google/wiki40b huggingface dataset:
112 (telefono numeris)

112 yra skubiosios pagalbos tarnybų telefono numeris, kuris tokiu pačiu principu veikia daugelyje Europos valstybių. Šiuo numeriu pasiekiamas bendrasis pagalbos centras, kuris pagal poreikį informuoja greitąją pagalbą, policiją ar priešgaisrinę tarnybą. Daugelyje šalių už klaidinantį 112 numerio naudojimą gali grėsti baudžiamoji atsakomybė – taip pat, kaip ir už neteisingą kitų pagalbos tarnybų numerių naudojimą.
Europos bendrasis skubios pagalbos numeris sujungia kelias funkcijas: 112 iškviečia policiją, greitąją pagalbą, priešgaisrinę gelbėjimo tarnybą, kurios yra unikaliu būdu kartu pasiekiamos visoje Europoje – kai kuriose šalyse netgi integruotais 112 skubios pagalbos iškvietimo centrais.

Šalys

112 skubios pagalbos numeris veikia visose 28 Europos Sąjungos valstybėse, taip pat Andoroje, Bosnijoje ir Hercegovinoje, Gruzijoje, Islandijoje, Kazachstane, Lichtenšteine, Makedonijoje, Monake, Juodkalnijoje, Norvegijoje, Rusijoje, San Marine, Šveicarijoje, Serbijoje, Turkijoje, Ukrainoje ir Vatikane. Šis telefono numeris taip pat naudojamas Kosta Rikoje, Izraelyje, Naujojoje Zelandijoje, Vanuatu, taip pat Zimbabvėje ir iš dalies PAR. JAV ir Kanadoje skambučiai į 112 numerį nukreipiami į 911 numerį.
Kai kuriose Europos Sąjungos šalyse kiti nacionaliniai skubios pagalbos iškvietimo telefono numeriai vis dar yra veikiantys.

112 naudojimasis mobiliuoju telefonu

Skubiosios pagalbos tarnybų skambutis turi pirmumo teisę – tokiu atveju, kai mobiliojo ryšio tinklas yra perkrautas, kita laisva linija bus panaudota skubios pagalbos skambučiui. Jeigu SIM kortelė neveikia ar neprisijungia prie tinklo, o telefono ekranas rodo, kad galimi tik pagalbos skambučiai, skubios pagalbos skambutis bus perduotas kitam mobilaus ryšio operatoriui. Jeigu SIM kortelės sąskaitos likutis yra nepakankamas, 112 skambutis vis tiek bus galimas.
ES šalyse norint surinkti 112 numerį nereikės atrakinti telefono arba įvesti PIN kodo. Siekiant išvengti netinkamo numerio naudojimo, tam tikrose šalyse (Belgijoje, Italijoje, Rumunijoje, Šveicarijoje, Jungtinėje Karalystėje, Kipre, Vokietijoje) skubios pagalbos skambutis nebus galimas mobiliuoju telefonu be veikiančios SIM kortelės.

Europos skubios pagalbos numerio diena ir žinomumo lygis

2007 m. Europos Parlamentas nustatė, kad apie bendrąjį skubios pagalbos numerį ir jo naudojimosi galimybes žino per mažai žmonių . 2008 m. tik 22 % visos Europos Sąjungos gyventojų žinojo apie galimybę naudoti 112 numerį . Europos Komisija, Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba pasirašė trišalę rezoliuciją, kurios tikslas – kelti Bendrojo skubios pagalbos numerio žinomumo lygį. 2009 m. vasario 11 diena paskelbta “Europietiškojo 112 diena”. Būtent tą dieną organizuojami renginiai, skirti didinti supratimą apie 112 ir plėsti žinias apie šio numerio tinkamą naudojimą. 2015 m. apie Europoje naudojamą bendrąjį skubios pagalbos numerį žinojo 48 % ES gyventojų. Lietuvoje šis rodiklis siekė 38 %.
Pasmilgys (Kėdainiai)

Aplinkinės gyvenvietės

Kropilai - 1 km
VarkoliaiJanušava - 1 kmKĖDAINIAI - 1 km
Anna Meredith

Anna Meredith (g. 1978 m. sausio 12 d.) – britų elektroninės ir akustinės muzikos kompozitorė ir atlikėja. Ji yra reziduojanti BBC Scottish Symphony Orchestra kompozitorė, bei Sinfonia ViVA narė.
2016 m. Meredith išleido savo debiutinį albumą „Varmints“, kuris pelnė metų škotiško albumo apdovanojimą elektronikos stiliaus muzikos kategorijoje.

Karjera

Meredith gimė Tufnell Park, šiaurės Londone, o po dviejų metų persikėlė į Škotiją, South Queensferry. Muzikos bakalaurą su pagyrimu baigė Jorko universitete, o Londono karališkojoje muzikos kolegijoje įgijo magistro laipsnį. 2003-iais metais tapo Constant ir Kit Lambert nare Londono karališkojoje muzikos kolegijoje.
Kompozitorė didesnio publikos dėmesio susilaukė po savo kūrinio „Froms“ premjeros 2008 m. BBC Last Night of the Proms koncertui, kuris buvo transliuojamas 40 mln. klausytojų. BBC užsakymu kompozitorė taip pat sukūrė savo pirmąją operą „Tarantula in Petrol Blue“ (libreto autorius – Philip Ridley) bei „Concerto for Beatboxer and Orchestra“ bendradarbiaujant su beatboxer’iu Shlomo. Meredith buvo paskirta komisijos nare konkurse „BBC Young Musician of the Year“ bei mentore TV laidoje „Classical Goldie“, yra dažna viešnia BBC Proms, BBC 3, BBC 4 radijo laidose.
2009 m. buvo nominuota Times Breakthrough apdovanojimui o 2010 m. laimėjo Paul Hamlyn fondo įsteigtą kompozitoriaus prizą.
Taip pat minėtini Meredith kūriniai – „Four Tributes to 4am“ orkestrui, elektronikai ir vizualizacijoms (Eleanor Meredith), bei „HandsFree“, parašytas Nacionaliniam jaunimo orkestrui „PRS NewMusic20x12“ festivalio užsakymu ir sulaukęs daug gerų atsiliepimų po premjeros 2012 m. Liverpulio kultūrinėje olimpiadoje.
Šalia akademinės veiklos Meredith taip pat aktyviai kuria elektroninę muziką, kurią atlieka įvairiose Europos šalyse, su tokiais atlikėjais kaip These New Puritans, James Blake, Seb Rochford ir Max de Wardener.
2012 m. įrašų kompanija „Moshi Moshi Records“ išleido debiutinį kompozitorės EP „Black Prince Fury“, kuris buvo palankiai prilygintas avangardinio džiazo kompozitoriaus Moondog kūrybai.
2013 m. rugpjūtį „Moshi Moshi Records“ ir „VF Editions“ išleido antrąjį Meredith EP „Jet Black Raider“. Interviu interneto žurnalui „Pitchfork“ Meredith pažymėjo, kad šiame EP naudojami akustiniai klarneto, vokalo, golokos, būgnų, violončelių garsai, skirtingai nei „Black Prince Fury“, kuriame naudojami vien sintetiniai garsai.
Meredith debiutinis albumas „Varmints“, buvo išleistas 2016 m. kovą.
Vaitakiemis

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas Baltųjų Seivų vardu minimas nuo 1642 m., o nuo 1765 žínomas Vaitakiemio vardu. Tarpukaryje įsisteigia lietuviškų organizacijų skyriai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 238 žmonės, iš kurių 12 vokiečių ir 226 lietuviai. Po karo kai kurioms lietuvių šeimoms buvo draudžiama gyventi Vaitakiemyje. 1957 m. sausio 4 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Į Vaitakiemį įjungtas buvęs Čarnozemės kaimelis. Vaitakiemis garsėja savo saviveikla. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Mokykla

1919-1926 m. veikė lietuviška pradinė mokykla. Nuo 1956 m. veikia lietuvių mokykla su etnografiniu ansambliu Malūnėlis. Trys mokytojai ir pora dešimčių mokinių.
DAC 1904 Dunajská Streda

Istorija

2008 m. prijungtas FC Senec klubas.
Boromapanas

Gyvenimas ir valdymas

Mažai žinomą apie šį karalių. Karaliaus Boromapanas šalį valdė kaip Ajutajos karalystės vasalas.
1419 m. mirus karaliui Saileutajui, kovą dėl sosto pradėję du broliai šalyje sukėlė neramumus. Ajutajos karalystės karalius Intaračas su armija patraukė link Sukotajaus, kad įvestų tvarką vasalo karalystėje. Užteko tik pademonstruoti armijos jėgą, kad broliai išspręstų savo nesutarimus. Sostą užėmė karalius Boromapanas, pasivadinęs Tamaraču IV.
1438 m. mirus karaliui Boromapanui, Sukotajaus karalystė buvo prijungta prie Ajutajos karalystės ir tapo jos provincija.
Augalininkystė

Augalininkystė – kultūrinių augalų ir natūraliosios augalijos naudojimas žmonėms aprūpinti maisto produktais, pramonei – žaliava, gyvulininkystei – pašarais.

Pasaulyje

Iš žinomų ~ 500 000 augalų rūšių žmogus naudoja ~ 23 000, augina ~ 1000. Daugiausia kultūrinių augalų yra kilusių ir Azijos, mažiausiai iš Australijos. Iš 13,6 mlrd. ha, sudarančių Žemės sausumos paviršių (be ledynų), žemės ūkio naudmenos užima (1984 metų duomenimis) 4628,1 mln. ha iš jų ariamoji žemė ir sodai 1477 mln. ha (~ 50 % užima javų pasėliai), pievos ir ganyklos 3151 mln. ha. 4091 mln. ha užima miškai.
Nvidia

Istorija

Bendrovę 1993 m. įkūrė Jen-Hsun Huang, Chris Malachowsky ir Curtis Priem. 1999 m. rudenį bendrovė išleido pirmąjį grafikos apdorojimo procesorių GeForce 256.
Dėl nusisekusių produktų „Nvidia“ laimėjo kontraktą kurti grafikos techninę įrangą „Microsoft“ žaidimų kompiuteriui Xbox ir tam gavo 200 mln. JAV dolerių avanso.
2000 m. vasarą į rinką buvo išleisti GeForce2 GTS. Tais pačiais metais „Nvidia“ įsigijo dalį buvusio varžovo „3dfx“ (vienos didžiausių XX a. paskutiniojo deš. vid. kompanijų grafikos srityje) intelektinio turto.
2002 m. liepą bendrovė įsigijo „Exluna“ už neatskleistą sumą.
2003 m. rugpjūtį „Nvidia“ įsigijo „MediaQ“ už apytiksliai 70 mln. JAV dol.
2004 m. gruodį buvo pranešta, jog „Nvidia“ bendradarbiaus su „Sony“ grafikos procesoriaus (RSX) PlayStation 3 žaidimų konsolei projektavime. Tais pačiais metais kompanija įsigijo bendroves „ULI Electronics“ ir „Hybrid Graphics“.
2008 m. vasarį „Nvidia“ įsigijo „Ageia Technologies“ už neatskleistą sumą. „Ageia“ sukūrė fizikos variklį PhysX ir SKD.
Otos seniūnija

Istorija

Seniūnija įkurta 1947 m. kovo 15 d., sujungus senąsias Omorio ir Kamatos seniūnijas.

Geografija

Įsikūrusi piečiausiai visų 23 Tokijo seniūnijų, Ota ribojasi su Šinagavos, Meguro ir Setagajos seniūnijomis šiaurėje ir Koto seniūnija rytuose, pietuose ir vakaruose – su Kavasakio miestu Kanagavos prefektūroje.

Politika ir vyriausybė

Miesto asamblėją sudaro 50 išrinktųjų narių. Dabartinis meras yra Noburu Usamis, nepriklausantysis politikas, prisijungęs prie Liberalų demokratų partijos.

Simboliai

Oficiali gėlė – ume, medis – kamparinis cinamonas (Cinnamomum camphora), paukštis – japoninė četija (Cettia diphone)
Seara

Geografija

Šiaurinėje valstijos dalyje plyti pakrantės lyguma, o einant į pietus paviršius kyla į Brazilijos plokščiakalnį. Jo dalis Searoje vadinama Araripės plokščiakalniu. Aukščiausia Searos vieta yra Sera Brankos kalnas (1154 m), Matos kalnagūbryje. Svarbiausia valstijos upė yra Žaguaribė (baseinas užima virš 50 % Searos ploto). Kitos svarbios upės: Akarau, Koreau, Kuru.
Klimatas tropinis. Pakrantės lyguma drėgna ir šilta, o kalnuose būdingas sausringas ir karštas klimatas. Ten būdingi dideli temperatūrų skirtumai: nuo 8 °C žiemą iki 40 °C vasarą. Drėgnasis sezonas trunka nuo sausio-kovo iki birželio. Dažnos ilgos sausros.
Vandenyno pakrantėse vietomis auga mangrovės, sausumoje būdingi kaatingos ir serado krūmynai, drėgnuose kalnų šlaituose auga tropinės džiunglės.
Pupėnai (Kelmė)

Istorija

1586 m. minimas Pupėnų dvaras.
Kromeržyžas

Istorija

Pirmoji gyvenvietė atsirado dar Didžiosios Moravijos laikotarpiu. Kaimas primą kartą paminėtas 1110 m., kai jį įsigijo Olomouco vyskupas Jonas II. Dėl savo padėties kelių prekybinių kelių sankirtoje gyvenvietė greitai augo ir 1207 m. gavo turgaus teisę. 1266 m. vyskupo Bruno von Schauenburg, kuris čia pastatė pilį, prašymu karalius Otokaras II paskelbė miestu, o 1290 m. vyskupas Theoderich von Neuhaus suteikė Brno miesto teises. Husitų karų metu miestą 1423 ir 1432 m. užėmė husitai ir jis laikytas radikaliausiu husitų miestu Moravijoje. Po to miesto savininkai daug kartų keitėsi, o 1456 m. miestas grąžintas Olomouco vyskupijai.
1465–1471 m. Kromeržyžas tapo karinės priešpriešos tarp Čekijos karaliaus Jiržio Podiebradiečio ir Vengrijos karaliaus Motiejaus Korvino centru, karas baigtas 1479 m. Olomouco taika. XVI a. pradžioje miestui priklausant vyskupui Stanislaus Thurzo, jis perstatė gotikinę pilį į Renesanso rūmus, kurie tapo pagrindine Olomouco vyskupų rezidencija. Valdant vyskupams Wilhelm Prusinovský ir Stanislaus Pavlovský miestas suklestėjo, tapo svarbiu Moravijos markgrafystės politiniu ir kultūriniu centru.
Trisdešimtmečio karo metu Kromeržyžą užėmus generolui Lennart Torstensson jis buvo visiškai sugriautas. Tik pradėjus valdyti vyskupui Karoliui II von Liechtenstein-Kastelkorn miestas ekonomiškai suklestėjo. Vyskupas atstatė miestą, nurodė įrengti gatves, vandentiekį ir kanalizaciją, pastatė vyskupo rezidenciją ir įsteigė pijorų gimnaziją. Vykstant Austrijos įpėdinystės karui 1742 m. Kromeržyžą užėmė Prūsijos kariuomenė, kuri pasitraukė 1752 m.
1887 m. Ignac Lorenz įsteigė mašinų fabriką, kuris iki nacionalizacijos 1948 m. gamino daugiausia žemės ūkio mašinas.
1848 m. po kruvino Vienos Spalio revoliucijos nuslopinimo konstitucinis susirinkimas (reichstagas) buvo perkeltas į Kromeržyžą, kuris jis susirinko lapkričio 22 d. vyskupo rūmų susirinkimų salėje. Reichstagas pasiūlė konstituciją, kuri turėjo Habsburgų monarchiją paversti federacine valstybe. Imperatorius Pranciškus Juozapas ir ministras pirmininkas Felix Fürst zu Schwarzenberg ignoravo šio susirinkimo pasiūlymus, vietoje jų įvedė kitą konstituciją ir kariuomenės padedami 1849 m. kovo 7 d. paleido reichstagą.
1885 m. Kromeržyže buvo susitikę imperatoriai Pranciškus Juozapas I ir Aleksandras III.
Liudas Andrulis

Liudas Andrulis (1922 m. liepos 1 d. Girkančių k., Akmenės r. – 1983 m. gegužės 29 d. Tauragėje) – choro dirigentas, pedagogas, kompozitorius.

Biografija

Žinomo muziko Domo Andrulio sūnus. Tėvas ir V. Romanas buvo pirmieji Liudo muzikos mokytojai, o mokydamasis Tauragės ir Ukmergės mokytojų seminarijose (1936–1941 m.) muzikos žinių gavo iš mokytojų P. Vacbergo ir E. Kiškio. 1955–1960 m. neakivaizdiniu būdu choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. K. Kavecko ir doc. A. Budriūno klasės). 1941–1944 m. buvo muzikos ir dainavimo mokytojas, moksleivių choro vadovas Žagarės progimnazijoje. Jo vadovaujamas 100 dalyvių mišrusis choras atliko J. Naujalio „Burtus“, S. Šimkaus „Vėjo dukrą“ ir „Tu pasakyki man, saulužėle“, J. Strausso „Žydrąjį Dunojų“. Vėliau trumpai dirbo Šiauliuose, Telšiuose ir Baisogaloje. 1946–1957 m. dėstė muziką ir vadovavo moksleivių chorams Ukmergės mokytojų seminarijoje ir vidurinėje mokykloje. 1958–1961 m. Šiaulių muzikos mokyklos chorvedybos disciplinų dėstytojas ir direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams (1959–1961 m.). Taip pat vadovavo Šiaulių miesto mėgėjų chorams ir simfoniniam orkestrui. Vėliau metus dirbo Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje, buvo Valstybinės filharmonijos muzikos redaktorius, Vilniaus tarybinėje partinėje mokykloje subūrė dainų ir šokių liaudies ansamblį.
Nuo 1962 m. iki mirties gyveno ir dirbo Tauragėje. Mokė muzikos ir dainavimo, vadovavo moksleivių chorams 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1964 m. I respublikinei moksleivių dainų šventei mokytojas parengė 100 dalyvių jaunių chorą ir 75 dalyvių vyresniųjų klasių moksleivių mišrųjį chorą. Buvo dainų ir šokių liaudies ansamblio „Jūra" ir miesto chorų bei orkestrų vadovas. 1969–1974 m. Tauragės vaikų muzikos mokyklos direktorius, vėliau mokytojas. 1980 m. respublikinei dainų šventei parengė Tauragės rajono švietimo darbuotojų mišrųjį chorą. Buvo Tauragės rajono dainų švenčių vyr. dirigentas, respublikinių moksleivių dainų švenčių konsultantas, 1970 m. respublikinės dainų šventės dirigentas. Harmonizavo ir sukūrė dainų chorams, parašė instrumentinių pjesių vaikams.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Fizikos ir matematikos institutas

Fizikos ir matematikos institutas (sutr. FMI) – buvęs Lietuvos mokslų akademijos mokslo institutas, įkurtas 1956 m. ir 1977 m. reorganizuotas į Fizikos institutą ir Matematikos ir kibernetikos institutą. Pagrindinės mokslinių tyrimų sritys buvo tikimybinė skaičių teorija, teorinė ir eksperimentinė fizika, astronomija.

Istorija

1956 m. spalio 1 d. buvo reorganizuotas Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir technikos institutas (kartu su LMA įkurtas 1941 m. kaip Technikos institutas, reorganizuotas 1952 m.) ir padalintas į tris naujus, iš kurių vienas buvo Fizikos ir matematikos institutas. Šio instituto steigimo iniciatoriai buvo Adolfas Jucys (paskirtas jo direktoriumi), Povilas Brazdžiūnas, o pradžioje sudarė trys padaliniai: Matematikos sektorius (vadovas Jonas Kubilius), Teorinės fizikos sektorius (vadovas Adolfas Jucys), Puslaidininkių laboratorija (vadovas Povilas Brazdžiūnas).
1961 m. pradėtas leisti mokslo žurnalas „Lietuvos matematikos rinkinys“.
1962 m. Adolfo Jucio pastangomis įkurtas skaičiavimo centras. (pradėtas statyti dar 1961 m.), tų pačių metų liepos 14 d. paleista pirmoji Lietuvoje elektroninė skaičiavimo mašina BESM-2M ir veikė iki 1971 m. pavasario. Jos vietoje 1972 m. buvo sumontuota modernesnė BESM-6. Tačiau dar 1968 m. buvo paleista BESM-4. 1976 m. pradėjo veikti antroji BESM-6, o 1992 m. abi BESM-6 buvo išjungtos.
1967 m., išsiplėtus puslaidininkių fizikos tyrimams, nuo instituto atsiskyrė Puslaidininkių fizikos institutas, o FMI vadovauti ėmė Vytautas Statulevičius.
1977 m. sausio 1 d. institutas buvo padalintas į du naujus: Fizikos institutą ir Matematikos ir kibernetikos institutą. Pastarasis 1990 m. pervadinta į Matematikos ir informatikos institutą.
Antanas Mejeris

Biografija

1934 m. Dotnuvoje baigė žemės ūkio akademiją. 1964 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1934-1946 m. mokytojavo žemės ūkio mokyklose. 1946-1952 m. Žemės ūkio instituto, 1952-1956 m. – Žemdirbystės ir dirvožemio instituto, 1956-1972 m. – Žemdirbystės instituto Vokės filialo mokslo darbuotojas, 1965-1972 m. Dirvožemio skyriaus vedėjas.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritis – dirvožemių klasifikavimas ir kartografavimas. Su kitais 1962 m. ir 1970 m. sudarė Lietuvos dirvožemių žemėlapius.
Juodoji arbata

Juodoji arbata yra arbatos rūšis, kurią gaminant oksidacijos procesas yra ilgesnis už kitas rūšis – žaliąją, baltąją ir Ulongą. Visos šios rūšys gaminamos iš kininio arbatmedžio krūmo lapų. Laikoma, kad juodoji arbata yra stipresnė ir joje yra daugiau kofeino nei kitų rūšių arbatoje. Tradiciškai naudojami du juodosios arbatos gamybos principai – iš smulkių ir iš stambių lapų.
Kinų kalbose juodosios arbatos pavadinimas reiškia „raudonąją arbatą“, pagal jau padarytos arbatos spalvą. Terminu juodoji arbata vadinami arbatos lapeliai.
Žalioji arbata savo skonį išlaiko iki metų, o juodoji gali neprarasti savo skonio kelerius metus. Būtent dėl šios savybės juodoji arbata dažnai būdavo naudojama mainuose. O XIX a. buvo naudojama kaip de facto valiuta Mongolijoje, Tibete ir Sibire. Skaičiuojama, kad apie 90 % visos parduodamos arbatos vakarų pasaulyje sudaro juodosios arbatos pardavimas.
Grynoje juodojoje arbatoje yra nedidelis kiekis kalorijų, riebalų, natrio ir baltymų. Kai kurių rūšių juodojoje arbatoje yra mažiau nei 1 gramas angliavandenių. Visose kininio arbatmedžio arbatose yra daug fenolio, kuris yra antioksidantas.
Alytaus naujienos

Alytaus naujienos – Alytaus miesto ir apskrities laikraštis, einantis nuo 1945 m. vasario 21 d. Alytuje, Dariaus ir Girėno g. 4, LT-62137 Alytus.

Istorija

Iki 1950 m. buvo Alytaus apskrities laikraštis, 1950–1990 m. – LKP Alytaus rajono bei miesto komitetų ir LDT leidinys, 1990–1995 m. – nepriklausomas miesto ir rajono laikraštis, nuo 1995 m. – apskrities laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Alytaus naujienos laikraščio redakcija“. Bendrovė leidžia ir laikraštį „Druskininkų naujienos“.
1945–1946 m. ėjo kartą per savaitę, 1948–1949 m. – triskart, 1950 m. – dukart-triskart, nuo 1962 m. – triskart, 1990–1993 m. – keturis kartus, nuo 1994 m. – penkis kartus per savaitę.
Iki 1950 m. gruodžio vadinosi „Tarybinė Dzūkija“, 1950–1988 m. – „Komunistinis rytojus“, nuo 1989 m. – „Alytaus naujienos“. Tiražas 1945 m. – 8000 egz., 1987 m. – 23 300 egz., 1997 m. – 6300 egz.  Leidžiamas antradieniais, trečiadieniais, ketvirtadieniais, penktadieniais ir šeštadieniais nuo 8 iki 24 puslapių. Redakcijoje dirba 26 darbuotojai.
Vitoldas Voroneckis

Biografija

1995 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, inžinierius statybininkas. Šalčininkų rajono žemėtvarkos skyriaus vyr. specialistas. 2007 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, nekilnojamojo turto vadybos magistras. UAB „Dekmanas“ nekilnojamojo turto vertintojo asistentas.
2004 m. Darbo partijos Šalčininkų rajono skyriaus narys. 2007–2011 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narys.
Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio ir Moniuškos menų mokyklų tarybos narys. Sutuoktinė Jolanta, vaikai Viktorija, Deividas ir Paulina.
Kutnas

Istorija

Iki II pasaulinio karo čia gyveno daug žydų. 1939 m. čia įvyko Bzuros mūšis tarp lenkų ir vokiečių.
Tuskulėnai

Istorija

Tuskulėnų dvaras minimas nuo XVI a. vidurio. Sovietai 1944 m. dvarą nacionalizavo, jo teritorijoje 1944–1947 m. čia buvo palaidota 724 NKVD nukankintų kalinių. Vėliau čia pastatyti Vidaus reikalų ministerijos kultūros ir sporto rūmai. Masinė kapavietė aptikta tik 1994 metais.
Gabrieliškių piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 34x23 m dydžio. 2 m žemiau aikštelės yra tarsi terasa. Šlaitai statūs, 6-7 m aukščio.
Aikštelė apardyta apkasų, arimų. Piliakalnis dirvonuoja, šiaurės rytų ir šiaurės vakarų pašlaitėse auga pavieniai beržai.
Pietinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 0,76 ha, fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 3700 m².

Aplinkiniai piliakalniai

Kalnųjų piliakalnis 8 km
Raseinių piliakalnis 8 kmPadubysio piliakalnis 11 km
Šiaulelių piliakalnis 24 kmBetygalos piliakalniai 12 km
Plinkaigalio piliakalnis 30 kmEržvilko piliakalnis 30 kmKejėnų piliakalnis 8 km
Ginaičių piliakalnis 13 kmAntkalniškių piliakalnis 31 km
Jurbarko piliakalnis 36 kmRaudonėnų piliakalnis 21 km
Antkalnės piliakalnis 21 kmPašilių piliakalnis 23 km
Astrachanės chanatas

Istorija

Astrachanės chanatas susikūrė, kai 1459 m. buvęs Didžiosios Ordos chanas Machmudas pabėgo į Chadži-Tarchaną, nes Didžiosios Ordos sostinėje Sarajuje prieš jį sukėlė maištą jo tikras brolis Achmadas. 1460 metais Machmudas šį chanatą ėmė valdyti savarankiškai, o jo valdos tapo nepriklausoma valstybe, nors ir buvo pripažįstama Didžiosios Ordos chanų viršenybė. Visišką nepriklausomybę chanatas įgavo, kai Krymo chanatas 1502 m. galutinai nugalėjo Didžiąją Ordą.
1554 m. su rusų kariuomenės pagalba chanato sostą užėmė Derviš-Ali. Už pagalbą uzurpuojant valdžią, jis įsipareigojo rusams mokėti duoklę. Daugybė vidinių intrigų ir intrigos tarp įvairių klanų privedė prie to, kad Ivanui Rūsčiajam buvo nusiųstas skundas, kuriame chanas Izmailas skundėsi Derviš-Ali valdymu. Kilo įtampa tarp Maskvos ir Astrachanės, o pats Dervišas Ali buvo apkaltintas išdavyste. 1556 m. birželio 2 d. nedidelis kazokų būrys, kuriam vadovavo kazokų atamanas Filimonovas, priartėjo prie sostinės, o chanas Derviš-Ali, pagalvojęs, kad tai yra priešakiniai Rusijos kariuomenės daliniai, su savo kariais pabėgo į Azovą, turkų tvirtovę. Tokiu būdu Astrachanė buvo užimta be mūšio ir chanatas nustojo egzistavęs.
Valerijus Makūnas

Biografija

1963–1972 m. mokėsi Zapyškio aštuonmetėje mokykloje, 1972–1974 m. Kačerginės vidurinėje mokykloje. 1974–1977 m. studijavo Lietuvos kūno kultūros institute.
1977–1979 m. Noreikiškių vidurinės mokyklos mokytojas. 1980–1986 m. Kauno rajono Švietimo skyriaus inspektorius, 1987–1990 m. skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1991–1993 m. Kačerginės vidurinės mokyklos direktorius. 1993–2000 m. Noreikiškių vidurinės mokyklos direktorius.
2000–2006 m. Kauno rajono savivaldybės administracijos kultūros, švietimo ir sporto skyriaus vedėjas. 2006–2007 m. Kauno rajono savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2007 m. Kauno rajono savivaldybės meras.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) Kauno rajono skyriaus narys, nuo 2005 m. skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. 2003 m. kovo-balandžio mėn., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvai pagražinti draugijos narys. Ringaudų bendruomenės narys.
Vladas Norgaila

Biografija

1953 m. baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą, 1958 m. Leningrado universitete – žurnalistikos specialybę.
1958 m. pradėjo dirbti dienraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijoje. 1959 m. KGB organų areštuotas, vėliau 1959 m. paleistas, ilgai niekur nedirbo. 1961 m. priimtas į Lietuvos radiją, nuo 1964 m. paskirtas Latvijos radijo spec. korespondentas Lietuvai ir radijo stoties „Atlantika“ atstovas. 1992 m. įkūrė ir redagavo specialią radijo laidą jūrininkams ir klaipėdiečiams „Gimtinės švyturys“. 1992 m. kartu su kitais įkūrė Lietuvos jūrų žurnalistų draugiją, jos prezidentas.
Al-Ahli Hebrón

Istorija

Klubas buvo suformuotas 1974 m.