google/wiki40b huggingface dataset:
Mykolas Arcimavičius

Biografija

1975 m. baigė Vilniaus politechnikumą, pašto ryšių technikas. Pakruojo pašto viršininkas.
Tėvynės sąjungos Pakruojo rajono skyriaus narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Pakruojo rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Jovita Julė, vaikai Monika, Levaldas, Andrius.
Rytinis citrinmedis

Hibridai

Žinomi savaiminiai ičandarinai – natūralūs rytinio ir mandarininio (Satsumos veislės) citrinmedžių hibridai. Šis šalčiui atsparus hibridas buvo aptiktas 1372 m aukštyje. Jis jutzu pavadinimu buvo minimas dar III a. naudojamas kaip poskiepis mandarininiams citrinmedžiams.

Hibridas Šangiuan yra rytinio ir didžiojo citrinmedžių hibridas, labai atsparus šalčiams, su stambiais, itin kvapniais vaisiais (8-11 cm ilgio ir 7-10 cm skersmens), kurie yra labai rūgštūs ir nevalgomi dėl labai aitraus eterinio aliejaus.
Norkūnai (Šiauliai)

Istorija

Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos laikais kaimo žemės priklausė Šiaulių ekonomijai. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Meškuičių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Meškuičių valsčiui, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Meškuičių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Raudonoji vėliava“.

Aplinkinės gyvenvietės

Rėkuva – 2,7 km
Dapkūnai – 3 km 
MEŠKUIČIAI – 4 km
Gibaičiai – 1 km
Daugėlaičiai – 2,9 km
Bagdongiris – 2,9 km
Kirmėlynė – 3,9 km 
 ŠIAULIAI – 15 km
Dvarlaukis – 2,2 km
Naisiai – 2,9 km
Marijampolės Jono Totoraičio progimnazija

Istorija

Marijampolės 5-oji vidurinė mokykla įsteigta 1971 m. rugsėjo 1 d., dirbo 48 mokytojai, mokėsi 1299 mokiniai. Kelerius metus nuo 1 kl. buvo įvestas sustiprintas dailės mokymas. 1978 m. pradėtas sustiprintas matematikos mokymas 9-12 kl. Mokyklos tarybą sudaro moksleiviai, pedagogai ir tėvai.
2000 m. įvestas profilinis mokymas. 11-12 klasėse kaip pasirenkamasis dalykas dėstoma esperanto kalba. 2001 m. 10 mokyklos esperantininkų dalyvavo Europos Parlamento renginyje „Euroscola“ Strasbūre, o Deimantė Ivanauskaitė konkurse iškovojo taurę.
Veikia 40 papildomo ugdymo būrelių ir fakultatyvų. Žymiausi – choreografijos, etnokultūros, kūno kultūros, kraštotyros. Choreografai A. Mačiukienė ir A. Ramanauskas dalyvauja kiekvienoje dainų šventėje, o 2003 m. Pasaulio lietuvių dainų šventėje „Mes“. Kraštotyrininkų darbai nuolatos patenka į respublikinį jaunųjų kraštotyrininkų nacionalinės ekspedicijos turą. Mokyklos krepšininkai, merginų ir vaikinų komandos, garsūs ne tik mieste, bet ir apskrityje, kaip daugelio varžybų nugalėtojai. Aviamodeliavimo būrelio vadovas Mindaugas Karčiauskas yra kosminių modelių Pasaulio taurės čempionas. Mokyklos muziejus įkurtas 2001 m., švenčiant gyvavimo 30-metį.
Nuo 2009/2010 m. mokykloje pradedamas vidaus struktūros pertvarkymas, siekiant nutraukti vidurinio ugdymo vykdymą, pertvarkant mokyklą į pagrindinę.
CF União de Coimbra

Istorija

Klubas įkurtas 1919 m. Yra žaidę aukščiausioje lygoje (vieną sezoną). Vėliau iškrito iš elito diviziono.
Smotryčiaus kanjonas

Smotryčiaus kanjonas – gamtos paminklas Ukrainoje, Podolėje, Chmelnyckio srities pietuose, į šiaurę nuo Podolės Kameneco miesto. Susidaro Smotryčiaus upei (Dniestro intakas) kertant Tovtrų aukštumą. Smiltaininės kanjono sienos pasiekia 50 m aukštį. Nuo jų teka sezoniniai ir pastovūs kriokliai. Teritorija užima 80 ha plotą.
Yra retų augalų: Schivereckia podolica, Bloko paraipstis (Chamaecytisus blockianus); gyvūnų: skiauterėtasis tritonas, vandeninis žaltys, žaliasis driežas, baltasis gandras, urvinė kregždė, pelėsakalis, mažasis pasagnosis, rudasis nakviša.
BMW 6 serija

BMW 6 serija apima tris BMW AG automobilių gamintojos kartas. Pirmoji buvo sukurta 7 serijos pagrindu, o antra 5 serijos pagrindu. Pirmoji karta buvo pritatyta 1976 metais, o antroji karta 2003 metais. Trečiosios kartos tikimasi sulaukti 2012 metais. Galingiausias 6 serijos atstovas - BMW M6.
Pirėninis kurmėnas

Išvaizda

Turi judrų straubliuką ir ilgą vairuojamąją uodegą. Kūnas 11-16 cm ilgio, uodega – 12-16 cm ilgio. Masė 35-80 g. Gyvena poromis, išgyvena apie 3,5 metus.
Gyvena prie upių. minta įvairiais vandens bestuburiais – vėžiagyviais, vandens vabzdžiais ir kt.

Paplitimas

Aptinkamas šiaurinėje ir centrinėje Ispanijoje, šiaurės Portugalijoje, Prancūzijos vakaruose. Anksčiau buvo aptinkamas ir Andoroje bet iš šios šalies jau išnyko.

Gausa, nykimas

Nyksta, išnykęs daugelyje buveinių, kur anksčiau gyveno.
Pagrindinės nykimo priežastys – vandens tarša, buveinių praradimas, hidroelektrinių statyba, priegauda (pakliūna į žvejybos tinklus ar spąstus) ar tiesioginis medžiojimas, dėl klaidingo įsitikinimo, jog pirėniniai kurmėnai kelią grėsmę žuvų ištekliams. Taip pat didelę grėsmę rūšies populiacijai kelią ir Europoje invazinė rūšis - kanadinė audinė.

Apsauga

Įrašytas į ES Buveinių Direktyvos II-ą priedą.
Nuo 1986 m įrašytas į Tarptautinę raudonąją knygą į Pažeidžiamų (Vulnerable) kategoriją.
Virginijus Česnulevičius

Biografija

Gimė 1956 m. lapkričio 17 d. Kretingoje. 1974 m. baigė Kybartų Kristijono Donelaičio gimnaziją, vėliau karininkų mokyklą Kaliningrade. 1990–1992 m. ėjo Krašto apsaugos departamento prie LR Vyriausybės Pasienio apsaugos tarnybos viršininko pareigas, per 1991 m. sausio įvykius buvo tuometinio Krašto apsaugos departamento Audriaus Butkevičiaus pavaduotojas, vienas Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo gynybos štabo vadovų. 1992 m. sausio 2 d. buvo paskirtas KAM Imuniteto tarnybos (kontržvalgybos) viršininku. 1992 m. laikinai ėjo ir KAM Personalo skyriaus viršininko pareigas. Vėliau dirbo dėstytoju Lietuvos karo akademijoje ir nuo 2003 m. teisininku KAM. Apdovanotas 1992 m. sausio 9 d. Sausio 13-osios atminimo medaliu ir 2006 m. lapkričio 17 d. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžiumi.
Šončelio sala

Šončelio sala – mažiausia ir jauniausia iš 7 salų Platelių ežere, esanti jo šiaurinėje dalyje, Plungės rajone. Tai valstybės saugomas hidrografinis gamtos paveldo objektas  Žemaitijos nacionalinio parko teritorijoje. Sala 2007 m. liepos 25 d. įregistruota į Saugomų teritorijų valstybės kadastrą.
Salos pavadinimas kilęs nuo žemaitiško žodžio „Šončius“, reiškiančio skardį, ežią.

Geografija

Šončelio sala yra Platelių ežero šiauriniame plote, apie 180 m atstumu iki pakrantės į rytų pusę, kur įsikūrusios Virkšų sodybos, toliau eina kelias  2302  Salantai–Plateliai–Alsėdžiai . Ji užima 0,046 ha plotą, yra 16 m ilgio ir vidutiniškai 2 m pločio. Apaugusi pavieniais beržais ir juodalksniais. Pradėjo formuotis XX a. pabaigoje ant ežero seklumos. Povandeninė sekluma atskiria įlanką, vadinamą „Gintališkėnu“.
Tikrieji grifai

Paplitimas

Gentyje 8 rūšys. Tikrieji grifai (Gyps) paplitę Eurazijos bei Afrikos subtropikų ir atogąžų klimato juostose.

Paplitimas Lietuvoje

Lietuvoje 1 genties rūšis – palšasis grifas (Gyps fulvus) – joje neperi ir tik labai retai užklysta.

Požymiai

Dideli paukščiai, didžiausias gentyje himalajinis grifas (Gyps himalayensis) sveria 8–12 kg, o tarp išskėstų sparnų tarpugalių 2,6 – 3,1 m. Mažiausias gentyje bengalinis grifas (Gyps bengalensis), kurio kūno svoris 3,5-7,5 kg, kūno ilgis 75–93 cm ir tarp sparnų tarpugalių 1,92–2,6 m, tai yra maždaug jūrinio erelio (Haliaeetus albicilla) dydžio.
Tikriesiems grifams (Gyps) būdingi platūs sparnai, retais pūkeliais apaususi galva ir kaklas, nors kitų rūšių galva ir kaklas pliki. Dominuoja tamsių plunksnų apdaras. Lizdas pinamas ant medžio arba kraunamas kalnų skardžiuose. Deda 1 kiaušinį.
Minta dvėsena, nors retkarčiais medžioja, pavyzdžiui, dėmėtasis grifas.
Tenkos rajonas

Geografija

Ribojasi šiaurėje su Susumano rajonu, šiaurės rytuose – su Jagodnojės rajonu, rytuose su Chasyno rajonu, pietuose su Olos rajonu ir vakaruose - su Chabarovsko kraštu.
Erslos akmuo su dubeniu

Apibūdinimas

Dubenėtas akmuo rusvai pilkas, stambiagrūdis, netaisyklingo apskritimo formos, 1,15–1,18 m storio ir 85–90 cm aukščio. Guli ant šono, įstrižai pasviręs. Šonai, išskyrus vieną, 65 cm plotyje aptašyti. Apatinė akmens dalis neapdirbta.
Viršutinė plokštuma lygiai nutašyta, 88–96 cm skersmens. Jos viduryje iškaltas 18–19 cm skersmens ir 12 cm gylio plokščiadugnis dubuo.
Teritorijos plotas – 0,09 ha.
100 m į šiaurę - šiaurės rytus yra Erslos senovės gynybinis įtvirtinimas.

Istorija

1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu, 2005 m. įrašytas į kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą ir pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.

Tyrimai

Akmenį 1970 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 2011 m. – Julius Kanarskas. Aplinka netyrinėta.
Preliminariai datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio I puse.
Čekanas

Čekanas (kovos plaktukas; rus. чекан) – istorinis smogiamasis ginklas, primenantis plaktuką ilga rankena, kurio galvos vienas galas smailus ir paprastai kiek lenktas, o kitas – plaktukiškas plokščias. Pagrindinis kaunamasis elementas - kabliškas smaigalys. Kotas tokio paties ilgio, kaip ir buožės. Čekanai buvo tiek pėsčių karių, tiek raitelių ginklas.
Čekano smaigalį naudojo kaip kablį (priešo skydui, rankai ar kojai užkabinti) arba juo galėjo pramušinėti šarvus.

Pavadinimas

Pavadinimas čekanas slavų kilmės. Rusų kalboje metalo kalinėjimas plaktuku vadinamas (rus. чеканка). Žodžiai čekan slavų kalbose reiškia panašius dalykus slav. чеканъ 'kirtiklis, kirvis', bulg. чекан 'kūjis', slovėn. čekàn 'kovos plaktukas (čekanas?); šerno iltis', ček. čakan, čekan 'kuoka; kirtiklis'. Manoma, kad šie žodžiai yra senovinis skolinys iš tiurkų kalbų.
Lietuviškai vadinti kovos kūju netinka, nes kūjai gerokai sunkesni ir neturi smaigalio. Rusiškai čekanais kartais vadina čekaniškus kirvius (kovos kirvius, kurie vietoj penties turi čekano tipo lenktą smaigalį).
Semir Kerla

Karjera

Žaidė gimtinėje. Buvo išvykęs į Graikiją. 
2014 ir 2015 m. žaidė FK Žalgiris. Buvo išvykęs į Kazachstaną.
Nuo 2017 m. FK Sūduva narys.
Verpenos apylinkė

Istorija

1954 m. prijungta dalis Kušleikių apylinkės, o dalis Verpenos apylinkės perduota Kušleikių apylinkei ir Palėpšų apylinkei. 1963 m. sausio 12 d. Verpenos apylinkė prijungta prie Kelmės apylinkės.
Operacija MKULTRA

MKULTRA – slaptas JAV Centrinės žvalgybos valdybos projektas, kurį vykdė Mokslinės žvalgybos biuras (angl. Office of Scientific Intelligence). Programa prasidėjo šeštajame dešimtmetyje ir užtruko beveik iki 70-tų metų, joje bandomaisiais buvo JAV ir Kanados piliečiai.

Istorija

Šis projektas buvo vykdomas nelegaliai, nesilaikant žmogaus teisių. Praėjus nemažai laiko po projekto pabaigos, bandomųjų, dalyvavusių projekte ir nusižudžiusių, šeimos narių prašymu dokumentai buvo išslaptinti. Vienai šeimai tiriant, kodėl jų artimasis iššoko per langą iš daugiaaukščio pastato, paaiškėjo, kad jis dalyvavo MK-ULTRA projekte. Dar vienas asmuo, galimai susijęs su šiuo projektu, buvo rastas Maskvos viešbučio vonioje persipjovęs venas. Po dokumentų išslaptinimo paaiškėjo, kad JAV buvo suinteresuota LSD panaudojimu kariniams tikslams. Iš pradžių buvo bandoma panaudoti LSD mažu mastu, vėliau bandoma pritaikyti karui. Priešų armiją apipurkšti LSD ir gauti norimą efektą buvo labai sunku, todėl armija prarado susidomėjimą šios medžiagos naudojime. Bandymai buvo atlikti su savanoriais, kuriems buvo duota LSD dozė dirbtinėje karo zonoje.
Eksperimentai su LSD nesibaigė, ir buvo įtariama, kad kitos žvalgybos tai pat bandė panaudoti šią bei kitas psichotropines medžiagas. LSD bandymais užsiėmė ir britų vyriausybė 1953-54 metais. Kaip ir JAV, LSD buvo naudojama bandant atrasti „tiesos eliksyrą“. JAV susidomėjo tokiais bandymais kai sužinojo apie panašias TSRS programas, skirtas „smegenų plovimui“. JAV tikėjosi LSD pritaikyti per apklausas, tardymus, minčių kontrolei, smegenų plovimui bandant žmogų įtikinti atlikti jam paskirtus uždavinius.
JAV Kongresas ištyrė šią programą. Atsižvelgus į faktus ji buvo oficialiai sukritikuota. 1975 m. buvo paskelbta, kad programoje buvo naudojami nekalti, eiliniai žmonės, jiems nieko nežinant. Senatas 1977 m. paskelbė ataskaitą, kurioje apžvelgtos „Church“ ir senatoriaus Kenedžio Sveikatos pakomitečio (angl. Kennedy Health Subcommity) ataskaitos ir dokumentai susiję su MK-ULTRA ir MKNOAMI. 1977-ųjų ataskaita pažymi, kad dauguma dokumentų buvo sunaikinti; liko tik finansiniai rodikliai, atskleidžiantys, kad iš viso buvo 149 projekto programos. Dauguma programų siekė modifikuoti žmonių bei gyvūnų elgesį, pagaminti bei apnuodyti tokiom medžiagom, kaip LSD, bandomajam to nežinant. 14-a programų naudojo savanorius, bet šešios naudojo testus žmonėms nieko nežinant. Toliau pabrėžiama, kad buvo tirta hipnozė su ir be sąmonę veikiančių medžiagų. Galiausiai, minima apie žmogaus elgesį, miegą, psichoterapiją, elektrošoko terapiją, bibliotekų paieškas, poligrafinius testus, kraujo grupių kategorizaciją. Iš viso dirbo 185-i su valdžia nesurišti mokslininkai ir asistentai, įsivėlusios 80 institucijos, 44 iš kurių buvo universitetai ir kolegijos, 15-a farmacinių kompanijų, 12-a ligoninių ir klinikų, ir 3 baudžiamosios institucijos.
Lukajanai

Lukajanai – Karibų pakrantės aravakų gentis, gyvenusi Bahamų salyne, prieš išsilaipinant jame Kristupui Kolumbui. Tai buvo pirmieji indėnai, kuriuos sutiko ispanai (1492 m. gruodžio 12 d.). Tikėtina, kad iki Kolumbo atvykimo gyveno apie 40 tūkst. lukajanų, bet dėl vergovės, ligų ir kitų sunkumų atsiradusių pasirodžius Kolumbui, 1517 m. jie beveik visi išmirė.
Orendž Volko rajonas

Geografija

Būdingos lygumos, vakaruose paviršius pereina į Jalbako aukštumas. Teka Hondo ir Niu upės, yra nemaža Niu lagūna.

Istorija

Orendž Volko rajone yra senovės majų miestų Lamanajaus ir San Estevano liekanos.
Rita Levi-Montalcini

Biografija

1947–1969 m. Vašingtono universitete Sent Luise tyrė žmogaus ir gyvūnų augimo biocheminius procesus, 1956–1977 m. jame dėstė; nuo 1956 m. profesorė. 1969–1978 m. Ląstelės biologijos instituto Romoje direktorė.
JAV Nacionalinės mokslų akademijos narė. Nuo 2001 m. Italijos Senato narė.
Atrado epidermio augimo faktorių (EGF), nervų augimo faktorių (NGF), kurį išskyrė ir ištyrė.
Žemaičių vandenskyrinis kalvynas

Žemaičių vandenskyrinis kalvynas arba Vidurio Žemaičių aukštuma – aukštuma Žemaitijoje, Žemaičių aukštumos aukščiausioji dalis. Driekiasi ~40 km tarp Luokės šiaurėje ir Kaltinėnų pietuose, masyvo plotis – 10 km. Sudaro Minijos, Virvytės, Jūros ir Kražantės upių baseinų vandenskyrą. Virš gretimų Rytų ir Vakarų Žemaičių plynaukščių iškilusi 140 m. Kalvyną sudaro trys plokščiakalvės, suskaidytos ledyno tirpsmo vandenų; aukščiausi šių plokščiakalvių taškai yra Medvėgalis (234 m), Girgždūtė (228 m) ir Šatrija (228 m).
Būdingos didelės, padrikos moreninės kalvos ir keimai, įlomės, įdubos, erdvūs duburiai. Masyvų pakraščiuose yra žemesnių, mažesnių kalvų. Tarpukalvių dugnų altitudė yra 160–170 m. Santykinis plokščiakalvių aukštis – 20-30 m. Vėlyvajame ledynmetyje čia buvo patvanka (tai rodo smėlingų, žvirgždingų, priemolingų kalvų ir klonių gausa). Kalvyno duburiuose telkšo dideli ežerai ir pelkės – Plateliai, Lūkstas, Beržoras, Germantas, Alsėdžių ežeras, Butkų pelkė, Šilų pelkė, Pabiržulė, Sietuva, Vartuva. Šiaurinė baseino dalis priklauso Ventos, vakarinė – Minijos baseinui.
Žemaičių vandenskyrinis kalvynas nuo aplinkinių plynaukščių pasižymi kiek skirtingu klimatu – mažiau kritulių, trumpesnės ir vėsesnės vasaros, storesnė sniego danga. Būdingi vėlėniniai jauriniai vidutiniškai nujaurėję ir vėlėniniai jauriniai glėjiški dirvožemiai. Miškingumas mažas, pušynų yra Platelių ir Lieplaukės duburiuose.
Uolų raižiniai

Uolų raižiniai (dar kitaip petroglifai iš gr. petro – 'akmuo', glyphein – 'raižyti') – piktograminiai arba logograminiai paveikslėliai, kokiu nors būdu išraižyti ant uolienos (akmens, olos sienos ir kt.) paviršiaus. Tokių dirbinių randama visame pasaulyje. Jie dažniausiai siejami su priešistorinėmis kultūromis ir yra vieni ilgiausiai ir geriausiai išsilaikančių archeologinių radinių. Petroglifai nemaišytini su urvų piešiniais, kuomet paveikslėliai gaminami ne apdirbant uolieną, o ją spalvinant.
Seniausi žinomi petroglifai datuojami neolito ar vėlyvojo paleoloito laikotarpiu (prieš 10-12 tūkst. metų), tačiau spekuliuojama ir apie senesnius petroglifus. Prieš 9000-7000 m. paveikslėlius pradėjo keisti rašto ženklai ar jų užuomazgos, tačiau petroglifai vietomis gaminti iki pat XX a. Daugiausia jų randama Afrikoje, Skandinavijoje, Sibire, Šiaurės Amerikos pietvakariuose, Australijoje.
Petroglifuose dažnai vaizduojamos įvairių gyvūnų, žmonių figūros, dangaus kūnai, geometrinės figūros. Tiksli jų paskirtis nežinoma – keliamos hipotezės, kad jie galėję būti šamanų ritualinės praktikos arba pirmykštės bendravimo priemonės, galėjo turėti reikšmę nustatant astronominius reiškinius, migracijos kelius, medžioklės plotus, galėję būti savotiški žemėlapiai.
Flyvefisken klasės patrulinis laivas

Lietuvoje

Nuo 2008 m. Lietuvos karinių jūrų pajėgų turimi Flyvefisken klasės laivai saugo teritorinius vandenis ir išskirtinę ekonominę zoną Baltijos jūroje. Šie patruliniai laivai turi galimybę per trumpą laiką būti pritaikyti priešmininės ar viršvandeninės kovos funkcijoms. Laivų įgulos - iki 30 karių. Lietuvos Flyvefisken klasės laivai apginkluoti greitašaudžiais 76 mm „Oto Melara Super Rapid“ pabūklais ir stambaus kalibro kulkosvaidžiais. Šiuo metu Lietuvos Patrulinių laivų divizioną sudaro 4 „Flyvefisken” klasės laivai – „Žemaitis“ (P11), „Dzūkas“ (P12), „Aukštaitis“ (P14) ir „Sėlis“ (P15).
Flyvefisken klasės laivai pakeitė dvi Griša-III klasės korvetes, Lietuvos karinėse jūrų pajėgose naudotas nuo 1992 m.
Latvijos Respublikos teisingumo ministerija

Latvijos Respublikos teisingumo ministerija (latv. Latvijas Republikas Tieslietu ministrija) - Latvijos Vyriausybės pagrindinė institucija, atsakinga už teisės politikos sritį.

Ministrai

Latvijos teisingumo ministras - Mareks Segliņš (g. 1970 m.). Valstybės sekretorius - Mārtiņš Lazdovskis.
Citroën DS

Pristatymas

1955-tųjų metų 42-asis Paryžiaus autosalonas gali būti drąsiai dalinamas į du etapus: iki DS pristatymo ir po jo. Nuo tos akimirkos, kai nuo naujojo „Citroen“ kūrinio buvo nuimta skraistė, beveik visi parodos lankytojai prarado susidomėjimą kitų gamintojų modeliais. Aplink „Citroen“ stendą susibūrė minios žmonių. Per pirmąsias 45 minutes užsakomi 749 automobiliai (tai yra po 16 automobilių per minutę), o iki dienos pabaigos jų jau užsakyta virš 12 tūkstančių vienetų. Per 10 parodos dienų už automobilį buvo priimta net 80.000 pradinių įmokų - rekordiškai aukštas skaičius, kuris laikėsi (nebuvo viršytas) net 60 metų.
Petras Balsys

Petras Balsys (g. 1949 m. liepos 31 d. Žiogų kaime, Šilutės raj.), tautodailininkas, medžio drožėjas, skulptorius.

Biografija

Drožinėja nuo 1975 m. religine, pagoniška ir baltiška tematika. Jo dirbiniai – suvenyrai, bareljefai, horeljefai, skulptūros, stogastulpiai.
Lietuvos tautodailininkų sąjungos narys nuo 1979 m. 1982 m. tapo liaudies meistru. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos narys nuo 2005 m. Tautodailės parodų ir skulptorių kūrybinių seminarų dalyvis.
Kūrinių įsigijo Lietuvos nacionalinis muziejus, Mažosios Lietuvos istorijos muziejus.
Gyvena ir kuria Gargžduose. Žmona Dalia, sūnus Jonas.
Dorochovas

Istorija

Dorochovas ėmė kurtis XIX a. pab. prie Šelkovkos geležinkelio stoties. 1914 m. oficialiai sudaryta Dorochovo gyvenvietė (1938–2005 m. miesto tipo gyvenvietė). Tarybiniais metais plėtota stiklo pramonė.
Čačakas

Žymūs žmonės

Čačake gimė garsus serbų krepšinio treneris Željko Obradović.
Nosaičių piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Juškaičių piliakalnis 7 kmPužų piliakalnis - 14 kmIndijos piliakalnis 22 km
Kreivių piliakalnis 23 kmIžiniškių piliakalnis 14 kmPagramančio piliakalnis 23 km
Naujininkų piliakalnis 24 km
Matiškių piliakalnis 25 kmBatakių piliakalnis 8 km
Kiukiškių piliakalnis - 17 km
Italijos demokratiniai socialistai

Italijos demokratiniai socialistai, (SDI, it.:Socialisti Democratici Italiani) – Italijos politinė partija, Alyvinės koalicijos narė, tęsia Italijos socialdemokratų partijos veiklą.

Istorija

Italijos socialdemokratų partija, SDI įkurta 1947 m. iš Italijos socialistų partijos (PSI) pasitraukusių dešinesnės pakraipos socialdemokratų, vadovaujamų Dž. Saragato. 1949 m. prie jų prisijungė ir kita išeivių iš PSI, Dž. Romito grupė. SI narė nuo 1951.
1948 m. rinkimuose gavo 7,1 % balsų, vėliau surinkdavo mažiau, kaip 5 %, tačiau nuolat dalyvavo koalicinėse vyriausybėse su IKDP, o nuo 1963 m. ir su PSI, gaudama 2-3 ministrų portfelius.
1964–1971 SDI lyderis Dž. Saragatas buvo Italijos prezidentu. 1966–1969 su PSI buvo sudariusi Jungtinę socialistų partiją, bet 1969 m. jos nariai išėjo iš jungtinės partijos ir pasivadino Unitarine socialistine partija, bet 1971 m. atstatė senąjį pavadinimą.
1968 m. rinkimuose PSI gavo 62 vietas 632 narių Atstovų rūmuose ir 37 iš 321 vietos senate, SDI atitinkamai 29 ir 10 vietų, Italijos socialistinė proletarų vienybės partija – 23 ir 14 vietų. Tuomet partijoje susiformavo dvi grupuotės. Viena, vadovaujama Tanasio ir Orlandžio siekė aktyvesnės politikos, kita, vadovaujama Dž. Saragato pasitenkino IKDP „mažesnio brolio“ vaidmeniu.
Po 1975 m. municipalinių rinkimų pralaimėjimo iš partijos išstojo apie 30 000 narių, nepatenkintų bendradarbiavimu su IKDP ir įkūrė Unitarinį socialistinės iniciatyvos judėjimą. Po 1976 m. birželio 20-21 įvykusių rinkimų SDI turėjo tik 15 vietų Atstovų rūmuose ir 6 senate.
1978 m. išrinkus partijos politiniu sekretoriumi P. Longo, prasidėjo „kairiosios alternatyvos“ paieška, suartėjant su PSI. 1980 m. sudaroma sutartis su dėl nebendradarbiavimo su IKDP ir IKP. 1980 m. priimta politinės ir ekonominės krizės įveikimo, kovos su mafija ir biurokratizmu programa. Tai buvo aktualu, nes SDI lyderiai Tanasis, Longo, Nikolacis patys buvo įsipainioję į „Lokhido bylą“ ir „Ložės P-2“ aferose. Ypač atkreipiamas dėmesys į Italijos Pietų problemas, siekiama suderinti visų profsąjungų veiklą.
Bet 1989 m. vasario mėn. partija skilo, iš jos išėjo P. Longo ir P. Romito šalininkai, pačioje partijoje susidarė „Autonomijos“ (A Karilja) ir „Socialistinės iniciatyvos“ (F Nikolacis) frakcijos. 2001 m. parlamento rinkimuose SDI gavo 4 vietas, bet kylant partijos populiarumui, po 2003 m. savivaldybių rinkimų turi atstovus visose provincijose ir 80 % savivaldybių.
2004 m. parlamento rinkimuose gavo 11 vietų Atstovų rūmuose ir 6 Senate.
2004 m. rinkimuose gavo 3 vietas Europos Parlamente, PES narė.
Stavarygala

Aplinkinės gyvenvietės

Bagaslaviškis – 3 km
Donatas Sauka

Biografija

Brolis Leonardas Sauka (g. 1931). Pradžios mokyklą lankė Kėdainiuose, Šėtoje, gimnaziją – Telšiuose. 1948–1953 m. Vilniaus universitete (VU) studijavo lituanistiką. 1951–1953 m. Valstybinės grožinės literatūros leidyklos redaktorius, daugiausiai redagavo vaikų literatūrą. Studijuodamas į lietuvių kalbą išvertė keletą knygų (Žigmondo Morico, Boriso Polevojaus). 1956–1993 m. VU dėstytojas, nuo 1976 m. profesorius, 1976–1977 m. Lietuvių literatūros katedros vedėjas, dėstė tautosakos kursą. 1972 m. filologijos mokslų daktaras.  Savo autobiografijoje Donatas Sauka rašo, jog „pirmieji 15 dėstytojavimo metų – skandalingas biografijos laikotarpis“, nes dėstė dalyką, kurio teigia pats neišmanęs. 
Parašė keletą vadovėlių bei knygų tautosakos tema, taip pat mokomąją priemonę studentams „Vestuvių lyrinės dainos“, Vinco Krėvės, Žemaitės, apsakymų eseistinių interpretacijų ir kt. Septintajame ir aštuntajame dešimtmetyje su kitais VU dėstytojais vasaromis organizuodavo studentų ekspedicijas į Lietuvos kaimus. Jų metu studentai bendraudavo su vyresnio amžiaus kaimo žmonėmis, užrašinėdavo tautosaką (liaudies dainas, pasakas, eiles, patarles, mįsles). Už tokią veiklą kartais sulaukdavo neigiamų atsiliepimų iš anuometinės valdžios, tačiau ekspedicijos nebuvo uždraustos, o iš surinktos medžiagos buvo sudaromos tautosakos rinktinės.
Nuo 1988 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Palaidotas Antakalnio kapinėse.