google/wiki40b huggingface dataset:
Zvi Yehuda Kook

Biografija

Gimė 1891 m. balandžio 23 d. Žeimelyje. Tėvas Abraham Isaac Kook buvo pirmasis Palestinos aškenazių rabinas, 1896 m. su šeima persikraustė į Bauskę. 1904 m. su šeima emigravo į Palestiną, kur jo tėvas tapo Jafos rabinu. 1906 m. pradėjo mokytis Jeruzalės ješivoje. 1910 m. spausdino savo tėvo knygas. Siekdamas dar labiau gilintis į religijos studijas išvyko mokytis į Halberštato ješivą Vokietijos imperijoje. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, suimtas kaip priešiškos Rusijos imperijos pilietis, tačiau buvo greitai paleistas ir išvyko į Šveicariją, kur dėl karo buvo įstrigęs jo tėvas. 1920 m. grįžo į Palestiną ir pradėjo mokyti Netzakh Israel mokykloje. Po metų išvyko į Europą, kur propagavo savo tėvo religines idėjas. 1922 m. Varšuvoje susituokė su Chava Lea Hutner. Grįžęs į Palestiną nuo 1923 m. buvo Mercaz HaRav ješivos direktorius, o nuo 1952 m. roš ješiva. Po Šešių dienų karo 1967 m. buvo vienas iš tų žmonių, kurie skatino Izraelio valdžią pradėti naujakurių statybas Gazos ruože ir Vakarų Krante, siuntė savo studentus statyti namų. Mirė 1982 m. kovo 9 d. Jeruzalėje.
1993 m. Brazilijos Grand Prix

1993 m. Brazilijos Grand Prix buvo Formulės 1 lenktynės, rengtos Interlagos trasoje kovo 28 dieną, 1993 metais. Tai buvo antrasis etapas 1993 m. Formulės 1 sezone.
Sėjos baras

Istorija

Leido bendrovė „Dirva“. Tiražas 2000 egz.
Rašė kultūros istorijos, vaikų ir jaunimo literatūros, knygų leidybos ir prekybos, periodinės spaudos klausimais.
Redagavo Adomas Dundzila.
Lietuvių enciklopedijos leidykla

Lietuvių enciklopedijos leidykla – JAV lietuvių leidykla, 1953–1987 m. veikusi JAV Bostono mieste.

Istorija

Lietuvių enciklopedijos leidyklą įkūrė ir išlaikė leidėjas Juozas Kapočius naujai lietuviškai enciklopedijai leisti. Leidykla išleido lietuvių išeivijos parengtas enciklopedijas lietuvių ir anglų kalbomis, leido lietuvių išeivijos rašytojų poezijos ir prozos knygas, istorinius leidinius.
Eduardas Romaniuta

Biografija

Eduardas Romaniuta gimė 1992 m. spalio 23 d. Ternopilyje. Nuo mažens tėvai pastebėjo sūnaus vokalinius sugebėjimus ir nusprendė, kad vaikas turėtų rimtai mokytis muzikos. Būdamas ketverių metų, muzikos mokykloje pradėjo mokytis vokalo. Kiek vėliau ten pat Eduardas mokėsi groti smuiku.
Dainininkas yra pelnęs daug vietinių ir tarptautinių muzikos konkursų apdovanojimų. Eduardas kelis kartus dalyvavo Ukrainos nacionalinėse atrankose, tačiau ten nesulaukė pripažinimo.
2015 m. vasario 28 d. Eduardas su kūriniu „I Want Your Love“ laimėjo Moldovos nacionalinį finalą ir išrinktas šios šalies atstovu 2015 m. „Eurovizijoje“ Austrijoje. Dainos „I Want Your Love“ muziką sukūrė švedas Erik Lewander, o tekstą paruošė australietė Hayley Aitken ir britas Tom Andrews.
Juozas Stasinas

Biografija

Nuo 1945 m. lankė Okslindžių pradinę mokyklą, baigė Šilutės darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1964 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo žurnalisto specialybę. 1963–1966 m. Gamtos apsaugos komiteto prie LSSR MT vyr. inspektorius gamtos apsaugos propagandai 1966–1991 m. Lietuvos gamtos apsaugos draugijos respublikinės tarybos pirmininko pavaduotojas, žurnalo „Mūsų gamta“ redakcinės kolegijos narys.
Nuo 1989 m. laikraščio „Tėviškės gamta“ steigėjas, redaktorius, vyr. redaktorius, leidyklos „ABO“ įkūrėjas , Vaižganto Lietuvai pagražinti draugijos atkūrėjas1995 m. ir pirmosios valdybos pirmininko pavaduotojas. 2005 m. Lietuvos gamtos bičiulių asociacijos steigėjas ir valdybos pirmininkas, Lietuvos žurnalistų sąjungos, Meno kūrėjų asociacijos, Lietuvos žuvininkų sąjungos valdybos, Šilalės kraštiečių draugijos Vilniuje tarybos narys.  Daugiausia rašo gamtosaugos, ekologijos, ekologinės kultūros ugdymo temomis, parengė vienas ar su kitais autoriais per 10 knygų, brošiūrų, atspausdino per 200 straipsnių.
Birželio 29

Vardadieniai

Benita – Benitas – Benius – Giedrimė – Manta – Mantigirdas – Paulė – Paulius – Petras – Petrė – Povilas – Svirkanta – Svirkantas – Svirkantė – Svirmantas – Svirmantė.
Pasaulinė humanitarų diena

Pasaulinė humanitarų diena skirta pagerbti ir paminėti visus humanitarinės pagalbos darbuotojus bei netekusius gyvybių dirbant humanitarinėse misijoje. Ši diena pagal Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliuciją kiekvienais metais minima rugpjūčio 19 dieną.
Šią dieną paminėti paskatino 2003 m. rugpjūčio 19 d. įvykę Canal viešbučio sprogimai Bagdade. Jų metu žuvo 22 žmonės, tarp kurių buvo specialus JT pasiuntinys Irake Sérgio Vieira de Mello. Taip pat virš 100 žmonių buvo sužeista.
Plieno Brolija

Plieno Brolija (ang. Brotherhood of Steel) – fiktyvi organizacija Fallout žaidimų pasaulyje.
Plieno Brolija siekia surinkti išsaugoti po branduolinio karo dar likusias technologijas bei taip pat – naujas technologijas. Ji yra organizuota kariuomenės pavyzdžiu, egzistuoja narių laipsniai.
Ji buvo įkurta 2076 metais iš ekspedicijos, pasiųstos į Mariposos karinę bazę. Kai ekspedicijos kareiviai atrado, kad joje mokslininkai eksperimentuoja su žmonėmis naudodami Priverstinės evoliucijos virusą, būrys išžudė visus tyrinėtojus ir per radiją paskelbė apie savo dezertyravimą. Po kelių dienų prasidėjo didysis branduolinis karas.
Fallout 3 dalyje Plieno brolija kovoja su Anklavu, kuris trukdo įgyvendinti Grynumo projektą.
Adolfas Lukošaitis

Biografija

1922 m. su tėvais grįžo į Lietuvą. Baigė Raseinių gimnaziją, 1934 m. baigė statybos inžineriją Vytauto Didžiojo universitete.
1934–1937 m. Marijampolės apskrities inžinierius. 1934–1940 m. vertėsi privačia praktika. 1940–1941 m. Pramonės statybos projektavimo instituto projektavimo grupės vadovas. 1941–1944 m. bendrovės „Pienocentras“ techninio skyriaus vedėjas.
1944–1950 m. Vytauto Didžiojo universiteto (1946–1950 m. Kauno universitetas) dėstytojas. 1958 m. baigė TSRS architektūros akademiją Maskvoje, architektūros mokslų kandidatas. 1951–1970 m. Kauno politechnikos instituto, 1971–1992 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1971–1974 m. Architektūros katedros vedėjas; nuo 1976 m. profesorius.
Mokiniai: Juozas Baršauskas, Vytautas Kasputis, Zigmantas Liandzbergis, Algimantas Miškinis, Kęstutis Pempė, Jurgis Vanagas. 
1946–1954 m. LTSR architektų sąjungos valdybos pirmininkas. 1965 m. LTSR nusipelnęs statybininkas.
Kūrybai būdinga funkcinė ir meninė dermė, aiški, ritmiška, pastato paskirtį atitinkanti, fasadų skaidymo sistema, racionali konstrukcija.
Pedro Almodóvar

Pedras Almodovaras (isp. Pedro Almodóvar Caballero; g. 1949 m. rugsėjo 24 d. Siudad Realio apylinkėse) – garsus Ispanijos režisierius, dviejų Oskarų laureatas. Nuo 1980 m. sukūrė, vaidino ar režisavo 30 filmų. Jo filmams būdingi melodramų bruožai.
Gérard de Rooy

Gérard de Rooy (g. 1980 m. birželio 21 d.) – autosporto lenktynininkas iš Olandijos. Nuo 2002 m. sportininkas dalyvauja Dakaro ralyje sunkvežimių klasėje. 2007 m. de Rooy pelnė vieną pergalę, 2009 m. – tris, o 2012 m. tapo savo klasės nugalėtoju su Iveco sunkvežimiu. 2016 m. olandas antrą kartą tapo Dakaro ralio nugalėtoju.
Sportininko tėvas Jan de Rooy yra nugalėjęs 1987 m. Dakaro ralyje.
Naujieji Graužai

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Žmogaus papilomos viruso vakcinos

Žmogaus papildomos viruso (HPV) vakcinos – tai skiepai, apsaugantys nuo užsikrėtimo tam tikrų tipų žmogaus papilomos virusu (ŽPV). Rinkoje esančios vakcinos gali apsaugoti nuo dviejų, keturių arba devynių genotipų ŽPV. Visos vakcinos apsaugo bent nuo ŽPV 16 ir 18, kurie kelia didžiausią gimdos kaklelio vėžio pavojų. Manoma, kad vakcinos gali apsaugoti nuo 70 % gimdos kaklelio vėžio, 80 % išangės vėžio, 60 % makšties vėžio, 40 % vulvos vėžio atvejų ir galbūt nuo tam tikros rūšies burnos vėžio. Vakcinos taip pat apsaugo nuo tam tikrų lyties organų karpų, šiuo atžvilgiu geresnę apsaugą teikia vakcinos prieš 4 ir 9 genotipų ŽPV.

Rekomendacijos

Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja ŽPV vakcinas kartu su kitomis profilaktinėmis priemonėmis įtraukti į profilaktinių skiepijimų planą šalyse, kurios gali tai sau leisti. Reikia skiepyti dviem arba trimis dozėmis, atsižvelgiant į tai, kokio amžiaus skiepijamasis asmuo. Paprastai patartina skiepyti devynerių – trylikos metų mergaites. Vakcinų apsauga trunka ne mažiau kaip aštuonerius metus. Po skiepijimo vis tiek reikia atlikti gimdos kaklelio vėžio profilaktinę patikrą. Paskiepijus didelę populiacijos dalį, naudos iš to gali turėti ir nepaskiepytieji. Jeigu virusu jau užsikrėsta, vakcinos nepadės.

Saugumas

ŽPV vakcinos labai saugios. Skausmas injekcijos vietoje kyla maždaug 80 % paskiepytųjų. Injekcijos vieta gali parausti ir patinti, paskiepytasis gali karščiuoti. Šios vakcinos sąsajos su Gijeno-Bare (Guillain-Barré) sindromu nenustatyta.

Istorija, visuomenė ir kultūra

Pirmoji ŽPV vakcina į rinką pateikta apie 2006 m. 2014 m. duomenimis, 58 šalyse ši vakcina įtraukta į profilaktinių skiepijimų planą bent mergaitėms. Ši vakcina taip pat įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro rekomenduojami pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2014 m. viena dozė didmeninės prekybos tinkle kainavo 47 JAV dolerius. Jungtinėse Amerikos Valstijose ji kainuoja daugiau nei 200 JAV dolerių. Skiepyti šia vakcina gali būti ekonomiškai veiksminga besivystančiose šalyse.
Kumetynas

Kumetynas – dvaro samdinių darbininkų, kumečių gyvenamieji namai, pirkia.

Istorija

Kumetynas priklausė dvaro sodybos kompleksui. XVIII a. pabaigoje–XX a. viduryje kumetyne buvo įkurdinami samdomi, dvaro ūkyje dirbę darbininkai – kumečiai ir jų šeimos. Samdinių apgyvendinimui dvaro sodyboje buvo pastatomas tam skirtas gyvenamasis pastatas, dvarininkas leido laikyti gyvulius, skirdavo sklypą šeimos daržui. Priklausomai nuo dvaro valdų dydžio, jam galėjo priklausyti ne vienas, o daugiau kumetynų, pvz. Jašiūnų dvare buvo 3, Pakruojo dvare – 9 kumetynai.
Kaip visuomenės sluoksnis kumečiai išnyko, Lietuvoje įsitvirtinus sovietinei valdžiai, per 1940–1941 m. žemės reformą. Kumetynai, dažnai buvę erdvūs statiniai, kolūkiniais metais buvo paversti daugiabučiais būstais.
Istoriniuose aprašymuose minėtas kumetynuose buvęs samdinių išnaudojimas, vyravęs skurdas šiais laikais kumetyno sąvokai suteikia neigiamą prasmę, siejančią su tamsiu, asocialiu gyvenimu, vargana tikrove.
Dzūkas (laikraštis)

Dzūkas – dvisavaitinis paveiksluotas dzūkų laikraštis, leistas 1927 m. Alytuje.

Istorija

Pirmasis numeris pasirodė 1927 m. gegužės 15 d. Ėjo kartą per dvi savaites. Leido Simas Radišauskas. Spausdino M. Bokšickio ir Reitborto spaustuvė Alytuje. Išleisti 6 numeriai.
Laikraštis skirtas Dzūkijos gyventojams, plačiai nušvietė Dzūkijos regiono gyvenimą, kritikavo Žemės ūkio sąjungos veiklą, polemizavo su dienraščiais.
Redagavo Vytas Vaclovas Misiūnas.
Moščino kultūra

Arealas

Moščino kultūra buvo paplitusi Rusijos Federacijos Kalugos, Oriolo ir Tulos srityse. Artima Juchnovo kultūrai.

Kultūra

Moščino kultūros žmonės gyveno nedideliuose piliakalniuose, neįtvirtintose gyvenvietėse, stulpinės konstrukcijos pastatuose su atviru židiniu. Kartais naudodavosi Okos genčių paliktomis gyvenvietėmis. Vertėsi žemdirbyste, gyvulininkyste, amatais, juvelyrika – gaminti spalvoto emalio saulės ir mėnulio formos pakabučiai.
Mirusieji laidoti sudeginti. Manoma, Moščino kultūros gyventojų religiniai papročiai buvo artimi žemdirbių papročiams. Moščino kultūra priskiriama baltams – rytų galindų gentims). VIII a. Moščino kultūros žmones išstūmė viatičiai.
Tautos Santarvės partija

Tautos Santarvės partija (latv. Tautas Saskaņas partija) – politinė partija Latvijoje.

Istorija

Tautos santarvės partija įkurta 1994 m., suskilus 5-tos Saeimos frakcijai „Santarvė Latvijai – atgimimas tautos ūkiui“ (Saskaņa Latvijai – atdzimšana tautsaimniecībai). 1998–2003 m. Tautos santarvės partija buvo sąjungos „Už žmogaus teises suvienytoje Latvijoje“ (Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā) nare, nuo 2005 m. priklauso sąjungai Santarvės centras.

Vadovybė

Tautos santarvės partijos pirmininkas nuo 2005 m. yra Janis Urbanovičas (1994–2005 m. – Janis Jurkanas). Partijos valdybos pirmininkas nuo 2006 m. yra Ivanas Ribakovas (anksčiau – Aivaras Datavas).
Balistinė raketa

Balistinė raketa (angl. Ballistic missile; rus. баллистическая ракета) – raketa, kuri didelę dalį skrydžio trajektorijos skrieja neveikiant varikliui balistine trajektorija. Trumpesnių nuotolių balistinės raketos skrieja Žemės atmosferoje, o didesnių nuotolių raketos dalį trajektorijos skrieja virš atmosferos.

Istorija

Pirmoji balistinė raketa buvo A-4, paprastai žinoma kaip V-2, sukurta nacistinėje Vokietijoje Antrojo pasaulinio karo metais vadovaujant T.J. Gertneriui ir Verneriui fon Braunui. Pirmas sėkmingas V-2 paleidimas įvyko 1942 m. spalio 3 d., o kovinis panaudojimas pradėtas 1944 m. rugsėjo 6 d. prieš Paryžių, o dviem dienom vėliau – ir prieš Londoną. Iki Antrojo pasaulinio karo galo buvo paleista virš 3 tūkstančių raketų V-2.
Pirma pasaulyje tarpžemyninė balistinė raketa buvo R-7, o pirmoji JAV tarpžemyninė balistinė raketa – SM-65 Atlas.
Iš viso 30 valstybių naudojo balistines raketas. Jos kuriamos ir toliau, pvz., 2007 m. pasaulyje buvo virš 100 bandomųjų balistinių raketų paleidimų. 2010 m. JAV ir Rusija pasirašė sutartį per 7 m. sumažinti jų tarpžemyninių balistinių raketų ginkluotę (kad 2017 m. abi valstybės jų turėtų po 1550 vienetų.
Joseph Kabila

Biografija

Džozefas Kabila gimė 1971 m. birželio 4 d. nedideliame Hevaboros kaimelyje, Pietų Kivu provincijoje. Baigęs vidurinę mokyklą, ėmė studijuoti karo mokslus Tanzanijoje, vėliau Ugandoje. 1996 metais Dž. Kabilos tėvas pradėjo vykdyti perversmą prieš iki tol buvusią valdžią. Kabila tapo armijos vadu ir svariai prisidėjo prie sukilėlių pergalės. Tėvui tapus prezidentu, Kabila tęsė mokslus Pekine, Kinijoje.
Grįžęs iš Kinijos 1998 m. Kabila tapo ginkluotųjų Kongo DR pajėgų vadu. 2000 m. tapo sausumos pajėgų vadu. Antrojo Kongo karo metu Kabila buvo vienas iš svarbiausių karinių pajėgų lyderių. 2001 m. jo tėvas buvo nužudytas ir Dž. Kabila perėmė valstybės prezidento postą. 2006 metais, surengus oficialius prezidento rinkimus, Kabila surinko beveik pusę visų balsų ir tapo pirmuoju laisvai išrinktu Kongo Demokratinės Respublikos prezidentu. 2011 m. jis buvo perrinktas antrajai kadencijai.
Aforizmas

Aforizmas (gr. αφορίζειν 'apibūdinti') – trumpas, įtaigus posakis, kuriuo vienu ar keliais teziškais sakiniais netikėtai ir taikliai išreiškiama konkreti mintis, pateikiama originali idėja ar nuomonė. Gali būti išplėstas iki keliolikos sakinių. Būdingas subjektyvumas skiria jį nuo giminingų mažųjų formų – patarlės, sentencijos, maksimos.
Metų vertėjo krėslas

Metų vertėjo krėslas – už praėjusiais metais išleistą geriausią grožinės literatūros ir meninės eseistikos knygos vertimą į lietuvių kalbą nuo 2001 metų Lietuvių PEN centro skiriama premija. Laureatui įteikiamas tradicinis premijos atributas – krėslas, kurio fundatorius – poetas Gintaras Bleizgys. Piniginę premiją skiria LR kultūros ministerija.
Paparazzi

Kompozicija

„Paparazzi“ daina turi panašų tempą kaip ir ankstesni atlikėjos singlai, tokie kaip „Just Dance“ ir „Poker Face“. Singlas turi electro-synth ritmą.
Vladas Šakalys

Biografija

Gimė tarnautojų šeimoje, Rusijoje. Į Lietuvą grįžo 1944 m. Mokėsi Vilniaus 16-ojoje vidurinėje mokykloje. 1978 m. susituokė su Genovaite Laurinskaite (antisovietinio pasipriešinimo dalyvio Leono Laurinsko  dukterėčia). 1980 m. perėjo Sovietų Sąjungos – Suomijos sieną ir Švedijoje pasiprašė politinio prieglobsčio. Vėliau išvyko į JAV. Mirė 1995 m. Vilniuje. Palaidotas Saulės kapinėse.

Disidentinė veikla

Dar besimokydamas mokykloje gamino ir platino atsišaukimus. Pirmą kartą suimtas 1955 m spalio mėnesį. 1958 m. kartu su Algimantu Baltrušiu, Vitu Vosyliumi ir Romualdu Ragaišiu įkūrė organizaciją „Laisvoji Lietuva“.
1961 m. gegužės 26 dieną nuteistas šešeriems metams laisvės atėmimo. Kalėjo lageriuose Mordovijoje. 1967 metais drauge su Viktoru Petkumi ėmė vienyti pasipriešinimo sovietams jėgas Latvijoje, Estijoje ir Lietuvoje. 1968 kartu su Antanu Terlecku „Sigmos“ klube dalyvavo literatūrinėje diskusijoje, kuri sukėlė didelį atgarsį. 1969 metais ketveriems metams ir 1974 metais penkeriems metams nuteistas apkaltinus kriminaliniais nusikaltimais. 1978 metais kartu su  Juliumi Sasnausku ir Antanu Terlecku parengė „45 pabaltijiečių memorandumą“.
Vienas iš Lietuvos laisvės lygos steigėjų. Pogrindinio leidinio „Vytis“ leidybos iniciatorius.
1980 m., gelbėdamasis nuo gresiančio suėmimo, Karelijoje perėjo Sovietų Sąjungos – Suomijos valstybių sieną. Pasiekęs Švediją ten pasiprašė politinio prieglobsčio. Vėliau išvyko į JAV, kur viešino KGB veiklos metodus, redagavo laikraštį „Versmė“.

Apdovanojimai

Lietuvos Respublikos Prezidento 2003 m. sausio 8 d. dekretu apdovanotas Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžiumi (po mirties).
Vesterosas

Istorija

Vesterosas yra vienas seniausių miestų Švedijoje ir Šiaurės Europoje. Iki 1271 m. miestas buvo vadinamas Arosu („upės žiotys“), vėliau pervadintas į Vestrą Arosą dėl Svartono upės žiočių, o dar vėliau − į Vesterosą. Teritorija buvo apgyvendinta vikingų laikais prieš 1000 m. Vesterosas buvo antras pagal dydį Švedijos miestas XI a. pradžioje, o XII a. tapo vyskupystės centru.
Anundshög šalia Vesteroso yra didžiausia kapavietė Švedijoje. Jos kauburys supiltas apie 500 m.
Laikui bėgant buvo pastatyta katedra ir vienuolynas. Miesto herbas atsirado XIII a. pabaigoje.
Gustavas I Vaza Vesterose sušaukė Riksdagą, kuriame buvo nutarta atversti Švediją į protestantų tikėjimą.
Johannes Rudbeckius 1623 m. čia įkūrė Rudbeckianska Gymnasiet, seniausią gimnaziją Švedijoje.
XVIII-XIX a. mieste paplito agurkų auginimas ir dabar Vesterosas vadinamas agurkų miestu.

Sportas

Mieste 1958 m. vyko VI pasaulio futbolo čempionatas.

Futbolo klubai

Stipriausias futbolo klubas – Västerås SK.
Audronė Kardašienė

Biografija

1987 m. baigė Kauno Antano Sniečkaus politechnikos institutą, radijo inžinierė, 2005 m. baigė viešąjį administravimą Šiaulių universitete.
1987–1994 m. Šiaulių televizorių gamyklos inžinierė, 2001–2007 m. Šiaulių apskrities sutrikusio vystymosi kūdikių namų direktorė.
1987–1990 m. LKP, vėliau LDDP, Moterų partijos narė, nuo 2000 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narė, Šiaulių miesto moterų socialdemokračių sąjungos pirmininkės pavaduotoja.
1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatė.
Vyras Vaclovas Kardašius, vaikai Gediminas, Gabrielius.
Šarnelės apylinkė

Istorija

1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Žemaičių Kalvarijos apylinkės.
Overnė

Geografija

Didžioji regiono dalis priklauso vulkaninės kilmės Centriniam masyvui su Chaîne des Puys ir Monts Dore vulkaninėmis grandinėmis. Aukščiausios viršūnės: Mont dore (1886 m), Cantal (1858 m). Daug karštųjų šaltinių ir kurortų, užgesusių ugnikalnių. Dažnai siaučia smarkios vėtros ir audros, klimatas vėsesnis, nei galėtų būti tokioje geografinėje platumoje. Paviršių daugiausia sudaro ganyklos ir miškeliai. Slėniuose, kur lava yra suirusi, derlingos javų, vynuogynų ir sodų dirvos.

Istorija

Overnė yra viena iš istorinių Prancūzijos provincijų. Jos pavadinimas kilo nuo galų genties arvernų, kurie čia gyveno iki romėnų užkariavimo. Nuo 52 m. pr. m. e. atiteko romėnams, 474 m. užėmė vestgotai, 507 m. frankai.
Australijos lietuvių jaunimo sąjunga

Australijos lietuvių jaunimo sąjunga, ALJS (angl. Australian Lithuanian Youth Association) – Australijos lietuvių jaunimo organizacija, veikianti nuo 1976 m. Australijoje. Fondo centras – Melburne, 44 Errol Street, North Melbourne 3051, Victoria, Australia. Australijos lietuvių jaunimo sąjunga yra Pasaulio lietuvių jaunimo sąjungos padalinys.

Istorija

Australijos lietuvių jaunimo sąjungos branduolys susidarė 1966 m., rengiantis I Pasaulio lietuvių jaunimo kongresui JAV ir Kanadoje. 1976 m. Melburne III kongreso atstovų ir Australijos lietuvių jaunimo pasitarime patvirtintas Australijos lietuvių jaunimo sąjungos statutas. 1976 m. pabaigoje Melburne įvyko I suvažiavimas. Įkurti skyriai Adelaidėje, Sidnėjuje, Perte, Kanberoje. Turi valdybą, renkamą 2 metams.

Veikla

1976–1980 m. Australijos lietuvių jaunimo sąjunga padėjo surengti 8 Baltijos šalių jaunimo seminarus, 1980 m., 1982 m. – Studijų dienas. 1987–1988 m. ir 2000]]–2001 m. suorganizavo Australijoje Pasaulio lietuvių jaunimo kongresus. Australijos lietuvių jaunimo sąjunga dalyvauja ir Australijos lietuvių dienose. 2000 m. aktyviai veikė Australijos lietuvių jaunimo sąjungos Melburno skyrius – kiekvieną sekmadienį rengė pietus, už jų metu surinktas lėšas lietuvių ir anglų kalba spausdino neperiodinį žurnalą „Jau Žinios“ (redaktorius Šarūnas Vaitkus). Sąjunga turi skiltį laikraštyje „Mūsų pastogė“, rengia informacines popietes, muzikos vakarus.

Pirmininkai

Dr. Antanas Steponas 1973
Vytautas Juška 1974 - 1975
Jonas Rukšėnas

Girius Antanaitis
Audrius Skeivys – nuo ? – 2010

Martynas Didžys – 2010 gruodis – 2013 lapkritis

Edita Ritmejerytė – 2013 lapkritis – 2016 lapkritis
Andy Mašanauskas - 2016 lapkritis - iki dabar
Tuzų II senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos kaimo žemių šiaurės vakariniame ir Tuzų miško pietvakariniame pakraštyje, pakilumoje. Jos netaisyklingo plano, pailgos šiaurės vakarų - pietryčių kryptimi, 49–50 m ilgio ir 34–43 m pločio, apaugusios mišku. Laidojimo žymių nesimato. Paviršius išraustas žvėrių urvų. Palei pietvakarinį pakraštį iškastas melioracijos griovys, skiriantis kapines nuo dirbamų laukų.
Teritorijos plotas – 0,19 ha, perimetras – 176 m.
1,6 km į pietryčius yra Tuzų senosios kapinės.

Istorija

Įrengtos XVII a., vadinamos Maro kapais, Senkapiais (žem. Maru kapā, Senkapē). Veikė iki XVIII a. pab. – XIX a. pr. Jose laidoti Tuzų kaimo gyventojai. Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. jose pakasdavo savižudžius ir nekrikštytus mirusius kūdikius. Mirusiems atminti buvo statomi monumentalūs ąžuoliniai kryžiai, kurie sunyko.
1982 ir 1995 m. kartografuotos. 1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L574), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Tyrimai

1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė), 2015 m. – Loreta Jatulionytė-Brezgienė (KPC) ir Julius Kanarskas (Kretingos muziejus).
Piotras Šelestas

Biografija

Iki 1932 m. laiškanešys, darbininkas kolūkyje, geležinkelyje, gamyklos šaltkalvis, komjaunimo darbuotojas. 1935 m. baigė Mariupolio metalurgijos institutą.
Nuo 1940 m. partiniame darbe: SSKP Charkovo miesto komiteto sekretorius, Čeliabinsko srities komiteto skyriaus vedėjas, SSKP CK aparato darbuotojas, Saratovo srities komiteto sekretorius.
1943–1954 m. gamyklų direktorius Leningrade ir Kijeve. 1954 m. SSKP Kijevo miesto, vėliau – srities komiteto antrasis sekretorius. 1957–1962 m. SSKP Kijevo srities komiteto pirmasis sekretorius. 1962 m. Ukrainos KP CK sekretorius, nuo 1963 m. I-asis sekretorius.
1972–1973 m. SSRS Ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas: VKP(b) narys nuo 1928 m., 1961–1976 m. SSKP CK narys, 1964–1973 m. SSKP CK Politinio biuro narys, SSRS Aukščiausiosios Tarybos 5-8 šaukimų (1958–1974 m.) deputatas, SSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo narys (1966–1972 m). 1968 m. Socialistinio darbo didvyris.