Valentinas Vytautas Toločka

Biografija

Gimė 1930 m. gegužės 21 d. Vieštovėnuose. Jaunystėje pradėjo domėtis aklųjų gyvenimo ir švietimo istorija. 1955 m. baigė Kauno aklųjų institutą. 1956 m. pradėjo studijuoti Vilniaus universitete. 1976 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, studijavo tiflopedagogiką. 1992 m. Vilniaus universitete buvo suteiktas socialinių mokslų daktaro laipsnis. Darbinę veiklą pradėjo 1955 m. Lietuvos aklųjų draugijos Kauno GM kombinate. 1959 m. dirbo šios įmonės spaustuvėje korektoriumi. Tais pačiais metais pirmasis Lietuvoje pradėjo rengti vietos radijo laidas kombinato dirbantiesiems. 1960–1963 m. dirbo pirmuoju LAD Kauno tarprajoninės valdybos pirmininku. Nuo 1964 m. vadovavo Brailio rašto spaustuvei Kauno kombinate. Tais pačiais metais jo vadovaujama spaustuvė persikėlė į Vilnių. Nuo 1965 m. lapkričio mėnesio LAD Centro valdybos buvo paskirtas Lietuvos aklųjų draugijos leidyklos direktoriumi-vyriausiuoju redaktoriumi. 1966 m. organizavo Lietuvos aklųjų draugijos respublikinę centrinę biblioteką, 1969 m. jo iniciatyva bibliotekoje buvo įkurtas tiflotyros skyrius. Tais pačiais metais pradėjo dirbti Lietuvos aklųjų draugijos leidykloje tiflologinės literatūros redakcijos vedėju.
1991 m. likvidavus LAD leidyklą „Versmė“, perėjo dirbti į Lietuvos aklųjų biblioteką tiflologinės literatūros leidybinės grupės vadovu. Lietuvos aklųjų organizacijose jam buvo patikėta daug visuomeninių pareigų. Ilgą laiką buvo aklųjų kraštotyros organizacijos pirmininkas. 1966–1989 m. buvo renkamas Lietuvos aklųjų draugijos Centro Revizijos komisijos pirmininku.
Daugiau kaip 30 metų dirbdamas tiriamąjį ir leidybinį darbą, sukaupė ir išleido daug tiflologijos darbų. Jo iniciatyva pradėti leisti tęstiniai leidiniai: „LASS metraštis“ (nuo 1966 m.), „Tiflologinis kalendorius“ (nuo 1972 m.). Šių darbų sudarytojas yra pats V. V. Toločka. Jis parengė ir išleido 1880–1965 metų laikotarpio tiflologinių dokumentų rinkinį „Šaltiniai“. Jo iniciatyva buvo pradėti leisti neregių kompozitorių kūriniai „Daina prie Nemuno užgimus“ ir aklųjų literatų kūrybos almanachas „Vaivorykštė“. Išliekamąją vertę turi daugybė V. V. Toločkos sudarytų arba redaguotų bibliografinių rodyklių: „Beatričė Grincevičiūtė“, „Antanas Jonynas“, „Antanas Adomaitis“, „Juozapas Kairys“, „Pranas Daunys“. Nepaprastai vertinga jo parengta bibliografinė rodyklė „Tiflologinė lituanika“ 1888–1982 m. V. V. Toločka išanalizavo gausius, nelengvai prieinamus ir niekur neskelbtus archyvinius šaltinius ir parengė disertaciją „Lietuvos aklųjų švietimo raida iki 1940 metų“. Šio darbo pagrindu 1994 m. išėjo atskira knyga. 2000 m. sudarė ir išleido „Skleidęs šviesą tamsoje“ (skirta Pr. Daunio 100-mečiui). 2002 m. išleido knygą „Lietuvos tiflopedagogų sąvadas“.
V. V. Toločka – nenuilstantis Brailio rašto šalininkas ir propaguotojas. Gerai ištyrinėjęs gausią medžiagą aklųjų rašto mokymo metodikos klausimais, 1966 m. pats parengė pirmąjį Brailio rašto elementorių „Vaga“, vėliau Brailio rašto trumparaštį, kurie turėjo didžiulės įtakos Brailio rašto plitimui ir populiarinimui Lietuvoje. Aklųjų rašto istorijos tema jis parengė ir 1976 m. išleido populiarią knygelę „Skaitantys pirštai“. Už šią knygą 1977 m. jam paskirta Lietuvos aklųjų draugijos tiflologijos premija. Išleido poezijos knygeles: „Gudobelei žydint“, 1990 m., „Užkeikta mergelė“, 1996 m., „Vakaro raudonos burės“ 2000 metais. Aklųjų, ir reginčiųjų leidiniuose yra paskelbęs kelis šimtus straipsnių apie aklųjų organizuotą judėjimą, iškilius draugijos žmones ir švietimą.
V. V. Toločka – veiklus esperantininkas. Dalyvaudavo įvairiose esperantininkų konferencijose, suvažiavimuose. Jo rūpesčiu kelios knygos apie žymius Lietuvos akluosius ir jų kūrybą išverstos į esperanto kalbą ir išleistos brailio raštu. Lietuvos Respublikos Prezidentas 1996 metų liepos 2 dienos dekretu už nuopelnus Lietuvai, jos kultūrai, mokslui ir švietimui Valentiną Vytautą Toločką apdovanojo Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino ordino Pirmojo laipsnio medaliu.