google/wiki40b huggingface dataset:
Kongo baseinas

Kongo baseinas arba Kongo dubuma – tektoninė dubuma Centrinėje Afrikoje, sudaro Afrikos platformos sineklizę. Baseinas apsuptas stačiašlaičių plynaukščių ir plokščiakalnių. Įdubos skersmuo ~1000 km, būdingas aukštis – 300–500 m. Susidarė prekambro laikotarpiu, užpildyta storu nuosėdinių uolienų (smiltainio, molingų skalūnų, molio, smėlio) sluoksniu. Kristalinis pamatas vietomis yra didesniame nei 3000 m gylyje.
Kongo baseino paviršių sudaro lygumos, pakraščiuose kylančios į plynaukštes ir aukštumas. Didelę dalį teritorijos dengia Kongo džiunglės. Kongo baseinu teka Kongo upė su gausiais savo intakais.
Paiguanas

Demografija

Komunos plotas 1495 km². 2007 m. gyventojų skaičius – 4168 gyv. (gyventojų tankis 2,8 žm./km²), iš jų:
Užupio tiltas

Istorija

Užupio tiltas pirmą kartą minimas LDK 1605 m. privilegijoje. Nuo tada šioje vietoje stovėjo mediniai tiltai – vieni sudegė, kitus nunešė potvyniai, treti buvo perstatyti. Dabartinio tilto statybai vadovavo inžinierius J. Malinovskis.
Grupinukė

Grupinukė (bičiuliukė, draugkadris; angl. welfie, nuo We 'mes' + selfie) – asmenukė su savimi ir dar bent vienu žmogumi (draugu); grupinė-autoportretinė kelių asmenų (fotografuojančiojo ir jo draugų, bičiulių) nuotrauka, dažniausiai daroma išmaniuoju telefonu ir dedama į socialinius tinklus (pvz., Facebook, Instagram, Snapchat ar Tumblr). Grupinukės populiarėja kaip ir asmenukės. Pvz., Holivudo žvaigždės Bradley Cooper įamžinta JAV televizijos laidos vedėjos Ellen DeGeneres inicijuota grupinukė su garsiomis „Oskarų” žvaigždėmis tapo didžiausia visų laikų socialinio tinklo „Twitter“ sensacija: ja buvo pasidalinta daugiau nei 2 milijonus kartų. Švedijoje pasitelkiant grupinukes skatinama stiprinti bendruomeniškumo jausmą (idėją propaguoja Švedijos socialdemokratų jaunimo lyga).

Fotografavimas

Grupinukėje svarbu į nuotraukos rėmus sutalpinti visus norimus asmenis (draugus). Paprastai fotografuoja tas, kas turi ilgiausias rankas. Tokio tipo nuotraukų įamžinimą palengvina įvairios programėlės. Bendrovės „Samsung“ kompaktiška ir lengva fotokamera turi joje įrengtą 180 laipsnių kampu pasukamą ekraną ir plačiakampį objektyvą, sukurtą specialiai grupinukių mėgėjams.

Terminas

Naujadaras „grupinukė“ Lietuvoje yra įtrauktas į Lietuvių kalbos naujažodžių duomenyną (tvarkytoja Rita Miliūnaitė). Naujažodis buvo sugalvotas po žaibiškai išplitusio naujadaro „asmenukė“.
Ridvoniškiai

Istorija

Kaimas minimas 1775 m. Giedraičių mirusiųjų metrikų knygoje.
Aleksandro Neviškio ordinas

Aleksandro Neviškio ordinas, Šv. Aleksandro Neviškio ordinas (rus. орден Святого Александра Невского) – Rusijos imperijos, TSRS ir Rusijos Federacijos ordinas.

Istorija

Įsteigtas 1725 m. Petro I. Vieno laipsnio. Pavadintas Aleksandro Neviškio vardu. Devizas - „Už darbus ir Tėvynę“. Ženklai: kryžius ant plataus raudono kaspino, segamo prie peties, ir žvaigždė, nešiojama ant krūtinės. Nuo 1797 m. puoštas briliantais. Juo buvo apdovanojami generaliteto atstovai. 1917 m. panaikintas.
1942 m. liepos 29 d. TSRS buvo įsteigtas sovietinis karinis Aleksandro Neviškio ordinas. Jis buvo teikiamas Raudonosios armijos karo vadams už sėkmingą kovinių operacijų parengimą ir vadovavimą joms. Juo Antrojo pasaulinio karo metais buvo apdovanota per 40 000 žmonių.
Diametras 50 mm, sidabras, svoris 40,8 g. Aukštesnis pagal rangą Bogdano Chmelnickio ordinas, žemesnis – Tėvynės karo ordinas.
Ordinas išliko ir Rusijoje.
Beprotiškai įsimylėjęs

Turinys

Linksmas Romos autobuso vairuotojas Barnaba iš pirmo žvilgsnio įsimyli paslaptingą gražuolę Kristiną, tačiau pasirodo, kad ši – nedidelės šalies Sent Tulino princesė, atvykusi į Italiją kartu su savo šeima.
Kadangi jos šalis visiškai neturi pinigų, Kristina turi ištekėti už milijonieriaus, pasiruošusio už vedybas padengti visas valstybės skolas. Barnaba, žinoma, tiek pinigų neturi, tačiau yra pasiryžęs viskam, kad tik laimėtų princesės ranką.
Gintaras Vidžiūnas

Biografija

1980 m. baigė Utenos T. Tilvyčio vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Kauno medicinos institutą, provizorius.
1985–1993 m. Švenčionėlių valstybinės vaistinės provizorius-technologas analitikas, 1990–1993 m. vedėjos pavaduotojas, nuo 1993 m. Gintaro Vidžiūno vaistinės savininkas, 2010 m. UAB „EXPRESS VAISTINĖ“ vaistininkas.
Darbo partijos Utenos rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Provincijos vaistinių asociacijos valdybos narys, Vaistininkų sąjungos, pasaulio ir Lietuvos farmacijos sąjungos narys.
Žmona Larisa, dukros Karolina ir Gerda.

Veikla

1993 m. Utenoje įkūrė pirmąją privačią vaistinę, vaistinės savininkas, vaistininkas. 2009 m. gruodžio 17 d. Panevėžio apygardos teismas G. Vidžiūno vaistinei iškėlė bankroto bylą. Dienraščio „Respublika“ duomenimis, G. Vidžiūno vaistinė yra skolinga daugiau kaip 1 milijoną litų.
Aivaras Abromavičius

Biografija

1988 m. tapo  TSRS jaunimo krepšinio žaidinių čempionas. Nuo 1993 m. studijavo Estijoje Konkordijos Tarptautiniame universitete. 1996 m. pradėjo dirbti Hansabanke. 1998 m. tapo Hansabanko vertybinių popierių departamento direktoriumi. 1999 m. išvyko į Švediją ir dalyvavo internetinio brokerio projekte besivystančiose valstybėse.  2002–2014 m. buvo vienas iš „East Capital“ investicijų valdymo grupių savininkų. 2005 m. išvyko į Maskvą.
2014 m. gruodžio 2 d. Ukrainos prezidento Petro Porošenkos įsakymu suteikta Ukrainos pilietybė. Tą pačią dieną politikas paskelbtas Ukrainos ūkio ministru.
Aurimas Valaitis

Biografija

Gimė 1988 m. balandžio 22 d. Kaune. Būdamas 16 metų įveikė olimpinį normatyvą ir dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kur nepateko į pusfinalį ir bendroje įskaitoje liko 38 vietoje. 2006 m. Europos jaunimo plaukimo čempionate 50 m distancijoje plaukimo krūtine rungtyje iškovojo bronzos medalį.
Juodasis šuo

Juodasis šuo – Britų salų folkloro būtybė, sutinkama naktį apleistuose keliuose. Juodasis šuo – vaiduoklis, šmėklinė būtybė. Buvo tikima, kad juodasis šuo yra ženklas, kad jį pamatęs mirs. Juodieji šunys visur apibūdinami panašiai, kaip dideli šunys, dažnai švytinčiomis akimis, judantys be garso, girdisi tik nagų kaukšėjimas. Jie sukeldavo liūdesį ir neviltį, todėl nėra detalesnio aprašymo.
Jų pasirodymas siejamas su žaibuojančiomis audromis, matomi kryžkelėse, mirties vykdymo vietose ir senoviniais keliais. Velso juodasis šuo ateidavo iš jūros.
Clandestinus

Biografija

Gimė 1973 m. gegužės 2 d. Klaipėdoje. Baigė M. Gorkio mokyklą, specialius anglų kalbos kursus LCC tarptautiniame universitete, filosofiją Vilniaus seminarijoje katalikų dvasininkams, studijavo krikščioniškąją teologiją (Sen Žodar, Prancūzija), islamiškąją teisę ir šariatą Džinano universitete (Libanas, Tripolis). Apie 8 metus buvo katalikiškų – dominikonų ir pranciškonų – ordinų vienuoliu, iš kurių dvejus metus dirbo Vilniaus protiškai atsilikusiųjų vaikų ugdymo centre, dar dvejus metus mokė Dievo įstatymų katalikų gimnazistus Kretingoje.
Grįžęs pasaulin, dirbo laikraščio „Klaipėda“ kultūros skyriaus redaktoriumi (2004 m.), literatūros ir meno menraščio „Žodis“ vyr. redaktoriumi (2005 m.), savaitraščio „Krantinė – Klaipėda“ vyr. redaktoriumi (2008 m.). Pastaruoju metu aktyviai bendradarbiauja lietuviškuose, europietiškuose ir rusiškuose leidiniuose bei leidyklose (Pabaltijo „Nemunas“, „Baltija“ ir kt.; rusų „Baltika“, „Paralelės“, stambiausiame Maskvos literatūriniame tinklalapyje „Maskvos rašytojai“, E. V. Vitkovskio „Vertimo Amžius“ ir kt.). Literatūrinės draugijos-leidyklos „ARS MAGNA“ (2003 m.) įkūrėjas.
Poliglotas, vertėjas iš 11 kalbų. Nepartinis, tvirtų pažiūrų kosmopolitas. Nuo gotikos ir siaubo perėjęs prie mokslinės fantastikos, pastaruoju metu linksta ateistinių idėjų linkme. Tarptautinio Ateistų Aljanso (Atheist Alliance International), Tarptautinio judėjimo Brights, visuomeninio fondo „Zdravomyslije“, transhumaninių judėjimų aktyvus veikėjas.
Nuo 2003 m. – Vokietijos rusų rašytojų bendrijos narys; nuo 2004 m. – Rusijos rašytojų sąjungos narys; nuo 2004 m. – Tarptautinės literatūrinės S. Dacho bendruomenės narys; nuo 2006 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narys; nuo 2006 m. – Tarptautinės istorikų ir literatų K. Donelaičio bendruomenės narys; nuo 2008 m. – Lietuvos žurnalistų sąjungos narys; nuo 2009 m. – Meno Kūrėjų Sąjungos narys; nuo 2012 m. – Rusijos rašytojų sąjungos Lietuvos skyriaus pirmininkas; nuo 2015 m. – Tarptautinio PEN-klubo narys.
Pomėgiai: astrofizika, teorinė fizika, istorija, gamtos mokslai, muzika.
Jonas Polito

Biografija

Ignalinos seniūnijos seniūnas.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys.
Pietinia kronikas

Pripažinimas

Už romaną „Pietinia kronikas“ jo autorius 2017 m. apdovanotas Jurgos Ivanauskaitės vardo premija. Knyga išrinkta 2017 m. Lietuvos metų knyga suaugusiųjų kategorijoje.
Vaclovas Lapė

Biografija

1956 m. baigė Klaipėdos žemės ūkio technikumą ir pradėjo dirbti veterinaru Jonavos rajone. 1958–1978 m. Jonavos rajono Pauliukų kolūkio pirmininkas. 1978–1992 m. Žeimių kolūkio (Jonavos raj.) pirmininkas.
Buvo TSKP (LKP) narys. Nuo 1989 m. kovo mėnesio Žemdirbių sąjūdžio tarybos ir prezidiumo narys, nuo 1990 m. pirmininkas. 1989–1992 m. Lietuvos Sąjūdžio Seimo tarybos narys. Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos narys. 1992 m. Ministro Pirmininko Aleksandro Abišalos vadovaujamoje vyriausybėje žemės ūkio ministro pavaduotojas. 1992-1996 m. ir 1996–2000 m. Seimo narys, 1996–2000 m. Kaimo reikalų komiteto pirmininkas.
Žeimių bendruomenės pirmininkas.
Vedęs; žmona Birutė, dukros Rima ir Dalia, sūnus Remigijus.
Jurgis Hardingsonas

Sporto pasiekimai

J. Hardingsonas buvo Kauno Šančių priemiesčio KSK Kultus futbolo klubo žaidėjas. Su Lietuvos futbolo rinktine dalyvavo 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Paryžiuje. Kartu su Lietuvos rinktine užėmė 17–22 vietas.
Lietuvos rinktinės sudėtyje sužaidė 2 rungtynes: 1924 m. Paryžiaus olimpiadoje prieš Šveicariją ir draugiškose prieš Egiptą.
Prienų specialioji mokykla

Istorija

Mokykla uždaryta 2012 m., auklėtinius perkeliant į Revuonos pagrindinėje mokykloje esantį specialiojo ugdymo skyrių. Pagrindinė reorganizacijos priežastis – mažėjantis mokinių skaičius ir dėl to tuštėjančios patalpos. Pastaraisiais metais buvo nenaudojamas visas 4 aukštas, t. y. ketvirtadalis pastato. Švietimo ir mokslo ministerijai pakeitus Specialiojo ugdymo įstatymą, Specialiojoje mokykloje gali būti ugdomi tik didelių ir labai didelių specialiųjų poreikių turintys mokiniai. Tokius kriterijus atitiko mažiau nei pusė mokyklos ugdytinių (buvo ugdomi 43 mokiniai), tai reiškė, jog 4 aukštų pastatas mokyklai akivaizdžiai per didelis.
Kita priežastis – pastato būklė: pastatui būtina renovacija (suremontuota tik nedidelė patalpų dalis), dauguma įrangos pasenusi, pastatas nepritaikytas neįgaliesiems. Tokio didelio pastato renovacijai nebuvo lėšų, be to ir netikslinga renovuoti. Reikėjo rasti mažesnes patalpas, todėl buvo pasirinktos taip pat ištuštėjusios Jaunimo mokyklos patalpos, jas galutinai pritaikant auklėtinių specialiesiems poreikiams.
Senoji Panama

Istorija

Miestą 1519 m. įkūrė konkistadoras Pedrariasas Davila ir dar ~100 žmonių. Tai buvo pirmoji nuolat gyvenama europiečių gyvenvietė prie Ramiojo vandenyno kranto. Pusantro amžiaus tai buvo klestintis miestas, besivertęs iš prekybos tarp dviejų vandenynų. Tačiau 1671 m. sausio 28 d. miestą užėmė ir sunaikino britų piratas Henris Morganas ir dar 1400 plėšikų kariauna. Sprogusios parako atsargos visiškai sugriovė miestą. 1673 m. miestas atkurtas 8 km į pietvakarius nuo buvusios vietos.

Paveldas

Senoji Panama yra geras ankstyvosios kolonijinės architektūros pavyzdys. Yra išlikęs senovinis gatvių planas, katedros, bažnyčių, vandentiekio įrengimų, rotušės, privačių namų griuvėsiai. Be to, kasinėjant miestą rasta daugiau nei 1000 m. senumo indėnų dirbinių.
Torpedo Minsk

Istorija

Vienas seniausių klubų, įkurtas 1947 m. Bankrutavo 2005 m., po to trumpam atkurtas, tačiau po to prijungtas prie naujo FK Minsk klubo. 
2014 m. vėl gavo profesionalaus klubo statusą, žaidė Antroje lygoje. Nuo 2016 m. Pirmoje lygoje.
Entropija (informacijos teorija)

Entropija yra informacijos teorijoje naudojamas dydis, kuris apibūdina vidutinį informacijos kiekį, kurį teikia vienas pranešimas (kai perdavimo kanale nėra trukdžių).
Kabelių pagrindinė mokykla

Kabelių pagrindinė mokykla – mokykla, buvusi  Varėnos rajono savivaldybėje. Adresas: Mokyklos g. 1, Kabeliai, Marcinkonių seniūnija, Varėnos r. sav.  LT-65284.

Istorija

1948 m. įkurta pradinė mokykla. 
1949–1994 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė mokykla. 
1994–2001 m. Po Nepriklausomybės atkūrimo veikė Kabelių pagrindinė mokykla (Įmonės kodas: 190109281). Ji buvo įregistruota 1994.07.19, dirbo 84 darbuotojai). Nykstant ir tuštėjams Kabeliams, iš Kabelių pagrindinės mokyklos liko tik pradinė mokykla su dviem mokytojomis – Onute Valentukevičiene ir Danute Genserauskaite (pastaroji išdirbo 46 metus).
2001 m. mokykla veikė kaip Varėnos rajono Kabelių pradinė mokykla (Įmonės kodas: 290107840).
2003-06-01 Kabelių mokykla buvoišregistruota. Ji vėliau veikė kaip Marcinkonių pagrindinės mokyklos pradinis skyrius. 
2013 m. spalio 3 d. Varėnos rajono savivaldybės administracija įgyvendino projektą „Universalių daugiafunkcių centrų steigimas Kabelių ir Sarapiniškių kaimuose“ – 2013 m. spalio 25 d. buvo atidarytas Varėnos rajono Marcinkonių pagrindinės mokyklos Kabelių universalus daugiafunkcis skyrius. Veikia kaip neformaliojo vaikų švietimo mokykla. 
Į  daugiafunkcį centrą buvo investuota 884.101,15 Lt (Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšos sudarė 751.485,98 Lt, Varėnos rajono savivaldybės biudžeto lėšos – 132.615,17 Lt).
Bajoralių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos pakilesnėje vietoje, netaisyklingo plano. Laidojimo žymių nėra. Teritorija dirvonuoja.
Teritorijos plotas – 0,1 ha.

Istorija

Veikė XVII – XVIII a., vadinamos Kapeliais (žem. Kapalē, Maro kapalē). Jose laidoti Bajoralių kaimo gyventojai. Daug jų čia palaidota per 1710–1711 m. Didįjį marmetį. Kapines uždarius, XIX a. jose laidojo savižudžius (pakaruoklius) ir nekrikštytais mirusius kūdikius. Pasakojama, kad kapinėse vaidendavosi, vaikščiodavo ugnelės, stovėjo keli monumentalūs kryžiai ir koplytėlė, kurie XX a. pr. sunyko. Tarpukariu kapinės buvo Meškio žemėje.
Petras Mockus

Biografija

2000 m. Žemės ūkio produkcijos gamybos ir perdirbimo kooperatyvo „Toleikiai“ direktorius.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kelmės rajono skyriaus narys.
2003 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys.
Jean-Claude Van Damme

Biografija

Gimė 1960 m. spalio 18 d. Berchem-Sainte-Agathe, Bruselyje, Belgijoje. Tėvai – Eugene Van Varenberg ir Eliana Van Varenberg.
Kai Van Damme sukako vienuolika metų, tėvas nuvedė jį pas karatė meistrą Claude Goetz. Pirmosios treniruotės buvo labai sunkios, tačiau karatė kovos menas įkvėpė jam pasitikėjimo savo jėgomis. Jaunasis Van Damme taip pat domėjosi ir kitais kovos menais: kikboksu, Tekvondo ir Muay Thai. Be kovos menų, Van Damme dar užsiėmė kultūrizmu bei lankė baleto pamokas.
Būdamas 19 metų, Van Damme išvyko į Honkongą, kur labai susidomėjo veiksmo filmais. 1981 m. išvyko į Los Andželą, kur bandė įsikurti ir ieškojo tinkamo užsiėmimo, taip pat intensyviai mokėsi anglų kalbos.
Gyvendamas JAV, Van Damme dirbo limuzinų vairuotoju, picų išvežiotoju, apsaugininku ir treneriu, kol negavo pasiūlymo iš Chuck Norris 1984 m. suvaidinti antraeilį vaidmenį filme „Missing in Action“. Netrukus jis sudarė kontraktą su Menahem Golan ir Yoram Globus Cannon Films. Tapo įžymus 1987 ir 1989 metais, kai pasirodė filmai „Kruvinas sportas“ ("Bloodsport") und „Kiborgas“ ("Cyborg"). Šiuose filmuose jis visus sudomino savo garsiuoju špagato veiksmu, kurį vėliau kopijavo kiti veiksmo filmų aktoriai.
1,77 metro ūgio Van Damme nebuvo laikomas perspektyviu aktoriumi, jam netgi buvo suteikta pravardė "Raumenys iš Briuselio" (angl. Muscles From Brussels).
1995 m. Van Damme debiutavo kaip režisierius (filmas „The Quest“).
Tais pačiais metais turėjo problemų dėl kokaino vartojimo, perėjo reabilitacijos programą.
Nuo 2000 m. filmų su Van Damme kino teatruose pasirodė nedaug, dauguma jų buvo išleidžiami iš karto DVD formatu. Filme „Replicant“ jis suvaidino pamišusį serijinį žudiką ir savąjį kloną, turėjusį visas jo fizines savybes, bet dar tik susipažinantį su aplinkiniu pasauliu.

Sporto pasiekimai

1976 m., būdamas 16 metų, Jean Claude Van Varenberg (dar nesivadino Van Damme) sudalyvavo Atvirosiose kovos menų varžybose Briuselyje, tačiau dar neturėjo patirties, todėl žymesnio rezultato nepasiekė.
1978 m., paskyręs dvejus metus intensyvioms treniruotėms, 18 metų Jean-Claude sudalyvavo Atvirajame jaunių kovos menų čempionate Antverpene. Turėdamas patirties ir žinių, Jean-Claude nesunkiai įveikė varžovus ir pasiekė tris pergales: per 18 sekundžių nokautavo vokiečių įžymybę Eric "Basel" Strauss, per 39 sekundes – Michel Juvillier ir per 12 sekundžių – Orlando Lang.
Po dviejų mėnesių Iseghem mieste Belgijoje Van Damme vėl laimėjo jaunių čempionatą: įveikė Emile Leibman ir Cyrille Nollet.
Van Damme didžiausia sporto pergalė buvo Tarptautinis Europos kikbokso čempionatas, vykęs 1979 m. Briuselyje. Jam pavyko įveikti prancūzą Georges Verlugels dviejuose raunduose ir iškovoti čempiono vardą.
Žarijų II piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis yra 350 m į rytus nuo Žarijų pirmojo piliakalnio. Jis įrengtas Nemuno aukštutinės terasos kyšulyje. Aikštelė ovali, orientuota pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 2 m ilgio, 7 m pločio, iš rytų, pietų ir vakarų lanku apjuosta 33 m ilgio, 1-2 m aukščio, 6,5-13 m pločio pylimu. Vakariniame šlaite, 7 m žemiau aikštelės yra 22 m ilgio, 2,5 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio supiltas 25 m ilgio, 0,5 m aukščio, 5 m pločio pylimas, atkertantis kalvos smaigalį. Rytinėje papėdėje yra 13 m pločio, 3 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 10-20 m aukščio.
Upelis nuplovė didžiąją dalį aikštelės iš šiaurės rytų pusės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais, pietvakarinis šlaitas ir aikštelė nukirsti. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 26 400 m².

Tyrimai

1953 m. ir 1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Šiaurinėje pašlaitėje rasta lipdytos brūkšniuotu ir grublėtu paviršiumi, taip pat žiestos keramikos. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Aplinkiniai piliakalniai

Žarijų I piliakalnis 0,35 kmSabalėnų piliakalnis 9 kmPagaršvio piliakalnis 2 kmMačiūnų piliakalnis 4 kmPelekonių I piliakalnis 7 kmŠakališkių piliakalnis 22 kmNaravų piliakalnis 6 kmPaverknių piliakalnis 5,5 km
Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Vadajaus aukštumos

Vadajaus aukštumos – aukštumų regionas rytų Čade, palei sieną su Sudanu. Enedžio plokščiakalnis ir Vadajaus aukštumos užbaigia tolygiai žemėjantį baseiną, kuris nusileidžia iki pat Čado ežero. Aukščiausia viršukalnė Pic de Guera (1800 m) stūkso vakariniame aukštumų pakrašty.
Vadajaus aukštumos formuoja Čado rytinę sieną ir dalina Čado bei Nilo vandenskyras. Aukštumos taip pat yra Rytų Sacharos miškingų kalnų vietovių ekoregiono dalis.
Teritorijoje yra Batos vadis, kurio vaga vandeniu užsipildo lietinguoju sezonu, paprastai staigių potvynių metu.
Velkamoji artilerija

Velkamoji artilerija (angl. towed artillery; rus. буксируемая артиллерия) – judrioji artilerija, kurios pabūklus ir minosvaidžius gabena vilkikai – automobiliai, specialūs artilerijos vilkikai, traktoriai ir kitos vilkimo priemonės. Tam velkamosios artilerijos pabūklai turi ratus, bet neturi savo variklio. Tik kai kurie velkamieji artilerijos pabūklai turi silpną variklį, kurio dėka pabūklas gali pavažiuoti kelis šimtus metrų į kitą poziciją.
Istoriškai pirmieji artilerijos pabūklai buvo beračiai, juos perveždavo įkeltus į vežimus ir kitais panašiais būdais. Po to pabūklai įgijo ratus ir tapo velkamaisiais. Dalis pabūklų yra visiškai stacionarūs (pvz., fortifikacijoje naudojami kaponiriniai pabūklai), kiti juda kartu su laivu (laivų pabūklai).
XX a. atsirado savaeigiai pabūklai, kuriems vilkikai nebereikalingi – tai savaeigė artilerija.
Apaščia

Pavadinimo kilmė

Upėvardžio kilmė neaiški: pasak vieno požiūrio, pavadinimas yra šaknies ap- („upė, tekantis vanduo“) vedinys, kita vertus, jis galėjęs kilti iš „apsta, apstas, apstus“ („gausus, erdvus“).
Biukenenas

Istorija

1832 m. atvykėliai iš JAV (liberai) įkūrė Port Kresono (Port Cresson) koloniją, bet 1835 m. ją sunaikino vietiniai gyventojai basai. Vėliau ji atkurta kaip Bassa Cove, o 1839 m. prijungta prie Liberijos. Gyvenvietė pervadinta Liberijos gubernatoriaus Tomo Biukeneno garbei (JAV prezidento Džeimso Biukeneno brolis). Miestas suklestėjo nutiesus geležinkelį iš geležies rūdos kasyklų. be rūdos per Biukeneno uostą buvo išvežamas palmių aliejus, guma. Liberijos pilietinio karo metu infrastruktūra suniokota.
Vytautas Kardelis

Biografija

1994 m. baigė Vilniaus universitetą. Prof. Alekso Girdenio mokinys. 1994–1995 m. studijavo Vienos universiteto Indoeuropeistikos institute. Stažavosi 2006–2008 m., 2008–2009 m. Miunsterio universitete bei 2007 m. Poznanės Adomo Mickevičiaus universitete.
Nuo 2000 m. dėsto VU. Užsiima ugdomąja, šviečiamąja ir mokslo sklaidos veikla, yra parengęs studijų vadovų aukštosioms mokykloms, mokomųjų knygų ir metodinių priemonių, vykdo taikomuosius mokslo darbus, nuo 2001 m. rengia dialektologines ekspedicijas Rytų Aukštaitijoje.
Valstybinės lietuvių kalbos komisijos ekspertas nuo 2005 m.  Lietuvių kalbos instituto atestacinės komisijos narys nuo 2006 m. Tarptautinės baltų-slavų ryšių komisijos (Комиссия по балто-славянским связям) narys nuo 2009 m. Lietuvos mokslo tarybos ekspertas nuo 2010 m. Švietimo ir mokslo ministerijos Lituanistikos (baltistikos) studijų ir mokslinių tyrimų skatinimo užsienio šalių mokslo ir studijų institucijose 2008–2010 metų programos komisijos užsienio šalių mokslo ir studijų institucijų, vykdančių lituanistikos (baltistikos) studijas, 2010 metų projektams vertinti narys nuo 2010 m. Valstybinės lietuvių kalbos komisijos rengiamo projekto „Tarmių ir valstybinės kalbos kaitos ir funkcionavimo tyrimų 2011–2020 metų programos įgyvendinimo priemonės“ darbo grupės narys. Tarmių grupės narys prie Etninės kultūros globos tarybos nuo 2010 m. VU Filologijos fakulteto tarybos narys (nuo 2005 m.), Tarybos sekretorius 2005, 2006–2008, 2008–2009 m. kadencijose, sekretoriumi išrinktas 2009–2010 m. kadencijai. VU Filologijos fakulteto Konkursų komisijos narys 2007–2009 m. VU Lietuvių kalbotyros studijų programos (magistrantūra) komiteto pirmininkas nuo 2006 m. VU Filologijos fakulteto Doktorantūros komiteto pirmininkas nuo 2010 m. VU Filologijos fakulteto doktorantūros studijų dalyko sando „Baltų ir slavų kalbų leksiniai santykiai“ autorius.
Žurnalo „Baltistica" redkolegijos narys nuo 2006 m. „Lietuvos vietovardžių žodyno“, 2008, 1 tomo redkolegijos narys, tarptautinio mokslinio leidinio „Perspectives of Baltic Philology“, 2008, Poznań, redakcinės kolegijos narys.

Literatūra

Lietuvių kalbos enciklopedija, Vilnius, 2008: Mokslo ir enciklopedijų leidybos intitutas, 264 p.
Taurapilio piliakalnis

Aplinkiniai piliakalniai

Klykių piliakalnis 7 km
Jonaukos piliakalnis 5 km
Antabaltės piliakalnis 7 km
Tauragnų piliakalnis 3 km
Šeimaties piliakalnis 5,5 km
Papirčių piliakalnis 5 km
Staniuliškių piliakalnis 10 km
Sėlos piliakalnis 3 km