Placebas

Termino istorija

Placebo lotynų kalba reiškia „Aš pamaloninsiu“ ir atėjo per klaidingą Biblijos 116 psalmės frazės vertimą, kuri iš tikro turėtų būti „Eisiu priešais Viešpatį“. Lotyniškai Vulgatos atitinkama eilutė skamba taip: „placebo Domino in regione vivorum“ (Ps 114, 9). Viduramžių katalikiškoje liturgijoje taip pradėdavo vakarines pamaldas už mirusiuosius. XIX a. pradžioje terminas prigijo medicinoje reikšdamas „labiau palengvinantis nei naudingas“, kaip aiškinta 1811 m. išleistame medicininiame žodyne.

Placebo efektas

Nors ir neveikdamas tiesiogiai, per psichologinę būseną placebas gali pagerinti ligonio savijautą ar net ir iš tiesų padėti gydyti ligą (placebo efektas). Toks placebo efektas nėra būdingas tik placebui, jis yra bet kokio medicininio gydymo dalis. Paprastai skiriant placebą ligoniui nepasakoma, jog vaistas tiesiogiai neveiksmingas, tačiau būsena gali pagerėti net jei ir tai pasakoma. Medikai teigia  jog „Svarbu išskirti garbingą, sąmoningą placebo naudojimą. Bandymai parodė, jog placebo efektas labai didelis. Jo naudojimas deramomis aplinkybėmis turėtų būti skatinamas“. Dažnai prirašomas placebas yra nuo pervargimo skiriami vitaminai. Daugiausia placebas padeda nuo skausmo, depresijos ir pervargimo, nors aprašytas jo teigiamas poveikis daugeliui kitų ligų. Priklausomai nuo ligos, šiam poveikiui jautrūs nuo maždaug 35 %  iki 56 % visų žmonių. Jei pasireiškia, placebo efektas nėra trumpalaikis - kai kurioms ligoms jis gali tęstis ne vienerius metus. Placebas gali veikti selektyviai: patepus „nuskausminančiu“ (iš tiesų neveiksmingu) kremu vieną ranką, skausmas sumažėja šioje rankoje, bet ne kitoje.
Mokslui yra žinomas ir neigiamas placebo efektas (lot. nocebo), jei ligonis mano jog nuo duodamos tabletės jo būsena bent laikinai turėtų pablogėti.  Pasireiškiant nocebui, asmuo patiria neigiamus simptomus, kuriuos sukelia vėl gi ne kokios veikliosios medžiagos, bet pačio individo įsitikinimai, kad jam dėl tam tikrų priežasčių turi palaipsniui pablogėti savijauta ar sveikata.
Placebas efektas yra nepakeičiama priemonė atliekant medicininius naujų vaistų bandymus, kai norima sužinoti, kiek veiksmingas yra naujai sukurtas preparatas. Paprastai tokiais atvejais tiriamieji skirstomi į dvi grupes. Vienai jų skiriamas naujas vaistas, o kitai – placebas, bet abiem grupėms pasakoma, kad bus tiriamas naujųjų vaistų poveikis organizmui. Kartais nė patys gydytojai nežino, kuris pacientas geria tikruosius vaistus, o kuris – placebo. Tai vadinama dvigubai aklu eksperimentu. Po nustatyto laikotarpio tikrinama tiriamųjų sveikata, ir tokiu būdu ištiriamas vaisto poveikis. Taip pat gydytojas atskiram pacientui gali paskirti placebą vietoj vaistų ir stebėti jo sveikimą vien nuo, pavyzdžiui, cukraus gabaliuko!

Placebo efektas istorijoje

Pirmasis žinomas Placebo efekto tyrimas buvo atliktas gydytojo John’o Haugarth’o 1799 metais. Jis nusprendė ištirti tuo metu populiarų ligų gydimo metodą, kuris buvo grindžiamas ligų išvarymu, pasitelkiant metalines perkinso lazdeles (angl. Perkins tractors), kurios tuo metu paprastam piliečiui buvo sunkiai įkandamos. J.Haugarth’as tikėjo, kad didelė lazdelių kaina buvo siekta pasipelnyti iš paprastų žmonių, todėl jis tą patį gydymo metodą pritaikė naudojant paprastas, medines lazdeles. Bandymo rezultatai patvirtino gydytojo teoriją, medinės lazdelės buvo tokios pat efektyvios kaip ir brangiosios metalinės lazdelės, todėl jis savo tyrimo rezultatus išpublikavo ir teigė, kad visi “stebuklingi” išgijimai, kuriuos
žmonės patyrė iki tol, buvo tik pasąmonės sukurtas efektas, kuris dabar yra traktuojamas kaip placebo efektas.

Kritika ir paplitimas

Esama ir placebo efektą neigiančių studijų. Efektas taip pat kritikuojamas kaip nepatikimas, ne visada pasireiškiantis. Taip pat manoma, jog skirti aiškiai neveiksmingą gydymą meluojant ligoniui gali būti neetiška. Jei iš tiesų skiriamos neveiksmingos tabletės, jų tikra kaina paprastai labai nedidelė, tačiau kad ligonis patikėtų, jis turi sumokėti kaip už tikrą, veiksmingą vaistą. Jei atėjęs pacientas reikalauja gydymo kuris jam aiškiai nereikalingas, apie 24 % Amerikos gydytojų neabejodami skiria placebą, dar 18 % gali tai padaryti priklausomai nuo aplinkybių.