google/wiki40b huggingface dataset:
Pipirų senosios kapinės

Vieta

Kapinės įrengtos pakilesnėje vietoje, netaisyklingo stačiakampio plano, nežymiai pailgos rytų – vakarų kryptimi, apaugusios mišku. Laidojimo žymių nėra.
Teritorijos plotas – 0,17 ha.

Istorija

Veikė XVIII – XIX a. Jose laidoti Pipirų ir gretimo Aukštkalvių kaimų gyventojai. Nuo seno stovėjo keli aukšti ąžuoliniai kryžiai, kurie XX a. antroje pusėje sunyko.
1997 m. gruodžio 31 d. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. balandžio 29 d. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.
Sorjano departamentas

Geografija

Didžioji departamento dalis yra žemumoje, tik rytuose paviršiu kyla į Cuchilla Grande Inferior aukštumas. Vakariniu pakraščiu teka Urugvajaus upė, šiauriniu – jos intakas Negras.

Ekonomika

Verčiamasi gyvulininkyste, žvejyba, žemės ūkiu.
Vilniaus universiteto Studentų atstovybė

Vizija

Vieninga, atvira aplinka savarankiškam studento tobulėjimui Vilniaus universiteto studentų bendruomenėje.

Misija

VU SA siekia efektyviai atstovauti Vilniaus universiteto studentams, kurdama palankiausias sąlygas studento saviraiškai ir puoselėdami studentišką kultūrą bei savarankiškumą Vilniaus universiteto bendruomenėje.

Struktūra ir valdymas

Ataskaitinė-rinkiminė konferencija - aukščiausia VU SA savivaldos institucija, kurioje skaitoma ir tvirtinama metų veiklos, finansinė, revizijos ataskaitos, renkamas VU SA prezidentas, renkama ir tvirtinama Revizijos komisija. Joje dalyvauja po 10 atstovų iš kiekvieno VU SA padalinio ir VU SA Prezidentas.
Parlamentas susideda iš VU SA padalinių konferencijų išrinktų atstovų (po 2 iš kiekvieno fakulteto) Tarybos narių, Prezidento bei Viceprezidentų. Jis atlieka visas VU SA valdymo funkcijas, išskyrus tas, kurios yra tiesiogiai pavestos Konferencijai. Parlamentas renkasi ne rečiau nei kartą per mėnesį.
Taryba - sudaro VU SA padalinių vadovai bei Prezidentas. Tarybos darbą organizuoja ir jam pirmininkauja Prezidentas arba jo įgaliotas asmuo. Tarybos posėdžiai kviečiami Prezidento ar jo įgalioto asmens ne rečiau kaip vieną kartą per mėnesį. Tarybos nutarimai priimami posėdyje dalyvaujančių Tarybos narių balsų dauguma. Nariai turi lygias balso teises.
Prezidentas dalyvauja visose VU SA valdymo institucijose. Jį renka VU SA ataskaitinė-rinkiminė konferencija, vykstanti vieną kartą per metus pavasarį.
Revizijos komisija yra VU SA savivaldos institucijų, VU SA padalinių bei VU SA įsteigtų juridinių asmenų finansinį ir veiklos auditą atliekanti institucija.
Mineralinė versmė

Mineralinė versmė – versmė, iš kurios trykšta druskų prisotintas mineralinis vanduo. Toks vanduo dažnai fasuojamas ir pardavinėjimas arba naudojamas sanatorijoms, gydykloms. Pagal būdingą vandens mineralizaciją tokios versmės skirstomos į druskos, sieros, kalcio, sodos, ličio, geležies. Prie mineralinių versmių dažnai įsikuria kurortai. Lietuvoje tokie yra Druskininkai, Birštonas, Likėnai.
Stirniškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Lėvens kairiajame ir Pilupio dešiniajame krante, jų santakoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 50x30 m dydžio. Jos rytiniame krašte supiltas 36 m ilgio, 1,5 m aukščio, 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 2,7 m aukščio šlaitas leidžiasi į 2,5 m gylio griovį, iškastą ir piliakalnio šiauriniame šlaite, 4 m žemiau aikštelės, kur jis yra 4 m pločio ir 0,5 m gylio. Už šio griovio supiltas 2,5 m aukščio, 8 m pločio pylimas, kuris šiauriniame šlaite yra 90 m ilgio, 6 m pločio, 1 m aukščio. Aikštelės pietinėje pusėje supiltas 1 m aukščio, 5 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 14-16 m aukščio.
XX a. septintame dešimtmetyje supylus naują plento Panevėžys – Kupiškis sankasą į pietus nuo piliakalnio, Pilupis pradėjo ardyti piliakalnio pietinį šlaitą. Piliakalnis apaugęs lapuočiais. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 30000 m².

Gyvenvietė

Į rytus – pietryčius ir šiaurę nuo piliakalnio 1,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos. 300 m į šiaurės vakarus nuo piliakalnio buvo III a. – V a. pilkapynas, tyrinėtas 1909 m.

Aplinkiniai piliakalniai

Šimonių piliakalnis 42 km
Likalaukių piliakalnis 13 km
Bakšėnų piliakalnis 17 km 
 Aukštupėnų piliakalnis 11,5 km
Kiūčių piliakalnis 33 km
Papilių piliakalnis (Kupiškis) 16 km 
 Gaigalių piliakalnis 15 km
Papušių piliakalnis 37 km 
Upytės piliakalnis 38 km
Papilių piliakalnis (Anykščiai) 11 km 
 Levaniškių piliakalnis 27 km
Lašinių piliakalnis 25 km 
 Aluotų piliakalnis 30 km
Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas

Paskirtis

Lietuvos baudžiamasis kodeksas – vientisas baudžiamasis įstatymas, kurio paskirtis – baudžiamosios teisės priemonėmis ginti žmogaus ir piliečio teises bei laisves, visuomenės ir valstybės interesus nuo nusikalstamų veiklų.
Kodeksas apibrėžia, kokios veikos yra nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai, bei jas uždraudžia. Taip pat nustato bausmes, baudžiamojo ir auklėjamojo poveikio priemones už kodekse numatytas veikas bei priverčiamąsias medicinos priemones. Pagrindžia baudžiamąją atsakomybę, nustato jos pagrindus ir sąlygas, taip pat aplinkybes, kuriais nusikalstamas veikas padarę asmenys gali būti atleisti nuo baudžiamosios atsakomybės ar bausmės.

Istorija

Lietuvos teritorijoje Nepriklausomybės metais galiojo 1903 m. Rusijos baudžiamojo statuto pagrindu įvestas Lietuvos baudžiamasis statutas, vėliau – 1961 m. birželio 26 d. (su vėlesniais pakeitimais ir papildymais) LTSR Baudžiamasis kodeksas.
Baudžiamasis kodeksas buvo priimtas Lietuvos Respublikos Seimo 2000 m. rugsėjo 26 d. įstatymu (Nr. VIII-1968); tuo pačiu įstatymu patvirtinti ir Baudžiamojo proceso kodeksas (BPK) bei Bausmių vykdymo kodeksas (BVK). Naujasis baudžiamasis sąvadas įsigaliojo suderintas kartu su su Europos Sąjungos teisės aktų nuostatomis, taip pat su naujaisiais Lietuvos BPK ir BVK 2003 m. gegužės 1 d.
Al-Nasr SC (Salala)

Istorija

Klubas įkurtas 1970 m. Užsiima ne tik futbolu, bet ir kitomis sporto šakomis. 
Futbolo komanda žaidžia elito divizione. Penkis kartus yra tapę šalies čempionais (1979–80, 1980–81, 1988–89, 1997–98, 2003–04 m.)
Fudžis

Istorija

Edo laikotarpiu per miestą ėjo svarbus prekybos maršrutas Tōkaidō. Tuomet kraštą valdė Tokugavos šiogūnatas. Meidži laikotarpyje 1889 m. čia buvo įkurtas Jošivaros (吉原町) miestelis ir keletas kaimų aplink jį. 1929 m. Kadžimos kaimas buvo pervadintas į Fudžį ir tapo miesteliu. 1948 m. Jošivarai suteiktas miesto statusas. Iki 1956 m. dauguma aplinkinių kaimelių taip pat gavo miestelių statusą ir susijungė vieni su kitais. 1954 m. sujungus Tagouros, Ivamacu ir Fudži miestelius, buvo įkurtas Fudžio miestas. 1966 m. Fudžį sujungus su Jošivara ir Takaoka, buvo sukurtas naujasis Fudžio miestas.
2001 m. suteiktas specialaus savivaldos miesto statusas. 2008 m. prie miesto prijungtas Fudžikavos miestelis.

Miesto simboliai

Oficiali miesto gėlė yra erškėtis, medis – kamparinis cinamonas.
Juozas Žuronas

Biografija

Dar vaikystėje pradėjo dainuoti ir giedoti choruose. 1908 m. atvykęs į JAV, apsigyveno Filadelfijoje (Pensilvanija) ir ėmė mokytis muzikos. Smuikuoti mokėsi pas J. Jurčikonį, o dainuoti ir skambinti fortepijonu pas V. Grigaitį. Dar studijavo Pealio konservatorijoje ir Binghamtono konservatorijoje Niujorke, o 1918–1922 m. muzikos žinias gilino M. Petrausko konservatorijoje Bostone (Masačusetsas). Įsigijo muzikos mokytojo ir chorvedžio diplomą. Mokydamasis pradėjo vadovauti Tėvynės Mylėtojų draugijos chorui, vėliau vadovavo „Aido“ ir „Birutės" chorams. Su chorais dirbo Lorense (Masačusetsas), Našua, (Niū Hempšyras), Filadelfijoje, Čikagoje, Sisere (Ilinojus), ir Detroite (Mičiganas). Apie trejus metus vadovavo lietuviškai radijo programai. Čikagoje įkūrė muzikos studiją (dainavimo, smuiko ir fortepijono), rengė mokinių koncertus. Yra sukūręs dainų chorams, duetams ir solistams. 1932 m. K. Budrys išleido šešias plokšteles su J. Žurono parašytomis ir įdainuotomis dainomis.
Šiutekutlis

Šiutekutlis (nah. Xiuhtecuhtli „turkio, ugnies arba laiko valdovas“) – Centrinės Amerikos indėnų mitologijos ugnies ir ugnikalnių dievas. Jo garbinimo požymių rasta dar iš ikiolmekinio laikotarpio. Šiutekutlis buvo ne tik dangiškosios, bet ir požeminės, nuožmios, visa naikinančios ugnies valdovas, tuo pačiu – namų židinio ugnis. Žinoma bent keletas jo hipostazių: Conkastlis („geltonplaukis“), Kuesalcinas (Cuezaltzin; „liepsna“), Tota („mūsų tėvas“), Ueuetotlis (Huehuetéotl; „dievas senolis“), Tlalšiktenika („sėdįs žemės bamboje“), „Dievų motina ir tėvas“ ir kt.
Actekai Šiutekutlį vaizdavosi pusiau raudonu, pusiau juodu veidu, galva, puošta dviem nendrėmis arba drugiais, rankose laikantį krivūlę ir skydą arba kopalį ir smilkytuvą. Apeigų metu jo statula būdavo nešama paskutinė nes jis senas ir eina iš lėto.
Tomas Kubilius

Biografija

1988 m. baigė Vilniaus pedagogikos institutą, techninių disciplinų ir darbų mokytojas.
1988 m. Skuodo Pranciškaus Žadeikio vidurinės mokyklos mokytojas, 1998 m. Skuodo rajono Aleksndrijos pagrindinės mokyklos direktorius, 2003 m. Skuodo kaimo verslų, amatų ir paslaugų mokyklos direktorius.
1997–2000 m., 2003–2015 m. ir nuo 2018 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys. 
Nuo 1996 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, Skuodo rajono skyriaus narys, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
Sutuoktinė Juneta, vaikai Rokas, Matas, Urtė.
Boeing 747

Istorija

Boeing kompanija pradžioje neturėjo tinkamos vietos gaminti tokiems dideliems lėktuvams, tad 1966 m. kompanija pradėjo tinkamos vietos paieškas. Iš viso buvo renkamasi iš 50 skirtingų vietų. Galiausiai buvo nutarta statyti naują gamyklą Vašingtono valstijos Evereto mieste. Jau 1968 m. iš Boeing Evereto gamyklos išriedėjo pirmasis 747.
1968 m. rugsėjo 30 d. pasaulio žiniasklaidai ir 26 oro linijų atstovams buvo parodytas pirmasis 747. Vėliau per kelis mėnesius buvo ruošiamasi pirmajam skrydžiui, kuris įvyko 1969 m. vasario 9 d. Nepaisant smulkių problemų skrydžio metu, jis buvo įvertintas ypač gerai. Šis lėktuvas pasirodė labai atsparus to meto lėktuvų problemai lingavimui sparnais į abi puses.
1970 m. sausio 15 d. JAV prezidento Richard Nixon žmona Pat Nixon pašventino pirmąjį 747 skirtą Pan Am aviakompanijai. Jis skrydžius pradėjo lygiai po savaitės maršrutu Niujorkas-Londonas.
Vėliau Boeing tobulino 747 ir kūrė vis naujesnes jo versijas. Populiariausia iš jų yra 747–400 – 2015 m. pabaigoje jų buvo pagaminta virš 440 vnt. Boeing 747 būna ir ne keleivinių versijų – tarkim Boeing VC-25 yra specialiai JAV prezidentui skirta 747–200 versija, specialią versiją Boeing E-4 naudoja Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos kaip strateginę oro vadavietę. 2009–2013 m. patobulinta 747–100 versija, vadinta „Evergreen 747 Supertanker“, buvo naudojama gaisrų gesinimui. Šis lėktuvas talpindavo 74 200 litrų vandens ar kitų gesinimo medžiagų ir buvo didžiausias gaisrų gesinimui naudojamas lėktuvas pasaulyje.

747 lėktuvo pasirodymai kultūroje

Nuo pat 747 lėktuvo debiuto oro linijų versle, jis sparčiai populiarėjo ir kultūroje (ypač filmuose). 747 versijos lėktuvai rodomi daugiau nei 300 filmuose ir yra vieni populiariausių lėktuvų kino ekranuose. Dažnai 747 lėktuvai vadinami labiausiai atpažįstamais lėktuvais kine. 747 lėktuvai įgavo pavadinimą Jumbo Jet, taip pat 747 versijų lėktuvus imta vadinti „Dangaus karalienėmis“.
Kęstutis Jonas Grigaitis

Kęstutis Jonas Grigaitis (Grigaliūnas, g. 1905 m. balandžio 11 d. Rygoje – 1997 m. liepos 11 d. Sankt Peterburgas) – Lietuvos teisininkas, visuomenės veikėjas.

Biografija

Studijavo Lietuvos universitete, 1940 m. baigė Vilniaus universitetą. 1926–1929 m. teismo kandidatas Kauno apygardos teisme. 1930 m. baigė Karo mokyklą. 1931–1933 m. Panevėžio apygardos teismo tardytojas, 1934–1940 m. prokuroro padėjėjas. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1941–1944 m. advokatas Kupiškyje ir Panevėžyje, antinacinio pasipriešinimo dalyvis, už nelegalios spaudos platinimą kurį laiką buvo suimtas. 1944 m. Vietinės rinktinės bataliono ūkio viršininkas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, gyveno Bambergo, vėliau Hanau karo pabėgėlių stovyklose. 1948 m. persikėlė į Kanadą. Lietuvoje ir užsienyje buvo valstiečių liaudininkų, skautų, šaulių organizacijų veikėjas. Vienas Kanados lietuvių bendruomenės kūrėjų, 1949–1952 m. Toronto lietuvių organizacinio komiteto pirmininkas, 1952–1955 m. jos valdybos, 1958–1963 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos sekretorius.
Namai (J2EE)

Namai (angl. home) – speciali klasė, skirta jos valdomoms EJB pupoms sukurti arba (jei tai ilgalaikės pupos) surasti duomenų bazėje.
Namai turi vieną ar kelis pupų sukūrimo metodus (pupa inicializuojama panaudojant šių metodų parametrus) ir vieną ar kelis jų suradimo metodus (pupos ieškoma su atskirai nurodyta SQL užklausa, kuri generuojama panaudojant metodų parametrus). Visos ilgalaikės pupos (angl. entity beans) paprastai turi bent vieną paieškos metodą pupai rasta pagal duomenų bazės pirminį raktą.
Skiriami lokalūs namai (skirti pasiekti iš to paties kompiuterio) bei įprastiniai (tolimi) namai, kurie veikia tiek lokaliai, tiek ir kitame kompiuteryje per tinklą.
Namų klasė J2EE sistemoje paprastai visada generuojama automatiškai, tačiau paprastesnėse vystymo aplinkose namus išpildantį interfeisą gali tekti koduoti ir rankiniu būdu. Tai nėra sudėtinga, nes šie interfeisai yra paprasti.

Pavyzdys

// Lokalūs namai, tvarkatys įrašus apie klientus
public interface ClientHome
   extends EJBLocalHome
{
  // Rask pagal duomenų bazės raktą
  Client findByPrimaryKey(Integer key) throws FinderException;

  // Rask pagal vardą
  Collection findByName(String name) throws FinderException;  

  // Sukurk naują 
  Client create() throws CreateException;
}
Lapkalnys

Istorija

XX a. pr. buvo Lapkalnio palivarkas Betygalos valsčiuje.
Romaldas Bliuvas

Biografija

1991 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas. Valstybinė augalų apsaugos tarnybos vyresn. specialistas.
Nuo 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Kazlų Rūdos skyriaus narys.
2003–2007 m. m Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.
Ąžuolų Būdos kaimo bendruomenės tarybos narys. Sutuoktinė Rasutė, vaikai Aistė, Evaldas.
Rimandas Stonys

Biografija

Tėvas – kultūrininkas, Viekšnių kultūros namų meno vadovas. Motina – tarnautoja.
Rimandas Stonys sudijavo Vilniaus universitete. Studijų metais dirbo (naktimis kraudavo vagonus ir kt.), pats save išlaikė. Jaunystėje aktyviai sportavo, buvo „Dinamo" draugijos irkluotojas.
Klaipėdos rajono pirmasis partijos sekretorius. Vėliau kandidatavo į pirmąjį Seimą, tačiau pralaimėjo A. Šimėnui. Klaipėdos rajono tarybos deputatas, rajono valdytojas.
Valdė (-ė) naftos bendroves „Geonafta“, „Naftos gavyba“ (91 % akcijų, ~2006 m.) „Dujotekana“ (28 % akcijų, TV3 žiniomis 2006 m.) ir „Krovinių terminalas“. „Dujotekana“ vadovas. 2006-2007 m. buvo nuolat minimas parlamentinio Valstybės saugumo departamento (VSD) veiklos tyrime.
Vienas turtingiausių žmonių Lietuvoje; 2006 m. užėmė 5 vietą, 2009 m. – 9 vietą (žurnalo 'Veidas (žurnalas)' tyrimo duomenimis).
Buvo Lietuvos komunistų partijos (LKP) narys. Vienas iš Algirdo Brazausko fondo steigėjų.
Nuo 2002 m. Ukrainos garbės konsulas, Ukrainos garbės konsulato Klaipėdoje vadovas (Šalčininkuose – Stanislavas Aleševičius).
Vedęs (2 kartus). Žmona Rasa Stonienė (g. 1977 m.; buv. Pigagaitė-Karmilienė), gėlininkė, šiltnamių verslo bendrovės „Žiežmarių gėlės“ savininkė. Dukra Aušra, tarptautinio verslo absolventė. Sūnus Marius, „Dujotekana“ komercijos direktorius.
Seksualinė orientacija

Seksualinė orientacija, lytinė orientacija – ilgalaikė asmens savybė, pažyminti kurios lyties atstovams žmogus jaučia emocinį, romantinį arba lytinį potraukį (ar jų kombinaciją). Dažniausiai pateikiami seksualinės orientacijos variantai yra heteroseksualumas – potraukis priešingos lyties asmenims, homoseksualumas – potraukis tos pačios lyties asmenims ir biseksualumas – potraukis abiejų lyčių asmenims. Kartais kaip ketvirta orientacija minimas aseksualumas – potraukio nebuvimas nei vienai iš lyčių. Siekiant prieštarauti įsitikinimui, jog egzistuoja tik dvi lytys, įtraukiami ir tokie terminai kaip panseksualumas ar poliseksualumas – atitinkamai potraukis visoms arba kelioms lytims. 
Didžioji dauguma mokslininkų sutaria, kad seksualinė orientacija nėra pasirenkama, tačiau nėra vienos paprastos priežasties jai paaiškinti. Manoma, kad įtaką gali turėti tiek biologiniai faktoriai, tiek aplinka. Biologinės priežastys apima ir genų sąveikas ankstyvose vaisiaus vystymosi stadijose. Kelių dešimtmečių tyrimai įrodo, kad seksualinę orientaciją geriausiai demonstruoja skalė nuo potraukio išskirtinai priešingai iki išskirtinai savo lyčiai, o ne atskiros kategorijos.
FIFA salės futbolo pasaulio taurė

FIFA salės futbolo pasaulio taurė – kas ketverius metus vykstantis geriausių pasaulio salės futbolo nacionalinių komandų varžybos, kurias organizuoja FIFA. Brazilija yra daugiausiai kartų pasaulio čempionatą laimėjusi šalis.
2018 m. spalio 26 d. FIFA tarybą suteikė teisę organizuoti 2020 m. čempionatą Lietuvoje.
Nakaomė

Istorija

Miestas įkurtas sudarius taiką dviem priešiškoms gentims – čolulams ir čaparastikams. Pavadinimas Nakaomė kilo sujungus abiejų tautų kalbų žodžius ir reiškia „dvi rasės“. 1535 m. mieste kolonizatoriai pastatė bažnyčią. Nakaomė oficialų miesto statusą gavo 1845 m.
Tomas Vaitkus

Biografija

2000 m. pasaulio jaunimo treko čempionate pelnė sidabrą individualiame persekiojime ir auksą komandiniame persekiojime. 2001 m. Europos iki 23 metų treko čempionate iškovojo bronzą individualiame persekiojime ir sidabrą komandiniame persekiojime. 2002 m. tapo pasaulio iki 23 metų plento laiko intervalo čempionu. 2003 m. tapo Lietuvos plento laiko intervalo čempionu. 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Vaitkus dalyvavo treko varžybose. Taškų lenktynėse sportininkas nefinišavo, o komandiniame persekiojime liko 8-as.
Nuo 2005 m. aktyviai dalyvauja profesionaliose plento lenktynėse. 2006 m. laimėjo devintąjį Giro d'Italia etapą. 2008 m. tapo Ronde van het Groene Hart čempionu. 2013 m. susigrąžino Lietuvos plento čempiono titulą.
Nuo 2012 m. atstovauja Australijos klubui GreenEDGE, o prieš tai atstovavo Team RadioShack, Astana.
Saulius Sondeckis (1928)

Biografija

Lietuvos politinio veikėjo Jackaus Sondeckio-Sondos ir Šiaulių berniukų gimnazijos mokytojos Rozalijos Sondeckienės sūnus. Žurnalisto Sauliaus, smuikininko Pauliaus ir violončelisto Vytauto Sondeckio tėvas.
1935–1944 m. mokėsi Šiaulių gimnazijoje, 1946–1947 m. Vilniaus vidurinėje mokykloje. 1947–1952 m. studijavo LSSR konservatorijos Aleksandro Livonto smuiko klasėje. 1952–1959 m. Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos konservatorija, nuo 1955 m. M. K. Čiurlionio meno mokyklos dėstytojas, nuo 1957 m. LSSR konservatorijos dėstytojas. 1957–1960 m. mokėsi Maskvos konservatorijos neakivaizdinėje aspirantūroje. 1959–1987 m. LSSR konservatorijos styginių instrumentų katedros vedėjas, 1977 m. profesorius. 
Nuo 1955 m. vadovauja M. K. Čiurlionio meno mokyklos moksleivių orkestrui, su juo 1976 m. Berlyno Herberto fon Karajano jaunimo orkestrų konkurse laimėjo I-ą vietą. 1960 m. balandžio 23 d. subūrė Lietuvos kamerinį orkestrą, su kuriuo koncertavo daugelyje pasaulio šalių ir vadovavo iki orkestro likvidavimo (2004 m.). Nuo 1989 m. Leningrado (dab. Sankt Peterburgas) valstybinio Ermitažo orkestro „Camerata Sankt Peterburg“ vadovas. Nuo 2004 m. kamerinio orkestro „Maskvos virtuozai“ kviestinis dirigentas. 2005 m. Lietuvos Baltijos kamerinio orkestro vadovas.
Dirigavo daugelio šalių orkestrams, daugelio tarptautinių konkursų žiuri narys. Nuo 1966 m. Naujamečių koncertų Lietuvoje, „Nakties serenadų“ Palangos Tiškevičiaus rūmų rozarijuje, kamerinės muzikos festivalio Vilniuje, S. Sondeckio festivalio Šiauliuose iniciatorius ir vadovas. 2010 m. jo vardu pavadinta Šiaulių konservatorija.
Nuo 2004 m. LSDS narys.
Kauno Veršvų gimnazija

Istorija

Pažangesnieji Veršvų kaimo valstiečiai Petras, Bronius, Antanas Mikšos ir kiti, bijodami, kad kaimo vaikai nemokės gerai kalbėti nei lietuviškai, nei lenkiškai 1919 m. kreipėsi į Švietimo ministeriją prašydami atidaryti pradžios mokyklą, kurioje būtų mokoma lietuvių kalba. Ministerija prašymą patenkino ir 1919 m. spalio mėn. buvo atidaryta Veršvų pradinė mokykla. Mokykla įsikūrė Kazio Priešegalavičiaus namuose išnuomotame 15 m² kambarėlyje. 1926–1937 m. mokykla išaugo iki 6 skyrių su 150 mokinių. Mokykloje buvo įsteigta biblioteka, kurioje buvo 600 knygų.
Po Antrojo pasaulinio karo pradinė mokykla reorganizuota į progimnaziją, 1949 m. progimnazija pavadinta 7-tąja septynmete mokykla, 1952 m. Švietimo ministerijos įsakymu septynmetė mokykla performuota į 18-ą vidurinę mokyklą. 1959 m. pastatytas dabartinis 4 aukštų, 1040 vietų mokyklos pastatas Mūšos g. 6, atsirado galimybės plačiau vystyti meno saviveiklą, sportą, įvairių būrelių veiklą. Mokykla vis augo, 1969 m. joje dirbo 72 mokytojai, mokėsi 1437 mokiniai. Mokykla dirbo dviem pamainomis. Joje mokėsi ir Romas Kalanta, bet neišlaikęs keleto egzaminų, perėjo į vakarinę mokyklą. Nuo 1978 m. mokinių skaičius pradėjo mažėti, nes nemažai rajono gyventojų išsikėlė gyventi į naujuosius Kalniečių ir Šilainių mikrorajonus.
1980 m. mokykloje įvestas fakultatyvinis anglų, vokiečių kalbų, namų ruošos mokymas. 1989 m., prasidėjus Atgimimui Lietuvoje, mokykla tapo Veršvų vidurine mokykla, įsteigta mokyklos vėliava, kurioje aukso spalvos fone išsiuvinėta knyga, mokslo ir žinių simbolis Veršvų piliakalnio papėdėje, apšviesta saulės. Atkurtas mokyklos istorijos-kraštotyros muziejus, atspindintis mokyklos praeitį ir dabartį. 1990 m. įvestas sustiprintas anglų kalbų mokymas nuo antros klasės. Nuo 1992 m. mokykla turi filialą, kuriame mokosi pradinių klasių mokiniai. 1997 m., po 4 metų pertraukos, mokykloje mokosi Kauno miesto sporto mokyklos specializuota futbolininkų klasė. 1998 m. įvestas sustiprintas matematikos mokymas nuo 9 klasės. 2001 m. įkurtas informacinis centras, įvestas kryptingas muzikinis ugdymas nuo 1 klasės. Nuo 2010 metų Veršvų mokyklai priklauso Romainių pradinė mokykla. 2012-2013 metais pamokos vyko ir prijungtos Vilijampolės pagrindinės mokyklos pastate. Nuo 2017 m. vidurinė mokykla akredituojama į gimnaziją.
Jamaikos herbas

Jamaikos herbas – sidabriniame herbo skyde raudonas kryžius. Jame penki auksiniai ananasai. Virš skydo auksinis heraldinis šalmas su auksine mantija sidabriniu vidumi, virš jo – šalmo papuošalas – tupintis ant rąsto Jamaikos krokodilas. Skydą prilaiko skydininkai – moteris su krepšiu ananasų yra dešinėje (priekinėje) skydo pusėje ir vyras su ietimi – kairėje. Herbo papėdėje rausva juosta su devizu Out of Many, One People.

Simbolika

Visi herbo simboliai atstovauja skirtingoms Jamaikos gyvenimo sritims: ananasai – vietiniai vaisiai, Taino genties žmonės – pirmieji gyventojai, o krokodilas – vietinis roplys. Karališkojo šalmo panaudojimas herbe simbolizuoja išskirtinę malonę, gautą iš Anglijos.
Borisas Šreiberis

Borisas Šreiberis (rus. Шрейбер Борис Иосифович, 1904 m. gruodžio 25 d. Kelcuose, Lenkija – 1979 m. gruodžio 9 d.) – tarybinis kino režisierius, kurį laiką dirbęs Lietuvos kino studijoje.

Biografija

1921 m. baigė Rostovo filharmonijos dramos mokyklą, 1926 m. – B. Čaikovskio vardo kino meno mokyklą. 1920–1921 m. buvo aktorius Rostovo A. Lunačarskio dramos teatre, vėliau – kino studijos „Sovkino“ aktorius, scenaristas. 1929-1941 m. buvo režisierius Leningrado kino fabrike „Belgoskino“. Dalyvavo Antrajame pasauliniame kare. 1945–1948 m. dirbo kino studijos „Lenfilm“ režisieriumi.
1948–1957 m. dirbo Lietuvos kino studijoje. Režisavo kino filmus „Tiltas“ (1956 m.), „Kai susilieja upės“ (1961 m.), buvo filmo „Julius Janonis“ (1959 m.) meno vadovas.
Nuo 1957 m. dirbo kino studijoje „Belarusfilm“.