rusijoje buvo štabo karininkas papulkininkis.

Biografija

Gimė 1887 m. liepos 22 d. (rugpjūčio 3 d.) Lifliandijos gubernijos Jurjevo apskrities Ardla kaime, esto valstiečio šeimoje. Jurjeve mokėsi keturklasėje mokykloje.
Karinį išsilavinimą gavo Čiugujevo pėstininkų mokykloje (1908 m. gavo podporučiko laipsnį), o 1914 m. baigė Rusijos Imperatoriškąją karo akademiją. Mokėsi lakūnų – stebėtojų karo mokykloje.
1917 m. paskirtas į Vakarų fronto veikiančios armijos štabą. 1918 m. vasarį armijos štabą išformavo, Korkas demobilizuotas su papulkininkio laipsniu.
Naudvaris (Panevėžys)

Žymūs žmonės

Kaime gimė inžinierius ir tiltų statytojas Stanislovas Kerbedis (1810–1899).
Plunksninė švitrelė

Biologija

Plunksninė švitrelė – akrokarpinė lapsamanė. Stiebas status, paprastas, iki 1 cm aukščio, su dviem eilėmis lapelių. Išaugus gametofitui, ilgai išlieka žalia, siūliška šakota protonema, kurioje gausu lęšio formos šviesą atspindinčių ląstelių. Todėl samana gali ilgai augti tamsiose ūksmingose vietose.
Dvinamė samana, tačiau priešingos lyties individai gali išsivystyti ant vienas kito rizoidų. Sporogonus išaugina retai, sporas subrandina pavasarį. Paprastai jos lipnios, žviežias jas sunkiai išnešioja vėjas, todėl manoma, kad jos prisitaikiusios plisti gyvūnų pagalba. Vegetatyviniu būdu dauginasi gemaliniais kūneliais, išsivystančiais ant protonemos.
Auga tamsiose vietose telkinėliais, dažniausiai ant medžių (ypač eglių, pušų) išvartų, po šaknimis, taip pat ant smiltainio uolienų.

Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje plunksninė švitrelė nuo 2000 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Rūšis rasta tik Biržų girioje Biržų rajone 1998 m. Samana aptikta vienoje vietoje, ant eglės išvartos šaknų gūdžiame eglyne.
Aleksandras Kočetkovas

Biografija

1989 m. kartu su tėvais persikėlė gyventi į Rusiją. Studijavo vadybos ir informacijos mokslus universitetuose Rusijoje ir JAV. Dirbo tarptautinėse įmonėse JAV, Rusijoje, Švedijoje, Vokietijoje, Austrijoje ir Latvijoje. Nuo 2004 m. gyvena ir dirba Lietuvoje. Vienintelės bendrovės, Baltijos šalyse užsiimančios orlaivių nuoma, AB „Aviation Asset Management“ generalinis direktorius (nuo 2008 m. gegužės mėn.) Taip pat rašo straipsnius verslo ir verslo rizikos temomis.
Aleksandr Kočetkov mokėsi Šiaulių 17-oje vidurinėje mokykloje. 1989 m. kartu su tėvais persikėlė gyventi į Rusiją. Nuo 1993 m. studijavo vadybos ir informacijos mokslus Maskvos valstybiniame kultūros universitete. 1996 m. Aleksandras Kočetkovas buvo apdovanotas tuometinio Rusijos prezidento Boriso Jelcino stipendija, kurią gavęs studijavo informacinių sistemų valdymą Teksaso universitete JAV (1997–1998 m.). 1998 m. Aleksandras Kočetkovas su pagyrimu baigė Maskvos kultūros universitetą, įgijo vadybos ir informacijos bakalauro laipsnį. 1998–2001 m. Maskvos kultūros universitete studijavo ir baigė sociologijos aspirantūrą.

Profesinė karjera

1997–1999 m. JAV dirbo įmonės „Tyson and Associates“ analitiku ir per trumpą laiką tapo įmonės bendrasavininkiu, „Eksmo“ verslo plėtros direktorius ir valdybos konsultantas (1998–1999 m.), „PriceWaterhouseCoopers” konsultantas (1999–2000 m.), „RosBusinessConsulting” projektų vadovas, generalinio direktoriaus patarėjas (2000–2002 m.), „SAP CIS and Baltic States” vyriausiasis konsultantas (2002–2004 m.), „SAP Österreich GmbH Representative office in Baltic States” regiono vadovas (2004–2006 m.), „SAP CIS and Baltic States“ apdovanojimo už aukštą darbo kokybę laimėtojas (2004 m.); UAB „KPMG Baltics” Rizikų valdymo konsultacijų skyriaus vadovas (2006–2008 m.).

Sportinė veikla

Būdamas 11 metų, Aleksandr Kočetkov pradėjo domėtis kovų menais (Aikido, Kendo, Iaido), Rytų kultūra. Nuo 1992 m. – tinklininkas; žaidė „Moskvič“ komandoje, rungtyniavusioje Rusijos vyrų tinklinio pirmoje lygoje. Buvo Rusijos jaunųjų irkluotojų olimpinės rinktinės narys (1991–1992 m.). Studijuodamas JAV, atstovavo Teksaso universiteto sporto komandai. Gyvendamas Lietuvoje, aktyviai sportavo kaip profesionalus tinklininkas.
Aleksandr Kočetkov buvo Maskvos Naginatos federacijos prezidentas (1994–1995 m.). „Isto-SM Tauras“ komandos žaidėjas ir viceprezidentas (2008 m. duomenimis).
2008 m. birželio 10 d. Aleksandrui Kočetkovui kaip „Isto-SM Tauras“ komandos – 2007–2008 metų Lietuvos vyrų tinklinio čempionato nugalėtojos – žaidėjui ir šio sporto klubo viceprezidentui, Vilniaus miesto meras Juozas Imbrasas pareiškė padėką už nuopelnus Vilniaus sportui ir įteikė padėkos raštą.
Nižnekolymskas

Istorija

1644 m. čia įkurta Semiono Dežniovo žiemavietė, vėliau įrengtas nedidelis ostrogas, susikūrė gyvenvietė. Verstasi prekyba, žvejyba, buvo medinė cerkvė. XIX a. pab. Nižnekolymske gyveno 211 žmonių. 1918 m. įrengtas pašto skyrius. Nuo 1968 m. gyvenvietė oficialiai panaikinta, tačiau dar XXI a. pr. keli žmonės Nižnekolymske tebegyveno.
Dėdė Adolfas, pravarde Fiureris

Turinys

Filmo veiksmas vyksta Vokietijoje nacizmo įsigalėjimo laikotarpiu. Germanas ir Gustavas – dvyniai broliai, kurių politinės pažiūros ir įsitikinimai visiškai nesutampa. Germanas buvo iliuzionistas, kuriam pavyko įgauti asmeninį Hitlerio pasitikėjimą ir įstoti į SS gretas, tuo tarpu anarchistas Gustavas nuo pat pradžių priešinosi naciams ir nuolat kūrė planus kaip nužudyti fiurerį, tačiau šių įgyvendinti niekaip nepavykdavo. Germanas žino apie brolio ketinimus, tačiau šio neįduoda gestapui, o kiekviena proga atvyksta į jo namus, kur verčia žaisti „rusišką ruletę“. Karas baigiasi, Germanas vėl tampa iliuzionistu, tačiau net ir jiems pasenus žaidimas „rusiška rulete“ tęsiasi, kol vieną dieną jis prisipažįsta, kad ginkle niekada nebuvo šovinių...
Pavelas Popovičius

Biografija

1951 m. baigė Magnitogorsko industrinį technikumą ir aeroklubą. Vėliau mokėsi Karinių oro pajėgų karo lakūnų mokyklą Grozne, nuo 1954 m. buvo naikintuvo lakūnas Šiaurėje ir Pamaskvyje.
Pirmasis P. Popovičiaus skrydis vyko 1962 m. rugpjūčio 12-15 d. laivu „Vostok-4“. Tai buvo pirmasis grupinis skrydis (tuo pat metu laivu „Vostok-3“ skriejo kosmonautas Andrijanas Nikolajevas, tarp laivų tebuvo maždaug 6,5 km atstumas).
Antrąjį kartą kosmonautas skrido laivu „Sojuz-14“ (pirmoji erdvėlaivio  „Sojuz“ modifikacija) 1974 m. liepos 3-19 d. kartu su inžinieriumi Jurijum Artiuchinu. Tai buvo pirmasis grynai karinės paskirties kosminis skrydis.
P. Popovičius kosmonautų būryje išbuvo 22 metus. 20 metų vadovavo Kosmonautikos muziejų asociacijai, buvo žurnalo „Kosmonautikos naujienos“ («Новостей космонавтики») redakcinės tarybos narys, 10 metų vadovavo Ukrainos kosmonautų sąjungai. 
P. Popovičius 24 metus buvo TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatu, šešių šaukimų Ukrainos TSR Aukščiausiosios Tarybos deputatu. Nuo 1993 m. – aviacijos atsargos generolas majoras.

Apdovanojimai ir atminimo įamžinimas

P. Popovičius apdovanotas dviem Lenino ordinais, Garbės ordinu, Tautų draugystės ordinu, Raudonosios žvaigždės ordinu.
Jo vardu pavadintas kalnagūbris Antarktidoje, asteroidas „8444 angl. Popovich“, jis buvo Kalugos, Kovrovo, Magnitogorsko, Južno Sachalinsko, Belocerkovsko, Zaporožės, Poltavos, Gurjevo (Atyrau), Trgovište (Bulgarija) miestų garbės pilietis, jo vardu keliuose miestuose pavadintos gatvės.
Mirė nuo insulto. Palaidotas Trojekurovo kapinėse Maskvoje.
Rima Giržadienė

Biografija

1973 m. baigė Rokiškio kultūros mokyklą ir pradėjo dirbti Šiaulių 2-oje masinėje bibliotekoje Abonemento skyriaus vedėja. Nuo 1989 m. vadovauja Šiaulių miesto savivaldybės viešosios bibliotekos Bibliografijos-informacijos skyriui.
Inicijavo parodų rengimą iš asmeninių archyvų, iš jų svarbesnės: knygų, išleistų iki 1941 metų (1990, 1997 m.), kaimų istorijų (1994 m.) šeimų istorijų ir genealoginių medžių (1992 m., 1999 m.), miesto mokyklų laikraščių ir sienlaikraščių (1995 m.), laiškų (1999 m.), iš Šiaulių įmonių „Gubernija“, „Rūta“ archyvų, (2001 m., 2004 m.), iš šiauliečių tautodailininko A.Turausko, rezistento M.Jurevičiaus, provizorių A. Rulinskienės, V.Kavaliauskienės, menotyrininko V.Rimkaus, kraštotyrininkų D.Balčiūno, E.Adomavičienės, monsinjoro A.Bitvinsko, fiziko V.Zurbos ir kitų asmeninių archyvų. 
Lietuvos bibliotekininkų draugijos, Lietuvos kraštotyros draugijos narė.
Regar-TadAZ Tursunzoda

Istorija

Įkurtas 1975 m. tuo metu vadintas Metalurg. Žaidžia aukščiausioje šalies futbolo lygoje.
Jūratė Jankauskaitė

Jūratė Jankauskaitė-Stonkienė (g. 1936 m. spalio 19 d. Kaune) – Lietuvos teatro aktorė.

Biografija

1959 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1959–1963 m. Kapsuko dramos teatro, nuo 1963 m. Klaipėdos dramos teatro aktorė. Sukūrė apie 130 vaidmenų. Vaidino pirmajame lietuviškame meniniame filme „Ignotas grįžo namo“ (1957 m.), filme „Mažos mūsų nuodėmės“, (1979 m., rež. Henrikas Šablevičius).
Duktė Rasa Paukštytė.
Bronislovas Račiūnas

Bronislovas Račiūnas (1931 m. rugpjūčio 24 d. Uliūnų k., Panevėžio r.), choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija

1953–1957 choro dirigavimo mokėsi Panevėžio muzikos mokykloje (dėst. A. Liberis), o 1958–1963 neakivaizdiniu būdu choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konsevatorijoje (dėst. A. Krogerto klasė).
1957–1958 B. Račiūnas buvo Raseinių vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovas. Kurį laiką vadovavo Raseinių vietinio ūkio valdybos mišriajam chorui. 1959–1964 Paberžės (Vilniaus r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovas. 1964 I respublikinei moksleivių dainų šventei parengė tris chorus: jaunučių, jaunių ir merginų. 1964–1992 Vilniaus kultūros mokyklos choro dirigavimo ir kitų chorvedybos disciplinų dėstytojas. Parašė metodinių darbų. 1992 išleido „Chorinio dirigavimo chrestomatiją“. Buvo Vilniaus rajono dainų švenčių vyr. dirigentas, Vilniaus miesto (rajono) Liaudies deputatų tarybos deputatas (1973–1975). 1993 suorganizavo Vilniaus Tėvynės sąjungos (konservatorių) folkloro ansamblį „Kadagys" ir yra jo vadovas. Išaugino dukterį Daivą Račiūnaitę -Vyčinienę – folklorininke ir muzikologę.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Mašonalandas

Istorija

1890 m. Mašonalandas priklausė anglų prekybos kompanijai (Britanijos Pietų Afrikos kompanija). 1923 m. Mašonalando teritorija tapo viena iš penkių Pietų Rodezijos provincijų. 1970 m. provincija buvo padalinta į dvi dalis − pietų ir šiaurės. 1983 m. Mašonalandas buvo padalintas į tris provincijas − vakarų, vidurio ir rytų. Sostinei Hararei taip pat buvo suteiktas provincijos statusas.
Okos aukštupio kultūra

Charakteristika

Gyventojai vertėsi žvejyba, medžiokle (briedžiai, šernai, stirnos, elniai, stumbrai, kiaunės, bebrai, barsukai, lokiai, paukščiai), bitininkyste. Gyvenvietės įtvirtintos grioviais (iki 2 m gylio), pylimais (iki 2 m aukščio), medinėmis tvoromis, jų centre mediniai stabai. Kai kurie gyvenamieji pastatai karkasiniai, apkrėsti moliu, viduje buvo atvirų židinių.
5 euro centų moneta

Istorija

Moneta į apyvartą išėjo 2002 m., kai euro monetos ir banknotai buvo pradėti naudoti 12 eurozonos ir su ją susijusių valstybių. Bendrąją pusę (reversą) sukūrė Luc Luycx iš Belgijos Karališkosios monetų kalyklos. Monetos nuo 1 iki 5 centų vaizdavo Europos Sąjungos vietą pasaulyje (tarp Afrikos ir Azijos), o monetos nuo 10 centų iki 2 eurų vaizdavo ES narių teritorijas iki 2004 m. išsiplėtimo.
Tuo metu 15 šalių (eurozonos + Monako, San Marino ir Vatikano) monetų nacionalinės pusės buvo sukurtos pagal nacionaliniu mastu įvykusius konkursus, tačiau tam tik reikalavimai buvo privalomi ir nacionalinėms pusėms (pvz., turi būti pavaizduota 12 žvaigždžių, daugiau žr. euro monetos). Iki 2008 m. buvo draudžiama keisti nacionalines puses, išskyrus monarcho (kurio portretas būdavo dažnai vaizduojamas) mirties ar sosto perdavimo atveju. Taip nutiko Monakui ir Vatikanui (Vatikanas turėjo dar ir tarpinį dizainą, kol buvo išrinktas naujas Popiežius). Dėl naujų taisyklių, kuriose buvo reikalaujama, jog ant monetų nacionalinės pusės būtų užrašytas šalies pavadinimas, įvyko keletas pokyčių (Suomijos ir Belgijos monetose nebuvo užrašyti šalių pavadinimai). Po 2004 m. ir 2007 m. ES išsiplėtimo bei numanomų kitų išsiplėtimų monetų nuo 10 centų vertės dizainas 2007 m. buvo pakeistas taip, kad vaizduotų visą Europos žemyną. Šis naujesnis dizainas Italijos, San Marino, Vatikano, Austrijos ir Portugalijos monetose vaizduojamas nuo 2008 m. 1, 2 ir 5 centų monetų dizainas keičiamas nebuvo, nes senųjų narių kontūrai buvo išryškinti labai blankiai, taigi nuspręsta, jog keisti dizainą neverta.

Dizainas

5 eurų centų monetos yra pagamintos iš variu dengto plieno. Jų skersmuo yra 21,25 mm, storis – 1,67 mm, o svoris – 3,92 g. Monetų briauna lygi.

Bendroji pusė (reversas)

Bendrosios pusės dizainą sukūrė Luc Luycx. Monetos apačioje, dešinėje, vaizduojamas gaublys, kuriame matomas Europos žemynas su švelniai paryškintomis 15 senųjų ES narių ir šiaurinė Afrikos bei vakarinė Azijos dalys. Šešios plonos linijos įstrižai eina už gaublio ir abejose linijų pusėse yra po vieną žvaigždę (iš viso 12 žvaigždžių kaip ir Europos Sąjungos vėliavoje). Viršuje, kairėje, pavaizduotas didelis skaičius 5, o šalia jo mažomis raidėmis tekstas „EURO CENT“. Gaublio dešinėje pusėje galima įžiūrėti autoriaus inicalus LL.
Husitai

Husitai – Jano Huso pasekėjai, Čekijos valstiečių, miestiečių ir smulkiųjų feodalų judėjimo vado jų kovoje prieš vokiečių feodalų ir Romos katalikų bažnyčios viešpatavimą. Husitų judėjimas įgavo itin platų užmojį po to, kai Husas buvo apkaltintas esąs eretikas ir sudegintas ant laužo.
1421–1423 m. – husitai paskelbė Vytautą Čekijos karaliumi.
Draudžiami jausmai

Siužetas

Laimonas atleidžiamas iš darbo teatre. Pareiškiami įtarimai, kad vyras yra gėjus. Laimonas areštuojamas ir nuvežamas į milicijos nuovadą. Tardytojas, KGB darbuotojas, kurio užduotis yra paruošti bylą teismo procesui, įsimyli sulaikytąjį. Filmo veiksmas vyksta 1970-ųjų sovietinėje Lietuvoje, kuomet homoseksualumas buvo laikomas nusikaltimu. 122 straipsnis sovietų baudžiamajame kodekse skelbė, kad bausmė už „seksualinę sueitį tarp dviejų vyriškos lyties partnerių” yra 3 metai įkalinimo.
Badeno-Viurtembergo stipendija

Badeno-Viurtembergo stipendija (vok. Baden-Württemberg-STIPENDIUM) – Badeno-Viurtembergo žemės fondo Baden-Württemberg Stiftung stipendijų programa studentams bei absolventams studijuoti visų krypčių Badeno-Viurtembergo aukštosiose mokyklose ir profesinėse akademijose bei jų partnerėse aukštosiose mokyklose.
Stipendija skiriama mažiausiai 3 mėnėsiams, daugiausiai - 11 mėn. Undergraduate srityje nuo 500 iki 1.400 € per mėn. Graduate srityje (vyresniųjų kursų studentams, taip pat įpusėjusiems studijas, magistrantams, doktorantams) nuo 500 iki 1.400 € per mėn. Paraiškų padavimo terminas - kovo 31 d.
Palestinos muchafazos

Palestina administraciškai suskirstyta į 16 muchafazų, iš kurių 5 yra Gazos ruože, o 11 – Vakarų Krante. Tiesa, ne visos muchafazų teritorijos tiesiogiai pavaldžios Palestinos valdžiai – Vakarų Krante visiška Palestinos kontrolė yra tik "A" teritorijose, kurios sudaro 3 % ploto. "B" teritorijose yra Palestinos kaimiškoji teritorija, kontroliuojama jungtinių Palestinos ir Izraelio saugumo pajėgų, o "C" teritorijose yra visiška Izraelio kontrolė, ten yra žydų gyvenviečių.
Perugia Calcio

Istorija

AC Perugia klubas įkurtas 1905 metais, bet pirmą kartą klubo komanda į Serie A pateko tik 1975 metais. 1979 metais komanda užėmė antrą vietą aukščiausioje lygoje, bet po 1980 metų skandalo komanda iškrito į Serie B, o 1986 metais po dar vieno skandalo – į Serie C2. 1996 metais komanda vėl sugrįžo į aukščiausią lygą, kur su trumpa pertrauka išsilaikė iki 2005 metų. 2003 metais komanda laimėjo Intertoto taurę. 2005 m. dėl finansinių problemų klubas išformuotas. Tais pačiais metais „A. C. Perugia“ klubo pagrindu sukurtas naujas „Perugia Calcio“ klubas.
Klubo komandoje yra žaidę žymūs Italijos ir kitų šalių žaidėjai  Paolo Rossi, Gennaro Gattuso, Marco Materazzi, Hidetoši Nakata.
Dunajeco pilys

Dunajeco pilys (lenk. Zamki nad Dunajcem) – eilė pilių, pastatytų viduramžiuose ant aukštumų prie Dunajeco upės Mažosios Lenkijos teritorijoje, Lenkijoje. Jos saugojo prekybinio maršruto į Vengriją per Vyslą, Dunajecą, Popradą, Vahą ir Dunojų dalį. Be to, šios pilys – tai Lenkijos karalystės fortifikacinės sistemos dalis, kuri saugojo valstybės sienas nuo Vengrijos.
Nėra specialiai šioms pilims skirto turistinio tako, tačiau kai kurios pilys bei gyvenvietės yra lokalių turistinių trasų dalimi.
Pijus Andziulis

Pijus Andziulis (1870 m. balandžio 14 d. Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiaus Smalinyčios kaime – 1950 m. birželio 20 d., palaidotas Marijampolės Marijonų kapinėse) – MIC, Romos katalikų kunigas, draudžiamos lietuviškos literatūros platintojas, Lietuvos marijonų provincijolas.

Biografija

Mokėsi Paežerių pradinėje mokykloje, Suvalkų gimnazijoje. 1891–1894 m. tarnavo carinėje Rusijos kariuomenėje. Vėliau mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. Mokydamasis kartu su Jonu Kriaučiūnu, Jurgiu Karuža ir kt. platino į Suvalkus siunčiamą „Aušrą“, kurią iš Marijampolės paštu atsiųsdavo Petras Kriaučiūnas. Įšventintas kunigu 1900 m. Tarnavo vikaru Naumiestyje, Skriaudžiuose ir tarp unitų Silvanonyse. Pastarosios parapijos Sinevičių, Misevičių ir Kodziaučių kaimuose dar rado lietuviškai kalbančių tikinčiųjų. Už tai, kad carinės valdžios persekiojamiems unitams teikė dvasinę pagalbą, buvo įskųstas gubernatoriui. Neįrodžius kaltės, iškeltas į Pilypavą (Lenkija), o iš ten – 1906 m. į Rudaminą (dab. Lazdijų raj.). Nuo 1908 m. Veiverių mokytojų seminarijos kapelionas. 1918 m. įstojo į Marijonų vienuoliją, buvo Marijampolės, vėliau Patašinės marijonų namų vyresnysis, Lietuvos marijonų provincijolas. Antrojo pasaulinio karo metais Žemaičių Kalvarijos vienuolyno rūsyje slėpė ir globojo septyniolika žydų. Po karo tarybinės valdžios buvo suimtas, kalintas Lukiškių kalėjime ir ištremtas į Sibirą.
Donald Trump

Biografija

Donaldas Trampas gimė 1946 m. birželio 14 d. Niujorke. Jis buvo ketvirtasis Niujorko nekilnojamojo turto rinkos magnato Fredo Trampo vaikas. Kai D. Trampui buvo 13 metų, dėl netinkamo elgesio mokykloje tėvas jį išsiuntė mokytis į karo akademiją. Vėliau Donaldas mokėsi Vartono verslo mokykloje prie Pensilvanijos universiteto ir dirbo tėvo kompanijoje. 1971 m. D. Trampas perėmė kompanijos valdymą iš tėvo ir pervadino ją į „The Trump Organization“. Daugeliui kompanijai priklausančių dangoraižių buvo suteikti Trampo kompanijos pavadinimai: Trump Tower, Trump Plaza ir pan. Šių pastatų yra ne vien Niujorke, bet ir Mumbajuje, Stambule ir Filipinų miestuose. D. Trampas plėtojo viešbučių ir kazino verslą, tačiau ši įmonė keturis kartus skelbė bankrotą. D. Trampo verslas apėmė pramogų sritį: 1996−2015 m. jam priklausė „Mis Visata“, „Mis JAV“ ir „Mis JAV paauglė“ grožio konkursų teisės. 2003 m. jis pradėjo vadovauti NBC TV kanalo realybės šou „Mokinys” („The Apprentice“). Šioje laidoje dalyviai konkuravo dėl vadybininko vietos Trampo kompanijoje. D. Trampas laidos „Mokinys” vedėju buvo 14 metų ir deklaravo 213 mln. JAV dolerių vertės iš TV kanalo gautas pajamas.
Apie siekį tapti JAV prezidentu D. Trampas užsiminė bent 1987 m. 2000 m. JAV prezidento rinkimuose jis norėjo tapti Reformų partijos kandidatu. 2015 m. birželį D. Trampas Respublikonų partijoje oficialiai patvirtino siekį tapti JAV prezidentu. Per rinkimus jis žadėjo sustiprinti JAV ekonomiką, pastatyti sieną tarp JAV ir Meksikos bei laikinai uždrausti musulmonų imigraciją į JAV. Pastarieji du pažadai sukėlė įvairių visuomenės grupių protestų. Respublikonų partija jį patvirtino savo kandidatu į JAV prezidentus.
D. Trampas 2016 m. lapkričio 8 d. įvykusiuose rinkimuose įveikė Demokratų partijos kandidatę Hilari Klinton ir 2017 m. sausio 20 d. buvo prisaikdintas 45-uoju JAV prezidentu. D. Trampas tapo pirmuoju JAV prezidentu, kuris anksčiau nėjo jokių oficialių valstybinių pareigų ir nebuvo tarnavęs JAV kariuomenėje.
Vytautas Juodkazis

Biografija

1952 m. baigė Vilniaus vidurinę suaugusiųjų mokyklą. 1952–1957 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultete ir įgijo inžinieriaus geologo diplomą. 1961–1963 m. mokėsi Lietuvos mokslų akademijos Geologijos ir geografijos instituto aspirantūroje. 1982 m. geologijos ir mineralogijos mokslų daktaras. 1998 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas.
1957–1961 m. Vilniaus hidrogeologijos ekspedicijos vyr. inžinierius ir vyr. hidrogeologas. 1963–1988 m. Geologijos ir geografijos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis, mokslinis sekretorius, skyriaus vadovas. Nuo 1968 m. Vilniaus universiteto vyr. dėstytojas, docentas, nuo 1985 m. profesorius.
Nuo 1991 m. Lietuvos geologų sąjungos žurnalo „Geologijos akiračiai“ atsakingasis redaktorius. Lietuvos geologų sąjungos, Lietuvos geologų draugijos, Tarptautinės hidrogeologų asociacijos, Tarptautinės geotermijos asociacijos, Šiaurės šalių hidrologų asociacijos, Amerikos naftos geologų asociacijos narys.

Mokslinė veikla

Pagrindiniai moksliniai darbai skirti Baltijos artezinio baseino hidrogeologijai. Pagrindė Baltijos šalių požeminių vandenų eksploatacinių išteklių hidrodinaminių tyrimų kryptį, įvertino Baltijos artezinio baseino gėlo požeminio vandens išteklius, nustatė jo susidarymo dėsningumus, numatė racionalaus naudojimo būdus.