google/wiki40b huggingface dataset:
Patersonas

Gyventojai

Patersono tautinė sudėtis marga: 2010 m. 57,63 % miesto gyventojų buvo lotynoamerikiečiai, 34,68 % – baltieji, 31,68 % – juodaodžiai, 3,34 % – azijiečiai, 1,06 % – indėnai, 23,94 % – kitų rasinių grupių, 5,26 % – kelių rasių kilmės. XIX a. čia atvyko daug italų, airių, vokiečių, olandų, rytų europiečių, sirų, libaniečių. XX a. pr. atvyko daug juodaodžių iš Afrikos ir Karibų. Nuo XX a. vid. į Patersoną atsikėlė daug lotynoamerikiečių iš Puerto Riko, Peru (didžiausia perujiečių bendruomenė JAV), Kolumbijos, Dominikos Respublikos, Meksikos, Centrinės Amerikos. Patersone taip pat gyvena didžiausia turkų bendruomenė JAV, daug arabų (palestiniečių, sirų), čerkesų, karačiajų, čečėnų, dagestaniečių. Gausėja Bangladešo bengalų, albanų.
Lietuviai Patersone įsikūrė XIX a. pab. Jų 1914 m. buvo ~770, 1950 m. – ~1200. 1904 m. įkurta Susivienijimo lietuvių Amerikoje kuopa, 1905 m. – Šv. Onos pašalpinė draugija, 1909 m. – Lietuvių Romos katalikų susivienijimo Amerikoje kuopa, 1909 m. – Lietuvių piliečių nepriklausomas savišalpos klubas. XX a. pr. veikė lietuvių šalpos, darbininkų, Tėvynės mylėtojų kuopos.

Istorija

1791 m. Aleksandras Patersonas algonkinų žemėse, prie Paseiko krioklių, įkūrė malūną ir gyvenvietę, kuri pavadinta Naujojo Džersio gubernatoriaus Viljamo Patersono garbei. Netrukus čia susikūrė vienas svarbiausių pramonės perversmo centrų JAV. 1851 m. Patersonas tapo miestu. Iki XX a. vid. tai buvo svarbus pramonės centras – čia veikė tekstilės, vėliau – šilko, ginklų, lokomotyvų gamyklos. Patersonas tapo vienu svarbiausių imigrantų traukos centrų JAV.
Velso Princo sala (Aliaska)

Velso Princo sala (angl. Prince of Wales Island) – sala JAV, Aliaskoje, Aleksandro salyne, 3 pagal dydį JAV sala. Ilgis 215 km, plotis 72 km. Salos plotas 6675 km². Paviršius kalnuotas, aukščiausia vieta – Vario kalnas (1146 m). Paplitę karstiniai reiškiniai. Krantai išraižyti fiordų. Salos paviršius padengtas taigos miškais.
Velso Princo saloje gyvena ~6 tūkst. gyventojų. Vietiniai salos gyventojai – haidai. Verčiamasi žvejyba, miškininkyste. Pagrindinė gyvenvietė – Kreigas.
Gervydas Dienys

Biografija

1957 m. baigė Vilniaus universitetą. 1957–1975 m. ir nuo 1991 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1965 m. docentas, nuo 1995 m. profesorius. Nuo 1975 m. dirba Biotechnologijos institute (iki 1992 m. Taikomosios enzimologijos institutas), 1975–1991 m. Fizikinės cheminės enzimologijos skyriaus vedėjas. 1994 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai – organinių reakcijų kinetikos ir mechanizmo, enzimologijos, baltymų tyrimai. 1959 m. moksleivių chemijos olimpiadų rengimo pradininkas, daugelio jų vertinimo komisijos pirmininkas.
Klaipėdos verslo aukštoji mokykla

Klaipėdos verslo aukštoji mokykla (KVAM) – aukštoji mokykla Lietuvoje, nevalstybinė koleginė aukštojo mokslo įstaiga. Veikia 4 katedros: Ekonomikos, Vadybos, Bendrųjų dalykų ir Teisės katedros, kuruojančios atitinkamų studijų programų procesą bei vykdo mokslo taikomąją veiklą. 1441 studentas, dirba 71 darbuotojas (2010 m.).
Pagal vadybos ir verslo administravimo, ekonomikos, teisės ir filologijos studijų kryptis aukštoji mokykla vykdo aštuonias aukštųjų koleginių studijų programas. Aukštojoje mokykloje vykdomos studijų programos parengtos orientuojantis į regiono specifiką ir poreikius, išanalizavus specialistų paklausą darbo rinkoje, glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais, atsižvelgiant į absolventų įsidarbinimo galimybes.
Adresas: Tilžės g. 46a, LT-91112, Klaipėda.

Istorija

1997 m. įsteigta Sabaliauskaitės aukštesnioji verslo mokykla.
2001 m. rugpjūčio 24 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimu Nr. 1036 mokykla buvo reorganizuota ir įsteigta Klaipėdos verslo kolegija.
Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. Klaipėdos verslo kolegijoje pradėtos vykdyti dvi aukštųjų neuniversitetinių studijų programos: Finansai ir Anglų kalba.
2009 m. Klaipėdos verslo kolegija pakeitė pavadinimą ir tapo Klaipėdos verslo aukštąja mokykla.
Antapusnė (Giedraičiai)

Istorija

1656 m. kaimas minimas Videniškių krikšto metrikų knygoje. 1838 m. Giedraičių bažnyčios Status animarum knygoje minimas Antapusnės palivarkas.
Antanas Kupstas

Biografija

Antanas Kupstas ūkininkavo, buvo Romos katalikų tikėjimo. Gyveno Plukių kaime, Piniavos valsčiuje. Dirbo 28 dešimtines nuosavos žemės. Buvo baigę 3 klases Panevėžio realinėje mokykloje. Priklausė Lietuvos socialdemokratų partijai (LSDP).

Politinė karjera

1907 m. vasario 6 d. buvo išrinktas Kauno gubernijoje į Rusijos imperijos II-ojo šaukimo Valstybės Dūmą. 1907 m. vasario 12 d., prieš išvykdamas iš Panevėžio į Sankt Peterburgą, pasakė antivyriausybinę kalbą, už ką netrukus, kovo mėn., buvo patrauktas į teisminę atsakomybę.
Dūmoje priklausė socialdemokratų frakcijai, prisijungė prie autonomininkų lietuvių grupės. Pasirašė penkių Dūmos narių pareiškimą dėl socialdemokratų frakcijos teorinių ir taktinių veiksmų po to, kai 55 jos nariai buvo patraukti į baudžiamąją atsakomybę.
Apie A. Kupsto tolesnį likimą, mirties datą patikimų žinių neturima.
Romualdas Mačiulaitis

Biografija

1972 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. technikos mokslų daktaras.
1972-1998 m. dirbo Termoizoliacijos institute, 1975-1979 m. Statybinių medžiagų laboratorijos grupės vadovas, 1979-1983 m. ir 1985-1990 m. vyresnysis mokslo darbuotojas, 1983–1985 m. Fizikinių cheminių tyrimų skyriaus Statybinių medžiagų ilgalaikiškumo tyrimų sektoriaus vedėjas, 1990-1991 m. Statybinių medžiagų atsparumo šalčiui laboratorijos vedėjas, 1993-1994 m. vyriausiasis mokslo darbuotojas, 1994–1998 m. Statybinių medžiagų kokybės tyrimų laboratorijos vedėjas, 1991-1994 m. dar ir bendrovės „Termolita“ Statybinių medžiagų kokybės tyrimų laboratorijos vedėjas. Nuo 1993 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (iki 1996 m. Vilniaus technikos universitetas) dėstytojas, 1995-1996 m. Darbo ir gaisrinės saugos katedros, nuo 1996 m. Statybinių medžiagų katedros vedėjas; nuo 1999 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: rišamosios, silikatinės, polimerinės statybinės medžiagos, keraminių ir kitokių sienų medžiagų atsparumas šalčiui ir jų ilgalaikiškumo prognozavimas, technol. procesų gaisrinė profilaktika, gaisrų ir sprogimų vertinimas. 1987-2007 m. vienas ir su kitais parašė 6 monografijas apie statybinės keramikos savybes, sienų dirbinių atsparumą šalčiui ir ilgalaikiškumą. Parengė 10 mokomųjų priemonių, paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių. 16 išradimų autorius, 1 patentas.
Tona

Tona (t) – masės vienetas lygus 1000 kilogramų. Tai nėra SI sistemos vienetas, bet yra priimtas vartoti SI. Šis vienetas buvo apibrėžtas Jungtinėse Amerikos Valstijose 1866 m.

Apibrėžimas

1 tona yra lygi 1000 kilogramų .

Žodžio reikšmė

Žodis kilęs iš pranc. tonne. Senovine anglų kalba tarimas būtų tunne. Kiti panašūs tarimai bei vediniai (tonne, ton, tun) yra kilę iš lot. tunna, „statinė“ – pilna statinė maždaug metro aukščio galėjo laisvai sverti toną. Tona taip pat kildinama iš Keltų.

Masė reiškianti energiją

Tona trinitrotoluelo (TNT) yra naudojama išreikšti energijai. Priešdėliai taip pat taikomi – pavyzdžiui, kilotona, megatona, gigatona – ypatingai išreiškiant atominio ginklo galiai.
SI sistemos energijos vienetas yra džaulis. Tariant, kad TNT sudaro 1000 mažų (termocheminių) kalorijų grame (4184 kJ/g), viena tona TNT reikštų 4184 gigadžiaulių. Yra įprasta tokiais vienetais nusakyti sprogimų energiją.
Jadvyga Nalivaikienė

Biografija

1914–1957 m. gyveno Odesoje. Nuo 1932 m. pradėjo tapyti, intensyviausiai kūrė 7-ame dešimtmetyje. Nuo 1961 m. dalyvavo parodose, 1963 m. Vilniuje surengta individuali paroda.

Kūryba

Sukūrė sąlyginio, primityvistinio vaizdo kompozicijų miesto („Odesos uostas“, 1917 m., „Trakai“), karo („Žiemos rūmai“, „Čapajevo kulkosvaidis“), darbo („Kukurūzų ėmimas“, „Obuolius skina“), švenčių („Derliaus šventė“, „Joninės Vilniuje“), medžioklės („Meškos medžioklė“), padavimų („Velnias ir kalvis“), legendų („Lizdeika“, „Legenda“), vizijų („Mėnulio fantazija“), alegorine („Taika mindo karą“) tema. Nutapė peizažų („Namai miške“, „Žiema“), portretų („Jaunavedžiai“, „Vyšnios žydi“), autoportretų („Autoportretas“, „Portretas su sūnumi“, „Atminimas“, „Mano šeima“).
Kūriniams būdinga šventinė, lyrinė nuotaika, frontalumas, plokštuminis vaizdas, juostinė kompozicija, statiškos figūros, sodrus žalių, mėlynų, rudų ir geltonų spalvų koloritas, smulkus potėpis. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.
Jedinecas

Istorija

Pirmą kartą istorijoje Jedinecas paminėtas 1431 m. birželio 15 d. dokumente, kuriame Moldavijos princui Aleksandrui Gerajam aprašyta ši vietovė.
1812 m. rytų Moldavija kartu su Jedineco miestu buvo aneksuota Rusijos imperijos ir pavadinta Besarabija. 1918 m. Besarabija tapo demokratine Moldavijos respublika, o po kelių mėnesių susijungė su Moldavija.
1940 m. visa Moldavija buvo okupuota Tarybų Sąjungos ir pavadintas Moldavijos TSR.
1991 m. Moldavija atgavo nepriklausomybę.
Dvarčiai (Radviliškis)

Istorija

XIX a. 2-ojoje pusėje kaimas priklausė Šiaulių valsčiui (Šiaulių apskritis). Apie 1865 m. čia įsikūrė sentikiai. XX a. tarpukariu jų parapijoje buvo apie 800 tikinčiųjų. 1937 m. pastatyta medinė cerkvė. 1946 m. sovietų valdžia parapiją įregistravo. Pokariu kaimas nunyko, cerkvė sugriuvo.
Cheopso valtis

Cheopso valtis (Chufu valtis, dar vadinamas laivu) − Senovės Egipto faraono Cheopso (Chufu) laidojimo valtis. Tai yra didžiausias ir geriausiai išsilaikęs laivas iš senovės laikų.
Faraono Cheopso laidojimo valtis buvo išardyta ir palaidota prie Cheopso piramidės su faraono mirtimi apie 2566 m. pr. m. e. Jos laidojimo vietą atsitiktinai atrado darbininkai, 1954 m. valę sąnašas ir akmens laužą aplink Cheopso piramidės pagrindą. Iš pradžių manyta, kad rasta pietinė, ribą žyminti siena, tačiau ji buvo aiškiai per arti piramidės. Archeologas Kamal el-Mallakh įtarė, kad po siena palaidota faraono laidojimo „saulės valtis“ − tokių laidojimo vietų jau buvo rasta anksčiau, tik jos visos buvo tuščios. Toliau kasant buvo rasta daugiau nei 40 akmeninių blokų siena, kuri dengė duobę, kurioje buvo išardytos faraono valties saugykla. Visos valties dalys buvo labai gerai išsilaikiusios, pasak vieno tyrėjų, mediena: „atrodė kieta ir nauja, tarsi būtų čia padėta ne anksčiau kaip prieš metus“. Beveik visiškai tikra, kad valtis skirta faraonui Cheopsui: ji palaidota prie Cheopso piramidės ir ant duobę dengusių akmenų rasta Cheopso sūnaus Chefreno kartušų.
Palaidojimo duobėje surasta daugiau nei 1200 medinę valtį sudarančių objektų, kurių 95% buvo pagaminti iš importuoto Libano kedro. Valties dalys buvo išdėliotos logiška seka ir papildomos žymos ant dalių rodė, kaip jas sujungti. Jai atstatyti prireikė 13 metų ir 1982 m. ji pradėta eksponuoti šalia Cheopso piramidės toje pačioje vietoje, kur valtis rasta, pastatytame muziejuje. Tradiciškai egiptiečių valtys būdavo gausiai dekoruotos, tačiau ant Cheopso valties nematyti buvusio dekoro žymių. Tikėtina, kad valtis tebuvo skirta mirusio faraono kūno nugabenimui 25 km Nilu iš Memfio į Gizą. Tikėtina, kad faraonas ja galbūt naudojosi laisvalaikiui praleisti arba piligriminėms kelionėms. Vadinamosios „saulės valties“ ritualinė prasmė nėra visiškai aiški. Laidojimo valties idėją tikriausiai išrado Nubijos gyventojai kaip karališkumo simbolį. Jie į kapus kaip pigesnę alternatyvą įdėdavo valčių modelius ir tokia tradicija tęsėsi tūkstančius metų. Pagal paplitusią teoriją, anapusiniame pasaulyje prisikėlęs faraonas amžinai keliauja imituodamas dievą Ra, kuris, pagal egiptiečių mitologiją, du kartus per parą keliauja dangaus skliautu: dieną viena valtimi, naktį − kita.
Cheopso valtis yra apie 44 m ilgio, 6 m pločio plačiausioje vietoje, jos grimzlė siekia tik 1,5 m. Valties dalys sujungtos virvėmis, kurioms specialiai medienoje išrėžti U formos grioveliai. Valčiai sandarinti nebuvo panaudotos dervos. Valties irklai yra per dideli tokios skalės valčiai ir juos būtų nepraktiška naudoti. Gali būti, kad irklai atliko reprezentacinę formalią funkciją, o pati valtis buvo tempiama. Kaip valtis naudota senovėje, yra diskusijų klausimas. Prie Cheopso piramidės vėliau rasta antra palaidota valtis, tačiau jos išsilaikymo būklė labai prasta, kai kurios medinės detalės subyrėjo prisilietus.
Klasių diagrama

Klasių diagrama yra vienas iš UML diagramų tipų. Tai statinės struktūros diagrama, vaizduojanti klasių rinkinį ir sąsajas, kartu su ryšiais, esančiais tarp klasių ir sąsajų.

Klasė

Klasę vaizduoja turimos sistemos objektas. Klasė aprašo turimo objekto funkcionalumą. Be funkcijų klasės taip pat turi objektų savybes saugančius atributus.

Sąsaja

Sąsaja (angl. interface) yra klasės variantas. Sąsaja skirtingai nei klasė suteikia tik sistemos veiklos funkcionalumo apibrėžimą, ji neturi atributų.

Paketas 

Paketas (angl. package) leidžia į grupes surinkti klases ir/arba sąsajas, kurios yra iš panašios arba susijusios. Šių projektavimo elementų sugrupavimas pakete pagerina klasių diagramų, o ypač sudėtingų klasių diagramų, skaitomumą.

Ryšiai

Ryšiai tarp klasių UML diagramose žymimi linijomis su sutartiniais ženklais jų galuose bei užrašais. Šie ženklai apibūdina santykį tarp klasių.

Paveldėjimas

Paveldėjimas/apibendrinimas (angl. Inheritance/Generalization) yra pagrindinė sąryšio rūšis, naudojama pakartotinai klasių diagramoje panaudojamiems elementams apibrėžti. Žemesnės (vaiko) klasės „paveldi“ bendrą funkcionalumą, nurodytą aukštesnėje (tėvo) klasėje.

Asociacija

Asociacija (angl. Association) žymimas ryšys tarp dviejų klasių tarpusavyje sujungtų bet kokiu ryšiu. Pavyzdžiui asociacija „žmogus prenumeruoja žurnalą“ gali būti pavaizduota kaip studento ir universiteto klasės sujungtos asociacijos ryšiu.

Kryptingoji asociacija

Kryptingoji asociacija (angl. Directed Association) rodo, kuri klasių kreipimosi kryptį.
Akakalidė

Apolonas

Apolonas ją susitiko ir įsimylėjo Taros mieste, kai Akakalidė lankė aiškiaregį, giminaitį iš motinos pusės. Po jų santykių, ji pastojo ir pagimdė dvynius Filakidą ir Filandrą ar Cidono. Pagal kretietiškas istorijas (panašias į Romulo ir Remo), juos Elire (Elyros) išaugino ožka. Taip pat minimi jos sūnūs: Cidonas, Miletas ir Oaksas (Oaxos).

Įtaka

Akakalidė minima kaip vakarinių Kretos miestų įkūrėjų motina, tačiau jos įtaka apėmė ir rytinius Mažosios Azijos krantus ir šiaurinę Libijos dalį. Ji siejama su Taros miestu, kuriame, pagal mitus, jis susitiko Apolonu. Jos sūnūs dvyniai siejami su Eliro miestu, Cidonas laikomas Cidonijos įkūrėju, o Oaklas - Aksoso. Miletas turi panašų vardą į senovinio Kretos miesto Milato, kurį mini Homeras. Pagal mitą Mileto miesto įkūrėjas buvo Miletas. Per paskutinį sūnų Garamantą (Garamą) jos įtaka apėmė šiaurinę Libiją.
Jurgis Barkauskas

Biografija

1971 m. baigė Kėdainių 2-ąją vidurinę mokyklą, 1976 m. baigė Vilniaus universitetą. 1984 m. chemijos mokslų kandidatas. 1987 m. stažavo Vienos technikos, 1988 m. Graco technikos universitetuose.
Nuo 1974 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, Anglinių medžiagų mokslinės grupės vadovas, nuo 2006 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Svarbiausi darbai iš neorganinės chemijos, medžiagotyros ir anglies chemijos. Tiria organinių medžiagų oksidaciją ant grafitizuotų paviršių, organiniams tirpikliams jautrius anglinius jutiklius, nanostruktūrinių anglies darinių sintezę ir anglinių plėvelių gavimo būdus. Paskelbė 65 mokslinius straipsnius, dviejų išradimų, su kitais, autorius.
Carita Holmström

Biografija

Carita muzikinę karjerą pradėjo septintojo dešimtmečio pabaigoje, su Marianne Nymanin būdama dueto narė. 1969 metais duetas išleido singlą „Soi kitarani soi“.
1973 m. Carita pradėjo solinę karjerą. Tais pačiais metais atlikėja išleido debiutinį singlą „Sua muistelen säälien“. Be to, 1973-aisiais išleido debiutinį albumą „We are what we do“, didžiąją albumo dalį sudaro džiazo stiliaus dainos. Vėliau albumas pakartotinai išleistas 2004 metais, pavadinimu „Jos tänään tuntis' huomisen 1973–1974“.
1974 metais Carita atstovavo Suomijai 1974 m. Eurovizijos konkurse, kur su daina „Keep me warm“ užėmė 13 vietą.
Matas Kirlys

Biografija

Mokėsi vietos pradinėje ir Petrapilio komercijos mokykloje. Vėliau mokslus tęsė hidrotechnikos mokykloje, Minsko mokytojų institute. Pasibaigus Pirmajam pasauliui karui, grįžo į Lietuvą, jam buvo suteikta mokytojo kvalifikacija. 1919 m. pradėjo dirbti Vilkaviškio apskrities Pūstapėdžių pradinėje mokykloje, vėliau paskirtas Pajavonio pradinės mokyklos vedėju. 1922–1927 m. buvo Ylakių ir Tauragės Naumiesčio vidurinių mokyklų mokytoju. Po to pedagoginį darbą dirbo Alytaus apskrities Laukintukų, Miroslavo ir Pošnios pradinėse mokyklose. Paskutinė darbovietės – pradinė mokykla Vilkaviškio apskrities Viktorinės kaime. Susirgęs džiova, buvo priverstas imti ilgalaikes atostogas ligai gydyti.
Buvo aktyvus visuomeninkas, Šaulių sąjungos narys. Sūnus – pedagogas Valentinas Kirlys (1921–1997), Alytaus miesto garbės pilietis.
Al-Samawa FC

Istorija

Klubas įkurtas 1963 m.
FK Dinamo Vilnius

Istorija

1947 m. komanda tapo „Dinamo“ meistrų komandos (būsimasis Žalgiris Vilnius) dubleriais, bet po metų šio statuso neteko.
Jelgavos valstybinė gimnazija

Jelgavos valstybinė gimnazija (latv. Jelgavas Valsts ģimnāzija) – gimnazija Jelgavoje, teikianti vieną pagrindinio ir keturias antrinio (vieną humanitarinių ir tris gamtos mokslų krypties) švietimo programas.
Direktorė Ināra Daščinska.
Adresas: Mātera iela 44, Jelgava, Latvija.

Istorija

Jelgavos valstybės gimnazija buvo įkurta 1922 m. (vėliau - Jelgavos II nacionalinė gimnazija). Valdeka pilyje buvo įrengtas internatas.
1996 m. mokyklos pastatui buvo suteiktas kultūros paminklo statusas.
XXI amžiaus 2-as dešimtmetis

XXI amžiaus antrasis dešimtmetis prasidėjo 2011 metais ir baigsis 2020 metais.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XIX amžius – XX amžius – XXI amžius
Dešimtmečiai: 6-as 7-as 8-as 9-as 10-as – 1-as – 2-as – 3-as 4-as 5-as 6-as
Metai: 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020
MFK Visaginas

Istorija

Moterų futbolas Visagine vystomas nuo 2004 metų.
Pirmoji moterų futbolo trenerė buvo Olga Rein. Nuo 2005 m. sportininkes pradėjo treniruoti ir iki šiol treniruoja treneris mokytojas Nikolaj Charlamov.
Geriausias šio laikotarpio pasiekimas – 2007 m. Lietuvos mažojo futbolo (gim.1991 m.) pirmenybėse iškovota 2-oji vieta. Tais pačiais metais merginos tapo nugalėtojomis futbolo turnyre Estijoje, kuriame anksčiau du kartus tenkinosi 2-ąja vieta.
Nuo 2005 m. sportininkės dalyvavo Lietuvos I lygos futbolo pirmenybėse. Geriausias pasiekimas – iš 16 komandų iškovota 9-oji vieta.
2010 m. Lietuvos futbolo taurės varžybose iš 22 komandų merginos iškovojo 9-ąją vietą.
2017 m. Jungtinė Visagino ir Ignalinos moksleivių namų komanda dalyvauja Pirmos lygos pirmenybėse. Ji vadinasi Visagino SC-ignalinos MN. 
Pagrindo žaidėjų amžius vos 14–16 metų, o iš Ignalinos tik viena žaidėja.  
2017 m. sezono sudėtis:
Jagudina - vartininkė,
Čekanauskaitė - vartininkė/gynėja,
Visockytė - vartininkė/gynėja,
Andriulaitytė - gynėja,
Antonenkaitė - gynėja,
Petkūnaitė - gynėja,
Grigorjeva - gynėja,
Trošina - gynėja,
Jančiauskaitė - gynėja,
Skarudinaitė - saugė,
Miščanin -saugė,
Pachomovaitė - saugė,
Kisieliūtė - saugė,
Chrobostova - puolėja,
Kunafina - puolėja,
Černiavskaja - puolėja,
Pčelinceva - puolėja,
Šumanaitė - puolėja.
Livonija

Geografija

Ilgainiui keitėsi supratimas, kas yra „Livonija“. XII a. pabaigoje–XIII a. pradžioje Livonija buvo vadinama lyvių genčių apgyventa teritorija dab. Latvijos pajūryje. Po to, kai buvo nukariautos ir kristianizuotos pagonių baltų ir Pabaltijo finų žemės, Livonija ėmė reikšti gerokai didesnę teritoriją, kurią vakaruose ribojo Baltijos jūra (Rygos įlanka), šiaurėje – Suomijos įlanka, rytuose Peipaus ežeras, kuris skyrė nuo Pskovo respublikos. Pietinė Livonijos riba, nusistovėjusi XIV a., didele dalimi sutampa su dabartine Lietuvos–Latvijos siena. Livonija taip pat apėmė kelias Baltijos jūros salas. Didžiausios jų – Sarema ir Hyjuma.
Igbominai

Igbominai (jorubų kalba: Ìgbómìnà), dar vadinami Ogbonna, Igbonna – jorubų tautos etninė subgrupė, gyvenanti Jorubalando (dabartinės Nigerijos pietvakarių dalis) šiaurės rytuose. Daugiausia jie koncentruojasi Osuno ir Kvara valstijose. Jie sukūrė istorinę Ilos karalystę.
Juos supa šios jorubų etninės subgrupės: ojai šiaurės Vakaruose, idžešai pietvakariuose, ekiti pietryčiuose, jagbai rytuose, nupiai (ne jorubai) šiaurėje.
Julia Channel

Biografija

Jos kilmės duomenys yra prieštaringi: vienų šaltinių teigimu, motina kilusi iš Prancūzijos, kitų – iš Italijos, tuo tarpu tėvas – iš Egipto arba Malio.
Vos sulaukusios 18, Džulijos nuotraukos pasirodė tokiuose žurnaluose kaip „Playboy“, „Penthouse“ ir „Gallerie“. 1992 m. liepą ji tapo modelių agentūros, turinčios glaudų ryšį su garsiu prancūzų pornografijos kūrėju Pierre Woodman, „Clara Casting“ kliente. Tais pačiais metais ji nusifilmavo pirmuose filmuose, o per 5 metus pasirodė beveik 70 juostų.
Karjeros pradžioje Džulija daugiausia filmavosi Vokietijoje, pas režisierių Nils Molitor. Vėliau ji persikėlė į JAV, kur, dirbdama su Andrew Blake, netruko išpopuliarėti. Grįžusi po keleto metų į gimtinę jau kaip žvaigždė, ji vaidino Prancūzijoje, Italijoje bei Vokietijoje pas labiausiai žinomus pornografijos kūrėjus: Marc Dorcel, Joe D‘Amato ir Mario Salieri.
1996 m. ji sulaukė pasiūlymo iš kompanijos „Vivid Entertainment“ pasirašyti ilgalaikę sutartį, tačiau nusprendė, kad atėjo metas pasitraukti.
Baigusi karjerą pornografijos srityje, Džulija kurį laiką keliavo po Europą ir JAV, pasirodydama įvairiuose erotiniuose šou, tuo pačiu metu stengdamasi prasiskinti kelią į rimtesnę aktorystę. Dar 1995 m. ji kartu su kita aktore Dragixa nusifilmavo grupės „Silmarils“ dainos „Course Vite“ vaizdo klipe, kurį televizijos kanalai transliavo cenzūruotą.
Nuo 1996 m. mėgino jėgas erotiniuose filmuose bei televizijoje, kur atliko keletą vaidmenų serialuose: „Les Truffes“, „Freres“ bei filme „Coup de Vice“, o jos partneriais buvo garsūs Prancūzijos aktoriai Jean Reno bei Sami Naceri.
2001 m. buvo pakviesta į „Canal +“ TV šou „Le Journal du hard“, kuriame buvo pristatoma kaip pirmoji vedėja, buvusi pornografijos žvaigždė.
Kadangi muzika užėmė jos gyvenimo didelę dalų, pasitraukusi iš šios laidos Džulija kreipėsi į muzikos kanalą MCM, pasiūlydama savo paslaugas. Netrukus ji tapo laidos „Hip Hop Channel“ vedėja.
Nusifilmavusi atlikėjo Method Man vaizdo klipe „Judgement Day“, Džulija nusprendė pati išmėginti jėgas muzikoje. 2010 m. pasirodė jos debiutinis singlas „All I Want“, o 2012 m. – kol kas vienintelis albumas „Colors“. Dainos „Forever in a Day“ vaizdo klipe greta jos nusifilmavo ir futbolininkas Didier Drogba.
2008 m. pasirodė autobiografinė knyga „“L‘enfer vu du ciel“, o 2010 m. pradėjo veikti jos pažinčių interneto svetainė mecacroquer.com.

Apdovanojimai

Interneto svetainė „complex.com“ Džulijai yra skyrusi 5 vietą geriausių juodaodžių pornografijos aktorių sąraše.
1998 m. ji pelnė Hot d’Or apdovanojimą.
Velikuškių I piliakalnis

Piliakalnis

Velikuškių piliakalnis įrengtas rytiniame Sartų ežero krante, ant Bradesos atšakos pietinio kranto. Piliakalnio aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 45 m ilgio ir 25 m pločio. Statūs piliakalnio šlaitai nuo ežero pusės yra 18–19 m aukščio. Piliakalnis tvirtintas du kartus. Iš laukų pusės jis apjuostas trimis perkasais ir trimis juos skyrusiais 0,7–2,5 m aukščio pylimais. Dirbami laukai ir sodybos padrikai supo piliakalnį iš pietinės ir rytinės pusių.

Aplinkinės gyvenvietės

Papilių piliakalnis (Rokiškis) 11 kmBradesių piliakalnis 0,3 kmManiuliškių piliakalnis 9 kmPetrešiūnų piliakalnis 8 kmSviliškių piliakalnis 8 kmDauliūnų piliakalnis 17 kmAntažiegės piliakalnis 10 kmVelikuškių II piliakalnis 1,4 km
Pakačinių piliakalnis 3,5 km