google/wiki40b huggingface dataset:
Chaimas Hercogas

Biografija

Studijavo Veslio koledže Dubline, tačiau 1935 m. išvažiavo į Palestiną ir 1936–1938 m. tarnavo Haganah daliniuose, kovojusiuose su arabais. 1938–1941 m. baigęs karinius ir teisės mokslus Britanijoje, II Pasaulinio karo metais tarnavo britų kariuomenės žvalgyboje, 1945 m. dalyvavo išlaisvinant koncentracijos stovyklų kalinius Vokietijoje.
1947–1968 m. tarnavo Izraelio armijoje, 1950–1954 m. buvo karo atašė Vašingtone, 1962 m. generolas majoras.
1967 m. Šešių dienų karo metu buvo pagrindinis Izraelio radijo komentatorius. 1975–1978 m. Izraelio pasiuntinys JTO.
1981–1983 m. Izraelio parlamento – Kneseto narys nuo Izraelio darbo partijos.
1983–1990 m. Izraelio prezidentas.
Black Biceps

Black Biceps – lietuviška muzikos grupė, susikūrusi 2013 m. Nemenčinėje.
Išgarsėjo sukūrę populiariausios 2017 m. „YouTube“ dainos „Despacito“ lietuvišką parodiją „Depozito“.
Kiaukutynas

Kiaukutynas, arba kiaukliai, kekenmedingas (iš dan. Køkkenmødding – 'virtuvės šiukšlynas') – Skandinavijos šalyse paplitę mezolito ir neolito laikotarpio gyvenviečių maisto atliekų sampilai. Daugiausia sudaryti iš valgomųjų moliuskų kriauklių, kaulų, išmatų. Tarp šiukšlių randama vertingų archeologinių radinių – keramikos, titnaginių gremžtukų, rėžtukų, grąžtų, akmeninių kirvių, kaulinių žeberklų, strėlių ir iečių antgalių, židinių liekanų, mirusiųjų kapaviečių.
Rasti kiaukutynai 50–350 m ilgio, 1–3 m aukščio. Siejami su Ertebelės kultūra. Panašių kiaukutynų aptinkama Šiaurės ir Pietų Amerikos, Australijos pakrantėse.
Palmira Jucevičienė

Palmira Jucevičienė-Mičiulytė (g. 1950 m. gruodžio 18 d. Kaune) – Lietuvos edukologė, profesorė, habilituota socialinių mokslų daktarė.

Biografija

Vyras Robertas Jucevičius. 1968–1973 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Chemijos technologijos fakultete, 1981 m. – Vilniaus universiteto aspirantūroje. 1991 m. pedagogikos mokslų daktarė. 1999 m. Lietuvos mokslų akademijos narė ekspertė.
Nuo 1973 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytoja, nuo 1999 m. Socialinių mokslų fakulteto Edukologijos instituto direktorė ir šio fakulteto Ugdymo sistemos katedros vedėja. Nuo 1992 m. profesorė. 1991–1999 m. Lietuvos mokslo tarybos narė. Stažavo 1992–1993 m. Lundo, 1996 m., 2002 m., 2003 m. Kembridžo, 1995 m. Purdue (JAV, Indianos valstija), 2000 m. Bocconi (Italija) universitetuose. Nuo 1996 m. Kembridžo universiteto Šv. Edmundo koledžo narė, nuo 2002 m. šio koledžo kviestinė profesorė.
Nuo 1994 m. mokslinio periodinio leidinio „Socialiniai mokslai“ vyr. redaktorė. Nuo 2000 m. Lietuvos edukacinių tyrimų asociacijos pirmininkė.
Frederikas Juozas Denhofas

Šeima

Vedė Lukreciją Kateriną Radvilaitę, Dominyko Mikalojaus Radvilos dukterį.
Simbolizmas

Simbolizmas (gr. symbolon 'sutartinis ženklas') – XIX a. II pusės modernistinė literatūros ir vaizduojamosios dailės srovė, susiformavusi kaip priešprieša pozityvistų racionalizmui, natūralistų tikrovės kopijavimo tendencijoms.

Simbolizmo estetika ir atstovai

Simbolizmo pradininkai prancūzų poetai Šarlis Bodleras, Polis Verlenas, Stefanas Malarmė vadovavosi idealistinės filosofijos, kurią propagavo Artūras Šopenhaueris ir Frydrichas Nyčė, nuostatomis. Jų esmė: žmogaus būties esmę galima tik nujausti, protu jos suvokti neįmanoma. Simbolistai skelbė, kad daiktuose ir gyvenimo reiškiniuose glūdinčias paslaptis gali įminti tik menas ir kad svarbiausia jo užduotis – atskleisti nematomus žmogaus ir pasaulio ryšius, o geriausia priemonė tam esąs simbolis, turintis itin didelę apibendrinamąją galią. Simbolizmas daug ką perėmė iš romantizmo. Simbolistai teigė, kad realybė yra tik paviršius, po kuriuo slypi idealusis pasaulis. Pasaulis jiems atrodė beviltiškai sumaterialėjęs ir dvasiškai užgesęs. Jie troško pakilti į amžino gėrio ir grožio pilis, mįslingais, fantastiniais vaizdais perteikdavo giluminius daiktų ryšius, ypač reikšmingu dalyku laikė intuiciją (nuojautą). Savo idėjoms ir lūkesčiams išreikšti vartojo simbolius, tokius kaip „saulė“, „aušra“, „vanduo“, „tamsa“. Simboliais tie žodžiai virsta tik konkrečiame kūrinyje ir tik tada, kai vartojami ne įprasta reikšme, o perteikia reiškinio esmę.
Tarp simbolistinių dailininkų paminėtini: Arnoldas Beklinas (1827−1901), Ferdinandas Hodleris (1853−1918), Gustavas Moro (1826−1898), Francas fon Štiukas (1863−1928). Pjeras Piuvi de Šavanas (1824−1898), Odilonas Redonas (1840−1916), Edvardas Munkas (1863−1944), Hugas Simbergas (1873−1917), Fernanas Knopfas (1858−1921), Gustavas Klimtas (1862–1918), Michailas Vrubelis (1856−1910), Maksas Klingeris (1857−1920).
Simbolizmo bruožų savo kūryboje įpynė Polis Gogenas (1848−1903), Pablas Pikasas (1881−1973), Janas Toropas (1858−1928), Akselis Galen-Kalela (1865−1931), Džovanis Segantinis (1858−1899), Džeimsas Ensoras (1860−1949), nabių grupės dailininkai.

Simbolizmas Lietuvoje

Lietuvių literatūroje simbolizmo srovė susiformavo XX a. 2 deš. pabaigoje. Simbolistai davė pradžią lietuvių filosofinei lyrikai, įvedė improvizacinį stilių. Su simbolizmu lietuvių poezijoje siejamos įvairios poetinio mąstymo kryptys – alegorizmas, abstraktusis intelektualizmas (Faustas Kirša), laisvas emocinių asociacijų srautas (Balys Sruoga), vidinis dramatizmas (Vincas Mykolaitis-Putinas), aforistiškumas (Jurgis Baltrušaitis). Simbolistai mėgo rašyti eilėraščių ciklus.

Simbolizmas Lietuvos vaizduojamojoje dailėje

Tarp Lietuvos dailininkų, kurių kūryba turėjo sąsajų su simbolizmu, yra Kazimieras Stabrauskas, Ferdinandas Ruščicas, Petras Kalpokas ir Mikalojus Konstantinas Čiurlionis. M. K. Čiurlionis pirmuosius savo simbolistinius paveikslus nutapė 1903-1905 metais ("Laidotuvių simfonija", "Tvanas", "Audra").
Davenportas

Istorija

Davenportas indėnų saukų žemėse įkurtas 1836 m. ir pavadintas Ajovos kolonizatoriaus Džordžo Davenporto (George Davenport) garbei. Miesto teisės suteiktos 1851 m. Davenportas pradėjo plėtotis 1856 m. per Misisipę pastačius geležinkelio tiltą.
Baida (Jemenas)

Istorija

Miestas senovėje vadintas Naškumu ir priklausė Šebos valstybei. Rasta archeologinių radinių. 1903 m. Jungtinė Karalystė sudarė sutartį, pagal kurią dvidešimt metų turėjo teisę kontroliuoti Al Baidą. 1934 m. tapo Adeno Protektorato dalimi. 1967 m. – 1990 m. buvo Pietų Jemeno teritorija.
Doveris

Istorija

Romėnų laikais dabartinio miesto vietoje pastatyta Dubris Portus tvirtovė. Tai buvo pagrindinė vieta, ties kuria laivai plukdydavo iš žemyno į Britaniją. Iš Doverio nutiestas romėnų kelias į Kenterberį. XII a. čia įtvirtintą uostą ir tvirtovę įsirengė normanai. Doveryje vyksta Šekspyro pjesės „Karalius Lyras“ veiksmas. Per I ir II pasaulinį karą Doveris svarbi jūrų bazė; smarkiai bombarduotas.
Kumelionys

Aplinkinės gyvenvietės

MARIJAMPOLĖ – 3 kmMeškučiai – 2,8 kmKALVARIJA – 15 kmLiudvinavas – 5,7 km
Leon Żebrowski

Biografija

Gimė 1876 m. balandžio 7 d. Pociškėje. 1903 m. baigė Peterburgo dvasinę akademiją. 1904-1917 m. dėstė Vilniaus kunigų seminarijoje. 1920-1921 m. Gardino ligoninės ir karinio garnizono kapelionas. 1922 m. išrinktas į Lenkijos senatą. Po II pasaulinio karo persikėlė į Eišiškes, o vėliau į Maišiagalą, kur ir mirė 1954 metais.
Dykumos grindinys

Dykumos grindinys (angl. Desert pavement) – dykumos paviršius, padengtas glaudžiai gulinčiais, susikabinusiais kampuotais ar apvaliais žvirgždo ar gargždo dydžio uolienų nuolaužų.
Namtokflijo nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 134,50 km², apima Mueango (Mueang), Laemsingo (Laem Sing), Khlungo (Khlung) ir Makhamo (Makham) apylinkėse, 15 km į pietryčius nuo provincijos centro Čanthaburio.

Flora ir fauna

Namtokflijo nacionaliniame parke vyrauja drėgni atogrąžų, aukštumų visžaliai ir lapuočių miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: Aquilaria crassna, garcinija (Garcinia speciosa), geltonvaisė garcinija (Garcinia cowa), baltažiedis sparnenis (Dipterocarpus turbinatus), Tailandinė šorėja, aukštoji hopėja (Hopea ferrea), Pterocymbium tinctorium  ir kt.
Parke gyvena: Indijos muntjakas, Sumatros goralas (Nemorhaedus sumatraensis), šiaurinė kiauliauodegė makaka, baltarankis gibonas, dvispalvė ratufa (Ratufa bicolor), Javinis elniukas, palminis musangas, Javos skujuotis (Manis javanica) ir kt, sutinkama daug paukščių: sidabrinis fazanas (Lophura nycthemera), žaliasis naktikovas, Haliastur indus, šikra (Accipiter badius), kryžiuotasis gyvatėdis (Spilornis cheela), Indinis vanagas (Accipiter virgatus), storasnapis žaliasis karvelis (Treron curvirostra), didysis vaisialesis karvelis (Ducula aenea), Streptopelia tranquebarica, Chalcophaps indica, raudonkrūtė žieduotoji papūga (Psittacula alexandri), Harpactes erythrocephalus, dviragis ragasnapis, Megalaima lineata ir kt.
Parke daug gėlavandenių žuvų: Neolissochilus soroides, Cirrhina julliene, Upinis ungurys (Mastacembelus armatus) ir Channa striata ir kt.
Irena Vileikienė

Biografija

1978 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, mokytoja. Šaltenių pagrindinės mokyklos direktorė, nuo 2008 m. Vaiguvos vidurinės mokyklos direktorė.
Lietuvos socialdemokratų partijos Kelmės rajono skyriaus narė, moterų socialdemokračių klubo narė. 2004 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narė, dėl pareigų atsisakė mandato.
Ugdymo įstaigų direktorių tarybos narė. Vaikai Ingrida, Egidijus.
Stiprusis saldiklis

Stiprusis saldiklis (angl. intensive sweeteners, high intensity sweetener) – saldiklis, kuris yra toks saldus, kad mažytis jo kiekis pakeičia didelius sacharozės kiekius, taip apsaugo organizmą nuo papildomų kalorijų.
Mažas stipriųjų saldiklių kiekis, reikalingas saldumui užtikrinti, kelia problemų gaminant saldžius patiekalus ar saldainius, kadangi juose paprastai naudojama daug sacharozės (cukraus), kuri suteikia patiekalui struktūrą, sulaiko drėgmę. Ši problema paprastai sprendžiama naudojant tūrinius saldiklius, kurie turi saldį, cheminę sandarą ir fizines savybes, artimas sacharozės savybėms.

Istorija

Pirmasis išrastas stiprusis saldiklis yra sacharinas, imtas gaminti 1884 m. XX a. pirmoje pusėje jis buvo naudojamas beveik vien diabetikų. Po 1950 m. didėjo saldiklių nealkoholiniams gėrimams poreikis, tad buvo kuriami nauji saldikliai. Pirmieji buvo ciklamatai, kuriuos naudojo daugiausia tik nealkoholinių gėrimų gamyboje. 1968 m. JAV buvo pagaminta 9500 tonų ciklamato, kuris pakeitė apie 300 tūkst. tonų cukraus.
Alsmerio gėlių aukcionas

Alsmerio gėlių aukcionas yra pasaulinė gėlių ir kitų augalų birža ir prekyvietė, didžiulis verslo kompleksas, užimantis 150 ha plotą. Aukcione perkamos ir parduodamos gėlės, sudaromi sandoriai, gėlės rūšiuojamos, tikrinamos ir rengiamos transportuoti visomis įmanomomis transporto rūšimis visomis pasaulio kryptimis. Niekur kitur pasaulyje neparduodama tiek daug gėlių ir augalų vienoje vietoje kaip šiame aukcione. Dėl milijardinių apyvartų Alsmerio gėlių aukcionas yra vienas iš kertinių šalies ekonomikos akmenų.
Kiekvieną dieną 5 aukciono salėse pasiūloma ir parduodama per 19 mln. skintų gėlių ir 2 mln. kitų augalų. Aukcione pardavimui nuolat siūloma mažiausiai 12 000 gėlių ir kitų augalų rūšių. Daugiausiai Alsmerio gėlių aukcione parduodama rožių ir tulpių. Vidutinės pardavimų apimtys per 1 dieną siekia 1 740 mln. vienetų rožių ir 600 mln. vienetų tulpių.
Iš visų kiekvieną dieną aukcione parduodamų gėlių ir kitų augalų apie 85 % eksportuojama tą pačią dieną. Dauguma jų keliauja 1,500 km spinduliu – į Vokietiją, Angliją, Italiją, Ispaniją, Rusiją ar Rytų Europą. Beveik 10 % gėlių iškeliauja į Jungtines Valstijas. Užsienietiškos gėlės ir augalai taip pat tiekiami Alsmerio aukcionui. Pagrindinės šalys tiekėjos yra Izraelis, Kenija, Uganda, taip pat kai kurios Europos šalys – Prancūzija ir Danija. Pardavėjai ir transportuotojai garantuoja, kad visos siuntos iš Alsmerio bet kuriuos pasaulio kampelius pasieks maždaug per 24 valandas.
Lietuva (laikraštis)

Istorija

Įsteigė ir leido spaustuvė „Viltis“. Išėjo 125 numeriai. Tiražas apie 30 000 egz.
Redakcijoje dirbo Alis Balbierius, Leonas Braziulis, Vladas Klevinskas, G. Butkus, J. Butkevičienė, Jonas Čekuolis, Ričardas Dailidė, Virginijus Kizas, Rimantas Lazdynas, Saulius Pečiulis, V. Puteikis, Česlovas Skaržinskas, Adolfas Strakšys, A. Šimkuvienė, Aloyzas Urbonas, Leonardas Valaitis.
Vyr. redaktoriai: Rimantas Šlajus, Adolfas Uža.
Makaronai

Kilmė ir istorija

Dėl makaronų kilmės ginčijasi daugelis šalių, ypač kinai, italai ir arabai. Nėra įrodytas tradicijų perdavimas, tačiau seniausi makaronų pavyzdžiai atrasti Kinijoje. Manoma, jog jiems apie 4000 metų. Visgi skirtingose šalyse makaronų gamyba ir vartojimas susijęs su skirtinga maisto kultūra.
Manoma, kad makaronai atsirado senovės Kinijoje. Iki kviečiams patenkant į Kiniją, buvo naudojami sorų miltai, o vėliau daugiausiai juos pakeitė kvietiniai miltai. Lakštiniams plintant į kitas šalis, pradėti naudoti kiti įvairūs produktai: ryžių, grikių, pupuolių miltai, krakmolas. Visa tai nulėmė didžiulę lakštinių įvairovę.
Ilgainiui lakštinių vartojimui nebelėmė Kinų kultūros (Sinosfera) įtaka. Jų gamybos tradicijos persikėlė į Tibetą (thugpa), Pietryčių ir Vidurinę Aziją (lagman).
į Italiją lakštiniai greičiausiai atkeliavo XIII amžiuje ir lėmė daugybės europietiškų makaronų rūšių atsiradimą.
Kai kurių tvirtimu, kad makaronams vardą suteikė kardinolas, kuris, pirmą kartą juos pamatęs ant savo stalo, sušuko: O, ma karoni (o, kaip malonu). Kiti pasakoja, kad senovės graikai savo susižavėjimą tuo, kas jiems nepaprastai patikdavo, išreikšdavo vienu žodžiu maccherone. Yra dar vienas tvirtinimas, kad Markas Polas parsivežęs iš Kinijos kaip suvenyrą plonų ryžių tešlos lazdelių. Literatūroje makaronai pirmą kartą minimi Dekamerone. Bokačas labai nustebo, kad jau XIV amžiuje viename kaime virė makaronus ir raviolius.

Vartojimas

Bet kokios rūšies makaronų gaminius galima dėti tik į verdantį vandenį, nes kitaip jie pasidarys lipnūs ir ištiš. Verdami tik stipriai verdančiame vandenyje, paskui, kol dar kietoki, išpilami į sietą, apliejami verdančiu vandeniu, jam nutekėjus, tuojau pat išdėliojami į lėkštes ir apipilami kokiu nors padažu, pavyzdžiui, pomidorų salsa (Salsa di pomodoro).
DNB ASA

Istorija

2005 m. didžiausia Norvegijos finansinė institucija DnB NOR Bank ASA kartu su didžiausiu Šiaurės Vokietijos banku NORD/LB įsteigė naują banką Baltijos jūros regionui – Bank DnB NORD A/S.   Dukterinė bendrovė Bank DnB NORD veiklą pradėjo 2006 m. sausį, ir sutelkė steigėjų veiklą Danijoje, Suomijoje, Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Lenkijoje. Banko pagrindinė buveinė įsikūrusi Kopenhagoje, Danijoje. Iš veiklos pasitraukus NORD/LB, vienintele banko savininke liko DnB NOR ASA. 2011 m. lapkričio 11 d. kartu su motinine bendrove bankas pakeitė pavadinimą į Bank DNB A/S. Šiuo metu Bank DNB A/S yra pagrindinis dukterinių bankų Lenkijoje, Lietuvoje, Latvijoje ir Estijoje. Lietuvoje dukterinis bankas vadinosi „DNB banku“. 2017 m. Lietuvoje „Nordea“ padalinys susijungė su banku DNB ir tapo „Luminor“.
Airiškas vynas

Airiškas vynas – vynas, gaminamas Airijoje iš Airijoje augintų vynuogių. Tokį vyną gamina nedaug Airijoje esančių vynuogynų ir vyno daryklų, kurių dauguma yra Korko grafystėje. Laske irgi gaminamas vynas, vadinamas „Lusca“.
Airija yra Europos Komisijos oficialiai pripažinta kaip vyną gaminanti šalis. Vynuogynai Blackwater Valley Vineyard (Malovas), Longueville House (Malovas), West Waterford Vineyard (Cappoquin, Voterfordo grafystė) ir Thomas Walk Vineyard (Kinseilis) gamina vyną, nors yra išsidėstę šiauriau įprastinių vynmedžio auginimo rajonų.

Istorija

Nors airiški vynuogynai ir airiškas vynas yra naujas dalykas, egzistuojantis paskutinius dešimtmečius, yra istorinių duomenų, kad jau senovėje buvo bandoma auginti vynuoges vyno gamybai. Pvz., V a. cistercijų vienuolyno Kilkenio grafystėje vienuoliai buvo pasodinę vynuogyną. Jais buvo pasekę kiti vienuolynai ir taip pat gamino vyną.
Avitas

Mirtis

Avito mirties priežastys 457 m. neaiškios. Jam kėlė grėsmę tai, kad kai kurios Romos imperijos sritys jį laikė teisėtu imperatoriumi net po nuvertimo. Pavyzdžiui, to meto Ispanijos istorikas Hydacijus 457 m. laikė trečiaisiais Avito valdymo metais. Be to Sidonijus Apolinaris passakoja apie coup d’etat Galijoje, organizuotą Marcelo, tikriausiai turėjusį sugrąžinti Avitą į sostą.
Avitas sužinojo, kad Romos senatas paskelbė jam mirties bausmę ir bandė bėgti į Galiją. Oficiali kelionės priežastis buvo nugabenti aukas Švento Juliano bazilikai Alvernijoje, jo gimtinėje. Gregoras Turietis teigia, kad Avitas mirė kelionėje. Pagal kitus šaltinius jį nužudė Majorianas ir Ricimeras, numarino badu ar pasmaugė. Jis buvo palaidotas šalia Švento Juliano kapo.
Balandžio 19

Vardadieniai

Aistė – Eirimas – Laisvūnas – Laisvūnė – Leonas – Leontina – Nogailė – Putrimas – Simonas
Skaudvilės atodanga

Skaudvilės atodanga - Ančios upės suformuotas skardis (atodanga) šiauriau Skaudvilės miesto, Tauragės rajone, 25 km nuo Ančios žiočių. Aukštis viršija 20 metrų. Į šiaurės rytus nuo atodangos stūkso du Ivangėnų piliakalniai. Atodanga lengvai pasiekiama nuo kelio A12, taip pat važiuojant senąja atkarpa tiesiai per Skaudvilės miesto centrą.
0 m.

0 m. – neegzistuojantys metai tiek plačiausiai naudojamame Grigaliaus kalendoriuje, tiek jo pirmtake Julijaus kalendoriuje. Šiuose kalendoriuose po pirmų metų prieš mūsų erą iš karto ėjo 1 m. mūsų eroje. 0 m. egzistuoja tarptautiniame su datomis ir laiku susijusių duomenų apsikeitimo standarte ISO 8601:2004, visuose budistų ir senovės indų kalendoriuose. Astronomijoje naudojama metų numeravimo sistema, kurioje Julijaus kalendoriaus 1 metus prieš mūsų erą atitinka 0 metai, 2 m. pr. m. e. žymimi skaičiumi „- 1“ ir t. t.
Dėl 0 m. nebuvimo kartais painiojamos dešimtmečių, amžių bei tūkstantmečių ribos. Pavyzdžiui, kiekvienas dešimtmetis prasideda metais, kurių paskutinis skaitmuo yra 1, o ne 0. Trečias tūkstantmetis pagal Grigaliaus kalendorių prasidėjo 2001 m. sausio 1 d., o ne 2000 m. sausio 1 d., kada taip pat daug žmonių šventė tūkstantmečio pradžią. Taip yra todėl, kad pagal Grigaliaus kalendorių pirmas amžius prasidėjo 1 m., o ne 0 m., kurių pagal šį kalendorių iš viso nebuvo.
Škotijos nepriklausomybės referendumas

2014 m. Škotijos nepriklausomybės referendumas – referendumas, vykęs 2014 m. rugsėjo 18 d. dėl galimo Škotijos atsiskyrimo nuo Jungtinės Karalystės.
Referendumo klausimas buvo: „Ar Škotija turi būti nepriklausoma šalis?“ (angl. Should Scotland be an independent country?), į kurį reikėjo atsakyti „taip“ arba „ne“. Pats referendumas paskelbtas dar 2013 m. kovo 21 d. Jei referendume balsuotojai būtų nusprendę, kad Škotijai verčiau atsiskirti nuo JK, Škotijos nepriklausomybę būtų buvę galima paskelbti 2016 m.
Referendumas nusprendė, kad Škotija išlieka JK sudėtyje. Iš viso referendume dalyvavo 4 283 392 asmenys (84,59 %). Iš jų 44,70 % pasisakė už šalies nepriklausomybę, 55,30 % – prieš.

Prognozės

Potencialių balsuotojų apklausos iki 2014 m. rugpjūčio rodė „prieš“ stovyklos persvarą. Rugsėjo mėnesį ketinančių balsuoti „už“ procentas padidėjo. Artėjant rinkimų dienai atliktos apklausos parodė, kad skirtumas tarp balsavusiųjų „prieš“ ir „už“ sumažėjo iki 4 %, o tai apytikriai buvo lygu neapsisprendusiųjų balsuotojų proporcijai.
Benas Lainas (Dingę)

Iki atvykimo į salą

Bendžaminas Lainusas visiems tvirtino esąs gimęs saloje ir joje gyvenęs visą savo gyvenimą, tačiau jis iš tikrųjų gimė Jungtinėse Valstijose, 51 km nuo Portlando Oregone; nežinomais metais, gruodžio 17 dieną, Rodžerio ir Emilės Lainusų šeimoje. Emilė laukėsi septintą mėnesį ir netikėtai pradėjo gimdyti vaikščiodama miške, ji vėliau dėl komplikacijų mirė. Beno tėvui sunkiai sekėsi susirasti darbą ir jam jį pasiūlė Horacijus Gudspidas, padėjęs Rodžeriui kai gimė sūnus.
Pirmasis Sudano pilietinis karas

Konflikto eiga

Iki 1946 m. Didžiosios Britanijos ir Egipto vyriausybės Sudano šiaurinę ir pietinę teritorijas administravo kaip skirtingas teritorijas. Tačiau nuo tų metų kaip britų administravimo strategijos Viduriniuosiuose Rytuose pasekmė buvo šių teritorijų sujungimas į vieną administracinį vienetą.
Tai buvo padaryta be konsultacijų su pietinio Sudano gyventojais, o jie tam labai prieštaravo. Šiaurės Sudane daugiausiai gyvena Arabai, kurie išpažįsta islamą, o pietuose vyrauja animizmas ir krikščionybė.
Įtampa dar labiau padidėjo, kai 1956 m. sausio 1 d. Sudanui buvo suteikta nepriklausomybė. Tai iššaukė konflikto tarp šiaurės ir pietų Sudano gyventojų pradžią.
Prie pietų Sudano pusės kovų prisidėjo Sudano gynybos pajėgos, Anyanya ir Pietų Sudano išsilaisvinimo judėjimai.
Konfliktas truko 17 metų, kurio metu žuvo apie 500 000 gyventojų. Manoma, kad tik vienas iš penkių žuvusių buvo karys.
1972 m. kovo mėnesį pasaulio bažnyčių konsulo ir visos Afrikos bažnyčių konferencijos dėka tarp kariaujančių pusių buvo pasirašyta taikos sutartis, vadinama Adis Abeba sutartimi. Jos dėka pietinio Sudano autonominiam regionui buvo suteikta autonomija.
Deja, ši sutartis buvo laikinas taikos pasiekimas ir 1983 m. prasidėjo Antrasis Sudano pilietinis karas.
Akarajaus kalnai

Akarajaus kalnai (angl. Acarai Mountains, portug. Serra Acaraí) – Gvianos plokščiakalnyje esantis kalnų masyvas. Iškilęs pietų Gajanoje, Brazilijos pasienyje. Tai vienas iš keturių pagrindinių Gajanos kalnų masyvų. Rytuose pereina į Tumuk Humuko kalnus, kurie driekiasi per Surinamą ir Prancūzų Gvianą. Akarajaus kalnų aukščiausia vieta – 1009 m aukščio bevardis kalnas. Kalnuose prasideda Koranteino ir Esekvibo upės. Dengia tropinės džiunglės.
Akarajaus kalnuose gyvena indėnai vaivajai.
Šeimyna

Vaikų globa

Vaiko globa, auklėjimas ir priežiūra užtikrinama šeimos aplinkoje, kurioje jis galėtų augti, vystytis ir tobulėti, atsižvelgiant į jo amžių, sveikatos ir išsivystymo būklę. Globojamas vaikas šeimynoje turi teisę turėti tinkamas buitines ir higienines sąlygas, gauti informaciją apie biologinius tėvus bei artimus giminaičius. Globojamas vaikas visiškai paruošiamas savarankiškam gyvenimui šeimoje ir visuomenėje. Šeimynos veiklą prižiūri, kontroliuoja, teikia pagalbą vietos savivaldybės Vaiko teisių apsaugos tarnyba (VTAT).
Šeimynoje įkurdinami tokie vaikai, kuriems gali būti steigiama arba jau yra įsteigta laikinoji arba nuolatinė vaiko globa. Globoti vaiką, likusį be tėvų globos, pasiūlo VTAT arba šeimyna pati kreipiasi, prašydama leisti globoti vaiką. Šeimynos tėvai yra priskiriami socialinių darbuotojų kategorijai. Šeimyna turi savo nuostatus, antspaudą ir sąskaitą banke. Ji gali gauti finansavimą iš valstybės ar savivaldybės biudžeto, kitų valstybinių institucijų ir nevyriausybinių bei užsienio organizacijų ar pavienių asmenų paramą, kuri apskaitoma pagal labdaros gavimo įstatymą.

Lietuvoje

2010 m. pradžioje šeimynose buvo globojami 303 vaikai. 2011 m. pradžioje 26 savivaldybėse veikė 47 šeimynos ir jos globojo 371 likusį be tėvų globos vaiką.
Aistros vaisiai (filmas)

Turinys

Vienišas tėvas Arminas, atlikęs tyrimus, sužino esąs nevaisingas. Jo 14-mečio sūnaus Bo motina Monika mirė prieš 9 metus, tačiau jis nusprendžia bet kokia kaina sužinoti, kas yra tirasis vaiko tėvas. Jo antroji žmona Elena, kuri buvo gera Monikos draugė, žino, kas tikrasis tėvas, tačiau Arminas apie tai nežino. Jo bandymai sužinoti tiesą griauna santykius tiek su antrąja žmona, tiek su sūnumi, tačiau Arminas nesiliauja, kol neapsikentusi Eleną atskleidžai tiesą – tikrasis Bo tėvas yra itin artimas žmogus...
Kostas Jagminas

Kostas Jagminas (1868 m. vasario 13 d. Balčiai prie Vainuto – 1896 m. gruodžio 1 d. Merkinė) – Lietuvos kunigas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas.

Biografija

Kilęs iš bajorų. Baigė Vilniaus kunigų seminariją, 1889 m. kunigas. 1889–1890 m. Vilniaus katedros vikaras, 1890–1894 m. Merkinės vikaras, vėliau klebonas. Merkinės bažnyčioje ėmė giedoti ir sakyti pamokslus lietuvių kalba. Organizavo draudžiamosios lietuvių spaudos gabenimą iš Prūsijos ir platinimą. Manoma, spaudos parūpindavo ir persiųsdavo į Merkinę jo sesuo, Valerija Jagminaitė (Jokubauskienė), gyvenusi tėviškėje Balčiuose, prie pat Prūsijos sienos, atgabendavo knygnešys Juozas Kancleris. Sutelkė apylinkių spaudos platintojus ir daraktorius, jų padedamas iš žmonių rinko lenkiškas maldaknyges, keitė jas lietuviškomis. Už lietuvišką veiklą Merkinės klebono buvo skundžiamas bažnytinei vadovybei ir policijai. Pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.