google/wiki40b huggingface dataset:
Phoebus Levene

Biografija

Gimė 1869 m. vasario 25 d. Žagarėje, kaip Fishel Aaronovich Levin. Vaikystėje gyveno Sankt Peterburge. 1891 m. baigė Sankt Peterburgo medicinos akademiją. 1893 m. kartu su šeima emigravo į JAV. Atvykęs į Niujorką pradėjo studijuoti Kolumbijos universitete, kur laisvalaikiu vykdė biocheminius tyrinėjimus. 1896 m. paskirtas dirbti į Niujorko patologinių ligų institutą. 1905 m. paskirtas Rokfelerio medicinos tyrimų instituto biochemijos laboratorijos vadovu. Dirbdamas laboratorijoje tyrinėjo žmogaus DNR, atrado daug naujų savybių. Išleido apie 700 mokslinių straipsnių. Jo darbų pagrindu buvo vykdomi tolesni DNR tyrimai. Mirė 1940 m. rugsėjo 6 d. Niujorke.
Talorkas II

Talorkas II (škot. gėl. Talorc mac Muircholach) – piktų karalius, valdęs VI amžiuje.

Biografija

Pagal piktų kroniką jis valdė vienuolika metų, tarp Keiltramo ir Dresto V. Talorko II tėvas minimas kaip Mordelegas, Mordeletas ir Murtoloikas.
Andžejus Leščinskis

Biografija

Lenkijos magnatų Leščinskių giminės atstovas, herbo „Wienawa“ savininkas. Karūnos didžiojo kanclerio Vaclavo Leščinskio (1576–1628) ir kalvinistės Anos Rozdraževskos (1586–1619) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Lenčicos vaivada Vladislavas (m. 1679), Kijevo vyskupas (m. 1657) ir karaliaus pulkininkas Rafailas (m. 1647).
Gimė Goluchuve (Pleševo rajonas). Mokėsi jėzuitų kolegiume Kališe, po to nuo 1626 metais studijavo kanoninę ir civilinę teisę Ingolštate ir teologiją ir filosofiją Siene. 1628 metais – Krokuvos kanauninkas, nuo 1628 metų – Lenčicos probstas. 1633 metais buvo įšventintas į kunigus.
Grįžęs į tėvynę, Andžejus Leščinskis tapo Lenkijos karalienės Cecilijos Renatos Habsburgaitės kancleriu ir Pšemento abatu (nuo 1636 metų). 1641 metais gavo Kameneco vyskupo saną. 1643 metais tapo Červinsko abatu, o 1644 metais – Tinecko.
1645 metais Andžejus Lščinskis gavo Karūnos pakanclerio pareigybę, konkuravo su Karūnos didžiuoju kancleriu Jurgiu Osolinskiu. 1646 metais tapo Kulmo vyskupu. Karo su Turkija priešininkas. Po bevaikio Vladislovo IV mirties iš pradžių palaikė princo Karolio Ferdinando Vazos kandidatūrą, o po to perėjo į jo vyresnio brolio Jono Kazimiero pusę. Kaip apdovanojimą už jo bekompromisinę poziciją 1650 metais gavo Karūnos didžiojo kanclerio pareigybę. 1651 metais dalyvavo Ukrainos kampanijoje ir Berestečko mūšyje.
1653 metais Andžejus Leščinskis tapo Gniezno arkivyskupu ir Lenkijos primu. 1655 metais Švedijos tvano metu kartu su karaliumi Jonu Kazimieru išvažiavo iš Lenkijos į Sileziją, kreipėsi pagalbos į Vokietijos imperatorių ir Romos popiežių.
Adžejus Leščinskis palaikė valstybės reformas.
1658 m. balandžio 15 d. Andžejus Leščinskis mirė Skernevicėse, buvo palaidotas Lovičiuje.
Alytaus apskrities archyvas

Istorija

Alytaus apskrities valstybinis archyvas buvo įsteigtas 1944 m. ir įsikūrė Alytaus apskrities (vėliau – rajono) Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto patalpose K. Požėlos g. 23. 1982 m. archyvas persikraustė į specialų dokumentų saugojimo reikmėms suprojektuotą ir pastatytą pastatą su moderniomis (to meto standartais) dokumentų saugyklomis.
Archyvo pavadinimai po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo kito. 1990 m. archyvas pavadintas Alytaus valstybiniu archyvu, 1993 m. pervadintas Alytaus apygardos archyvu. 1997 m. archyvui suteiktas dabartinis pavadinimas.
Šiaulių valsčius

Šiaulių valsčius buvo šiaurės Lietuvoje. Centras – Šiauliai.
Kolumbijos upės tarpeklis

Kolumbijos upės tarpeklis yra JAV, Oregone. Tarpeklio ilgis yra 128 km. Jo gylis siekia 1219 metrus. Kolumbijos upės tarpeklis kerta Kaskadinių kalnų grandinę. Tarpeklis garsėja kriokliais, aukštomis bazalto uolomis, kalnais ir žaliuojančiais miškais. Kolumbijos upė per pastaruosiuos 10 mln. metų paliko įvairių pėdsakų. Prieš 15000 metų tarpeklis buvo platesnis dėl didžiulių potvynių, kurie užtvindė visą plotą.
Kuveito pilietybės teisė

Dviguba pilietybė

Užsienietis, kuris gali įgyti Kuveito pilietybę turi atsisakyti bet kurios kitos tautybės. Tai jis privalo padaryti per tris mėnesius po jo įvykdytos natūralizacijos proceso paskelbimo datos. Jeigu yra pateikiami įrodymai, kad asmuo neatsisakė kitos valstybės pilietybės, natūralizacijos procesas yra panaikinamas ir pripažįstamas negaliojančiu. Dvigubos pilietybės fenomenas Kuveito tiek teisinėje duomenų bazėje, tiek praktinėje veikloje nėra toleruojamas. Užuomenos į dvigubos pilietybės pretendzijų pareiškimą yra griežtai ribojamos.
Timūras Augucevičius

Biografija

Timūras gimė Klaipėdoje. Ten praėjo pirmieji trys jo gyvenimo metai. Maždaug 1984 tėvai išsikraustė į Tauragę. Čia Timūras augo ir 1986 pradėjo eiti į mokyklą. Lankė Tauragės antrąją vidurinę mokyklą (Tauragės Žalgirių gimnazija). Šioje mokykloje baigė pirmas 4 klases.
1990 m. persikėlė gyventi į Telšius. Pradėjo lankyti katalikškąją Vincento Borisevičiaus vidurinę mokyklą (dabar gimnazija). Telšių kultūros centre lankė choro pamokas. 
Baigęs mokyklą mokėsi Žemaitijos kolegijoje ir įgijo Dailės ir technologijų pedagogo diplommą.
Baigęs studijas Telšiuose išsikraustė mokytis į Vilniaus dailės akademiją. Ten susipažino ir kartu nuomojosi butą su Tadu Vidmantu. Ankstyvas Tado susidomėjimas video kūryba sudomino ir Timūrą. Jie kartu eksperimentuodavo su video kamera. Tadas jau tada ryškėjo kaip stiprus istorijų pasakotojas ir scenaristas. Timūras dažniausiai vaidindavo Tado kuriamuose siužetuose.
2009 m. baigė Vilniaus dailės akademiją ir įgijo grafikos dizainerio specialybę.
Dirbdamas grafikos dizaineriu Timūras nesijautė darantis tai kas jam skirta gyvenime. Jautė, kad jo vieta yra kitur. Savarankiškai ėmė mokytis video produkcijos.  Vedė laidą „Žinių naujienos“ Lietuvos ryto televizijoje, Baltijos televizijos laidos „Auksarankiai“ žurnalistas ir operatorius, internetinio projekto „Muzikinė Pauzė“ sumanytojas ir įgyvendintojas, serialo „Riteriai II“ scenarijaus bendraautoris, internetinės pokalbių laidos „Važiavimai su Tadu ir Timūru“ bendraautoris. Du sezonus buvo Lietuvos ryto televizijos žaidimo „Šeima jėga“ vedėjas bei redaktorius. 2016 m. poroje su Mia, dalyvavo LNK projekte „Žvaigždžių duetai“. LNK GO platfortmoje kūrė projektą „1 ant 1“. 
Nuo 2017 m. balandžio 18 dienos dirba Radiocentro eteryje. Timūras kartu su kolega Gedu Saročka veda kasdieninę pramoginę laidą nuo 16 iki 19 val. Originali autorinė laida išsiskiria savo laisvumu, autentiškumu bendraujant su klausytojais, žaidimu "Barzda prieš akinius".
Tulu Nadu

Istorija

III–IV a. pr. m. e. Tulu Nadu regione gyveno tauta, kurią Sangamo laikotarpio veikaluose vadino Konkilankocar arba Kōcar. Manoma, kad ši tauta yra ta pati kaip ir satjaputrai (Satyaputras) Ašokos laikų raštuose.
Istoriškai Tulu Nadu apima du atskirus regionus – Haiva ir Tuluva. Prieš 1100 metų šią teritoriją valdė Sullia karaliai Balalai. XIII a. Udupyje Madhvacharya pastatė 8 vienuolynus (mathas).
Tulu Nadu buvo tėvynė dinastijos, kuri įkūrė Vidžajanagarų imperiją. Vidžajanagarų imperijoje Tulu Nadu buvo padalintas į du administracinius vienetus – Mangaluru Rajya ir Barakuru Rajya. Tulu Nadu iki XVII a. valdė Vidžajanagarų imperijos vasalai. Ilgiausiai Tulu Nadu valdžiusi dinastija buvo Alupai. Alupai buvo keleto žymių Karnatakos dinastijų vasalai. Pirma dinastija, kuria pavaldūs Alupai klestėjo, buvo Kadambai iš Banavasio. Vėlesni Alupų sinjorai buvo Raštrakutai iš Manjakhetos, Čalukjai iš Badamio, Čalukjai iš Kaljanio, Hoisalai iš Durasamudros ir Vidžajanagarai. Alupai buvo praktiškai savarankiški, ir jų pavaldumas buvo faktiškai nominalus.
Alupai valdė, kol XIV–XVII a. Tulu Nadu dominavo Vidžajanagarai. Jų dominavimo laikais regionas itin suklestėjo, iškilo Barkuras ir Mangalore. Žlugus Vidžajangarų imperijai didžiąją dalį Tulu Nadu ėmė valdyti Keladžio Najakai.
Amerikos baltų laisvės lyga

Amerikos baltų laisvės lyga (angl. Baltic American Freedom League) – Rytų Baltijos šalių kilmės JAV piliečių organizacija. Įkurta lietuvių iniciatyva 1981 m. Los Andžele.

Struktūra

Lygą sudaro privatūs asmenys ir organizacijos. Sumokėję vienkartinį nario mokestį jie įgyja balsavimo teisę. Lygai vadovauja direktorių valdyba – 17 direktorių, kasmet renkamų suvažiavime. Valdyba renka vykdomąjį komitetą – prezidentą, vykdomąjį viceprezidentą ir 3 viceprezidentus, sekretorių, iždininką.

Veikla

Iki 1990 m. Lyga rėmė Baltijos šalių kovą dėl nepriklausomybės. Būdami JAV piliečiai Lygos nariai galėjo lengviau oficialiai pasiekti Kongresą, Valstybės departamentą ir Baltuosius Rūmus, tuo skyrėsi nuo kitų emigrantų organizacijų. Lyga informuodavo JAV vyriausybę ir visuomenę apie Baltijos šalyse TSRS vykdomus žmogaus teisių pažeidimus, religinį persekiojimą, kultūrinę ir tautinę diskriminaciją.
1981 m. pab. Lyga surengė akciją dėl JAV piliečio docento V. Skuodžio neteisėto įkalinimo TSRS koncentracijos lageryje. 1982 m., 1983 m. ir 1984 m. rengė konferencijas žmogaus teisių klausimais. 1982 m. ir 1983 m. Lygos pastangomis JAV Kongresas priėmė rezoliuciją, įpareigojančią JAV prezidentą birželio 14-ąją skelbti Baltų laisvės diena. 1983 m. liepos 26 d. JAV vyriausybė atsižvelgė į Lygos memorandumą ir prezidentas Ronaldas Reiganas pasiuntė Jungtinių Tautų generaliniam sekretoriui J. Peresui de Kueljarui raštą, kuriame motyvuotai pabrėžiama, kad JAV nepripažįsta prievartinio Baltijos valstybių įjungimo į TSRS. Šis raštas iki 1990 m. buvo svarbiausias JAV oficialus dokumentas dėl Baltijos valstybių. 1984 m. m. spalio mėn. Lygos pastangomis Baltų radijo tarnyba iš Laisvės radijo stoties perkelta į Laisvosios Europos radiją – taip Baltijos šalys buvo išskirtos iš sovietinių grupės ir priskirtos prie TSRS įtakos zonos valstybių. Baltijos šalims atkūrus nepriklausomybę Lyga rėmė jų pastangas įgyti tarptautinį pripažinimą, organizavo jų vadovų susitikimus su JAV prezidentu ir kitais politikais. Lyga skatina Baltijos valstybių demokratijos ir rinkos ekonomikos plėtrą, draugiškus santykius su JAV, siekia ekonominės ir karinės paramos Baltijos valstybėms, Karaliaučiaus krašto demilitarizavimo, rėmė Baltijos valstybių priėmimą į NATO. Lygos iniciatyva 1998 m. Atstovų Rūmuose susidarė Baltijos sambūris. Lygos pastangomis JAV Atstovų Rūmai 1998 m. priėmė rezoliuciją, smerkiančią Molotovo-Ribbentropo paktą.
Lyga leidžia žurnalą „Baltic Bulletin“, organizuoja viešas diskusijas, platina informaciją JAV administracijai, visuomenei, spaudai.
Užpiltinė

Užpiltinė – alkoholinis gėrimas, gaminamas iš vaisių ir uogų, užpiltų spiritu ar degtine. Stiprumas 18-20 % alkoholio, cukringumas – 28-40 %.

Gaminimas

Užpiltinėms gaminti naudojami vaisiai bei jų dalys: lapai, žiedai, sėklos. Tinka švieži vaisiai, jų sultys ar sirupai, antpilai.
Pagal gaminimo būdą ji yra panaši į trauktinę, tik užpiltinė yra silpnesnė ir saldesnė.
Europiada

Europiada – didžiausias tarptautinis Europos folkloro kultūros festivalis kasmet vykstantis vis kitoje šalyje. Visi festivalio metu vykstantys renginiai yra nemokami.
Pirmoji Europiada įvyko 1964 m. Antverpene, Belgijoje. Pirmeiji Europiados rengėjai buvo Mon de Clopper (1922 – 1998) ir Robert Müller-Kox. Po Mon de Clopper mirties festivalio prezidentu tapo Bruno Peeters. 2009 m. Europiada įvyko Klaipėdoje.
Botanica Lithuanica

„Botanica Lithuanica“ – Lietuvos mokslo žurnalas, einantis nuo 1995 m. Vilniuje.

Žurnalas

Leidžia Botanikos institutas. Per metus išeina vienas tomas anglų kalba, jį sudaro 4 kas ketvirtį išleidžiami numeriai, ir vienas priedas lietuvių kalba. Kartais išleidžiami teminiai priedai. Tiražas 300 egz.
Spausdinama bendrosios botanikos, botaninės įvairovės, augalų ir grybų sistematikos, cenologijos, geografijos, ekonominės botanikos, botaninės įvairovės apsaugos ir botanikos terminijos temomis. Redakcinę kolegiją sudaro Lietuvos ir užsienio šalių mokslininkai.
Vyr. redaktorius nuo 1995 m. Romas Pakalnis.
Egzotiškoji katė

Egzotiškoji katė (angl. Exotic Shorthair) – kačių veislė, trumpaplaukis persų ilgaplaukės variantas. Egzotiškosios katės būna visų persų kačių spalvų, abi veislės dažnai mišrinamos.

Istorija

Pirmosios egzotiškosios katės išvestos JAV. Vienas veislininkas suporavo Amerikos trumpaplaukį katiną su persų kate, kuri atsivedė persų tipo jauniklių, turėjusių trumpą plauką. Nuspręsta išvesti persų tipo trumpaplaukę katę. Pradžioje buvo mišrinamos Burmos, persų ir Amerikos trumpaplaukės katės, bet dabar paprastai kryžminamos tik egzotiškosios ir persų katės. Daugumoje vadų pasitaiko ir ilgaplaukių, ir trumpaplaukių kačiukų.

Charakteris

Šios veislės katės taikios, paklusnios, ramios. Balsas švelnus, retai girdimas. Egzotiškosios katės gerai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis. Pakančios vaikams, neįkyrios. Gana savarankiškos, brangina žmogaus draugiją.

Fizinės savybės

Egzotiškosios katės labai panašios į persų ilgaplaukes, išskyrus kailį. Vidutinio didumo, stambių kaulų. Kūnas proporcingas, krūtinė plati, pečiai ir nugara raumeningi, kaklas trumpas ir storas. Kojos trumpos, tvirtos. Uodega nėra labai ilga.
Galva apvali, masyvi. Kakta iškili, nosis trumpa, labai plati, su įlinkiu. Išraiškingos akys toli viena nuo kitos, spalva priklauso nuo kailio spalvos. Egzotiškųjų kačių akys gali būti vario spalvos, tamsiai oranžinės, žalios arba mėlynos. Kailis minkštas, tankus, ilgesnis nei britų trumpaplaukės katės.
Midelgrundsfortetas

Midelgrundsfortetas (dan. Middelgrundsfortet) – fortas Baltijos jūroje, Eresuno sąsiauryje, tarp Kopenhagos ir Malmės, įrengtas dirbtinėje saloje tuo pačiu pavadinimu. Pastatytas 1890–1894 m. Salos vietoje jūros gylis buvo 7 m. Salos plotas, kartu su bangolaužiais – 70 000 m². Tai buvo didžiausias jūros fortas ir didžiausia dirbtinė sala pasaulyje. Iki 1984 m. fortas buvo karinė teritorija, 2002 m. parduotas.
Peanas

Peanas (gr. παιήων, παιάν, παιών) – senovės Graikijos poezijos žanras, himnas dievams.
Tiksli žodžio peanas reikšmė nėra žinoma, nors galbūt jis susijęs su gydymo sritimi ir dievo Apolono kaip Peano aspektu, kuris veikė kaip dievas gydytojas. Peanai buvo himnai Apolonui kaip dievui gydytojui, jo seseriai Artemidei ir Asklepijui, kitam dievui gydytojui. Peanus pradžiui dainuodavo ištikus kokioms ypatingoms nelaimėms, tokioms kaip epidemijos. Peanų atlikimas turėdavo nukreipti bėdas į šoną arba būdavo padėka jų atsikračius. Vėliau peanus ėmė atlikti ir kitų dievų garbei, kitomis progomis. Pvz., dorėnai peanus dainuodavo prieš išeidami į žygį, prieš išplaukiant laivynui, po pergalės. Atikoje peanais vadindavo dainas, kuriuos dainuodavo puotaujančių choras, kai būdavo nuliejama vyno dievams ar didvyriams. Tradicija peanus dainuoti pokyliuose, ypač baigiant puotą, kai kai dievams aukodavo vyno, buvo labai sena.
Vieta, kur anksčiausiai buvo žinomi peanai, manoma, buvo Kreta. Manoma, kad į žemyninę Graikiją (pvz., į Spartą) šią poezijos rūšį atgabeno poetas Taletas.
Peanuose naudojamu eilėdaros metru buvo peonas (vienas ilgas skiemuo, trys trumpi), kurio pavadinimas susijęs su žanro pavadinimu. Kitas juose naudojamas metras buvo kretikas arba amfimakras (ilgas skiemuo, trumpas, ilgas). Metro pavadinimas kretikas matyt susijęs su žanro kilme Kretoje.
Atliekant peanus Apolono ir Asklepijaus garbei paprastai būdavo naudojamas priedainis Ije pean (gr. ἰή παιάν). Manoma, kad peanai buvo maldos forma, o jų žodžiai ir melodija išreikšdavo narsą ir pasitikėjimą, net jei pasveikimas ar pergalė dar tik būdavo numanomi. Būdavo sakoma, kad visos aimanos liaujasi, kai pasigirsta priedainis Ije pean .
Peanus dainuodavo bent keli žmonės, kurių vienas vesdavo melodiją. Dainininkai dainuodavo arba sėdėdami prie stalo, arba žygiuodami susitelkę į kompaktišką grupę. Spartiečiai žodžiu gr. παιὰν ἐμβατήριος vadindavo peanus, kuriuos dainuodavo žygiuodami į kautynes. Juos dainuodavo Apolono šventėse. Jau nuo labai ankstyvų laikų jie būdavo atliekami Apolono šventyklose.
Vėlyvaisiais laikais peanus dainuodavo ir mirtingųjų šlovei. Pvz., Aleksino sukurtą peaną Delfuose dainavo karaliaus Kratero Makedoniečio garbei. Plutarcho laikais chalkidikiečiai vis dar peanais šlovino savo geradarį Titą Kvinktijų Flamininą (Titus Quinctius Flamininus).
Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius Logoiskis II. Motina Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis, Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis, Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis.

Šeima

1825 m. vedė, žmona Felicija Rei. Sūnus Zdislovas Tiškevičius, 1875 m. rugpjūčio 25 d. vedė Gabrielė Myr (Gabriela Mier), bet vaikų neturėjo.
Verynios ir Kolbušovo dvarų Galicijoje valdytojas.
Juozas Meškauskas (1889)

Juozas Meškauskas (1889 m. balandžio 16 d. Panevėžys – 1957 m. lapkričio 30 d. Niujorkas) – Lietuvos kunigas, karo kapelionas.

Biografija

1913 m. baigė Žemaičių kunigų seminariją, 1914 m. įšventintas kunigu. 1917 m. baigė Dvasinę akademiją Sankt Peterburge, teologijos magistras.
Per Pirmąjį pasaulinį karą nuo 1917 m. Revelio karo pabėgėlių ir belaisvių kapelionas, vėliau – Rusijos kariuomenės Rumunijos fronto lietuviškų dalinių karo kapelionas, nuo gruodžio mėn. fronto 4-osios armijos lietuvių karių tarybos, netrukus – ir tos armijos karių komiteto pirmininkas. 1918 m. Odesoje padėjo lietuvių karo pabėgėliams grįžti į Lietuvą. 1918 m. pab. grįžęs į Lietuvą Panevėžyje dalyvavo telkiant Lietuvos kariuomenės savanorius. 1919 m. sausio mėn. paskirtas Kauno kunigų seminarijos profesoriumi ir dvasios tėvu, 1922–1940 m. dar dėstė Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. – Vytauto Didžiojo universitetas) Teologijos – filosofijos fakultete, nuo 1928 m. docentas, kartu – Kauno arkivyskupijos kurijos sinodinis teisėjas, religinių knygų cenzorius. Lietuvos krikščionių demokratų partijos veikėjas. 1940 m. kanauninkas. Per nacių okupaciją 1941 m. spalio mėn. paskirtas Kauno karinės komendantūros kapelionu, nuo 1942 m. vasario mėn. – Kauno įgulos bažnyčios rektorius, Lietuvių statybos dalinių vyr. kapelionas. 1944 m. rugsėjo mėn. savanoriu stojo į Lietuvių karinių dalinių inspekciją (buv. Tėvynės apsaugos rinktinė), paskirtas į Spaudos ir švietimo skyrių. Pasitraukė į Austriją, vėliau – į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV, kunigavo lietuvių bendruomenėje, buvo Lietuvos skautams remti draugijos vicepimininkas.
Atspindžiai (Vilnius)

Istorija

Iki 1991 m. Nr. 18 ėjo kaip žurnalo „Liaudies kultūra“ priedas. Tiražas 1989 m. – 4000 egz., 1992 m. – 3600 egz.
Skirtas kultūros namams, bibliotekoms, mokykloms, įvairioms kultūros institucijoms.
Atsakingasis redaktorius Aleksandras Šidlauskas, redaktorė Irena Alperytė.
Jim Rogers

James "Jim" Rogers (*1942 spalio 19) – JAV verslininkas, finansininkas.
1970 kartu su George Soros įsteigė Quantum Fund hedžo fondas.
Jim Rogers augo Demopolyje (Alabama). Būdamas 5 metų amžiaus, jis įsitraukė į verslą, pardavinėdamas kaimynystėje žemės riešutus.
Baigęs koledžą Alabamoje, studijavo Jeilyje bei Oksforde (universitetuose).
Baigęs Oksfordo u. atliko karinę tarnybą; po to jis grįžo į Wall Street firmą Dominick and Dominick, kur jau kartą dirbo jau po koledžo baigimo. Firmoje Arnold S. Bleichroeder jis susipažino su George Soros ir įkūrė Quantum Fund.
1980 Rogers pasitraukė iš Fonds valdybos ir nuo to laiko valdo tik savo turtą bei rašo knygas.
Maltos pirmoji futbolo lyga

Maltos pirmoji futbolo lyga (Valletos Banko pirmasis divizionas) – antra aukščiausia Maltos futbolo lyga. Dvi aukščiausias vietas užėmusios komandos patenka į Maltos aukščiausia futbolo lyga.
The Very Best of Cher: The Video Hits Collection

Formatai

Šis klipų rinkinys buvo išleistas VHS ir DVD formatais.
Sabnių valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Chmielnikas, Emilinas, Grodziskas, Hilaruvas, Holovienkai, Jadvisinas, Klepkai, Kolonija Holovienkai, Kolonija Kurovicė, Kolonija Zembruvas, Kostki Pienkai, Kupientinas, Kupientin Kolonija, Kurovicė, Neceč Dvuras, Neceč Vlošcianska, Neviadoma, Pienki Suchodolskiai, Pošviontnė, Sabniai, Stasinas, Suchodul Šlacheckai, Suchodul Vlošcianskai, Tchužnica Šlachecka, Tchužnica Vlošcianska, Vimislai, Zembruvas.
Šarlotės voratinklis (2006 filmas)

Siužetas

Viena diena Meino miesto fermoje, Fern Areibel (aktorė Dakkota Fanning) sužino kad jos tėvas ruošiasi nužudyti viena iš savo paršelių. Ji sėkmingai išsaugoja paršelio gyvybė ir duoda jam Vilburo vardą. Mergaitei Vilburas – nepaprastas gyvūnas, kuriam ji skiria visą meilę, rūpestį, globą ir netgi nepabijo nusinešti į mokyklą. Netrukus Fern jį persikelia gyventi į naują tvartą, kur Vilburas patenka pas kitus gyventojus. Bendrauti mėgstantis gyvūnas trokšta kuo greičiau susidraugauti su avimis, karvėmis, antimis, arkliu, kurie nenusiteikę į savo būrį priimti naujo gyventojo. Kai Vilburas sužino, kad jis neišgyvens iki Kalėdų, nauja draugė, vorė Šarlotė, nusprendžia jam padėti. Ji išgelbėja paršelį nuo mirties rašydama įvairiausius žodžius ant savo voratinklių, tačiau netikėtai miršta.

Įvertinimas

Tinklalapis Rotten Tomatoes įvertino filmą 78 % iš 100.
Voyage (albumas)

Albumo dizainas

Albumo dizainui įtaką padarė Viktoro Cholino sukurtos Vilniaus darželio „Čiauškutis“ žaidimų aikštelės architektūra: albumo viršelyje matomi šios žaidimų aikštelės mozaikų motyvai, taip pat grupės fotosesijos, surengtos darželyje, nuotraukų fragmentai.
Antanas Abrutis

Biografija

1997–1999 m. atletinės gimnastikos klubo „Mažeikių švyturys“ treneris, 1990 m. Mažeikių rajono jėgos trikovės pirmenybių II vietos, varžybų „Žemaitijos galiūnas“ I vietos (1997 m. Mažeikiai), turnyro „Mažeikiai 2000“ I vietos laimėtojas. 2012 m. Rumšiškėse vykusiame Lietuvos čempionato pirmajame etape užėmė trečiąją vietą.
Karjeros dienos

Karjeros dienos – populiarus pavadinimas renginiams, dažniausiai susijusiems su jaunimo (studentų) įdarbinimu. Karjeros dienas paprastai organizuoja universitetų studentų atstovybės, įdarbinimo ir karjeros organizacijos ar institucijos, nevyriausybinės dažniausiai jaunimo organizacijos.
Renginiuose dalyvauja potencialūs darbdaviai bei įdarbinimo galimybėmis besidomintys asmenys. Pastariesiems suteikiama galimybė susipažinti su darbo rinka, užmegzti ryšius su potencialiais darbdaviais, kartais vietoje susitarti dėl įdarbinimo. Karjeros dienose dalyvaujančios įmonės savo ruožtu gauna galimybę rasti perspektyvių darbuotojų. Į programą neretai įtraukiamos su darbo paieška susijusios paskaitos ir seminarai, kitos interaktyvios programos dalys.