google/wiki40b huggingface dataset:
Mėnulio eisena

„Mėnulio eisena“ (angl. moonwalk) – vienas iš pagrindinių breakdance šokių stiliaus žingsnelių, kurį atlikdamas šokėjas slysta atbulom, nors jo kojos atrodo taip, lyg jis eitų į priekį. Kuriama iliuzija – pagrindinis šio žingsnelio tikslas.
„Mėnulio eisena“ išpopuliarėjo po to, kai ją 1983 m. per specialią įrašų kompanijos „Motown“ jubiliejinę televizijos laidą Motown 25: Yesterday, Today, Forever (liet. Motown – vakar, šiandien, visados) atliko Maiklas Džeksonas. Nuo tada „mėnulio eisena“ tapo dainininko vizitine kortele.
Nors Maiklas Džeksonas neatrado šokio mechanizmo (tai padarė Marcel Marceau) ir niekada netvirtino tai padaręs, būtent atlikėjas šiam šokio žingsneliui sugalvojo pavadinimą „mėnulio eisena“ ir padarė jį vienu iš labiausiai atpažįstamų šokio žingsnių pasaulio istorijoje.

Ištakos

Po to, kai pirmą kartą sušoko „mėnulio eiseną“ per „Motown“ dvidešimtpenkmetį, Maiklas Džeksonas vėliau atliko vadinamąją „keturių kampų“ „mėnulio eiseną“.
M. Džeksonas kiek pakeitė šį žingsnelį tam, kad sukurtų iliuziją, kad vienu metu jis klajoja ir sukasi ratu tame pačiame taške. Šis žingsnis, dar vadinamas „apvaliąja mėnulio eisena“, atliekamas žengiant vieno bato kulnu tuo pat metu, kai kita koja pastatoma ant pirštų galų. Tada ant žemės padėta pėda slystama atgal, o tuo metu kita koja žengia kulnu per kitos kojos pirštų galus. Po to einantis švelnus kulkšnių pasukimas į bet kurią pusę sukuria lėto viso kūno sukimosi efektą. Žingsnelio esmė – sudaryti iliuziją, kad kūnas eina į priekį, kai iš tiesų yra sukamasi vietoje.
Vėliau M. Džeksonas „apvaliąją mėnulio eiseną“ dar kartą modifikavo ir pavertė ją „statiškąja mėnulio eisena“ – be sukimosi efekto. Ją atliekant galima matyti muzikos klipuose „Smooth Criminal“ ir „Jam“.
Kaip teigiama prancūzų mimo Marcelio Marceau nekrologe, jis taip pat turėtų būti minimas „mėnulio eisenos“ atsiradimo istorijoje: „Marcelis Marceau įkvėpė daugelį jaunų atlikėjų – Maiklas Džeksonas pasiskolino savo įžymiąją „mėnulio eiseną“ iš Marcelio apybraižos „Ėjimas prieš vėją“ (angl. Walking Against the Wind).“
Kitų atlikėjų pasirodymuose vadinamasis atgalinis čiuožimas taip pat buvo naudojamas ne vieną kartą. Anksčiausiai jis užfiksuotas 1955 m., atliekamas čečiotkos šokėjo Bill Bailey. Prieš Džeksoną, Jeffrey Daniel „mėnulio eiseną“ atliko 1982 m. per amerikiečių disko muzikos grupės „Shalamaro“ dainą „Naktis prisiminti“ (angl. A night to remember). Taip pat 1981 m. „Electric Boogaloos“ grupės narys, Timothy 'Popin Pete' Solomonas, „mėnulio eiseną“ šoko „Kalbančių galvų“ (angl. Talking Heads) klipe „Žvairys ir beskausmis“ (angl. Crosseyed And Painless).
Savo karjeros pradžioje įžymus Amerikos džiazo atlikėjas Cabas Calloway irgi yra demonstravęs atgalinį čiuožimą. Pirmasis filmas, kuriame tai užfiksuota, buvo iš 1932 m. animacinių filmukų serijos „Talkartoons“ ir vadinosi Minne The Moocher. Tai Betty Boopo filmukas, kuriame gyvai rodomas Cabo Calloway`aus ir jo grupės pasirodymas – Calloway`us šoka kažką labai panašaus į vėliau pasirodžiusią „mėnulio eiseną“ ar elektrinį boogalo.
Drausmės byla

Drausmės byla – drausminės atsakomybės byla.
Levantas

Levantas – istorinis geografinis pavadinimas krašto, esančio piečiau Tauro kalnų, iš vakarų apribotas Viduržemio jūros, iš pietų šiaurinių Arabijos dykumų, o iš rytų – viršutinės Mesopotamijos. Kaukazo kalnai, Mažoji Azija, Arabijos pusiasalis nėra Levanto dalys. Sinajaus pusiasalis kartais buvo laikomas Levanto dalimi – jis buvo tarp Levanto ir Šiaurės Egipto.

Levantiečiai

Žodžiu levantiečiai (angl. Levantine) vadino ne tik vietinius Levanto gyventojus, bet ir italus (dažniausiai venecijiečius ir genujiečius), prancūzus ir kitus iš Viduržemio jūros pakrančių kilusius europiečius, gyvenusius Turkijoje ar rytinėje Viduržemio jūros pakrantėje (Levante). Daugelis jų buvo prekybininkai iš Viduržemio jūros prekybinių respublikų (Venecijos, Genujos ir Ragūzos) arba kryžiuočių valstybių Palestinoje kolonistų palikuonys.
Kai po Pirmojo pasaulinio karo D. Britanija perėmė Palestinos valdymą, dalis kolonijų valdininkų levantiečiais paniekinamai vadino vietinius mišrios arabų – europiečių kilmės gyventojus ir europiečius (daugiausia prancūzus, italus bei graikus), kurie buvo „sučiabuvėję“ (perėmė vietinius papročius, rengėsi kaip vietiniai gyventojai).
Arthur Miller

Biografija

1934–1938 m. studijavo žurnalistiką Mičigano universitete. 1965–1969 m. Tarptautinio PEN klubo prezidentas.

Kūryba

Tęsė graikų tragedijos, H. Ibseno, A. Čechovo, ekspresionistinės, siurrealistinės dramos tradicijas. Vidutinį amerikietį vaizdavo kaip tragiškąjį personažą, paneigė amerikinės svajonės – individo sėkmės galimybių mitą. Išgarsėjo socialine šeimos drama „Visi mano sūnūs“ (All My Sons 1947 m.), joje kėlė Antrojo pasaulinio karo ir individo atsakomybės temas.
Dramoje „Komivojažieriaus mirtis“ (Death of a Salesman 1949 m., Pulicerio premija 1949 m.) eksperimentavo su dramos forma: realistinius vaizdus derino su pagrindinio personažo Vilio Lomeno pasąmonės ekspresionistine, siurrealistine raiška. Linijinį siužetą pakeitė herojaus priešistorės prisiminimų materializuotais fragmentais, scenos erdvę ir laiką skaidė į praeities ir dabarties erdves. Kapitalistinę konkurenciją laikė individo ir šeimos tragedijos priežastimi. Individo tiesos ir melo, kaltės ir atsakomybės problemas sprendė herojaus savanorišku mirties pasirinkimu.
Šeimos istorijos drama „Lemtingas išbandymas“ (The Crucible 1953 m.) buvo jo atsakas į makartizmo kampaniją, kuri pjesėje metaforiškai atskleista XVII a. puritonų raganų medžiokle. 1956–1961 m. vedybų ir skyrybų su aktore Merlina Monro išgyvenimus perteikė psichoanalitinėje autobiografinėje dramoje „Po nuopolio“ (After the Fall 1964 m.) ir dramoje „Užbaigiant paveikslą“ (Finishing the Picture 2004 m.). Dramose „Tai atsitiko Višy“ (Incident at Vichy 1964 m.), „Sudaužytas veidrodis“ (Broken Glass 1994 m.) nagrinėjo fašizmo, rasizmo temas.
Parašė dilogiją „Žvilgsnis nuo tilto“ (A View from the Bridge 1955 m.), kino filmų scenarijų („Nepritapėliai“ The Misfits 1961 m., režisierius J. Hustonas).
Graikijos vyrų krepšinio rinktinė

Laimėjimai

Europos čempionate užėmė 1 vietą 1987 ir 2005; užėmė 2 vietą 1989; užėmė 3 vietą 1949 ir 2009.
Juozas Hertmanavičius

Juozas (Jonas) Hertmanavičius (1874 m. rugsėjo 13 d.  Raseinių apskrities Viduklės valsčiaus Nemaršioniių kaime – 1943 m. Čikagoje, JAV) – JAV lietuvių bendruomenė veikėjas, istorikas ir literatas. Palaidotas Čikagos Lietuvių tautinėse kapinėse.

Biografija

Į Ameriką emigravo 1893 m., įsikūrė Čikagoje. Savarankiškai mokėsi anglų kalbos ir žurnalistikos. Dirbo nekilnojamo turto pardavėju, rašė straipsnius į tuometinę JAV lietuvių ir lenkų spaudą. 1906–1913 m. buvo Lenkų išeivių organizacijos jaunimo švietimo skyriaus vadovu.
Aktyvus JAV lietuvių bendruomenės veikėjas. Kartu su Antanu Olšausku Viskonsino valstijoje planavo įkurti lietuvišką kaimą „Žinyczią“, tuo tikslu išleido informacinį laikraštuką Susitelkimas lietuvių Amerikoje.  Šis projektas 1913 m. žlugo. Rėmė Čikagos lietuvių Birutės draugijos teatro saviveiklininkus, buvo jų iždininkas. Skaitė paskaitas Aušros lietuvių draugijos organizuojamuose vakaruose.  Dalyvavo 1911 m. įkuriant Čikagos lietuvių draugijų asociaciją, buvo išrinktas jos sekretoriumi.  
Dėjo daug pastangų, kad JAV pripažintų Lietuvos Nepriklausomybę: tuo tikslu 1919 m. su čikagiečių delegacija lankėsi JAV Senato Užsienio reikalų komitete, o 1921 m. – pas prezidentą Voreną Hardingą. Prasidėjus lietuvių tautiniam atgimimui, daug rašė į JAV leidžiamą angliakalbę spaudą (1919 m. jo straipsnis apie Lietuvą savaitraštyje The Dearborn Independient buvo vienas pirmųjų spausdintų informacijų anglų kalba ta tema). Išspausdino keletą knygų Lietuvos istorijos tematika, ypač domėjosi 1794 m. sukilėlių vado Tado Kosciuškos biografija. Paruošė penkiatomę Lietuvos istoriją anglų kalba (rankraštis).
Auksutė Ramanauskaitė-Skokauskienė

Biografija

Gimė Lietuvos partizanų vado, Lietuvos Laisvės Kovos Sąjūdžio vyriausiojo gynybos pajėgų vado, generolo Adolfo Ramanausko-Vanago ir partizanės Birutės Mažeikaitės-Ramanauskienės šeimoje.
Iki 1956 m., kaip partizanų dukra, gyveno nelegaliai, buvo slapstoma Lietuvos žmonių. 1956 m. svetima pavarde pradėjo lankyti Kamajų pradinę mokyklą (Rokiškio rajonas). 1956 m. spalio 11 d., KGB areštavus tėvus, grąžintas tikrasis vardas ir pavardė.
1956–1961 m. mokėsi Alytaus rajono vidurinėje mokykloje. 1967 m. baigė Kauno 1-ąją vidurinę mokyklą. 1973 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo inžinieriaus statybininko kvalifikaciją (šilumos, dujų tiekimo ir vėdinimo specialybė). 1972 m. išklausė inžinerinės pedagogikos kursą.
Nuo 1973 m. Ukmergės gamybinės gazifikacijos valdybos inžinierė, nuo 1975 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto inžinierė, nuo 1981 m. Birštono kapitalinės statybos skyriaus statybų techninės priežiūros inžinierė, vėliau individualios įmonės vadybininkė.
Lietuvos Nepriklausomybės gynimo Sausio 13-osios brolijos pirmininkė, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narė, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos Etikos ir mandatų komisijos pirmininkė, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos Kauno skyriaus tarybos ir valdybos narė, Lietuvos moterų lygos Kauno skyriaus koordinacinės tarybos narė, Atlanto sutarties Lietuvos bendrijos Kauno skyriaus pirmininko pavaduotoja, Lietuvos sąjūdžio Kauno skyriaus tarybos narė. Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narė. 2008–2012 m. LR Seimo narė. 
Duktė Inga Jancevičienė ir sūnus Norbertas Skokauskas – gydytojai.
Paskelbė straipsnių Lietuvos laisvės kovų, tautiškumo, patriotizmo, pilietiškumo temomis, parengė ir skaitė pranešimus konferencijose Lietuvoje, Lenkijoje, Italijoje, JAV. Nuo 2000 m. įgyvendina daugiametį jaunimo studijų projektą „Laisvės kovų atmintis – ateities kartoms“.
Rusijos tarptautiniai santykiai

Šis straipsnis aprašo Rusijos tarptautinius santykius po Sovietų Sąjungos iširimo 1991 m.
Rusija formaliai palaiko diplomatinius santykius su 178 valstybėmis ir 140 ambasadų. Rusijos užsienio politikos klausimus sprendžia Prezidentas, o vykdo užsienio reikalų ministras.

Narystė JTO, bendradarbiavimas su NATO ir ES

Subyrėjus SSRS, Rusijos santykiai su NATO atšilo, tačiau ganėtinai nepastovūs.

Dalyvavimas tarptautinėse organizacijose

Rusija yra G8, Europos Tarybos ir OSCE ir APEC narė, paprastai lyderė regioninėse organizacijose, tokiose kaip NVS, SCO, EurAsEC, CSTO.
Jorubalandas

Geografija

Jorubalandas užima didelę teritoriją Nigerijoje (Lagoso, Oguno, Osuno, Ekiti, Ondo, Ojo valstijos, Kvaros valstijos pietinė dalis, Kogi valstijos vakarinė dalis), Benine (Plynaukštės, Kalvų departamentus) ir Toge (Ogu, Rytų Mono, Čamba prefektūros).
Didžiąją regiono dalį sudaro aukštumos žemyno gilumoje, apaugusios Gvinėjos retmiškiais. Vakarinė Jorubalando riba yra Atakoros kalnynas, ties kuriuo prasideda Evelandas, o rytinė – Nigerio upės atkarpa, už kurios yra Igbolandas. Šiaurėje Jorubalandas natūraliai pereina į Sudaninio klimato zoną, kur prasideda Mosių valstybės ir Borgu. Šiaurės rytuose Jorubalandą uždaro Nigeris, už kurio yra Nupė ir kitos Hausų valstybės.
Pietryčiuose Jorubalandą nuo jūros (Benino įlankos) skiria Benino regionas, o pietvakariuose – Vergų krantas. Vidurinėje dalyje Jorubalandas prieina prie jūros. Šiai zonai, vadinamai Egbado koridoriumi, būdingi tropiniai Rytų Gvinėjos miškai ir gausios lagūnos. Didžiausios – Lagoso lagūna ir Lekio lagūna.
Svarbiausios Jorubalando upės – Osunas, Ogunas. Jis taip pat apima Uemės, Kufo, Mono vidurupius.

Jorubų aukso amžius

Nuo XV a. Jorubalandą valdė įvairios šios ir kitos karalystės, kuriose formavosi skirtingos etninės jorubų subgrupės. Jų viršūnėje stovėjo valdovas, o jų valdžią kontroliuodavo keletas institucijų, tokios kaip oloye (susirinkimas) ir ogboni (dvasinė valdžia).
Nuo XVI a. viena iš svarbiausių Jorubų karalysčių – Ojas, buvo užkariauta Nupės. XVII a. Ojas išsivadavo iš jų valdžios ir pradėjo užkariavimus, reformavęs kariuomenę. Ojas pajungė milžiniškas sritis, suvienydamas beveik visą Jorubalandą, taip pat kontroliuodamas Aukso krantą.

Ojo subyrėjimas

XVIII a. pabaigoje Ojo imperijoje prasidėjus vidaus konfliktams, ji ėmė byrėti. Vakaruose išsivadavo Dahomėjos karalystė, Egbai sustiprėjo pietvakariuose. XIX a. pati Ojo sostinė buvo nusiaubta fulbių džihado karių, kurie tuo metu kūrė imperiją Sahelyje ir vykdė užkariavimus iš Sokoto kalifato. Jorubų žemėse kontrolę perėmė naujai iškilusi sostinė Ibadanas, kuri, kartu su idžebu miestais-valstybėmis priešinosi musulmonų invazijoms.
Ojo subyrėjimas ir išorinė krizė lėmė jorubų vidaus karus. Tuo metu susiformavo daug naujų jorubų miestų-valstybių.
BrO-11

Konstrukcija

BrO-11 – medinis vienvietis aukštasparnis. Sparnai paremti spyriais, o plokščia liemens ferma fiksuojama atatampomis. Skirtas 15–17 metų paaugliams. Jeigu piloto svoris viršija 60 kg, ant kilio dedamas 3 kg svoris normaliai centruotei grąžinti.
Medinės sklandytuvo detalės (išskyrus uosinę slidę) pagamintos iš pušies ir trisluoksnės faneros. Metalinės detalės pagamintos iš lakštinio plieno ir plieninių vamzdžių bei duraliuminio.
Sklandytuvas skrenda išsviestas guminiu 18 mm storio ir 30 m ilgio lynu (amortizatoriumi), ant kurio esantis žiedas užkabinamas už kablio prie sklandytuvo pavažos. Startui gali būti naudojami ir mažo galingumo išvilktuvai. Susipažinimui su sklandytuvo vairavimu sukurtas svirtinis B.Oškinio konstrukcijos treniruoklis.
Obelis

Augalų morfologija

Žiedai sukrauti skėčiuose arba skėtiškose kekėse.
Vaisius – netikrasis vaisius – obuolys su 3-5 lizdais ir 2-3 sėklomis lizde. Vaisiaus luobelė labai plona, minkštimas sultingas, be sukietėjusių ląstelių.
Prinokę obuoliai būna raudoni, geltoni, žalsvi ar įvairiaspalviai.
Mediena kieta, tamsi, rausva. Kadangi auginama dėl vaisių, kamienai formuojami itin trumpi ir baldų gamybai mažai tetinka.

Lietuvos obelys

Lietuvoje auginama keletas obelų rūšių, išvesta daug veislių. Savaime auga viena rūšis: miškinė obelis (Malus sylvestris).
Lietuvoje dideli obelynai pradėti veisti jau XVI a. Tada pradėtos rūšiuoti derlingiausios, geriausiai žiemojančios veislės. Atsirado obelų veislynai: Edvardo Jančevskio (Blinstrubiškiai, Raseinių rajonas), Vincento Montvilos (Pagiriai, Kėdainių rajonas), Adomo Hrebnickio (Rojus, Ignalinos rajonas), Tado Ivanausko (Obelynė, Kauno rajonas). Nuo 1940 m. obelų veislės pradėtos tirti Vytėnų sodininkystės ir daržininkystės bandymų stotyje. 1899 m. Vincentas Montvila sudarė pirmąjį obelų veislių sąrašą, 1929, 1930, 1947, 1952 m. – Tadas Ivanauskas, 1958 ir 1964 m. – Vytautas Tunyla. Tarybiniais metais užveisti dideli obelų ūkiai – ypač Vilniaus, Kauno, Panevėžio rajonuose.
Wolfgang La Baume

Biografija

1923-1928 m. Dancigo provincijos muziejaus direktorius. 1928-1945 m. Karaliaučiaus universiteto profesorius ir Karaliaučiaus kultūros paminklų apsaugos įstaigos direktorius. Nuo 1945 m. gyveno Vokietijoje.
Parašė veikalų iš Prūsijos istorijos ir archeologijos. Veikaluose „Rytų ir Vakarų Prūsijos istorijos atlasas“ ir „Prūsijos ankstyvųjų laikų kultūros ir tautos“ yra Klaipėdos apskrities archeologinių paminklų ir radinių paplitimo žemėlapių, paveikslų, aprašymų.
Melnikai

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Pranaši pozicija (filmas)

Siužetas

Suvešėjęs terorizmas priverčia pasaulio lyderius imtis rimtų atsakomųjų priemonių. Įvairių šalių vadovai susirenka istoriniame Salamankos mieste, Ispanijoje, pasirašyti JAV prezidento Hendrio Eštono inicijuotą tarptautinę anti teroristinę sutartį. Visas pasaulis, užgniaužęs kvapą laukia viršūnių susitikimo.
Iškilminga susitikimo atidarymo ceremonija tampa teroristinio išpuolio arena. Nuaidi du šūviai, JAV prezidentas suklumpa ir aikštėje kyla panika. Dar nespėjusią atsikvošėti minią apkurtina sprogimų banga. Išpuolis trenkia lyg žaibas iš giedro dangaus… Tačiau taip pasirodyti gali tik paprastam iškilmių stebėtojui, žioplinėjančiam turistui Govardui arba pažiūrėti į „svarbius dėdes“ su mama atklydusiai mažylei Anai. Ne visiems išpuolis buvo toks netikėtas. Kažkas vis dėlto jį numatė, kai kas jam ruošėsi ir įvykdė. Kažkas, pasislėpęs minioje, stebėjo, kad viskas pavyktų ir nekiltų jokių nesklandumų.
Tik kur tas nematomas priešas tūnojo? Gal jis stovėjo visai šalia jūsų, kol jūs filmavote istorinį vadovų susitikimą savo vaikams? O gal slėpėsi už kameros Reksos Bruks žinių komandoje ir filmavo tai, ko niekas daugiau nepastebėjo? Vertėtų peržiūrėti ir žinių komandos nufilmuotą medžiagą – galbūt jiems pavyko užfiksuoti ką nors svarbaus.
Galbūt derėtų atidžiau pasidomėti slaptosios tarnybos agentais Kentu Teiloru ir Tomu Barnsu, atsakingais už JAV prezidento saugumą? Ar T. Barnsas tikrai tinkamas prezidento apsaugai? Jis neseniai grįžo į tarnybą po sunkios traumos. Galbūt jam derėtų dar pailsėti prieš stojant į tarnybą: akivaizdu, kad jis nepastebėjo prezidentui gresiančio pavojaus. O kur tuo metu buvo K. Teiloras? Ir kur jis dingo po pasikėsinimo į prezidentą?
O kur taip karštligiškai skuba Salamankos mero apsaugos darbuotojas Enrikė? Gal jis vienas iš teroristų ar tiesiog laiko savo pareiga bent vieną iš jų sučiupti? Galbūt jis netgi žino, ką jis vejasi?…
Velkiavimas

Velkiavimo technika

Atsiradus spiningui velkiaujama paprasčiau. Dabar žvejys mėgėjas, užmetęs dirbtinį masalą, atremia meškerę į bortą ir irkluodamas valtį plaukia palei ežero pakrantes. Velkiaujant naudojamos įvairiausios pagalbinės priemonės. Šiuolaikinis velkiautojas turi turėti ne tik valtį, bet ir elektrinį arba benzininį variklį. Variklis padeda aplankyti didesnius vandens telkinio plotus ir kartu keisti traukiamo masalo greitį. Žvejai mėgėjai velkiaudami naudoja meškeres, kuriomis galima mėtyti svorius nuo 20 iki 100 g. Spiningų ilgis įvairus – nuo 2,4 m iki 2,7 m. Kartais naudojamos ir 3 m meškerės.
Dabartinis velkiavimas kaip žvejybos būdas neįmanomas ir be kitų pagalbinių prietaisų. Neretai dėl konstrukcinių dirbtinių masalų ypatybių nepavyksta jų panardinti į norimą gylį, todėl tam naudojami papildomi svareliai. Paprasčiausias būdas – prie trišakio segtuko rišamas pavadėlis, kurio gale tvirtinama blizgė arba vobleris (kalbininkai jį siūlo vadinti blizge su liežuvėliu). Prie kitos kilpelės rišamas svarelis. Jo svoris parenkamas atsižvelgiant į žūklavietės gylį. Kuo didesnis gylis, tuo sunkesnis svarelis. Ši sistema turi trūkumą – kartais sunku pastebėti atsargesnius žuvies prisilietimus prie masalo.
Paskutiniu metu tarp velkiautojų išpopuliarėjo taip vadinama „downriggers“ sistema. Lietuviškai ją reikėtų vadinti gervės sistema. Prie valties borto tvirtinami laikikliai ant kurių sumontuojama gervė Aukščiau jos – spiningas. Ant gervės valo rišamas svarmuo. Kiek aukščiau jo – pavadėlis su segtuku. Spiningo valas su pasirinktu masalu tvirtinamas prie jo. Žvejojant su gervėmis apie žuvies kibimą praneša ne spiningo linktelėjimas, bet jo išsitiesimas.
Echolotas padeda rasti dugno nelygumus, povandeninius kalnelius, šlaito perkritimus ir t. t. Tas vietas, kur (ypač rudenį) susirenka didžioji dauguma plėšrių žuvų.

Dirbtiniai masalai

Velkiaujant dažniausiai naudojami šie dirbtiniai masalai: blizgės, guminukai, vobleriai.
Blizgės – užmirštas, tačiau geras dirbtinis masalas. Trūkumas – ne kiekvieno modelio vartiklėmis galima velkiauti norimame gylyje. Panaudojus anksčiau minėtas papildomas sistemas galima sėkmingai jomis gaudyti lydekas, šamus. Rečiau sterkus arba ešerius. Blizges gamina daugelis užsienyje įsikūrusių firmų. Tačiau tinkamas šiam žvejybos būdui galima rasti ir Lietuvoje. Tokias gamina Tauragėje įsikūrusi UAB „Zumpė“ ir Ko.
Vobleriai – populiariausias ir dažniausiai naudojamas masalas. Seklesniuose ežeruose velkiautojai žvejoja plaukiančiais vobleriais. Tačiau gilesniuose ežeruose naudojami ir skęstantys. Populiariausi tarp žvejų mėgėjų yra firmos „Rapala“ gaminami vobleriai. Lietuvoje velkiavimui tinkamus gamina firmos „Aisė“ ir „Vivingra“.
Guminiai masalai. Šiuos masalus velkiautojai vadina sezoniniais. Juo plėšrūnės gaudomos prieš užšąlant telkiniams. Tačiau efektyviai jais velkiauti galima visą sezoną.
Baldenmuižės paliaubos

Baldenmuižės paliaubos – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Švedijos delegatų laikinos paliaubos, pasirašytos 1627 m. sausio 19 d. Baldenmuižėje (dab. Latvija) dėl 1600–1629 m. karo prieš Švediją veiksmų Livonijoje nutraukimo.

Prielaidos

Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės paliaubas atstovai pasirašė be Abiejų Tautų Respublikos valdovo Zigmanto Vazos ir Lenkijos bajorų sutikimo. Taip veikti vertė sunkios aplinkybės: 1626 m. pabaigoje Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenė Livonijoje (vadas Aleksandras Korvinas Gosievskis) per žygį į Cėsius patyrė didelių nuostolių, dėl neišmokėtos algos ir kitų priežasčių kariuomenė ėmė krikti, ižde nebuvo pinigų, paramos iš Lenkijos nesitikėta. Į Vilniaus reliacinį seimelį susirinkę Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės senatoriai po ilgo svarstymo nutarė sudaryti paliaubas, kad būtų galima vėl surinkti kariuomenę ir mokesčius.

Turinys

Pagal paliaubas pasikeista belaisviais, mainais už Laudonos pilį švedai grąžino Biržus, leido laisvai prekiauti per Rygos uostą. Paliaubos sukėlė didelį LLV valdovo ir Lenkijos bajorų nepasitenkinimą.
Paliaubos galiojo iki 1627 m. birželio 11 d.
Vladislovas Nagevičius

Biografija

Kilęs iš senos Lietuvos bajorų giminės, kurios šaknys glūdi etnografinės Lietuvos rytinėse žemėse buvusioje Nagiškių vietovėje (pagal J. Mickevičių). Tarnavo carinės Rusijos muitininku. Paskirtas Kretingos muitinės tarnautoju, vedė miestietę Mariją Magdaleną Eitavičiūtę, su kuria susilaukė dukterų Oktavijos, Olimpijos ir sūnaus Vladislovo Antano. Istoriko J. Mickevičiaus duomenimis, V. Nagevičius taip pat tarnavo grafo Juozapo Tiškevičiaus Kretingos dvaro komisoriumi (dvaro administracijos vadovu).
Mirė nuo džiovos. Palaidotas 1881 m. rugsėjo 12 d. Kretingos Senosiose kapinėse.
Gaižiūnai (kaimas)

Istorija

Kaimas pirmą kartą paminėtas 1604 m.
Granada CF

Istorija

Klubo ištakos siekia 1931 m. kai buvo įkurtas Recreativo de Granada. Nuo 1940 m. vadinamas Granada CF.
Tarptautinė bobslėjaus ir skeletono federacija

Tarptautinė bobslėjaus ir skeletono federacija (angl. International Bobsleigh and Skeleton Federation, IBSF) – tarptautinė sporto federacija, kuri prižiūri ir kuruoja ledrogių sporto ir skeletono oficialias varžybas. Federacijos būstinė įsikūrusi Lozanoje, Šveicarijoje.

Istorija

1923 m. lapkričio 23 d. atstovai iš Jungtinės Karalystės, Prancūzijos, Šveicarijos, Kanados ir JAV oficialiai įkūrė tarptautinę ledrogių sporto federaciją. Pirmasis tarptautinis kongresas įvyko Paryžiuje, Prancūzijoje.
KF Behari

Istorija

Įkurtas 1979 m. Klubas dalyvauja Antros futbolo lygos pirmenybėse. 
2014/2015 m. pirmenybėse iškovojo teisę žaisti pereinamąsias rungtynes dėl patekimo į Pirmą lygą.
2015/2016 m. sezone dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse, bet liko 15 vietoje (priešpaskutiniai) ir iškrito į Antrą lygą.
Khunkhango nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 240,00 km² plotą ir apima Amfoemaečaemoo (Amphoe Mae Chaem) ir Samoengo (Samoeng) apylinkėse.
Raigardas Musnickas

Raigardas Musnickas (g. 1970) yra žurnalistas, kultinės pokalbių laidos laidos „Kryžminė ugnis“ vedėjas (kartu su Ryčiu Juozapavičium), Žinių radijo atsakingas laidų redaktorius.