google/wiki40b huggingface dataset:
Dennis Meadows

Dr. Dennis L. Meadows (g. 1942 m. birželio 7 d.) – vadybos mokslų daktaras, žinomas dėl jo ypač reikšmingų darbų aplinkosaugos srityje.
Dirbo grupėje, 1972 m. pristačiusioje pasaulio imitacinį modelį World3, kuris rodo, kad jei žmonija toliau taip intensyviai vystysis, tai pasaulio ekosistemoje po kurio laiko galimi katastrofiniai pokyčiai.
Šiuo modeliu rėmėsi Romos klubas, jis aprašytas knygoje „Augimo riba“ („The Limits to Growth“).
Dr. Dennis L. Meadows darbai iš esmės paveikė pasaulio požiūrį į aplinkosaugą bei pačios aplinkosaugos raidą.
Laimondas Beniulis

Laimondas Beniulis (g. 1974 m. birželio 28 d. Šilutės rajone) – Lietuvos futbolininkas. Gynėjas.

Biografija

Ketverių metų persikėlė gyventi į Kupiškį. Mokėsi Kupiškio vidurinėje ir žemės ūkio mokyklose. Ilgametis Kupiškio „Narjantos“ žaidėjas.
Vievio Dievo Motinos Ėmimo į dangų cerkvė

Istorija

Nuo XIV a. iki 1810 m. Vievyje veikė Vievio stačiatikių vienuolynas, prie kurio buvo ir cerkvė. Stačiatikių vienuolyne ir spaustuvėje buvo spausdinama svarbi stačiatikių istorijai raštija. 1810 m. vienuolyno cerkvė tapo parapine, bet karo su Napoleonu metu 1812 m. sudegė. Naujoji pastatyta tik 1842–1843 m.
I pasaulinio karo metu cerkvė smarkiai nukentėjo nuo artilerinio apšaudymo, tačiau po karo parapijos lėšomis atstatyta ir 1923 m. iškilmingai pašventinta. 1937 m. parapijoje buvo 805 tikintieji. Iš viso buvusio cerkvės turto liko 48 ha žemės ir 5 pastatai, kuriuos paaukojo kunigaikštis Oginskis.
1945 m. parapijoje buvo 370 tikinčiųjų, nors pati parapija TSRS valdžios įregistruota tik 1948 metais. 1949 m. atliktas kapitalinis remontas.
Rusijos futbolo taurė

Rusijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Rusijoje. Vyksta nuo 1992 metų. Kitaip nei šalies čempionatas, turnyras vyksta sistema ruduo - pavasaris.
Hellmuth Walter

Biografija

Nuo 1917 m. Valteris dirbo mechaniku ir 1921 m. ėmė studijuoti mechanikos inžineriją Hamburgo technikos institute, bet metė studijas, kad įsidarbintų „Stettiner Maschinenbau AG Vulcan“ laivų statykloje. Valterio patirtis konstruojant laivų variklius paskatino jį perkopti vidaus degimo variklio galimybes. Jis suprato, kad varikliui, varomam deguonimi prisotintu kuru, jau nebereikės papildomo aprūpinimo deguonimi (iš atmosferos ar bakų). Tai ženkliai padidintų povandeninių laivų ir torpedų varomąją jėgą.
Jo atlikti bandymai įrodė, jog vandenilio peroksidą būtų galima panaudoti kaip kurą, kadangi kaip katalizatorius aukštoje temperatūroje jis išsiskirtų į deguonį ir garus, o šiems nuo karčio ėmus plėstis susidarytų reikiamas slėgio kiekis. Tada kito kuro įpylus į šį karštų garų mišinį sukeltų degimo procesą, kuris išskirtų daugiau galios. Šią idėją Valteris užpatentavo 1925 m.
1934 m. Kylyje įkūrė savo bendrovę „Hellmuth Walter Kommanditgesellschaft“ (HWK), kad galėtų toliau tirti ir plėtoti savo idėjas. 1939–1940 m. jo bendrovėje buvo sukonstruotas povandeninis laivas V-80, kuris gebėjo išvystyti 23 mazgų greitį, dvigubai didesnį nei bet koks kitas tuo metu eksploatuotas povandeninis laivas.
Tuo pačiu metu jis ėmė taikyti šią idėją ir raketiniams varikliams. Panašų metodą lėktuvams taikė ir Verneris fon Braunas. Valteris kaip kurą naudojo vandenilio peroksidą bei kalcio permanganatą, tuo tarpu fon Braunas – suskystintą deguonį. Fon Brauno varikliai užsikurdavo tiesioginio degimo būdu ir sukeldavo liepsnas, o Valterio varikliai naudodavo cheminės reakcijos būdu išgautus karštus garus, tiek vieni tiek kiti gebėjo sukurti trauką ir išvystyti didelį greitį. Naudoti šiuos variklius lėktuvų gamyboje pradėjo bendrovės „Heinkel“ ir „Messerschmitt“.
Už nuopelnus kare 1945 m. apdovanotas Geležiniu kryžiumi. Karui einant į pabaigą, jis buvo sučiuptas slaptos britų operacijos metu. Visi jo dokumentai buvo konfiskuoti, o jis ir keletas jo kolegų nugabenti į Jungtinę Karalystę, kur tęsė eksperimentus Britų karališkajame laivyne. 1950 m. emigravo į JAV, kur dirbo „Worthington Pump“ korporacijoje ir vėliau tapo jos viceprezidentu.
Varmiai

Varmiai (prūs. Warmi) – viena iš senųjų prūsų grupių, gyvenusi Varmėje, kurios buvusios teritorijos didžioji dalis po 1945 m. priklauso Lenkijai.
Varmiai gyveno tarp Aistmarių, Alnos ir Paslenkos upių. Pirmieji į dabartinės Lenkijos žemes atvykę polianų kunigaikščiai 997 m. pradėjo bandyti užkariauti prūsų žemes. Mėgstamas būdas buvo apkrikštyti vis dar pagoniais esančius vietinius gyventojus, kartu užkariaujant jų žemes. Buvo organizuota nemažai kryžiaus žygių, kuriuos sukviesdavo Konradas Mazovietis. Jie puldinėjo ir bandė užkariauti jotvingių žemes (kurios vėliau tapo Lenkijos Palenkės regionu), taip pat ir galindų žemes. Kai prūsai ir Pomeranijos baltai ėmė gintis nuo lenkų puldinėjimo, Konradas, kuris dar 1209 m. buvo sukvietęs kryžiaus žygį, pasikvietė Teutonų ordiną.
Varmius kaip ir kitus prūsus užkariavo Teutonų ordino riteriai, rengę kryžiaus žygius globojami popiežiaus. Vietiniai gyventojai buvo atverčiami į krikščionybę, buvo pastatyta daug pilių ir miestų, o į prūsų žemes buvo kviečiami kolonistai iš Vokietijos, Lenkijos ir kitų krikščioniškų Europos šalių. Prūsai palaipsniui buvo asimiliuojami ir prūsų kalba XVII a. pabaigoje ar XVIII a. pradžioje išnyko.

Istorija

1230 m. atvykę į Kulmo žemę Teutonų ordino riteriai ėmė nukariauti pagonis prūsus ir versti juos į krikščionybę. Varmius, bartus ir notangus nukariavo 1238–1241 m.  Per vieną pirmųjų Varmės antpuolių riteriai sunaikino varmių pilį Honedą ir pastatė savo plytinę Balgos pilį.
Naudodamiesi savo patikima taktika Teutonų ordino riteriai naudojo Balgą kaip tolesnių puolimų bazę. Ši pilis buvo viena iš penkių tvirtovių, kurių 1242 m. kilusio Pirmojo prūsų sukilimo metu prūsai nepaėmė. Sukilimas baigėsi 1249 m. Christburgo taika. Ordinas pastatė naujas Braunsbergo ir Heilsbergo pilis.
1260 m. Vokiečių ordinas triuškinamai pralaimėjo Durbės mūšį, ir prūsai vėl sukilo. Didysis prūsų sukilimas vyko keturiolika metų. Varmiai savo vadu išsirinko Glapą (Glappo) ir prisijungė prie sukilimo. Sukilimo pradžioje Glapas su savo vyrais sėkmingai užėmė Braunsbergą, bet jiems nepasisekė užimti Balgą. 1266 m. Brandenburgo markgrafystės valdovai atvyko į Prūsiją ir ant Varmės ir Notangos sienos tarp Balgos ir Kenigsbergo pastatė pilį, kuri atlaikė prūsų puolimus. Ją pavadino Brandenburgu (dabar tai Ušakovas Kaliningrado srityje).

Glapas buvo sugautas ir pakartas 1273 m., kai bandė užimti tvirtovę. Sukilimas baigėsi dar po metų, jis buvo paskutinis sukilimas, kuriame dalyvavo varmiai.

Po to jie lėtai susiliejo su vokiečiais ir lenkais. Po Torunės taikos lenkai gausiai kėlėsi į Varmę, ir Varmės arkivyskupija buvo išplėšta iš Vokiečių ordino rankų ir atsidūrė Lenkijos karūnos valdžioje kaip Karališkosios Prūsijos provincijos dalis.
Pagelumbiškis

Aplinkinės gyvenvietės

SASNAVA – 4 km 
 Barsukinė – 1 km
Gelumbiškiai – 1,5 km
Chabarovsko krašto herbas

Chabarovsko krašto herbas – oficialus Rusijos Chabarovsko krašto simbolis, patvirtintas 1994 m. liepos 28 d.

Herbo aprašas

Herbo skydas prancūziškas/rusiškas. Sidabro lauke sėdintis anfas juodas baltakrūtinis himalajinis lokys raudonomis akimis, galvą pasukęs dešinėn, iškišęs raudoną liežuvį. Prie krūtinės laiko istorinį Chabarovsko miesto herbą.
Virš skydo auksinė imperatoriška karūna, iš kurios išeina mėlyni kaspinai, kurie apveja auksinį ąžuolo šakelių su gilėmis vainiką, o skydo apačioje surišti mazgu su dviem kilpomis.
Herbo autorius – Chabarovsko dailininkas Sergejus Loginovas (Сергей Логинов).
Adeno Protektoratas

Istorija

Adeno Protektoratas formavosi nuo XIX a. pradžios britų užimtose srityse. Pirmiausia, 1838 m. britai įsigijo Adeno uostą iš vietinio Lahedžo sultono. Adenas buvo administruojamas atskirai, kaip kolonija, o žemyninės teritorijos aplink jį buvo administruojamos kaip protektoratas.
Anksčiausiai protektoratui atiteko 9 vietiniai sultonatai (kantonai), esantys prie Adeno miesto: Alavi šeichystė, Akrabi šeichystė, Aulaki, Dhalos emyratas, Fadhli sultonatas, Haušabi sultonatas, Lahedžo sultonatas, Subeihi, Yafa.
Šios teritorijos turėjo apginti svarbų britams Adeno uostą nuo stiprėjančios Osmanų imperijos, kuri tuo metu įsitvirtino Šiaurės Jemene.
Nuo 1886 m. britai dar labiau plėtė savo teritorijas, sudarydami protekcijos sutartis su kitais sultonais, kurių priskaičiuojama apie 30 (paskutinioji pasirašyta 1954 m.). Nuo 1938 m. dauguma sultonatų pasirašė paplidomas sutartis, pagal kurias britai turėjo teisę skirti rezidentus patarėjus, taip įgydami dar didesnę valdžią valstybėlėse.
Nuo 1918 m. Protektoratas nuolat susidurdavo su šiaurėje įsigalėjusia Jemeno karalyste, kurios imamas-karalius nepripažino britų valdžios, siekė Jemeno suvienijimo, ir nuolat kariavo ties 1914 m. "violetine linija", kuri skyrė abu Jemenus.
Britai manė, kad tarp atskirų feodalų sukurta federacija padės išspręsti daug problemų šiaurėje, todėl nuo 1950 m. kūrė planus, kuriems Jemeno karalystė aktyviai priešinosi. 1959 m. 6 valstijos pasirašė federacijos sutartį, sukurdamos Pietinių Arabų Emyratų Federaciją, prie kurios netrukus prisijungė 9 kitos, daugiausia vakarinėje dalyje. 1963 sausio 18 prie Federacijos prijungta Adeno kolonija, ir naujas darinys pavadintas Pietų Arabijos Federacija. Likusios neprisijungusios valstybėlės pervardintos Pietų Arabijos Protektoratu. Šis padalinimas užbaigė Adeno Protektorato egzistavimą.
Ačinsko rajonas

Susisiekimas

Per Ačinsko rajoną eina magistralė M53 Novosibirskas-Irkutskas, taip pat dvi Transsibiro geležinkelio atšakos - Ačinskas-Lesosibirskas ir Ačinskas-Abakanas. Yra Ačinsko oro uostas.

Istorija

Rusai Ačinsko kraštą pradėjo užkariauti XVII a. 1641 m. kovodami su šiose žemėse klajojusiais kirgizais rusai įkūrė pirmąją gyvenvietę – Ačinsko ostrogą. 1683 m. vietoje sudeginto ostrogo kitoje vietoje buvo pastatyta nauja Ačinsko karinė gyvenvietė. XVIII a. pradžioje karai su kirgizais baigėsi, tačiau iki XIX a. gyventojų šiame krašte buvo labai nedaug.
Ačinsko rajonas suformuotas 1924 m. balandžio 4-ąją.

Transportas

Per rajoną eina magistralė M53 iš Novosibirsko į Irkutską, taip pat Transsibiro geležinkelis, kuris ties Ačinsku išsišakoja į pietinę Ačinsko – Abakano ir šiaurinę Ačinsko – Lesosibirsko atšakas. Yra Ačinsko oro uostas.
Panevėžio Vytauto Žemkalnio gimnazija

Istorija

1905 m. Panevėžyje pradėjo veikti keturklasė Marijos mergaičių mokykla. Ši data – mergaičių vidurinio mokymo ir Panevėžio Vytauto Žemkalnio gimnazijos pradžia. Nuo 1915 m. mergaitės mokėsi lietuviškoje gimnazijoje kartu su vaikinais, bet atskirai skaičiavo abiturientų laidas.
1931 m. balandžio mėn. paskelbtą mergaičių gimnazijos projekto konkursą laimėjo architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis. 1932 m. spalio mėn. naujoje gimnazijoje buvo švenčiamos įkurtuvės. Antrojo pasaulinio karo metais gimnazijoje įkurta karo ligoninė, todėl gimnazija nuolatinių patalpų neturėjo, dirbo amatų mokykloje Klaipėdos gatvėje, gaisrinės patalpose Ramygalos gatvėje, advokato Č. Petruškevičiaus užmiesčio viloje.
1949 m. mergaičių gimnazija pervadinta 2-ąja vidurine mokykla. Nuo 1975 m. dirbta humanitarine kryptimi. 1979 m. pastatytas mokyklos priestatas. 1990–1991 m. leista steigti humanitarinės krypties mergaičių klases. 1993 m. balandžio 30 d. Panevėžio miesto savivaldybės taryba 2-ajai vidurinei mokyklai suteikė Vytauto Žemkalnio vardą, o 1995 m. birželio 22 d. gimnazijos statusą.
Šiandieninė gimnazija yra Nepriklausomos Lietuvos gimnazijos tradicijų tesėja. Ją šiandien garsina tautinių šokių kolektyvas „Kanapėlė“, organizuojamos Salomėjos Nėries gimtadienio šventės, poezijos pavasariai bei aukšti gimnazistų akademiniai ir sportiniai pasiekimai. Mokinių priėmimas į gimnaziją vyksta konkurso būdu.
nuo 2018 m. rugsėjo 1 d. gimnazija pasirinko humanistinės kultūros ugdymą menine veikla kryptį
Žiburiai (bendrovė)

Žiburiai – Kanados lietuvių spaudos bendrovė Toronte (Kanada), įkurta 1950 m. savaitraščio „Tėviškės žiburiai“ spaustuvei organizuoti.

Istorija

Oficialus pavadinimas Kanados lietuvių katalikų kultūros draugija „Žiburiai“. Steigėjai: bendrovės pirmininkas A. Rinkūnas, vėliau A. Bumbulis, V. Krikščiūnas. Pagrindinis linotipininkas nuo pat įsteigimo iki 1965 m. buvo K. Rusinas, vėliau jo pareigos atiteko K. Otto.
Bendrovė išleido įvairios literatūros; ruošė spaudai ir rinko Kanados lietuvių Dienos metraščius, žurnalus „Moteris“, „Metmenys“. 1965 m. susijungė su Kanados lietuvių katalikų kultūros draugija. Tebeleidžia savaitraštis „Tėviškės žiburiai“.
Portugalijos futbolo lygos taurė

Portugalijos futbolo lygos taurė – taurės turnyras, rengiamas nuo 2007 m. Portugalijoje, kuriame dalyvauja dviejų stipriausių lygos komandos.
Spalio Revoliucijos sala

Spalio Revoliucijos sala (rus. Остров Октябрьской Революции) – sala Rusijai priklausančiame, Arkties vandenyne esančiame Šiaurinės Žemės salyne. Plotas 14 170 km². Aukštis iki 965 m (Karpinskio k.). Apie pusę salos ploto dengia ledynai (Rusanovo, Karpinskio, Universiteto, Vavilovo, Albanovo). Likusiame plote driekiasi arktinės dykumos ir tundros.
Sala ištyrinėta 1930–1932 m. Georgijaus Ušakovo ir Nikolajaus Urvancevo ekspedicijos. 1974–1988 m. veikė meteorologinė stotis.
KF 2 Korriku

Istorija

Klubas įkurtas 1990 m. Iškovojo Kosovo futbolo taurę (1996 m.)
Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.
Bow Wow

Vaikystė

Bow Wow gimė Reinoldsburge, Ohajo valstijoje. Jo motina Teresa Caldwell dirbo trijuose darbuose, kad išlaikytų jį, kai jo tėvas Alfonso Moss paliko juos. Teresa vėliau ištekėjo už Rodney Caldwell, su kuriuo turi dvi dukras (Bow Wow įseserės) – Erica ir Jasarah.
Jis pradėjo savo karjerą būdamas vos penkerių metų. Iš pradžių jis vadinosi pseudonimu Kid Gangsta. 1993 metais koncertuodamas "Chronic" ture, jį pastebėjo įžymus to meto reperiai Snoop Dogg ir Dr. Dre. Dr. Dre vėliau sugolvojo jam kitą pseodonimą – "Lil' Bow Wow". Paskui Bow Wow koncertuodavo su Dr. Dre ir pasirodė 1994 metais Snoop Dogg’o klipe "Gin and Juice". Ir 1998, vienuolikos metų, Bow Wow buvo supažindintas su prodiuseriu Jermaine Dupri, kuris vėliau suformavo jo tolesnę karjerą.
Vladimiras Spivakovas

Vladimiras Teodorovičius Spivakovas (rus. Владимир Теодорович Спиваков; g. 1944 m. rugsėjo 12 d.Ufoje) – Rusijos dirigentas ir smuikininkas, žinomas už savo kūrybinę veiklą kartu su kameriniu orkestrui „Maskvos virtuozai“.
Būdamas trylikos Spivakovas laimėjo pirmąją vietą Maskvos dirigentų konkurse. Jis studijavo Maskvos valstybinėje P. Čaikovskio konservatorijoje ir 1979 m. debiutavo su Čikagos simfoniniu orkestru. Tais pačiais metais jis įkūrė kamerinį orkestrą Maskvos virtuozai ir nuo tada tapo meno vadovu ir vyriausiuoju dirigentu. 1984 m. Leonardas Bernšteinas perdavė savo dirigento lazdelę Spivakovui. 1989 m. jis emigravo į Ispaniją. Turi tris dukras – Tatjaną, Jakateriną ir Aną.
Spivakovas yra laikomas vienu iš svarbiausių savo kartos smuikininkų, studijavęs kartu su Jurijumi Jankelevičiumi Maskos koncervatorijoje. Kelis kartus yra buvęs prizininku Maskvoje, Paryžiuje, Genujoje ir Monrealyje.
Šiuo metu Spivakovas yra meno vadovas ir vyriausiasis dirigentas Nacionalinėje Rusijos filharmonijoje.
HTTP

Pavyzdys

Žemiau pateiktas paprastas kliento ir serverio bendravimo pavyzdys.
Kliento užklausa:

GET / HTTP/1.1
Host: www.google.com
(gale būtinas naujos eilutės simbolis – carriage return ir line feed)
Serverio atsakymas:

HTTP/1.1 200 OK
Content-Length: 3059
Server: GWS/2.0
Date: Sat, 11 Jan 2003 02:44:04 GMT
Content-Type: text/html
Cache-control: private
Set-Cookie: PREF=ID=73d4aef52e57bae9:TM=1042253044:LM=1042253044:S=SMCc_HRPCQiqy
X9j; expires=Sun, 17-Jan-2038 19:14:07 GMT; path=/; domain=.google.com
Connection: keep-alive
(Gale yra papildoma tuščia eilutė ir po jos eina HTML tekstas iš Google pradinio puslapio.)
DHC Delft

Istorija

1967–1968 m. klubo profesionalai buvo prisijungę prie Xerxes Rotterdam komandos.
Nikopolis

Istorija

Įkurtas 1594 kaip Mykytyno Rihas. m. Nuo 1636 m. gyvenvietėje buvo Zaporožės kazokų sečės valdančioji tvirtovė, būtent Mykytyno Rihe 1648 m. Bohdanas Chmelnyckis išrinktas hetmonu bei prasidėjo kazokų sukilimas prieš Abiejų Tautų Respubliką. 1652 m. susiformavo Čertomlyckio sečė, o miestas buvo pavadintas Mykytynu. 1775 m. rusams sutriuškinus Zaporožės Sečę atstatyta tvirtovė pavadinta Slovjansku. Apie tvirtovė augusi gyvenvietė 1782 m. pavadinta Nikopoliu.

Pramonė

Mieste gaminama metalo lydiniai, vamzdžiai, kranai, statybinės medžiagos, maisto produktai ir bendrojo vartojimo prekės.

Susisiekimas

Gera transporto infrastruktūra (geležinkelis, automagistralė, upių uostas) suteikia geras pozicijas regione, kuriame gerai išvystytas žemės ūkis ir mangano rūdos gavyba.
Kornreksas

Kornreksas (angl. Cornish Rex) – trumpaplaukių kačių veislė, išsiskirianti neįprastu garbanotu kailiu.

Istorija

Kornreksai kilo iš Anglijos. Pirmasis šios veislės kačiukas gimė Kornvalyje 1950 m. Paaiškėjo, kad kačiukas atsirado dėl savaiminės mutacijos. Jo motinos kailis buvo įprastas, tėvas – nežinomas. Veislininkai susidomėjo neįprastu garbanotu kailiu ir nusprendė išvesti naują veislę. Kornreksai išvesti kryžminant namines, britų trumpaplaukes, Siamo ir Rytų trumpaplaukes kates.
Pamažu formavosi du veislės tipai – europietiškasis ir amerikietiškasis. Skiriasi jų kūno sudėjimas ir galvos forma. Amerikietiškojo tipo kornreksas mažesnis ir liesesnis. Kojos ilgesnės. Europietiškasis kornreksas paprastai stambesnis, nosis tiesi.

Charakteris

Kornreksai draugiški, mėgsta dėmesį ir žmonių draugiją. Kankinasi paliktos vienos. Gerai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis. Kornreksų būdas santūrus, ramus, jos beveik nesidrasko.
Labai smalsios katės, protingos ir meilios. Lengvai užmezga pažintis su kiekvienu nepažįstamuoju. Mėgsta žaisti, laipioti.
Kornreksus galima išmokyti atnešti numestus daiktus, pripratinti prie pavadėlio. Visgi šios katės mielai sėdi namuose ir į lauką nesiveržia.

Fizinės savybės

Tai maža arba vidutinio didumo, raumeningo kūno ir smulkių kaulų katė. Kojos ilgos, letenėlės mažos ir ovalios. Nugara šiek tiek išsirietusi į viršų. Uodega ilga ir plona, galas šiek tiek smailus.
Galva ovali, ilgis didesnis už plotį. Iš profilio nosis ir smakras sudaro tiesią liniją. Kornreskso nosis ilga: amerikietiškasis kornreksas turi šiek tiek išgaubtą nosį, europietiškojo – nosis tiesi. Ausys didelės, aukštai ant viršugalvio. Akys elipsės formos.
Plaukas trumpas, minkštas ir plonas. Kailis tankiai, tolygiai garbanotas, panašus į skalbimo lentą. Visiškai neturi dengiamųjų plaukų. Ūsai ir antakiai garbanoti.
Kornreksai gali būti įvairių spalvų. Dažniausiai pasitaiko juodos, melsvos su baltais lopais, dryžos bei vėžlio kiauto piešinio. Pasitaiko ir baltų kornreksų. Akys žalios arba geltonos, priklausomai nuo kailio spalvos.
Teisininkas generalistas

Teisininkas generalistas (bendrojo profilio teisininkas; vok. Volljurist, voll - 'pilnas', Jurist - 'teisininkas'; „visas“, pilnateisis teisininkas) - teisininkas Vokietijoje, pripažintas tinkamu eiti teisėjo pareigas (t. y. turintis vad. Befähigung zum Richteramt). Tokiu tampama išlaikius antrąjį valstybinį teisės egzaminą, laikomą po teisės referendariato - parengiamosios teisės praktikos, kurią pradėti leidžiama išlaikius vad. pirmąjį valstybinį teisės egzaminą („erstes juristiches Staatsexamen“). Išlaikęs II valst. egzaminą, teisininkas yra vadinamasis teisės asesorius (vok. Rechtsassessor, lot. Assessor juris, Assessor iuris).

Unifikuotasis teisininkas

Vokietijoje rengiant teisininkus laikomasi vieningųjų teisės studijų bei unifikuotos teisinės kvalifikacijos koncepcijos (kai visoje šalyje yra rengiamas vad. Einheitsjurist, „unifikuotasis teisininkas“). Vieningos studijos apima sritis kaip civilinė teisė, baudžiamoji teisė ir viešoji teisė (iš esmės konstitucinė teisė ir administracinė teisė). Tokio rengimo motyvai - siekis užtikrinti lengvą pereinamumą iš vienos teisės srities į kitą, nuo vienos teisinės profesijos prie kitos (advokatūroje, notariate, prokuratūroje, teismuose ir viešajame administravime, valdyme), sukurti prielaidas, kad skirtingų sektorių teisininkai lengvai rastų bendrą kalba (galėtų susikalbėti tame pačiame lygyje, vok. „auf Augenhöhe“). Pasak Axel C. Filges, toks teisininkų rengimo modelis laikytinas esminiu Vokietijos teisininkų rengimo kokybės ženklu

Teisinė kvalifikacija eiti teisėjo pareigas

Teisinė kvalifikacija eiti teisėjo pareigas (Befähigung zum Richteramt) yra būtina norint užsiimti tam tikrų teisinių profesijų praktika - tokių kaip advokatas, prokuroras, teisėjas ir notaras. Išimtis - valstybinis (apygardos) notaras (Bezirksnotar) Viurtemberge. Pagal Vokietijos teisėjų įstatymo (Deutsches Richtergesetz, DRiG) 5 straipsnio 1 dalį tokia kvalifikacija įgyjama baigus universitetines teisės studijas (Vokietijoje – ne mažiau kaip 2 metai) ir išlaikius pirmąjį valstybinį teisės egzaminą bei – atlikus teisės praktiką (Rechtsreferendariat), o po jos - išlaikius antrąjį valstybinį teisės egzaminą. Pagal DRiG 7 § teisinė kvalifikacija eiti teisėjo pareigas pripažįstama visiems ordinariniams profesoriams.
Atitinkama teisėjo kvalifikacijai lygiaverti kvalifikacija reikalinga ir kitose srityse, pvz., diplomatinėje tarnyboje, tiksliau - konsulinėje (t. y. vykdant konsulines teisines funkcijas, pvz., atliekant notarinius veiksmus).
Lost Junction

Turinys

Džimio mašina sugedo netoli miestelio pavadinimu „Lost Junction“ ir jo pavežėti sustojo simpatiška mergina Misė Lofton. Kadangi vietiniame servise jam buvo pasakyta, kad gedimui pašalinti reikės kelių dienų, Misė pasisiūlo laikinai pas ją apsistoti. Po kurio laiko mergina pasiūlo Džimiui kartu vykti į Naująjį Orleaną ir šis sutinka, tačiau netrukus paaiškėja, kad jis ką tik įsipainiojo į keistą istoriją, nes Misės automobilio bagažinėje jau keletą dienų guli jos vyro kūnas, tačiau ji tvirtina neprisidėjusi prie jo mirties...
615-asis korpusinis artilerijos pulkas (TSRS)

Istorija

Pulkas suformuotas 1940 m. rugsėjį Pabaltijo ypatingojoje karinėje apygardoje iš Lietuvos kariuomenės artilerijos dalinių. Buvo 29-asis teritorinio šaulių korpuso korpusinis artilerijos dalinys. Pulko kariai nešiojo ankstesniąją Lietuvos kariuomenės uniformą su Raudonosios Armijos skiriamaisiais ženklais.
Prieš Vokietijai užpuolant TSRS 615-asis pulkas buvo dislokuotas vasaros stovykloje į pietvakarius nuo Alytaus. Prasidėjus karui pulkas nuo 1941 m. birželio 22 d. iki 1941 m. spalio 10 d. buvo veikiančiojoje armijoje.
Nuo 1941 m. birželio 22 d. pulkas traukėsi į rytus per Vilnių. Einant per miestą pulkas buvo užpultas lietuvių sukilėlių, dėl ko prarado iki 200 karių ir praktiškai visą techniką – 31 pabūklą ir 32 traktorius. Taip pulkas prarado kovinę gebą.
Kelios pulko pabūklų įgulos prisijungė prie 5-ojo artilerijos pulko. Kiti pulko likučiai be technikos 1941 m. spalio 10 d. pasiekė Nevelį.
1941 m. spalio 10 d. pulkas buvo išformuotas.
Pato problema

Pato problema - problema, kai uždavinio sprendėjas (suvokimas pagal dirbtinio intelekto terminologiją) nežino, kur eiti toliau, nes visi galimi žingniai yra vienodai blogi.
Mantas Puskunigis

Biografija

2009 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, inžinierius.
Griškabūdžio ŽŪB mechanikas-inžinierius.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Šakių rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.
Beira

Istorija

Kolonijinio laikotarpio metu miestas pasižymėjo didesne baltųjų populiacija.
Beira buvo Nacionalinio pasipriešinimo judėjimo centras pilietinio karo metu, kuris truko iki 1994 m.
2000 miestas kartu su Maputu ir pietine Mozambiko dalimi buvo užtvindytas.

Kita

Miesto įžymybės – katedra, švyturys ir Makuti paplūdimys. Oro uostas ir geležinkelis į Hararę.
XXI amžius (laikraštis)

XXI amžus – Lietuvos katalikų laikraštis, einantis nuo 1990 m. rugsėjo 6 d. Kaune, Papilio g. 5.

Istorija

Atnaujinto leidinio steigėjai Mindaugas Julius Bloznelis, Petras Plumpa, Arimantas Raškinis. Eina du kartus per savaitę. Iki 1992 m. Nr. 28 buvo savaitraštis. Leidžia Lietuvių katalikų mokslo akademijos personalinė įmonė „XXI amžius“. Tiražas: 1990 m. – 18 300 egz., 1994 m. – 7300 egz., 1997 m. – 3100 egz.
Iki 1992 m. vidurio buvo leidžiamas priedas vaikams „Kregždutė“, tapęs savaitraščiu vaikams.
Rašo mokslo, istorijos, filosofijos, religijos temomis, informuoja apie įvykius Lietuvoje ir pasaulyje, aptaria tautos dvasinio atsinaujinimo klausimus, jaunimo gyvenimo aktualijas, atspindi katalikiškų ir kitų organizacijų veiklą.