google/wiki40b huggingface dataset:
Teresa Orlowski

Biografija

Teresa Orlovski gimė Vroclave, po metų jos tėvai persikėlė į Krokuvą. Čia gimė dar du jos broliai. 
Teresa mokėsi veterinarijos ir net svarstė galimybę tapti vienuole.
1979 metais ji emigravo į Vakarų Vokietiją ir įsikūrė Bohume. Čia ji dirbo padavėja įvairiuose baruose, o 1981 metais, susipažinusi su fotografu Peter Filip, pradėjo pozuoti suaugusiems skirtiems žurnalams, kurių leidėjas buvo vienas didžiausių Europos pornografijos kūrėjų Hansas Moseris. Netrukus Teresa asmeniškai susipažino su Hansu, o po metų už jo ištekėjo.
Metusi kitus darbus, 1982 metais Teresa Hanoveryje įkūrė kompaniją VTO (Video Teresa Orlowski), pradėjusią ne tik suaugusiems skirtų žurnalų leidybą, bet ir porno filmų kūrimą.
1983 metais, sulaukusi 30, Teresa pirmą kartą išmėgino save aktorės amplua filme „Go For It“. Po dvejų metų pasirodė pirmasis filmas iš serijos „Foxy Lady“, pavertęs ją didžiausia Vokietijos pornografinių filmų žvaigžde.
Per 6 metus trukusią aktorės karjerą Teresa Orlowski nusifilmavo 14 juostų, tačiau to pakako pasiekti didžiulį populiarumą visoje šalyje.
Nustojusi filmuotis, Teresa toliau vystė savo kompanijos veiklą, leisdama erotinio pobūdžio žurnalus ir kurdama filmus suaugusiems.
1990 metais VTO buvo įkūrusi palydovinį pornografinį kanalą, tačiau po kurio laiko jis buvo uždraustas.

Šeima

1982 – 1989 buvo ištekėjusi už Hanso Moserio. Tai buvo jos antroji santuoka.
Šiuo metu gyvena Ispanijoje, Marbeloje.
Europos Sąjungos Bendrasis Teismas

Europos Sąjungos Bendrasis Teismas (anksčiau Pirmosios instancijos teismas) – ES teismas, teisminė Sąjungos institucija.

Istorija

2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos Sąjunga tapo juridiniu asmeniu ir perėmė Europos bendrijai anksčiau suteiktą kompetenciją. Šitaip Bendrijos teisė tapo Sąjungos teise. Vis dėlto toliau Bendrijos teisės terminas vartojamas kalbant apie ankstesnę teismo praktiką.

Teisėjai

Teismą sudaro mažiausia po 1 teisėją iš kiekvienos ES valstybės narės (2007 m. – 27 teisėjai). Teisėjai yra skiriami ES valstybių narių vyriausybių bendru sutarimu 6 metų kadencijai su teise paskirti juos kitai kadencijai. Iš savo tarpo 3 metams jie išrenka teismo pirmininką. 6 metų kadencijai jie paskiria kanclerį.
Teisėjas, paskirtas iš Lietuvos – Vilenas Vadapalas (g. 1954 m.) – teisėtyrininkas tarptautininkas, VU profesorius, buvęs Europos teisės departamento direktorius.
Donald G. Jackson

Donald G. Jackson (1943 m. balandžio 24 d. – 2003 m. spalio 20 d.) – JAV kino režisierius.
Gimė Misisipės valstijos Temonto mieste. Užaugo Mičigano valstijoje, Adriano mieste. Suaugęs dirbo automobilių fabrike. Tačiau ten dirbdamas jau norėjo tapti režisieriumi. Galiausiai 1976 metais sukūrė savo pirmąjį filmą, siaubo filmų parodiją "The Demon Lover". Vėliau sukūrė imtynių filmą "I Like to Hurt People". Po šių filmų Jackson persikėlė į Holivudą, kur jis pasiliko iki pat savo mirties.
Per savo karjerą dirbo kartu su daug režisierių, įskaitant Roger Corman ir James Cameron, tačiau ilgiausiai bendradarbiavo su Scott Shaw. Jie kartu sukūrė naują filmų srovę – „Zen Filmmaking“. „Zen Filmmaking“ yra filmų kūrimo stilius, kai nenaudojamas scenarijus.
Jackson mirė nuo leukemijos 2003 metais. Palaidotas Westwood Village Memorial Park Cemetery Los Andžele.
Atmata

Pavadinimas

Upėvardis kildinamas nuo žodžio atmata („užleista, nedirbama žemė; nenaudojama liekana, likutis“).
Gydytojų rengimo etapai Lietuvoje

Medicinos studijos

Medicinos studijos – ne trumpesnės kaip 6 metų arba ne mažiau kaip 240 kreditų vientisosios universitetinės medicinos krypties studijos, kurias baigusiesiems išduodamas aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo kvalifikaciją, ir internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo profesinę kvalifikaciją.
Medicinos internatūra – ne ilgesnė kaip vienerių metų (40 kreditų) medicinos studijų dalis, kurią asmuo studijuoja ir atlieka bendrąją medicinos praktiką interno vadovo prižiūrimas ir įgyja bendrosios medicinos žinių, įgūdžių ir klinikinės patirties. Jeigu būtinasis minimalus praktinis pasirengimas įgyjamas atskirai per organizuojamą medicinos internatūrą, aukštojo mokslo diplomas išduodamas prieš šias studijas.

Medicinos rezidentūra

Medicinos rezidentūra – trečiosios pakopos universitetinės medicinos krypties studijos, skirtos gydytojui, siekiančiam įgyti ar pakeisti medicinos praktikos rūšies (specialybės) gydytojo profesinę kvalifikaciją. Baigusiesiems šias studijas išduodamas rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto arba šeimos gydytojo profesinę kvalifikaciją. Per rezidentūrą gydytojas rezidentas studijuoja ir atlieka nustatytas pareigas rezidento vadovo prižiūrimas ir įgyja specializuotos medicinos žinių, įgūdžių ir klinikinės patirties.

Medicinos praktika

Medicinos praktikos metu įgijama specializacija – papildomų medicinos praktikos žinių, įgūdžių ir atitinkamos siauros medicinos praktikos profesinė kvalifikacija. Baigusiesiems medicinos praktikos specializaciją išduodamas medicinos specializacijos pažymėjimas.
Asmeniui, baigusiam 6 metų vientisąsias universitetines medicinos krypties studijas pagal studijų programą, įregistruotą iki šio nutarimo įsigaliojimo, ir siekiančiam įgyti medicinos gydytojo, šeimos gydytojo ar gydytojo specialisto profesinę kvalifikaciją, atskirai organizuojamos vienerių metų (40 kreditų) medicinos internatūros studijos, skirtos pakankamai bendrosios medicinos klinikinei patirčiai įgyti. Šios studijos organizuojamos ir finansuojamos laikantis patvirtintų Medicinos rezidentūros nuostatų. Jas baigusiesiems išduodamas internatūros pažymėjimas.
Profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo kvalifikaciją, prilyginamas internatūros pažymėjimui.
Bendrosios praktikos gydytojo profesinė kvalifikacija prilyginama šeimos gydytojo profesinei kvalifikacijai.
Asmuo, baigęs medicinos mokslo krypties doktorantūrą, turi teisę studijuoti medicinos studijų krypties rezidentūroje teisės aktų nustatytą laiką, nemokėdamas už studijas.
Apylinkės teismas

Apylinkės teismas – bendrosios kompetencijos teismas, nagrinėjantis bylas pirmąja instancija.

Struktūra

Lietuvoje veikia bendrosios kompetencijos apylinkių teismai. Apylinkės teismas susideda iš šio teismo pirmininko, pirmininko pavaduotojo (-ų) ir kitų teisėjų. Teismo pirmininko pavaduotojas Lietuvoje gali būti skiriamas teisme, kuriame yra ne mažiau kaip 10 teisėjų. Apylinkės teisme, kuriame yra daugiau kaip 20 teisėjų, gali būti skiriami 2 pirmininko pavaduotojai.
Prie apylinkės teismo įstatymų nustatyta tvarka gali būti steigiamas Hipotekos skyrius.
Artikas

Istorija

Artikui miesto statusas suteiktas 1945 m.
Ankeritas

Ankeritas – mineralas, kalcio, geležies, magnio, mangano karbonatas. Romboedrinis karbonatų klasės mineralas, turintis formulę: Ca(Fe, Mg, Mn)(CO₃)₂.
Jo sudėtis artima dolomitui, tačiau skiriasi tuo, kad magnio jonai pakeisti įvairiais kiekiais geležies (II) ir mangano. Įprastinio ankerito formulė Ca₂MgFe(CO₃)₄. Kristalografinės ir fizikinės savybės panašios į dolomito ir siderito.
Kietumas pagal Moso skalę nuo 3,5 iki 4, specifinis tankis nuo 2,9 iki 3,1.
Spalva balta, pilka arba nuo rausvos ir gelsvai rudos.
Juan Manuel Fangio

Ankstyvas gyvenimas ir lenktynės

Fangio gimė 1911 m. Šv. Jono Krikštytojo minėjimo dieną Balkarče mieste, netoli Kieti miesto, Italijoje. Savo lenktynininko karjerą pilotas pradėjo Argentinoje 1934 m., vairuodamas savo perdirbtą 1929 m. Ford A modelį. Šiuo vairavimo periodu Argentinoje jis lenktyniavo Chevrolet automobilius ir tapo šalies čempionu 1940 ir 1941 m. Pirmą kartą Europoje jis pradėjo lenktyniauti 1949 m., padedant Argentinos automobilių klubui ir Argentinos vyriausybei.

Formulė 1

Juan Manuel Fangio, kitaip nei visi Formulės 1 pilotai, pradėjo savo profesionalo karjerą vyresnio amžiaus ir buvo vyriausias pilotas daugumoje lenktynių. Tuo metu pilotai lenktyniavo praktiškai be jokių saugos priemonių. Žinomi pilotai, kuriuos Fangio sutiko, buvo Alberto Ascari, Giuseppe Farina ir Stirling Moss.
Pirmąjį Formulės 1 sezoną 1950 m. jis pradėjo Alfa Romeo ekipoje, kartu su komandos draugais – Giuseppe Farina ir Luigi Fagioli. Fangio laimėjo visas trejas lenktynes, kuriose finišavo, tačiau Farinos trys pergalės ir ketvirtoji vieta leido jam laimėti čempionatą.
Fangio laimėjo dar tris etapus 1951 m. sezone (Šveicarijoje, Prancūzijoje ir Ispanijoje) ir sugebėjo nugalėti stiprią Ferrari komandą bei pasiekti savo pirmąjį čempiono titulą.
1954 m. jis lenktyniavo Maserati, o įpusėjus sezonui perėjo į Mercedes GP gretas. Laimėjęs 8 iš 12 etapų tais metais ir tapęs antrą kartą čempionu, jis toliau tęsė karjerą Mercedes komandoje. 1955 m. – dar vieneri sėkmingi metai Fangio. Jis pasiekė 4 pergales ir vėl pakartojo praeitų metų pasiekimą. Deja, tie metai Formulėje 1 nebuvo sėkmingai – čempionatas sutrumpintas dėl Le Mano tragedijos, kurioje žuvo 80 žiūrovų.
1956 m. Fangio perėjo į Ferrari gretas, pakeisdamas žuvusį avarijoje Alberto Ascari. Fangio finišavo pirmas 3 etapuose ir antras visuose likusiuose, bei ketvirtą kartą tapo pasaulio čempionu.
Kitais metais jis sugrįžo į Maserati, kuri naudojo tą patį bolidą, su kuriuo Fangio pasirodė 1954 m. sezone. Sezoną pilotas pradėjo trimis pergalėmis iš eilės Argentinoje, Monake ir Prancūzijoje. Pergalės Vokietijoje ir antrų vietų abiejuose likusiuose etapuose vos užteko nugalėti dar viename, jau penktame čempionate.
Po tiek pasiekimų Fangio baigė karjerą 1958 m., po Prancūzijos GP. Iš viso jis laimėjo 24 etapus, startavęs 51 – tai geriausias startų ir pergalių santykis procentais per visą sporto istoriją.
Tarptautinis teismas

Tarptautinis teismas – viršnacionalinė jurisdikcinė institucija, vykdanti teisingumą tarptautinės teisės subjektų atžvilgiu. Gali būti universalios jurisdikcijos (Tarptautinis Teisingumo Teismas), specializuoti (Tarptautinis Jūrų Teisės Tribunolas). Regioniniai teismai – Europos Teisingumo Teismas, Europos Žmogaus Teisių Teismas ir kiti.
Mesopotamijos menas

Apžvalga

Mesopotamijoje (arba Tarpupyje), regione Artimuosiuose Rytuose tarp Tigro ir Eufrato upių IV tūkst. pr. m. e. neolito žmonių gyvenvietės peraugo į miestus, kuriuose galėjo gyventi iki 40 000 žmonių. Nors šiuo metu regionas pasižymi sausu, nepalankiu žemdirbystei klimatu, tačiau, kaip rodo rašytiniai šaltiniai ir archeologiniai duomenys, Mesopotamijos civilizacijos pradžioje regione buvo gausu augmenijos. Padedami drėkinimo sistemų žmonės išplėtė žemdirbystei tinkamos žemės plotus. Išrasti ratas ir plūgas padidino produktyvumą, pagyvino prekybą, atsirado pasiskirstymas tarp žemdirbių, prekiautojų. Išaugusiems miestams reikėjo gynybinių sienų, formavosi urbanistinė aplinka, administraciniai organai. Mesopotamija geografiškai išsiskyrusi į Tigro ir Eufrato žemupių aliuvines lygumas ir šiauriau esančią plynaukštę, Tigro ir Eufrato vidurupį. Šis pasiskirstymas atsispindi ir senovės Mesopotamijos kultūroje.
Apie 3400−3200 m. pr. m. e. sukurtas piktogramomis paremtas raštas, kuris apie 2900 m. pr. m. e. patobulėjo iki mažų, lenkto profilio ženklų rašto, vadinamo dantiraščiu. Rašto ženklai buvo įspaudžiami į molio lenteles − taip daromi administraciniai įrašai. Apie 2800 m. pr. m. e. datuojamos „Gilgamešo epo“ ištakos. Skirtingai nuo Egipto Nilo upės civilizacijos, kuri telkėsi apie siaurą Nilo drėkinamą ruožą, apsuptą dykumos, Mesopotamijos civilizacijos kūrėsi plačiame lygumų regione, be ypatingų gamtinių išskirtinumų, kurie galėtų tarnauti gynybai. Jame neaugo stambūs medžiai ir nebuvo akmeningų uolienų, todėl regiono gyventojai neturėjo patikimų medžiagų statyboms. Šiaurinėje regiono dalyje uolų buvo, bet akmenų gabenimas dėl molingo pagrindo iki miestų buvo prabanga. Regionu buvo lengva keliauti, jis buvo susiskirstęs į miestus-valstybes, kurie tarpusavyje nuolat kariavo, tačiau šių miestų kultūra pasižymėjo vienove.
Ebbe Schwartz

Ebbe Schwartz (1901 m. gegužės 3 d. – 1964 m. spalio 19 d.) buvo danų futbolo administratorius. Pirmasis UEFA prezidentas.
Brabanto landgrafystė

Brabanto landgrafystė – feodas Žemutinėje Lotaringijoje, Šventosios Romos imperijos dalis. Anksčiau buvo grafystė, vėliau tapo Brabanto hercogyste.
Landgrafyste feodas tapo apie 1085-1086 m., kai 1085 m. mirė ankstesnis Brabanto grafas Hermanas II Lotaringietis, turėjęs grafo palatino titulą. Tuomet feodą perdavė Henrikui III Leuveniečiui ir suteikė landgrafo titulą.
Brabanto feodas buvo mažas - nedidelė teritorija tarp Denderio (Dender) ir Zenės (Zenne) upių, į vakarus nuo Briuselio.
Po šimto metų, maždaug 1183-1184 m., imperatorius Frydrichas I Barbarosa sukūrė paveldimą Brabanto hercogo titulą, kurį suteikė Henrikui I Brabantiečiui, ir Brabanto landgrafystė tapo hercogyste.
Eurovizijos dainų konkursas 2007

Dalyvaujančios šalys

Dalyvaujančios šalys Eurovizijos dainų konkurse turi būti aktyvūs EBU nariai.
42 šalys patvirtino dalyvavimą konkurse. Nors ankstesniais metais didžiausias skaičius dalyvaujančių šalių buvo 40, EBU leido visoms 42 šalims dalyvauti 2007 metais. Čekija, Serbija, Juodkalnija ir Gruzija konkurse dalyvavo pirmą kartą. 2006 m. gruodžio 12 d. Monakas paskelbė apie savo pasitraukimą.

Sugrįžtantys atlikėjai

Evridiki sugrįžo atstovauti Kiprui, prieš tai atstovavo savo šaliai 1992 m. ir 1994 m. Taip pat Eiríkur Hauksson, kuris anksčiau atstovavo Islandijai 1986 m., kaip vokalistas iš grupės ICY ir Norvegijai 1991 metais grupėje Just 4 Fun. Antrąkart dalyvavo Makedonijos atstovė Karolina Gočeva, kuri anksčiau savo šaliai atstovavo 2002 m. Dar taip pat sugrįžo Edsilia Rombley, 1998 m. atstovavęs Nyderlandams.

Laimėtojas

Serbija surinko po 6,56 balų vidurkį. Rekordas priklauso JK 1976 m. (9,65), žemiausias vidurkis – Graikijos 2005 m. (6,05). Serbijos daina surinko po 12 balų iš 9 valstybių ir po 10 balų iš 2 valstybių.

Kalba

Dažnai tikima, kad anglų kalba atlikta daina visada geriau pasirodys konkurse. Šiai metais buvo priešingai, laimėjo serbiška daina. Nagrinėjant finalo dainas ir jų rezultatus matoma, kad Ukrainos daina, kurioje buvo kalbų mišinys užėmė 2 vietą, o 5 vietą užėmė bulgariškai atlikta daina.
Samdinys

Istorija

Anksčiausi žinomi rašytiniai šaltiniai kalba apie samdinių naudojimą senovės Egipte, XIII a. pr. m. e. faraono Ramzio II naudotus 11 000 samdinių.
Persija naudojo graikų samdinius, tiek karius, tiek karvedžius – strategus. Taip pat užsieniečiai samdiniai buvo įprastas dalykas Romos armijoje (vad. auksiliarijai) ir vėliau Bizantijoje. Hanibalas, o vėliau ir patys romėnai naudojo numidiečių raitelius.
Viduramžiais flamandų samdiniai buvo svarbi Vilhelmo Užkariautojo armijos dalis.
XV – XVI a. ryški jėga tapo šveicarų samdiniai ir ja išliko iki pat renesanso pabaigos. Pavyzdžiui, iki Prancūzijos revoliucijos, apie trečdalį šalies pėstininkų pajėgų sudarė samdiniai, iš kurių didžiausią dalį – šveicarai.
Nuolatiniai samdinių daliniai egzistavo ir Ispanijoje, paskutinysis išformuotas 1815 m.
1808 m. Bailén mūšyje didelės šveicarų samdinių pajėgos kovėsi tarpusavyje: dalis atstovavo ispanams, dalis prancūzams.
XX a. samdiniai buvo įprasti Afrikos karuose, neretai – pilietiniuose.

Populiariojoje kultūroje

Samdiniai, kaip ir piratai, dažnai idealizuotai vaizduojami populiariojoje kultūroje.
Pirmoji knyga, aprašanti realias samdinių operacijas (nors ir išgalvotoje šalyje, išgalvotame siužete) buvo Frederick Forsyth „Karo šunys“ (1974). Karo šunys buvo sąvoka, paminėta Viljamo Šekspyro pjesėje „Julijus Cezaris“. Nors iki šiol nesutariama, ar Šekspyras turėjo omenyje samdinius, ar realius kovinius šunis, po Forsyth knygos terminas „karo šunys“ plačiai naudojamas turint omenyje samdinius.
Samdinių kuopa ir jos istorija yra fantasy romano „Juodoji Gvardija“ siužeto pagrindas, taip pat apie samdinius yra garsi manga ir anime serialas „Berserk“.
Azerbaidžanas Eurovizijoje

Istorija

Azerbaidžano debiutas Eurovizijoje pasirodė esąs sėkmingas, konkurso finale užėmė 8-ąją vietą su 132 taškais.
Azerbaidžano pirmieji atstovai Elnur ir Samir finale pateko į geriausiųjų dešimtuką. 2009 m. Azerbaidžanas pasiekė geresnį rezultatą negu 2008 metais, šį kartą trečią vietą su 207 taškais su daina „Always“, kurią atliko duetas AySel ir Arash.
2011 m. gegužės 14 d. Azerbaidžanas laimėjo 2011 m. Eurovizijos dainų konkursą su daina „Running Scared“, kurią atliko duetas Ell & Nikki.

Populiarumas konkurse

Nuo debiuto 2008 metais, konkursas tapo labai populiarus šalyje. Po patekimo į Top 10 2008 metais ir užimant vieną iš penkių aukščiausių vietų 2009-2013 m., konkursas tapo „nacionaliniu pasididžiavimu“ ir labai svarbiu dalyku. Nuo 2009 m. Eurovizijos renginys tapo labiausiai stebimas televizijos šou Azeri TV kanale. 2011 metais šalis paskelbė pašto ženklą, skirtą Azerbaidžano pergalei. Duetas Ell & Nikki taip pat tapo nacionaline žvaigžde po 2011 m. „Eurovizijos“ pergalės. Šalis skyrė 160 mln. eurų (300 mln. Azerbaidžano manatų) 2012 m. Eurovizijai surengti, taip pat koncertui buvo pastatyti visiškai nauja arena – Baku Kristal halė.
Pranciškus Ksaveras Branickis

Biografija

Kilo iš Branickių giminės, herbo „Korczak“ savininkas, tėvas jo buvo Braclavo kaštelionas ir paliko sūnui pakankamai didelį turtą, kuris, deja, beveik visas buvo iššvaistytas sūnaus jaunystėje.  
Branickis gavo išsamų Europos švietimą, kurį vėliau papildė kelionėmis, turėjo daug gabumų ir greitai pasidarė rūmų numylėtiniu ir Lenkijos jaunimo dievaičiu. Tačiau, jis anksti pradėjo ieškoti laimės svetimose žemėse: iš pradžių jis tarnavo Prancūzijos armijos eilėse, veikusios prieš Prūsiją, vėliau Kurliandijoje, jaunojo hercogo Karolio rūmuose, su kuriuo ypač susidraugavo, ir kurį lydėjo Septynmečiame kare.
Kada Branickio turtas išseko, jis norėjo važiuoti į Paryžių ir vėl ieškoti laimės Prancūzijos rūmuose, bet hercogui Karlui pavyko parūpinti dėl jo vietą pasiuntinybėje į Peterburgą, kur tuo metu Lenkijos pasiuntiniu buvo Stanislovas Poniatovskis, būsimasis Lenkijos karalius. Nuo to laiko Branickis, dėka didelės Poniatovskio globos, pradėjo greitai kilti: 1757 m. vasario 18 d. jis paaukštinamas į pulkininkus, o 1762 m. tapo karaliaus genrolu-adjutantu. Tuo pat metu Branickis spėjo įsiteikti Rusijos didžiajai kunigaikštienei Jekaterinai Aleksejevnai, kas vėliau turėjo stiprią įtaką visai jo tarnybai. 1763 m. sausio 1 d. apdovanotas Aleksandro Neviškio ordinu.  
1764 m. Stanislovas Poniatovskis, Rusijos rūmų globos dėka, buvo išrinktas Lenkijos karaliumi, ir Branickis buvo apipiltas apdovanojimais ir pasižymėjimais: 1764 m. gruodžio 6 d. jis gavo karaliaus pirmojo generalo-adjutanto laipsnį. Kitą dieną jis buvo paaukštintas į Karūnos armijos generolus-leitenantus, gruodžio 21 d. tapo karaliaus pastalininkiu, o 28 d. gavo turtingą Peremyšlio seniūniją; karūnacinio seimo metu jis gavo aukštą Lietuvos artilerijos generolo laipsnį, o 1765 m. vasarį buvo išsiųstas į Berlyną su pranešimu apie Stanislovo Augusto karūnavimą; tų pačių metų gegužį Branickis buvo apdovanotas Švento Stanislovo ordinu, o gruodį – Baltojo erelio, galiausiai, 1766 m. gegužę tapo karaliaus medžiokliu (Karūnos medžiokliu, t. y. oberjėgermeisteriu).
1792 m. vienas iš Targovicos konfederacijos iniciatorių.
Skonio jutimas

Skonio jutimas – pojūtis, kai skonis jaučiamas dėl liežuvyje esančių skonio receptorių, kurie reaguoja tik į vandenyje (seilėse) ištirpusias medžiagas.
Įvairios ištirpusios medžiagos gali sudirginti tik tam tikrus skonio receptorius. Liežuvio priekinėje dalyje esantys receptoriai jaučia saldumą, esantys užpakalinėje dalyje – kartumą, esantys liežuvio šonuose – rūgštumą, o gale ir pakraščiuose – sūrumą. Ištirpusios medžiagoms sudirginus liežuvyje esančius receptorius, juose kyla nerviniai impulsai, kurie nervais sklinda į galvos smegenis. Tada suvokiamas ir jaučiamas skonis.
Smarkiai nušalus arba nusiplikinus +50 °C temperatūros skysčiu, liežuvis kurį laiką nebejunta skonio.
Njeembuku departamentas

Geografija

Departamentas (10 pagal plotą šalyje) yra Paranenjos regiono pietvakariuose. Ribojasi šiaurėje su Centriniu departamentu, rytuose – su Paragvari ir Misjoneso departamentais. Iš pietų ir vakarų supa Argentina (Korjenteso, Čako, Formosos provincijos).
Beveik visą departamento plotą užima lygumos, aukštumos sudaro atskirus masyvus, driekiasi daugiausia Paranos pakrante. Lygumose gausu šlapynių, ištvinstančių lietinguoju laikotarpiu. Iš pietų Njeembuku supa Paranos, o iš vakarų – Paragvajaus upės. Kitos didesnės upės yra Tebikvari, Negras, Jakarė (Paragvajaus baseinas), Njeembuku, Hondas (teka į pelkynes).
Vidutinė metinė oro temperatūra yra 22 °C, tačiau metų bėgyje svyruoja vidutiniškai tarp 17 ir 28 °C. Per metus iškrenta apie 1660 mm kritulių, daugiausia – nuo gegužės iki spalio.

Gyventojai

Njeembuku departamente 2012 m. gyveno 84,1 tūkst. gyventojų, tai sudaro ~1,3 % šalies gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas – beveik 7 žm./km². Tankiau gyvenama pietinė, pietvakarinė departamento dalis, rečiausiai šiaurė ir rytai. Kiek didesnė gyventojų dalis (52 %) gyvena miestuose. Vyrų ir moterų santykis panašus. Indėnų praktiškai nėra. Didesnė dalis ūkių turi elektrą (80,1 %), vandentiekį turi 43,7 % gyventojų, o kanalizaciją – 66,1 %.

Ūkis

Verčiamasi daugiausia paslaugomis, mažiau – žemės ūkiu. Svarbiausios auginamos kultūros: kukurūzai (8,6 tūkst.), cukranendrės (6,4 tūkst.), medvilnė (1,8 tūkst.). Auginami galvijai (399 tūkst. vnt.), kiaulės (25 tūkst.), avys (42 tūkst.), arkliai (33 tūkst.). Auginami naminiai paukščiai, verčiamasi žvejyba. Vystoma maisto, tekstilės pramonė.
Turistiniai objektai: Trigubo Aljanso karo tvirtovės – Paso de Patrija, Humaitos tvirtovė, Kurupaiti tvirtovė, Sausė, Bokeronas. Miesteliuose vietomis išlikusi kolonijinė architektūra.
Renato Rascel

Renato Rascel (tikrasis vardas Renato Ranucci; 1912 m. balandžio 27 d. Turine – 1991 m. sausio 2 d. Romoje) buvo italų kino aktorius ir dainininkas.

Biografija

Gimė 1912 m. balandžio 27 d. Turine kabareto dainininkų šeimoje. Vaikystėje dainavo bažnyčios chore, o būdamas 14-os metų jis pradėjo groti būgnais Romos pokylių salėse. Netrukus jis prisijungė prie „Di Fiorenza Sisters“, kur buvo aktorius, šokėjas ir klounas. 1934 metais vaidino operetėje „Al Cavallino bianco“. 1935 metais su Elena Gray pirmą kartą gastroliavo Afrikoje.
1960 metais „Eurovizijos“ dainų konkurse atstovaudamas Italijai su daina „Romantica“ užėmė aštuntą vietą.
1942–1972 metų laikotarpyje Renato nusifilmavo maždaug 60-yje filmų – vienas svarbiausių jo karjeroje filmų buvo „Il Cappotto“, kuriame atliko Carmine De Carmine vaidmenį. Filmas pastatytas pagal ukrainiečių kilmės rusų rašytojo Nikolajaus Gogolio apysaką „Apsiaustas“ (rus. Шинель).
Ne mažiau svarbūs jo karjeroje buvo filmai „Santa Vittoria paslaptis“ (The Secret of Santa Vittoria) su Anthony Quinn ir Anna Magnani, „Septynios Romos kalvos“ (Arrivederci Roma) su Mario Lanza ir „Questi fantasmi“ su Eduardo De Filippo.
1977 m. atliko epizodinį vaidmenį miniseriale „Jėzus iš Nazareto“ (Gesù di Nazareth).
Renato mirė 1991 metais nuo širdies priepuolio.
Irena Laucienė

Biografija

1995 m. Panevėžio rajono Pirminės sveikatos priežiūros centro, Linkaučių specialiosios internatinės mokyklos ir Ramygalos ligoninės gydytoja. 2005 m. VšĮ Ramygalos palaikomojo gydymo ir slaugos ligoninės vyr. gydytoja.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio rajono skyriaus narė.
1990–1995 m. Panevėžio rajono tarybos deputatė, 1995–1997 m., 1997–2000 m. (LDDP sąraše), 2004–2005 m. (LSDP) Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narė, Sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkė.
Sutuoktinis Edmundas.
Gadūnavo Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

Istorija

Apie 1765 m. pastatyta Degenių kaimo koplyčia. 1783 m. Jurgis Gadonas kitoje vietoje, šalia kaimo, pastatė bažnyčią. Vietovę imta vadinti Gadūnavu.
1817 m. įsteigta parapija. Dar 1870 m. klebonas Vismontas, klebonavęs čia 30 metų, planavo statyti naują bažnyčią ir paskyrė 7000 rublių. Dabartinė mūrinė bažnyčia pastatyta 1901 m. kunigo Baltramiejaus Baltrėno rūpesčiu.

Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, su aukštu fasado bokštu. Vidus 3 navų, skliautuotas. Yra 3 ąžuoliniai altoriai. Šventoriaus tvora mūrinė, ažūrinė, su arkiniais vartais.