google/wiki40b huggingface dataset:
Mikalava (Biržai)

Aplinkinės gyvenvietės

Sebentiškis – 3,2 km
Užušiliai – 1 km
Daukniškiai (Biržai) – 2,5 km
Totoriai (Biržai) – 2,8 km
Medeikiai – 4,5 km
Jonava (Biržai) – 3 km
BIRŽAI – 9 km
Braškiai – 1,8 km
Eibaras

Istorija

Miesto įkūrėju laikomas Kastilijos ir Leono karalystės valdovas karalius Alfonsas XI Kastilietis (Alfonso XI de Castilla), dar žinomas kaip Alfonsas XI Teisingasis (Alfonso XI el Justiciero).
1346 metai laikomi miesto įkūrimo metais.

Dviračių sportas

Nuo 2009 m. vyksta dviratininkų varžytuvės.
Hideki Yukawa

Biografija

Gimė 1907 m. Tokijuje, intelektualų šeimoje. Jo tėvas buvo geologijos profesorius. 1928 m. baigė studijas Kioto universitete, o 1938 m. įgijo fizikos mokslų daktaro laipsnį Osakos universitete. Po doktorantūros sugrįžo į Kioto universitetą, iki 1970 m. ėjo teorinės fizikos profesoriaus pareigas. 1948–1949 m. vienerius metus praleido Prinstono universitete, o 1949–1953 m. vykdė tyrimus Kolumbijos universitete. Nuo 1953 m. vadovavo Kioto universiteto Fundamentaliosios fizikos tyrimų institutui.
Dar bestudijuodamas 1935 m. paviešino hipotezę, kad jėga, atomų branduoliuose rišanti protonus ir neutronus, atsiranda dėl dalelių pasikeitimo. Jukava tas daleles pavadino mezonais ir teoriškai apskaičiavo jų savybes. Eksperimentais mezonų egzistavimas buvo įrodytas tik po 12 metų – 1947 m. Šiuo metu žinoma, kad Jukava savo tyrimuose identifikavo vieną iš mezono tipų – π mezonus dar vadinamus pionais. Už padarytas įžvalgas šioje srityje Jukava 1949 m. buvo apdovanotas Nobelio fizikos premija.
Pempės diena

Pempės diena (taip pat Knyvės diena, Pempinės) – gilias tradicijas lietuvių kultūroje turinti pavasario šventė, vykstanti kovo 19-ąją, per Juozapines, kuomet parskrenda pempės. Atėjus krikščionybei, su šia švente sutapatintos šv. Juozapo varduvės.
Pempė laikoma atbundančios gamtos, atšilimo pranašu. Ši diena – gėlių, merginų ir moterų šventė. Pempinės – kitados gražiai švęstos merginų dienos aidai. Sakoma, kad iki Pempinių reikia prisiverpti, prisiausti – viskas guls į kraičio skrynias. Po to moterys pradeda darželiuose sėti gėles, daržoves daigams. Per Juozapines priartėja pavasario lygiadienis, todėl priimta nuo Juozapinių jau rengtis pavasario darbams. 
Mėgsta žmonės pempę dėl jos budrumo. Vasaros naktigonėse, jei paryčiais prie arklių sėlina vilkas ar arkliavagis, pempės tuoj perspėja, – pradeda skardžiai rėkauti. Jos – vieningos ir narsios, varną ar lingę, besitaikančią prie lizduose sudėtų kiaušinių, puola visu būriu.
Mia Wasikowska

Biografija

Mija gimė ir užaugo Kanberoje, turi vyresnius brolį bei seserį ir jaunesnį brolį. Jos motina yra gimusi Lenkijoje, o tėvas – australas, abu jie fotografai. Nuo 9 metų ji lankė baleto pamokas, vėliau susidomėjo aktoryste ir kreipėsi į 12-a Autralijos talentų agentūrų, tačiau dėmesio sulaukė tik iš vienos.
2004 m. gavo pirmąjį vaidmenį – dviejose serialo „All Saints“ serijose. 2006 m., pasirodžiusi filme „Sąmyšis priemiestyje“, ji buvo nominuota AFI geriausios jaunos aktorės apdovanojimui. 2007 m. Mija vaidino siaubo filme „Krokodilas“, o vėliau tais pačiais metais – dramoje „Rugsėjis“.
Pirmu dideliu jos vaidmeniu tapo kanalo HBO serialas „In Treatment“, dėl kurio ji turėjo laikinai palikti mokyklą ir 3 mėnesiams persikelti į Los Andželą. Kritikai gyrė jos amerikietišką akcentą ir tai padėjo Mijai siekti daugiau vaidmenų Holivude. 2008 m. vaidino Lietuvoje filmuotoje karinėje dramoje „Pasipriešinimas“ ir Tim Burton juostoje „Alisa Stebuklų šalyje“. Pastarąjį vaidmenį ji gavo nusiuntusi prodiuseriams savo įrašytą video.
2011 m. ji atliko pagrindinį vaidmenį filme „Jane Eyre“, o 2012 m. – juostoje „Virš įstatymo“.
2013 m. Mia debiutavo kaip režisierė, sukurdama fragmentą filmui „The Turning“, sudarytam iš skirtingų Australijos režisierių nufilmuotų fragmentų pagal rašytojo Tim Winton apsakymus. Tais pačiais metais ji kartu su Nicole Kidman vaidino trileryje „Stokeriai“.

Asmenis gyvenimas

Aktorės vienas didžiausių pomėgių yra fotografija.
2011 m. jos daryta kolegos Jamie Bell nuotrauka pateko tarp finalininkų National Photographic Portrait Prize apdovanojimui gauti.
Nors didžiąją laiko dalį praleidžia JAV, aktorė kiekviena proga grįžta į Autraliją, nes „tik čia jaučia gyvenimo pilnatvę“.
Toliai

Aplinkinės gyvenvietės

KRETINGA – 3 kmKluonaliai – 3 kmPetreikiai – 2,5 kmŠlikiai – 2 kmPetrikaičiai – 4 kmKėkštai – 2 kmValėnai – 1 kmSkudžiai – 2 km

Kultūros paveldas

Tolių kaimo evangelikų liuteronų senosios kapinės, vadinamos Prūsų kapaliais (XIX a.-1944 m.).
Zigmas Žilaitis

Biografija

Gimė 1944 m. gegužės 22 d. Ritiniuose, Šakių rajone. Tėvas Vytautas Žilaitis (1919–1987), motina Antanina Rakauskaitė (1920–1983).

Karinė tarnyba

1965–1969 m. mokėsi Lvovo aukštojoje karinėje politinėje mokykloje. Po antro kurso 1967 m. ėjo praktiką Sevastopolyje, eskadriniame minininke „Naporistyj“ (Напористый), su kuriuo buvo ir zonoje, kur vyko Arabų šalių ir Izraelio karas. Po trečio kurso praktiką ėjo Šiaurės laivyne, kreiseryje „Aleksandr Nevskij“ (Александр Невский).
Vėliau tarnavo TSRS karinio laivyno kreiseriuose „Komsomolec“ ('Комсомолец) ir „Oktiabrskaja revoliucija“ ('Октябрьская революция). Dalyvavo mokomuosiuose koviniuose žygiuose Baltijoje, Atlanto vandenyne, Juodojoje ir Viduržemio jūrose. Nuo 1983 m. tarnavo Kamčiatkoje, mažųjų raketinių laivų brigadoje. 1990 m. baigė karinę tarnybą turėdamas 3 rango kapitono laipsnį.

Jachtos

Visą gyvenimą buvo aistringas buriuotojas. Aktyviai dalyvavo jachtų renginiuose Baltijos jūroje, vėliau – Kamčiatkoje, kur buvo viena pagrindinių jachtų judėjimo figūrų. 1991 m. su jachta „Tarpon“ (Тарпон) pasiekė Šiaurės Ameriką. Šis žygis aprašytas Genadijaus Strunačiovo (Геннадий Струначёв) apysakoje „Kuoduotieji mormonai skrenda į Aleutus“.
2000 m. birželio 17 d. su jachta „Kamčiatka“ (ekipažas 7 žmonės) leidosi į kelionę aplink pasaulį iš Kamčiatkos Petropavlovsko. Z.Žilaitis tikėjosi įveikti pirmosios rusų keliautojų Johano fon Kruzenšterno ir Jurijaus Lisianskio ekspedicijos aplink pasaulį maršrutą, taip paminėdamas jos 200-ąsias metines. Ekspedicijos metu įgulos sudėtis ne sykį keitėsi. Pirmas ekspedicijos etapas baigėsi 2001 m. rugpjūčio 15 d, Sevastopolyje, kurį Z. Žilaitis pasiekė dviese su Borisu Kolosovu (Борис Колосов).
Peržiemojęs 57-ajame Juodosios jūros laivyno jachtklube Z. Žilaitis kartu su Jevgenijumi Pančenka (Евгений Панченко) perplaukė Atlantą, užsuko į Kubą ir Jamaiką. 2002 m. lapkričio pabaigoje kartu su Orestu Syčinskiu (Орест Сычинский) praplaukė Panamos kanalą. Toliau plaukė vienas. Planuotos žygio dalies į Galapagų salas teko atsisakyti. Jachtos kapitonas pasuko į šiaurę ir 2002 m. gruodžio 3 d. paskutinį kartą išmetė jachtos inkarą. Spėjama, kad jis gruodžio 4 d. mirė jachtoje Golfito uosto pakrantėje, Kosta Rikoje, kur jo kūną po kelių dienų aptiko jūrų policija. Manoma, kad jachtininkas mirė nuo širdies priepuolio, kurio metu niekas jam negalėjo padėti, nes jachtoje jis buvo vienas.
2003 m. sausį į Kosta Riką iš Kamčiatkos Petropavlovsko atvyko Jevgenijaus Pančenkos vadovaujamas jachtos ekipažas, kuris turėjo parplukdyti į Kamčiatką jachtą ir pargabenti Z. Žilaičio palaikus, kurie sausio 21 d. buvo kremuoti. Jachta iš Kosta Rikos išplaukė 2003 m. vasario 2 d., o Kamčiatkos Petropavlovską pasiekė birželio pradžioje.
Urna su jūrininko palaikais buvo parvežta į Lietuvą, kur palaidota šalia jūrininko tėvų Jurbarke.
Z. Žilaičio žmona Ala Vasiljevna ir jų sūnus gyvena Simferopolyje.
Arzeu

Istorija

Senovėje miestas vadinosi Arsenaria, Portus Magnus. 1833 m. miestą užėmė prancūzai.
Beri

Istorija

Ankstyvuoju Vakarų Frankų karalystės laikotarpiu Beri regionas buvo valdomas Akvitanijos kunigaikštystės, o vėliau ne kartą ėjo iš rankų į rankas tarp Akvitanijos ir Anžu. Ilgainiui čia susiformavo atskira feodalinė valda - Buržo vikontija. Vikontiją 1101 m. paveldėjo Prancūzijos Kapetingai, o XIII a. ji tiesiogiai integruota į Prancūzijos karūnos žemes ir virto viena iš Prancūzijos provincijų.
Nuo XIV a. provincijai ne kartą (net 10 kartų) buvo suteikiamas Beri kunigaikštystės statusas, ir čia sporadiškai valdė Beri kunigaikščiai. Tačiau pastovi dinastija niekada nesusiformavo. Provincija galutinai panaikinta 1790 m., bet ir tada nominalus Beri kunigaikščio titulas išlaikytas iki 1824 m.
Daviniai

Istorija

Tarybiniais metais – tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Raimundas Tiškevičius

Biografija

1988 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius-žemėtvarkininkas.
Šiaulių apskrities viršininko administracijos Žemės tvarkymo departamento Joniškio rajono žemėtvarkos skyriaus vedėjas. 2007–2011 m. Joniškio rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Lietuvos centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 1997–2000 m., 2003–2007 m., 2007 m. ir nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. 
Medžiotojų ir žvejų draugijos Joniškio skyriaus valdybos narys, medžiotojų būrelio „Kepaliai“ valdybos pirmininkas. Sutuoktinė Aušra, vaikai Aurimas, Viktorija.
Pupiškės

Istorija

XIX a. buvo kaimas Dieveniškių valsčiuje, priklausė Umiastovskiams, Daubutiškių dvaro žemėms. Buvo 64 gyventojai katalikai, 1864 m. – tik 16.
Senosios Įpilties I senosios kapinės

Kapinės

Įrengtas aukštumos šlaite, kuris žemėja į vakarus, link Šventosios slėnio. Ovalo plano, pailgos šiaurės - pietų kryptimi, 20 m ilgio, 13 m pločio. Apjuostos stambių akmenų aptvaro, kurio pietinėje dalyje įrengti varteliai. Viduryje stovi koplytstulpis, o į rytus nuo kapinių – stogastulpis su angelų bareljefais ir memorialine lenta: „ČIA AMŽINAM POILSIUI ATGULĖ MŪSŲ AINIAI. JIE ŠITĄ ŽEMĘ MYLĖJO, TAUSOJO, BRANGINO, LAISTĖ PRAKAITU SŪRIU, KAD ŠIANDIENA GYVENIMU GALĖTUM DŽIAUGTIS TU...“ Pietiniame pakraštyje apaugusios dekoratyviniais krūmais.
Teritorija – apie 0,04 ha.
Į vakarus ir šiaurę yra Senosios Įpilties I kapinynas-Karių kapeliai, 1,11 km į šiaurę yra Senosios Įpilties II senosios kapinės-Kapeliai, 0,25 km į pietryčius – Senosios Įpilties piliakalnis-Pilies kalnas.

Istorija

Kapinės įrengtos priešistorinio kapinyno teritorijoje. Veikė XVI–XVIII a. Vadinamos Maro kapais, Maro kapeliais, Senkapiais (žem. Maro kapā, Maro kapalē, Senkapē). Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. jose laidoti savižudžiai, neatpažinti skenduoliai, kitatikiai, nekrikštyti kūdikiai.
XVIII a. aptvertos akmenų pylimu, kurio viršutinė dalis 1939 m. nuardyta ir išvežta Šventosios uosto statybai. Kapinėse stovėjo pora monumentalių kryžių ir koplytėlė, kurie XX a. pr. sunyko. Vienas kryžius buvo statytas 1814 m. XX a. 8 dešimtmetyje į kapines iš kaimo centro perkeltas koplytstulpis. 
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Kultūros paveldo centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 2008 m. – Julius Kanarskas.
Nuo 1972 m. kapinės yra valstybės saugomo kultūros paminklo – Senosios Įpilties kapinyno teritorijoje.
2007 m. Senosios Įpilties kaimo bendruomenė priešais kapines pastatė memorialinį stogastulpį (meistras Tadas Šorys, Kretinga).
Bochtanas

Geografija

Regionas priklauso šiauriniam Kurdistanui ir tradiciškai yra apribotas trijų upių. Į šiaurę nuo jo už Bochtano upės yra Muksi (senovės Mogchas) bei Bitliso regionas (senovės Arzanena), pietvakariuose už Tigro upės – Tur-Abdinas (senovės Migdonija), pietuose už Haburo upės – Badinanas. Į rytus nuo regiono svarbiausias miestas yra Hakiaris.
Regione be kurdų bochtanių (svarbiausi klanai brasbi, dasni ir sindi) iki pat XX a. pradžios gyveno žymios krikščionių armėnų ir asirų mažumos. Pietinėje Bochtano dalyje jos priklausė chaldėjų katalikų bažnyčiai, šiaurėje – tiek chaldėjų, tiek nestoriečių bažnyčioms. Džizrės mieste buvo aramėjų kalba kalbanti Kurdistano žydų bendruomenė.

Istorija

Antikiniais laikais regionas buvo žinomas kaip Korduena (arba Korčaikas), buvo pusiaupriklausoma Partų imperijos dalis, kuri kartkartėmis priklausė Armėnijai bei Romai. Manoma, kad jau tada jis buvo apgyvendintas kurdų protėvių (corduchoi), ir čia susiformavo viena seniausių kurdų valstybių.
Po arabų užkariavimo VIII a. Korduenos regionas buvo prijungtas prie Kalifato. Jau tada čia minimi kurdai bochtaniai, įsitvirtinę tvirtovėse su sostine Džardhakile. Kalifatui nusilpus, regioną valdė Bagratuni, vėliau Seldžiukai.
Gigantotermija

Gigantotermija (angl. gigantothermy) – reiškinys biologijoje ir paleontologijoje, kai stambūs, didelės kūno masės gyvūnai lengvai išlaiko pastovią aukštą kūno temperatūrą, kas yra žymiau sunkiau smulkiems gyvūnams, kadangi šie turi didesnį kūno paviršiaus ploto ir kūno masės santykį. Didelis gyvūnas turi santykinai daugiau kūno medžiagos giliau nuo kūno paviršiaus, todėl jis lėčiau praranda kūno sukauptą šilumą (bet taip pat ir lėčiau įšyla).
Šis reiškinys svarbus stambiems ektoterminiams gyvūnams, pvz., stambiems vėžliams, dinozaurams bei dabar išnykusiems vandens ropliams, tokiems kaip ichtiozaurai ir mozazaurai, stambioms žuvims (pvz., didysis baltasis ryklys). Ektoterminiai gigantotermai savo kūno temperatūra ir metabolizmo sparta panašūs į endoterminius gyvūnus.

Susijusios temos

Bergmano taisyklė
Perminvaras

Perminvaras (angl. Perminvar) – minkštamagnetinis nikelio (45 proc.), kobalto (25 proc.) ir geležies (30 proc.) lydinys.
Ašokos ediktai

Ašokos ediktai – III a. pr. m. e. išleisti karaliaus Ašokos (sanskrito k.; Pali: Asoka) 33 teisiniai tekstai ant laisvai stovinčių stulpų, uolų ir urvų sienų (randama visoje imperijoje).
Ediktai sukurti įvairiomis kalbomis bei užrašyti įvairiais raštais visoje imperijoje. Jais buvo skelbiama „Dharmos viešpatavimas“ (valdymas) karaliaus valdomoje teritorijoje. Rytuose bei Šiaurės Indijos centriniame regione ediktai užrašyti Magadi kalba Brahmi raštu. Imperijos vakarinėse dalyse – sanskritu. Šiaurės vakaruose – Charošthi, graikų, aramėjų kalba.
Akademinis laipsnis

Akademinis laipsnis – kvalifikacinis laipsnis, suteikiamas baigus studijas aukštojoje mokykloje. Jį patvirtina specialus dokumentas - diplomas.

Bolonijos procesas Europoje

Europoje kilęs vad. Bolonijos procesas prasidėjo, siekiant palengvinti laisvosios darbo jėgos judėjimą Bendrojoje rinkoje nuo 2001 m., suvienodinant akademinius laipsnius. Unifikuojant pripažįstami šie laipsniai - bakalauras (B.A.), magistras (Master) ir daktaras (Lietuvoje - mokslo laipsnis).
Lietuvoje perimant akademines tradicijas, dominuoja Bolonijos proceso dėka visoje Europoje ėmę vyrauti akademiniai laipsniai.
O'Lyris

Istorija

Mikmakai buvo pirmieji gyventojai. Vėliau čia kūrėsi prancūzų kilmės arkadiečiai. Po karų atiteko britams.
1837 m. čia apsigyveno airių kilmės Mykolas Olyris (Michael O’Leary). Airiai čia pradėjo auginti bulves ir verstis žemdirbyste.
Absoliuti gyventojų dauguma yra europiečių kilmės.
Mikuláš Galanda

Stilius

Visuose savo darbuose Mikulašas Galanda, remdamasis Europos tapyba, siekė sukurti Slovakijos menininį modernizmą. Jis buvo linkęs į ekspresionizmo ir kubizmo tendencijas ir sukūrė savitą tapybos raišką. Savo kūrybinės karjeros pradžioje Galanda labiau krypo į grafiką, tačiau vėliau didesnį dėmesį skyrė tapybai.
Adolfas Antanas Balutis

Biografija

1957–1961 m. mokėsi Kauno politechnikume. 1962–1967 m. studijavo Kauno politechnikos institute, pramoninės ir civilinės statybos inžinierius. 1967–1975 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo vyresnysis inžinierius, grupės vadovas. 1975–1992 m. Žemės ūkio statybos projektavimo instituto grupės vadovas, skyriaus viršininko pavaduotojas.
1992–1996 m. Lietuvos Respublikos didžiųjų miestų sąjungos pirmininkas. 1996–1997 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos viceprezidentas. 1997–2000 m. Kauno miesto savivaldybės mero Henriko Tamulio pirmasis pavaduotojas. 2000–2001 m. UAB „Balticum construction“ statybos direktorius. 2001–2004 m. AB „YIT Kausta“ rinkodaros vadovas, vadybininkas. 2004–2007 m. Kauno miesto savivaldybės mero Arvydo Garbaravičiaus pavaduotojas.
Iki 2008 m. Tėvynės sąjungos narys. 1990–1995 m. Kauno miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2008 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2007 m. tarpininkavo Kauno verslininkėms perduodant 100 tūkst. litų grynaisiais Kauno apskrities viršininko pavaduotojui Virginijui Vizbarui. Suimtas STT dėl pagalbos duodant kyšį. 
1992 m. vienas žurnalo „Savivaldybė“ iniciatorių ir redakcinės kolegijos narys. Kauno miesto stalo teniso federacijos pirmininkas, AB „Kauno energija“ stebėtojų tarybos pirmininkas. JAV Kentukio valstijos Boulingo Gryno miesto garbės pilietis, Džefersono grafystės garbės kapitonas. Už Norvegijos karaliaus Haraldo ir karalienės Sonjos vizito Kaune organizavimą apdovanotas Karališkuoju padėkos ženklu.
Sutuoktinė Teresė, duktė Aušrinė.
Beža

Istorija

Miestas tapo regiono sostine valdant Julijui Cezariui − pagal sudarytą taiką su luzitanais jis jį pavadino Pax Julia. 711 m. atvykę maurai suteikė miestui dabartinį pavadinimą. Jie buvo išstumti 1162 m. 1808 m. prancūzų okupantai išžudė gyventojus ir apiplėšė miestą, čia nepavykusiam sukilimui vadovavo generolas Delgadas.
Birutė Jokšienė

Biografija

1972 m. baigė Tauragės politechnikumą, technikė mechanikė.
Tauragės sporto centro, nuo 2001 m. Tauragės rajono savivaldybės sveikatos komplekso, vėl Tauragės sporto centro administratorė.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Tauragės rajono skyriaus narė.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narė. 
Tauragės profesinių sąjungų centro pirmininkė, 2006 m. pirmininko pavaduotoja. vaikai Meritana, Gintarė.
Elchanan Elkes

Elchanan Elkes (liet. Elchananas ar Chonelis Elkesas; 1879 m. Kalvarijoje – 1944 m. spalio 7 d. Landsbergo koncentracijos stovykloje) – Lietuvos gydytojas, sionistas, Kauno geto Seniūnų tarybos pirmininkas nuo 1941 m. iki 1944 m.
Gimė rabinų šeimoje. Vaikystėje mokėsi žydų tikėjimo tiesų. Mediciną studijavo Karaliaučiaus universitete. 1903 m. jam suteiktas mokslo daktaro laipsnis neurologijos srityje. Dirbo gydytoju Baltarusijoje. Pirmojo pasaulinio karo metu tarnavo gydytoju rusų kariuomenėje.
Po karo dirbo Bikkur Holim ligoninėje Kaune. Gydė Lietuvos aukštuomenę, taip pat žydų varguomenę. Aštuoniolika metų buvo Vokietijos ambasadoriaus asmeninis gydytojas.
1941 rugpjūčio mėn. 4 d. iškilių Kauno žydų išrinktas jis sutiko vadovauti Seniūnų tarybai. Visaip stengėsi gelbėti žydus, palaikė žydų partizanus. Naciams likvidavus Kauno žydų getą, 1944 m. liepos mėn. jis buvo ištremtas į Landsbergo koncentracijos stovyklą, kur 1944 m. rudenį mirė.
Jo žmona, Miriama, buvo kalinama Štuthofe. Ji išliko gyva ir gyveno Izraelyje iki 1965 m. Jų vaikai Joel ir Sarah nuo 1938 m. gyveno Jungtinėje Karalystėje.
Alvydas Noreika

Biografija

1974 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektrikas.
I. Noreikienės įmonės vadybininkas. Garliavos Juozo Lukšos gimnazijos direktoriaus pavaduotojas.
2003–2014 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
Sutuoktinė Irena, vaikai Lina, Darius.
Corey Taylor

Corey Taylor (Corey Todd Taylor g. 1973 m. gruodžio 8 d.) – pagrindinis Nu Metal stiliaus grupės Slipknot dainininkas ir Hard Rock grupės Stone Sour dainininkas.
Tavo blogis užrakintas ir tik aš turiu raktą

Turinys

Olivjera – degraduojantis rašytojas, gyvenantis atokiame name netoli Venecijos ir labiau besirūpinantis savo katinu Šėtonu nei žmona Irina. Kamuojamas vaikystėje patirtos motinos dominavimo pasekmių, jis rengia vakarėlius hipiams, viešai žemina Iriną ir miega su tarnaite. Kartą jis knygyne susipažįsta su mergina, kurią pakviečia į pasimatymą, tačiau pasigeria ir į jį nenueina. Kitą rytą pas sutuoktinius pasirodo policija, kuri praneša, kad mergina rasta negyva ir Olivjera tampa įtariamuoju.
Kol sutuoktiniai bando suprasti kas įvyko, jų namuose nužudoma tarnaitė. Bijodami kviesti policiją, jie paslepia kūną rūsyje.
Po keleto dienų pas juos atvyksta Olivjeros giminaitė Floriana. Seksuali mergina iš pradžių suvilioja Iriną, vėliau – ir rašytoją, kurį erzina Florianos draugystė su motociklininku Darijumi. Sužinojusi, kad vyras yra jai neištikimas su savo giminaite ir bijodama dėl savo gyvybės, Irina jį nužudo. Įkalbėjusi Florianą padėti nuslėpti nusikaltimą, jos paslepia kūną. Floriana kaip užmokestį pasiima šeimos brangenybes, tačiau greitai paaiškėja, kad Irina nėra paprasta užguita namų šeimininkė, o šaltakraujiškai viską suplanavusi kartu su draugu Valteriu. Šiam atsikračius Florianos ir Darijaus, Irina nužudo ir savo meilužį, tačiau, atvykus policijai, ją netikėtai išduoda katinas Šėtonas...
Ispanijos futbolo varžybos 2016–2017 m.

Finalas

Finalas vyko 2017 m. gegužės 27 d. FC Barcelona prieš Deportivo Alavés. 
Finale 3-1 nugalėjo FC Barcelona.
Imbarės akmuo (Laumės kūlis)

Akmuo

Akmuo stambus, pailgas šiaurės vakarų - pietryčių kryptimi, susmegęs žemėje, virš kurios kyšanti dalis 4,2 m ilgio, 3,2 m pločio, 1,4–1,5 m aukščio. Viršutinėje plokštumoje yra pėdą primenantis įdubimas, kurio ilgis 25 cm, plotis 8–10 cm, gylis 2–4 cm.
1994 m. įrašytas į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų laikinąją apskaitą, 2000 m. registruotas kultūros vertybių registro mitologinių vietų sąraše (M153), 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.
0,1 km į pietvakarius yra Imbarės alka, 0,34 km į pietryčius - rytus – Imbarės akmuo su dubenėliais, 0,65 km į pietryčius – Imbarės II akmuo su dubenėliais, 1,24 km į pietvakarius – Imbarės piliakalnis.

Istorija

Vietos gyventojai akmenį vadina Laumės akmeniu ir pasakoja, kad ant jo laumės papjovė pavogtas žmonių avis. Kiti pasakoja, kad prie akmens laumės papjovusios vogtą veršį. Seniau akmeniu gąsdindavo vaikus, drausdami jiems prie jo eiti, kad laumė nepagriebtų.
Seniau šalia akmens telkšojo kūdra, netoli kurios gulėjo Šventyklos vartais vadintas kitas stambus akmuo, o arčiau Alkupio aukštumoje stūksojo akmuo su dubenėliais. Pasakojama, kad senovėje šioje vietoje buvusi pagonių šventykla.
1979 m. melioratoriai kūdrą nusausino, Šventyklos akmenį suskaldė, o Laumės akmenį aplinkui atkasė ir nesėkmingai bandė nutempti šalin, tačiau jis tik pasviro ant šono ir liko gulėti dirvoje.
1993 m. žvalgė Vykintas Vaitkevičius, 1999 m. – Julius Kanarskas.
VJFK Trakai

Istorija

Pradėjo veiklą 2015 m. kovo 1 d. VJFK „Trakai“ – komanda sudaryta iš Trakų ir Trakų raj. žaidėjų. 
2015 m. komanda oficialiai debiutavo „Sekmadienio futbolo lygoje“. Tais pačiais metais D divizione užėmė pirmąją vietą.
Žiemos metu klubas suburia jungtinę komandą su FK „Vievio žiedas“ ir dalyvauja salės pirmenybėse.
Marcelis Kazlauskas

Biografija

1958 m. VU Teisės fakultete (VU TF) baigė teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1958–1961 m. Kauno prokuratūros ypač svarbių bylų tardytojas. 1961–1963 m. Kauno specialiosios vidurinės milicijos mokyklos dėstytojas. 1963–1965 m. LSSR vidaus reikalų ministerijos Kauno tardymo poskyrio viršininkas. 1965–1970 m. Lietuvos teismo ekspertizės instituto Nusikalstamumo tyrimo ir įstatymų tobulinimo skyriaus vedėjas. 1969 m. Sąjunginiame nusikalstamumo priežasčių tyrimo ir prevencinių priemonių rengimo institute apgynė disertaciją „Grobimų prekyboje prevencija“, teisės mokslų kandidatas. 
1970–2000 m. VU TF vyr. dėstytojas. 1983–2000 m. VU TF Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedros vedėjas, 1974 m. docentas. 1991–1995 m. LR Seimo Juridinio skyriaus konsultantas, 1996–2002 m. LR baudžiamojo proceso kodekso projekto rengimo darbo grupės vadovas.  1996 m. Pretendentas į kandidatus į Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo teisėjus. 
Vedęs. Žmona pensininkė. Turi dukrą.
Denis Michalenko

Biografija

2002 m. Šiaulių universitete baigė verslo administravimą. 2011 m. Šiaulių universitete baigė sporto edukologijos magistro studijas.
2003–2008 m. Šiaulių miesto savivaldybės administracijos finansų skyriaus vyresnysis specialistas. 2008–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas.
2000–2011 m. Naujosios sąjungos Šiaulių skyriaus narys, nuo 2011 m. iki 2013 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys. Nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 
2005–2011 m. Šiaulių auksinio rato rotaract klubo narys, Savanoriškų saugos būrių narys, policijos rėmėjas.