google/wiki40b huggingface dataset:
Zenonas Akramavičius

Biografija

1968–1976 m. mokėsi Raseinių rajono Nemakščių vidurinėje mokykloje. 1980 m. su pagyrimu baigė Tytuvėnų žemės ūkio technikumą ir įgijo zootechniko specialybę. 1985 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius. 1988 m. baigė vadovaujančių darbuotojų mokyklą.
1985 m. pagal paskyrimą Rokiškio rajono Lukštų kolūkio vyr. specialistas, 1988 m. išrinktas Rokiškio rajono „Laimės“ kolūkio valdybos pirmininku, 1991 m. reorganizavus kolūkį Lašų žemės ūkio bendrovės valdybos pirmininkas, UAB „Lašų duona“ gen. direktorius.
1988 m. Lietuvos komunistų partijos narys (8 mėn), 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos Rokiškio rajono skyriaus steigėjas, 1995–1999 m. skyriaus pirmininkas, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, Rokiškio rajono skyriaus pirmininkas.
1990–1995 m. Rokiškio rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 2002–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Rokiškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Ramutė, vaikai Iveta, Vaidas, Eglė.
Janina Lukšėnienė

Biografija

1965 m. baigė chemiją Vilniaus universitete. 1994-1995 m. stažavo Amsterdamo konservavimo akademijoje.
Nuo 1969 m. dirba Lietuvos dailės muziejus: 1983-1994 m. Lietuvos dailės muziejaus direktoriaus pavaduotoja, nuo 1994 m. P. Gudyno muziejinių vertybių restauravimo centro vedėja, Mokslinių tyrimų skyriaus vadovė. Nuo 1987 m. Tarptautinės muziejų tarybos (ICOM) narė, 1994-1999 m. m. IC0 M Lietuvos nacionalinio komiteto pirmininkė. 2000 m. restauravimo technologijų ekspertė.

Mokslinė veikla

Parengė tekstilės, popieriaus, geležies dirbinių, archeologinio gintaro restauravimo ir konservavimo metodikas. Bendradarbiavo sudarant Baltijos šalių restauruotų kūrinių parodų katalogus. Leidinio „Lietuvos muziejai. Vadovas“ (1996 m.) viena sudarytojų (su L. M. Meškelevičiene). Lietuvoje ir užsienyje paskelbė daugiau kaip 30 straipsnių konservavimo ir restauravimo klausimais.
Vytautas Gudonis

Vytautas Gudonis (g. 1948 m. liepos 28 d. Šiauliuose) – Lietuvos psichologas, pedagogas,  socialinių mokslų (psichologija) habilituotas daktaras.

Biografija

1978 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Defektologijos fakultetą, 1979 m. – Leningrado A. Gerceno pedagoginio universiteto aspirantūrą, apgynė pedagogikos daktaro disertaciją. 1994 m. Maskvos Korekcinės pedagogikos mokslinio tyrimo institute apgynė socialinių mokslų (psichologija) habilituoto daktaro disertaciją. 1997 m. Rusijos socialinių ir pedagogikos mokslų akademijos narys.
Nuo 1979 m. Šiaulių pedagoginio instituto (dab. Šiaulių universitetas) dėstytojas. Nuo 1996 m. profesorius. Skaitė paskaitas Kauno medicinos universitete, Vytauto Didžiojo universitete, Vilniaus pedagoginiame universitete, Vilniaus universitete, Jaroslavlio, Machačkalos, Abakano, Tartu, Jelabugos, Naberežnyje Čelnų, Almetjevsko aukštosiose mokyklose. 1979–1996 m. dirbo Suaugusiųjų aklųjų mokykloje, nuo 1996 m. P. Avižonio regos centro (abu Šiauliuose) psichologas. Stažavo 1992 m. Mančesterio universitete, 1993 m. Grenoblio mokytojų rengimo, 1994 m. Londono Karališkajame nacionaliniame aklųjų institute  1999 m. Kvebeko neįgaliųjų reabilitacijos centre, 2004, 2010 m. Ukrainos medicinos mokslų akademijos V. Filatovo akių ligų ir audinių terapijos institute, 2013 m. Wroclavo universitete.

Mokslinė veikla

Svarbiausios mokslinių tyrimų kryptys – sutrikusios regos asmenų reabilitacija ir integracija į visuomenę, sutrikusios regos vaikų raidos korekcija, kairiarankystės fenomenas,  neįgalaus žmogaus paveikslas mene kaip specifinis visuomenės nuostatų į negalią ir neįgaliuosius atspindys.
Lippy Lipshitz

Biografija

Gimė 1903 m. gegužės 8 d. Plungėje kaip Israel-Isaac Lipshitz. Tėvas buvo Shlomeh Josef Lipshitz iš Daugpilio, o motina Chayah Meray Faktor iš Plungės. 1904 m. vasario mėnesį skulptoriaus tėvas išplaukė į Keiptauną ieškoti geresnio gyvenimo, po kelerių metų 1908 m. būsimasis skulptorius kartu su motina taip pat išvyko į Keiptauną. Šiame mieste L. Lipšicas baigė mokyklą ir 1922 m. pradėjo studijuoti Keiptauno meno mokykloje. 1925 m. L. Lipšicas susipažino su rusų skulptoriumi Herbertu Mejerovičiumi, kuris jį pakvietė būti jo pagalbininku Keiptauno universiteto dailės fakultete.
1928 m. L. Lipšicas išvyko mokytis į Paryžių, kur 1928 m. gegužės 8 d. vedė Rachil Sief. Skulptorius apsigyveno Monparnaso rajone ir mokėsi Académie de la Grande Chaumière pas dėstytoją Antoine Bourdelle. Mokydamasis Paryžiuje susipažino su naujausiais ir moderniasiais architektūros stiliais. 1930 m. L. Lipšico žmona grįžo gyventi į Keiptauną, o Lipšicas Paryžiuje liko dar dvejiems metams per kuriuos tapo miesto bohema bei susigalvojo vardą Lippy, kuris turėjo skirti jį nuo kito Lietuvos žydų kilmės dailininko Žako Lipšico.
1932 m. kovo mėnesį Lipšicas grįžo į Keiptauną, kur grįžęs pradėjo ruoštis savo skulptūrų ir paveikslų ekspozicijos pristatymui, kuris įvyko 1932 m. gegužės 16 dieną. Keiptaune dailininkas įkūrė savo studiją. Lipšicas buvo kritikuojamas konservatyvių dailininkų už savo modernistinius kūrinius, tačiau tuo pačiu buvo ginamas savo bendraamžių menininkų. 1947 m. Lipšicas išvyko į Londoną, kur ruošėsi savo darbų ekspozicijai, kuri įvyko 1948 m. balandžio 12 d. ir buvo gerai įvertinta meno kritikų. 1948 m. lapkritį menininkas grįžo į Keiptauną. 1964 m. birželio mėnesį menininkui įteiktas Pietų Afrikos Respublikos apdovanojimas už jo skulptūras. 1978 m. Lipšicas emigravo į Izraelį, kur ir mirė 1980 m. gegužės 17 dieną.
Kahano sudėties algoritmas

Kahano sudėties algoritmas randa daugelio slankaus kablelio tipo skaičių sumą tiksliau, nei ji gaunama tiesiog sudedant šiuos skaičius. Suma visada randama ribotu tikslumu, nes veiksmai su slankaus kablelio (angl. real, double) skaičiais yra apytiksliai. Algoritmą pasiūlė Viljamas Kahanas.
Pseudokodu algoritmas užrašomas taip:
function kahanSum(input, n)
    var sum = input[1]
    var c = 0.0
    for i = 2 to n
        y = input[i] – c
        t = sum + y
        c = (t – sum) – y
        sum = t
    return sum
Abėcėlė

Abėcėlė arba alfabetas – rašto sistemų rūšis, kuriai būdingi atskiri ženklai balsiams ir priebalsiams reikšti.
Skirtingai nuo piktografinių bei logografinių sistemų, kuriose ženklai žymi žodžius (pvz., galvijas, gražus, prastai), abėcėlė yra fonografinė sistema: ženklai reiškia garsus, iš kurių junginių susidaro žodžiai. Tačiau ji skiriasi nuo kitų fonografinių sistemų, – abugidų, abdžadų ir skiemeninių raštų, – tuo, kad čia naudojami ženklai reiškia tik vieną fonemą, ir didelis vaidmuo atitenka balsiams.
Pirmasis abėcėlinis raštas buvo graikų raštas, išsivystęs iš finikiečių rašto, kuris panaudojo atskiras raides balsiams reikšti. Iš jo kilo tokios abėcėlės, kaip lotynų raštas, koptų raštas, armėnų raštas, gruzinų raštas, kirilica ir pan.
Plačiąja prasme terminas „abėcėlė“ gali apimti ir abdžadus, rečiau – abugidas. Abėcėlės rašto ženklas vadinamas raidė.

Etimologija

Abėcėlės pavadinimas kilęs iš lietuviškos abėcėlės pirmųjų raidžių „a“, „b“ ir „c“ junginio, kuris sudarytas analogiškai tarptautiniam žodžiui alfabetas, kuris yra pirmųjų dviejų graikų abėcėlės raidžių junginys (Alfa – α, Beta – β). Tiesa, kai kurie mokslininkai tvirtina, kad žodis alfabetas atsirado iš finikiečių pirmųjų raidžių – aleph ir bet.

Eiliškumas

Abėcėle taip pat neretai vadinama ir tvarka, kuria ženklai yra sutartinai išdėstomi, pavyzdžiui, sudarinėjant įvairius sąrašus ar žodynus. Lietuvių kalbos abėcėlė yra:
Lietuviški sąrašai bei žodynai yra sudaromi remiantis šia tvarka (t. y., prasideda žodžiais, prasidedančiais a raide, o baigiasi prasidedančiais ž; jei du žodžiai prasideda ta pačia raide, žiūrima į antrą raidę ir jos vietą abėcėlėje (pvz., žodis prasidedantis „ba“ bus pirmiau žodžio prasidedančio „be“), jei ir antros raidės vienodos – žiūrima į trečią, ir taip toliau. Jei įrašyta sąvoka prasideda skaičiumi ar simboliu, dažnai ji yra rašoma prieš raidėmis prasidedančias sąvokas, o sąvokos prasidedančios mažesniu skaičiumi rašomos prieš tas, kurios prasideda didesniu skaičiumi).

Įvairių kalbų abėcėlės

Kirilicos abėcėlė: А, Б, В, Г, Ґ, Д, Е, Є, Ж, З, И, І, Ї, Й, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ю, Я, Ъ, Ь, Ђ, Љ, Њ, Ћ, Џ
Graikų abėcėlė: A Β, Γ, Δ, Ε, Ζ, Η, Θ, Ι, Κ, Λ, Μ, Ν, Ξ, Ο, Π, Ρ, Σ, Τ, Υ, Φ, Χ, Ψ, Ω.
Lotynų abėcėlė: A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O, P, Q, R, S, T, U, V, W, X, Y, Z.
Arabų abėcėlė (abdžadas): ﺍ, ﺏ, ﺕ, ﺙ, ﺝ, ﺡ, ﺥ, ﺩ, ﺫ, ﺭ, ﺯ, ﺱ, ﺵ, ﺹ, ﺽ, ﻁ, ﻅ, ﻉ, ﻍ, ﻑ, ﻕ, ﻙ, ﻝ, ﻡ, ﻥ, هـ ,ﻭ ,ﻱ
Inaris (gyvenvietė)

Istorija

Gyvenvietė išaugo toje vietoje, kur srauni Jutua upė įteka į Inario ežerą. Vėliau gyvenvietė tapo turgų centru, o kai 1876 metais atsirado Inario savivaldybė, miestas tapo jos centru. 2005 metais miestelyje gyveno 459 žmonės.
Mieste yra prieplauka valtims ir mažiems laivams. Miesto pakraštyje yra skandenas – etnografinis muziejus po atviru dangumi ir Samių muziejus (Sámi Museum) – "Siida Museum", taip pat ir medinė bažnyčia (nuo 1951 metų).
Kauno miesto taryba 1990–1995 m.

Kauno miesto savivaldybės taryba – Kauno miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – Kauno miesto Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Kauno miesto taryba, nuo 1994 m. liepos mėn. Kauno miesto savivaldybės taryba.

Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Buvo išrinkta 100 Tarybos deputatų. Rinkimų apygardose, kurių deputatas buvo paskirtas miesto valdybos nariu, pakartotiniai rinkimai į neužimtas deputatų vietas vyko gegužės 19 d. ir lapkričio 24 d.
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Kaunui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 100 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

Veikla

Pirmasis posėdis įvyko 1990 metų balandžio 5 dieną. Kauno tarybos pirmuoju pirmininku išrinktas Gintaras Pukas. 1991 m. spalio 24 d. jį pakeitė Vygintas Grinis.
Meru 1990 m. gegužės 15 d. paskirtas Vidmantas Adomonis, jo pavaduotoju Saulius Gricius. 1991 m. gegužės 31 d. meru tapo Vilimas Čiurinskas, nuo 1992 m. birželio 17 d. iki 1995 m. gegužės mėn. mero pareigas ėjo Arimantas Račkauskas. Paskutinis Tarybos posėdis vyko 1995 m. kovo 23 d.
NeTraMet

Darbo aplinka

Ši NeTraMet realizacija veikia Solaris, SunOS, IriX ar Linux mazguose, naudojant libpcap Ethernet paketų antraščių stebėjimui, ar PC, naudojant CRYNWYR paketo tvarkyklę. PC realizacija gali būti naudojama su 25 MHz 386SX procesoriumi, su kuriuo ji apdoros apie 1250 paketų per sekundę, ir keletui sekundžių vienu metu gali susidoroti su 2250 paketų per sekundę srauto piko pliūpsniais. 40 MHz 486 procesoriuje NeTraMet apdoros 300 paketų per sekundę pikų. 60 MHz Pentium procesoriuje su PC
I-magistralės plokštę NeTramet gali lengvai apdoroti vienodą 6000 paketų per sekundę apkrovą.
Ši realizacija taip pat apima NeMaC, bendrą valdymo ir surinkimo programą. Veikia Unix tipo operacinėse sistemose kaip Solaris, SunOS, Irix, Linux, DEC Unix, AIX ir HPUX.
GNU autokonfigūracija naudojama sukurti Makefile‘us visoms NeTraMeT programoms, kas supaprastina NeTraMet programų sukūrimą ir įdiegimą Unix sistemose.

Srautų apdorojimo taisyklės

Kiekviena taisyklė patikrina vieną srauto atributą, naudodama kaukę reikšmingiems bitams nurodyti. Tokiu būdu galima sukurti taisyklių medį, kuris paskirstytų paketus i srautus; kiekvienas paketas po to gali būti „paskaičiuotas“ atitinkamame sraute.
Jeigu reikia surinkti daugiau informacijos apie srautą, taisyklės gali nurodyti matuokliui padauginti paketą, t. y. sukurti daug srautų vietoje vieno. Pavyzdžiui, jos galėtų nustatyti, kad paketas atėjo iš klasės B IP šaltinio, toliau padauginti srautus kiekvienam šaltinio tinklo klasės C potinkliui.
NeTraMet taip pat gali paskaičiuot ir nepalaikomų protokolų paketų skaičių ir ir baitų. Tokie paketai efektyviai įtraukiami į vieną srautą, kuris yra 'Other' mazgo tipo.
Misteris 15 rutulių

Turinys

Filmas rodomas prisiminimų forma. Frančesko, profesionalus biliardo žaidėjas, taip pat rengiantis įvairius pasirodymus, kurių metu demonstruoja triukus su biliardo rutuliais ir dėl to turi pravardę „15 rutulių“.
Kartą kapinėse ji susitinka jauną moterį vardu Sisi, kuri iš tiesų verčiasi prostitucija. Slėpdamiesi nuo lietaus, jie užsuka į Frančesko namus, kur jis merginą pristato giminėms kaip savo draugę Margaret. Vėliau jis kasdien lankosi kapinėse, tikėdamasis dar kartą sutikti merginą, tačiau ši sąmoningai jo vengia, kol kartą jiedu susiduria viešbutyje, kuriame Frančesko demonstruoja savo triukus. Jiedu pradeda susitikinėti ir po kurio laiko Frančesko pradeda įtarti apie Sisi tikrąją veiklą, o įsimylėjusi mergina nori mesti savo senąjį užsiėmimą. Jiedu išsiskiria ir Frančesko išvyksta dalyvauti dideliame biliardo turnyre. Įveikęs daugelį savo varžovų, finale jis tarp žiūrovų pamato Sisi ir, nutraukęs partiją, pasveikina varžovą su pergale ir pasišalina. Finalinėje scenoje jis tuščiame biliardo klube demonstruoja savo sugebėjimus įsivaizduojamam tėvui, o, šiam išnykus, čia pasirodo ir Sisi...
Vanai

Skandinavų mitologijoje vanai – vaisingumo dievų grupė. Manoma, kad senesni už asų grupės dievus, kurie tapo pagrindiniais dievais. Jie buvo vaisingumo, jūros ir klestėjimo dievai. Buvo laikomi turto, derlingumo, taikos globėjais, o su asais – vienybės nešėjais. Vanai buvo burtininkai ir pranašai, gerai išmanė magijos meną, mokėjo įžvelgti ateitį. Buvo manoma, kad deivė Frėja išmokė asus magijos meno. Vanai praktikavo endogamiją ir kraujomaišą, priešingai nei asai, kurie tai draudė. Vanų kraujomaišos pavyzdys: Freiras ir Frėja buvo Njordo ir jo sesers Nertos (vers. deivės Skadi) vaikai. Jų buveinę Snoris Sturlusonas vadina Vanaheimu.
Pirmasis karas žemėje kilo tarp asų ir vanų, kai pikta vanų burtininkė Gulveiga (Heidė) atėjo pas asus ir tapo šio karo priežastimi. Karas buvo ilgas ir pragaištingas, abiem pusėms grėsė sunaikinimas. Tačiau pavyko sudaryti taiką, tada vanai ir asai apsikeitė įkaitais. Tokiu būdu pas asus nukeliavo vanai Njordas su vaikais Frėja ir Freiru, kurie taip pat tapo prilyginami asams, o pas vanus nukeliavo asai Henis ir Mimis. Po karo pabaigos žemėje baigėsi aukso amžius.
Skandinavai praktikavo pasiriktinai asų, vanirų arba abu kultus. Krikščionims buvo ypač sunku atversti į savo religiją vanų kulto išpažinėjus. Vanų kultas dominavo tose vietovėse, kur pagrindinis pragyvenimo šaltinis buvo žvejyba.
Ramadi

Istorija

Ramadi įkurtas 1869 m. osmanų. Čia įsikūrė dulaimų klanui priklausantys arabai sunitai. 1917 m. mieste vyko mūšiai tarp britų ir osmanų pajėgų. 1941 m. Ramadi gyventojai sukilo prieš britų valdžią. Sadamo Huseino valdymo metais čia veikė Irako karinė bazė. Ramadi Irako karo metais aršiai priešinosi okupacinei kariuomenei. 2015–2016 m. miestą buvo užėmę Islamo valstybės kovotojai.
Čiūlėnai

Aplinkinės gyvenvietės

Bielionys – 1 km
Stūgliai – 3 km
Stanislavavas – 2 km
Copa América

Istorija

„Copa América“ yra seniausias iš iki šiol rengiamų futbolo varžybų. Pirmą kartą Pietų Amerikos čempionatas (Campeonato Sudamericano de Selecciones) surengtas 1916 metų liepą, jo metu buvo įkurta ir CONMEBOL konfederacija. Dabartinis pavadinimas vartojamas nuo 1975 metų. 1975–1983 metais varžybos rengtos ne vienoje valstybėje, bet žaidžiant po dvejas rungtynes (namuose ir svečiuose).
Nuo 1993 metų dalyvauti varžybose kviečiamos dvi ne Pietų Amerikos valstybės. Visus aštuonis kartus kviesta Meksika bei JAV, tačiau JAV dalyvavo tik 1993, 1995 ir 2007 metų varžybose; 4 kartus kviesta Kosta Rika (1997, 2001, 2004, 2015), 2 kartus Japonija (1999, 2019) po kartą – Hondūras (2001) ir Kataras (2019). Taip pat vieną kartą kviesta Kanados rinktinė (2001), bet atsisakė dalyvauti. 2015 m. dalyvavo Jamaikos rinktinė.
2016 m., CONMEBOL šimtmečio proga JAV surengtas Copa América Centenario čempionatas, kuriame varžėsi ne tik visos CONMEBOL narės, bet ir stipriausios CONCACAF rinktinės.
Pakruostėlė

Aplinkinės gyvenvietės

Pakruostė – 4 km
Surviliškis – 2 km
Spigučiai – 0,5 km
Berželė – 1 km
Kalnaberžė – 3 km
Sūriškiai – 1 km
Trakų Švč. Dievo Motinos Gimimo cerkvė

Istorija

Stačiatikių bendruomenė Trakuose įsikūrė dar 1844 metais, tačiau jai skirta nedidelė cerkvė pastatyta tik 1863 m. Dalį lėšų statyboms skyrė Rusų stačiatikių bažnyčios Šv. sinodas, kitas sudėjo parapijiečiai.
I pasaulinio karo metu pusė pastato sugriauta, dėl to mišios ilgą laiką vyko nuosavuose namuose. Tik 1938 m. atliktas kapitalinis remontas ir mišios persikėlė vėl į cerkvę.
1945 m. parapijoje buvo 800 tikinčiųjų.
Duajenas

Duajenas – konkrečioje šalyje esančio diplomatinio korpuso vadovas, kitaip dekanas. Juo būna vyriausias amžiumi ar seniausiai toje valstybėje akredituotas diplomatinės atstovybės vadovas.
Daugelyje šalių, tarp jų ir Lietuvoje, diplomatinio korpuso vadovas ex officio yra Vatikano (Šventojo Sosto) atstovas (nuncijus).
Rudaminos Ryto gimnazija

Istorija

Vilniaus raj. Rudaminos 2-oji vidurinė mokykla įsteigta 1989 m., mokėsi 652 mokiniai. 2005-2006 m. m. mokyklą baigė 35 abiturientai. Nuo 2007 m. rugpjūčio 17 d. Rudaminos „Ryto“ gimnazija.
Alytaus Piliakalnio progimnazija

Istorija

Alytaus Piliakalnio progimnazija yra Pirmajame Alytuje, seniausioje miesto dalyje. Mokyklos istorija siekia 1916 metus, kai kunigo Konstantino Paulavičiaus iniciatyva I Alytuje atidaryta pirmoji lietuviška pradinė mokykla. 1949 m. ji reorganizuota į septynmetę, nuo 1956 m. Alytaus 4-oji vidurinė mokykla. 1994 m. mokyklai suteiktas Alytaus miesto istoriją menančio Piliakalnio vardas. 2009 m. reorganizuota į pagrindinę mokyklą, nuo 2014 m. rugsėjo 1 d. progimnazija.
Inukšukas

Inukšukas – žmogaus pastatytas akmeninis ženklas ar kernas naudotas inuitų ir kitų Šiaurės Amerikos arkties regiono tautų. Randami nuo Aliaskos iki Grenlandijos.
Šiaurės tautų gyvenamose teritorijose vyrauja tundra, mažai natūralių orientyrų. Inukšukai naudoti orientavimuisi, kaip maisto saugykla ar medžioklės plotų riboženklis.
Istoriškai, inukšukai dažniausiai tebūdavo vertikaliai pastatyti akmenys. Sudėtingesnės, žmogų(inunnguat) ar kryžių primenančios skulptūros galėjo būti kontakto su europiečiais pasekmė. Inukšuko kyšulyje, Bafino saloje, stovi per šimtą inukšukų. Teritorija paskelbta Kanados nacionaliniu paminklu.

Kultūra

Inukšukas – inuitų kultūros simbolis, vaizduojamas Nunavuto vėliavoje ir herbe. Inukšukai, ypač žmogaus pavidalo, taip pat tampa ir Kanados simboliu. 2005 m. Kanados kariuomenė pastatė figūrą ginčijamoje Hanso saloje, kartu su Kanados vėliava. Inukšukų skulptūros statytos Expo 86 parodai, Pasaulio jaunimo dienoms 2002 m. Dovanotos kitoms šalims ir miestams.
Inukšukus gamtos parkuose stato žygeiviai ir stovyklautojai. Su šiuo reiškiniu kovojama, nes tai gali išvesti iš oficialaus maršruto ir paklaidinti kitus turistus. Daug inukšukų pastatyta palei Trans-Kanados magistralę ypač šiaurinėje Ontarijo dalyje.
Kultuvas (savaitraštis)

Kultuvas – satyros ir humoro savaitraštis, leistas 1940 m. Vilniuje.

Istorija

Leido ir redagavo J. Mažuika. Pirmasis numeris išėjo 1940 m. gegužės 31 d. Kritikavo visuomenės blogybes, žmonių ydas, tarpasmeninius santykius. Spausdino S. Žuko, J. Martinaičio ir kt. dailininkų karikatūras. Nuo 1940 m. birželio 23 d. (Nr. 4) leidinys tapo komunistinės krypties, spausdino politines karikatūras. Išėjo 9 numeriai.
Kvepalai (knyga)

Turinys

Veiksmas vyksta XVIII a. Prancūzijoje. Pagrindinis veikėjas Žanas Batistas Grenujis turi tobuliausią uoslę pasaulyje, tačiau pats nekvepia visai. Grenujis pasaulį mato nosimi – kvapai yra vienintelis dalykas, kuriam jis teikia reikšmę. Toks skirtingas vertybių suvokimas galiausiai atveda prie katastrofos. Nepaisant gražaus pavadinimo, knyga yra žiauri ir nė trupučio ne romantiška. Tobulai perteikiama tamsi XVIII amžiaus Prancūzijos realybė.
Ajdynkiolis

Ajdynkiolis (uig. ئايدىڭكۆل = Aydingköl, kin. 艾丁湖, pinyin: Àidīng Hú) – išdžiuvusio ežero duburys Turfano įdubos dugne (Kinija, Sindziangas). Būdamas 154 m žemiau jūros lygio jis yra žemiausia Kinijos vieta ir ketvirta žemiausia pasaulio sausumos vieta (po Negyvosios jūros, Tiberiados ežero ir Asalio ežero).
Senovėje ežeras buvo žinomas kaip juéluòwǎn (觉洛浣), o uigūriškas pavadinimas Ajdynkiolis reiškia 'Mėnulio ežeras', kadangi druskingi krantai priminė Mėnulio spindesį. Ežeras yra pietinėje Turfano įdubos dalyje, 35 km nuo Turfano miesto. Iš rytų į vakarus ežero dubuo nutįsęs 40 km, iš šiaurės į pietus 8 km, užima 200 km² plotą. Ežeras susidarė prieš 249 mln. metų, pradėjus kilti Himalajams.
XX a. vid. Ajdynkiolis žiemomis dar užsipildydavo gėlu vandeniu, atitekėdavusiu požeminiais ir ledynų tirpsmo vandenims, o vasaromis nusekdavo dėl garuojamumo ir naudojimo drėkinimui. Tačiau dėl klimato pokyčių ir padidėjusio vandens naudojimo ežeras sparčiai seko, 1958 m. jis teužėmė 22 km² plotą, o gylis siekė 0,8 m. 2000 m. vandens būta tik pietvakariniame pakraštyje, kitur plytėjo druskingo purvo sluoksnis.
Dabar kasama Ajdynkolyje susidaranti druska. Vasarą čia galima stebėti miražus.
Vainagiai (Kelmė)

Aplinkinės gyvenvietės

Pašvinės – 2,5 km
Kurtuvėnai – 5 km
Šaukėnai – 5 km
Jautmalkė  – 1,5 km
Galvydiškė – 2 km
Petras Kurmelis

„Petras Kurmelis“ – 1986 m. Lietuvos televizijoje sukurtas filmas pagal to paties pavadinimo Žemaitės apysaką. Drama.

Siužetas

Petras Kurmelis – darbštus valstietis, mamos prispaustas veda iš išskaičiavimo: ūkiui reikalingas marčios kraitis. Tačiau vedybos laimės neatneša. Savo liūdesį jis skandina degtinėje, nuolat priekaištaudamas mirusiai mamai, kad ji nepatarė geriau ieškoti ne pinigingos, bet mylinčios žmonos…
LHV bankas

Lõhmus, Haavel & Viisemann (LHV) yra investicinis bankas, vienas pirmaujančių Baltijos šalyse, teikiantis platų investicinių paslaugų spektrą verslo ir privatiems klientams Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje.
Banko steigėjas – Rain Lõhmus.
LHV yra didžiausia pagal pajamas bei kapitalą Baltijos šalių investicinės bankininkystės bendrovė. LHV centrinė būstinė yra įsikūrusi Taline, o Rygoje ir Vilniuje veiklą vykdo LHV padaliniai.
1999 metais „Hansabank Markets“ vadovybės įkurta bendrovė LHV savo veiklą plėtoja Baltijos be Rytų Europos šalyse.
LHV veiklos sritys: įmonių finansai, privatusis kapitalas, turto valdymas, investicinės paslaugos, struktūrizuoti finansai.
Honolulu

Klimatas

Honolulu klimatas yra tropinis. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra yra 22 °C, o liepos 28 °C.
Krikščioniškoji demonologija

Krikščioniškoji demonologija yra demonų tyrinėjimas krikščioniškosios religijos požiūriu. Daugiausiai remiamasi Biblija, ankstyvųjų krikščionių filosofų raštais, tradicija ir legendomis, perimtomis iš kitų tikėjimų.
Monoteistinėse religijose kitų religijų dievybės kartais interpretuojamos kaip demonai. Į krikščionybę mintis, kad per pagonių apeigas garbinami demonai, patenka bent jau su šv. Pauliaus laiškais Naujajame testamente (1 Kor 10:20-21). Pano ragų ir kanopų, virtusių šėtono atributais, atvejis – tipiškas pavyzdys, kaip ankstyvieji ritualai ir simboliai krikščioniškame kontekste tampa šėtoniškais. Senovinis pentagramos simbolis – irgi yra tam tikru mastu demonizuotas.
Pradedant ankstyvąja krikščionybe, demonologija vystėsi nuo paprasto pripažinimo, kad egzistuoja demonai, iki sudėtingų tyrimų, kurie rėmėsi pirminėmis idėjomis perimtomis iš žydų demonologijos ir krikščionių raštų. Krikščioniškosios demonologijos „mokslą“ labiausiai išpuoselėjo katalikų teologai, nors dauguma kitų krikščionių bažnyčių taip pat pripažįsta demonų egzistavimą.
Voltižiravimas

Voltižiravimas – žirgų sporto ir cirko rūšis. Tai gimnastikos pratimai ant šuoliuojančio žirgo, pavyzdžiui užšokimas ant žirgo, nušokimas nuo jo, peršokimas per jį, jojimas stačiomis.