Biliakiemis

Pavadinimo kilmė

Kaimui vardą davęs čia atkeliavęs elgeta, kuris ieškojo „bile kiemo“ nakvynei, kad netektų nakvoti lauke. Nuo to laiko ir pradėta vadinti kaimą Biliakiemiu. Iki 1944 m. kaimo pavadinimas visur buvo rašomas su "e" (Bilekiemis), tačiau dabar rašomas su „ia“.

Mokyklos įkūrimas

Biliakiemyje pirmoji pradinė mokykla buvo įkurta 1919 m. Mokyklos įkūrimą lėmė tai, jog tuo metu kaime buvo daug vaikų, kuriems norėjosi turėti mokyklą kuo arčiau namų. 1922 m. Lietuvoje buvo paskelbtas privalomojo pradinio mokslo įstatymas. Tuomet mokyklose mokytojams atlyginimą mokėjo valstybė, o patalpos vaikams mokyti būdavo nuomojamos iš didelius namus turinčių gyventojų.
Pirmoji Biliakiemio kaimo pradinė mokykla įsikūrė Augustino Vilūno gyvenamojo namo antrame gale. Šiandien buvusios mokyklos pastatas neišlikęs, jo vietą primena tik likęs klevelis, augęs sodybos kieme. 1931 m., kai kaimas buvo išdalintas į vienkiemius, mokykla buvo perkelta į Puodžių kaimą, nes likusios sodybos Biliakiemyje buvo nedidelės, todėl nebuvo kur mokyklą įrengti. Puodžių kaime mokykla įsikūrė Jono Jasūdžio mūriniame name.
Mokykla Puodžiuose gyvavo iki 1939 m. pavasario, o tų pačių metų rudenį vėl buvo perkelta į Biliakiemį – seniūno Jurgio Jurgelėno specialiai įrengtą patalpą jo paties name. Nors mokykla ir buvo perkelta į Biliakiemį, tačiau ji vis vien vadinosi Puodžių pradžios mokykla. Šis jos pavadinimas išliko iki mokyklų reformos.
Biliakiemio pradinėje mokykloje, nuo jos įkūrimo, dirbo šie mokytojai: Jauniškis, Malaiška, Araminienė, Vanagas, Saladžiūtė, E. Kantvilaitė, Polikevičiūtė, Karklinytė, vėliau – Zabiela, Mikulėnas su žmona, Šyvienė, Žibas ir kt.
Mokykloje buvo 4 skyriai. Kiekvieną skyrių žymėdavo suolų eilė – pirmoji eilė nuo durų buvo pirmasis skyrius, antroji – antrasis ir t. t. Viena mokytoja mokydavo visų keturių skyrių mokinius tuo pačiu metu. Tačiau mokinių skaičius keisdavosi: nuo lapkričio iki balandžio mėnesio didėdavo, o nuo balandžio mėn. – mažėdavo. Į Biliakiemio mokyklą ateidavo vaikai ne tik iš Biliakiemio ir Puodžių, bet ir iš aplinkinių kaimų: Vijeikių, Pūkinės, Griūčių, Kryželių, Gudėniškių, Griniškio. Mokinių skaičius mokykloje priklausydavo ir nuo metų laikų, susijusių su gyvulių ganymu laukuose bei kitais žemės ūkio darbais. Pasitaikydavo mokinių, kurie mokyklą lankė jau būdami vyresnio amžiaus.
Mokiniai, išmokę skaityti, galėdavo toliau lavintis skaitant knygas „bibliotekoje“. Puodžių gyventojas Antanas Jasūdis (1878–1963), gyvenęs Sankt Peterburge ir ten dirbęs kultūrinį, švietėjišką ir teatrinį darbą, buvo sukaupęs nemažą asmeninę knygų biblioteką. Dalį knygų jis buvo atvežęs į gimtąjį kaimą broliui Jonui. Šias knygas, visiems norintiems skaityti, Jasūdžiai leisdavo neštis į namus nemokamai. Taip šia biblioteka naudojosi dauguma aplinkinių kaimų žmonių. Vėliau 1955 m. įsteigta Biliakiemio biblioteka. Čia dirbo bibliotekininkės Eugenija Vilūnienė, Laima Klimavičienė, Laima Andrašytė, Laima Banytė, Jūratė Musteikytė, nuo 1993 metų – Elvyra Vigėlienė.
Biliakiemio pradinė mokykla nuo 2003 m. yra Utenos Krašuonos pagrindinės mokyklos sudėtyje ir vadinasi Utenos Krašuonos pagrindinės mokyklos Biliakiemio skyrius. Nuo 1986 m. čia dirba mokytoja Rita Lapackienė, o nuo 2002 m. mišrios grupės auklėtoja Gražina Vaitiekėnienė. Taip pat čia dirbo ir Angelė Šyvienė, Alfonsas Žibas, Dalia Mikolaitienė ir kt.

Geografija

Kaimas yra 6 km į pietryčius nuo Utenos. Pietiniu pakraščiu teka Krašuonos upelis, šiauriniu – Šeduikis (ilgis – 7,6 km). 1980 metais Šeduikis buvo užtvenktas – taip atsirado 9,2 ha ploto Biliakiemio tvenkinys, puošiantis Biliakiemio gyvenvietę.
Kaimo teritorijos užimamas plotas yra apie 576 ha. Šiame plote žemės reljefas ir sandara labai įvairi: čia pat esti ir kalvos, ir pievos, ir pelkės bei krūmai. Miškuose vyrauja lapuočiai medžiai (drebulės, beržai, lazdynai, alksniai ir kt.), spygliuočių beveik nėra.
Naudingų iškasenų kaime taip pat negausu. Buvo atrastas tik nedidelis žvyro telkinys Alberto Vilūno (vėliau N. Kunigėlio) ūkyje. Iš čia ūkininkų buvo vežamas žvyras vieškeliui pažvyruoti. Kitų iškasenų (smėlio, molio ir durpių) telkiniai nebuvo eksploatuojami dėl per mažo kiekio.
Biliakiemyje yra vienas seniausių ir bene didžiausių gamtos paminklų – didžiulis riedulys (ilgis – 6,2 m; plotis – 4,1 m; aukštis – 3,5 m), vadinamas Biliakiemio Puntuku. Tikslus šio akmens aukštis ilgai nebuvo žinomas. Melioruojant buvo bandoma atkasti jį buldozeriu, tačiau net ir atkasus 2 m gylį, akmens apačia nebuvo pasiekta. Manyta, jog šis akmuo galėjo būti didesnis už garsųjį Puntuko akmenį, esantį Anykščių rajone. Atkastas 2016 m. pavasarį.