google/wiki40b huggingface dataset:
Teodoras (kunigaikštystė)

Gyventojai

Kunigaikštystėje daugiausia gyveno Krymo gotai, graikai ir alanai (visi – stačiatikiai). Taip pat gyveno elinizuoti armėnai, rytų slavai. Daugėjo tiurkų ir totorių. Kunigaikštystę įjungus į Osmanų imperiją dauguma buvusios kunigaikštystės gyventojų, ypač graikai, buvo palaipsniui islamizuojami ir tiurkinami. Kai kurių autorių nuomone Krymo gotai išlaikė tapatybę iki XVIII a. pabaigos, kai Krymas įėjo į Rusijos imperijos sudėtį.

Geografija

Teodoras užėmė vakarinę kalnuotojo Krymo dalį ir dalį pietinės pakrantės nuo Jambolio (Balaklavos) iki Alustono (Aluštos). Kunigaikštystės sostinę Mangupą tada vadino Teodoru.
XIV a. pakrantę, priklausiusią Teodorui ir vadintą Paratalasija (gr. Παραθαλασσια 'pajūris') užkariavo genujiečiai. Genujiečių užkariautos ir valdytos žemės (anksčiau priklausiusios Teodorui) buvo vadinamos Gotijos kapitonija.

Istorija

Teodorą valdė Gavrai (angl. Gavras) – armėnų kilmės graikų giminė (turk. Chowra). XIV a. pabaigoje viena dinastijos šaka persikėlė į Maskvą, kur įkūrė Simono vienuolyną (rus. Симонов монастырь). Ši šaka – Chovrinai (rus. Ховрины) buvo Maskvos kunigaikštystės iždininkų giminė. XVI a. jie ėmė vadintis Golovinai (rus. Головины).
Kunigaikštystė susidarė po Ketvirtojo kryžiaus žygio (1202–1204) iš tos dalies buvusių Bizantijos valdų (Klimatos temos) Kryme, kurių neužėmė Genuja. Pradžioje kraštą valdė Trapezundo imperija, manoma, kad tada Teodoras dar buvo Peratėjos (Trapezundo imperijos valda Kryme) dalis. Teodoras II Gabras, Gabrų giminės narys, buvo paskirtas būsimo Teodoro valdytoju.
Gabrų šeima rekonstravo Doro įtvirtinimus ir naujai įrengtą tvirtovę savo globėjo šventojo garbei pavadino Šv. Teodoru (gr. Άγιος Θεόδωρος). Teodoras ir tapo besiformavusios kunigaikštystės centru ir suteikė jai pavadinimą. Oficiali kunigaikštystės kalba buvo graikų.
Teodoro valdovų santykiai su didžiąją dalį Krymo valdžiusia Aukso Orda dažniausiai buvo taikūs. Kaip Aukso Ordos vasalas kunigaikštystė Aukso Ordai kasmet mokėjo duoklę.
Su genujiečiais teodoriečiai dažnai kariavo dėl pakrantės ir įtakos prekyboje Kryme. Tų kovų metu teodoriečiai ir prarado dalį turėtos pakrantės (nuo Balaklavos iki Aluštos).
Kova paaštrėjo po to, kai teodoriečiai, praradę pietinę pakrantę, pastatė prekybinį uostą Avlitą. Avlita buvo Čorna upės žiotyse, ją gynė Kalamitos tvirtovė (dabartinis Inkermanas). Avlitos uostas sudarė rimtą konkurenciją genujiečių Kafai ir kėlė nuostolius Genujos kolonijoms Kryme.
1475 m. birželio 6 d. osmanų kariuomenė, vadovauta pašos Gedik Achmeto, užkariavo genujiečių Kafą. O metų pabaigoje, po 5 ar 6 mėnesių Mangupo apgulties, užkariavo Teodorą. Didžioji Krymo dalis liko Krymo chanato (dabar – Osmanų vasalo) valdomis, o pietinę pakrantę ir buvusį Teodorą tiesiogiai valdė Osmanų imperija.
Iš buvusio Teodoro buvo sudarytas Mangupo kadylykas (kadylykas – smulkiausias administracinis Osmanų imperijos vienetas), priklausęs ejaletui (provincijai), kurios centras buvo Kefė (Feodosija).
Humanoidas (filmas)

Turinys

Praėjo 25 metai po branduolinio karo. Žemėje įsivyravo santykinė taika, žmonės gyvena Metropolyje dykumos viduryje, o viskam vadovauja Taryba, besiremianti karine galia. Daktaras Kaspinas, dabar tapęs bėgliu, kuria ir atlieka eksperimentus su žmonėmis, kurių tikslas – sukurti tobulą žudymo mašiną, kuri ne tik galėtų pakeisti dabartinę situaciją, bet ir atkeršytų buvusiai asistentei Barbarai, dabar tarnaujančiai Tarybai. Šio plano įvykdymui daktaras pasitelkia į nelaisvę paimtą pilotą, milžiniško ūgio Golobą, su kuriuo imasi atlikti savo eksperimentą...
Zabluduvo Naujosios žydų kapinės

Zabluduvo Naujosios žydų kapinės (lenk. Nowy cmentarz żydowski w Zabłudowie) - žydų kapinės, kurios veikė Zabluduvo miesto pietvakarinėje dalyje. Kapinės buvo įkurtos XIX a. amžiuje. Kapinių plotas 0,5 ha. Kapinės buvo suniokotos II pasaulinio karo metu, išlikę apie 50 antkapių.
Rudeninis vėlyvis

Nuodingas augalas

Rudeninis vėlyvis yra nuodingas augalas (priskiriamas prie labai nuodingų augalų, galinčių sukelti sunkią ligą ar mirtį), nes turi alkaloido kolchicino, kuris gali būti naudojamas kaip vaistas. Nuodingos visos augalo dalys, bet ypač pavojingas gumbasvogūnis. Jo nuodingumas žinomas jau daugiau kaip 2000 metų.
Vėlyviu kartais apsinuodija galvijai, pasitaiko ir žmonių apsinuodijimo atvejų. Galvijai, suėdę vėlyvio, sunkiai viduriuoja. Žmonės vėlyvį kartais supainioja su kitais augalais, pvz., su meškiniu česnaku (Allium ursinum). Vėlyviu apsinuodiję žmonės vemia, prasideda sunkus skrandžio ir žarnų uždegimas, galima mirtis. Sunkaus apsinuodijimo atveju pažeidžiama daug organų, prasideda jų dalinės nekrozės (pvz., plaučių, inkstų, kepenų), pažeidžiami kaulų čiulpai. Sultys gali sukelti išbėrimus ir dermatitą. Priešnuodžiai kol kas nežinomi.
Vėlyvio ekstraktą nuo VI a. naudoja kaip vaistą nuo podagros, jis naudojamas genetikoje ir selekcijoje endomitozei sukelti.
Eleanor Farjeon

Biografija

Būsimoji rašytoja gimė Londone, augo keturių vaikų šeimoje. Eleanoros tėvas taip pat buvo rašytojas, todėl nuo vaikystės skatino savo vaikus – dukrą ir tris sūnus – kurti. Eleanora buvo silpnos sveikatos, nelankė mokyklos, tačiau buvo ugdoma namuose, anksti išmoko skaityti.
Eleanora Fardžen labai gerai sutarė su savo broliu Hariu – jie nuo mažens dviese kūrė įsivaizduojamus herojus, vaidindavo nedideles pjeses. Manoma, jog šis žaidimas labai paveikė būsimosios rašytojos talentą ir kūrybą.
Eleanora daug bendravo su Londono literatais, teatralais, tačiau didžiausią įtaką jos kūrybai padarė vaikystės prisiminimai.
Rašė eilėraščius, pjeses, pasakas, apsakymus, sukūrė romanų. Pirmiausia išgarsėjo „Senojo Londono dainelėmis vaikams“ (angl. Nursery Rhymes of London Town), po to – pasakų knyga suaugusiems „Martinas Pipinas obelų sode“ (angl. Martin Pippin in the Apple Orchard). Vėliau šis rinkinys buvo perleistas jauniesiems skaitytojams ir ypač išpopuliarėjo tarp paauglių.
1955 m. Eleanora Fardžen pati sudarė savo kūrybos rinktinę „Knygų kambarėlis“ (angl. The Little Bookroom – už ją rašytoja ir pelnė minėtus vaikų literatūros apdovanojimus. Lietuviškai ši rinktinė išleista 2 knygomis: „Mažoji siuvėja“ (2008 m.) ir „Septintoji princesė“ (2008 m.). Vertėjas – Viltaras Alksnėnas.
CF Os Belenenses

Istorija

Klubas įkurtas 1919 m. Yra tapęs šalies čempionais 1946 m.
2008 m. šiame klube rungtyniavo Edgaras Jankauskas.
Tomo Mahorič

Tomo Mahoričius (g. 1965 m. balandžio 28 d. Jelovcėje) – Slovėnijos krepšinio treneris, buvęs Vilniaus „Lietuvos Ryto“ treneris.
Kudirkos Naumiesčio katalikų koplyčia

Istorija

Koplyčia pastatyta apie 1900 m. vietos katalikų bendruomenės reikmėms, kai tuo metu miestelyje gyveno apie 4,5 tūkst. žmonių (iš jų apie 1 tūkst. lietuvių).
Antrojo pasaulinio karo metu, 1944 m. gaisrui nuniokojus Kudirkos Naumiesčio Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčią, tapo neįmanoma joje vykdyti bažnytinės veiklos. Šiam tikslui pasitarnavo netoliese stovinti parapijos kapinių koplyčia. Kol bažnyčioje vyko atstatymo darbai, apie 12 metų koplyčioje buvo atliekamos visos bažnytinės apeigos, apylinkėje skambėjo jos varpas. Pradėjus veikti atstatytai miestelio bažnyčiai, koplyčios poreikis sumenko, ji sovietmečiu išgrobstyta, ėmė nykti, buvo paversta sandėliu.
Antanas Valeckas

Biografija

1996 m. Seimo nario padėjėjas sekretorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Biržų rajono skyriaus narys, nuo 2003 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
1997–2000 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Anthony Lewis

Biografija

Mokėsi Kembridžo universitete, Karališkajame muzikos koledže Londone. 1934 m. studijavo Paryžiuje pas N. Bulanžė.
1935–1946 m. dirbo BBC radijo Muzikos skyriuje. 1946 m. įkūrė BBC radijo III programą ir vadovavo muzikos laidoms. 1947–1968 m. dėstė Birmingemo universitete; profesorius.
1950 m. Perselio draugijos garbės sekretorius, 1976 m. – pirmininkas. 1951 m. jo iniciatyva pradėta leisti anglų senovės muzikos serija „Musica Britannica“ (vadovas, jos redaktorius). 1963–1969 m. Karališkosios muzikos asociacijos prezidentas. 1968–1982 m. vadovavo Karališkajai muzikos akademijai Londone.
Kaip dirigentas pirmasis Didžiojoje Britanijoje atliko ir įrašė K. Monteverdi, H. Perselio, G. F. Hendelio kūrinių.
Sukūrė „Chorinę uvertiūrą“ (Choral Ouverture 1938 m.), elegiją ir kapričą trimitui ir orkestrui (1947 m.), koncertą trimitui ir orkestrui (1950 m.), koncertą valtornai ir orkestrui (1959 m.).
1972 m. Formulės 1 sezonas

Sezono apžvalga

Sezono nugalėtoja tapo britų Lotus-Ford ekipa, nugalėjusi 5 kartus ir dar 3 kartus finišavusi ant podiumo. Šios komandos narys brazilas Emerson Fittipaldi, pelnęs visas 5 komandos pergales, nesunkiai tapo čempionu. Antroje vietoje likusį britą Jackie Stewart E. Fittipaldi aplenkė 16 taškų.
Icikas Demba

Biografija

1927 m. baigė Kauno aukštesniąją technikos mokyklą. 1924–1928 m. priklausė sionistinei „Poalei cion“ partijai. 1928–1931 m. kalintas. 1932 m. dirbo Panevėžyje ir Kaune. 1933–1934 m. vadovavo LKP CK nelegaliam komunistinės literatūros transportavimui, bendradarbiavo „Balse“ ir „Tiesoje“. 1934–1940 m. kalintas. 1940–1941 m. ir 1944–1947 m. dirbo NKGB / MGB. 1940–1947 m. LSSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas. 1942–1944 m. 16-osios lietuviškosios divizijos politinis darbuotojas. 1947–1953 m. Partijos istorijos instituto prie LKP CK darbuotojas. 1954–1960 m. rajoninių spaustuvių tresto direktorius.
Rūro sritis

Rūro sritis – pati didžiausia aglomeracija Vokietijoje.
Joje gyvena 5,3 mln. žmonių. Teritorijos dydis – 4435 km².
Rūro sritis yra metropolinio regiono Rhein-Ruhr (10.000 km² gyvena 10.233.678 žm.) dalis.
Pidmonto plynaukštė

Pidmontas yra plynaukštės regionas, esantis Jungtinių Amerikos Valstijų rytuose tarp Atlanto vandenyno pakrantės lygumos ir Apalačių kalnų. Plynaukštė driekiasi nuo Naujojo Džersio šiaurėje iki centrinės Alabamos pietuose. Pidmonto sritis yra fiziogeografinė didesnio Apalačių sektoriaus dalis. Sritis susideda iš Pidmonto aukštumų ir Pidmonto žemumų. Vakaruose Pidmonto didžioji dalis ribojasi su Mėlynuoju kalnagūbriu (Blue Ridge Mountains), ryčiausia Apalačių kalnų grandinės dalimi. Pidmonto plotis siekia 300 mylių (475 km). Pidmonto plotas ~80 000 kvadratinių mylių (207 000 km²).
Pidmonto pavadinimas verčiant pažodžiui: „papėdė“ (pranc. Pied), kalva (pranc. Mont). Regionas pavadintas Italijos regiono Pjemonto vardu.
Islandijos futbolo taurė

Islandijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Islandijoje. Vyksta kasmet nuo 1960 m.
Ročiškės piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dubysos dešiniojo kranto aukštutinės terasos krašte, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 42x20 m dydžio, buvusi apjuosta 0,5 m aukščio, 4 m pločio pylimu, kuris geriausiai išliko šiaurės vakarų pusėje. Už pylimo iškastas 4 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už jo supiltas antras 0,5 m aukščio, 4 m pločio pylimas, kuris Šiaurės vakarų gale yra 2 m aukščio, 15 m pločio, pietryčių gale – 1,5 m aukščio, 11 m pločio. Šiaurės vakarų pylimo išorinėje pusėje iškastas 14 m pločio, 1,5 m gylio griovys 6 m pločio dugnu, už kurio supiltas šiaurėje 0,2-0,7 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kurio galai pereina į 45 m pločio terasą piliakalnio šiauriniame ir pietiniame šlaituose, apjuosdami jį trečiu pylimų žiedu. Į pietryčius ir šiaurės vakarus nuo aikštelės įrengti priešpiliai.

Priešpiliai

Į šiaurės vakarus nuo piliakalnio esančio priešpilio aikštelė keturkampė, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 65x15 m dydžio, iškilusiu per 1 m viduriu. Jos šiaurės vakarų pusėje supiltas 1 m aukščio, 10 m pločio pylimas (išliko tik šiaurinis kraštas), kurio 2 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Į pietryčius nuo piliakalnio esančio priešpilio aikštelė keturkampė, irgi pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 35x11 m dydžio, iškilusiu per 1 m viduriu. Jos pietryčių pusėje supiltas 1 m aukščio, 14 m pločio pylimas.
Piliakalnio ir priešpilių šlaitai į Dubysos slėnį statūs, 20 m aukščio, į upelį – nuolaidesni, 10-15 m aukščio.
Šlaitai ir aikštelės bei pylimai apardyti arimų. Šiaurės vakarų priešpilio beveik visas šiaurės vakarų pylimas nuardytas kasant karjerą. Aikštelės dirvonuoja, tačiau jau pradeda užaugti krūmais ir eglaitėmis, šiaurinis šlaitas apaugęs eglėmis. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 9,04 ha.

Aplinkiniai piliakalniai

Raseinių piliakalnis 16 kmBetygalos piliakalniai 4,5 km
Zvėgių piliakalnis 15 kmPlinkaigalio piliakalnis 20 km
Vosbučių piliakalnis 17 kmGabrieliškių piliakalnis 11 km
Kejėnų piliakalnis 4 kmPilsupių piliakalnis 19 kmRaudonėnų piliakalnis 25 kmSeredžiaus I piliakalnis 25 km
Veliuonos piliakalniai 26 kmDarbutų II piliakalnis 3 km
Ginaičių piliakalnis 2 km
Šelio kultūra

Šelio kultūra (pranc. Chelléen) – ankstyvojo paleolito archeologinė kultūra, pavadinta nuo buvusio Šelio (Chelles) miesto (Sena ir Marna, dab. Paryžiaus priemiestis), kurio apylinkėse XIX a. viduryje buvo aptikta seniausiojo žmogaus (archantropas) stovykla.

Kultūra

Šelio kultūra prieš 1,5 mln. – 400 000 metų buvo paplitusi Prancūzijoje. Žmonės – klajokliai, gyveno nedidelėmis grupėmis olose, bendrai medžiojo, rinko augalinį maistą. Būdingi stambūs grubiai apdirbti įrankiai – kirtikliai, šiek tiek aptašyti akmenys. 1869 m. šią kultūrą išskyrė Gabrielis de Mortiljė. Dabar dažniausiai laikoma Ašelio kultūros ankstyvuoju laikotarpiu. Jai gimininga ir vėlesnė Abevilio kultūra.
Baltijos federalinis Imanuelio Kanto universitetas

Baltijos federalinis Imanuelio Kanto universitetas (Балтийский федеральный университет имени Иммануила Канта) – aukštoji mokykla, veikianti Kaliningrade, Rusijoje.
Nuo perestrojkos laikų universitetas deklaruoja, kad tęsia senojo Karaliaučiaus (Kionigsbergo) Albertinos universiteto, gyvavusio 1544–1945 m. tradicijas. 1948–1967 m. Valstybinis Kaliningrado pedagoginis institutas, 1967–2005 m. – Valstybinis Kaliningrado universitetas. 2005 m. pavadintas Prūsijos filosofo Imanuelio Kanto vardu. 2005–2011 m. Rusijos valstybinis Imanuelio Kanto universitetas. 2011 m. pervadintas į Baltijos federalinį Imanuelio Kanto universitetą.
Galkaičių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje Upių kairiajame krante, dabar - tvenkinys. Aikštelė trikampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 22 m ilgio, 15 m pločio šiaurės vakarų krašte. Čia supiltas 3 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio išorinis 4,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 28 m ilgio, 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 8,5 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais. Šiaurinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 3,86 ha.

Aplinkiniai piliakalniai

Molavėnų piliakalniai 18 kmGaučiškės piliakalnis 17 kmLyduvėnų II piliakalnis 14 km
Lyduvėnų III piliakalnis 15 kmIžiniškių piliakalnis 11 kmPadubysio piliakalnis 17 km
Zvėgių piliakalnis 28 kmEržvilko piliakalnis 22 km
Kiukiškių piliakalnis 34 kmKartupėnų piliakalnis 31 km
Antkalniškių piliakalnis 33 kmRaseinių piliakalnis 11 km
Kalnųjų piliakalnis 10 km
Nacionalinė medikų asociacija

Lietuvos Nacionalinė medikų asociacija - ribotos civilinės atsakomybės viešasis juridinis asmuo.
Lietuvos Nacionalinė medikų asociacija įkurta 2005 metais.
Jos tikslas koordinuoti asociacijos narių veiklą, asociacijos narių interesams, juos ginti ar tenkinti kitus viešuosius interesus.
Asociacija vienija Lietuvos ir kitų šalių gydytojų, slaugos specialistų, kineziterapeutų, odontologų bei kitas medicinos darbuotojų visuomenines organizacijas ir atskirus asmenis, kurie remia Asociacijos tikslus ir viešuosius interesus.
Korno Grandė

Korno Grandė (italų k. didysis ragas) yra Gran Saso kalnų masyvo dalis ir aukščiausia Apeninų viršukalnė, siekianti 2912 m aukštį.
Šiaurinėje kalno dalyje yra piečiausias ledynas Europoje Kalderono ledynas.
Pirmas oficialus kopimas į Korno Grandė įvyko 1573 m. dviejų italų - Francesco De Marchi ir Francesco Di Domenico. Įprastinis kopimo kelias yra per vakarinę kalno dalį, tačiau yra keli ir kiti maršrutai, įskaitant vieną per pietinę jo dalį.
Generalinė prokuratūra

Struktūra

Generalinei prokuratūrai vadovauja prezidento arba parlamento skiriamas generalinis prokuroras. Generalinė prokuratūra susideda iš keleto skyrių: Organizuoto nusikalstamumo ir korupcijos tyrimo, Specialiųjų tyrimų ir pan. genersalinis prokuroras ir jo pavaduotojai kontroliuoja ikiteisminius tyrimus vykdomus saugumo struktūrose. Generalinės prokuratūros sprendimai gali būti skundžiami ikiteisminio tyrimo teisėjui.
Didesni purslai

Turinys

Roko žvaigždė Mariana Lein, po balso operacijos negalinti kalbėti, leidžia atostogas Italijoje su savo vaikinu Polu. Ramią atostogų idilę suardo netikėti pasirodęs buvęs Marianos meilužis Haris su suaugusia dukterimi Penelope, apie kurią pats sužinojo prieš metus. Tarsi nekaltas Hario flirtas su Mariana po kurio laiko pradeda erzinti Polą, kurį savo ruožtu vilioja Penelopė. Galiausiai kivirčo metu naktį Polas baseine paskandina Harį ir palieka kūną, tarsi įvyko nelaimingas atsitikimas. Kol policija tiria galimo nusikaltimo aplinkybes, abi moterys pradeda įtarti, kad tai Polo darbas, tačiau, kiekviena vedina savų motyvų, jo neišduoda...
Saileutajus

Gyvenimas ir valdymas

Mažai žinomą apie šį karalių. Karaliaus Saileutajus šalį valdė kaip Ajutajos karalystės vasalas. 1411 m. karalius Saileutajus su armija, kartu su Ajutajos armija, dalyvavo žygyje į Čiangmajų. Pradžioje buvo apsuptas Fajao, bet miesto šturmu užimti nepavyko. Tada jie netoli gynybinės sienos supylė 22 m aukščio pylimą su palisada, kad būtų galima apšaudyti miestą. Bet miesto gynėjai, nuėmę nuo vienos šventyklos varines plyteles, išliejo penkių colių diametro patranką ir sugriovė tajų fortą.
1419 m. mirus karaliui, sostą paveldėjo jo sūnus, princas Boromapanas.
Rytų pusrutulis

Rytų pusrutulis (angl. Eastern hemisphere) – Žemės rutulio paviršiaus dalis, esanti į rytus nuo tarptautinio atskaitos meridiano (einančio per Grinvičą (D.Britanija)) ir į vakarus nuo antimeridiano (tarptautinės datos keitimosi linijos, 180-ojo meridiano). Priešingas pusrutulis vadinamas Vakarų pusrutuliu.
Šiuo pavadinimu vadinamos Europa, Azija, Afrika ir Australazija, tuo tarpu Vakarų pusrutulis apima Amerikas. Kultūrine ir geopolitine prasme dažnai reiškia Senąjį pasaulį.
Rytų ir Vakarų pusrutulius skirianti linija yra susitarimo reikalas, skirtingai negu pusiaujas (ekvatorius). Pastarasis yra įsivaizduojama linija idealizuotame Žemės paviršiuje, vienodai nutolusi nuo geografinių ašigalių ir atskirianti Šiaurės ir Pietų pusrutulius.
Pradinis meridianas ties 0° ilgumos ir datos keitimosi linija ties 180° ilguma yra sutartinės pasirinktos linijos, skiriančios rytines ilgumas nuo vakarinių. Šis susitarimas buvo priimtas 1884 m. Tarptautinėje meridianų konferencijoje (International Meridian Conference), vykusioje Vašingtone. Konferencijoje buvo priimta standartinio laiko idėja, pasiūlyta Kanados geležinkelio inžinieriaus Senfordo Flemingo (Sanford Fleming). Naudojant šias demarkacines linijas atskiros Vakarų Europos, Afrikos ir rytų Rusijos dalys atsidūrė Vakarų pusrutulyje, kas sumažino patogumą kartografijoje bei geopolitikoje, kadangi visa Eurazija ir Afrika paprastai laikomos Rytų pusrutulio dalimis. Norint išvengti šių nepatogumų Rytų ir Vakarų pusrutulių ribomis dažnai laikomi 20-asis vakarų ir jam priešingas 160-asis rytų meridianai. Naudojant šias ribas Rytų pusrutulis apima beveik visas žemynines Europos ir Afrikos dalis, bet į jį papuola nedidelė šiaurrytinės Grenlandijos dalis (ši sala paprastai laikoma Šiaurės Amerikos dalimi), o nepapuola didesnė Rytų Rusijos ir Okeanijos dalis (pvz., Naujoji Zelandija).

Iki šios tarptautinės konferencijos standartinio laiko priėmimo skirtingos šalys naudojo savus nulinius meridianus, o laikas būdavo skaičiuojamas pagal vietinius meridianus.
Rytų pusrutulio sausumos masė žymiai didesnė, negu Vakarų pusrutulio.
Jonas Valius

Biografija

Mažažemis valstietis iš Tauragės apskrities. 1920 m. birželio 23 d. – 1920 m. spalio 20 d. Steigiamojo Seimo atstovas. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.
Miuncheno studentų reikalų tarnyba

Miuncheno studentų reikalų tarnyba (vok. Studentenwerk München) - Miuncheno aukštųjų mokyklų studentais besirūpinanti Studentų reikalų tarnyba, įsikūrusi Bavarijos sostinėje. Įsteigta nutarimu Dėl Bavarijos studentų reikalų tarnybų (vok. Verordnung über die bayerischen Studentenwerke). Rūpinasi 14 aukštųjų mokyklų (92 000 studentų) 4 miestuose (80 km spinduliu apie Miuncheną). Viešosios teisės įstaiga. Tarnybą prižiūri Bavarijos mokslo, tyrimų ir meno ministerija.
Plytinė (Vilnius)

Istorija

Iki XX a. pab. – kaimas Buivydiškių apylinkėje.
Rimantas Šavelis (1964)

Biografija

1988 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas. 2000–2007 m. Molėtų rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2007–2011 m. Molėtų rajono savivaldybės administracijos direktorius.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Molėtų rajono skyriaus narys, skyriaus pirmininkas, 2008 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011 m. Molėtų rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Sandra, vaikai Laurynas, Martynas.
Tuistas

Tuistas (Tuisto – „dvilypis“) – senovės germanų dievas, radęsis iš žemės ir davęs pradžią pirmažmogiui Manui. Vienintelis Tuistą minintis šaltinis yra Tacito „Germanija“ (I a.). Romėnų istorikas rašo, kad Tuistą germanai šlovinę savo dainose. Vardo reikšme ir tipologiškai Tuistas gretinamas su skandinavų mitologijos dvyniška būtybe Imiru. Kita vertus, Tuisto vardas gali būti iškraipytas dangaus dievo Tivaso (Tiwaz) vardas arba *tiwisko („dieviškas, kilęs iš Tivazo“).
DiArchy

„DiArchy“ – magijos teatras, įkurtas 1991 metais. Užsiima iliuzijomis, magija, fokusais, įvairiais triukais, įvairių cirko ir estrados žanro numeriais.
Kuria numerius ir programas, kurias rodo pasirodymų, koncertų metu, taip pat dalyvauja TV projektuose. Teatras su savo gastrolėmis pabuvojo 34 pasaulio šalyse. Teatro artistai daugelio tarptautinių festivalių apdovanojimų laimėtojai.

Pasirodymai

Gaičiūnų šeimos cirko trupė „Europa“ (dabar DiArchy) Prahoje vykusiame IV taptautiniame magijos konkurse, laimėjo „Grand Prix“, o trupės artistai pripažinti geriausiais magais. Jo metu varžėsi 316 cirko artistų iš Europos ir kitų žemynų. Cirko artistai varžėsi vaikų, jaunimo, komiškų numerių ir mikro – magijos kategorijose. Lietuvių artistai Arvydas Gaičiūnas jaunesnysis ir Diana Gaičiūnaitė buvo pripažinti geriausiais fokusininkais, o vėliau konkurso žiuri jiems skyrė ir „Grand Prix“ taurę ir diplomą. Cirko trupė „Europa“ šiame konkurse dalyvavo pirmą kartą.
2005 m. balandžio mėn. trupės nariai ledo kube išbuvo 61 valandą 40 minučių ir 15 sekundžių, pagerindami beveik dviem valandomis 5 metus Niujorke amerikiečio David Blaine pasiektą pasaulio rekordą.
2007 m. birželio 16 d. Diana ir Arvydas Gaičiūnai nekvėpavimo rekordo siekė vandenyje prirakinti grandinėmis. Arvydas Gaičiūnas nekvėpuodamas išbuvo po vandeniu 15 minučių ir 58 sekundes, jo sesuo kiek trumpiau – 11 minučių ir 7 sekundes, bet oficialiai šių iliuzionistų rekordas neužfiksuotas.
Gorčica

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.