google/wiki40b huggingface dataset:
Šiaulių Juliaus Janonio gimnazija

Mokiniai

Iš mokinių skaičiaus galima spręsti, kad Šiauliuose gimnazijos reikėjo – kasmet jų daugėjo. 1860 m. jau mokėsi 446 mokiniai. Daugiausia mokinių buvo 1861 m. – 571. Nuo tų metų mokinių skaičius ėmė mažėti. Tam turėjo reikšmės 1863 m. sukilimas. Daug mokinių dalyvavo sukilime, todėl 1863 m. liko tik 202 mokiniai. Mokinių padaugėjo nuo 1871 m., kai mokėsi apie 300–400 mokinių.
1868 m. sugriežtintos priėmimo sąlygos – imta daugiau žiūrėti stojančiųjų amžiaus. 1861 m. kovo mėnesį Pedagogų taryba svarstė priimamų mokinių amžiaus klausimą. Pasitaikydavo, kad I klasėje būdavo mokinių 18 ir net 20 metų amžiaus, o IV klasėje net 27–29 metų. Su tokiais vyrais labai sunku buvo susitvarkyti, todėl ir kreiptasi į Švietimo ministeriją apriboti stojančių amžių.
Dauguma mokinių sudarė dvarininkų ir valdininkų vaikai – apie 64 %. Valstiečių vaikų mokėsi apie 21 %, miestiečių vaikų – 13 %. 2 % sudarė dvasininkų ir kitokių visuomeninių grupių vaikai. Atidarius gimnaziją, valstiečių vaikų buvo apie 7 %, o 1863 m. jų buvo jau 36 %. Panaikinus baudžiavą, valstiečių vaikams susidarė sąlygos mokytis. 1887 m. Švietimo ministerija nurodė valstiečių vaikų priėmimą mažinti.
Gimnazijoje gausėjo pravoslavų tikėjimo vaikų (nuo 1 % iki 23 %). Katalikų tikėjimo visą laiką mokėsi daugiausia (apie 30 %). Liuteronių tikėjimo mokinių buvo apie 3–4 %, žydų (pirmą dešimtmetį) – 2 %, vėliau – iki 19 %.
1863 m. gimnaziją baigė 5 mokiniai, 1864 m. – 6, 1865 m. – 4, 1866 m. – 2. Vėliau baigusiųjų buvo daugiau.
Algirdas Musneckis (1936)

Biografija

1954 m. baigė Šiaulių J.Janonio vidurinę mokyklą. 1960 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą.
1960-1967 m. Šiaulių mokyklos-internato Nr.1 (dabar Šiaulių sanatorinė mokykla) mokytojas, auklėtojas. Vadovavo fotobūreliui. Nuo 1966 m. miesto fotoklubo narys, vėliau sekretorius. Tuo metu surengė pirmąją kolektyvinę fotografijų parodą. Nuo 1967 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) fotolaboratorijos vedėjas, laikraščių „Pedagogas“, „Šiaulių universitetas“ fotokorespondentas.

Kūryba

1970 m. Kelmėje surengė pirmąją personalinę fotografijų parodą. 1972 m. išrinktas Lietuvos fotografijos meno draugijos Šiaulių skyriaus pirmininku. Nuo 1972 m. dalyvavo mieste organizuojamų spalvotųjų skaidrių konkursuose, kino mėgėjų veikloje, daugelio parodų ir konkursų diplomantas ir prizininkas. Leidinių ir katalogų apie fotografiją sudarytojas ir autorius, parodų kuratorius.
Jean-Léon Gérôme

Biografija

Žanas Leonas Žeromas gimė 1824 m. gegužės 11 d. Vezulyje, Rytų Prancūzijoje. Jo tėvas buvo auksakalys. 1840 m. Ž. L. Žeromas persikėlė į Paryžių, kur mokėsi pas tapytoją Polį Delarošą, kuris perteikė mokiniui realistiško ir linijinio vaizdavimo, romantinio stiliaus bruožus. 1843 m. Ž. L. Žeromas kartu su P. Delarošu kartu keliavo į Italiją. Po metų dėl ligos grįžo į Paryžių ir pradėjo mokytis pas Šarlį Glerą, kuris propagavo klasicistinį, Sen. Graikijos kultūros atgaivinimo stilių. 1847 m. sukurtas paveikslas „Gaidžių kautynės“ iliustruoja Ž. L. Žeromo prisišliejimą prie neo-graikiškos krypties menininkų tuo metu. Ž. L. Žeromas pagarsėjo turtingų spalvų mitologiniais paveikslais, kuriuose naudojo orientalistinius motyvus. Be P. Delarošo, kitu Ž. L. Žeromui įtaka padariusiu dailininku buvo Engras.
Ž. L. Žeromas susilaukė didelės sėkmės Paryžiaus salone, laimėjo medalių, jį gyrė kritikai, tarp jų − įtakingiausias kritikas tuo metu Teofilis Gotjė. Jis gaudavo užsakymų istorinėmis temomis. Paveikslas „Augusto amžius“, kurį 1852 m. užsakė grafas Alfredas Emiljenas, yra tipiškas tokios tapybos pavyzdys. Jame vaizduojamas imperatorius Augustas su Romos imperijos veikėjų figūromis, o pirmame plane − Kristaus gimimas, simbolizuojantis krikščionybės atėjimą ir vėlesnį įsigalėjimą Romos imperijoje. Ž. L. Žeromas daug keliavo, studijavo kitų kraštų žmones ir kultūrą, 1854 m. pabuvojo Turkijoje, 1856 m. − Egipte. Tai jam leido įtraukti į paveikslus egzotiškų motyvų, kas buvo populiaru romantizmo epochoje. Didelių matmenų Ž. L. Žeromo sienų tapyba buvo pademonstruota 1855 m. Pasaulinėje parodoje Paryžiuje. Tapytoją domino vergovės ir moters išnaudojimo temos. Tai iliustruoja paveikslai „Haremas pirtyje“ (1876), „Vergių turgus“ (1884). Juose ypač tiksliai ir detaliai vaizduojamas baltas moters kūnas ir orientalistinės aplinkos detalės.
Gyvenimo metu Ž. L. Žeromas buvo vienu labiausiai pripažintų to meto Europos tapytojų, jis buvo apdovanotas Prancūzijos Garbės legiono ordinu, išrinktas į Prancūzijos institutą, tapo Britanijos meno akademijos nariu. Paskutinį amžiaus ketvirtį dėstė Paryžiaus akademijos mokykloje. 1878 m. jis sukūrė pirmąją skulptūrą „Gladiatoriai“ ir nuo 1890 m. daugiausiai dirbo su polichromine skulptūra. Nemenką jo palikimo dalį, be istorinių paveikslų, sudaro portretai ir animalistinių motyvų kūriniai. Žanas Leonas Žeromas mirė 1904 m. sausio 10 d. Paryžiuje. Dailininkas žinomas pasipriešinimu tuometinėms naujovėms dailėje (impresionizmui ir kitiems judėjimams). Ž. L. Žeromas dėl savo akademistinės dailės didesniąją XX a. dalį buvo primirštas.
Topografija

Topografija (gr. topos – vieta, vietovė + graphο – rašau) – geodezijos šaka, taikomasis mokslas, kuriantis Žemės paviršiaus matavimo būdus, jo vaizdavimo topografiniuose žemėlapiuose arba planuose (plokštumoje) metodus. Papildomai naudojami antžeminiai metodai (menzulinė ir fototeodolitinė nuotraukos).

Istorija

Pirmąjį topografinį Bavarijos žemėlapį masteliu 1:45000 sudarė Filipas Apianas XVI a. viduryje.
Lietuvoje topografiniai darbai pradėti XVI a. per Valakų reformą. 1795–1800 m. parengtas 1:33300 mastelio Suvalkijos žemėlapis. Vadovaujant K. Teneriui, 1816–1820 m. padaryta Lietuvos 1:21000 mastelio topografinė nuotrauka. Topografiniai darbai suaktyvėjo 1924 m., įstojus Lietuvai į Baltijos geodezinę komisiją; jiems vadovavo J. Kriščiūnas ir M. Ratautas. Iki 1940 m. sudaryti 1:100000 ir 1:25000 mastelio Lietuvos žemėlapiai.
Gelgaudiškis

Aplinkinės gyvenvietės

Skirsnemunė 5 km
Branduoliškiai 5 km
Jurbarkas 14 km
Voniškiai 7 km
ŠAKIAI 15 km
Bizieriai 14 km

Pavadinimo kilmė

XV a. pradžioje Jurgis Gedgaudas dabartinio miesto apylinkėse buvo pasistatęs pilį ir įkūręs Skirsnemunės dvarą. XV a. pabaigoje čia buvo Gedgaudų palivarkas ir vadinosi Gedigaudiškiu (pirmąkart tokiu vardu minimas 1504 m.), kuris XVI a. pabaigoje tapo lengviau ištariamu Gelgaudiškiu (minimas nuo 1599 m.).
Trasa Albert Park

Istorija

Trasa, kaip ir Monako trasa yra laikinas statinys. Ji sudaroma iš Albert parke esančių takų ir keliukų. Pirmosios lenktynės buvo organizuotos šeštame dešimtmetyje, bet nebuvo įtrauktos į F1 Grand Prix sąrašą. Nuo 1985 m. rengiamos Australijos Grand Prix Adelaide trasoje. Pasibaigus FIA kontraktui su šia trasa, 1996 m. Grand Prix persikėlė į Melburną. Šioje trasoje dažniausiai atidaromas Formulės 1 sezonas.

Charakteristikos

Trasa yra greita, nereikalaujanti ypatingos aerodinamikos įrangos. Kaip ir kiekvienoje ne stacionarioje trasoje, kelio danga yra gana dulkėta ir nešvari. Vykstant lenktynių savaitgaliui, danga nuo važiuojančių bolidų švarėja ir kas kart gerėja ratų sukibimas su trasa. Vieno rato apvažiavimo laikas labai priklauso nuo bolido svorio. Paskaičiuota, kad su 10 kg papildomo svorio, lenktynininkas gali prarasti iki 0.4 s viename rate. Lenktynėms reikalingas patikimas variklis, nes jo darbas apkraunamas apie 60 % trasos vieno rato ilgio. Paprastai lenktyniu metu naudojama dviejų sustojimų strategiją.

Adresas

Albert Park

220 Albert Road

South Melbourne

Australia
Kovo 14

Vardadieniai

Darmantas – Darmantė – Karigailė – Lygimantas – Lygimantė – Matilda
Rudeninė snaudalė

Ekologija

Auga pievose, ganyklose, dirvonuose, pūdymuose, pamiškėse, miško aikštelėse, krūmuose, pakelėse, pasitaiko pasėliuose. Ganyklose rudeninė snaudalė laikoma nebloga pašarine žole, pievose ir pasėliuose yra piktžolė.

Biologija

Tai daugiametis, 15-20 cm aukščio žolinis augalas. Turi trumpą šakniastiebį. Stiebas kylantis arba status, dažniausiai šakotas, plikas, belapis arba su mažais lapeliais. lapai prie stiebo pamato skroteliniai, siaurai lancetiški, plunksniškai skiautėti arba dantyti, retai beveik lygiakraščiai, pliki, susiaurėję į sparnuotus lapkočius.
Žydi liepos-spalio mėnesiais. Graižai vidutinio didumo, iki 2 cm skersmens, ant ilgų žiedynkočių. Graižkočiai į viršų storėjantys, su keletu žvynlapių. Skraistė voratinkliškai plaukuota. Visi žiedai graiže liežuviški, geltoni, jū viršūnė penkiadantė, apatinė dalis rausvai dryžuota. kuokeliai penki. Vaisiai – lukštavaisis. Lukštavaisis mažas, 3-5 mm ilgio, rudas, su skersinėmis raukšlėmis. Skristukas iš 2 eilių plunksniškų šerelių, prie lukštavaisių stipriai prisitvirtinęs. Vaisius bręsta rugpjūčio-lapkričio mėnesiais. Sėklos rudos, blizgančios, gali gana toli nuskristi.
Levas Šestovas

Levas Izaakovičius Šestovas (rus. Лев Исаакович Шестов, tikroji pavardė: Švarcmanas, rus. Шварцман, 1866 m. vasario 12 d. [pagal J.K.: sausio 31 d.] Kijeve – 1938 m. lapkričio 19 d. Paryžiuje) – religinio egzistencializmo atstovas.

Biografija

Gimė 1866 m. vasario 12 d. Kijeve, turtingo žydų fabrikanto šeimoje. 1884 m. įstojo į Maskvos universiteto fizikos – matematikos fakultetą, vėliau perėjo į teisės fakultetą. 1919 emigravo iš Rusijos. Mirė 1938 m. lapkričio 19 d. Paryžiuje.

L. Šestovo egzistencializmas

Egzistencializmas prasideda nuo tragedijos, nes „nepažinus nieko bendro su pažiniu turėti negali“. Jis siūlo pamiršti tą pasaulį, kurį jam primetė mokslas, racionalistinis mąstymas ir „sveikas protas“. Ateitis visiškai nenusakoma. O akimirkos tiesa gali turėti šiokią tokią vertę, bet tik tada, jei pripažįstama, jei ji negali būti kam nors privaloma. Buvo neigiamas istorijos moksliškumas – ji tėra tik „paprastas pasakojimas“. Santykis su praeitimi visada tik asmeninio pobūdžio.
Leliūnai

Aplinkinės gyvenvietės

Rubikiai – 13 km 
 Mačionys – 5 km
UTENA – 15 km 
 ANTALGĖ – 6 km
Skiemonys – 13 km
Pakalniai – 8 km

Pavadinimo kilmė

Liaudies etimologija byloja, kad miestelio pavadinimas kilęs nuo žodžio „liūnas“ – esą tame liūne nuskendusi prancūziškai kalbėjusi dvaro ponia (prancūzų kalboje prieš vyriškosios giminės daiktavardžius pridedamas artikelis le, t. y. gavosi le liūnas).
Armeniškių pagrindinė mokykla

Istorija

2009 m. Jurbarko savivaldybės tarybos sprendimu mokykla likviduota.
Parodymai

Parodymų patikrinimas vietoje

Siekiant patikrinti ar patikslinti liudytojo, nukentėjusiojo ar įtariamojo parodymus dėl įvykio vietos arba situacijos, įvykio dalyvių veiksmų ar kitų aplinkybių, turinčių reikšmės nusikalstamai veiklai ištirti, galima atvykti su asmeniu, kurio parodymai tikrinami ar tikslinami, į šio asmens nurodytą vietą ir sugretinti parodymus su aplinkybėmis vietoje (LR BPK 196 str. 1 d.).
Asmuo, kurio parodymai tikrinami ar tikslinami, savarankiškai parodo vietą, apie kurią davė parodymus, paaiškina savo ankstesnius parodymus akivaizdžiai juos susiedamas su aplinkybėmis vietoje ir atsako į užduodamus klausimus. Parodymų tikrinimo vietoje metu turi būti laikomasi šiame Kodekse numatytų bendrųjų liudytojo ir įtariamojo apklausos taisyklių.
Pagal apklausiamo asmens parodymus gali būti atkuriama įvykio situacija ir šis asmuo gali pademonstruoti parodymuose minimus veiksmus.
Jeigu tikrinant parodymus vietoje randama kokių nors objektų, galinčių turėti reikšmės nusikalstamai veikai ištirti, jie turi būti paimami ir šis faktas nurodomas parodymų patikrinimo vietoje protokole.
Verdingas

Istorija

Maždaug prieš 8000 metų ties Verdingu buvo seniausia Britanijoje titnago kasykla. Bronzos amžiuje įrengtas piliakalnis. Gyvenvietė rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1086 m. kaip Weoroingas (iš sen. angl. k. „vertingi, vertingieji, kilnieji“). Iki XVIII a. tai buvo mažas žvejų kaimas, bet vėliau tapo didikų, rašytojų pamėgta poilsiaviete.
Antanas Grigutis

Biografija

Gimė ūkininkų šeimoje, mokėsi Klevų pradinėje mokykloje. Iki 1940 m. tar­na­vo pas vie­ti­nius ūki­nin­kus, vo­kie­čių oku­pan­tų bu­vo iš­vež­tas dar­bams į Vo­kie­ti­ją. 1941 m. pavasarį kartu su tėvu (motina mirė 1933 m.) repatrijavo į Lietuvą, apsigyveno Šunskų kaime (Marijampolės apskritis). Tų pačių metų rugsėjo mėnesį, neatsargiai elgdamasis su rasta granata, sunkiai susižeidė ir prarado regėjimą.
1944 m. rudenį pradėjo mokytis Kauno aklųjų mokykloje-internate, vėliau tęsė mokslus Leningrade, kur 1952 m. baigė suaugusių aklųjų vidurinę mokyklą. 1953–1955 m. Lietuvos aklųjų draugijos (LAD) Kauno gamybinio mokymo kombinato direktorius. 1955–1962 m. LAD centro valdybos pirmininkas. 1962–1965 m. LAD Vilniaus gamybinio mokymo kombinato direktorius. 1967–1973 m. eksperimentinės įmonės skyriaus viršininkas. Nuo 1973 m. LAD centro valdybos darbingumo atkūrimo ir įdarbinimo skyriaus viršininkas. 
1974 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Defektologijos fakultetą, įgijo pagalbinės mokyklos mokytojo ir logopedo specialybes. 1979 m. Maskvoje, SSRS defektologijos mokslinio tyrimo institute, apgynė disertaciją „Sutrikusios regos asmenų profesinės darbinės veiklos išplėtojimas materialinės gamybos sferoje“. 1983 m. LTSR nusipelnęs socialinio aprūpinimo darbuotojas. Prieš išeidamas į pensiją 1987–1998 m. vadovavo Lietuvos aklųjų istorijos muziejui. 1993 m. jam suteiktas socialinių mokslų daktaro laipsnis.
FC Žemčužyna Odesa

Istorija

Klubas įkurtas 2013 m. Žaidė mėgėjų lygoje kelis sezonus, o vėliau tapo profesionaliu klubu. 
Tapo 2016/2017 m. Antros lygos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.
Debiutavo 2017/2018 m. Pirmoje lygoje.
Naujasodis

Istorija

1853 m. dvaro rūmus pastatė dvarininkas Tadas Pac-Pomarneckis. Kaimas įsikūrė išdalijus dvaro žemę. 1959–1990 m. buvo tarybinio ūkio technikumo centrinė gyvenvietė.
Vyriausybės nutarimu 2017 m. kaimas prijungtas prie Alantos miestelio.
Mehedincio apskritis

Geografija

Šiaurės vakaruose įsiterpia Pietų Karpatų dalis – Mehedincio kalnai. Vakaruose paviršius pereina į plynaukštę, rytuose – į Valakijos žemumą. Pietiniu pakraščiu teka Dunojus, o link jo – Žiu (su intaku Motru) ir Černa (ji žymi Oltenijos–Banato ribą).
Alkobasa

Paveldas

Žymiausias miesto objektas – ankstyvosios gotikos Švč. Mergelės Marijos vienuolynas, įtrauktas į pasaulio paveldo sąrašą. Vienuolynas įkurtas 1152 m. Jo bažnyčioje yra karaliaus Pedro I ir jo žmonos sarkofagai. Netoliese yra taip pat į UNESCO sąrašą įtrauktas Bataljos vienuolynas.

Istorija

Alkobasa išgarsėjo pradėjus statyti didžiausią Portugalijoje vienuolyną ir bažnyčią. Čia įsikūrė cisterciečių ordinas. 1385 m. netoliese įvyko Alžubarotos mūšis, kuriame Portugalija sustabdė jungtinės Kastilijos, Aragono ir Prancūzijos kariuomenės antpuolį.
Ramunė Navickienė

Ramunė Navickienė (g. 1958 m. balandžio 16 d. Telšiuose) – teisininkė, Valstybinės medicininio audito inspekcijos direktorė.

Biografija

1965–1976 m. baigė Elektrėnų vidurinę mokyklą, 1976-1983 m. – VU Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1986–1997 m. įvairių institucijų teisininkė, 1997–2003 m. LR sveikatos apsaugos ministerijos Teisės skyriaus vedėja, 1998–2002 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Socialinės medicinos centro, 2002–2005 m. VU Medicinos fakulteto Visuomenės sveikatos instituto asistentė, nuo 2006 m. Kauno medicinos universiteto Socialinės medicinos instituto lektorė.
Nuo 2003 m. Valstybinės medicininio audito inspekcijos prie Sveikatos apsaugos ministerijos direktorė.
Nuo 1998 m. Sveikatos apsaugos vadybos draugijos (LSAVD) narė.
Ištekėjusi. Vyras Arvydas Navickas, ekonomistas. Sūnūs Karolis ir Mantas.
Baikalskas

Istorija

Baikalskas įkurtas 1961 m., pradėjus celiuliozės fabriko statybą. 1966 m. suteiktas miesto statusas.
Ingrida Gelminauskienė

Ingrida Gelminauskienė (g. 1969 m. gruodžio 27 d. Šiauliuose) – vadybininkė.

Biografija

1977–1988 m. mokėsi Šiaulių 5-ojoje vidurinėje mokykloje. 1988–1992 m. studijavo Valstybinėje teatro ir muzikos akademijoje, 1997–1999 m. Tarptautinio verslo mokykloje prie VU Ekonomikos fakulteto (VU TVM).
1988–1993 m. Akademinio dramos teatro aktorė, 1993–1998 m. UAB „R. R. W. Medical trade” vedėja, Kosmetikos padalinio vadovė, 1998–1999 m. UAB „Nordija“ importo vadybininkė, 2000–2005 m. UAB „Oriflame kosmetika“ generalinė direktorė, nuo 2005 m. vidurio UAB „BCH Retail“ (didžiausios Baltijos šalyse veikiančios įmonių grupės „Baltic Cosmetic Holding Retail”, kuriai priklauso ir 14 m. Lietuvoje veikiantis plačiausias kosmetikos bei parfumerijos parduotuvių tinklas "Sarma“) generalinė direktorė Baltijos šalims, SIA „Douglas Baltic" valdybos pirmininkė.
Vyras Simonas (g. 1968 m.), nekilnojamojo turto vadybininkas.
Kristina Kacevičiūtė

Apdovanojimai

2007 m. Kūno kultūros ir sporto departamento medaliu " Už sporto pergales "
Povilas Čechavičius

Biografija

1881 m. baigė Sankt Peterburgo susisiekimo institutą. 1908 m. inžinerijos daktaras.
1882–1913 m. dirbo Rusijoje įvairiose hidrotechninėse statybose – Polesės sausinimo, uosto statybos Dunojaus deltoje hidrografinių darbų, Odesos uosto plėtimo ir kt. 1902–1915 m. Kijevo politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1910 m. profesorius. 1913–1920 m. dirbo olandų bendrovėje „Akkerman et Van Haren“, vadovavo Revelio (dab. Talinas), Helsinkio, Sankt Peterburgo ir kt. uostų plėtimui ir tvarkymui. 1920–1922 m. dirbo Belgijoje. 1922 m. grįžęs į Lietuvą dėstė Lietuvos universitete (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas), nuo 1923 m. Hidrotechnikos katedros vedėjas, nuo 1930 m. profesorius.
Luapulos provincija

Geografija

Provincijos teritorija driekiasi Didysis riftinis slėnis. Telkšo Mveru, Bangveulu ežerai, Kongo DR pasieniu teka Luapulos upė. Yra Lusengos nacionalinis parkas.
Svarbiausi miestai: Mansa, Nčelengė, Samfija, Kavambva.
Aštriosios Kirsnos dvaras

Istorija

Dvaro pradžia – 1536 m., kai raistas prie Kirsnos upelio, vadinamas Aštra, duotas valdyti Bogdanui Bielkai, iš kurio dvaras perėjo Benešui Mlinskiui. 1592 m. dvaras dovanojamas Kijevo kaštelionui ir Liubeco seniūnui Povilui Sapiegai, kuris dėl lėšų trūkumo dvarą pardavė Romanui Praževskiui.
Apylinkėse susiformavo trys dvarai: Bulakavas, Novaradziškės ir Aštrioji Kirsna. Pastarasis 1755 m. atiteko Včicesiūnų seniūnui ir Kauno pavieto teismo paseniūniui Juozapui Tadui Karengai, kuriam perėmus valdymą sudarytas ir išliko dvaro inventorius.
XIX a. viduryje dvaras tapo Gavronskių giminės nuosavybe, 1910 m. – Krinskio, o 1912 m. – varžytinėse įsigytas Balinskio. Žemės reformos metu (1922 m.) dvaras išparceliuotas, savininkui palikta 150 ha žemės.
1927 m. P. Kriaučiūno už 20000 litų įsigytame dvare įsteigta žemesnioji žemės ūkio mokykla, o 1945 m. įsikūrė Aštriosios Kirsnos tarybinio ūkio administracija.
1997 m. Aštriosios Kirsnos dvaras įrašytas į Kultūros vertybių registrą.
2001 m. dvarą įsigijo Naglis Narauskas.
Romualdas Vytautas Kaminskas

Biografija

1956 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1956–1959 m. dirbo Specialiosiose mokslinėse restauracinėse gamybinėse dirbtuvėse Kaune konservuojant Kauno pilį, 1959–1967 m. šių dirbtuvių Vilniaus sektoriaus vadovas, 1967–1968 m. vyr. architektas, 1968–1969 m. direktorius. 1969–1975 m. Paminklų restauravimo valdybos viršininkas, 1975–1983 m. Paminklų restauravimo tresto valdytojas. 1982–1990 m. Paminklų konservavimo instituto (nuo 1987 m. Paminklų restauravimo projektavimo institutas) direktoriaus pavaduotojas. 1970–1993 m. tęstinio leidinio „Architektūros paminklai“ atsakingasis redaktorius.  Palaidotas Sudervės kapinėse.
Vilniaus Vytės Nemunėlio pradinė mokykla

Istorija

Vilniaus Vytės Nemunėlio pradinė mokykla įkurta 2002 m. balandžio 10 d. Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazijos pagrindu buvusiose „Gluosnės“ lopšelio-darželio patalpose. 2017 m. ji perkelta į buvusios Vilniaus Senamiesčio vidurinės mokyklos patalpas.
ISO 3166-1 alfa-2

ISO 3166-1 alpha-2 – kiekvienai valstybei skirti dviejų raidžių kodai, apibrėžti ISO 3166-1.
Stirninės antilopės

Aprašymas

Stirninė antilopė yra vidutinio dydžio antilopė. Sveria 19-30 kg. Turi ilgą kaklą ir siauras ausis. Patinai turi tiesius aštrius ragus, kurie yra žieduoti apačioje, jų ilgis apie 15-25 cm. Kailis trumpas ir tankus, turintis pilkos spalvos atspalvių.

Paplitimas

Gyvena Pietų Afrikoje – Svazilande, Lesote ir Zimbabvėje. Aptinkami kalnų arba kalvų saugomose teritorijose. Jų buveinė – žolinė savana.
Kortajo kultūra

Kortajo kultūra (pranc. Civilisation de Cortaillod) – neolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal radinius prie Kortajo miestelio Nešatelio ežero vakariniame krante (Šveicarija).

Arealas

Kortajo kultūra 3800–2500 m. pr. m. e. buvo paplitusi dabartinėje Šiaurės vakarų Šveicarijoje ir rytų Prancūzijoje. Ji susiklostė iš Šasė kultūros ir vietinių kultūrų.

Kultūra

Kortajo kultūrai būdingi tamsios spalvos poliruoti, dažniausiai neornamentuoti, siek tiek profiliuoti apskritadugniai indai ir elnio rago dirbiniai, puošti geometriniai ornamentais. Šveicarijos teritorijoje gyvenvietės daugiausia kurtos ežerų pakrantėse, žmonės gyveno ant polių statytuose stulpiniuose stačiakampiuose būstuose; rasta gyvenviečių, aptvertų daugiau, kaip 2 m aukščio medinėmis tvoromis. Prancūzijos teritorijoje gyventa urvuose arba atvirose gyvenvietėse.
Kortajo kultūros žmonės vertėsi medžiokle ir žvejyba, augino javus, laikė naminius gyvulius, veisė sodus – dažniausiai sodino obelis. Naudojo daugiausia titnaginius ir raginius medinius įrankius; rasta titnaginių gremžtukų, grandukų, strėlių antgalių, raginių žeberklų ir iečių antgalių, medinis samtis. Ankstyvesnio laikotarpio keramikai būdinga plonasieniai indai, vėlyvesniu – puošni inkrustacija. Kortajo kultūros veikiama susiklostė Lagocos kultūra.
Revolveris (filmas)

Turinys

Kalėjimo viršininko pavaduotojo Vito Kiprianio žmona Ana pagrobiama, o mainais nusikaltėliai pareikalauja paleisti nedidelį plėšiką Milo Ruizą. Jis suorganizuoja pabėgimą, tačiau pats jį sulaiko ir nugabena į savo namus, norėdamas turėti garantą bei išsiaiškinti, kas visą tai organizuoja ir kam jiems reikalingas kalinys. Ruizas, kuris pats yra prancūzas ir kurio draugas buvo ankstesnio nusikaltimo metu, sugeba išsilaisvinti, tačiau neįstengia nužudyti policininko ir dabar abu tampa bendrininkais, mat Ruizas nežino nei kas jį nori išlaisvinti, nei kur Kiprianio žmona. Sužinoję, kad žmona išvežta į Paryžių, jie padirbtais dokumentais pereina sieną ir toliau mėgina išsiaiškinti painiavą. Aiškėja, kad nusikaltėliai, pagrobę Aną, nori nužudyti Ruizą, mat šis vienintelis žino kur palaidotas jo buvęs bendrininkas, kurio kūną kitas jo draugas, muzikantas El Nino atpažino kaip stambaus finansininko žudiką. Kiprianiui pasiūlomas sandėris pačiam nužudyti Ruizą, kad būtų paleista žmona. Jis kreipiasi į policiją, tačiau nesulaukia deramos pagalbos ir galiausiai įvykdo nusikaltėlių planą, kad atgautų žmoną...
Aurora (lėktuvas)

Aurora – dvidešimtojo a. pabaigos ganduose minimas ypač slaptas žvalgybinis JAV lėktuvas, tariamai pakeitęs SR-71 Blackbird. JAV vyriausybė nuolat neigia jo egzistavimą, ir kadangi nėra jokių patikimų įrodymų, kad jis egzistavo, Aurora laikoma šiuolaikiniu mitu. Buvusio Skunk Works (Lockheed Martin tyrimų ir kūrimo padalinys) vadovo Ben Rich teigimu, „Aurora“ buvo Pentagono sugalvotas pavadinimas B-2 bombonešio kūrimo konkursui, nutekėjęs spaudai. 1990 m. kovo mėn. „Aviation Week & Space Technology“ žurnalas paskelbė naujienas, kad 1985 m. JAV biudžete buvo išskirti 455 mln. JAV dolerių slaptam orlaivių projektui „Aurora“. Pasak to straipsnio, terminas „Aurora“ reiškė grupę orlaivių o ne konkretų lėktuvą. Manoma, kad nuo šio straipsnio prasidėjo „Auroros“ legenda. Dešimto dešimtmečio vidury terminas "aurora" jau buvo dažnai minimas tabloiduose bandant paaiškinti įvairių neatpažintų skraidančių objektų regėjimus.
Jonas Jeronimas Chodkevičius

Biografija

Gimė Mstislavlio vaivados Jeronimo Chodkevičiaus ir Onos Tarlaitės Chodkevičienės šeimoje.

Šeima

Vedė Kristiną Sapiegaitę, LDK didžiojo arklininko, Telšių, Ašmenos ir Gomelio seniūno Povilo Stepono Sapiegos dukterį. Susilaukė sūnų Karolio ir Jono, kurie gimė iki 1618 m. ir abu mirė kūdikystėje.

Valstybės tarnyba

LDK rūmininkas, nuo 1617 m. LDK pastalininkis.