Senosios Įpilties piliakalnis

Piliakalnis

Įrengtas aukštumos kyšulyje, įsiterpiančiame į Įpilties upelio vingį, kuris puslankiu supa piliakalnį iš šiaurės rytų, rytų ir pietų pusių. Šlaitai statūs, 6–10 m aukščio. Aikštelė ovali, pilga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 60×40 m dydžio. Ją žiedu juosia pylimas, kuris šiaurės vakarų pusėje, nuo aukštumos 8–10 m aukščio ir 36–40 m pločio, o nuo tvenkinio pusės – 3 m aukščio ir 15 m pločio. Pylimo kauburiu eina iki 3,3 m pločio ir 0,6 m gylio griovys. Pylimo vakarinėje dalyje yra įvažiavimo į pilį vieta, o rytinėje dalyje link upės vedančio išėjimo vieta.
Aikštelė ir pylimai dirvonuoja, šlaitai apauga medžiais, rytinėje dalyje apardyti bebrų urvų.
Į šiaurę – šiaurės vakarus nuo piliakalnio 5 ha plote plyti papėdės gyvenvietė. Ji nenaudojama, dirvonuoja. Pietinęje dalyje šalia piliakalnio stovi dekoratyvinė skulptūra „Kuršis“ (autorius Raimundas Puškorius), pastatyta 2003 m. minint Įpilties vardo pirmo paminėjimo 750 metines. Vakarinėje gyvenvietės dalyje 2007 m. įrengta skulptūrinė kompozicija „Alka“ (dailininkė Ieva Vasauskienė, architektas Alfredas Gytis Tiškus). Gyvenvietės vakarinėje papėdėje stovi informacinis stendas.

Tyrimai

Pirmą kartą archeologinėje literatūroje Senosios Įpilties piliakalnis paminėtas 1899 m. Fiodoro Pokrovskio išleistame „Kauno gubernijos archeologiniame atlase“, antrąkart – Petro Tarasenkos 1928 m. išleistoje „Lietuvos archeologijos medžiagoje“.
Piliakalnį 1933–1934 m. tyrinėjo generolas Vladas Nagevičius (Vytauto Didžiojo karo muziejus), 1998 m. piliakalnio su gyvenviete žvalgomuosius archeologinius tyrimus atliko Romas Jarockis (Lietuvos istorijos institutas), 2003 ir 2007 m. gyvenvietę žvalgė Julius Kanarskas (Kretingos muziejus).
1933–1934 m. ištirtas apie 1000 m² plotas, padarytas skersinis abiejų pylimų pjūvis ir tyrinėta pilies aikštelė. Aikštelėje rasta lipdytos ir žiestos keramikos, geležinių strėlių antgalių, sidabrinis ilgasis. Pylime fiksuoti 8 pagrindiniai jo tvirtinimo etapai. Pirmasis pylimas buvo sukrautas iš stambių akmenų, 1,5 m aukščio, 2,5 m pločio. Vėliau jis buvo aukštinamas ir plečiamas į išorę, užpilant molio sluoksnį. Supiltas gruntas buvo tvirtintas medžių rąstais, pylimo paviršius grįstas akmenimis. Pilies vartus sudarė vakarinėje piliakalnio dalyje tarp pylimų įrengtas 8 m ilgio, 3 m pločio, 1,8 m aukščio tunelis su ąžuolinių stulpų sienomis, 25-40 cm skersmens rąstų lubomis, akmenimis išgrįstu grindiniu. Sudegę vartai buvo užversti ir viršuje įrengti nauji.
1998 m. ištirtas 6 m² plotas, išgręžti 54 gręžiniai. Nustatyta, kad piliakalnio aikštelėje kultūrinio sluoksnio yra apie 1 m, o papėdės gyvenvietėje – 0,4 m storio. Rasta lipdytos ir žiestos keramikos, geležinio dirbinio ir žalvarinio smeigtuko dalys, sudegusų grūdų.
2003 ir 2007 m. papėdės gyvenvietėje ištirtas 4 m² plotas, aptikta sunaikinto kultūrinio sluoksnio pėdsakų, šlako, II tūkstantmečio pradžios lipdytos ir XVI–XVIII a. žiestos keramikos.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia – XIII a. viduriu. Nuo XI a. naudotas kaip tvirtovė.

Aplinkiniai piliakalniai

Gruobinios pilis 45 km
Senosios Įpilties II piliakalnis 2 kmKalvių piliakalnis 13 kmApuolės piliakalnis 35 km
Daukšių piliakalnis 20 km
Senosios Įpilties III piliakalnisLaivių piliakalnis 23 kmNagarbos piliakalnis 20 kmKurmaičių piliakalnis 21 km
Kačaičių piliakalnis 32 kmAuksūdžio piliakalnis 7 km
Imbarės piliakalnis 22 km
Kartenos piliakalnis 27,5 km