google/wiki40b huggingface dataset:
Pilotas (kalnas)

Pilotas – kalnas prie Liucernos miesto Šveicarijoje. Kalnas priklauso Obvaldeno, Nidvaldeno ir Liucernos kantonams. Viršūnė yra Obvaldene, šalia sienos su Nidvaldenu. Viršūnę galima pasiekti stačiausiu pasaulyje Piloto funikulieriumi iš Alpnachstad, kuris veikia nuo kovo iki lapkričio (priklausomai nuo oro sąlygų) ir visus metus platforminiais liftais iš Krynso. Pilotas turi ilgiausią vasarinę rogučių trasą Šveicarijoje (1350 m).
Vasaros metu turistams siūlomas „Didysis Aplinkinis turas“: iš Liucernos valtimi per Liucernos ežerą į Alpnachstad, iš ten į viršų funikulieriumi, po to žemyn platforminiais liftais ir autobusu atgal į Liucerną.
Piloto kalno pavadinimas kilo iš vietinės legendos, kad čia palaidotas Poncijus Pilotas.
Tarp įžymybių, pasiekusių viršūnę yra Conrad Gessner, karalienė Viktorija, Leninas, Steven Callister ir Ferrante.
Bobotov Kukas

Bobotov Kukas (serb. Боботов Кук) – aukščiausia Durmitoro kalnų masyvo, stūksančio šiaurės Juodkalnijoje, viršukalnė. Aukštis 2523 m. Ilgai manyta, kad tai aukščiausias kalnas Juodkalnijoje, bet vėliau atrasta, kad kelios Prokletijės kalnų Albanijos pasienyje viršūnės yra aukštesnės. Nuo Bobotov Kuko galima išvysti Lovčeno kalną Adrijos jūros pakrantėje, Kopaoniko ir Taros kalnus Serbijoje bei Magličiaus kalną Bosnijoje ir Hercegovinoje.
Pirmas žinomas įkopimas į Bobotov Kuką įvyko 1883 m., kuomet į kalną įkopė austrų kartografas Oskaras Baumanas.
Vandens gerinimas

Geriamojo vandens dezinfekavimas Lietuvoje

Lietuvoje geriamasis vanduo vartotojams yra išgaunamas iš požeminio vandens gręžinių. Jei vanduo neatitinka higienos normų HN 24:2003 „Geriamojo vandens saugos ir kokybės reikalavimai“, jį būtina paruošti prieš tiekiant vartotojams. Baigiamasis geriamojo vandens ruošimo etapas visada yra vandens dezinfekavimas. Jei geriamas vanduo būtų nedezinfekuojamas, tai vandenyje liktų iki 10% gyvybingų, bakterijų ir virusų, tarp kurių gali būti ir ligas sukeliančių bakterijų.
Vandens dezinfekavimo efektyvumas paprastai vertinamas pagal galimybę aptikti koliforminių bakterijų (žarninių lazdelių Escherichia coli ir žarninių enterokokų); vanduo laikomas mikrobiniu požiūriu tinkamas, kai 100mL vandens nerandama nė vienos iš šių bakterijų.
Annie apdovanojimas

Annie apdovanojimas (angl. Annie Award) – JAV apdovanojimas už pasiekimus animacijos srityje. Apdovanojimai teikiami Tarptautinės animacinių filmų asociacijos Los Andžele padalinio „ASIFA-Hollywood“ nuo 1972 m. Pradžioje apdovanojimai buvo teikiami tik žmonėms, nusipelniusiems kurioje nors animacijos srityje, kaip kad prodiusavimo, režisūros, piešimo, kompozicijos, scenarijaus rašymo, įgarsinimo, garso efektų ir pan. Tačiau, nuo 1992 m. imta vertinti ir pačią animaciją, buvo įtraukta nauja kategorija „Geriausias animacinis pilnametražis filmas“.
Sumokėję tam tikrą narystės mokestį, „ASIFA-Hollywood“ nariais gali tapti animacijos specialistai, studentai bei fanai. Visi „ASIFA-Hollywood“ nariai gali balsuoti apdovanojimų rinkimuose.
Steponas Stulginskis

Biografija

Mokėsi Šiaulių gimnazijoje (Šiauliai). Baigiamieji brandos egzaminai eksternu (Kaunas).
Nuo 1928 iki 1933 m. studijavo užsienyje – aukštoji technikos mokykla (Praha), Architektūros fakultetas.
1933–1938 m. – Telšių apskrities inžinierius, 1938–1940 m. – Šiaulių miesto inžinierius architektas, 1940 m. – Komunalinio ūkio liaudies komisariatas, Miestų planavimo valdyba, viršininkas.
1940–1949 m. – Kauno universitetas, dėstytojas, 1944 m. – Kauno miesto vyr. architektas; 1944–1946 m. – Lietuvos architektų sąjunga, valdybos pirmininkas, 1944–1949 m. – Miestų planavimo katedra, vedėjas, 1945–1949 m. – Kauno valstybinis universitetas, Architektūros fakultetas, dekanas.
1949 m. neteisėtai suimtas ir represuotas, 1955–1962 m. sugrįžus iš tremties – Žemės ūkio projektavimo institutas, projektų vyr. architektas,1962–1965 m. – Komunalinio ūkio projektavimo institutas, skyriaus viršininkas, nuo 1966 m. – Valstybinis statybos reikalų komiteto vyr. inžinierius.
Nuo 1944 m. docentas.
Papildoma informacija rusų kalba, kurios Wikipedijoje trūksta:
http://www.koob.ru/stulginskis/
Mockūnai

Aplinkinės gyvenvietės

Mieliūnai – 1,9 km
BIRŽAI – 22 km 
Lamokėliai – 4 km
Varteliškiai – 3,8 km
Ilgalaukiai – 2 km
Strazdžiai – 2,8 km
VABALNINKAS – 2,7 km
Martyšiūnai – 4 km
Nustatyto laiko mažmeninių mokėjimų litais sistema LITAS-MMS

Nustatyto laiko mažmeninių mokėjimų litais sistema LITAS-MMS (Mokėjimo sistema LITAS-MMS) - Lietuvoje nuo 2007 m. sausio 29 d. veikianti mažmeninių mokėjimų sistema, sukurta ir valdoma Lietuvos banko.
Sistemoje nustatytu laiku vykdomi finansinių institucijų ir jų klientų mokėjimo nurodymai. Galutiniai atsiskaitymai yra įvykdomi Realaus laiko atskirųjų atsiskaitymų sistemoje (LITAS-RLS).
Sistemos dalyviais yra visos Lietuvos finansinės institucijos. Dalyvių sąrašą palaiko Lietuvos bankas.
Sistema 2007 m. sausio 29 d. pakeitė suskaidytą Lietuvos integruotą tarpbankinių atsiskaitymų sistemą.
Stasys Lozoraitis (1898)

Biografija

Gimė visuomenės veikėjo, publicisto bei advokato Motiejaus Lozoraičio ir Marijos Jaroševičiūtės šeimoje. Kaune baigė keturias gimnazijos klases, 1918 m. Voroneže (Rusija) lietuvių Martyno Yčo gimnaziją.
1918 m. pabaigoje grįžęs į Lietuvą pradėjo dirbti raštininku Lietuvos Vidaus reikalų ministerijoje. 1919 m. paskirtas Ministrų kabineto kanceliarijos viršininku, 1922 m. – Ministrų kabineto reikalų vedėju. 1923 m. balandžio mėn. perėjo dirbti į Užsienio reikalų ministeriją.
1923 m. Vytauto bažnyčioje Kaune susituokė su Vincenta Matulaityte (1896–1987), Valstybės kontrolieriaus Vinco Matulaičio dukra.
1923–1929 m. diplomatinį darbą dirbo Lietuvos pasiuntinybėje Berlyne. 1925 m. paskirtas pirmuoju sekretoriumi, nuo 1928 m. patarėju. Klausė teisės paskaitų Berlyno universitete. Čia gimė abu sūnūs – Stasys (1924–1994 m.) ir Kazys (1929–2007 m.).
Nuo 1929 m. pabaigos iki 1932 m. dirbo Lietuvos pasiuntinybėje prie Šv. Sosto Italijoje, nuo 1931 m. laikinasis reikalų patikėtinis. 1932 m. rugsėjo mėn. su šeima grįžo į Lietuvą. 1932–1934 m. LR Užsienio reikalų ministerijos Politikos departamento direktorius. 1934 m. birželio 12 d. prezidento Antano Smetonos įsakymu paskirtas LR užsienio reikalų ministru.  1934 m. jo iniciatyva Ženevoje pasirašyta Pabaltijo valstybių santarvės sutartis. 1935 m. išrinktas Paryžiaus tarptautinės diplomatinės akademijos nariu.  Nuo 1939 m. vasario mėn. nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Italijoje, šias pareigas ėjo iki pasiuntinybės Romoje Villa Lituania uždarymo 1940 m. rugpjūčio 27 d.
Artėjant sovietų okupacijai, tuometinis LR užsienio reikalų ministras Juozas Urbšys 1940 m. birželio 2 d. visoms Lietuvos pasiuntinybėms išsiųstoje telegramoje paskyrė Stasį Lozoraitį užsienyje likusios Lietuvos diplomatinės tarnybos (LDT) šefu. Šiuo aktu J. Urbšys sukūrė naują Lietuvos diplomatinės tarnybos šefo instituciją. Sovietų okupacijos laikotarpiu LDT šefas buvo aukščiausias legalus Lietuvos valstybės pareigūnas de jure. LDT šefo veikla apėmė dvi pagrindines sritis: Lietuvos valstybingumo atkūrimą ir tolimesnį Lietuvos bei jos piliečių teisių ir interesų gynimą. 
1940 m. pabaigoje A. Smetonos pasirašytais „Kybartų aktais“ S. Lozoraitis paskirtas prezidento pavaduotoju ir Ministru pirmininku. Kaip LDT šefas dalyvavo bendrose LDT ir Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto konferencijose (1946 m. Berne ir 1947 m. Paryžiuje) bei vėlesniuose jų susitikimuose. LDT šefo pareigas su nedidele pertrauka (1941 m. gruodžio 2 d. – 1945 m. lapkričio 15 d. jį pavadavo diplomatas Jurgis Šaulys, tuo metu rezidavęs Šveicarijoje) ėjo iki pat mirties – 1983 m. gruodžio 24 d. 
1998 m. lapkričio 10 d. perlaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Povilas Mikulskis

Biografija

Baigė Kaltinėnų pradžios mokyklą. Nuo 1918 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1918–1919 m. steigė vietos savivaldybes, 1919 m. išrinktas pirmuoju Kaltinėnų valsčiaus viršaičiu.
1920–1922 m. tarnaudamas Lietuvos kariuomenėje baigė buhalterių kursus, 1927 m. – profesinių sąjungų suaugusiųjų gimnaziją. Dirbo geležinkelininkų profesinėje sąjungoje.
1922–1927 m. – LSDP Kauno organizacijos sekretorius, 1924–1927 m. – Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 1925 m. LSDP XII suvažiavime išrinktas kandidatu į Centro komiteto narius. 1926 m. – III Seimo atstovas.
1927 m. rugsėjo 9 d. – Tauragės pučo organizatorius ir vadovas. Sukilimui pralaimėjus, suimant nušovė policininkai.
Ettifaq FC

Istorija

Klubas įkurtas 1945 m. 
Futbolo komanda du kartus tapo šalies čempionais. (1983, 1987 m.)
Siera Morena

Siera Morena (isp. Sierra Morena) – kalnai Pirėnų pusiasalyje, Ispanijoje, pietiniame Mesetos pakraštyje. Ilgis (rytų-vakarų) kryptimi apie 400 km. Aukštis iki 1324 m (Banjuelaso k.). Sudaro Guadianos ir Guadalkiviro upių vandenskyrą. Pietvakariuose pereina į Andalūsijos žemumą. Kalnai sudaryti daugiausia iš kristalinių uolienų. Vario, mangano rūdų, gyvsidabrio, pirito telkiniai. Vyrauja visžalių krūmynų ir plačialapių medžių augalija.
Groove Coverage

Grupės albumai

„Groove Coverage“ oficialiai išleido tris albumus – „Covergirl“ (2002), „7 Years and 50 Days“ (2004), ir „21 Century“ (2006). Jie taip pat išleido albumą „Best Of“ (2005) ir specialų įrašą, pavadintą „Groove Coverage“ (išleistas Kanadoje), kuriame sudėti visi populiariausi grupės hitai Kanadoje. Grupė taip pat išleido albumą JAV pavadinimu „Groove Coverage: Greatest Hits“.
Raimundas Milašiūnas

Išsilavinimas

1981-1987 m. baigė mediciną Vilniaus universiteto (VU) VU Medicinos fakultete. 1992-1996 m. mokėsi Transakcinės analizės Europos transakcinės analizės asociacijos mokymo programoje. 1994 m. stažavosi Zalcburgo – Niujorko Cornello universiteto mokymo programoje (Zalcburgas, Austrija). 1998-2003 – Psichoanalizės studijos Tarptautinės psichoanalizės asociacijos mokymo programoje Amsterdame (Olandija). 2003-2005 m. Psichoanalitinės psichoterapijos mokytojų rengimo programos dalyvis Olandijos psichoanalitinės psichoterapijos draugijoje.
Europos psichoterapeutas (EAP)

Profesinė veikla

1991-2001 m. Vilniaus miesto Psichikos sveikatos centro direktorius, psichiatras-psichoterapeutas. 2001-2002 m. UAB „Šeimos gydytojas” psichiatras psichoterapeutas. 2002- 2011 m. Vilniaus psichoterapijos ir psichoanalizės centro psichoanalitikas. Nuo 2011 m. Valakupių psichoterapijos centro psichoanalitikas (privati praktika). 1996-2000 m. LR sveikatos apsaugos ministerijos vyriausiasis psichiatras, 2000-2005 m. LR SAM konsultantas psichoterapijai. Nuo 2000 m. Lietuvos sveikatos mokslų universiteto psichoanalitinės psichoterapijos mokytojas. Nuo 2002 m. Vilniaus universiteto individualiosios psichodinaminės psichoterapijos mokytojas, mokymo komiteto narys (nuo 2010). 1988-2004 m. ir 2010-2014 m. Vilniaus universiteto Psichiatrijos klinikos asistentas, rezidentų vadovas. 2012-2014 m. Lietuvos edukologijos universiteto vizituojantis dėstytojas.
Maskvos Didžioji Kunigaikštystė

Istorija

Maskvos kunigaikštystė buvo įkurta 1283 m. suirus Vladimiro-Suzdalės kunigaikštystei. XIV a. kunigaikštystė įgijo didžiosios kunigaikštystės vardą. XV a. pradėtos užkariauti kitos buvusios Kijevo Rusios kunigaikštystės: Naugardas (1478 m.), Jaroslavlis (1463 m.), Rostovas (1474 m.), Tverė (1485 m.). 1480 m. nusimetė mongolų-totorių jungą. XV a. pab. – XVI a. pr. po karų su LDK prisijungė dalį rytinių LDK žemių. 
1547 m. Ivanas Rūstusis buvo karūnuotas ir nuo to laiko vadinamas caru, o valstybė pradėta vadinti Rusija. Maskvos didžioji kunigaikštystė kaip valstybinis darinys nustojo gyvuoti.
Silja Line

Silja Line – Suomijos laivininkystės kompanija priklausanti Estijos kompanijai Tallink. Silja Line laivai plaukioja Baltijos jūroje. Kompanija per metus plukdo apie 5 milijonus keleivių ir per 300,000 automobilių.
Vinis

Istorija

Vinys buvo naudojamos dar senovės Romoje. Iki XVIII a. vinis rankiniu būdu kaldavo kalviai. Anglijoje kalvius vinininkus, kurie sudarydavo smaigalį ir galvutę, vadino nailers, o jiems žaliavą (geležinius strypelius) gaminančius padėjėjus vadino slitters.

1590 m. Anglijoje imta naudoti specialias mašinas (specializuoti vandens „malūnai“, vandens varomos mašinos, vadintos slitting mills), kurios gamino vienodo skerspjūvio strypelius. XIX a. buvo sukurtos mašinos, kurios gamindavo visiškai pabaigtas vinis, todėl rankinės gamybos vinių verslas XIX a. pabaigoje išnyko.
XVIII a. pabaigoje Šiaurės Amerikoje ėmė naudoti „kirstas“ vinis. Šias vinis speciali mašina iškirsdavo iš plieno lakštų (pradžioje – iš geležies lakštų). Tokias vadindavo „kvadratinėmis vinimis“ (square nails), kadangi jos paprastai būdavo daugmaž kvadratinio skerspjūvio. Tokias vinis dar naudoja ir dabar, daugiausia rekonstruojant istorinius pastatus.
Salamankos mūšis

Padėtis prieš mūšį

1812 m. pradžioje Velingtonas pradėjo puolimą į Ispaniją. Užėmęs Siudad Rodrigą ir Badachosą Ispanijos ir Portugalijos pasienyje jis puikiai įsitvirtino ir galėjo veržtis toliau. Birželį britai užėmė Salamanką, tačiau prancūzų maršalo Augusto Frederiko de Mormono kariuomenė tuo metu buvo netoliese.
Aukštutinio Provanso Alpės

Istorija

Įsteigtas Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymu nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais ir apėmė didžiąją dalį Provanso provincijos. Iki 1970 m. vadinosi Žemosios Alpės.

Geografija

Departamentą supa Pajūrio Alpių, Varo, Vokliūzo, Dromo ir Aukštutinių Alpių departamentai bei Italija.
Svarbiausi miestai – Manoskas, Barselonetė, Kastalanas ir Forkalkjė.
Svarbiausios upės – Diuransas, Verdonas, Bleonas, Asas, Ubaja, Varas, Buešas, Žabronas.

Ekonomika

Vyrauja reabilitacijos, gydymo, turizmo ir sporto infrastruktūra. Svarbiausios slidinėjimo stotys – Pra Lupas ir Le Sauza.

Politika

Departamento Generalinė taryba ir prefektūra yra Manoske. Departamentą Prancūzijos senate atstovauja Klodas Domeizelis (išrinktas 1998 m.), Atstovų rūmuose – Žanas Lujis Bianko ir Danielis Spagnu (išrinkti 2002 m.)
Generalinę tarybą sudaro 31 narys, kurie renkami kas treji metai šešerių metų kadencijai. 15 jų išrinkti 2001 m., 16 – 2004 m. Generalinės tarybos pirmininkas Žanas Lujis Bianko.
Samuelis Teodoras Cipelis

Samuelis Teodoras Cipelis (Zippel, 1777 m. balandžio 15 d. Nybudžiuose, Gumbinės apskritis, Mažoji Lietuva – po 1834 m. Karaliaučiuje) – raštijos talkininkas, tautosakos rinkėjas.
Nuo 1795 m. studijavo Karaliaučiaus universitete, buvo Bilviečių, Kaukėnų precentoriumi, kunigavo Karaliaučiuje. Talkino Liudvikui Rėzai, skaitė jo Biblijos vertimo korektūrą, siuntinėjo liaudies dainas, kurių keliolika išspausdinta „Dainų rinkinyje“ (1824 m.). Bendradarbiavo su J. S. Vateriu, jam rengiant leidinį „Die Sprache der alten Preussen“ („Senųjų prūsų kalba“, 1821 m.).
Juras Andriukaitis

Biografija

1974 m. baigė Kauno politechnikos institutą, pramonės šiluminės energijos inžinierius.
AB „Lietuvos žemės ūkio bankas“, 2002 m. AB „DnB NORD bankas“ Šiaulių skyriaus vadovas, „NORD/LB“ banko Klientų aptarnavimo Šiaulių skyriaus vadovas, AB „Šiaulių bankas“ Kelmės filialo direktorius, 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės mero patarėjas, vėliau UAB „Medicinos bankas“ Šiaulių filialo vadovas.
1997 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2002 m. Tvarka ir teisingumas (liberaldemokratai) narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 
Šiaulių „Saulės“ Rotary kubo narys. Žmona Birutė, Vaikai Darius, Tomas, Onutė.
Senkapis

Senkapis – laidojimo paminklas. Senkapiuose gali būti randama nuo kelių ir kelių šimtų kapų (kapaviečių).
Dalis yra iš ankstyvojo ir senojo geležies amžiaus.
Yra senkapių, įrengtų senuosiuose kapinynuose. XV–XVII a. kai kurie senkapiai peraugo iš pagoniškųjų į krikščioniškuosius.
Senkapiuose randama monetų, žalvarinių, medinių ir kitokių papuošalų, geležinių darbo įrankių (peilių, skiltuvų), bronzinių papuošalų (žiedų, segių).
Jurgis Sprogys

Biografija

Baigė pradinius mokslus Laugalių ir Dovilų mokyklose, dirbo savo tėvo ūkyje. 1932 m. vedė Anę Lapytę (g. 1910 m.) iš Šilininkų kaimo, Priekulės parapijos. Rusų buvo išsiųstas į lagerį Estijoje, bet po dešimties mėnesių, 1945 m. rugpjūtį, grįžo į Lietuvą. Po II-ojo pasaulinio karo, Jurgis Sprogys pradėjo dirbti sakytojo darbą.
1946–1950 m. dirbo kantoriumi Vanagų parapijoje, 1950 m. rugpjūčio 27 d. pašventinamas Vanaguose kunigu-diakonu. Be Vanagų aptarnavo dar Saugų, Plikių, Kintų ir kt. parapijas. Kolūkyje dirbo kalviu, gerai griežė smuiku, taip pat vargonėliais, mandolina, triūba. Po sunkios ligos mirė 1967 m. rugpjūčio 31 d. Dvyliuose (Vanagų par.). Palaidotas Vanagų kapinėse šalia kun. Kristupo Lokio, buvusio misionieriaus Indijoje.
Chiva

Architektūra

Svarbiausias miesto objektas − XVII a. Ičan Kalos šachristanas su citadele. Aplink jį XIX a. susiformavo gynybinėmis sienomis apjuosta miesto dalis − Dišan Kala. Yra išlikusios gynybinės sienos su vartais. Gausu XVII−XIX a. mečečių, minaretų ir medresių. Yra XIV a. pr. Saido Alovidino mauzoliejus bei 1810 m. pastatytas Pahlavan Mahmudo mauzoliejus. XX a. pab. senamiestis rekonstruotas, naujamiestyje pastatyta visuomeninių pastatų, gyvenamųjų namų.
1990 m. senoji miesto dalis (Ičan Kala) įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Istorija

Chiva − labai senas miestas, įkurtas I m. e. a. Pirmieji miesto gyventojai buvo iraniečiai, kalbėję jau išnykusia chorezmiečių kalba. Nuo IV a. Chiva kartu su Chorezmu priklausė Persijai. 712 m. miestą užkariavo arabai, 1221 m. mongolai, o 1388 m. Timūras. Nuo XVI a. miestas tapo Chivos chanato sostine. 1740 m. Chivą nuniokojo persų šacho Nadyro armija, tačiau XVIII a. pab. − XIX a. pr. miestas atstatytas. 1920 m. Chivos chanatas panaikintas, miestas tapo Chorezmo liaudies tarybinės respublikos sostine. Nuo 1924 m. prijungtas prie Uzbekijos TSR.
Spitrėnai

Istorija

XVIII a. kaime buvo dvaras, kurį prieš Pirmąjį pasaulinį karą nupirko Jonas Balaiša.
Iki 1985 m. veikė biblioteka ir paštas, vėliau perkelta į Vaikutėnus.
Red Hat

Verslo modelis

Red Hat kuriamos programos (pirmiausia įvairios Linux versijos) platinamos atvirojo kodo licencijos sąlygomis, tačiau Red Hat yra komercinė (pelno siekianti) organizacija. Red Hat užsidirba iš mokymo, specialistų sertifikavimo ir nuotolinio programinės įrangos atnaujinimo.
Red Hat turi mokamą „stabilią“ (galutiniam vartotojui skirtą) Linux versiją (Red Hat Linux) ir nemokamą „eksperimentinį“ (su naujausia sukurta įranga) variantą (Fedora Linux).

Red Hat Linux versijos

Linux platinamuosius paketus Red Hat leidžia nuo 1994 m.

Stabili versija

Firma ima mokestį už fizinį kopijos perdavimą (arba atsisiuntimą iš jų serverio) ir vėliau vykstantį automatinį operacinės sistemos atnaujinimą. Eilinis vartotojas paprastai atsisiunčia tik sukompiliuotą atnaujinimų kodą, tačiau programuotojas panorėjęs gali bet kada atsisiųsti ir visus išeities kodus. Firmos serveris gali teikti administratoriui (jei šis pageidauja) papildomas paslaugas jo instaliuotų sistemų valdyme: vesti apskaitą apie jose įkeltus atnaujinimus, nuotoliniu būdu valdyti sistemą ir taip toliau.

Kursai ir sertifikavimas

Red Hat sudaro galimybes studijuoti Linux, laikyti egzaminus bei gauti oficialų patvirtinimą, jog dokumento pateikėjas šią operacinę sistemą išmano. Ši veikla, būdama mokama, yra svarbi firmos pajamų dalis.

Red Hat Prekinio ženklo panaudojimas

Red Hat programinę įrangą galima kaip norint keisti, platinti bei panorėjus prekiauti jos kopijomis (to reikalauja GPL). Tačiau neoriginalios kopijos gali būti platinamos tik prieš tai pašalinus Red Hat prekinius ženklus (įskaitant šiame straipsnyje parodytą logotipą). Taigi negana turėti diskų kopijavimo įrenginį; reikalingi specialistai, kurie pakeistų (tiesiog nutrynus sistema nebeveikia) visus REDHAT-LOGOS ir ANACONDA-IMAGES pažymėtus paveiksliukus. Taip kompanija apsisaugo nuo pernelyg masiško savo sukurtos įrangos kopijavimo.
Esama teigiančių, jog šie apribojimai prieštarauja GPL, nes programinėje įrangoje tiesiogiai naudojami prekiniai ženklai gali būti laikomi atviro kodo dalimi , ).
Keletas kitų Linux platinančių grupių savo įrangą sukūrė iš Red Hat Linux (pakeitę pavadinimą).

Programinės įrangos patentai

Red Hat priklauso Amerikos patentas (US6,754,891), EU patentas (EP1312195 ), keletas paraiškų Amerikoje (US2004143687, US2004153483, US2004143776, US2004158717, US2005021637, US2005071371).
Savo tinklalapyje Red Hat yra pažadėjusi  niekada nekelti šiais patentais paremtų pretenzijų laisvajai programinei įrangai, platinamai pagal bet kurią iš pačios Red Hat naudojamų atviro kodo licenzijų.
Areštas (bausmė)

Areštas baudžiamojoje teisėje – trumpalaikis laisvės atėmimas numatytam laikui, atliekamas areštinėje; bausmė, skiriama, padarius baudžiamąją veiką.

Lietuva

Areštą teismas skiria LR baudžiamojo kodekso specialiojoje dalyje numatytais atvejais. Areštas yra trumpalaikis laisvės atėmimas, atliekamas areštinėje. Arešto terminas skaičiuojamas paromis. Už nusikaltimą nustatoma nuo 15 iki 90 parų arešto, už baudžiamąjį nusižengimą – nuo 10 iki 45 parų arešto. Arešto laikas už nusikalstamą veiką straipsnio sankcijoje nenurodomas. Jį nustato teismas, skirdamas bausmę. Jeigu paskirta iki 45 parų arešto, teismas gali nustatyti atlikti jį poilsio dienomis. Jeigu asmuo pažeidžia šią arešto atlikimo tvarką, ją teismas savo sprendimu gali pakeisti įprastine arešto atlikimo tvarka.
Areštas neskiriamas nėščioms moterims ir gali būti neskiriamas asmenims, auginantiems vaiką iki 3 metų, atsižvelgiant į vaiko interesus (LR baudžiamasis kodeksas, 49 str. („Areštas“) 1-6 d.).

Vokietija

Vokietijoje vad. alternatyvioji laisvės atėmimo bausmė (vok. Ersatzfreiheitsstrafe) paskiriama tada, kai teismo paskirta bauda nesumokama arba dėl ekonominių priežasčių negali būti sumokėta. Iki 1945 m. Vokietijoje taip pat buvo vad. „tvirtovės areštas“ (vok. Festungshaft, Festungsstrafe) kaip laisvės atėmimo bausmės rūšis. Tai buvo vad. „garbės areštas“ (vok. Ehrenhaft), garbės neatimanti bausmė (lot. custodia honesta) be pareigos (prievartos) dirbti. Tokią bausmę yra atlikę verslininkas Werner von Siemens (1816–1892), Adolfas Hitleris (1889–1945), Karl Liebknecht (1871–1919) ir kiti garsūs veikėjai.
Ahalo velajatas

Geografija

Didžiąją velajato dalį užima Karakumų dykuma, pietuose – Kopetdago kalnai (aukštis iki 2942 m). Klimatas ryškiai kontinentinis; vidutinė sausio temperatūra 4 °C, liepos 29 °C. Per metus vidutiniškai iškrenta ~100 mm kritulių. Vyrauja žolinė augalija su krūmų sąžalynais.

Ekonomika

Lengvoji, maisto, mašinų, statybinių medžiagų pramonė. Drėkinamoji žemdirbystė (javai, medvilnė, vaisiai). Šilko gamyba.
Gegrėnų apylinkė

Istorija

1954 m. prijungta Rotinėnų apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Gegrėnų apylinkė prijungta prie Žemaičių Kalvarijos apylinkės.