google/wiki40b huggingface dataset:
Tėbai (Egiptas)

Tėbų sugrįžimas

Apie Tėbus nustota kalbėti iki pat Ptolemėjų laikų, kai čia pradėjo lankytis Graikijos ir Romos keliautojai. Diodoras Sicilietis, lankęs Egiptą 57 m. pr. m. e., rašė, kad ten puikesni rūmai nei bet kur kitur, o faraonų kapai tokie nuostabūs, kad nėra vilties, kad bus sukurta kas nors panašaus. Tačiau apie Tėbus vėl buvo užmiršta ir IV-XVII a. laikotarpiu jie beveik niekur neminimi. Tiesa, jų vieta buvo pažymėta 1595 m. žemėlapyje. Ir nors tėvas Šarlis Fransua 1668 m. aplankė „mumijų vietą“, tačiau neįžvelgė jos svarbos. Tik prancūzas tėvas K. Sikardas, vadovavęs jėzuitų misijai Kaire, lankęsis Egipte apie 1708–1712 m., identifikavo vietovę kaip Tėbus. Jis rado 10 atvirų faraonų kapų ir rašė apie jų sienų piešinius. Tačiau beveik visi jo užrašai dingo.
Tad pirmasis reikšmingesnis rašytinis liudijimas priklauso anglui Ričardui Pokokui, 1738 m. pasiekusiam Denderą ir Tėbus. 1743 m. jis išleido pirmą, o 1745 m. antrąjį „Rytų ir kai kurių kitų šalių aprašymų“ tomus. Jo nupieštame plane pavaizduota 18 kapų, tačiau tik pusę jų buvo galima aplankyti. 1768 m. škotas Džeimsas Briusas aplankė Ramzio IV ir Ramzio III kapus. Antrasis netgi vadinamas „Briuso kapu“.

Kilmingųjų kapai

Tai apie 800 ištirtų kapų Nilo vakariniame krante. Didžioji jų dalis pasiskirsčiusi penkiuose plotuose. Šiauriausi kapai yra al-Tarif ir priklauso Antrajam pereinamajam laikotarpiui ir Viduriniosios karalystės pradžiai. Kiek į pietus, Dra Abu al-Naga kalvos šlaite, rasta 80 kapų, kurių didžiuma priklauso 17-20 dinastijų žyniams ir valdininkams bei keletui 17 dinastijos valdytojų. Toliau į pietvakarius yra al-Assssif su 40 kapų, daugiausia Naujosios karalystės ir vėlesnių laikų. Toliau į pietus yra al-Khokha kalva, kurioje rasti penki Senosios karalystės laikų kapai ir 53 kapai iš 18 ir 19 dinastijų laikų. Toliau į vakarus yra mitinio musulmonų šeicho Abd al-Kurno vardu vadinama kalva, kurioje rasti 148 kapai, kurių dauguma priklauso 18 dinastijai. Į šiaurę nuo šios kalvos yra gerai žinomas Deir al-Bahri, garsus Hatčepsutės ir Mentuhotepo šventyklomis. Ir pagaliau į pietus nuo Abd al-Kurno ir greta Merenptaho šventyklos yra Qurnet Murai kalva, kurioje yra rasta 17 kapų, priklausančių Ramzių laikmečiui. Neabejotina, kad tose vietose yra tūkstančiai kitų, dar neatrastų kapų.
English Football League

Anglijos futbolo lyga (English Football League) – Anglijos futbolo sistemos dalis, sudaryta iš trijų divizionų, sudarančių 2-4 futbolo sistemos pakopas – Futbolo lygos čempionato, Pirmosios futbolo lygos ir Antrosios futbolo lygos. Aukščiau už futbolo lygą yra Premier lyga, žemiau – Nacionalinė lygų sistemos aukščiausias divizionas – Nacionalinė lyga. Futbolo lyga organizuoja ir Lygos taurės ir Lygos trofėjaus varžybas.
Futbolo lyga įkurta 1888 metais, tai seniausios pasaulio profesionalių klubų varžybos. 1888 metais lygoje buvo 12 klubų, iki 1950 metų klubų skaičius išaugo iki 92. 1992 metais 20 stipriausių klubų siekdami padidinti pelną atsiskyrė nuo Futbolo lygos ir suformavo atskirą Premier lygą, nuo to laiko Futbolo lygoje žaidžia 69 Anglijos ir 3 Velso klubai.

Divizionai

1888 metais sukūrus lygą, komandos žaidė viename divizione, 1892 metais prijungus Football Alliance lygą, sukurtas antrasis divizionas. 1932 metais prijunga dar viena lyga (Southern League), sudarant trečiąjį divizioną.
Iki 1992 metų Futbolo lygą sudarė pirmasis, antrasis bei trečiasis futbolo lygos divizionai, o 1992 metais atskilus Premier lygos klubams, divizionų pavadinimai pakeisti. Stipriausias divizionas vadinamas Futbolo lygos čempionatu, silpnesnis – Pirmuoju divizionu, o silpniausias – Antruoju divizionu. Kiekviename divizione žaidžia po 24 klubus, kuriuose kiekviena komanda sužaidžia su kitomis diviziono komandomis po 2 rungtynes – namie ir svečiuose.
Kiekvieną sezoną dvi pirmąsias vietas užėmusios lygos čempionato komandos patenka į Premier lygą, 3-6 vietas užėmusios komandos atkrintamosiose varžybose kovoja dėl trečiosios vietos Premier lygoje, o 3 žemiausias vietas užėmusios komandos iškrenta į Pirmąjį divizioną. Po sezono į čempionato divizioną iškrenta 3 Premier lygos klubai, užėmę žemiausias vietas.
Pirmojo diviziono 2 pirmąsias vietas užėmusios komandos bei viena iš 3-6 vietas užėmusių komandų pereina į lygos čempionatą, 4 žemiausias vietas užėmusios iškrenta į antrąjį divizioną. Antrojo diviziono 3 pirmąsias vietas užėmusios komandos bei viena iš 4-7 vietas užėmusių komandų pereina į pirmąjį divizioną, o 2 žemiausias vietas užėmusios iškrenta į žemesnio rango Conference National varžybas.
Degutas

Degutas – kietojo kuro (akmens anglių, durpių, skalūnų, medienos) sausosios distiliacijos produktų kondensatas. Aliejinės konsistencijos, specifinio kvapo, rudos ar juodos spalvos medžiaga. Netirpus vandenyje. Jo sudėtis priklauso nuo kuro rūšies ir distiliacijos temperatūros. Praeityje degutas buvo plačiai vartojamas medinėms valtims, laivams, stogams sandarinti. Šiuo metu dažniausiai nereikalinga, todėl poreikis labai sumažėjęs. Mažais kiekiais degutas vis dar naudojamas kaip prieskonis specifiniuose saldainiuose, alkoholiniuose gėrimuose.
Degutas, gautas žemoje temperatūroje pusiau koksuojant rusvąsias anglis žemoje temperatūroje (apie 550 °C), yra alifatinės prigimties ir vadinamas pirminiu. Jame esama angliavandenilių (sočiųjų, nesočiųjų, naftenų) ir šiek tiek aromatinių junginių. Perdirbant pirminį degutą, gaunamas benzinas, soliarinė alyva, parafinas, fenoliai, piridino bazės, organinės rūgštys. Aromatinės prigimties degutas gaunamas iš akmens anglių, koksuojamų aukštoje temperatūroje (apie 1100 °C). Iš jo gaunami aromatiniai junginiai – toluenas, ksilenas, piridino bazės, anilinas, naftalinas, antracenas, naftenai, chinolinas, vartojami kaip žaliava gauti organiniams dažams, vaistams, sprogstamosioms medžiagoms.
Grand Rapidsas

Istorija

Prieš daugiau nei 2000 metų teritorijoje gyventa Šiaurės Amerikos indėnų.
Europiečiai (misionieriai ir prekeiviai kailiais) dab. Grand Rapidso teritorijoje atsikraustė XIX a. pr. Europiečiai indėnams teikdavo metalą ir tekstilės gaminius mainais už jų kailius. Šioje vietovėje Madeline La Framboise įsteigė indėnų-europiečių prekybos postą. Vėliau jos verslas tapo Amerikos kailių kompanijos (American Fur Company) dalimi.
1826 m. iš Detroito kilęs Louis Campau, kuris formaliai laikomas Grand Rapidso įkūrėju, netoli Grand upės slenksčio pasistatė trobelę ir kalvę. Trečiajame dešimtmetyje į teritoriją pradėjo keldintis jankiai. Netoli Plaster Creek upelio aptikta gipso atodanga. Gipsą išgauti imta 1841 m. Jis naudotas tinkavimo gipso ir kitų sienų klojinių gamyboje. 1850 m. Grand Rapidsui suteiktas miesto statusas. Tuomet jame gyveno 2686 gyventojai. 1858 m. pro miestą nutiesta Detroito–Milvokio geležinkelio linija. 1880 m. vakariniame miesto pakrašty veiklą pradėjo pirmasis šalyje hidroelektrinis generatorius.
Grand Rapidsas buvo vienas pirmųjų šalies miestų, kuriame pradėta plėtoti automobilių pramonę. Nuo 1901 iki 1921 m. čia veikė automobilių gamintojas „Austin Automobile Company“. Grand Rapidsas taip pat buvo vienas pirmųjų miestų, iš kurio vykdyti reguliarūs keleiviniai skrydžiai, kai 1926 m. oro linijų bendrovė „Stout Air Services“ pradėjo skraidinti keleivius iš Grand Rapidso į Detroitą. 1945 m. Grand Rapidsas pirmasis šalyje pradėjo naudoti fluoruotą vandenį. Antrojoje XIX a. pusėje miestas tapo svarbiausiu miško ruošos centru ir pagrindiniu baldų gamybos centru visose Jungtinėse Valstijose.
Pali

Raštas

Šri Lankoje pali tekstai buvo užrašyti sinhalų raštu. Kiti vietiniai raštai, dažniausiai khmerų, mjanmų, šiuolaikinis tajų (nuo 1893), devanagari ir mongolų, buvo naudojami užrašant pali.
Nuo XIX amžiaus pali kalba pradėta rašyti lotynų raštu. Alternatyvi schema sugalvota Franso Velthuiso leidžia spausdinti naudojant ASCII koduotę be diaktrinių ženklų pagalbos, bet yra ne taip lengvai skaitoma, kaip standartinė sistema, kurią sukūrė Rhys Davids (žr. žemiau).
Pali abėcėlinė tvarka yra tokia:
a ā i ī u ū e o ṁ k kh g gh ṅ c ch j jh ñ ṭ ṭh ḍ ḍh ṇ t th d dh n p ph b bh m y r l ḷ v s h
ḷh taip pat yra vienas garsas ir jis rašomas kaip ḷ ir h junginys.
Kalėtų piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Purmsačių piliakalnis 11 km
Krūtės piliakalnis 9 kmGramzdos piliakalnis 8,1 kmAizvikių piliakalnis 10 kmKivylių piliakalnis 12 kmKalvių piliakalnis 15 kmKubiliškės piliakalnis 6,5 kmUžluobės piliakalnis 7 km
Rokas Stanulevičius

Karjera

Karjerą kaip profesionalas pradėjo Ekrane. 2015 m. atstovavo FK Trakai. 
Buvo parduotas į Izraelį. Žaidė Latvijoje. 
Kai grįžo į Lietuvą atstovavo FK Panevėžys.

Pasiekimai

<...>
NTSC

NTSC – analoginės televizijos spalvų kodavimo sistema, naudota daugelyje Amerikų šalių (išskyrus Braziliją, Argentiną, Paragvajų, Urugvajų ir Prancūzijos Gvianą), taip pat Mianmare, Pietų Korėjoje, Taivane, Japonijoje, Filipinuose ir kai kuriose Ramiojo vandenyno teritorijose.
Pirmasis NTSC standartas sukurtas 1941 m. 1953 m. buvo pritaikytas naudoti antrasis NTSC standartas, leidęs transliuoti spalvotą televiziją. NTSC buvo pirmoji plačiai naudota spalvoto transliavimo sistema ir dominavo iki 2010 m., kai buvo pradėta palaipsniui pereidinėti prie skirtingų skaitmeninių standartų, tokių kaip ATSC.

Techninė specifikacija

NTSC kodavimo principas labai panašus į PAL, iš tiesų PAL buvo sukurtas pagal NTSC. NTSC, kaip ir PAL, naudoja kvadratūrinės amplitudės moduliavimo signalą. Perduodamo signalo fazės pasikeitimas nurodo tam tikro vaizdo taško atspalvį ir jo spalvų sodrumo dydį. Taigi menkiausias perdavimo fazės iškraipymas sąlygoja spalvų atspalvių pasikeitimus. Tačiau vektoriniame dažnyje šviesumo signalas yra daug mažesnis. Dėl to gali atsirasti spalvų iškraipymai.
Signalu per sekundę perduodama iki ~30 kadrų. Kiekviename kadre esti po 525 (486 matomas) horizontalias linijas. Vaizdo nešlio dažnis – 3,58 MHz, garso nešlio – 4,5 MHz. Vaizdas perduodamas atvirkštinės amplitudės moduliavimo būdu; garsas perduodamas dažnio moduliavimo būdu.
Skaitmeniniame pasaulyje NTSC paprastai reiškia 720 × 480 pikselių vaizdą, perduodamą 29,97 kadrų per sekundę greičiu.
Dragočių miškas

Dragočių miškas – miškas Šilų seniūnijoje, Jonavos rajone. Išsidėstęs į šiaurės rytus nuo Jonavos ir Šilų ir į pietvakarius nuo Panoterių. Miške auga pušys, beržai ir kiti medžiai.
Lėvuo

Salingumas

Upėje yra 29 salos (neįskaitant tvenkinių), jų dažnumas – 0,19 vnt./km, daugiausiai sutinkamos vidurupyje, vagos viduryje. Bendrai visos salos užima 7,8 ha plotą (vid. plotas – 0,27 ha, didž. iki 2 ha), todėl, lyginant su bendru Lėvens upės plotu, salingumas – 3,4 %. 37,9 % salų sudaro atskeltinės senvaginės, likusią dalį – vaginės.

Pavadinimo kilmė

Žodis „lėvuo“ taip pat reiškia šlapią, pelkėtą, klampią vietą, tikrinis vardas giminingas latvių kalbos žodžiui „lēvenis“ – liūnas, klampynė.
Aleksandras Naruševičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų Naruševičių giminės. Tėvas Jonas Naruševičius (m. 1575 m.). Žmona Naugarduko vaivados Mikalojaus Radvilos (1546–1589 m.) duktė Elžbieta Radvilaitė. Duktės vyras Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės pulkininkas Stanislovas Masalskis (m. 1670 m.).
Evangelikas reformatas. Studijavo Karaliaučiaus, Heidelbergo ir Marburgo universitetuose Vokietijoje, Altdorfo universitete Šveicarijoje, Paduvos universitete Italijoje.
1627 m., 1640 m., 1647 m., 1649 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Seimų atstovas. Nuo 1647 m. Žemaitijos kaštelionas. 1628 m., 1650 m. ir 1652 m. vadovavo Vilniaus kalvinistų sinodui. Nuo 1635 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės evangelikų reformatų generalinio susirinkimo Kuratorių tarybos narys.
Tradicionalizmas

Tradicionalizmas – pasaulėžiūra arba socialinė–filosofinė pakraipa, iškelianti ilgaamžės tradicijos bei išminties svarbą priešpastatant ją šiuolaikiniam materializmui ir proto reikšmės iškėlimui. Tai taip pat gali būti kontrrevoliucinės, konservatyviosios idėjos, teigiančios, kad praeitis yra visų vertybių įkūnijimas. Tradicionalizmas iš dalies persipina su konservatizmu.
Tradicionalizmas nereflektuojamu pavidalu gyvavo tūkstantmečius, kuomet buvo puoselėjamas mitologinis–tradicinis pasaulėvaizdis. Tradicijos iš šiuolaikybės takoskyra pradėjo reikštis XVIII a., kai apšvietos laikotarpyje imta abejoti tradicinėmis vertybėmis ir išaukštinta proto bei materializmo svarba. XX a. pr. pradėjo reikštis reflektuotas tradicionalizmas, kurio viena ryškiausių apraiškų buvo integralusis tradicionalizmas arba perenalizmas, iškėlęs Tradiciją arba Amžinąją Išmintį (Sophia Perennis), kaip siekiamybę. Tradicionalizmo judėjimo įkvėpėjas, garsus prancūzų komparatyvistinės kultūrologijos, estetikos, menotyros šalininkas, atsivertęs į islamą, – Renė Genonas pabrėžė Vakaruose aukštinamo „materialių vertybių kulto“, „civilizuotumo“ reliatyvumą, kurie tradicinių civilizacijų vertybių sistemoje traktuojami kaip „barbariškumo“ apraiškos. Greta jo iškilo tokie mąstytojai kaip Šri Lankos metafizikas, menotyrininkas Ananda Kumarasvamis, šveicarų metafizikas, menininkas Fritjofas Šuonas, šveicaras eruditas Titas Burkhartas, persų filosofas, religijų tyrėjas Saidas Hoseinas Nasras. Šie tradicionalistai pabrėžė būtinybę žmonijai atsigręžti į praeitį, atminti prarastą Tradiciją, kuri visame pasaulyje buvusi bendra, jie atkreipė dėmesį į simbolizmo, metafizikos, dvasingumo reikšmę. Integraliojo tradicionalizmo atstovai perėmė hinduistinę laiko sampratą iš šiuolaikybę įvardijo Kalijuga – tamsos, mirties amžiumi, ir teigė, kad intelektualinis elitas turįs prikelti tūkstantmetę tradiciją, susiklosčiusią Satjajugoje – tiesos amžiuje. Tradicionalizmo idėjas tęsė italų hermetikas, mąstytojas Julius Evola. Iš dalies tradicionalistinę laikyseną galima įžvelgti rumunų religijotyrininko Mirčos Eliadės, vokiečių mistiko Hermano Virto darbuose.
Vienas kertinių tradicionalistų kritikos objektų yra šiuolaikinio pasaulio telkimasis ties materijos gausinimu ir jos įvaldymu, beprasme mechanizacija ir skaitmenizacija, dvasingumo, estetikos, mitinio mąstymo išsižadėjimu, skirties tarp sacrum ir profanum sunykimu. Tradicionalistai gręžiasi į gimtojo krašto tradicijos arba senųjų rytų tikėjimų (ypač budizmo, islamo, hinduizmo, daoizmo) gelminį pažinimą (t. y., ne tik formalų dogmų ar ritualų atkartojimą, bet persismelkimą tradicine pasaulėžiūra). Tradicionalizmas pasireiškia tiek kaip pavienių individų laikysena šiuolaikybės atžvilgiu, tiek organizuotais judėjimais (neopagonybė, radikalioji dešinė, antiglobalizmas ir kt.).
Paveisininkų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnio aikštelė ovali, pailga rytų vakarų kryptimi, apjuosta 1-3 m aukščio ir 8-16 m pločio pylimu. Jo šiaurinėje dalyje yra 1-1,5 m gylio įdubimas – senojo įvažiavimo vieta. Rytinio pylimo 4-5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 7 m pločio terasą, už kurios iškastas 9 m pločio ir 1,2 m gylio griovys. Tyrimų metu čia rastas 7 m pločio, 1,2 m gylio griovys ir 5 m pločio antras pylimas bei 5,5 m pločio ir 1 m gylio antras griovys. Vakarinėje pusėje, 5 m žemiau pylimo, yra 4 m pločio terasa, 4 m žemiau jos – antra 10 m ilgio ir 15 m pločio terasa.
Rytinėje - šiaurės rytinėje papėdėse, 1,5 ha plote plyti papėdės gyvenvietė.
Užtvenkus ežerą piliakalnis ir papėdės gyvenvietė su sausuma jungiasi tik pietų pusėje.
Teritorijos plotas – 3,96 ha.

Aplinkiniai piliakalniai

Ūdininkų piliakalnis - 18 kmŠlavantų piliakalnis - 10 kmVainiūnų piliakalnis - 18 kmPaseinelių piliakalnis - 15 kmMėčiūnų piliakalnis - 6 km
Druskininkėlių piliakalnis - 15 km
Černiauskų piliakalnis - 17 km
Darja Domračeva

Biografija

Darja Domračeva gimė 1986 m. rugpjūčio 3 d. Minske, Baltarusijoje (tuomet TSRS). Sportuoti pradėjo Niaganėje Rusijoje, kur buvo persikėlusi kartu su tėvais. Šiame regione buvo populiarus biatlonas dėl Chanty Mansijske esančio sporto centro. Ji parodė sportininkės galimybes aplenkdama savo amžiaus berniukus. 2004 m. ji grįžo į Baltarusiją, kur prisijungė prie vietos rinktinės. Iškart po to D. Domračeva pradėjo rodyti aukštus pasiekimus 2005 m. laimėjusi aukso medalius sprinto ir persekiojimo rungtyse pasaulio jaunių čempionate Kontiolahtyje. 2006 m. gruodį Estešunde debiutavo IBU Pasaulio taurės varžybose. Buvo treniruojama buvusio biatlonininko, vokiečio Klauso Zyberto. 2010 m. Vankuveryje iškovojo pirmąjį olimpinį medalį − bronzą 15 km individualaus starto rungtyje. Iškart po to iškovojo pirmąsias pergales Pasaulio taurės varžybose: sprinto ir persekiojimo rungtyse Kontiolahtyje. D. Domračeva dominavo 2014 m. Sočio olimpiadoje laimėdama tris aukso medalius: 15 km individualaus starto, persekiojimo ir bendro starto lenktynėse. Ji tapo pirmąja moterimi, žiemos olimpiadų istorijoje laimėjusia tris individualias rungtis vieneriose žaidynėse. Už pasiekimus apdovanota „Baltarusijos didvyrės“ vardu. 2014−2015 m. sezoną D. Domračeva laimėjo IBU Pasaulio taurės varžybas, prieš tai 2012 ir 2013 m. buvusi antra.
2016 m. D. Domračeva susituokė su norvegų biatlonininku, aštuoniskart olimpiniu čempionu Ole Einoru Bjorndalenu. Porai gimė duktė Ksenija. Į slidinėjimo trasas D. Domračeva grįžo 2017 m. sausį. 2018 m. Pjongčange ji iškovojo olimpinį auksą estafetėje ir sidabrą 12,5 km bendro starto lenktynėse.
Robertas Ringys

Biografija

Karjerą pradėjo Atlantas Klaipėda klube, vėliau žaidė Žalgiris Vilnius, užsienio komandose. Yra žaidęs Lietuvos rinktinėje.
Šeboiganas

Istorija

Šeboigane XIX a. pab. įsikūrė lietuvių, kurių 1962 m. jau buvo virš 2000.
Rytis Martikonis

Biografija

1993 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę. Specializacija – Konstitucinė ir tarptautinė teisė.
1992–1995 m. dirbo Užsienio reikalų ministerijos Europos integracijos bei Vakarų Europos šalių ir Daugiašalių santykių skyriuose. 1993–1995 m. buvo laisvosios prekybos su ES šalimis derybų delegacijos narys.
1995–1999 m. – Lietuvos misijos prie Europos Bendrijų patarėjas Briuselyje, 1999–2000 m. – derybų delegacijos dėl narystės ES atsakingas sekretorius.
1999–2001 m. – LR URM Europos integracijos departamento direktorius, 2001–2004 m. – Užsienio reikalų ministerijos sekretorius, derybų delegacijos dėl narystės ES vadovo pavaduotojas, Vyriausybės atstovas konvente dėl ES ateities.
2004–2010 m. – Lietuvos nuolatinis atstovas prie Europos Sąjungos.
2010 m. spalio 4 d. paskirtas Ministro pirmininko A.Kubiliaus patarėju užsienio politikos klausimais. Vėliau - Europos Komisijos Vidaus rinkos ir paslaugų padalinio generalinio direktoriaus pavaduotojas, atsakingas už vidaus rinkos, viešųjų pirkimų, žiniomis grįstos visuomenės ir paslaugų direktoratus.
Nuo 2011 m. vasario 16 d. – EK vertimų raštu derektorato generalinis direktorius.
Spiritinis gėrimas

Spiritinis gėrimas – alkoholinis gėrimas, skirtas vartoti žmonėms, turintis reikalingas juslines savybes ir turintis ne mažiau kaip 15% etanolio.
Daulagiris

Alpinizmo istorija

Link Daulagirio viršūnės dažniausiai kopiama Šiaurės Rytų ketera, kuri yra laikoma „normaliuoju keliu“. Drąsesnės ekspedicijos renkasi pietinį arba vakarinį šlaitus, kurie nuo savo pamato kyla apie 4000 m.
Pirmoji Daulagirio viršukalnę 1960 m. gegužės 13 d. pasiekė bendra šveicarų ir austrų ekspedicija, vadovaujama Makso Aizelino. Ši ekspedicija taip pat buvo pirmoji, kuri naudojosi lėktuvu. Šveicariškas Pilatus PC-6 sudužo ir buvo paliktas šlaite.
Diakonas

Diakonas (gr. διάκονος diakonos = tarnas) – krikščionių dvasininkas, įšventintas diakonu.
Pavaldus bendruomenės administratoriui (klebonui); neturi visų pastoriaus ar kunigo pareigų, teisių. Evangelikų ir Katalikų Bažnyčioje diakonu tapti gali ir šeimą sukūręs asmuo, baigęs atitinkamus mokslus.
Vakarų Europoje kone kiekvienoje parapijoje yra diakonas: jis itin padeda bendruomenės dvasininkui atliekant patarnavimus parapijiečiams. Katalikų diakonas negali tik aukoti Šv. Mišių, klausyti išpažinčių ir teikti Ligonių patepimo sakramento (kadangi viena šio sakramento dalių yra išpažinties klausymas).
Pastaruoju metu Lietuvoje svarstomas diakonato instituto įvedimas bei plėtra, ypač esant kunigų trūkumui ir mažėjant pašaukimų.
Nuo 2007 m., Lietuvos Vyskupų Konferencijos sprendimu, pradėtas vedusiųjų vyrų rengimas nuolatinei diakonato tarnystei .
Baltosios ir Baltijos jūrų kanalas

Baltosios ir Baltijos jūrų kanalas (rusiškai Беломорско-Балтийский канал) – laivybinis kanalas, jungiantis Baltąją jūrą su Baltijos jūra ties Sankt Peterburgu.
Kanalas statytas 1931–1933 m. Jo ilgis 227 km, iš jų 37 km skalingame grunte. Turi 19 šliuzų, 49 vandens užtvankas, 15 sutvirtinimų. Josifo Stalino įsakymu jį reikėjo pastatyti labai greitai, per 24 mėnesius ir pigiai, vietoj geležies ir gelžbetonio naudoti medieną, o jo statyboje naudoti Gulago kalinių darbo jėgą. Jo statyboje žuvo apie 100 000 žmonių.
Vienu metu jo statyboje dirbo apie 107 000 žmonių. Pats Stalinas 1933 m. gegužės 1 d. dalyvavo jo atidaryme. Tarybinė valdžia šitą statybą įsivaizdavo kaip pirmojo penkmečio sėkmę. Iš tikro šitas projektas galiausiai žlugo. Tūkstančių kalinių darbas nuėjo veltui – kanalas pasirodė pernelyg seklus (apie 3,5 metrų gylio), kad juo būtu galima perkelti didelius karinius krovinius tarp Baltosios ir Baltijos jūrų, o iš Baltosios jūros per Arkties vandenyną į žemyną. 1983 m. jis buvo apdovanotas Raudonosios vėliavos darbo ordinu.
Gegužės 17

Vardadieniai

Paskalis – Virkantas – Gailė – Bazilė
Mochsogolochas

Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis 1958 m., kitais metais pradėta cemento gamyklos statyba. 1964 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
Teismo šaukimas

Teismo šaukimas - asmens kvietimas atvykti į teismą (dalyvauti procese). Forma rašytinė.
Dalyvaujantiems byloje asmenims teismo šaukimais Lietuvoje pranešama apie teismo posėdžio ar atskirų procesinių veiksmų atlikimo laiką ir vietą. Dalyvaujančiam byloje asmeniui tinkamai įteikus teismo šaukimą, apie kitus teismo posėdžius pranešama pranešimais. Teismo šaukimais taip pat šaukiami į teismą liudytojai, vertėjai ir ekspertai (LR CPK 133 str. 1 d.).
Dalyvaujantiems byloje asmenims šaukimas turi būti įteiktas LR CPK 117–132 straipsniuose nustatyta tvarka ir tokiais terminais, kad jie turėtų pakankamai laiko nustatytu laiku atvykti į teismą ir pasirengti bylai.
Vilkiautinis

Istorija

1954–1963 m. buvo Vilkiautinio apylinkės centras. Sovietmečiu buvo Liškiavos kolūkio gyvenvietė. Veikė Liškiavos pagrindinė mokykla (įkurta 1899 m., kaip pradinė).
Irako herbas

Irako herbe vaizduojami auksinis Saladino erelis, skydas, kuriame pavaizduota Irako vėliava ir arabiški žodžiai الجمهورية العراقية (al-Jumhuriya al-`Iraqiya; lietuviškai "Irako respublika").
Dabartinis Irako herbas patvirtintas 2009-aisiais. Herbas pakeistas dėl to, kad pasikeitė vėliava, kuri vaizduojama herbo viduryje.

Istorija

Pirmasis Irako herbas vaizdavo senovišką saulės disko simbolį. 1965-aisiais atsirado naujasis herbas, kuriame vaizduojamas Saladino erelis (sukurtas pagal Jungtinės arabų respublikos herbą). Teksto herbe pavaizduotoje vėliavoje nebuvo, vietoj jo buvo trys žvaigždės, o pati vėliava buvo vertikali. 1991-aisiais herbe buvo keli pakeitimai: vėliava tapo horizontali, o jos viduje buvo ne vien žvaigždės, nes buvo pakeista Irako vėliava. 2004-aisiais buvo atlikti dar keli pakeitimai: rankos buvo truputį labiau pritaikytos prie vėliavos, raštas buvo pakeistas į Kuficą. Dabartinėje Irako vėliavoje nebeliko žvaigždučių, tik Kufica užrašytas tekstas, todėl herbe irgi buvo atliktas šis pakeitimas.
Widelands

Widelands – atviro kodo realaus laiko strategijos žaidimas, kuriamas ir platinamas pagal GPL licenciją. Žaidimas įkvėptas Blue Byte Software sukurto The Settlers II, jame realizuota nemažai panašaus funkcionalumo.
Galima žaisti scenarijus prieš kompiuterį arba tinkle prieš kitus žaidėjus. Žaidėjas gali pasirinkti vieną iš dviejų klanų – imperiją arba barbarus, sukurti keturi skirtingi žemėlapių modeliai.
Žaidimas yra kuriamas skirtingoms platformoms – naujausia versija išleista Linux, BSD, Mac OS X ir Microsoft Windows operacinėms sistemoms. Taip pat žaidimas yra verčiamas į įvairias kalbas.
Roputėnai

Istorija

1707 m. minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje.