google/wiki40b huggingface dataset:
Aurimas Gaidžiūnas

Biografija

Baigęs Skėmių aštuonmetę mokyklą, mokėsi Panevėžio hidromelioracijos technikume, kurį baigė 1984 m., įgijo techniko-mechaniko kvalifikaciją. Pirmoji darbovietė – Radviliškio melioracijos statybos valdyba. 1985–1987 m. atliko privalomąją karinę tarnybą. Grįžęs iš armijos, kurį laiką dirbo tuometiniame „Lenino“ kolūkyje žemės ūkio technikos eksploatacijos inžinieriumi. Vėliau įkūrė Vainiūnų agroservisą, dirbo dirbtuvių vedėju.
2000 m. įregistravo savo įmonę „Auridana“, kuriai vadovauja iki šiol. Įsigijęs nenaudojamas buvusio Baisogalos baseino patalpas, įkūrė sporto klubą „Auridana“ (yra šio klubo prezidentas).
Nuo 2000 m. yra Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys, nuo 2015 m. – šios sąjungos Radviliškio skyriaus pirmininkas. 2015 m. buvo išrinktas Radviliškio rajono savivaldybės tarybos nariu.
Yra trijų Baisogalos seniūnijos teritorijoje veikiančių bendruomenių: Baisogalos, Pakiršinio ir „Imantų“, narys, Baisogalos bendruomenės tarybos narys, Baisogalos seniūnaitis.
Žmona Danė, vaikai Justinas ir Žygimantas. Moka vokiečių, rusų kalbas. Pomėgiai: medžioklė, kelionės.
Remigijus Janušaitis

Biografija

1984 m. baigė Valstybinį dailės institutą, dizaineris.
Birštono meno mokyklos mokytojas, dailės skyriaus vedėjas. Dirbo baldų ir interjero dizaino srityse. Nuo 1990 m.dalyvauja parodose.Tapybos ir fotografijos darbai eksponuoti įvairiose parodose Lietuvoje, užsienyje ir virtualiose parodose. Įvairių plenerų dalyvis ir organizatorius. 1995 m. surengta pirmoji personalinė 35 tapybos darbų paroda. Iki 2012 m. surengė 9 personalines parodas.
1995 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 -2010 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 1997–2000 m. Birštono miesto savivaldybės tarybos narys
Sutuoktinė Eglė-Aina, vaikai Mantas, Simonas.
Arvydas Matulionis

Biografija

1947–1948 m. mokėsi Maskvyčių pradžios mokykloje, 1956 m. baigė Vilniaus 7-tą vidurinę mokyklą. 1956–1958 m. studijavo Kijevo maisto pramonės technologijos institute, 1958–1961 m. Vilniaus universitete.
1961–1991 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1971 m. docentas. 1969–1970 m. stažavo Ročesterio universitete (JAV). Nuo 1972 m. dirba Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1974 m. Kietojo kūno plazmos laboratorijos vadovas. 1981 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.  1991–1995 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, profesorius. 1995–2007 m. Puslaidininkių fizikos instituto Fliuktuacinių reiškinių laboratorijos vadovas, nuo 2007 m. šios laboratorijos darbuotojas.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritys: nepusiausvirųjų vyksmų, fliuktuacinių reiškinių teorija, puslaidininkių kinetika stipriuose elektros laukuose, karštųjų elektronų reiškinių puslaidininkiuose modeliavimas. Parašė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių. ES ir JAV programų ir projektų mokslinių grupių vadovas.  6 išradimų, 4 monografijų autorius.
Šventežeris

Literatūra

Rašytojas Kazys Saja 1971 m. parašė pjesę „Šventežeris“ apie sovietmečių kolūkius.

Aplinkinės gyvenvietės

Teizai – 4 km
Šventežerio kaimas – 1 kmLAZDIJAI – 8 kmSEIRIJAI – 11 kmMikyčiai – 4 km
Juras Požela (1925)

Biografija

Tėvas Karolis Požėla buvo žymus LKP veikėjas (1926 m. sušaudytas), motina Eugenija Tautkutė – aktyvi komunistinio pogrindžio dalyvė, rašytoja.
1933–1941 m. Maskvoje mokėsi vidurinėje mokykloje, 1941–1942 m. – Darbo rezervų mokykloje prie vagonų remonto gamyklos. 1942–1943 m. dirbo gamykloje tekintoju, tekinimo staklių derintoju. 1943–1945 m. tarnavo Raudonojoje armijoje. 1946 m. Vilniuje baigė I. Černiachovskio gimnaziją. 1946–1948 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultete, 1948–1951 m. – Maskvos universiteto Fizikos fakultete.
1952 m. pradėjo dirbti VU Fizikos ir matematikos fakulteto Eksperimentinės fizikos katedroje. 1952–1956 m. mokėsi SSRS MA Puslaidininkių instituto aspirantūroje, 1956 m. – mokslų kandidatas. 1956 m. LSSR MA – Fizikos ir technikos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis, 1956–1958 m. – vyr. mokslinis bendradarbis, 1958–1963 m. – puslaidininkių elektronikos sektoriaus vadovas ir direktoriaus pavaduotojas. 1958–1977 m. dėstė Vilniaus pedagoginiame institute ir Vilniaus universitete, nuo 1966 m. – profesorius. 1963–1966 m. – LMA Fizikos ir matematikos instituto direktorius. 1964 m. Leningrado A. Jofės fizikos institute apgynė fizikos ir matematikos mokslų daktaro disertaciją. 1967–1985 m. – naujai įkurto LMA Puslaidininkių fizikos instituto direktorius. 1972–1984 m. – LSSR MA viceprezidentas, 1984–1992 m. – prezidentas. Nuo 1996 m. – Puslaidininkių fizikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis.
1968 m. išrinktas LSSR MA tikruoju nariu. 1972–1979 m. – „Žinijos“ draugijos pirmininkas. 1984 m. – SSRS mokslų akademijos akademikas bei Europos fizikų draugijos tarybos narys. 1991 m. išrinktas Europos mokslo ir meno akademijos nariu, 1993 m. – Europos akademijos nariu. 1992 m. tapo Tarptautinio mokslinės kultūros centro Lietuvos skyriaus prezidentu.

Mokslinė veikla

Tyrė karštųjų elektronų emisiją ir kitus su jais susijusius reiškinius puslaidininkiuose, esančiuose nehomogeniškuose superaukšto dažnio elektriniuose laukuose, griūtinę jonizaciją puslaidininkiuose, karštųjų krūvininkų injekciją ir jų nulemtą aukšto dažnio elektromagnetinių virpesių generaciją dioduose, elektromagnetinių bangų sklidimą ir elektros srovės nestabilumus puslaidininkių plazmoje. Taip pat sukūrė naujus elektronų spektro diagnostikos metodus puslaidininkiuose helikoninėms bangoms nesuardant medžiagos.  Daugiau kaip 400 mokslinių straipsnių, apie 100 išradimų, 9 monografijų autorius ir bendraautoris.

Partinė ir politinė veikla

Nuo 1953 m. – SSKP narys. 1964–1972 m. – kandidatas į LKP CK narius, nuo 1976 m. – LKP CK narys. Nuo 1975 m. – LSSR AT deputatas. Nuo 1990 m. – LDDP, nuo 2001 m. – LSDP Vilniaus skyriaus narys.
1992–1996 m. – LR Seimo narys, Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto narys.
Taisyklingasis matas

Istorija

Taisyklingasis matas randamas viduramžiuose (8 a.-9 a.) mansubose, lažybų šachmatų  uždaviniuose (14 a.),  Filypo Stamos,  Erkolio del Rio (18 a.) rinkiniuose. 
Tačiau didesnio dėmesio šachmatų uždaviniuose taisyklingasis matas susilaukė XIX a. pirmojoje pusėje.
Pirmasis į taisyklingojo mato grožį atkreipė dėmesį  vokiečių šachmatininkas Julius Mendheimas (Julius Mendheim; 1781-1836 m.), kuris 1814 m. Berlyne išleido savo uždavinių (dauguma jų su taisyklingaisiais matais) rinkinį “ Kišeninė knygutė šachmatų mėgėjams”. Ten pat, 1832 m. jis išleido knygos “Uždaviniai šachmatininkams” 2-ą papildomą leidimą.
Antrasis, kūręs uždavinius su taisyklingaisias matais buvo vokiečių šachmatininkas Pjeras Ogiustas D’Orvilis (Pierre Auguste d'Orville; 1804-1864), 1842 m. Vokietijoje išleidęs savo 250 uždavinių su taisyklingaisiais matais rinkinį.
Taisyklingieji matai išpopuliarėjo čekiškosios šachmatų kompozicijos mokyklos  klestėjimo laikotarpiu: trijų ir daugiau ėjimų šachmatų uždaviniuose.
Čekų mokyklos uždaviniuose daugiausia dėmesio skirta taisyklingųjų matų kokybei ir baltųjų figūrų panaudojimui. Kuriami ypatingo taupumo uždaviniai, kuriuose nėra žaidžiančių baltųjų pėstininkų. Ir tokių uždavinių esminis bruožas - taisyklingi matai. Žymiausias šios mokyklos atstovas – M. Havelas.
Stanislovas Stanislovaitis Kęsgaila

Biografija

Kilęs Lietuvos didikų Kęsgailų giminės. Tėvas Stanislovas Jonavičius Kęsgaila, iš kurio paveldėjo didžiulį turtą ir įtakingą padėtį valstybėje. Žmona Ona Kiškaitė. Mirė jaunas, nepalikęs įpėdinių. Dėl jo turtų kilę teisminiai ginčai tarp pretendentų į palikimą išspręsti 1547 m. Didžiojo Kunigaikščio Žygimanto Augusto sprendimu.

Valstybės tarnyba

1527–1532 m. Žemaitijos seniūnas, paskutinis iš Kęsgailų, 1528–1532 m. Trakų kaštelionas. Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Senasis, skirdamas Kęsgailą Žemaitijos seniūnu, pakeitė krašto valdymą ir apribojo seniūno valdžią, palikdamas tik 9 iš 25 valsčių, kuriuose gyveno tik apie dešimtadalį Žemaitijos gyventojų. Tačiau 1528 m. vedęs Oną Kiškaitę, tapo turtingiausiu Lietuvos didiku, LDK kariuomenei nuvesdavo 617 raitelių.
Vytautas Dumšaitis

Biografija

1944–1948 m. lankė Kauno dramos teatro studiją (mokytojai Stasys Petraitis, Antanas Sutkus, Antanas Mackevičius).
1946–1947 m. Kauno dramos teatro, 1947–1952 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro, nuo 1952 m. Lietuvos akademinio dramos teatro (nuo 1998 m. Lietuvos nacionalinis dramos teatras) aktorius.
Juodkalnijos vėliava

Juodkalnijos vėliava – raudoname stačiakampio fone, centre Juodkalnijos herbas. Vėliavos kraštuose auksinis bordiūras.
Ši vėliava yra panaši į Juodkalnijos karaliaus Nikola I naudotą štandartą.
Juodkalnijos parlamentas vėliavą patvirtinto 2004 m. liepos 12 d.
Regitra

Regitra – valstybės įmonė, tvarkanti Lietuvos Respublikos kelių transporto priemonių ir Lietuvos Respublikos kelių transporto priemonių vairuotojų registrus, registruojanti motorines transporto priemones ir jų priekabas, egzaminuoja kandidatus į vairuotojus, išduodanti ir keičianti vairuotojo pažymėjimus, taip pat teikianti transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės privalomojo draudimo tarpininkavimo paslaugas.

Istorija

Įmonė įsteigta 2000 m., pertvarkius Policijos departamento prie Vidaus reikalų ministerijos Kelių policijos tarnybą.
2003 m. iš šios tarnybos įmonė perėmė vairuotojų egzaminavimą. 2007 m. imti išdavinėti vairuotojo pažymėjimai (anksčiau šią funkciją atlikdavo policijos komisariatai).
Alchemija

Kilmė, siekiai ir pasiekimai

Žodis alchemija atsirado iš arabų al - kīmiyaˀ arba al - khīmiyaˀ (الكيمياء arba الخيمياء). Šiuo žodžiu savo šalį vadino egiptiečiai, taigi alchemija gali reikšti „Egipto mokslas“. Pagal kitą versiją alchemija sudaryta prie graikų kalbos žodžio khumeia (χυμεία) pridėjus artikelį al-.
Alchemijos meno praktikai, vadinami alchemikais, siekė trijų pagrindinių tikslų. Svarbiausias tikslas buvo sugebėti paversti bet kokį metalą auksu arba sidabru. Alchemikai tikėjo, kad vienas medžiagas galima paversti kitomis, o iš pigių medžiagų gauti vertingas, svarbiausiai – auksą ir sidabrą (tam ir turėjo pasitarnauti Filosofinis akmuo). Taip pat alchemikai siekė sukurti panacėją arba nemirtingumo eliksyrą, vaistą, galintį išgydyti visas ligas ir neribotai pratęsti gyvenimą. Šiuos tikslus pasiekti tikėtasi sukūrus filosofinį akmenį. Trečiasis tikslas buvo žmogaus gyvybės sukūrimas.
Nors alchemikams nepavyko pasiekti savo užsibrėžtų galutinių tikslų, jie daug prisidėjo prie chemijos kaip mokslo raidos. Alchemikai atrado daug iki tol nežinomų medžiagų, sukūrė daug laboratorinių prietaisų ir indų.

Jatrochemija

XVI amžiuje atsirado nauja alchemijos kryptis – jatrochemija (arba medicininė alchemija). Jos pradininkas gydytojas Paracelsas (Paracelsus; 1493–1541) teigė, jog svarbiausias alchemijos uždavinys turėtų būti vaistų gamyba.
Paracelsas žmogaus organizmo veiklą laikė labiausiai priklausoma nuo trijų elementų: sieros, gyvsidabrio, druskos. Esant šių elementų pusiausvyrai organizme, žmogus yra mediciniškai sveikas, nesant – nesveikas.
Jatrochemikai atrado daug junginių ir sukūrė daug laboratorinių įrenginių, dalis jų išradimų naudojami farmacijoje ir dabar.
Vytautas Laurušas

Biografija

Brolis Ignas Laurušas.
1941–1949 m. mokėsi Šiaulių J. Janonio vidurinėje mokykloje, vėliau Šiaulių muzikos mokykloje.  1956 m. baigė LSSR konservatorijos profesoriaus Juliaus Juzeliūno kompozicijos klasę.
Nuo 1957 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos narys. 1963–1975 m. LSSR operos ir baleto teatro direktorius, meno vadovas. 1971–1989 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos valdybos pirmininkas. 1983–1994 m. LSSR konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija) rektorius, 1985 m. profesorius.  1994–2003 m. Lietuvos muzikos akademijos Kompozicijos katedros profesorius. 1996–2003 m. ir 2004–2009 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos Muzikos fondo pirmininkas.
1971–1986 m. kandidatas į LKP CK narius, nuo 1986 m. LKP CK narys. Nuo 1975 m. LSSR AT deputatas, nuo 1980 m. AT pirmininko pavaduotojas.
Viva pasaulio taurė

Viva pasaulio taurė – tarptautinės futbolo varžybos, organizuojamos NF-Board tautų rinktinėms, neprikausančioms FIFA. Planuojamos rengti kas dvejus metus.
2006 m. lapkritį Oksitanijoje buvo surengtos pirmosios varžybos.

Prizas

VIVA pasaulio taurės prizas buvo suprojektuotas prancūzų skulptoriaus Gérard Pigault ir bus vadinamas buvusio Pietų Afrikos Respublikos Nelsono Mandelos garbės vardu.
Šviesos sklaida

Mi sklaida nuo sferinių dalelių

Sklaida nuo sferinių dalelių, kurių matmenys palyginami su šviesos matmenimis, yra aprašoma Mi sklaidos teorija. Mi teorija, taip pat vadinama Lorenco ir Mi arba Lorenco-Mi-Debajaus teorija, yra pagrįsta Maksvelo lygčių tiksliais sprendiniais. Stambesnių matmenų dalelėms yra paprasčiau naudoti paprastesnę šviesos difrakcijos teoriją.

Difrakcinė sklaida

Sklaida nuo stambesnių, nei bangos ilgis dalelių, gali būti sėkmingai aprašyta supaprastinta teorija, dar žinoma difrakcijos teorijos vardu. Optikoje difrakcijos sąvoka yra susieta su banginėmis šviesos savybėmis. Klasikiniuose difrakcijos eksperimentuose buvo naudojami įvairių formų plyšiai arba kliūtys ir šviesos difrakcija vis stipriau pasireikšdavo plyšio arba kliūties matmenims artėjant prie šviesos bangos ilgio. Tuomet šviesa, sklisdama pro kliūtį, nukrypdavo nuo tiesaus kelio, o įprastinio šešėlio sritis buvo tuo mažesnė, kuo kliūties matmuo buvo artimesnis bangos ilgiui. Difrakcija aiškinama Hiuigenso ir Frenelio principo pagalba. Šviesos bangos paviršius kiekvienu laiko momentu yra ne paprasta antrinių bangų gaubtinė, o tų bangų interferencijos rezultatas.
Difrakcija paaiškina tokius reiškinius kaip rūko lankas, vainikai bei yra svarbi optinių laikmenų teorijoje, kadangi ji, nusakydama šviesos sklaidą, riboja CD/DVD arba Blu-ray Disc lazerio mažiausios dėmės matmenis, o tuo būdu ir įrašomos informacijos kiekį.

Sklaida aprašoma geometrinės optikos pagalba

Regimosios šviesos bangos ilgis yra labai mažas lyginant su žmogaus akies ląstelėmis bei didžiąją dalimi kasdienių objektų, todėl jos spinduliai nukrypsta nuo tiesaus sklidimo kelio kasdien sutinkamose situacijose nykstamai mažu kampu. Tiesiaeigio šviesos sklidimo ir kiti geometrinės optikos dėsniai pakankamai tikslūs tik tada, kai šviesos sklidimo kelyje esančių kliūčių matmenys yra daug didesni už šviesos bangos ilgį. Geriausi geometrinės optikos aprašomi šviesos sklaidos pavyzdžiai yra balti debesys, vaivorykštė bei halas.
Džeivikas

Socialinės problemos

Gyvenvietė įkurta kaip pajūrio kurortas, bet XX a. viduryje gyvenvietė tapo prieglobsčiu socialiai remtiniems žmonėms. 2011 m. 62 % visų darbingo amžiaus gyventojų gyveno iš pašalpų. Dėl didelio nusikalstamumo ir prastos reputacijos nekilnojamo turto kainos Džeivike yra vienos žemiausių visoje šalyje.
2010 m. išleistas dokumentinis filmas Jaywick Escapes, kuriame pasakojama apie gyvenimą Džeivike ir heroino liūną gyvenvietėje. Nuo 2015 m. kuriamas dokumentinis serialas apie socialiniai remtinus gyventojus - Jaywick – Benefits By The Sea.
Kėdainių krašto televizija

Kėdainių krašto televizija – 1994 metais įkurtas regioninis televizijos kanalas, transliavęs programą 60 km spinduliu aplink Kėdainių rajoną. Perduodamas laidas galėjo matyti Kėdainių ir Jonavos rajonų, Kauno miesto ir dalies Kauno, Raseinių, Ukmergės ir Panevėžio rajonų gyventojai. 2017 m. kovo 1 d. televizija baigė savo transliacijas ir persikėlė į internetinį portalą www.rinkosaikste.lt, kur didelis dėmesys skiriamas vaizdo naujienoms. 
Kėdainių krašto televizija kūrė informacines, kultūrines, švietėjiškas laidas („Krašto naujienos“, „Kalbos rėtis“, „Sveikatos injekcija“, Žemdirbio metai", „Savaitė Kėdainiuose“, „Atviras pokalbis“, „Tarp keturių vėjų“, „Sveikinimų koncertas“).
Be savo autorinių laidų, „Kėdainių krašto televizija“ retransliavo TV1 kanalo programą, kitose regioninėse televizijose sukurtas laidas.
Transliuotojas – UAB „Kėdainių krašto televizija“.
Savininkas – UAB „Vikonda“ (99,72 % akcijų).
Danijos vėliava

Valstybinė Danijos vėliava – vadinama Dannebrog – raudoname fone baltas skandinaviškas kryžius. Vėliau skandinavišką kryžių paveldėjo kitos šiaurės šalys: Švedija, Norvegija, Suomija ir Islandija. Danijos – Norvegijos sąjungos metu ši vėliava buvo ir Norvegijos vėliava iki 1821 metais Norvegija patvirtino savo vėliavą.
Danijos vėliava yra seniausiai nepakitusi naudojama vėliava. Manoma, kad ją pradėta naudoti jau XIV a.

Legenda

Pasak legendos, 1219 metų birželio 15 dieną per Lyndanisse mūšį (dar žinomas kaip Valdemar mūšis (dan. Volmerslaget) netoli Lyndanisse (dab. Talinas, Estija) prasisklaidžius debesims danguje atsirado vėliava. Šis ženklas nulėmė Danijos kariuomenės pergalę prieš estus.
Suksė

Suksė – įtakingas XIII a. antros pusės Nalšios žemės kunigaikštis (nobilis de Provincia de Lettowia Nalsen). Apie 1266 m. pabėgo iš Vaišvilko ar Švarno valdžios į Livoniją. Rygoje priėmė krikščionybę (pakrikštytas Mikalojumi) tapo Rygos arkivyskupo vasalu. Dalyvavo kovose prieš Lietuvą. Žuvo 1272 ar 1273 m.
Juozas Jaruševičius (1950)

Biografija

1968 m. baigė Prienų rajono Jiezno vidurinę mokyklą, 1973 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų fakultetą, įgijo miškininko inžinieriaus specialybę. 2002 m. Vilniaus buhalterių ir auditorių mokykloje lankė buhalterinės apskaitos ir mokesčių kursus, išlaikė kvalifikacinį egzaminą.
Nuo 1973 iki 1974 m. Širvintų miškų ūkio Alionių girininkijos girininkas. 1974–1975 m. tarnavo tarybinėje armijoje. Nuo 1975 iki 1982 m. Jonavos miškų ūkio Girelės girininkijos girininkas, nuo 1982 iki 1992 m. Jonavos rajono Žeimių kolūkio statybos darbų vyriausiasis inžinierius, nuo 1992 m. iki 2004 m. Jonavos miškų urėdijos medžioklės inžinierius, miško naudojimo inžinierius inspektorius, vyriausiasis inžinierius, vidaus auditorius, vidaus audito tarnybos vadovas, medienos ruošos, prekybos ir techninio aptarnavimo padalinio viršininkas. Nuo 2004 m. iki 2008 m. Seimo narys (išrinktas Jonavos rinkimų apygardoje Nr. 60). Nuo 2008 m. rudens Jonavos miškų urėdijos inžinierius, nuo 2009 m. Jonavos miškų urėdo pavaduotojas miškininkystei.
Vedęs; žmona Benedikta, sūnūs – Kęstutis (teisininkas, „KJ teisinės paslaugos“, Jonava), Mindaugas, Artūras.
Nuo 1990 iki 2004 m. Jonavos miškų urėdijos darbuotojų profesinės sąjungos pirmininkas, Lietuvos medienos perdirbėjų profesinės sąjungos narys. Nuo 2004 m. Darbo partijos narys.
Insane

Apžvalga

Veiksmas vyksta įvairiose realaus pasaulio vietovėse, Šiaurės Amerikoje, Europoje, Afrikoje, Azijoje ir Australijoje, tačiau patys žaidimo plotai (jų yra 30) – išgalvoti.
Vieno žaidėjo kampanija siūlo gausų kiekį užduočių („Pravažiavimas pro vartus“, „Vėliavos gražinimas“, „Vartų ieškojimas“, „Tyrinėtojas“, „Kova dėl vėliavos“, „Pavojinga zona“, „Off-Road lenktynės“, „Laisvas pasivažinėjimas“), transporto priemonių; priklausomai nuo žaidėjo pelnomų taškų atitinkamai atrakinamos naujos vietovės (lygiai), transporto priemonės. Nemaža transporto priemonių įvairovė, nuo universalių transporto priemonių iki bagių: sportinio tipo, 4x4, sunkvežimiai, pikapai ir extreme tipo.
Stanislovas Sakas

Biografija

1413 m. pasirašė Horodlės susitarimus, priėmė Pomiano herbą.
Tėvo vardas ir kilmė nežinomi. Sūnūs – Andrius (Andriuška), Vasilijus (Vaska), Jonas (Ivaška), Stanislovas (Stankus), Alekna, Petras, Teodoras (Fedka).
Valdos Nemenčinėje, Hruzdove (Ašmenos paviete) ir Medile.
Giminystė su Daugirdais: a) tas pats Pomiano herbas; b) valdų kaimynystė.
1433 m. Dubingių seniūnas.

Šaltiniai

Rimvydas Petrauskas "Lietuvos diduomenė XIV a. pabaigoje – XV a. " 287 psl.
Šerlokas Holmsas

Šerlokas Holmsas (Sherlock Holmes) – britų rašytojo ir gydytojo Artūro Konano Doilio sukurtas literatūrinis herojus, XIX – XX a. pradžios detektyvas. A. Konan Doilio kūriniai aprašantys šio detektyvo nuotykius yra tapę detektyvo žanro klasika. Manoma, kad veikėjui pavardę A. Konanas Doilis parinko rašytojo O. V. Holmso (1809–1894) garbei.
Pasak A. Konan Doilio, Šerlokas Holmsas gyveno Londone Baker Street 221B, tarp 1881 ir 1903 m. Daug laiko Š. Holmsas praleidžia su savo draugu ir kolega daktaru Vatsonu.

Prototipas

Šerloko Holmso prototipas, suteikęs įžymiajam sekliui savo išvaizdą ir būdo bruožus – Edinburgo universiteto profesorius, Karališkosios ligoninės chirurgas Džozefas Belas (Joseph Bell). Žinoma, kad profesorius gimė 1837 m. Artūras Konan Doilis, prieš tapdamas rašytoju, tame pačiame universitete studijavo mediciną ir buvo vienas iš jo mokinių. Neretai profesorius, tik žvilgtelėjęs į pacientą, galėdavo apie šį daug ką papasakoti. Belas mėgdavo savo studentų klausinėti, kokią nuomonę jie susidarę apie vieną ar kitą pacientą. Paskui paaiškindavo, kad taip susiglamžę ir nutrintos kelnės išduoda batsiuvį, kuris diena iš dienos sėdi savo dirbtuvėlėj ir tarp kojų laiko taisomą avalynę, o įprotis būti patalpoje su kepure išduoda kariškius. Dažniausiai jis būdavo teisus.
Dž. Belas tapo pirmuoju sekliu – konsultantu, kurio paslaugomis ir dedukciniais sugebėjimais ne kartą pasinaudojo policija. Pats Belas atidžiai sekė Šerloko Holmso nuotykius ir konsultavo šių apsakymų autorių. Įžymiajam sekliui Holmso pavardė buvo suteikta pagerbiant amerikiečių rašytoją ir žurnalistą Oliverį Vendelą Holmsą (Oliver Wendell Holmes), su kuriuo A. Konan Doilis žaisdavo kriketą.

Baker Street

Baker Street 221B yra gatvė Londone. Ji žymi tuo, kad, pasak Konan Doilio, jame gyveno jo apsakymų personažas Šerlokas Holmsas. Tačiau tai tėra tik tariamas adresas, nes 221B niekada nebuvo gyvenamojo pastato. Tais laikais Baker gatvė baigėsi tik ties 100 numeriu. Šiame 221B name nuo 1990 m. yra isikūręs privatus Šerloko Holmso muziejus.
Vincas Galinis

Biografija

Dirbo Kauno ligonių kasoje, nuo 1928 m. spalio 28 d. – Ligonių kasos pirmininkas.
1922 m. – I Seimo narys, 1923 m. – II Seimo narys, 1925 m. – III Seimo narys, 1926 m. gruodžio 30 d. dalyvavo III sesijos 66 posėdyje valstybės perversmo metu.
1924 m. – „Žiežirbos“ narys. 1925 m. Lietuvos socialdemokratų partijos XII suvažiavime išrinktas CK sekretoriumi. 1929 m. sausio 15 d. – LSDP Nepaprastosios konferencijos dalyvis. 1929 m. dalyvavo Latvijos SDDP suvažiavime, grįžtant Šiauliuose suimtas. 1929 m. gruodžio 3 d. iškelta byla, bet, įsikišus tarptautinei visuomenei, paleistas. 1931 m. spalio 31 d. – lapkričio 1 d. LSDP XIII suvažiavime išrinktas CK nariu.
Karl von Trier

Biografija

Kilęs ir Tryro patricijų šeimos von Oeren. Vyriausiasis krautuvininko Jokūbo fon Oereno sūnus. Įgijo aukštąjį išsilavinimą, poliglotas. 1288 m. su broliais Jokūbu ir Ortofliu įstojo į Vokiečių ordiną, kuriame greitai kilo karjeros laiptais. 1291 m. Bovuaro komtūras Šampanėje, netrukus Burgundijos ir Lotaringijos krašto komtūras.
1311 m. Marienburge išrinktas Vokiečių ordino didžiuoju magistru, įvykdė Ordino dvasinio luomo reformą. Tuo nepatenkinti Prūsijos komtūras Otas fon Liutenbergas ir kiti sukėlė maištą ir sušaukę Ordinokapitulą, nuvertė Karlą fon Tryrą. Jis pasitraukė į gimtinę, bet popiežius Jonas XXII 1318 m. numalšino komtūrų maištą ir liepė sušaukti naują Ordino kapitulą Erfurte. Karlui fon Tryrui buvo grąžintos didžiojo magistro pareigos, tačiau į Prūsija jis nebegrįžo ir valdė iš savo pilies per tarpininkus.
Vėzdas

Vėzdas (rus. палица) – istorinis smogiamasis triuškinantis ginklas, sunkaus tvirto medžio kuoka, kurios storgalys prismaigstytas akmeninių ar metalinių spyglių. Juos ilgiausiai naudojo Afrikos, P. Amerikos, Okeanijos tautos.
Juos kartais naudoja iš šiais laikais muštynėms. Pasigamina į lazdos storgalį prikaldami vinių, kurioms po to nugnybia galvutes.
Angliškai dažnai vadinama club ar mace, nors paprastai club reiškia lazdą ar kuoką, o mace – buožę.
José Manuel Imbamba

Biografija

Įšventintas kunigu 1991 m. Romoje 1999 m. baigė Popiežiškąjį Urbano universitetą.
2008 m. jis buvo paskirtas Dundo vyskupu, o 2011 m. balandžio 12 d. tapo pirmuoju Saurimo arkivyskupu.
Kyzylagačo įlanka

Kyzylagačo įlanka (azer. Qızılağac) – Kaspijos jūros įlanka ties pietrytiniais Azerbaidžano krantais. Plotas 460 km². Gylis iki 2 m. Rytuose nuo Kaspijos atskirta ilga ir žema Kuros nerija, pietvakariuose – Saro pusiasaliu. Kranto linija labai vingiuota, krantai pelkėti. Įlankos akvatorija įeina į Kyzylagačo draustinį. Įlankoje žiemoja bei migracijos metu užskrenda įvairūs vandens paukščiai (gulbės, antys, pelikanai, flamingai).
Tarybiniais metais Kyzylagačo įlanka vadinta Kirovo įlanka.
KF Drenica

Istorija

Klubo ištakos siekia 1958 m. 
Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies aukščiausios lygos pirmenybėse.