Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia

Istorija

Pirmoji bažnyčia Kražiuose pastatyta 1416 m. Ją pastatydino žemaičių seniūnas Mykolas Kęsgaila Valimantaitis. Kai ji sudegė, 1475 m. pastatyta nauja. Kražių klebonija buvo viena turtingiausių Žemaitijoje.
1533 m. klebonavo būsimas vyskupas Valerijonas Protasevičius, 1549 m. – poetas ir teisininkas Petras Roizijus.
1570–1740 m. Kražiuose veikė kunigų seminarija.
1607 m. įsteigtas jėzuitų, 1639 m. – benediktinių vienuolynas. Chrizostomas Mykolas Volodkevičius (lenk. Chryzostom Wołodkiewicz) vienuolėms benediktinėms 1642 m. pastatė bažnyčią.
Jėzuitai 1614 m. įsteigė kolegiją.
1621 m. ant Radvilos pilies pamatų pašventintas būsimos jėzuitų bažnyčios kertinis akmuo. Statybą fundavo etmonas Jonas Karolis Katkevičius. 1643 m. ją pašventino vyskupas Jurgis Tiškevičius. Manoma, kad statoma bažnyčia nukentėjo 1655 m., nes statyta dar iki 1689 m. Ji buvo puošniausia Žemaitijos bažnyčia: turėjo 12 lipdytų altorių su kolonomis, menišką sakyklą, didžiajame altoriuje buvo Leonardo da Vinčio tapytas Švč. Marijos paveikslas.
1709 m. sudegė parapinė bažnyčia. Ji buvo atstatyta tik 1739 m. Klebonas Domininkas Mankauskas pastatė medinę bažnyčią ir 1758 m. pakvietė vienuoles marjaviles iš Vilniaus. Mirus klebonui vienuolės išsikėlė, bažnyčia sunyko.
1757–1763 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia (archit. Tomo Žebrausko projektas).
Panaikinus jėzuitų ordiną (1773 m.), mokinių bažnyčia liko be priežiūros. Kolegija tapo apygardos mokykla. 1797–1817 m. joje dėstė Kolainių karmelitai. Bažnyčia neremontuojama iro. Jos sienose atsirado didokų plyšių, prakiuro stogas, gedo seni paauksuoti vargonai.
1807 m. parapinė bažnyčia sudegė. 1810 m. atstatyta.
1821 m. bažnyčioje uždraustos pamaldos.
1836 m. nuardytas bažnyčios stogas, netrukus pradėtos ardyti sienos. Nugriautas ir mūrinis dviaukštis vienuolynas (statytas 1621 m.).
1892 m. gruodžio 24 d. Rusijos valdžia uždarė benediktinių vienuolyną. Norėjo uždaryti ir nugriauti bažnyčią. Tikintieji prašė paversti ją parapijos bažnyčia (vietoj medinės Šv. Mykolo bažnyčios; pastarąją prašė leisti pertvarkyti į kapų koplyčią). Caras Aleksandras III, nepaisydamas prašymų, 1893 m. birželio 22 d. įsakė bažnyčią ir vienuolyną nugriauti. Gyventojai neleido bažnyčios uždaryti, ją nuolat saugojo. Lapkričio mėn. valdžia susidorojo su tikinčiaisiais. Dėl kazokų smurto žuvo ir nuo žaizdų mirė 9 žmonės, apie 50 sužeista. Bažnyčia buvo uždaryta, bet nenugriauta.
1904 m. parengtas naujos mūrinės bažnyčios projektas (sąmatinė vertė 70 000 rublių). Valdžia naujos bažnyčios statyti neleido, tik 1908 m. liepos 29 d. grąžino uždarytąją. Suremontuota bažnyčia, pašventinta 1910 m. rugsėjo 4 d., tapo parapine. Medinėje bažnyčioje taip pat laikytos pamaldos. 1919 m. tapo mokinių bažnyčia.
Kražių kunigas Stanislovas Rimkus 1940 m. rugpjūčio 6 d. suimtas.
1941 m. birželio 23 d. bažnyčia sudegė. Apgriauta ir apdegusi bažnyčia 1943 m. suremontuota.
Kražiuose 1976–1987 m. klebonavo Juozapas Olšauskas (1910–1988); 1948–1956 m. kalintas, palaidotas bažnyčios požemio kriptoje.

Architektūra

Bažnyčia vėlyvojo baroko stiliaus, stačiakampio plano, vienanavė, dvibokštė (bokštai žemesni už frontoną). Prie šoninio fasado yra 2 aukštų galerija. Šventoriaus tvora tinkuoto mūro. Jame stovi gotikos ir klasicizmo formų akmenų ir skaldos mozaikos koplyčia su 4 kolonų portiku (restauruota 2001 m., joje yra bajorų Kšonstauskių šeimos palaikai).
1993 m. paminint Kražių skerdynes iškaltas R. Midvikio bareljefas bažnyčios vartuose.