Golfas

Istorija

Laikoma, kad golfas gali būti kilęs iš žaidimo, škotų piemenų žaisto XIV amžiuje, kur medinė lazda buvo naudojama mažų akmenukų smūgiavimui iki nustatytos ribos. XV amžiaus pradžioje, St. Andrews mokiniai, prie Dandžio, Škotijoje, susidomėjo žaidimu su nendrinėmis lazdomis ir tikrais kamuoliais. Nuo Karališkojo ir St. Andrews senovinio golfo įkūrimo bei pirmųjų golfo taisyklių išspausdinimo 1754 m. vis daugiau žmonių ėmė žaisti golfą. Žaidimas paplito po Angliją bei britų kolonijas visame pasaulyje; Karališkasis ir senasis golfo klubai su 1800 narių, garantavusių tinkamumą bei jų pakeitimą reikalui esant, tapo šio žaidimo pagrindiniais autoritetais. 1860 m. Britų atvirasis čempionatas buvo pirmasis golfo turnyras; visai netrukus, 1895 m., įvyko JAV golfo atvirasis čempionatas bei 1916 m. buvo įsteigta Profesionaliųjų golfo žaidėjų asociacija (PGA), tapusi profesionalaus golfo klestėjimo priežastimi. Nors pirmojo moterų golfo turnyro data minima 1893 m., Atvirasis moterų čempionatas įvyko 1946 m., o Danijos PGA Čempionatas 1955 m.

Golfas Lietuvoje

Lietuvoje golfas pradėtas žaisti 2000 m. Tuomet šalia Kauno, Didžiosiose Lapėse įrengtas pirmasis 9 laukų golfo aikštynas (golfo klubas „Elnias“). Iki 2006 m. golfo aikštynas Didžiosiose Lapėse buvo vienintelis Lietuvoje. Šiuo metu įrengti 6 golfo aikštynai, veikia Lietuvos golfo federacija, 2010 m. surengtas 5-asis Lietuvos atviras golfo čempionatas, vyksta Lietuvos golfo federacijos taurės, kitos varžybos, nustatyta Lietuvos golfo žaidėjų reitingavimo sistema. 2010 m. Lietuvos atvirąjį golfo mėgėjų čempionatą vyrų turnyre laimėjo Lietuvos atstovas Arnas Kaunas, sužaidęs per 218 smūgių (70-73-75), moterų varžybose nugalėtoja tapo Latvijos golfo žaidėja L. Dobelė (rezultatas 241 smūgis; 79-81-81).
2014 m. Lietuvos golfo reitingo lyderiais buvo Juozapas Budrikis ir Rasa Butrimaitė.
Golfo klubai Lietuvoje pasižymi tinkamomis įvairiomis natūraliomis gamtinėmis sąlygomis: tvenkiniais, vandens protakomis, smėlynais, kalvomis. Vietomis reljefo aukščio skirtumai siekia iki 30 metrų.

Takas

Golfo takas yra sudarytas iš 18 duobučių, išdėstytų natūralioje aplinkoje. Kiekvienas takas, suplanuotas tako dizainerio, yra individualus. Be to, plotas, suplanuotas žaidimo tikslams – takas turi natūralių gamtinių klūčių, kurios reikalauja išskirtinio atidumo kiekvienai duobutei. Atstumas tarp duobučių gali būti nuo 90 m. iki 550 m.

Lygiai

Priklausomai nuo atstumo ir take esančių kliūčių, yra nustatytas atitinkamas smūgiavimų, pataikymui į duobutę, skaičius – lygiais (PAR). Per smūgiavimo žaidimo turnyrą, kiekvieno žaidėjo bendras smūgiavimo skaičius yra palyginamas su standartu riedmušai duobučių skaičius, kurį paprastai reikia įveikti, yra nuo 70 iki 72.

Taurių varžybos ir čempionatai

Pasaulio žaidėjų reitingai kas dveji metai yra nustatomi Tarptautinės federacijos PGA vyrų profesionalų turnyruose. Kiekvienas žaidėjas kaupia taškus mažiausiai iš 40 turnyrų, per 4 pagrindinius čempionatus ir vyrų profesionalų lygoje – Profesionalų golfo žaidėjų asociacija (PGA) visame pasaulyje (Europoje, JAV, Pietų Afrikoje, Azijoje ir Pietų Pusrutulyje). 4 pagrindiniai turnyrai, kurie sudaro Grand Slam, yra: Meistrų (Masters Tournament; Ogastoje, Džordžija, nuo 1934 m.), Atvirasis JAV (US Open; nuo 1895 m., kiekvienais metais žaidžiamas kitame take), Atvirasis Britanijos (British Open; nuo 1860 m., žaidžiamas Škotijoje ir Anglijoje, viename iš 10 galimų takų) ir JAV PGA turnyras (USPGA; nuo 1916 m., JAV skirtinguose takuose).
Prestižiniame Ryder taurės čempionate dalyvauja Europos ir Amerikos komandos. Varžybos nuo 1927 m. vyksta kas dveji metai, pakaitomis JAV ir Europos takuose. Galiausiai, komandų iš trijų narių Pasaulio taurė, Danchilo taurė (Dunhill`s Cup), nuo 1953 m. žaidžiama kiekvienais metais. Moterų profesionalų lyga sudaro 40 turnyrų, vykstančių per vienerius metus. Yra 4 pagrindiniai turnyrai: Atvirasis JAV (US Open; nuo 1946 m.), Moterų PGA čempionatas (Ladies` PGA; nuo 1955 m.), Nabisco čempionatas (1972 m.) ir Du Maurier Classic (nuo 1984 m.). Nuo 1990 m. kas dveji metai Amerikos profesionalų komanda žaidžia prieš Europos komandą Solheim Taurės varžybose.

Technika

Golfo žaidėjai turi pritaikyti savo techniką ir įgūdžius prie aplinkos, kurioje jie žaidžia. Atsižvelgti į oro sąlygas – vėją, lietų ir žemės drėgnumą – kurie turi svarbų poveikį kamuoliuko trajektorijai.
Pirmasis ir antrasis smūgiavimas į duobutę paprastai yra ilgi ir labai svarbūs rezultatui. Golfo žaidėjas siekia sklandaus judesio, tikslaus sąlyčio ir gero užbaigimo.
Būdami prie pievelės, žaidėjai turi įvertinti atstumą iki duobutės ir pasirinkti tinkamą metalinę riedmušą. Golfo žaidėjas smūgiuoja kamuoliuką į taikinį lėtai ir aukštai arba riedančiai.
Išmušimas iš duobelės
Duobelę ne visuomet galima traktuoti kaip kliūtį. Kai kurie golfo žaidėjai labiau mėgsta duobeles nei aukštą žolę, nes kamuoliuko atoveikis ant smėlio paviršiaus yra geriau nuspėjamas. Naudodamas smėliui skirtą pleištinę riedmušą, žaidėjas smūgiuoja į smėlį už kamuoliuko, pastarojo nepaliesdamas.
Varymas
Visi varymo pievelių takai turi vienodą paviršių, bet tai nereiškia, kad kamuoliukai riedės tuo pačiu greičiu. Padedant golfo žaidėjams įvertinti kamuoliuko riedėjimo trajektorijas kiekvienai pievelei, yra nustatoma skalė, vadinama stemp matuokliu. Baigiamajam kamuoliuko varymui yra svarbu, kad golfo žaidėjas įvertintų pievelę iš skirtingų kampų: jis analizuoja kamuoliuko trajektoriją iki duobutės, po to trajektoriją nuo duobutės iki kamuoliuko. Pats smūgis turi būti atkliktas švytuokliniu judesiu, neįsitempiant.

Laikymo būdai

Golfo žaidėjai turi atrasti jiems patogiausią riedmušos laikymo būdą. Geras laikymas sumažina įtempimą rankose ir padidina rankų lankstumą bei smūgio tikslumą.