google/wiki40b huggingface dataset:
Antikosčio sala

Antikosčio sala (pranc. Île d'Anticosti, angl. Anticosti Island) – uolėta miškinga sala rytų Kanadoje, Kvebeke, Šv. Lauryno įlankoje, priešais Šv. Lauryno upės žiotis. Plotas 7893 km² (20-a pagal dydį Kanados ir 90-a pasaulio sala). Nuo Labradoro pusiasalio (šiaurėje) atskirta Žako Kartjė sąsiauriu, nuo Gaspė pusiasalio (pietuose) – Hongedo sąsiauriu. Salos ilgis 217 km, plotis 16-48 km. Aukščiausia vieta – 192 m. Vyrauja spygliuočių miškai, pelkynai. Krantai aukšti, skardingi. Antikosčio sala gyvenama retai (266 gyv., 2001 m.). Svarbiausia gyvenvietė – Port Menjė.
Silistros sritis

Miestai

Alfataras, Glavinica, Dulovas, Silistra, Tutrakanas.
Mėnuo

Mėnuo yra laiko matas, naudojamas kalendoriams, apytiksliai susijęs su Mėnulio judėjimo periodu. Tradicinė idėja kilo iš mėnulio fazių, tokie mėnesiai vadinami sinodiniais mėnesiais ir trunka apytiksliai 29,53 dienas. Iš archeologinių radinių nustatyta, kad žmonės skaičiavo dienas pagal Mėnulio fazes dar akmens amžiuje. Sinodiniai mėnesiai yra vis dar daugelio kalendorių pagrindas.

Astronominė reikšmė

Mėnulio judėjimas orbita yra gana sudėtingas, o periodas nėra pastovus, tačiau daug tautų (ypač tos, kurios naudoja Hebrajų ar Islamo kalendorius) pradeda mėnesį pirmuoju jaunojo pusmėnulio pasirodymu vakarų horizonte. Tokio įvykio data ir laikas gali priklausyti nuo stebėtojų tikslios geografinės pozicijos (aukštumos ir ilgumos), atmosferos sąlygų, regos stiprumo ir t. t., tad pradžios bei mėnesių ilgiai negali būti tiksliai nustatomi. Dauguma žydų dabar naudoja iš anksto nustatytą kalendorių, tačiau karaitai vis dar pasitiki mėnulio stebėjimais.

Siderinis mėnuo

Mėnulio orbitos periodas, per kurį Mėnulis apkeliauja žvaigždžių sferą ir sugrįžtą į tą pačią poziciją joje tarp žvaigždžių (Lotyniškai: sidus), vadinamas sideriniu mėnesiu. Jis vidutiniškai trunka 27,3216627 1/3) dienas. Šis mėnesio tipas buvo naudojamas Vidurio Rytuose, Indijoje, Kinijoje. Dangus būdavo padalinamas į 28 Mėnulio stoteles, apibūdinamas asterizmomis (žvaigždžių grupėmis), kiekvienai priskiriant dieną, kurią Mėnulis joje būna.

Tropinis mėnuo

Dažnai dangaus kūnų pozicijos nustatomos atsižvelgiant į pavasarinę ekvinokciją. Dėl precesijos, šis taškas nėra pastovus, ir Mėnuliui prireikia mažiau laiko sugrįžti į šį tašką, nei į fiksuotą vietą tarp žvaigždžių. Šis truputį trumpesnis periodas, vadinamas tropiniu mėnesiu (analogiškas Saulės tropiniams metams).

Sinodinis mėnuo

Mėnulio fazių priežastis yra tai, kad mums matoma iš Žemės dalis yra apšviečiama Saulės skirtingais kampais, jam keliaujant orbita. Kadangi Žemė taip pat sukasi apie Saulę, Mėnuliui prireikia papildomo laiko (po to kai įvyksta siderinis mėnuo – pilnas apsisukimas), pasivyti Žemę ir sugrįžti į tą pačią poziciją Saulės atžvilgiu. Šis periodas vadinamas sinodiniu mėnesiu. Dėl Žemės ir Mėnulio orbitų perturbacijų, tikslus laikas gali būti nuo 29,27 iki 29,83 dienų.
Linas Skarbalius

Linas Skarbalius (g. 1969 m.) – buvęs Lietuvos futbolininkas.

Biografija

Su Klaipėdos „Sirijumi“ 1990 m. laimėjo pirmąjį nepriklausomos Lietuvos čempionatą.
Simno gimnazija

Istorija

1782 m. prie Simno bažnyčios vikariato veikė parapijinė mokykla, kurioje mokėsi 1 šlėkta, 8 miestiečiai, 1 kaimietis. 1816 m. įsteigta valdinė mokykla. Po 1863 m. sukilimo valdinė lietuvišką mokykla uždaryta, atidaryta rusų mokykla. 1915 m. Simno šviesuolių rūpesčiu Simne ir keliuose kaimuose atidarytos lietuviškos pradinės mokyklos. 1943 m. rudenį mokiniai ir mokytojai mokslo metus pradėjo naujai pastatytoje mokykloje. 1944 m. veikė jau pilna progimnazija su keturiomis klasėmis. 1949 m. vasarą mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą, ją baigė 26 abiturientai. Šios laidos vadovas - poetas Anzelmas Matutis. 1969 m. prie senos mokyklos pastatytas trijų aukštų pastatas su sporto, aktų salėmis, rūbine, valgykla. 2007 m. Simno vidurinė mokykla tapo gimnazija.
Zinaida Gerasina

Zinaida Gerasina (g. 1941 m. balandžio 23 d. Gudermeso mieste, Grozno srityje, Čečėnijos-Ingušijos autonominėje respublikoje) – choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija

Apsigyvenusi Lietuvoje, 1957–1961 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. J. Januškevičius), 1961–1966 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. K. Griauzdės klasė).
1966–1969 m. Z. Gerasina choro dirigavimą dėstė ir vadovavo moksleivių chorui Marijampolės kultūros mokykloje. Merginų chorą (48 dalyvės) parengė 1968 m. respublikinei moksleivių meno mėgėjų apžiūrai – ten jis užėmė antrąją vietą. Kurį laiką vadovavo ir Marijampolės J. Jablonskio vidurinės mokyklos vyresniųjų klasių merginų ir mišriajam chorui – pastarasis 1969 m. respublikinės moksleivių meno ir sporto šventės konkurse pelnė laureato vardą. Buvo Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos koncertmeisterė, Vilniaus inžinerinio statybos instituto studentų choro „Gabija“ ir Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų mergaičių choro „Liepaitės" chormeisterė.
Nuo 1972 m. Kauno J. Gruodžio aukštesniosios muzikos mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja, išugdė arti 40 jaunųjų chorvedžių.
Nuo 1975 m. Respublikinio vandens ūkio projektavimo instituto Kaune moterų choro „Indraja“ (1981) meno vadovė ir dirigentė. Kolektyvą išmokė kelis šimtus užsienio klasikų ir lietuvių kompozitorių kūrinių ir surengė apie 200 koncertų Lietuvoje, ne kartą koncertavo užsienyje: Estijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Rumunijoje, Vengrijoje, Bulgarijoje, Čekoslovakijoje, Šiaurės Kryme, Vietname. „Indraja“ 1978 m. III Stasio Šimkaus chorų konkurso Klaipėdoje laureatė, 1980 ir 1985 m. respublikinių dainų švenčių konkursų laureatė, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės, 1994 I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų švenčių Kaune ir Vilniuje dalyvė, daugelio Kauno miesto ir respublikinių apžiūrų bei konkursų laureatė bei prizininkė. Choras aktyviai dalyvavo Lietuvos tautinio atgimimo renginiuose, giedojo daugelyje Lietuvos bažnyčių. 1996 m. pradžioje kolektyvą priglaudė Lietuvos karininkų ramovės rūmai. Sutvirtėjęs choras dalyvavo sakralinės muzikos festivalyje „Cantate Domino" ir Ramovės 60-mečio jubiliejiniame koncerte, o 1997 m. gegužės 17 d. surengė koncertą savo 30-mečio sukakčiai pažymėti. Pirmojoje koncerto dalyje skambėjo lietuvių ir užsienio kompozitorių kūriniai, o antrojoje S. Moniuszkos Mišios e – moll.
Nuo 1995 m. Kauno berniukų chorinio dainavimo mokyklos „Varpelis" dirigavimo mokytoja. 1997 m. jai suteikta muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija.
Z. Gerasina – respublikinių dainų švenčių konsultantė, Kauno miesto chorvedžių tarybos narė, Marijampolės rajono ir daugelio Kauno miesto dainų švenčių, 1989 m. chorų šventės Ariogaloje (Raseinių r.) ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Kaune dirigentė. 1969 m. ji apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, o 1985 m. Kultūros žymūno ženklu.
Lado Leskovar

Lado Leskovar (g. 1942 m. kovo 23 d. Liublianoje) yra Slovėnijos dainininkas, aktorius, žurnalistas ir politikas.
Lado savo karjerą pradėjo kaip aktorius. Kine debiutavo 1951 metais, filme „Kekec“ atlikęs epizodinį vaidmenį. Vėliau Lado gavo žymesnius vaidmenis tokiuose filmuose kaip „Grajski biki“ (1967) ir „Kade po dozdot“ (1967). 1963-aisiais išleido pirmąjį EP albumą „Bil Sem Mlajši Kakor Ti“.
Lado konkurse „Jugovizija“ (Jugoslavijos atranka į „Euroviziją“) pirmą kartą dalyvavo 1965 metais, su dainomis „Sonata“ ir „Vetar s planine“, tačiau nelaimėjo. Atlikėjas antrą kartą dalyvavo kitąmet, tačiau ir šį kartą nesėkmingai. Atrankos konkursą jam pavyko laimėti tik iš trečio karto – 1967 metais, su kūriniu „Vse rože sveta“. 1967 m. Eurovizijos dainų konkurse Lado su 7 taškais užėmė aštuntą vietą.
Nuo 1980 m. Lado dirbo RTV Slovenija žurnalistu. 2008 metais dalyvavo Slovėnijos parlamento rinkimuose.
Dubingių tiltas

Istorija

Iki tilto pastatymo per ežerą grafo Tiškevičiaus rūpesčiu buvo įrengtas keltas ir keltininko namelis. 1933 m. Lietuvos prezidentas A. Smetona atvykęs į Dubingius negalėjo per ežerą persikelti į miestelį. Ta priežastis ir vietos gyventojų prašymas lėmė, kad būtų leista pastatyti tiltą. 1934 m. birželio 3 d. dalyvaujant Lietuvos prezidentui tiltas buvo iškilmingai atidarytas.
1998 m. žvalgymų metu šalia Dubingių tilto rasti senovinio tilto poliai. 24 ąžuolinių ir spygliuočių medienos polių liekanos stūkso 1,20- 12,0 m gylyje. Tai viduramžių tilto, jungusio tuometinę Dubingių piliavietės salą su krantu, liekanos. Ilgalaikį tilto tarnavimą byloja tai, kad tiltas ne sykį buvo remontuotas ar perstatinėtas, nes dalis polių nesusieina į vientisą sistemą. Ankstyviausią Dubingių pilies piešinį (1872 m.), kartu vaizduojantį buvusių rūmų griuvėsius ir link piliavietės vedantį tiltą, yra palikęs dailininkas Napoleonas Orda.
FK Olandai Vilnius

Istorija

Iniciatyvinė komandos dalis daugelį metų žaidė futbolą Vilniuje, Olandų gatvės apylinkėse esančiuose stadionuose, kur reguliariai rinkdavosi, kviesdavosi draugus ir pažįstamus, bendradarbius, šiaip praeivius ir vietos vaikus pažaisti. Mėgėjų futbolo klubas „Olandai“ oficialiai susikūrė 2009 m. vasaros pabaigoje. Nuo 2009 m. lapkričio pradėjo žaisti SFL Teamsport Cup žiemos čempionate, 2010 m. debiutavo SFL lygos D1 divizione.
Komanda treniruojasi Užupio (Vileišio mokyklos) stadione, tačiau jis stadionas neatitinka keliamų reikalavimų, todėl buvo pasirinktas Bukiškių stadionas. Komanda žaidė ir „Avia SG“ vardu, kadangi buvo pritrauktas generalinis rėmėjas AB „Avia Solutions Group“.
Juodupės gimnazija

Istorija

1927 m. pradžios mokykla iš Didsodės perkelta į Stoniškio kaimą, vėliau pavadinta Juodupės pradžios mokykla. Joje mokėsi apie 100 vaikų. Antrojo pasaulinio karo metu joje buvo 6 skyriai. 1944 m. pradinė mokykla perorganizuota į progimnaziją su keturiomis pradinės mokyklos ir I–IV progimnazijos klasėmis. Pirmuoju progimnazijos direktoriumi buvo Juozas Jurevičius. 1953 m. mokykla tampa priaugančia vidurine mokykla. Daugėjant mokinių, sunkėja darbo sąlygos. Mokykla pradeda dirbti dviem pamainom. 1957 m. išeina pirmoji 23–jų abiturientų laida. 
1958 m. direktoriumi paskiriamas jaunas mokytojas Petras Marcijonas, ką tik baigęs Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą. Mokykla dirba trimis pamainomis, nes vakarais dar dirba vakarinė (pamaininė) mokykla. Darosi ankšta. Direktoriaus iniciatyva prasideda beveik nenutrūkstančios statybos. 1961 m. pastatytas pirmasis keturių klasių, 1963 m. antras aštuonių klasių ir 1965 m. – trečias dešimties klasių priestatai. Pradedama dirbti viena pamaina, bet neilgai. 1979 m . pastatyta nauja mokykla, sporto salė, valgykla, išplečiamos dirbtuvės, įrengiamas automobilizmo kabinetas, stadionas. 
LR Švietimo ir mokslo ministerijos Kolegija 1997 m . gegužės 30 d. nutarimu Juodupės vidurinei mokyklai rugsėjo 1 d. suteikė gimnazijos statusą.
Jūreivis

Vokietija

Laivuose, plaukiojančiuose su Vokietijos vėliava, jūreivio (vok. Seemann, See 'jūra' + Mann 'vyras'; 'žmogus') darbo santykius reglamentuoja Jūreivių įstatymas (vok. Seemannsgesetz), federalinis teisės aktas.
Radyščiaus piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros didesnės kalvos vakariniame krašte. Aikštelė ovali, orientuota pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 30 m ilgio, 34 m pločio, žemesniu vakariniu kraštu. Ją iš visų pusių juosia pylimas, kuris aukščiausias pietryčių pusėje – 1,5 m aukščio, 10 m pločio. Jo išorinis šlaitas - 4 m aukščio. Kitur pylimas yra 0,4 m aukščio, 4 m pločio. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs mišriais medžiais.
Pietryčių pusėje, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta žiestos ir grublėtos keramikos.

Aplinkiniai piliakalniai

Vainiūnų piliakalnis 12 kmKrištapiškių piliakalnis 12 kmMikniūnų piliakalnis 21 kmŠlavantų piliakalnis 24 kmMerkinės piliakalnis 10 kmČerniauskų piliakalnis 13 kmLiškiavos piliakalnis 5 kmDubičių piliakalnis 46 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Aukštakalniai (Ignalina)

Istorija

XIX a. viduryje kaimas priklausė Zarasų apskričiai, jame įsikūrė sentikiai. XX a. tarpukariu jų parapijoje buvo 500–1000 tikinčiųjų.
Bronius Pundzius

Biografija

Mokėsi Pievėnuose, Viekšnių progimnazijoje. 1926–1929 m. mokėsi Kauno meno mokykloje, Kajetono Sklėriaus vadovaujamoje skulptūros studijoje. 1929 m. už mokinių streiko organizavimą pašalintas iš mokyklos. 1933–1938 m. studijavo dailę Aukštojoje dekoratyvinės dailės mokykloje Paryžiuje.
1940–1951 m. dėstė Kauno taikomosios dailės mokykloje ir Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, 1951–1959 m. LSSR dailės institute. 1940–1941 m. ir 1944–1946 m. skulptūros katedros vedėjas. 1947 m. profesorius. Jo mokiniai – garsūs skulptoriai Juozas Kalinauskas, Jadvyga Mozūraitė-Klemkienė, Anelė Navickaitė, Bronius Vyšniauskas, Vladas Žuklys ir kt.
Palaidotas Antakalnio kapinėse (antkapinio paminklo skulpt. D. Lukoševičius, J. Kalinauskas, pagal K. Bogdano projektą).

Atminimo įamžinimas

1971 m. gimtojoje sodyboje Pievėnuose įkurtas memorialinis muziejus. 2007 m. rugsėjo 24 d. Laisvės alėjoje atidengta memorialinė lenta su bareljefu (skulpt. Vladas Žuklys, archit. Jonas Lukšė).
SFL

Istorija

Lyga įkurta 2005 m. Pirmaisiais metais Vilniuje startavo 19 komandų (A divizione - 9, B divizione - 6, C divizione 4). 2006 m. lygoje dalyvavo 24 komandos (A divizione - 8, B divizione - 8, C divizione - 8). 2007 m. lygoje startavo 37 komandos, suskirstytos 4 divizionus (A divizione - 10, B divizione - 10, C divizione - 10, Farm 1 divizione 7 pavasario rate, o 9 rudens rate), o po pirmo rato prisijungė dar 2 komandos. Po pirmojo rato iš B diviziono į C iškrito Šaltupys, Reaktyvas ir F.1.C., pralaimėję pereinamąsias rungtynes 2:4 Oro Navigacijai. Iš C diviziono į B pateko Oro Navigacija, Aktas ir Spartakas. Iš Farm diviziono į C pateko 1 vietą užėmęs Klevas ir ZJAZZ, pereinamosiose rungtynėse 3:0 įveikę Herbą. A divizionas liko nepakitęs.
2008 m. SFL dalyvavo 48 komandos Vilniaus regione (A divizione - 10, B divizione - 10, C divizione - 10, Farm 1 divizione - 9, Farm 2 divizione - 9), bei 5 komandos varžėsi Klaipėdos SFL varžybos.

Komandos

Divizionai ir komandos 2016 m. (kur nenurodyta, divizionai sutelkti Vilniuje).
Šiaurės Airijos moterų futbolo rinktinė

Rekordai

2016 m. birželio 3 d. varžybose tarp Šiaurės Airijos ir Gruzijos rinktinių airė Simone Magill įmušė įvartį į Gruzijos vartus per 11 sekundžių nuo mačo pradžios. Tai tapo nauju pasaulio rekordu tarptautinėse moterų varžybose.
Elena Mirinavičienė

Biografija

1980 m. baigė Vilniaus universitetą, Sanitarijos higienos ir epidemiologijos gydytoja.
Vilniaus visuomenės sveikatos centro Ukmergės filialo bendrosios higienos gydytoja, nuo 2003 m. vedėja.
Naujosios demokratijos – Moterų partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Ukmergės rajono skyriaus narė.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narys. 
Ukmergės rajono vietos veiklos grupės narė. Sutuoktinis Alvydas, vaikai Andrius, Paulius.
Vartotojų teisių apsauga

Vartotojų teisių apsauga

LR Vartotojų teisių apsaugos įstatyme nurodoma, kad vartotojų teisių apsaugos sritys yra prekių pirkimas–pardavimas ir su jomis susijusios paslaugos, visos atlygintinos paslaugos, kai prekės įsigyjamos ar paslaugos teikiamos vartotojams.
Kuarajus (miestas)

Istorija

Kuarajaus apylinkės nuo seno buvo gyvenamos indėnų čarua, minuanų, genoa. Miestas oficialiai įkurtas 1875 m.
Bušveldo intruzija

Bušveldo intruzija – didelė magminė intruzija Pietų Afrikoje. Vienas didžiausių rudos telkinių Žemėje. Joje yra didžiausi platinos grupės metalų (platina, paladis, osmis, iridis, rodis, rutenis) ištekliai planetoje. Dideli kitų metalų geležies, alavo, chromo, titano, vario ir vanadžio ištekliai. Taip pat iš šios intruzijos išgaunamas gabras ir noritas.
Šiam milžiniškame telkinyje yra 90 % žinomų pasaulio platinos grupės elementų atsargų. Apie 80 % pasaulio platinos ir 20 % paladžio išgaunama kasmet iš Bušveldo intruzijos kasyklų.
Florina

Istorija

Įkurtas Bizantijos laikotarpiu, miestas atiteko Osmanų imperijai XIV a. pabaigoje. XVIII a. miesto gyventojus sudarė turkų, albanų, graikų ir bulgarų mišinys. XIX a. pabaigoje Lerinas tapo pagrindinių slavų nepriklausomybės nuo Osmanų imperijos reikalavimo centru, bet tapo Graikijos dalimi 1912 m. po Pirmojo Balkanų karo.
Floriną užėmė Bulgarija per Antrąjį Balkanų karą, abu Pasaulinius karus.

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas Florina galėjo atsirasti iš makedoniečių tarmės žodžio gr. φλωρός = florós. Tuo tarpu gr. χλωρός = chlorós graikų kalboje reiškia žalią ar šviežią, naudojamą apibūdinti apylinkių augaliją. Miesto pavadinimas Makedonijos slavų kalbose yra Lerinas (Лерин).

Ekonomika

Florina yra prekybos miestas, dominuoja pervežimai per sieną ir vietinės produkcijos (ypač javų, vynuogių ir daržovių) pardavimas. Jis taip pat turi tekstilės malūnus ir žinomas dėl vietoje gaminamų odos dirbinių.
Algimantas Kezys

Algimantas Kezys (g. 1928 m. spalio 28 d. Vištytyje, Vilkaviškio apskritis – 2015 m. vasario 24 d. Bostone, JAV) – SJ, Lietuvos fotografas, JAV lietuvių kultūros veikėjas.

Biografija

Pradžios mokyklą pradėjo lankyti Kybartuose, vėliau mokėsi Vilniaus III-oje gimnazijoje. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją, mokyklos baigimo diplomą įsigijo Dypholco lietuvių gimnazijoje. 1950 m. apsigyveno JAV, įstojo į jėzuitų vienuolyną. 1959 m. baigė filosofiją Lojolos universitete Čikagoje. 1961 m. įšventintas kunigu. Dirbo jaunimo organizacijose, rūpinosi jų spauda. 1963–1967 m. redagavo laikraštį „Žvaigždė“. Jo iniciatyva 1966 m. Čikagoje įsteigtas Lietuvių fotoarchyvas (dab. Stasio Budrio archyvas), iki 2002 m. jam vadovavo; 1980 m. įsteigta „Lietuvių meno galerija“. 1974–1977 m. Čikagos lietuvių jaunimo centro, nuo 1977 m. Amerikos lietuvių bibliotekos leidyklos vienas steigėjų ir vadovas. Devintojo dešimtmečio viduryje atsisakė kunigystės.

Kūryba

Fotografijos menu susidomėjo dar būdamas studentas, apie 1958 m. Sukūrė miesto ir kaimo architektūros, gamtos, abstrakčių vaizdų. Fotografijos metaforiškos, lakoniškos kompozicijos, itin raiškių formų. Nuo 1963 m. rengia individualias fotografijos parodas JAV, Kanadoje, Pietų Amerikos, Europos šalyse. Lietuvoje surengta daugiau, kaip 10 kasmetinių parodų. Redagavo ir išleido monografijų, dailės ir fotografijų albumų. Parengė ir išleido apie 40 meno albumų, knygų. Sukūrė dokumentinių filmų apie lietuvių išeivijos žymius asmenis, kultūros įvykius. Sukaupė lietuvių dailės archyvą. Jo fotografijų turi įvairūs muziejai, iš jų – Čikagos meno institutas, Moderniojo meno muziejus, Metropolitano meno muziejus (abu Niujorke), Nacionalinė biblioteka Paryžiuje.
Žemosios Panemunės piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Seredžiaus piliakalnis 4,5 kmJoginiškių piliakalnis 3,8 km
Žuklijų piliakalnis 6,6 km
Plokščių piliakalnis 17,6 kmRingovės piliakalnis 4 kmMikytų piliakalnis (Šakiai) 7,9 km
Jurgis Kolesinskis

Jurgis Kolesinskis (1836 m. balandžio 14 d. Ramonų kaime, Šipliškės valsčius, dab. Lenkija – 1912 m. kovo 5 d., Čikagoje, JAV) – kunigas, 1863 m. sukilimo dalyvis, JAV lietuvių pirmosios Šv. Jurgio bažnyčios Čikagoje pirmasis klebonas.

Biografija

Mokėsi Smalėnų vienuolyno ir Marijampolės mokyklose. 1853 metais tapo marijonu, o 1859 m. įšventintas kunigu. Dalyvavo 1863 metų sukilime, buvo sukilėlių kapelionas. Caro valdžios dvidešimčiai metų ištremtas į Sibirą. 1888 m., gavęs leidimą grįžti į Lietuvą, apsigyveno Marijampolės marijonų vienuolyne. 1890 m. emigravo į JAV, tapo pirmuoju Pittsiono bažnyčios klebonu. 1892 m. persikėlė į Čikagą ir buvo paskirtas pirmosios JAV lietuvių Šv. Jurgio bažnyčios pirmuoju klebonu. Marijonų vienuoliams buvo nupirktas namas, kas įgalino juos 1913 m. rugpjūčio 18 d. pradėti savo veiklą Amerikoje: atidaryti tris vienuolynus ir įkurti atskirą vienuolių ordino provinciją. Kai JAV lenkų katalikai pasikvietė į Ameriką lenkų marijonus, jie pateko lietuvių marijonų jurisdikcijon. Kartu su kun. Feliksu Kudirka laikomas marijonų veiklos JAV pradininkais. Vėliau klebonavo įvairiuose JAV lenkų parapijose. Nuo 1902 m. gyveno prie šv. Jurgio parapijos esančiose senelių namuose. Palaidotas Čikagos šv. Kazimiero kapinėse.
Silenai

Silenas ir Midas

Pagal mitą, Frigijos karalius Midas troško Sileno išminties, todėl pagavo senį įpylęs į fontaną, iš kurios Silenas dažnai gerdavo, alkoholio. Kai Silenas užmigo, karaliaus tarnai sučiupo senį ir nuvedė pas savo šeimininką. Silenas su karaliumi pasidalino pesimistine filosofija: geriausia žmogui negimti, o jei gimė tai mirti kuo anksčiau.
Pagal kitą analogišką Sileno ir Mido mitą, Silenas, Dioniso mokytojas, pasiklydo Frigijoje. Mido tarnai išgelbėjo ir nuvedė Sileną pas karalių. Dionisas pasiūlė atlygį Midui už jo gerumą. Karalius Midas panorėjo, kad prie ko tik jis prisiliestų, tas pavirstų auksu.
Vladas Bublys

Biografija

1934 m. baigė žemės ūkio akademiją Dotnuvoje. 1947 m. baigė Bonos universitetą, agronomijos daktaras.
1933-1941 m. agronomas. 1938–1944 m. bendrovės „Lietūkis“ tarybos narys. 1940 m. Tauragės žemės ūkio skyriaus viršininkas ir Lietuvių repatriacijos iš Vokietijos komisijos pirmininkas. 1941-1944 m. bendrovės „Pienocentras“ direktorius. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Bodensverderyje su kitais suorganizavo lietuvių pabėgėlių stovyklą.
1949 m. persikėlė į JAV. Iki 1969 m. dirbo „Ford Motor“ bendrovėje Detroite. Su kitais Soutfilde (netoli Detroito) įkūrė šeštadieninę lituanistinę „Žiburio“ mokyklą. Bendrojo Amerikos lietuvių fondo narys. Vienas „Dainavos“ jaunimo stovyklos steigėjų, jos valdybos ir tarybos narys.
Sūnus Algimantas Bublys.
Žilvinas Skačkauskas

Biografija

Gimė tremtinių šeimoje, 1957 m. su šeima grįžo į Lietuvą. 1958-1969 m. mokėsi Radviliškio 2-oje vidurinėje mokykloje. 1975 m. baigė Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto Istorijos fakultetą, įgijo vidurinės mokyklos istorijos ir visuomenės mokslų mokytojo kvalifikaciją. 1977–1979 m. stažavosi SSRS Mokslų akademijos Socialinių ir ekonomikos problemų institute Leningrade.
1980–1982 m. Šiaulių televizorių gamyklos sociologas. 1983–1992 m. dirbo laisvai samdomu statybininku Lietuvos kolūkiuose. 1993–1997 m. bendros Lietuvos ir Rusijos UAB „Akmena“ mūrininkas. 1998–2005 m. laisvai samdomas statybininkas Danijoje ir Norvegijoje. Nuo 2005 m. lapkričio mėn. UAB „Man įdomu“, leidžiančios žurnalą „Man įdomu“, direktorius. 
1988 m. aktyvus Šiaulių sąjūdžio veikėjas, nuo 1991 m. LSDP Šiaulių skyriaus, nuo 2000 m. Lietuvos socialdemokratų sąjungos narys.

Kūryba

Humoreskas rašo nuo 1980 m., jas spausdino leidiniai „Šluota“, „Nemunas“, „Komjaunimo tiesa“, „Švyturys“, „Gimtasis kraštas“, „Šiaulių naujienos“ ir kiti. Rašė scenarijus TV laidai „Šou bulvaras“ ir TV serialui „Kaimynai“. Literatų klubo „Verdenė” narys.
Esteban Gutiérrez

Karjera

Savo karjerą meksikietis pradėjo šalies kartingų Rotax Max Challenge čempionate 2004 m. ir ten lenktyniavo kelerius metus.
2007 m. Gutierrez debiutavo Formula BMW JAV čempionate, kuriame per 14 lenktynių pelnė 4 pergales ir galutinėje įskaitoje liko antras.
2008 m. debiutavęs Formula BMW Europe varžybose pelnė 7 pergales ir tapo čempionu.
2009 m. meksikietis debiutavo Formulės 3 Europos serijoje, o kitais metais – GP3, kurioje iš karto tapo čempionu.
2011 m. jis perėjo į GP2 čempionatą, kuriame atstovavo Lotus ART ekipai. Tais pačiais metais Gutierrez buvo paskirtas Formulės 1 Sauber komandos lenktynininku bandytoju. Toje pačioje komandoje jis liko ir 2012 m. sezonui.

Formulė 1

Formulėje 1 meksikietis aktyviai praleido dvejus metus (dar trejus metus jis buvo komandų atsarginis lenktynininkas). 2013 ir 2014 m. Esteban Gutiérrez atstovavo Sauber ekipą. Per šiuos metus ji vieną kartą finišavo taškų zonoje – Japonijoje finišuota 7 vietoje.
2015 m. meksikietis praleido kaip atsarginis Ferrari lenktynininkas, o 2016 m. pradžioje tapo Haas komandos nariu.