google/wiki40b huggingface dataset:
Arvydas Balčiūnas

Biografija

1985 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, anglų kalbos mokytojas. Nuo 1986 m. Alytaus raj. Santaikos pagrindinės mokyklos mokytojas, VšĮ Daugų technologijos ir verslo mokyklos anglų kalbos mokytojas.
Nuo 1993 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus rajono skyriaus narys, nuo 2001 m. skyriaus tarybos narys, nuo 2003 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys. 
Sutuoktinė Renata, vaikai Sandra, Rūta.
Stara Kornicos valsčius

Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki V a.-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837-1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.

Administracinis suskirstymas

Čeberakai, Dubičė, Kazimežuvas, Kelbaskai, Kobilanai, Kornica Kolonija, Košeluvka, Nova Kornica, Nove Špakai, Poplavai, Rudka, Stara Kornica, Stare Špakai, Špaki Kolonija, Ukazai, Valimas, Valimekas, Vulka Nosovska, Vignankai, Vižikai, Zabagniai, Zalesiai.
GJan

Biografija

2010–2011 m. Greta buvo Lietuvos roko grupės „Second Riot“ narė. Grupė išleido dvi dainas „Memories“ ir „Stalk“. 2011-ųjų vasarą Greta paliko grupę dėl nesutarimų su kitais grupės nariais.
Išpopuliarėjusi svetainėje „YouTube“, atlikėja debiutavo 2012 m. su radijo singlais „Not Afraid“ ir „Tattoo“. Nominuota 2012 m. Muzikos asociacijos metų apdovanojimui už geriausią vaizdo klipą („Not Afraid“) ir 2013 m. Muzikos asociacijos metų apdovanojimui kaip geriausia atlikėja moteris.
2015 m. balandžio 13 d. išleistas atlikėjos singlas „Nobody Around“ buvo panaudotas Vokietijos mineralinio vandens „Active O2“ reklamoje.
Peniuga

Istorija

Nuo XVIII a. dvaras priklausė Grabovskių giminei. 1789 m. jis buvo padalintas tarp ATR karinio ir valstybės veikėjo Jono Jurgio Grabovskio sūnų. Peniuga ir aplinkiniai kaimai atiteko 1794 m. sukilėliui, LDK kariuomenės generolui Povilui Jurgiui Grabovskiui (1759–1794), kuris mirė bevaikis (tikėtina, kad žuvo sukilimo metu ginant Varšuvos Pragos priemiestį nuo Rusijos caro kariuomenės). XIX a. viduryje dvarą valdė Henrikas Rodzevičius (~1825–1881). Už pagalbą 1863 m. sukilėliams jis su žmona buvo ištremti į Sibirą, o Peniugos dvaras konfiskuotas. 1867 m. valdas nusipirko Vladimiras Davydovas, jo palikuonys dvarą valdė iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos. Peniugai buvo to paties pavadinimo valsčiaus centras Valkavisko apskrityje. Vėliau kraštas įėjo į atsikūrusios Lenkijos Respublikos sudėtį, o Peniugos žemės buvo padalintos tarp besikuriančių lenkų kariškių.
Nuo 1939 m., išskyrus Antrąjį pasaulinį karą, įėjo į Baltarusijos TSR sudėtį.
Radio bangos

Radio bangos – savaitinis iliustruotas radio žurnalas, ėjęs 1933–1934 m. Kaune.

Istorija

Leistas vietoje žurnalo „Bangos“. Leido ir redagavo Vytautas Valys. Spausdino Spindulio spaustuvė, „Žaibo“ spaustuvė Kaune. Išėjo 41 numeris.
Informavo apie Lietuvos radijo veiklą, skelbė programas, pasakojo apie kitų šalių radijo patirtį, rašė radiotechnikos klausimais.
Bendradarbiavo Petras Babickas, Petras Biržys, Pranas Daunys, P. Kavaliauskas, P. Medekša, Pranas Navikas, L. Saurusaitis ir kt.
Thomas Nagel

Tomas Nagelis (angl. Thomas Nagel, g. 1937 m. liepos 4 d. Belgrade) – serbų kilmės JAV filosofas, aktyvus sąmonės filosofijos, politinės filosofijos, etikos srityse, nagrinėjantis objektyvaus ir subjektyvaus pradų problemas: apie poelgių priežastis, patirties įtaką. Išgarsėjo straipsniu „Ką reiškia būti šiksnosparniu?“
Etika
Nagelis priklauso deontologinės etikos mokyklai ir yra kantiškosios racionalistinės etikos šalininkas.
Algimantas Stapulionis

Biografija

1954 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1955–1959 m. Vilniaus statybos technikumo dėstytojas. 1959–1970 m. Baldų ir medžio apdirbimo pramonės ministerijos eksperimentinio konstravimo biuro architektas, nuo 1971 m. šio biuro vyriausiasis architektas. Lietuvos architektų sąjungos narys.
Sukūrė mokyklinių ir buitinių baldų komplektus. Parašė straipsnių baldų architektūros klausimais.
Alytaus sinagoga

Alytaus sinagoga – buvusi žydų sinagoga Alytuje, Kauno g. 9.

Istorija

Alytuje šalia aikštės Kauno gatvėje 1856 m. pastatyta pirmoji medinė sinagoga. Kaip byloja istoriniai šaltiniai: „Tai buvo nedidelis pailgo plano pečiais apšildomas pastatėlis, po vienu stogu glaudęs mokyklą ir rabino butą.“ Projektą ruošė Kalvarijos apskrities architektas, tvirtino Lenkijos karalystės švietimo ir religijos komisija. Toje pat vietoje arba šalia XIX a. pabaigoje pastatyta mūrinė sinagoga. Sinagoga buvo būdinga istorizmo laikotarpio architektūrai. Per 1909 m. ir 1911 m. gaisrus, siaubusius Alytų, sinagoga sudegė. Sinagoga buvo atstatyta 1911 m. pagal buvusios sinagogos projektą. Šalia jos tais pačiais metais buvo pastatytas rabino namas.
II Pasaulinio karo metu sinagoga buvo subjaurota, o sovietiniais laikais buvo pakeista jos paskirtis: pastatas buvo pertvarkytas į druskos sandėlį, vėliau – į viščiukų peryklą. Tiek sinagoga, tiek rabino namas yra pakankamai gerai išlaikę savo pirminę išvaizdą. Išlikę raudonų ir geltonų plytų fasadai užbaigti trikampiais frontonais, papuošti stilizuotais piliastrais, yra išlikusios smailiaarkės langų angos, virš jų – pusapskritės su plytų mūro dantukais užmūrytos nišos. Sinagoga taip pat papuošta pagrindiniu judaizmo simboliu – plytų mūro Dovydo žvaigžde.
Šiuo metu sinagogos pastatas stovi nenaudojamas, o rabino name yra įsikūrusi VŠĮ „Alytaus parkai“. 2016 m. pradėta Alytaus sinagogos rekonstrukcija.
Kašalotas

Gyvenimo būdas

Kašalotai – žinduoliai, visą laiką gyvenantys vandenyje. Gyvūnai laikosi būriais. Vieną būrį gali sudaryti viengungiai patinai, arba haremas iš vieno patino, keleto patelių ir jauniklių. Kašalotai daugintis plaukia į šiltesnes jūras. Gyvūnų uoslė ir regėjimas prastai išsivystę, todėl vandenyje orientuojasi pasikliaudami klausa ir garso lokacija. Kašalotai skleidžia trijų rūšių garsus: trumpai ir dažnai spragsi, šniokščia arba dejuoja. Kai užplaukia ant seklumos kašalotai pradeda garsiai riaumoti. Manoma, kad banginiai į krantą išplaukia sutrikus garso lokacijos sistemai. Dažniausiai jie užplaukia ant smėlėtų seklumų. Taip yra todėl, kad smėlis neatspindi garso. Vasarą kašalotai plaukia į Arkties vandenyną ir prie Antarktidos krantų, nes ten daugiau maisto. Kašalotai gyvena iki 50 metų.

Dauginimasis

Kašalotų dauginimosi pradžia priklauso nuo jų gyvenamosios vietos. Rudenį iš poliarinių rajonų pusiaujo link patraukia ten gyvenantys banginiai. Orientuojasi pagal žemės magnetinius laukus. Stambiausi ir stipriausi patinai suburia haremą, kuriame būna 10-15 patelių su jaunikliais. Patinai aršiai kaunasi dėl teisės į haremą. Gyvūnai bando sužeisti priešininką dantimis, todėl dažnai juos nusilaužia. Kartais susijungia keli haremai. Tuomet juose gali būti keli patinai. Haremo vadas poruojasi su visomis patelėmis, išskyrus tas, kurios laukiasi arba turi mažų jauniklių. Nėštumas trunka 16-17 mėnesių. Ką tik gimęs jauniklis sveria apie toną, būna 4-4,5 metrų ilgio. Patelė jauniklį maitina pienu apie pusę metų. Poruotis patelės gali kas trejus metus. Lytinės brandos patinai sulaukia 23-25 metų, patelė 15-17 metų. Visuomet gimsta vienas jauniklis.

Maistas

Kašalotai daugiausia maitinasi galvakojais moliuskais, gyvenančiais jūros dugne. Taip pat nesibodi ir žuvų: ešerių, rajų, menkių bei smulkių ryklių. Kartais užpuola ruonius arba nuo dugno rankioja vėžius ar omarus. Kašalotai ryja akmenis, kad sutrintų skrandyje esantį maistą. Kašalotai maisto nekramto. Kai kurių patinų tiesiojoje žarnoje randama ambros, kuri naudojama parfumerijoje.
Australijos lietuvis

„Australijos lietuvis“ – Australijos lietuvių dvisavaitinis laikraštis, ėjęs 1948 m. rugsėjo 12 d. – 1956 m. gegužės 1 d. Adelaidėje.

Istorija

„Australijos lietuvį“ įkūrė ir redagavo Jurgis Glušauskas. Išleisti 199 numeriai. Nuo 1951 m. laikraštis leido ir platino knygas, kurias parašė lietuviai autoriai: Pulgis Andriušis, Karolė Pažėraitė, Paulius Jatulis, Vytautas Žemkalnis.
Laikraštyje bendradarbiavo Vytautas Vaclovas Doniela, Antanas Laukaitis ir kiti.
Zaisanas (miestas)

Istorija

Gyvenvietė buvo įkurta 1868 m. XIX ir XX amžių sandūroje čia gyveno kazokai ir kareivių įgulos nariai. Tuo metu tai buvo pasienio punktas, avantpostas pasienyje su Kinija. Ilgainiui gyvenvietėje ėmė kurtis kazachų naujakuriai. Zaisanui miesto statusas suteiktas 1941 m. Mieste 1991 m. gyveno apie 17900 gyventojų.
Torčeskas

Geografija

Tyrinėtojai su metraščių Torčesku sieja didelę, apie 90 ha ploto miestavietę (rus. городище) už 38 km į rytus nuo Bila Cerkvos, tarp Olšanicios (ukr. Ольшаниця) ir Šarkių (ukr. Шарки) kaimų Rokytnės rajone (Kijevo sritis). Miestavietę sudaro viena buvusi įtvirtinta aptverta 1400 m ilgio zona ir dvi segmento formos buvusios įtvirtintos vidinės zonos. B. Rybakovo kasinėjimai parodė, kad tai buvo stambus berendėjų miestas, kurio detinecas buvo rusų kvartalas. Matyt, jame buvo rusų kunigaikščių rezidencija. Didžioji dauguma archeologinių radinių iš XII–XIII a., manoma, kad tai buvo miesto klestėjimo laikai.
Miestą supo tankus neįtvirtintų gyvenviečių tinklas.
Baltijinis pūtelis

Biologija

Tai dvimetis ar daugiametis, 20–60 cm aukščio žolinis augalas, turintis pieniškų sulčių. Šaknis vertikali, ilga, cilindriška, šaknies kaklelis padengtas senų lapų skaidulomis. Stiebas apšepęs veltiniškais plaukeliais, paprastai šakotas nuo pat pamato, lapuotas, su pilksvu tankiu veltiniu, retai plinkantis, tada veltinis lieka tik po graižu ir ties lapų prisegimu. Pamatiniai lapai siauri, linijiški, maždaug 1–2 mm pločio, 5–25 cm ilgio, kartais ilgesni už stiebą su graižu, dažnai išilgai susiklostę, ties pagrindu platesni. Stiebo lapai paplatėjusiu pagrindu pusiau apima stiebą, žemutinėje dalyje iki 8 mm pločio, viršūnė yliškai nusmailėjusi.
Graižkotis po graižu nesustorėjęs. Graižai po vieną išaugę stiebo ir šakų viršūnėje, 3–4 cm ilgio. Skraistlapių 8–12; jie trumpesni už žiedus. Visi graižo žiedai šviesiai geltoni.
Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – lukštavaisis. Vaisiaus snapelis 2–3 mm ilgio, skristukas skėtiškas, apie 15 mm ilgio. Lukštavaisis apie 1 mm pločio, su skristuku 2,5–3,5 cm ilgio, be skristuko 1,3–1,6 cm ilgio. Kraštinių vaisių paviršius apaugęs smulkaiis dygliais, vidinių beveik lygus.

Paplitimas ir augavietės

Rytų Baltijos pajūrio smėlynų endemas. Auga Kaliningrado srityje, Lietuvoje ir Latvijoje.
Auga visame Lietuvos pajūryje; dažnas judraus smėlio baltosiose ir pilkosiose kopose, retesnis pušaitėmis sutvirtintose kopose. Retas žemyniniuose smėlynuose (Nemuno žemupio smėlynai).

Taikomoji reikšmė

Baltijinis pūtelis kopose gerai sutvirtina smėlį.
Pattaya United FC

Istorija

Klubas įkurtas 2008 m. Žaidė aukščiausioje lygoje, buvo išformuotas po 2018 m. sezono.
Vazų dinastija

Vazos – Švedijos ir Abiejų Tautų Respublikos valdovų dinastija. 1523–1654 m. Švedijos karalystės, 1587–1668 m. Lenkijos-Lietuvos valstybės valdovai.

Istorija

Kildinama iš senos švedų bajorų šeimos, pirmas šaltiniuose minimas Nilsas Ketisonas (1355), 1523 m. Gustavas I Vaza buvo vienas sukilimo prieš danus iniciatorių ir tapo pirmuoju atsikūrusios Švedijos karalystės valdovu. Nuo 1587 m. Abiejų Tautų Respublikos valdovu išrinkus Jono III Vazos ir Kotrynos Jogailaitės sūnų Zigmantą Vazą, šiam valdovui bei jo palikuonims pretenduojant į Švedijos sostą, kilo nemažai Švedijos ir Lietuvos-Lenkijos valstybės konfliktų.
Valentinas Bialavičius

Valentinas Bialavičius (lenk. Białowicz, 1637 m. – 1678 m. birželio 13 Miše, Baltarusija) – poetas, dramaturgas.
Mokėsi Vilniaus ir Kražių jėzuitų kolegijose, 1665–69 studijavo teologiją Braunsberge (dab. Branevas), Olomouco universitete (Moravijoje) gavo laisvųjų menų ir filosofijos magistro laipsnį (1672–73 m.). Retorikos profesorius Varšuvoje, 1674–77 Vilniuje. Nuo 1677 buvo misionieriumi Miše.
Laikomas talentingiausiu M. K. Sarbievijaus sekėju. Sukūrė religinės poezijos kūrinių: Parodia genialis de immaculata conceptione B. Virginis Mariae („Džiugi parodija apie Švč. Mergelės Marijos nekaltą prasidėjimą“, 1666); Ode longiuscula de B. Stanislao Kostka („Ilgėlesnė odė apie šv. Stanislovą Kostką“, 1667); Epinicion dum sacrum corpus B. Josaphat archiep. et martyris Vilnam ab exilio inveheretur („Epinikijas, skirtas pagerbti kankinio arkivyskupo šv. Juozapoto kūną, atvežamą iš tremties į Vilnių“, 1667). Parašė proginės literatūros: Cynthiae Hlebovicianae decora („Glebavičiaus Kintietės puošmenos“, 1668); Lilium D. Casimiri („Šv. Kazimiero lelija“, 1669); Soli polique decus („Žemės ir dangaus pasididžiavimas“, 1669); Aetas liliata („Lelijomis padabintas amžius“, 1671).
V. Bialavičiui priskiriamos mokyklinės dramos Gloriosus de vanitate mundi triumphus („Garbingas pasaulio tuštybių nugalėjimas“, 1675) ir Imago crucifixi amoris („Nukryžiuotosios meilės paveikslas“, 1675), kurios išspausdintos nebuvo.
Beveik visi V. Bialavičiaus kūriniai išleisti anonimiškai, ir autorius nustatomas tik pagal nuorodas jėzuitų bibliografijose ir kituose šaltiniuose.
Biotinas

Šaltiniai

Visi augaliniai ir gyvūniniai produktai turi nedaug biotino. Daugiausia jo būna mielėse, inkstuose, taip pat kiaušinio trynyje, kukurūzuose, avižinėse kruopose, žirniuose, jautienoje, piene.

Poreikis

Dienos norma – 30-100 μg. Papildomai vartoti nesiūloma, nes žarnyno bakterijos gamina pakankamai vitamino.
Dapšionių Dievo Apvaizdos bažnyčia

Istorija

Dvarininkas Vincas Pereščakas 1829 m. pastatė dabartinę akmenų mūro bažnyčią. Po 1905 m. kunigai atvykdavo pamaldų laikyti kas antrą ar trečią sekmadienį. 1934 m. paskirtas nuolatinis kunigas Martynas Venclova. Jis suremontavo bažnyčią, pastatė parapijos salę, sutvarkė ūkinius trobesius, vargonus. Nuo 1938 m. kuratu dirbęs Leonardas Babrauskas (1870–1952) 1950 m. buvo suimtas ir dingo be žinios. 1955–1966 m. klebonavo Liudvikas Rakašius (1876–1966 m.), 1947–1954 m. gyveno ištremtas Kazachijon.

Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano (21 × 9 m), su bokšteliu ant stogo, penkiasiene apside. Turi 3 medinius altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros vartai yra varpinės pirmame aukšte.
1992 m. Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas

1992 m. Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas – Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas, vykęs 1992 m. sausio 19 d. Referendume kelti du klausimai: „Ar pritariate tam, kad Pietų Osetija būtų nepriklausoma valstybė?“ bei „Ar pritariate 1991 m. rugsėjo 1 d. Pietų Osetijos parlamento sprendimui dėl susijungimo su Rusija?“ Į abu klausimus teigiamai atsakė 99,9 % rinkėjų.

Priešistorė

1989 m. lapkritį Pietų Osetijos autonominės srities Aukščiausioji Taryba nubalsavo už statuso pakeitimą į autonominę tarybų socialistinę respubliką. Tačiau 1990 m. gruodžio 1 d. šį statusą atšaukė Gruzijos vyriausybė. Nors Gruzija boikotavo kovą vykusį 1991 m. Tarybų Sąjungos referendumą dėl TSRS reformavimo, Pietų Osetijos gyventojai referendume dalyvavo. Pietų Osetija boikotavo tais pačiais metais vykusį Gruzijos nepriklausomybės referendumą, o lapkričio 28 d. paskelbė nepriklausomybę.
Alešiškės

Istorija

Alešiškių dvaras paminėtas 1655 m.
Guri

Užtvanka

Užtvankos aukštis 162 m, ilgis 1300 m. Statybos darbai pradėti 1963 m. Pirmoji jos dalis atidaryta 1978 m., antroji – 1986 m. Iki 2006 m. oficialiai vadinosi Raúl Leoni hidroelektrine. Hidroelektrinę sudaro du mašinų skyriai, kuriuose yra po 10 generatorių. Guri elektrinės galia 10 000 MW, ji nusileidžia tik Trijų Tarpeklių užtvankai Kinijoje ir Itaipu Paragvajaus-Brazilijos pasienyje. Guri kartu su kitomis šalies hidroelektrinėmis pagamina 82 % Venesuelai reikalingos elektros energijos.
Kasmet lietinguoju laikotarpiu užtvankos slenksčiai atidaromi, nes tvenkinyje vandens lygis pakyla iki 272 m virš jūros lygio.

Tvenkinys

Guri hidroelektrinės užtvanka suformuoja milžinišką tvenkinį Nekuimos kanjone. Ilgis 175 km, plotis iki 48 km. Plotas skirtingais duomenimis nuo 3919 iki 4250 km² (antras pagal dydį vandens telkinys šalyje po Marakaibo ežero). Tvenkinys užliejo gausia bioįvairove pasižyminčius miškus, dėl ko nukentėjo kai kurios retos rūšys (pvz., tanagra Amaurospiza carrizalensis).
Brest-Litovsko taika

Brest-Litovsko taika, Bresto taika – Tarybų Rusijos taikos sutartis su Centro valstybėmis Vokietija ir Austrija-Vengrija bei jų sąjungininkėmis Turkija ir Bulgarija, pasirašyta 1918 m. kovo 3 d. Brest Litovske.

Derybos

Taikos sutarties iniciatorė buvo Tarybų Rusijos vyriausybė, kuriai reikėjo atokvėpio savo režimui įtvirtinti po Spalio perversmo. Nuo 1917 m. gruodžio 3 d. vyko derybos dėl paliaubų, jos pasirašytos gruodžio 15 d. Derybos dėl taikos prasidėjo 1917 m. gruodžio 22 d., bet 1918 m. sausio mėn. atsidūrė aklavietėje: bolševikų delegacija, kuriai nuo 1918 m. sausio 9 d. vadovavo Levas Trockis, neketino priimti Centro valstybių reikalavimų ir vilkino derybas – tikėtasi netrukus kilsiant revoliuciją Vakarų Europoje. 1918 m. vasario 9 d. Centro valstybėms pasirašius sutartį su Ukraina ir pareikalavus Tarybų Rusijos atsakymo, L. Trockis paskelbė naują bolševikų politiką: nekariauti, bet taikos nepasirašyti. Po 1918 m. vasario 18 d. pradėto sėkmingo Vokietijos ir Austrijos-Vengrijos puolimo V. Lenino pastangomis Tarybų Rusija priėmė dar nepalankesnes sąlygas.

Sutartis

Brest-Litovsko taika baigė Rusijos dalyvavimą Pirmajame pasauliniame kare ir faktiškai nutraukė jos sąjungą su Antantės valstybėmis. Pagal Brest-Litovsko taiką Rusija atsisakė Lietuvos, Latvijos, Estijos, dalies Baltarusijos, iš Suomijos ir Ukrainos turėjo išvesti kariuomenę. Šias šalis kontroliavo Vokietija, bet jų neaneksavo. Turkijai atiteko Karsas, Ardahanas, Batumis. Tarybų Rusija įsipareigojo pasirašyti taiką su Ukrainos Liaudies Respublika ir drauge nustatyti abiejų šalių bendrą sieną, demobilizuoti visą kariuomenę, taip pat ir kuriamą Raudonąją armiją. Pagal 1918 m. rugpjūčio 27 d. papildomą susitarimą Tarybų Rusija turėjo sumokėti Vokietijai 6 mlrd. markių kontribuciją.
Vokietijoje žlugus monarchijai ir suirus Austrijai-Vengrijai, Rusija 1918 m. lapkričio 11 d. anuliavo Brest-Litovsko taiką kaip primestą jėga.

Įtaka Lietuvai

Lietuvos politinės jėgos stengėsi pasinaudoti 1917 m. gruodžio 3 d. dėl paliaubų prasidėjusiomis derybomis. Lietuvos krašto taryba, siekdama pirmiausia atsiskirti nuo Rusijos, 1917 m. gruodžio 11 d. priėmė deklaraciją, palankią Vokietijai. Augustinas Voldemaras Ukrainos delegacijos sudėtyje atvyko į Brestą paremti vokiečių pozicijų, siūlė generolui M. Hofmanui organizuoti lietuvių pulkus kovai su bolševikais. Rusijos delegacijos narys buvo Vincas Kapsukas.
Lietuvos gyventojai buvo nepatenkinti vokiečių okupantais. Lietuvos krašto taryba 1918 m. vasario 16 d. paskelbė Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo aktą, kuriame neminimi jokie Lietuvos ryšiai su Vokietija. Po Brest-Litovsko taikos Lietuvą ir toliau valdė vokiečių okupacinė valdžia, bet Brest-Litovsko taika sudarė sąlygas Lietuvai politiškai atsiriboti nuo Rusijos, buvo lengviau iš jos grįžti lietuvių tremtiniams ir karo pabėgėliams. Sustiprėjo Lietuvos valstybingumo atkūrimo siekiančios politinės jėgos.
Ankstyvasis šalpusnis

Mityba

Šalpusnio lapus galima dėti į salotas bei sriubas.

Vaistinės augalo savybės

Vaistams dažniausiai vartojami lapai. Jie pjaunami birželio mėn. Džiovinami pavėsyje. Išdžiūvę būna bekvapiai, skonis – kartokas, gleivingas. Dedami į prakaitavimą skatinančių vaistažolių mišinius. 
Lapuose yra iki 2,63 % karčiųjų glikozidų, sitosterino, galinės, obuolių, vyno, palmitino ir stearino rūgščių, saponinų, 5,18 mg% karotinoidų, 5 mg% askorbino rūgšties, inulino, ir dekstrino, rauginių ir 15,4-18,2 % mineralinių medžiagų, vitamino C.
Pastaba: Nevartoti vaistams nėštumo metu ir žindant.
Šalpusnis mažina uždegimą, todėl jį galima naudoti gydant bronchitą, gerklų ir trachėjos uždegimus, bronchinę astmą ir pleuritą, net pradiniame tuberkuliozės gydymo etape.
Šalpusnis yra lengvinanti atsikosėjimą priemonė. Norint sumažinti kosulį ir užkimimą reikia kelis kartus per dieną gerti labai karštą šalpusnių arbatą su medumi. Lapų ir žiedų garais gydomas lėtinis bronchitas.
Lapų sirupas padeda sergant plaučių ligomis ir bronchitu. Yra puiki profilaktinė priemonė nuo peršalimų ir gripo. Pavasarį, esant astmai, lėtiniam bronchitui ir kvėpavimo takų katarui, reikia kasdien gerti 2-3 arbatinius šaukštelius šviežių šalpusnių sulčių, sumaišytų su sultiniu ar šiltu pienu. 
Nuplautų ir sutrintų šviežių lapų tyrė dedama ant krūtinės – padeda nuo plaučių uždegimo, raudonligės, mėlynių ir tinimų, sąnarių uždegimų.
Tinstančias kojas reiktų dažnai plauti šalpusnių nuoviru. Venų uždegimo gydymui iš šviežių sutrintų šalpusnių lapų su šviežia grietine gaminamas tepalas.
Šalpusnių lapų stipraus nuoviro kompresai padeda nuo sklerodermos opų.
Šviežios sultys lašinamos į ausį esant ausų uždegimui.

Vaistinės žaliavos rinkimas

Šalpusnių žiedai renkami kovo – balandžio mėnesiais saulėtą sausą dieną, kai žiedai pilnai išsiskleidę. Skinami tik sveiki, be rudų dėmių lapai, neilgesniais kaip 5 cm lapkočiais. Džiovinami gerai vėdinamoje patalpoje, paskleidus juos plonu sluoksniu ant tinklo. Kartkartėmis reikia atsargiai pavartyti, kad greičiau džiūtų. Greičiau džius, jei lapai bus išdėlioti balta, pūkuota puse į viršų. Iš 5 kg šviežių lapų gaunama 1 kg sausos žaliavos. 
Gerai išdžiovinti lapai yra bekvapiai, viršutinėje pusėje žali, apatinėje – balzganai pūkuoti.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

Veikla

Rajono meru išrinktas Kęstutis Jakelis, jo pavaduotoja Virginija Dranginienė. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Robertas Bauba. 1997 m. rugsėjo mėn. meru išrinktas Darius Mikučiauskas.
Vytas Vaicekauskas

Biografija

Baigė Jonavos 3-iąją vidurinę mokyklą, 1991 m. – istorijos studijas Vilniaus universitete, istorikas, 2001 m. baigė švietimo vadybą Kauno technologijos universitete. VšĮ Jonavos suaugusiųjų švietimo centras direktorius. 2007-2010 m. Jonavos rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2009 m. Jonavos VŠĮ Suaugusiųjų švietimo centro direktorius.
Partijos Tvarka ir teisingumas narys. 2003–2007 m., 2007-2010 m. (mandatas atimtas) ir 2011 m. (išrinktas, bet atsisakė mandato) Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys, 2003–2007 m. Švietimo, kultūros ir sporto komiteto pirmininkas.
Vedęs; žmona Eglė, sūnus Titas ir Matas.  Sporto klubo „Akvaera“ narys, „Achemos“ sporto klubo narys
Didžiausias bendrasis daliklis

Didžiausias bendras daliklis arba DBD – skaičių  bendrųjų daliklių aibės D didžiausias elementas, vadinamas didžiausių šių skaičių bendruoju dalikliu. Paprasčiau, tai didžiausias skaičius, kuris dalina visus tuos skaičius be liekanos.
Jeigu didžiausias bendras daliklis yra 1, tuomet šie skaičiai vadinami tarpusavyje pirminiais.
D-sveikojo skaičiaus a natūrinių daliklių aibė. Pvz.:D.
Dviejų skaičių a ir b daliklių aibių D ir D sankirta yra jų bendrųjų daliklių (iš kurių dalijasi ir skaičius a, ir skaičius b) aibė.
Pavyzdžiui, skaičių 441 ir 42 didžiausias bendras daliklis yra 21. Skaičių 15 ir 28 jis yra 1, kadangi šie skaičiai bendrų daliklių neturi. Suskaičiuoti DBD galima atrenkant bendrus skaičius iš skaidinio pirminiais skaičiais. Pirmo pavyzdžio atveju, 441=3²·7² ir 42=2·3·7. Abiems skaidiniams bendri skaičiai mažiausiais laipsnių rodikliais yra 3·7, o tai ir yra 21.
Didelių skaičių DBD radimui gali būti naudojamas Euklido algoritmas.
Mažiausias bendras kartotinis (MBK) gaunamas sudauginus du skaičius ir padalinus juos iš tų skaičių didžiausio bendro daliklio. Pavyzdžiui, 
MBK(24; 32)=(24*32)/(DBD(24; 32))=768/8=96. 
Mažiausias bendras kartotinis yra toks mažiausias skaičius, iš kurio dalinasi du skaičiai 96/24=4; 96/32=3.