google/wiki40b huggingface dataset:
Unheilig

Biografija

Pirmame grupės albume „Phosphor“, išleistame 2000 m., buvo įrašytos dainos vokiečių ir anglų kalbomis. Nuo antrojo albumo grupė ėmė kurti dainas tik gimtąja kalba. Iki šiol išleisti 9 studijiniai grupės albumai.
2010 m. grupė pasiekė populiarumo viršūnę: Vokietijoje singlas „Geboren um zu Leben“ pasiekė 2–ą vietą singlų tope, o albumas „Grosse Freiheit“ pakilo į 1–ą albumų topo vietą bei pasiekė rekordą, be pertraukos joje išsilaikęs viso 23 savaites.  Metų gale nustatyta, kad šis albumas Vokietijoje tapo perkamiausiu 2010 metų albumu. Vokiškai kalbančiose šalyse jo buvo parduota virš 2 mln. kopijų. Grupė buvo kviečiama dalyvauti garsiausiose televizijos laidose, o albumą lydėjo jį reklamuojantis anšlaginis koncertinis turnė, trukęs beveik dvejus metus.
2010 m. spalio mėn. 1 d. grupė su daina „Unter Deiner Flagge“ laimėjo „Bundesvision Song Contest“, paskui – pagrindinį Vokietijos medijos prizą „Bambi“ „Geriausi vokiečių pop atlikėjai“ kategorijoje, vėliau – 3 svarbiausius Vokietijos muzikos apdovanojimus „ECHO“ bei daug kitų reikšmingų prizų.
2012 m. kovo 16 d. išleistas 8–asis grupės albumas „Lichter der Stadt“ (Didmiesčio žiburiai). Pirmasis singlas „So Wie Du Warst“ kaip aukščiausia naujiena debiutavo 2–oje Vokietijos singlų topo vietoje, o albumas vos po 3 dienų nuo pasirodymo pasiekė „auksinio“ statusą, nes buvo nupirkta daugiau kaip 100.000 egz. Jis debiutavo 1–oje albumų topo vietoje ne tik Vokietijoje, bet ir Austrijoje bei Šveicarijoje. Metų pabaigoje paaiškėjo, kad jis tapo antru perkamiausiu 2012-ųjų m. albumu Vokietijoje.
2014-ųjų spalį grupės vokalistas Der Graf išplatino pareiškimą, teigdamas, kad per 15 „Unheilig“ karjeros metų jis įgyvendino visas muzikines svajones, o gruodį pasirodysiantis grupės albumas „Gipfelstürmer“ (Viršūnių užkariautojas) yra geriausias jo karjeroje, todėl jis planuoja nutraukti grupės veiklą, sekant posakiu: „Geriausia pasitraukti pačioje viršūnėje“. Taip pat vokalistas šį žingsnį motyvavo noru skirti daugiau dėmesio savo šeimai. Prieš pasitraukiant iš scenos, 2015-16 metais grupė surengs didžiulį atsisveikinimo turą.
2014 m. gruodžio 12 d. pasirodęs 9-asis albumas „Gipfelstürmer“, kurį pristatė singlas „Zeit zu gehen“ (Metas pasitraukti), pakilo į 1-ą Vokietijos topo vietą, tapdamas trečiuoju iš eilės aukščiausią poziciją užėmusiu „Unheilig“ albumu. Kaip ir ankstesnio „Lichter der Stadt“, albumo „Gipfelstürmer“ jau pirmąją savaitę buvo nupirkta daugiau kaip 100.000 egz., todėl jis iškart pasiekė „auksinio“ statusą. Jis taip pat pakilo į 2-ą Šveicarijos ir 3-ią Austrijos albumų topų vietas.
Havelmo tvirtinimas

Havelmo tvirtinimas – nurodo, kad tolygiai augant valstybės išlaidoms ir mokesčiams didinami visuminė paklausa ir valstybės ūkis.
Tokį tvirtinimą pateikė ir grindė norvegų ekonomistas Trygve Havelmas.
Valstybės išlaidų augimas didina visuminę paklausą (valstybė daugiau perka prekių ir paslaugų), o tai didina valstybės ūkio augimą. Mokesčių augimas mažina individualią paklausą (mokesčių mokėtojas gali mažiau nupirkti), bet valstybė iš jų surinktus pinigus išleis pirkti prekes ir paslaugas. Jei taip nebūtu, tie patys mokesčiai likę namų ūkiuose iš dalies būtu taupomi ir neišleidžiami. Namų ūkių vartojimo sumažėjimas ne visada sumažina bendrą produkcijos vartojimą. Valstybės mokesčių kilimą stabdo toks veiksnys, kaip mokesčių mokėjimo mažėjimas (Lafero kreivė). Taip pat keliant mokesčius mažinamos investicijos į ūkį ir vietiniai gamintojai pastatomi į nelygias sąlygas, lyginant su kitų valstybių gamintojais.
Jasiškiai

Aplinkinės gyvenvietės

Leitiškiai – 3,5 km
Parupė – 2,6 km 
Nemunėlio Radviliškis – 3 km
Velykionys – 5,2 km
Bliūdžiai (Biržai) – 2,6 km
Kiauliškiai – 4,7 km
BIRŽAI – 20 km
Nausėdžiai (Nemunėlio Radviliškis) – 1,3 km
 Razališkis – 2,1 km
Lisi (Gruzija)

Klimatas

Ežero apylinkėse vyrauja šiltas, viduržemio jūros klimatas. Metinis kritulių kiekis – apie 400 mm, per metus yra 20-30 stipriai lietingų dienų.
Broileris

Broileriai – viščiukai išauginti iš sukryžmintų specializuotų mėsinių vištų veislių. Žodis broileris kilęs iš anglų kalbos (angl. broil – kepti, kepsnys).
Pramoninio broilerių auginimo pradininkai – JAV paukštininkai. 1934 m. JAV broilerių išauginta 34 mln., o 1974 m. – 3 mlrd.

Mityba

Broilerių skerdiena nuo paprastų viščiukų skiriasi gelsvesne, minkštesne oda, ant kojų ir krūtinės daugiau raumenų. Mėsa švelni, sultinga, kvapni, turi daugiau pilnaverčių baltymų, mažai riebalų, gerai virškinama, turi dietinių savybių.
Vytautas Dabrukas

Biografija

Mokėsi Lazdijų vidurinėje mokykloje, 1975 m. baigė Druskininkų 1-ąją vidurinę mokyklą. 1980 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą ir įgijo piešimo, braižybos ir darbų mokytojo kvalifikaciją.
1980–1982 m. Kapčiamiesčio vidurinės mokyklos mokytojas. 1982–1988 m. Druskininkų statybos valdybos dažytojas – tinkuotojas. 1991–1993 m. individualios įmonės savininkas. 1993–1997 m. ir 2000–2018 m. Druskininkų amatų mokyklos direktorius. 1997–2000 m. Druskininkų miesto mero pavaduotojas.
1995–2007 m. ir nuo 2019 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.
1993 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 1999 m. Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos krikščionių demokratų narys.
Nuo 1994 m. Lietuvos vaikų teisių gynimo organizacijos „Gelbėkit vaikus" narys, Lietuvos Kolpingo draugijos narys. Sutuoktinė Laima, dukterys Agnė, Simona, Ieva.
Stasys Šačkus

Biografija

1928 m. baigė Marijampolės Rygiškių Jono gimnaziją. Studijavo Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Aktyviai dalyvavo sportiniame, akademiniame bei politiniame gyvenime.
1934 m. Berlyne baigė Kūno kultūros katedros akademiją. Aukštųjų kūno kultūros kursų dėstytojas Kaune. 1939 m. Kūno kultūros fizinio katedros jaunasis asistentas. 1941–1943 m. VDU Filosofijos fakulteto asistentas.
Vokiečių okupacijos metais Lietuvos Aktyvistų Fronto (LAF) narys. Dalyvavo 1941 m. birželio sukilime. Aktyvus Lietuvos Laisvės Armijos (LLA) narys, įsitraukė į pasipriešinimo judėjimą Suvalkijoje. 1944 m. pavesta VDU Istorijos fakultete atkurti Kūno kultūros katedrą. 1945 m. spalio 18 d. bolševikų suimtas ir dešimčiai metų ištremtas į Sibirą, kalėjo Vorkutos lageriuose. Vėliau grąžintas ir reabilituotas.

Sportinė veikla

Dar būdamas gimnazistu, tapo vienu pajėgiausiu Lietuvos lengvaatlečiu. Prieš karą pasiekė penkiakovės, šuolio su kartimi, 110 m barjerinio bėgimo rekordus. Labiausiai pasižymėjo kaip disko metikas. Pirmasis įveikė 40 m ribą ir numetė diską beveik 44 m.
Dalyvavo lengvosios atletikos varžybose Berlyne, Londone, Čikagoje, Niujorke, Taline, Rygoje. Buvo pirmasis Lietuvos sportininkas, dalyvavęs pirmosiose Europos lengvosios atletikos pirmenybėse Turine (Italija).
Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės žaidėjas, 1937 m. Rygoje pirmą kartą Lietuvos sporto istorijoje laimėjo Europos krepšinio čempionatą. Tautinėje olimpiadoje laimėjo 2 aukso medalius. 1939 m. jam pirmajam Lietuvoje suteiktas tarptautinės kategorijos krepšinio teisėjo vardas.
Respublikos krepšinio komiteto pirmininkas. Lietuvos gimnastikos sporto federacijos (LGSF) „Vaidoto“ sporto klubo narys. LGSF futbolo komandos vadovas. Suteiktas nusipelniusio trenerio garbės vardas.
Valdemaras Rupšys

Valdemaras Rupšys (gim. Šiaulių r. 1967 m. gegužės 2 d.) - generolas majoras, Lietuvos kariuomenės vadas (nuo 2019).

Biografija

Valdemaras Rupšys yra baigęs Lietuvos karo akademiją, Baltijos gynybos koledžą (Estijoje), JAV sausumos karo koledžą.
Karininko priesaiką tarnauti Lietuvos valstybei davė 1990 m. lapkričio 11 d. pradėjęs tarnybą krašto apsaugos sistemoje. Nuo 1992 m. tarnavo Lauko kariuomenės brigados Šiaulių motodesantinio būrio, po to kuopos vadu. 1996 metais paaukštintas ir paskirtas Šiaulių Kauno kunigaikščio Vaidoto motorizuoto pėstininkų bataliono štabo viršininku-bataliono vado pavaduotoju, vėliau bataliono S3 viršininku. Lietuvos kariuomenėje įkūrus antrąją motorizuotųjų pėstininkų brigadą „Žemaitija“, 2001 m. majoras V. Rupšys ėjo Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Kęstučio motorizuoto pėstininkų bataliono vado pavaduotojo-štabo viršininko pareigas, o netrukus buvo paskirtas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kęstučio motorizuoto pėstininkų bataliono vadu. Šiose pareigose tarnavo iki 2005 m. 2006 m. pulkininkas leitenantas V. Rupšys paskirtas tarnauti Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijoje. 2008 m. lapkričio 24 d. buvo rotuotas į Krašto apsaugos ministerijos Personalo ir socialinės saugos departamentą. 2011 m. V. Rupšiui suteiktas pulkininko laipsnis ir paskirta vadovauti Mechanizuotajai pėstininkų brigadai „Geležinis Vilkas“. 2013 m. rugpjūčio 1 d. paskirtas į Krašto apsaugos ministerijos Personalo departamento direktoriaus pareigas. Už metų, 2014 m. rugsėjo 1 d. paskirtas Lietuvos kariuomenės vado generolo leitenanto Jono Vytauto Žuko padėjėju. 
2016 m. plk. V. Rupšys paskiriamas eiti Sausumos pajėgų vado pareigas, Lietuvos Respublikos Prezidentės dekretu suteikiamas brigados generolo laipsnis. 2018 m. lapkritį minint Lietuvos kariuomenės atkūrimo 100-metį V. Rupšiui suteiktas generolo majoro laipsnis.
2019 m. liepos mėn. paskirtas Lietuvos kariuomenės vadu.
Monetų namai

Kitos veiklos

„Monetų namai“, kaip „Samlerhuset Group“ nariai, remia sąžiningai išgauto aukso judėjimą. „Samlerhuset Group“ iniciatyva iš sąžiningai išgaunamo aukso buvo nukaldintas Nobelio taikos premijos medalis,
kuris buvo įteiktas 2016 m. Nobelio taikos premijos laureatui Kolumbijos prezidentui Juanui Manueliui Santosui Calderónui.
Įmonių grupė „Samlerhuset Group“ ir jos vienijamos įmonės prisideda prie sąžiningai išgaunamo aukso iniciatyvos. 2004 m. buvo įkurtas Atsakingos kasybos aljansas, kurio tikslas paskatinti nedideles kasybos organizacijas prisijungti prie socialiai atsakingos ir aplinkai draugiškos veiklos, tuo pačiu metu pagerinti jose dirbančių žmonių ir jų šeimos narių gyvenimo sąlygas.

Apie Atsakingos kasybos aljansą

Atsakingos kasybos aljansas dirba siekdamas pagerinti sąlygas auksakaliams ir yra sukūręs Sąžiningos kasybos sertifikatą, kurį suteikia tik atsakingai veikiančioms kasybos įmonėms, taip suteikdamas joms prieigą prie tarptautinių aukso rinkų. 
Prie Atsakingos kasybos aljanso yra prisijungusios 120 kompanijų iš 21 šalies, kurios naudoja garbingai išgautą auksą taip suteikdamos papildomą vertę savo produktams.
Hopes and Fears

Albumo kūrimas

Albume esančios dainos yra iš įvairių kūrybos laikotarpių. Dauguma kūrinių įrašyti 2001 metais, bet „She Has No Time“ sukurtas 1999 m., o „On a Day Like Today“ ir „We Might As Well Be Strangers“ - 2003 m., ir įtraukti į albumą paskutiniais.
Albumo titulinės dainos nėra, bet žodžiai „Hopes and fears“ skamba singlo „Somewhere Only We Know“ B-pusės dainoje „Snowed Under“.
Albumo viršelis, kuriame vaizduojama stilizuota pianino plaktukų pasikartojanti kompozicija, taip simbolizuotai atspindinti Keane „piano rock“ stilių, buvo išleistas tamsiai žalioje (Did. Britanijoje), juodoje (Europai skirtas leidimas) ir baltoje (JAV) versijose.

Singlai

Buvo išleisti singlai: „Somewhere Only We Know“ (Nr. 1 Meksikoje, Nr. 3 Did. Britanijoje), „Everybody's Changing“ (Nr. 2 Italijoje, Nr. 4 Did. Britanijoje), „Bedshaped“ (Nr. 10 Did. Britanijoje), „This Is the Last Time“ (Nr. 3 Nyderlanduose) ir „Bend and Break“.

Kiti faktai

Tik išleistas 2004 m. gegužės mėn., albumas iš karto užėmė 1-ą Did. Britanijos albumų topo vietą. 2005 m. vasario mėn. albumas grįžo į topo viršūnę po to, kai Keane laimėjo "BRIT Award" apdovanojimą už Geriausią Metų Albumą. Viso albumų Top 75-uke jis praleido net 72 savaites (1,3 metų). Parduotas 2,5 milijono tiražu, Did. Britanijoje „Hopes and Fears“ pasiekė 9 kartus platininio statusą ir tapo antru perkamiausiu albumu 2004 metais bei tūkstantmečio 16-uoju geriausiai perkamu albumu.
Airijoje albumas taip pat pasiekė albumų topo viršūnę ir tapo 5 kartus platininiu, Norvegijoje - 2 kartus platininiu, Argentinoje, Belgijoje, Meksikoje, Nyderlanduose, Ispanijoje ir Šveicarijoje tapo platininiu, JAV (parduota virš 1 mln.) ir Italijoje - auksiniu.
Pasaulyje „Hopes and Fears“ albumas parduotas apie 5,7 milijono tiražu.
Kalesninkų Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia

Istorija

Konstantinas Kuncevičius 1643 m. karmelitams paskyrė Kalesninkų dvarelį, 1676 m. pastatė koplyčią. 1703 m. pastatyta bažnyčia, 1707 m. įkurta parapija. Manoma, kad XVIII a. pradžioje bažnyčia sunaikinta, nes 1714 m. pašventinta neseniai pastatyta. 1805 m. minima parapinė mokykla. 1832 m. caro valdžia vienuolyną uždarė, parapiją panaikino.
Kalesninkų bažnyčia 1838 m. pervežta į Rodūnią. Gyventojai 1898 m. prašė leidimo statyti naują bažnyčią. Leidimas gautas 1902 m. 1906 m. atkurta parapija, klebonui mokėta 400 rublių per metus. Pirmasis atkurtos parapijos klebonas Mykolas Rudis (1871–1933), (palaidotas šventoriuje) 1915 m. įkūrė pradžios mokyklą, pastatė kleboniją, 1931 m. – bažnyčią, parapijos namus.
1913–1919 m. vikaravęs Juozas Mincevičius rengė lietuviškus vakarus su vaidinimais. Vikaras Leonas Eidimtas 1921 m. Lenkijos valdžios suimtas, išvežtas į Gardino kalėjimą. Klebonas Bronius Laurinavičius (1913–1981) perdengė bažnyčios stogą.

Architektūra

Bažnyčia turi neoromaninio ir neogotikinio stiliaus bruožų, kryžminio plano, dvibokštė, su pusapskrite apside. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais, skliautuotas. Šventoriaus tvora mūrinė.
Jesiras Arafatas

Biografija

1948 m. dalyvavo arabų – izraeliečių kare. 1951 m. Egipte pradėjo studijuoti elektrotechniką. 1957–1965 m. gyveno Kuveite; turėjo savo verslą. 1963 m. įkūręs „Al Fatah“, 1969 m. tapo Palestinos išsivadavimo judėjimo Vykdomosios tarybos pirmininku. Paskui, kai Tunise susikūrė Palestinos vyriausybė tremtyje, pripažino Izraelio valstybę 1988 m.
1993 m. J. Arafatas bei Izraelio ministras Ichakas Rabinas pasirašė susitarimą dėl dalinės Gazos sektoriaus bei Jericho autonomijos. 1993 m. rugsėjo 13 d. jų pasirašytas taikos susitarimas užbaigė Pirmąją palestiniečių intifadą.
Nuo 1996 m. pirmasis Palestinos prezidentas. Siekė Palestinos laisvės nuo Izraelio, iš pradžių karinėmis, o vėliau – taikiomis priemonėmis (derybomis).
1994 m. kartu su Šimonu Peresu bei Icchaku Rabinu apdovanoti Nobelio taikos premija už „pastangas kuriant taiką Artimųjų Rytų regione“. Šie politikai 1993 m. pasirašė Oslo protokolus.
Antanas Tylenis

Biografija

1922 m. baigė aukso medaliu Telšių gimnaziją. 1922–1927 m. studijavo Lietuvos universitete Teologijos-filosofijos fakultete. Baigęs mokslus, dirbo istorijos mokytoju. 1928 m. gavo teisę mokyti aukštesnėje mokykloje. Buvo Lietuvos mokytojų sąjungos, Skautų sąjungos, Šaulių sąjungos, Tėvynės sąjungos, Kėdainių kraštotyros draugijos narys.
Dalyvavo rinkimuose į I Seimą, kandidatuodamas Telšiuose, IV rinkimų apygardoje, pagal Lietuvos krikščionių demokratų partijos (LKDP) sąrašą. Rinkimai nebuvo sėkmingi, iš karto išrinktas nebuvo. I Seimo nariu tapo, atsisakius mandato Vladui Jurgučiui. Buvo šio Seimo Prezidiumo rinkimų Balsų skaičiavimo komisijos narys.
1926 m. birželio 5–1926 m. birželio 2 d. laikotarpyje buvo II Seimo nariu. Priklausė LKDP frakcijai.
1927 m. grįžo prie pedagogo darbo. Dirbo mokytoju Kaune, Kėdainiuose, Mažeikiuose, Kybartuose.
1934–1935 m. – Raseinių valstybinės gimnazijos direktorius, 1935–1940 m. – Kėdainių valstybinės gimnazijos direktorius. Nacių okupacijos metais buvo Kėdainių gimnazijos mokytojas, Dotnuvos žemės ūkio akademijos lektorius.
Mirties data ir vieta nežinoma.
Kwame Nkrumah-Acheampong

Biografija

Kwame Nkrumah-Acheampong gimė Glazge. Vėliau persikėlė į Ganos sostinės Akros priemiestį. Ten jis dirbo safari gidu, bet 2000 m. grįžo atgal į Jungtinę Karalystę. 
2005 m. sportininkas bandė patekti į 2006 m. žiemos olimpines žaidynes, bet dėl atidėto skrydžio iš Amsterdamo į Iraną, kur vyko kvalifikacinis turnyras, sportininkas į žaidynes nepateko. 
Sportininkas stengiasi vystyti žiemos sportą Ganoje, todėl įkūrė Ganos žiemos olimpinę asociaciją.  Nkrumah-Acheampong priseideda prie projekto įrenti šalyje pirmą dirbtinį slidinėjimo šlaitą. Jis taip pat bendradarbiauja su keliomis labdaros organizacijom. 
2010 m. sportininkas tapo pirmuoju savo šalies atstovu žiemos olimpinėse žaidynėse.
Skaitymai

Skaitymai – mėnesinis literatūros ir kritikos žurnalas, ėjęs 1920–1923 m. Kaune.

Istorija

Leido Lietuvos švietimo ministerija. Ėjo kartą per mėnesį, nuo 1922 m. – kartą per du mėnesius. Spausdino Varpo spaustuvė ir Valstybės spaustuvė Kaune. Išėjo 24 knygos.
Spausdino įvairių krypčių rašytojų kūrinius, kritikos straipsnius, mokslines studijas apie lietuvių literatūrą, atskirų autorių kūrybą, skelbė užsienio rašytojų kūrinius.
Bendradarbiavo Vytautas Bičiūnas, Bronė Buivydaitė, Kazys Binkis, Sofija Čiurlionienė, Faustas Kirša, Pranas Mašiotas, Lazdynų Pelėda, Kazys Puida, Balys Sruoga, Jurgis Savickis, Juozas Balčiūnas-Švaistas, Petras Tarulis, Petras Vaičiūnas, Ona Pleirytė-Puidienė, Antanas Vienuolis ir kt.
Redagavo Vincas Krėvė, 1923 m. – Liudas Gira.
MG 18 TuF

Aprašas

Kulkosvaidis buvo su ratiniu lafetu. Šarvamušėmis kulkomis iki 500 m nuotolio pramušdavo visų tuo meto šarvuotųjų mašinų šarvus. Iki 100 m nuotolio pramušdavo iki 22 mm storio plieno lakštus. Svėrė 133,7 kg. 13,2×92 mm TuF šoviniai buvo sukonstruoti „Polte“ šovinių gamykloje Magdeburge.

Istorija

MG-18 TuF buvo skirtas kovai su britų tankais. Sprendimas sukurti tokį kulkosvaidį buvo priimtas 1917 m., kai britų tankų keliama grėsmė buvo pripažinta labai rimta.
Kulkosvaidis neturėjo vieno gamintojo, todėl serijinės gamybos organizavimas buvo apsunkintas. Kulkosvaidžių dalis gamino keli subrangovai. Buvo numatyta, kad kulkosvaidžius surinkinės kompanija „Machinenfabrik Augsburg-Nurnberg AG“. Šių kulkosvaidžių buvo pagaminta nedaug vienetų, ir projektą uždarė. 1918 m. rugpjūčio 13 d. buvo priimtas į Vokietijos imperijos kariuomenės ginkluotę kaip MG.18.
Pralaimėjimas Pirmajame Pasauliniame kare sutrukdė organizuoti šių kulkosvaidžių gamybą. 1919 m. vietoj suplanuotų 4000 šių kulkosvaidžių buvo pagaminta tik 50. Didelė kulkosvaidžio MG-18 kaina ir griozdiškumas sutrukdė tolesnį stambaus kalibro kulkosvaidžių tobulinimą. Vokiečiai nutarė, kad ateityje prieštankines funkcijas atliks mažo kalibro artilerija. Dėl šios priežasties Antrojo pasaulinio karo metais vermachtas taip ir neturėjo pėstininkų stambaus kalibro kulkosvaidžių.
Ostlandas

Okupacijos padariniai

Ostlando administracija engė okupuotas tautas, niokojo jų kultūrą, plėšė turtą, vežė žmones darbams į Vokietiją. Buvo slopinamas bet koks pasipriešinimas, naikinami gyventojai, rengiami Pabaltijo kolonizavimo planai. Pagal generalinį planą „Ost“ buvo numatyta suvokietinti visą estų tautą ir gana nemažai latvių. Lietuviai tam netiko, nes turėjo gana daug slaviško kraujo.
Pagal nacių rasinę vertybių skalę latviai ir estai stovėjo aukščiau už lietuvius vien dėl to, kad tuose kraštuose jau nuo seno gyveno gerai vertinami Baltijos vokiečiai (Baltendeutschen), daugelis jų – vokiečių kilmės aristokratai ar šiaip vokiečių inteligentija, kuri įnešė tam tikrą indėlį į vokiečių kultūrą. SS reichsfiurerio Heinricho Himmlerio nuomone, visą lietuvių tautą reikėjo ištremti toli į Rytus – į Vakarų Sibirą. Ilgalaikis nacionalsocialistinės Vokietijos tikslas Baltijos respublikose buvo jas įtraukti į reicho sudėtį, du trečdalius gyventojų iškeldinus, o kitus pamažu sumaišyti su vokiečių imigrantais.
Ostlando teritorijoje esantys žydų getai buvo pradėti likviduoti vykdant Heinricho Himlerio įsakymą 1943 m. birželio 21 d.
Lietuvos vietinės kiaulės

Istorija

Tai archajinė kiaulių veislė, kuri yra viena seniausių Europoje. Jos archajiškumo bruožas – karoliukai po kaklu. Nors po Antrojo pasaulinio karo jų dar buvo gana daug (ypač krašto pietryčiuose), tačiau iš stambių fermų, platinant Lietuvos baltųjų paršelius, sparčiai nyko ir XX a. pabaigoje jų buvo likę tik pavieniai gyvuliai, kurie ir toliau kryžminami su kitų veislių kiaulėmis. Todėl 1993 m. Lietuvos gyvulininkystės instituto organizuotų prof. J. Šveisčio vadovaujamų ekspedicijų metu pavyko ne tik aptikti, bet ir surinkti negiminingų su vietinių kiaulių požymiais paršelių, iš kurių buvo suformuota pilnos genealoginės struktūros banda ir atkurta Lietuvos vietinių kiaulių mini populiacija Lietuvos gyvulininkystės institute. Iki tol joks veislinis-selekcinis darbas nebuvo vykdomas. Tačiau nuo pat pirmų Lietuvos vietinių kiaulių vadų, atvestų Lietuvos gyvulininkystės institute, visi gyvuliai identifikuojami, registruojami, vykdoma jų produktyvumo kontrolė tiek Instituto fermoje, tiek ir kiaulių kontrolinio penėjimo stotyje.
Remiantis Institute sukauptais duomenimis, 1998 m. buvo parengtas Lietuvos vietinių kiaulių veislinis-selekcinis planas, Lietuvos vietinių kiaulių vertinimo taisyklės. Lietuvos gyvulininkystės instituto vietinių kiaulių banda pripažinta Lietuvos vietinių kiaulių veislynu, kuriame palaikomas stabilus 150–200 vietinių kiaulių skaičius, tačiau tai vienintelė vietinių kiaulių banda. Pas gyventojus galima aptikti tik pavienių vietinių kiaulių, kurių dalis yra gaunamos skaidantis veisiamų kiaulių požymiams arba yra įsigytos jau iš Gyvulininkystės instituto bandos. Nors jau yra sukaupti kelių Lietuvos vietinių kiaulių kartų kilmės ir produktyvumo duomenys, kilmės knyga kol kas neparuošta. Dėl mažo identifikuotų-registruotų vietinių kiaulių skaičiaus, nuolatinio monitoringo ir tiesioginės Lietuvos gyvulininkystės instituto priežiūros, Lietuvos vietinių kiaulių būklę galima laikyti kritine-palaikomąja su stabiliai palaikomu minimaliu gyvulių skaičiumi.

Apie veislę

Lietuvos vietinės kiaulės yra vidutinio ilgio, tvirto kūno sudėjimo, nereiklios laikymo ir šėrimo sąlygoms, ramaus būdo. Jos įvairių spalvų – baltos, juodos, rusvos, bet daugiausia – deglos, tiek ilgų, tiek trumpų ausų. Ryškiausias skiriamasis morfologinis požymis – karoliukai po kaklu. Vietinės kiaulės yra lašininio tipo, mažiau reiklios šėrimo ir laikymo sąlygoms, nejautrios tiesioginiams saulės spinduliams, todėl tinka ganyti. Jų oda storesnė ir apaugusi ilgesniais šeriais negu Lietuvos baltųjų. Tačiau Lietuvos vietinės kiaulės yra smulkesnės už Lietuvos baltąsias.
Kražių aidai

Kražių aidai – Kražių krašto mėnesinis laikraštis, leistas nuo 1988 m. gruodžio iki 1995 m. Kelmės rajone.

Istorija

Leistas kaip atkurtas 1939–1940 m. Kražiuose ėjęs tokio pat pavadinimo leidinys. 1988–1989 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kražių grupės mėnesinis leidinys, nuo 1990 m. – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kelmės tarybos mėnesinis laikraštis. Nuo 1993 m. ėjo 2-3 kartus per metus. Tiražas 1988 m. – 3000 egz., 1995 m. – 3500 egz. 
Spausdino rašinius ne tik apie vietos įvykius bei rūpesčius, bet ir Kražių istorijos, Lietuvos politinio ir visuomeninio gyvenimo klausimais.
Bendradarbiavo K. Lukošius, A. Miltenienė, Stasys Rukas, J. Lipskis.
Redagavo Nijolė Petrošiūtė, kun. Stanislovas Anužis.