google/wiki40b huggingface dataset:
Asas (moneta)

Raida

Ankstyvąsias Romos sidabrines monetas kalė pagal graikų svorio standartus, todėl jos buvo populiarios Pietų Italijoje ir Adrijos pakrantėse. Dabar Romos monetas ėmė kalti pagal Romos svorio matų standartus.
Asas buvo imta naudoti 280 m. pr. m. e. Pradžioje tai buvo didelės lietos bronzinės monetos, tapusios pagrindiniu piniginiu vienetu Romos respublikoje. Pradžioje aso masė atitiko romėniško svaro (libros) svorio standartą, t. y. (327,45 g), bet vėliau monetos masė vis mažėjo. Asas pradėtas derinti su palengvintu svaro standartu (4/5 libros). 269 m. pr. m. e., įvedus sidabrinį denarą, jo masė tapo lygi 1/6 libros (įvestas šeštadalinis asas, 54,59 g). 217 m. pr. m. e. jo masė sumažinta dar per pusę, ir asas svoriu tapo lygus uncijai.
Lietus asus gamino leido apie 70 metų. Vėliau imta asus ne lieti, o kalti (kadangi juos imta gaminti iš mažesnio metalo kiekio). Respublikos laikais asas turėjo Januso biustą priekinėje pusėje, o galeros laivagalį – reverse. Ant aso buvo žymimas romėniškas skaičius I.
Po sidabrinio denaro įvedimo III a. viduryje, asas palaipsniui prarado savo reikšmę, tapdamas denaro smulkesniu vienetu. Pradžioje denaras buvo lygus 10 asų, o vėliau, 140 m. pr. m. e., prilygintas 16 asų. Sakoma, kad šis kurso kitimas susijęs su Pūnų karų finansavimu. Santykis 1:16 nusistovėjo iki pat aso naudojimo pabaigos.
Po Augusto monetų reformos 23 m. pr. m. e. asus ėmė kalti iš gryno raudono vario (nebe iš bronzos), o sestercijas (kurios pradžioje buvo lygios 2,5 aso, o vėliau – 4 asams) – iš auksaspalvės bronzos, kurią numizmatai vadina orichalku. Imperiniu laikotarpiu intensyvėjant infliacijai, asas galiausiai tapo smulkia moneta. Asus kalė iki III a., ir tuo metu jis jau buvo žemiausio nominalo nuolat kaldinta moneta.
Žiežuliai

Istorija

1912 m. minimas juodraštinėje Balninkų priešvedybinės apklausos knygoje.
Martin Lings

Biografija

Gimė protestantų šeimoje Mančesterio priemiestyje Barnadže (Burnage). Oksfordo Madlino kolegijoje įgijo anglų kalbos ir literatūros išsilavinimą. Vėliau išvyko į Lietuvą ir Lietuvos universitete Kaune dėstė anglosaksų ir vidurinę anglų kalbą. 1939 m. išvyko į Kairą, kur tuo metu gyveno Lingsui didelę įtaką daręs metafizikas Renė Genonas. Martinas Lingsas įsidarbino Kairo universitete, statė Šekspyro dramas, mokėsi arabų kalbos. Apsigyveno kaimelyje prie piramidžių. 1952 m. Egipte kilus prieš britus nukreiptiems judėjimams, grįžo į Angliją, Londono universiteto Rytų ir Afrikos studijų mokykloje (SOAS) mokėsi arabų kalbos, 1959 m. įgijo daktaro laipsnį parašęs disertaciją apie Alžyro sufijų šeichą Ahmadą al Alavį. Po to Martinas Lingsas dirbo Britų muziejuje, taip pat Britų bibliotekoje, tvarkė įvairius rytietiškus rankraščius. Paskutiniaisiais gyvenimo dešimtmečiais Martinas Lingsas atsidėjo knygų rašymui.
1938 m. Martinas Lingsas priėmė islamą, priklausė alavijos sufijų mokyklai. Jo islamiškas vardas – Abu Bakras Siradžas ad Dinas. 1944 m. vedė Leslę Smali (Lesley Smalley). Buvo žymaus tradicionalisto Fritjofo Šuono mokinys.

Veikla

Nuo studijų metų Martinas Lingsas daug dėmesio skyrė senajai anglų literatūrai, ypač Šekspyrui. Net ir priėmęs islamą, toliau tęsė Šekspyro tyrinėjimą, daug dėmesio skyrė dvasiniams Šekspyro kūrinių atžvilgiams. Gero įvertinimo susilaukė Lingso darbas apie Ahmadą al Alavį, tačiau labiausiai vertinama jo 1983 m. išleista pranašo Muhamado biografija, už kurią jis buvo apdovanotas Egipto ir Pakistano valstybiniais apdovanojimais. Be to, Martinas Lingsas rašė straipsnių ir knygų metafizikos, lyginamosios religijotyros, religinio simbolizmo, sufizmo temomis.
Aukštupėnų piliakalnis

Piliakalnis

Iš šiaurės piliakalnį juosia Aukštupio, iš vakarų – Lėvens slėnis, iš rytų – dauba, pietinėje pusėje yra aukštuma. Aikštelė pailga, 110x40 m dydžio, XIX a. buvo ariama. Aikštelės pietiniame pakraštyje buvo pylimas, išliko jo liekanų. Šiaurės rytų ir pietiniame šlaite, 4-4,5 m žemiau aikštelės krašto, yra apie 280 m ilgio ir 1,8 m aukščio pylimas, kurio galai siekia apie 50 m ilgio terasą. Aukščiau terasos piliakalnio šlaitas status, nulygintas, žemiau – natūralus. Aikštelė ir piliakalnio rytinis šlaitas apardyti per Pirmąjį pasaulinį karą iškastų apkasų.

Aplinkiniai piliakalniai

Bakšėnų piliakalnis 9 km 
 Likalaukių piliakalnis 11 km
Papilys 28 km 
 Žiobų piliakalnis 24 km
Moškėnų piliakalnis 35 km 
 Martyniškių piliakalnis 33 km
Kiūčių piliakalnis 42 km
Kerelių piliakalnis 11 km 
 Vaduvų piliakalnis 18 km
Stirniškio piliakalnis 12 km
Šeimyniškėlių piliakalnis 34 km
Papilių piliakalnis (Kupiškis) 9 km 
 Gaigalių piliakalnis 11 km
CSM Politehnica Iași

Istorija

Šis klubas įkurtas 2010 m. kaip ACSMU Politehnika, vietoje nutraukusio savo veiklą  Jasų "Politehnika" klubo. 
2011 m. vasarą klubas pakeitė pavadinimą į KSMS. 
Nuo pat įkūrimo klubas dalyvavo Liga II pirmenybėse, antros pakopos divizione.  Antrais gyvavimo metais tapo Liga II nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti elito divizione. 
Nuo 2012/13 metų sezono dalyvauja Liga I pirmenybėse. Debiutiniame sezone liko 17 pozicijoje, prarado vietą elito divizione. 2014/2015 m. grįžo į elitą ir užėmė 10 vietą. 2015/2016 m. liko 7 pozicijoje, 2016/2017 m. vėl užėmė 7 vietą.
III amžius

Trečiasis mūsų eros amžius – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs 201 metų sausio 1 dieną ir pasibaigęs 300 metų gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis
Amžiai: II amžius – III amžius – IV amžius
Raudonkrūtis ąžuolgręžis

Morfologija

6 – 17 mm dydžio. Turi daug spalvinių aberacijų. Antsparniai dažniausiai būna iš dalies arba visi metališkai mėlyni, tačiau pasitaiko ir rudų, geltonų, juodų, žalių, violetinių ir kitokių spalvų. Kojos gelsvos ar raudonos, šlaunys – juodos. Priešnugarėlė dažniausiai būna raudonos spalvos, kartais rudos.

Biologija ir ekologija

Vabalai aktyvūs birželio – liepos mėnesiais, vakarais. Gyvena lapuočių miškuose, parkuose, soduose. Dažnai aptinkamas ir malkinėse. Lervos vystosi ką tik nudžiūvusiuose, nenužievintuose lapuočių medžių rąstuose, kelmuose, malkose. Kartais mediniuose namuose ar kituose statiniuose. Vystymosi ciklas trunka vienerius ar dvejus metus.
Apšiltintose patalpose vabalai gali ristis ir žiemą.

Paplitimas

Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje ir Azijoje pietinis arealas siekia Iraną, Turkiją, Izraelį ir Japoniją. Taip pat įvežtas į Kanadą ir JAV
Lietuvoje aptinkamas lapuočių ir mišriuose miškuose, parkuose, malkinėse.
Robert Reid

Robertas Raidas (angl. Robert Reid; 1966 m. vasario 17 d.) – škotų ralio šturmanas, kartu su Richard Burns iškovojo 2001 m. Pasaulio ralio čempionato taurę. Kartu jie važiavo nuo 1991 iki 2003 m., per tą laiką jie dalyvavo 103 Pasaulio ralio čempionato etapuose, laimėjo 277 greičio ruožus ir 34 kartus lipo ant podiumo. Lenktynininkų duetas užėmė antrąsias vietas 1999 ir 2000 metų Pasaulio ralio čempionatuose.
Grand Prix lenktynės

Pirmosios Grand Prix lenktynės buvo surengtos įsibėgėjus automobilių sporto plėtrai – 1901 m. Tai buvo pirmas atvejis, kai lenktynės vadinosi didžiuoju prizu (pranc. Grand Prix) – Po miesto Grand Prix. Šias lenktynes organizavo Prancūzijos automobilininkų klubas.
Kiek vėliau Grand Prix lenktynių rengimas tapo tradicija ir kiekvienais metais (iki 1921 m. tik Prancūzijoje) buvo rengiamos Grand Prix lenktynės. Nuo 1921 m. lenktynes pradėjo organizuoti ir Italija, o vėliau bėgant metams šalių skaičius vis didėjo. 1937 m. Grand Prix lenktynių skaičius pasiekė 7 šalis. Paskutinis Grand Prix lenktynių sezonas įvyko 1949 m. Tuo metu Grand Prix lenktynės buvo vadinamos Formule A, tad nieko nuostabaus, kad 1950 m. buvo sukurtos Formulės 1 lenktynės. Jose buvo sukurta taškų skyrimo ir apdovanojimų sistema. Šiuo metu Formulė 1 tapo viena populiariausių automobilių sporto rūšių visame pasaulyje.
Nintendo

Istorija

1889 m. rugsėjo 23 d. Fusadžiro Jamauči įsteigė įmonę „Nintendo Koppai“ Kiote, kuri gamino „Hanafudos“ žaidimų kortas. Nintendo reiškia „patikėk sėkmę dangui“. Iš pradžių pats kūrėjas piešė ranka kortas ir plečiantis verslui samdė padėjėjus. 1956 m. įkūrėjo anūkas Hiroši Jamauči keliavo į JAV, jis išsirūpino licenziją naudoti „Disney“ sukurtus personažus ant kortų. 1963 m. įmonė pervadinta į „Nintendo“ ir pradėjo ieškoti kitų veiklos sričių. Iki 1968 m. kompanija pradėjo bendrus verslus, kurie įtraukė taksi bendrovę, viešbučių tinklą, TV stotį ir paruoštų ryžių maisto įmonę, tačiau visi šie verslai nenusisekė. Po to „Nintendo“ pradėjo užsiimti žaislų gamyba ir nors turėjo pasisekimo šioje srityje, tačiau negalėjo rimtai konkuruoti su stambiais žaislų gamintojais „Bandai“ ir „Tomy“. 1973 m. „Nintendo“ pradėjo kurti optielektroninio šaudymo sistemas šeimos pasilinksminimui, kurios buvo instaliuojamos nenaudojamuose boulingo takeliuose. Dėl aukštų sąnaudų šį verslą teko nutraukti, tačiau jis nukreipė kompaniją į kylantį elektroninių žaidimų verslą.
„Nintendo“ žingsnį į kompiuterinių žaidimų sritį galima atsekti nuo 1971 m., kai įmonė bendradarbiavo su JAV įmone „Magnavox“ kurdama optoelektroninį šautuvą namų žaidimų „Odyssey“ platformai. 1974 m. „Nintendo“ sukūrė savo optielektroninį šaudymo žaidimą ir 1977 m. išleido pirmąją savo sukurtą konsolę „Color TV Game“, iki 1980 m. išleistą penkiais variantais. „Color TV Game“ buvo išleista tik Japonijoje ir sulaukė komercinės sėkmės. Šiuo laikotarpiu įmonėje pradėjo dirbti Shigeru Miyamoto, vėliau vienų žinomiausių ir sėkmingiausių „Nintendo“ žaidimų dizaineris ir prodiuseris. 1978 m. „Nintendo“ žengė į žaidimų automatų rinką. Komercinės sėkmės proveržio įmonė sulaukė su 1980 m. išleista nešiojama „Game & Watch“ konsole ir 1981 m. išleistu žaidimų automatų „Donkey Kong“ žaidimu. Ypač pastarojo sėkmė kompanijai uždirbo didelį pelną ir leido pradėti vystyti verslą pasauliniu mastu. 
1983 m. „Nintendo“ išleido „Famicon“ konsolę Japonijoje ir 1985 m. ją NES pavadinimu JAV. Šiai konsolei sukurtas žaidimas „Super Mario Bros.“ su daugiau nei 40 mln. išplatintų kopijų tris dešimtmečius išbuvo populiariausiu videožaidimu istorijoje (iki 2006 m. išleisto „Wii Sports“). Nuo to laiko „Nintendo“ kūrė stacionarias ir nešiojamas žaidimų konsoles, kompiuterinius žaidimus. 2014 m. pradėjo gaminti su konsolėmis susiejamus kompiuterinių žaidimų herojų žaislų amiibo figūrėles, 2016 m. kompanija žengė į žaidimų mobiliesiems įrenginiams rinką.

Žaidimų konsolės

„Nintendo“ yra viena iš trijų pagrindinių dedikuotų kompiuterinių žaidimų platformų gamintojų pasaulyje (kartu su „Sony“ ir „Microsoft“).
Boleslovas Kajetonas Koliška

Biografija

Baigė Vilniaus gimnaziją. Maskvos universitete studijavo teisę. Už dalyvavimą studentų demonstracijose 1861 m. suimtas, 1861 m. pabaigoje emigravo. Kuneo (Italija) baigė lenkų emigrantų karinę mokyklą. 1863 m. kovo mėn. netoli Kauno suorganizavo sukilėlių būrį, prie kurio prisidėjo B. Žarskio ir A. Norvaišos būriai, rinktinė pavadinta Dubysos pulku. Jo vadovaujamas pulkas su Rusijos imperijos kariuomenės daliniais kovėsi prie Aukštadvario (Kauno apskr.), prie Lenčių netoli Ažytėnų, prie Misiūnų netoli Ariogalos. Z. Sierakausko įsakymu vadovavo sukilėlių kolonai – dviem batalionams ir raitelių daliniui, kuri kovėsi Biržų kautynėse. Pateko į nelaisvę, karo lauko teismo nuosprendžiu sušaudytas.
Vaiteliai

Istorija

1948 m. gegužės 6 d. kaime žuvo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės vadas Juozas Kėkštas - Drulis Juozas.
Šlienavos pagrindinė mokykla

Istorija

Šlienavos pradinė mokykla įkurta 1909 m. 1951 m. ji tapo septynmetė, 1963 m. – aštuonmetė, 1985 m. – devynmetė, 1999 m. – dešimtmetė mokykla. Nuo 1999/2000 m. veikia priešmokyklinio ugdymo klasė. Nuo 2000 m. mokyklą remia Almos Adamkienės labdaros ir paramos fondas.
Nusikaltimai žmoniškumui

Nusikaltimai žmoniškumui – baudžiamoji veika, kai sąmoningai rengiami didelio masto arba sistemingi civilių užpuolimai.
Sąrašą įtvirtino Tarptautinio Baudžiamojo Teismo Statutas (7 straipsnis).
AL galerija

"AL galerija" buvo nuo 1989 m. iki 1998 m. veikusi pirmoji privati Lietuvoje dailės kūrinių galerija. Ją įkūrė architektas Albertas Stankevičius (1957 Kaune - 1997 m. spalio 4 d. Kaune) Lietuvos architektų sąjungos Kauno skyriaus pastato pirmame aukšte.
Irano branduolinė programa

Irano atominė programa pradėta dar 1959 m. Dėl Islamo revoliucijos ir Irano-Irako karo darbai nutrūko. Iki šiol nėra nei vieno pradėjusio veikti atominės elektrinės branduolinio reaktoriaus, tik keli tyrimams naudojami reaktoriai. Iranui jau kuris laikas priekaištaujama, kad atominė programa skirta branduoliniam ginklui sukurti, nors oficialiai Iranas teigia, kad siekiama branduolinę energiją panaudoti tik taikiems tikslams.
Vardako provincija

Geografija

Beveik visą teritoriją užima Hindukušo kalnai. Tankiausiai gyvenamos sritys yra slėniai, einantys nuo Kabulo į Kandaharą ir Heratą. Yra Helmando aukštupys.

Gyventojai

Provincijos šiaurėje gyvena daugiausia hazarai, o pietryčiuose puštūnai. Taip pat yra tadžikų, kizilbašų, laikinai įsikuria kočiai. Gyventojai yra musulmonai, pasidalinę į sunitus ir šiitus. Tarp hazarų ir kočių dažnai vyksta ginkluoti konfliktai.
Mălina Olinescu

Biografija

Mălina Olinescu gimė 1974 m. sausio 29 d. Bukarešte (Rumunija), aktoriaus Boris Olinescu ir dainininkės Doina Spătaru šeimoje.
Muzikinę karjerą pradėjo 1995 m., kai ji dalyvavo „Aurelian Andreescu“ festivalyje. 1996 m. festivalyje Mamajoje užėmė trečiąją vietą.
1998 m. Rumunijos nacionaliniame finale „Eurovision Selecţia Naţională 1998“ įveikusi 11 varžovų, išrinkta atstovauti Rumunijai 1998 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Eu cred“ (liet. Aš tikiu). Konkurse atlikėja užėmė 22-ą vietą, surinkusi tik 6 taškus (iš Izraelio). Tai pats blogiausias Rumunijos rezultatas šiame konkurse. Tais pačiais metais užėmė trečią vietą „Mamai“ festivalyje su daina „Pot să zbor“. Po metų išleido antrąjį albumą „Pot să zbor“. 2003 m. Mălina su daina „Tăcerea doare“ dalyvavo Rumunijos „Eurovizijos“ atrankoje dar kartą, tačiau į finalą nepateko. Po dalyvavimo baigė savo muzikinę karjerą.
2000–2007 m. buvo ištekėjusi už muzikanto Dana Stesco.
Zenonas Komskis

Zenonas Komskis (g. 1945 m. gegužės 16 d. Kentrių kaime) – muzikos mokytojas ir choro dirigentas.

Biografija

Baigęs Tauragės vienų metų chorvedžių kursus (diriguoti mokė V. Naraškevičius), 1962–1966 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos technikume (dėst. N. Domarkienė). 1966–1971 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. J. Motiekaičio klasė). Vėliau savo kvalifikaciją kėlė Lietuvos kultūros darbuotojų tobulinimosi institute Vilniuje.
Nuo 1971 m. Tauragės rajoninių kultūros namų dainų ir šokių liaudies ansamblio „Jūra“ meno vadovas ir dirigentas. Kolektyvą parengė 1975 ir 1980 m. respublikinėms dainų šventėms, su juo koncertavo Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje, Rusijoje, Kaliningrado srityje, Užkarpatėje ir Gruzijoje, prizinių vietų pelnė įvairiuose konkursuose. Iki 1983 m. buvo Tauragės vaikų muzikos mokyklos mokytojas ir choro vadovas – parengė 1975, 1977 ir 1980 m. respublikinėms dainų šventėms. 1974–1990 m. Tauragės mėsos kombinato mišriojo choro vadovas – kolektyvą parengė 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms, nemažai koncertuodavo savo rajone ir kitur. 1984–1990 m. Tauragės švietimo darbuotojų mišriojo choro vadovas. Choras dalyvaudavo koncertuose, parengtas 1985 m. respublikinei ir 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei. Šiai šventei dar parengė miesto įmonių jungtinį vyrų chorą ir jungtinę liaudišką kapelą (kartu su V. Valiuku). 1987–1990 m. vadovavo Tauragės politechnikumo moksleivių pučiamųjų orkestrui, o 1994 m. Tauragės žemės ūkio ir technikos mokykloje suorganizavo merginų chorą. Taip pat vadovavo Tauragės miesto ir rajono įvairių įmonių ir įstaigų vokaliniams ansambliams bei kaimo kapeloms.
1989 m. Tauragės kultūros namuose suorganizavo kamerinį mišrųjį chorą; yra jo meno vadovas ir dirigentas. Choras pasirodo koncertuose, dalyvavo 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Vilniuje, 1995 ir 1997 m. Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivaliuose Rygoje ir Gotlande (Švedija).
Z. Komskis – Tauragės rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas, 1979 m. zoninės eksperimentinės dainų šventės Tauragėje ir 1981 m. dainų ir šokių ansamblių šventės Kaune dirigentas. 1982 m. jis apdovanotas Kultūros žymūno ženklu. Yra Lietuvos chorų sąjungos narys.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Anicetas Ignotas

Biografija

1971–1976 m. studijavo Kauno politechnikos institute, inžinierius ekonomistas. 1975–1977 m. Kauno politechnikos instituto inžinierius. 1977–1980 m. Maskvos valstybinio universiteto aspirantas, jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1981 m. ekonomikos mokslų kandidatas.  1981–1989 m. Vilniaus aukštosios partinės mokyklos dėstytojas, docentas. 1989–1990 m. LSSR MA Ekonomikos instituto skyriaus vedėjas.
1990–1991 m. LR ekonomikos ministrų Vyto Navicko ir Alberto Šimėno pavaduotojas. 1991–1992 m. LMA Ekonomikos instituto direktorius. 1992–1993 m. Valstybinės akcinės įmonės „Eiva“ direktoriaus pavaduotojas. 1993–1994 m. LR pramonės ir prekybos ministro pavaduotojas, 1994–1997 m. sekretorius.  1997–2000 m. LR ūkio ministro Vinco Babiliaus patarėjas. 2000–2001 m. LR ūkio ministerijos Energetikos vystymo departamento direktorius. 2001–2002 m. LR ūkio ministro Petro Čėsnos pavaduotojas, 2002–2009 m. LR ūkio ministerijos sekretorius. 2009–2011 m. VĮ „Energetikos agentūra“ vyriausiasis ekspertas.  Nuo 2010 m. Lietuvos edukologijos universiteto Socialinių mokslų fakulteto dėstytojas-valandininkas, docentas, mokslo ir tarptautinių ryšių prodekanas. 
2013 m. birželio mėn. pripažintas kaltu dėl piktnaudžiavimo tarnybine padėtimi bei dėl valstybės tarnautojo vardo pažeminimo. 
2014 m. gegužės mėn. išteisintas dėl 2013 metais priimto nuosprendžio
Deividas Stagniūnas

Biografija

Pradėjo čiuožti penkerių metų. Iki 2001 m. dalyvavo vienetų varžybose, vėliau pasirinko šokius ant ledo. Anksčiau yra šokęs su amerikietėmis Laura Whipple, Kayla Nichole Frey ir Katherine Copely.

Karjera ir pasiekimai

2004–2006 m. šoko kartu su Kayla Nichole Frey. 2005 m. pasaulio jaunių čempionate užėmė 19-tą vietą. Porą treniravo Jelena Garanina.
2006–2010 m. tarptautinėse suaugusiųjų varžybose Lietuvai atstovavo kartu su Katherine Copely. Pora tapo daugkartiniais Lietuvos čempionais.
Porą treniravo:
2006–2008 m. Jelena Garanina ir Valerijus Spiridonovas.
2008–2010 m. Igoris Špilbandas ir Marina Zujeva.
Katherine Copely ir Deividas Stagniūnas yra pirmoji Lietuvos ledo šokių pora po Margaritos Drobiazko ir Povilo Vanago, kuri 2007 metais buvo pakviesta dalyvauti Pasaulio Grand Prix taurės etapo varžybose (2007 Cup of Russia). Čia patenka tik tam tikrą reitingą pasiekusios ledo šokėjų poros.
2009 m. Pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate K. Copely ir D. Stagniūnas užėmė 14-tą ir iškovojo Lietuvai kelialapį į 2010 m. Vankuverio Žiemos Olimpines žaidynes, bet dėl Dalios Grybauskaitės sprendimo nesuteikti K. Copely Lietuvos pilietybės pora žaidynėse dalyvauti negalėjo.
2010 m. balandį pora iširo. Katherine Copely paskelbė dėl sunkios traumos baigianti sportinę karjerą.
2010 m. birželį D. Stagniūnas pradėjo treniruotes su kita amerikiete Isabella Tobias. Porą treniruoja Marina Zueva ir Igoris Špilbandas.
Debiutavę 2011 m. Europos dailiojo čiuožimo čempionate sportininkai įveikė preliminarųjį etapą ir pateko į pagrindines varžybas, kuriose bendroje įskaitoje užėmė 12-ąją vietą.
2011 m. pirmajame Pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate pora užėmė 14-ąją vietą.
2011 m. spalį dalyvavo debiutiniame savo karjeroje Tarptautinės dailiojo čiuožimo sąjungos organizuojamame Didžiojo Prizo pirmajame etape „Skate America“ ir laimėjo bronzos medalius.
2011 m. lapkritį duetas varžėsi šeštajame Didžiojo Prizo serijos etape „Rostelecom Cup“, kur užėmė 5-ąją vietą.
2014 metų vasario mėn. žiemos olimpinių žaidynių Sočyje (Rusija) dalyvis (poroje su I. Tobias).
Flensburgas

Istorija

XIII a. Flensburgą įkūrė danai, netrukus čia apsigyveno ir vokiečių pirkliai. 1284 m. suteiktas miesto statusas, Flensburgas tapo vienu svarbiausių Šlėzvigo kunigaikštystės miestų. Jis buvo Hanzos lygos nariu. Viduramžiais Flensburgas buvo svarbiu silkių žvejybos ir apdorojimo centru. XVI a. uosto reikšmė ypač išaugo, vėliau Flensburgas buvo svarbiu prekybos romu centru. XIX a. prasidėjus industrializacijai miestą pranoko Hamburgas ir Kopenhaga.
1920 m. referendumu miesto gyventojai pasirinko prisijungti prie Vokietijos (toliau į šiaurę esančios žemės prisijungė prie Danijos). 1945 m. Flensburgas buvo paskutine Nacių Vokietijos sostine – po Hitlerio mirties šalies vadovu paskirtas Karlas Dionicas iš atakuojamo Berlyno išsikėlė į Flensburgą (sudarytas Flensburgo kabinetas), tačiau po kelių savaičių miestas užimtas britų.
Jevlampijus Laškovas

Biografija

Brolis Jonas Laškovas, žmona Lidija Laškova. 1956 m. baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. apgynė disertaciją „Pietinio Pabaltijo ordoviko nuogulų litostatigrafija, litologija ir facijos“, 1969 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.
Nuo 1956 m. atliko geologinį kartografavimą (M 1:200 000 ir 1:50 000 m.) Altajuje. 1964-1965 m. dirbo Vilniaus termoizoliacijos institute. Nuo 1968 m. dirba Geologijos institute (nuo 2002 m. Geologijos ir geografijos institutas), nuo 1970 m. instituto vyresnysis mokslo darbuotojas.

Mokslinė veikla

Daugiausia tyrė ordoviko sistemą. Atliko uolienų struktūrinę-genetinę klasifikaciją, išskyrė 42 uolienų tipus, 9 facijas. Ištyrė metabentonitų cheminę ir mineralinę sudėtį, nustatė jų ryšį su ugnikalnių veikla Tetidės jūros ir Japeto vandenyno mikrokontinentuose ir salų lankuose. Nustatė sedimentacijos cikliškumą, priklausantį nuo Pasaulinio vandenyno vandens lygio svyravimų. Pagal nuosėdų sudėtį ir faunos kaitą bei pagal paleomagnetinių tyrimų duomenis nustatė Baltikos žemyno dreifą nuo Pietų poliaus (70°-40°, ordoviko periodo pradžioje) iki pusiaujo (periodo pabaigoje) ir klimato kaitą. Išskyrė 40 litostratigrafinių padalinių (svitų, pluoštų), naujus baseino dugno morfotektoninius Notangos ir Pietų Botnijos įlinkius, Pietų Pabaltijo ir Gotlando-Šiaurės Estijos monoklinas.
1935 m. Europos krepšinio čempionatas

1935 m. Europos vyrų krepšinio čempionatas – pirmasis Europos krepšinio čempionatas vykęs Ženevoje (Šveicarija). Europos krepšininkams jis tapo repeticija prieš 1936 m. vasaros olimpines žaidynes Berlyne. Pirmajame Europos vyrų krepšinio čempionate varžėsi dešimties žemyno valstybių rinktinės.

Atrankos rungtynės

Prieš čempionatą Madride (Ispanija) vyko vienerios atrankos rungtynės, kuriose susitiko Ispanijos ir Portugalijos rinktinės. Pergalę jose 33:12 šventė ispanai, kurie ir pateko į Europos pirmenybes. Įdomu tai, kad rungtynėms teisėjavo Ispanijos rinktinės treneris Mariano Manent.