google/wiki40b huggingface dataset:
Elektrėnų savivaldybės literatūros ir meno muziejus

Elektrėnų savivaldybės literatūros ir meno muziejus buvo įkurtas 1977 m. gegužės mėnesį. Elektrėnų I-ojoje vidurinėje mokykloje atidarytas Literatūrinis kiemelis.

Muziejaus istorija

Muziejaus kiemelį puošia fontanas „Žilvinas“ (archit. R. Palukaitis).
Nuo 1983 m. skulptorius, tautodailininkas Ipolitas Užkurnys muziejui sukūrė virš 40 lietuvių literatūros klasikų ir jų kūrinių personažų skulptūrų. Tai vienintelė tokia unikali kolekcija lietuvių tautodailėje. Rašytojų bareljefai ir skulptūros – muziejaus pasididžiavimas.
1986 m. muziejus atidarė trečiąjį skyrių – Vaikų pasaulį, 1993 m. ketvirtą – Parodų salę, 1994 m. įkurtas Egzodo skyrius. 2003 m. gruodžio 17 d. Elektrėnų savivaldybės tarybos sprendimu muziejus tapo savarankiška įstaiga ir dabar vadinasi Elektrėnų savivaldybės literatūros ir meno muziejumi. 2005 m. muziejuje pradėjus dirbti etnologei Onutei Šakienei, 2006 m. buvo atidarytas Etnografijos skyrius.
Nuo 2002 m. muziejaus partneriais yra Elektrėnų savivaldybės literatų klubas „Strėva“.
Ketvirtį amžiaus literatūros ir meno muziejus tarnavo kaip sustiprinto lietuvių kalbos mokymo vidurinėje mokykloje ramstis ir meno šaltinis, jos literatūros puoselėtojas, jaunų talentų ugdytojas, humanizmo idėjų gynėjas, tautiškumo ir pilietiškumo žadintojas.
Muziejaus įkūrėjas ir ilgalaikis direktorius – mokytojas ir rašytojas Vytautas Mizeras. Šiuo metu muziejui vadovauja Jurgita Chmieliauskienė.
Manhunt

Apžvalga

Žaidimo pagrindinis veikėjas Džeimsas Erlas Kešas (James Earl Cash), išvengęs mirties nuosprendžio, privalo išgyventi Karserio mieste (Carcer City), žudydamas jo gyvybei grasinančius gaujų narius. Gaujų Karcerio mieste labai daug, todėl Džeimsas privalo žudyti netikėtai ir nepastebint priešams.
Veikėjas gali nužudyti priešą trimis būdais: greitai, smurtiniu būdu ir siaubingai. Žudyti galima tik tada, kai priešas nusisukęs ir neįtariantis, kad veikėjas jam už nugaros. Kuo ilgiau sėlinama, tuo įvykdoma kraupesnė žmogžudystė.
Džeimsas naudoja daug ginklų: beisbolo lazdas, plaktukus, peilius, pistoletus ir daug kitų žudymo įrankių.

Siužetas

Mirti nuteisto Džeimso injekcija pasirodė besanti migdomųjų dozė. Džeimsas atsibunda nepažįstamame Karcerio mieste, kuriam vadovauja nesuvaidintų žudynių filmų (angl. snuff movie) prodiuseris Lionelis Starkvederis (Lionel Starkweather). Šis papirko mirties nuosprendžio vykdytojus, kad Džeimsui būtų suleista tik migdomųjų. Atsibudus Džeimsui, Starkvederis pradeda filmuoti nesuvaidintų žudynių filmą, kuriame Džeimsas priverstas būti pagrindiniu veikėju.
Pakvetkė

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 24 km
Latvygala – 5,1 km
Bruzguliai – 0,6 km
Paneretys – 3 km
Andrišonys – 2,2 km
Mikaliai – 3,2 km
Vanagynė (Biržai) – 1,8 km
Jokniūnai – 2,8 km
PAPILYS – 8,5 km
Mitlanai – 1 km
Kvetkai – 0,7 km
IELTS

Testo laikymas

IELTS Lietuvoje administruoja Britų taryba. Testą Lietuvoje galima laikyti Vilniuje kiekvieną mėnesį, Kaune, Šiauliuose bei Klaipėdoje kas trečią mėnesį.
Papua Naujosios Gvinėjos geografija

Papua Naujosios Gvinėjos geografija aprašoma kaip rytinė dalis Naujosios Gvinėjos salos dalis, taip pat Naujoji Airija, Naujoji Britanija, Bugenvilio ir dar keletas mažesnių arčiau esančių salų. Jos kartu sudaro Okeanijos Papua Naujają Gvinėją, kuri yra Ramiojo vandenyno vakariniam pakrašty. Šalies teritorija labai kalnuota ir padengta atogrąžų miškais. Išilgai Naujosios Gvinėjos eina kalnų virtinė, kurios aukščiausios viršūnės padengtos sniegu. Aukščiausias Naujosios Papua Gvinėjos taškas Vilhelmo kalnas esantis 4509 m aukščio. Čia yra keletas didesnių upių, tokių kaip Sepikas (ilgis 1126 km), kuris teka per žemumų pelkes ir išsikrauna šiaurinėje salos dalyje ir upė Flajus (ilgis 1050 km), pratekanti per vieną didžiausių pelkynų pasaulyje ir išsikraunanti pietinėje salos pakrantėje. Papua Naujoji Gvinėja turi tik vieną sausumos sieną, kuri dalina salą į dvi dalis. Sausumos sienos ilgis 820 km, o vakarinė salo dalis yra oficialiai vadinama Papua provincija ir yra valdoma Indonezijos. Pietuose Papua Naujoji Gvinėja turi jūros ribą su Australija, o piertryčiuose - su Saliamono salomis.

Fizinė geografija

Papua Naujosios Gvinėjos bendras plotas: 462 840 km²

Sausumos plotas: 452 860 km²

Jūros vandenų plotas: 9 980 km²
Pakrantės ilgis: 5,152 km

Šiauriausias taškas: Musau sala

Piečiausias taškas: Hemenahei sala

Labiausiai į rytus nutolęs taškas: Olava, Bugenvilio sala

Labiausiai į vakarus nutolęs taškas: Mabudavanas
Gamtiniai procesai: Popua Naujojoje Gvinėjoje, išilgai „Ramiojo vandenyno ugnies žiedo“ vyksta ugnikalnių išsiveržimai. Vulkanų išsiveržimai čia nėra retas reiškinys, ojų išsiveržimai sukelia žemės drebėjimus ir cunamius. Šalyje būdingos nuošliaužos atsirandančios dėl išdegusių miškų.

Klimatas

Būdingas atogrąžų klimatas. Vyrauja šiaurės vakarų (nuo gruodžio iki kovo mėnesių) ir pietryčių (nuo gegužės iki spalio mėnesių) musininiai vėjai. Sezoninė temperatūra daug nesikeičia.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba

Kupiškio rajono savivaldybės taryba – Kupiškio rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 20 tarybos narių. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Arvydas Krikščiūnas

Biografija

1981 m. baigė Troškūnų vidurinę mokyklą. Moklo metais lankė imtynių treniruotes pas trenerį Ričardą Deksnį, nuo 1977 m. – pas Eligijų Dulevičių, tapo jaunių pirmenybių prizininku. 1985 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, įgijo kūno kultūros mokytojo ir imtynių trenerio išsilavinimą.
1985–1988 m. Surdegio aštuonmetės mokyklos fizinio lavinimo mokytojas, 1988–1995 m. – Surdegio ir Raguvėlės pagrindinių mokyklų kūno kultūros mokytojas ir imtynių treneris. 1995–2000 m. Anykščių rajono savivaldybės administracijos sporto organizatorius. Nuo 2000 m. Troškūnų Kazio Inčiūros vidurinės mokyklos mokytojas-treneris.
Nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.  Rinkimuose išsikėlė pats ir surinko 511 balsų (4,01%).
Anykščių graikų-romėnų imtynių klubo „Ąžuolas“ narys, renginių organizatorius, imtynių teisėjas.
Žmona Reda, vaikai Ignas, Domas.
RAA Louviéroise

Istorija

Komanda 2006 m. iškrito iš aukščiausiosios Jupiler lygos, tačiau negavo II diviziono licencijos ir prieš 2006-2007 m. sezoną pateko į Belgijos III divizioną. 2009 m. birželį prisijungė prie RACS Couillet klubo.
Trakų Dievo Motinos paveikslas

Istorija

Trakų Dievo Motinos paveikslas buvo nutapytas XV a. antroje arba XVI a. pirmoje pusėje ant liepos lentų, apklijuotų linine drobe. Iš pradžių visafigūris, jis vaizdavo Mariją sėdinčią soste, vienplaukę, galbūt, su rožių vainiku ant galvos. Kaip liudija tyrinėjimai, apie 1600 m. paveikslo apatinė dalis buvo nupjauta, o Marijos atvaizdui suteikta daug panašumo į Baroko epochoje populiarų Marijos Snieginės atvaizdą, esantį Romos Didžiojoje Marijos bazilikoje. Paveikslą pertapant, pakeistas auksuoto fono ornamentas: dabar jis vėlyvojo Renesanso stiliaus. Ant Marijos kelių dešinėje pusėje buvo iš naujo nutapytas prie Motinos prigludęs Jėzus Kristus. 1611 m. Trakų bažnyčioje įkurta Rožinio brolija. Todėl pakeltoje Marijos rankoje nutapyta trižiedė rožės šakelė, simbolizuojanti rožinio paslaptis.
XVI a. stebuklais ir malonėmis ėmęs garsėti Dievo Motinos paveikslas siejamas su kunigaikščio Vytauto vardu. XVIII a. pradžioje kitoje paveikslo pusėje buvo užrašyta, kad jį Vytautui Krikšto proga dovanojęs Bizantijos imperatorius Emanuelis II Paleologas (1391–1425). Anot įrašo, tai esanti ikona Nikopėja (graikiškai – Pergalingoji), padėjusi imperatoriui Jonui Komnenui (1087–1143) pralaužti persų apgultį ir sėkmingai grįžti į Konstantinopolį. Nors neturima istorinių žinių, koks buvo Vytauto vaidmuo Trakų bažnyčiai įsigyjant šį paveikslą, yra žinoma, kad jį gerbė ir katalikai, ir stačiatikiai, ir net Vytauto pavaldiniai vietos musulmonai. Veikiausiai šis įrašas atsirado prieš 1718 m., kai plačiai išgarsėjęs stebuklingas paveikslas pirmasis Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje buvo vainikuotas popiežiaus Klemenso XI atsiųstomis karūnomis, suteikiant jam Ligonių Užtarėjos titulą.
Jėzuitai iš Vilniaus į Trakus organizuodavo iškilmingas maldininkų procesijas. 1604 m. tokiai procesijai vadovavo Vilniaus vyskupas Benediktas Vaina. Procesijoms į Trakus poetas Motiejus Kazimieras Sarbievijus paskyrė 4 odes, kurios lotynų kalba 1624 m. išspausdintos Antverpene. Kunigas Simonas Mankevičius 1645 m. išleistoje knygutėje aprašė 23 stebuklingas malones, patirtas iš Trakų Dievo Motinos paveikslo. 1622 m. paveikslas perkeltas į Vilniaus katedros Šv. Kazimiero koplyčią, 1667 m. grąžintas Trakams.
Paveikslas išsaugojo bizantiškosios ikonų tapybos kanoninę schemą (statika, nuo realybės atsietas vaizdas), kartu atspindėdamas kai kuriuos Vakarų Europos vėlyvųjų Viduramžių tapybos bruožus – plačius, figūrą po sąlygiškomis klostėmis paslepiančius rūbus, idealizuotą, XV a. „gražiąsias Marijas“ primenantį veidą. Taigi Trakų Dievo Motina įgijo tik jai vienai būdingą ikonos, Viduramžių ir Baroko tapybos stilių derinį.

Įamžinimas

Kiekvienais metais rugsėjo pradžioje Trakuose vyksta Trakų Dievo Motinos – Lietuvos globėjos atlaidai.
Lietuvos Seimas 2018-uosius yra paskelbęs Lietuvos Globėjos, Trakų Dievo Motinos, paveikslo karūnavimo 300-ųjų metinių minėjimo metais. 300 metų karūnavimui pažymėti išleista Lietuvos ir Lenkijos pašto ženklų laida.
Ostūnis

Istorija

Ostūnio apylinkės gyvenamos nuo akmens amžiaus. Manoma, kad miestą įkūrė mesapiai, o sugriovė Hanibalas. Tuomet jį atstavė graikai, pervadine Astu néon („Naujas miestas“).
Nusiaubtas po Romos imperijos žlugimo, miestas 996 m. atiteko normaniškai Lečės grafystei. 1300−1463 m. Ostūnis priklausė Taranto kunigaikštystei, o nuo 1507 m. atiteko Izabelei, Bario kunigaikštienei, Milano kunigaikščio Gian Galeazzo Sforza žmonai. Izabelei valdant mieste suklestėjo renesanso kultūra, ji globojo humanistus, tokius kaip vyskupas Giovanni Bovio. Mirus Izabelei 1524 m. miestas tapo kraičiu jos dukrai Bonai Sforcai, kuri ištekėjo už Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo. Bona valdė liberaliai ir kilniaširdiškai. 1539 m. ji liepė pastatyti bokštus pakrantėje, kad būtų apsisaugota nuo tikėtinos turkų, kurie valdė Balkanus, atakos.
Tieto

Istorija

Tieto Corporation buvo įkurta Suomijoje 1968 metais. 1995 metais Švedijoje įsikūrė Enator AB. TietoEnator Corporation buvo įkurta 1999 m. liepos 7 d., susijungus Suomijos Tieto Corporation ir Švedų Enator AB. Po susijungimo TietoEnator sustiprino savo pozicijas pasirinktose industrijose, pvz., įsigydama IT paslaugų įmones ar iškeliamus IT padalinius. Nuo 2008 m. gruodžio 1 d. kompanija pristatė naują vardą Tieto (suomių kalba reiškia žinios). Oficialus registruotasis kompanijos pavadinimas kurį laiką dar buvo TietoEnator Corporation.
Bitinai (Ukmergė)

Aplinkinės gyvenvietės

Vaivadiškiai – 4 km
Tulpiakiemis – 3 km
Petronys – 8 km 
 SIESIKAI – 13 km
Vladimiro srities herbas

Vladimiro srities herbas - oficialus Rusijos Federacijos Vladimiro srities simbolis, priimtas 1999 m. sausio 20 d.

Herbo aprašas

Herbo skydas prancūziškas/rusiškas. Raudoname lauke auksinis ant dviejų kojų einantis budintis liūtas su sidabrine karūna, letenose vertikaliai laikantis sidabrinę ilgą lazdą su kryžiumi viršuje.

Ant skydo - imperatoriška karūna, skydą iš šonų ir apačios supa auksinis ąžuolo lapų vainikas, pervytas Andrejaus juosta.
Poliškumas (tarptautiniai santykiai)

Poliškumas – galios pasiskirstymo tarptautinėje sistemoje forma. Poliškumas apibūdina tarptautinės sistemos pobūdį. Įprastai skiriami keturi sistemų tipai: vienpolės, dvipolės, tripolės ir daugiapolės (jeigu yra keturi ar daugiau galios centrų). Sistemos tipą lemia galios ir įtakos pasiskirstymas regione ar tarptautinėje bendruomenėje.

Dvipoliškumas

Dvipoliškumas yra toks galios pasiskirstymas, kuomet didžiąją dalį ekonominės, karinės ir kultūrinės įtakos tarptautinėje sistemoje ar konkrečiame regione turi dvi valstybės. Įtakos sferos dvipolėse sistemose gali plėstis.

Daugiapoliškumas

Tarptautinės sistemos yra daugiapolės, kuomet daugiau nei dvi valstybės turi po daugmaž vienodą kiekį karinės, ekonominės ir kultūrinės įtakos. Daugiapolių sistemų stabilumas yra vertinamas skirtingai. Klasikinio realizmo atstovai teigia, kad daugiapolės sistemos yra stabilesnės už dvipoles, kadangi didžiosios galios gali formuoti aljansus. Taip yra sumažinama karų, nekeliančių grėsmės kitų galių interesams, tikimybė. Klasikinio realizmo atstovai teigia, kad dvipolėse sistemose tai yra neįmanoma. Neorealizmo atstovų pozicija yra priešinga. Jų manymu, daugiapolėje sistemoje valstybės gali nerimauti dėl daugelio valstybių elgesio, o klaidingai įvertinusios joms nerimą keliančių valstybių ketinimus, šalys be reikalo rizikuoja savo saugumu. Tuo tarpu dvipolėse sistemose yra koncentruojamasi ties kita didžiąja galia. Blogiausiu atveju tokioje situacijoje valstybė gali klaidingai įvertinti jai kylančią grėsmę ir per daug išleisti savo veiksmams. Daugiapolėse sistemose įprastai būna daug aljansų, kurie nuolat kinta. Tokios tendencijos tęsiasi tol, kol nusistovi galios balansas ir nė viena pusė nenori pulti kitos arba viena pusė užpuola kitą bijodama naujo aljanso susiformavimo ar tikėdama savo pergale.

Nepoliškumas

Nepoliškumo idėją suformulavo Ričardas Haassas. Jo teigimu, „tarptautinė sistema, kurioje yra keletas galios centrų, bet nė vienas centras nėra dominuojantis, yra nepoliška. Galios centrais tokioje sistemoje gali būti valstybės, nevyriausybinės organizacijos, korporacijos ar teroristinės grupuotės.“
Goniondzo miesto sinagoga

Goniondzo miesto sinagoga (lenk. Synagoga w Goniądzu) – sinagoga buvusi Goniondzo mieste. Sinagoga buvo pastatyta XVIII a. pradžioje. 1941 m. per II pasaulinį karą sinagoga sudegė. Po karo vietoje sinagogos pastatytas naujas pastatas, kuriame yra jaunimo kultūros namai. Sinagoga buvo stačiakampio formos, viduje buvo Aron hakodešas.
Kolinda Grabar-Kitarović

Biografija

Pagal mokyklų apsikeitimų programą, 1986 m. baigė Los Alamoso vidurinę mokyklą Naujojoje Meksikoje, JAV. Grįžusi į Jugoslaviją, studijavo anglų ir ispanų kalbas ir literatūrą Zagrebo universitete, kurį baigė 1992 m. 1995–1996 m. studijavo Vienos diplomatijos akademijoje. 2000 m. Zagrebo universitete apsigynė tarptautinių santykių magistro laipsnį. Vėliau buvo Fulbraito stipendijatė Džordžo Vašingtono universitete, Luksičiaus stipendijatė Harvardo universiteto Kenedžio vyriausybės mokykloje, pakviesta mokslinė bendradarbė Džono Hopkinso universiteto Tarptautinių santykių tyrimų mokykloje Vašingtone.

Karjera

1992 m. pradėjo dirbti patarėja tarptautinio bendradarbiavimo departamente Kroatijos mokslo ir technologijų ministerijoje, vėliau – užsienio reikalų ministerijoje (URM). 1995 m. tapo URM Šiaurės Amerikos departamento direktore. 1997–2000 m. dirbo diplomatijos patarėja ir ambasadoriaus pavaduotoja Kroatijos ambasadoje Kanadoje. Po to grįžo į URM.
2003 m. išrinkta į Kroatijos parlamentą. 2003 m. gruodį tapo europinės integracijos ministre. 2005 m. vasarį jai tapus URM ministre, reikėjo orientuoti šalį integacijos į Europos Sąjungą ir NATO kryptimi. 2008–2011 m. buvo Kroatijos ambasadore JAV. 2011 m. liepą pradėjo dirbti NATO generalinio sekretoriaus pavaduotoja viešosios diplomatijos klausimais.
2016 m. gegužę Irano prezidento Hassan Rouhani kvietimu lankėsi Irane, kur jai buvo pasiūlyta tarpininkauti santykiuose tarp Irano ir Europos Sąjungos.
1993–2015 m. buvo Kroatijos demokratijos sąjungos narė.
2015 m. vasario 19 d. pradėjo eiti Kroatijos prezidentės pareigas.
Pontepridas

Istorija

XIX a. klestėjo metalurgija ir angliakasyba.
Radvilos gatvė (Paryžius)

Istorija

Kardinolui Armanui Žanui de Rišeljė priklausiusioje žemėje nutiesta gatvė pirmą kartą paminėta dar 1640 m., tąkart ji vadinosi rue des Bons-Infants. Gatvėje būstus sau rasdavo miesto muzikantai, dirbę netolimoje 
„Karališkojoje muzikos akademijoje“ (dab. Paryžiaus nacionalinė opera). Jų tarpe buvo ir Fransua Kuperenas – garsus baroko kompozitorius ir klavesininkas. 
XVIII a. pab. pastatą gatvėje įsigijo vienas turtingiausių Europos aristokratų Karolis Stanislovas Radvila, tuo metu Prancūzijoje bandęs organizuoti pasipriešinimą Pirmajam Abiejų Tautų Respublikos padalijimui. Gatvė, matyt, Didžiosios emigracijos metu Paryžiun atvykusių sukilėlių iš buvusios Lietuvos–Lenkijos valstybės įtakoje, 1867 m. vasario 26 d. buvo pavadinta dabartiniu vardu.
Vos 7,6 m pločio ir nepilno šimto metrų ilgio gatvelė garsi keliais savo pastatais. XVIII a. Napoleono Bonaparto įsakymu šioje teritorijoje įsikūrė Prancūzijos nacionalinis bankas (arch. Žiulis Arduenas Mansaras, pranc. Jules Hardouin Mansart). Pastatai po to dar kelis kartus buvo rekonstruojami, o 1912 m., Bankui eilinį kartą besiplėčiant, gatvė virto akligatviu. Buvusiuose Radvilų rūmuose (namas Nr. 33) XIX a. buvo įsikūręs paryžiečių tarpe prastą vardą turėjęs viešbutis „Hôtel de Hollande“.
Audrius Navikas

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus universiteto (VU) Pramonės ekonomikos fakultetą. 1986–1989 m. mokėsi šio fakulteto aspirantūroje, 1991–1992 m. – Ilinojaus (JAV) universiteto magistrantūroje. Socialinių mokslų daktaras (ekonomika, 1990 m.).
1989–1993 m. buvo VU EF Įmonių ekonomikos katedros asistentas, 1993–1995 m. – vyr. asistentas, Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Regioninės ekonominės analizės skyriaus vedėjas, 1995–1996 m. – URM Ekonomikos departamento direktorius.
1996–2000 m. buvo Lietuvos nuolatinės misijos Jungtinių Tautų skyriuje Ženevoje laikinasis reikalų patikėtinis. 2000–2001 m. – URM patarėjas derybų su ES ekonominiais klausimais.
2001–2006 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Belgijos Karalystėje, 2002–2006 m. – kartu ir ambasadorius Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
2006 m. dirbo Užsienio reikalų ministerijos sekretoriumi. Nuo 2006 m. – Europos Komisijos Personalo ir administracijos generalinio direktorato Saugumo direktorato Inspekcijų ir konsultacijų skyriaus vedėjas.
Iron Maiden

Istorija

Grupę 1975 m. įkūrė Steve Harris, prie jo netrukus prisijungė Dave Murray, kurie išliko grupės nariais visus grupės gyvavimo metus.
Teuelčai

Istorija

Manoma, kad teuelčai Patagoniją pasiekė prieš 14 500 metų. Jie buvo klajokliai, vertėsi medžiokle ir rankiojimu. Žiemomis gyvendavo lygumose, o vasaromis – Patagonijos Andų šlaituose. Keramikos nebuvo išvystę, bet žinomi savo uolų tapyba. XVI a. europiečių keliautojai pasiekę Patagonijos krantus (Fernando Magelano ekspedicija 1520 m.) išvydo neįprastai aukštaūgius žmones, kuriuos pavadino patagonais („didžiakojais“). Vėliau kelis šimtmečius sklandė legendos, apie 3-4 m ūgio milžinus, neva gyvenusius Patagonijoje. Daug teuelčų mirė nuo europiečių atneštų virusinių ligų, be to, XVII–XVIII a. į Patagoniją ėmė veržtis mapučiai, palaipsniui asimiliavę teuelčų gentis. XIX a. antroje pusėje prasidėjo Patagonijos kolonizacija, todėl vietiniai gyventojai pasitraukė į atokius regionus. XIX a. pab. – XX a. pr. buvo įkurtos kelios rezervacijos teuelčų gentims.
Tradicinė teuelčų religija buvo šamanizmas. Tikėta į dievybę kūrėją Kóoch.

Kalba

Teuelčai kalbėjo įvairiomis čonų kalbų šeimos kalbomis. XIX a. buvo žinomos jai priklausančios teušenų, selknamų-haušų, teuelčų ir manekenkų kalbos. XX a. antroje pusėje jos visos praktiškai išnyko.

Dabartis

2001 m. Argentinos gyventojų surašymo duomenimis šalyje gyveno 10 590 save teuelčais laikančių žmonių. Iš jų 4351 gyveno Čiubuto ir Santa Kruso provincijose (iš jų 307 – indėnų bendruomenėse). Pagrindinės bendruomenės yra prie Kardjelio ežero, Kamisu Aikėje, Kopolkėje, Doktor Rikardo Rochase. Visi šie teuelčiai priklauso aonikenkams. Be to, yra nemažai bendruomenių, kuriose gyvena bendros mapučių-teuelčų kilmės žmonės. Taip pat Ugnies Žemėje gyvena ~700 selknamų. Čilėje tehuelčai jau išnykę.
Vytautas Kaunas

Biografija

2005 m. baigė Klaipėdos universtitetą, inžinierius elektrikas. UAB „Raktas“ direktorius.
2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys. 2007–2011 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys.
Lyvių himnas

Lyvių kalba

Min izāmō, min sindimō,

ūod ārmaz rānda sa,

kus rāndanaigās kazābõd

vel vanād, vizād piedāgõd.

Min ārmaz īlmas ūod set sa,

min tõurõz izāmō!
Min izāmō, min sindimō,

ūod ārmaz rānda sa,

kus lāinõd mierstõ vīerõbõd

ja rāndan sūdõ āndabõd.

Min ārmaz īlmas ūod set sa,

min tõurõz izāmō!
Min izāmō, min sindimō,

ūod ārmaz rānda sa,

kus jelābõd īd kalāmīed,

kis mīer pǟl ātõ pǟvad īed.

Min ārmaz īlmas ūod set sa,

min tõurõz izāmō!
Min izāmō, min sindimō,

ūod ārmaz rānda sa,

kus kūltõb um vel pivā ēļ

- min amā ārmaz rāndakēļ.

Min ārmaz īlmas ūod set sa,

min tõurõz izāmō!

Latvių kalba

Ai tēvzeme, ai dzimtene

un mīļā jūra te,

kur krastā sīkstas, šalcošas

vēl vecās priedes līgojas.

Vismīļākā man pasaulē

tu, dārgā tēvzeme.
Ai tēvzeme, ai dzimtene

un mīļā jūra te,

no kuras viļņi ceļu rod

šurp smilšu krastam muti dot.

Vismīļākā man pasaulē

tu, dārgā tēvzeme.
Ai tēvzeme, ai dzimtene

un mīļā jūra te,

kur zvejnieki vien dzīvot var,

kas dienā, naktī viļņus ar.

Vismīļākā man pasaulē

tu, dārgā tēvzeme.
Ai tēvzeme, ai dzimtene

un mīļā jūra te,

kur jūrmalnieku valoda

vissvētākā vēl dzirdama.

Vismīļākā man pasaulē

tu, dārgā tēvzeme.

Lietuvių kalba

Mano tėvyne, mano gimtine,

esi tu mylimas krantas,

kur pajūry žaliuoja

dar senos, tvirtos pušys.

Tu vienintelė mylimoji,

mano tėvynė brangioji.
Mano tėvyne, mano gimtine,

esi tu mylimas krantas,

kur bangos nuo jūros vilnija,

ir krantą skalauja.

Tu vienintelė mylimoji,

mano tėvynė brangioji.
Mano tėvyne, mano gimtine,

esi tu mylimas krantas,

kur tik žvejai gyvena,

kurie dieną naktį – jūroje.

Tu vienintelė mylimoji,

mano tėvynė brangioji.
Mano tėvyne, mano gimtine,

esi tu mylimas krantas,

kur skamba šventoji šneka

– mano mylimoji lyvių kalba.

Tu vienintelė mylimoji,

mano tėvynė brangioji.
Raimondas Navikas

Biografija

1984 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas. VšĮ Šilalės rajono ligoninės gydytojas.
1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šilalės rajono skyriaus narys.
2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Šilalės rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Irena, vaikas Julija.