google/wiki40b huggingface dataset:
Jaunasis ūkininkas (laikraštis)

Jaunasis ūkininkas – jaunųjų ūkininkų iliustruotas laikraštis, leistas 1932–1940 m. Kaune.

Istorija

Iki 1937 m. ėjo kaip laikraščio „Ūkininko patarėjas“ priedas, vėliau tapo savarankišku leidiniu. Leido Lietuvos jaunųjų ūkininkų ratelių sąjunga. Pirmasis numeris išėjo 1932 m. liepos 1 m., ėjo kas dvi savaites. Nuo 1932 m. gruodžio tapo savaitiniu leidiniu, vėliau vėl keitė periodiškumą. Spausdino Spindulio spaustuvė, vėliau Vilties spaustuvė Kaune. Tiražas 1938 m. – 82 000 egz.
Nuo 1940 m. liepos 11 d. „Jaunąjį ūkininką“ leido Žemės ūkio rūmai, nuo 1940 m. rugsėjo 1 d. Nr. 23 (351) ėjo kartu su „Valstiečių laikraščiu“. Nuo 1940 m. gruodžio 5 d. pavadintas „Jaunasis valstietis“, jaunųjų valstiečių laikraštis (Nr. 1). Tai kito turinio komunistinės orientacijos leidinys, nuo 1941 m. tapęs savarankišku leidiniu.
Svarstė įvairius žemės ūkio, ekonomikos, kultūros, religijos, dorovės, švietimo, sveikatos klausimus, skatino domėtis Lietuvos praeitimi, tautos palikimu, kultūra, menu, informavo apie naujus literatūros kūrinius, meno renginius, rašė apie kitų kraštų jaunimą, jaunimo organizacijų veiklą, spausdino specialistų patarimus.
1990 m. kovo mėn. atkurtas kaip 1932–1940 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys, Ūkininko patarėjo priedas mėnesinis laikraštis kaimo jaunimui. Informavo apie jaunųjų ūkininkų ratelių veiklą, svarbiausius politinio ir visuomeninio gyvenimo įvykius, teikė patarimus žemės ūkio ir ekonomikos klausimais, supažindino su religijos istorija, grožine literatūra. Tiražas 1990 m. – 25 000 egz., 1995 m. – 5800 egz.

Bendradarbiai

Laikraštyje bendradarbiavo Konradas Aleksa, Ignas Andrašiūnas, Vytautas Augustinas, Balys Buračas, Jonas Daugėla, Liudas Dovydėnas, Kazys Inčiūra, Tadas Ivanauskas, Steponas Kolupaila, Vladas Kviklys, Antanas Miškinis, Jonas Šiožinys, Vladas Tiškus, Petras Vaičiūnas.
Robotiko Rejekto

Robotiko Rejekto – EBM muzikos projektas, įkurtas Vokietijoje atlikėjo Andreas Tomalla, paprastai žinomu kaip Talla 2XLC. Jis ir jo partneris Ra/Hen paliko šią grupę išleidę singlą „Confusion“ (1990). Vėliau šis projektas buvo vėl prikeltas atlikėjų Kurt Ader ir Ramona Ader.

Muzika

Robotiko Rejekto kuria šaltą bejausmę muziką, kuriai būdingas nuolat atsikartojantis ritmas, kartais papildomas industriniais garsais. Dainų tekstai futuristiniai, dažniausiai apie robotus. Dažnai bandoma sukurti įspūdį, kad ten ir dainuoja ne žmogus, o robotas: pasakoją apie savo, roboto gyvenimą, kaip sukonstruotas, save pristato kaip robotą, ar „sintetinį skaitmeninį garsą“ ir pan. (pvz., dainose „injection“, moonbase 18" etc.)

Lyginant su kitom to meto grupėm (pvz Kraftwerk), Robotiko Rejekto kuriama muzika yra ypač šalta ir bejausmė. Sudaromas įspūdis, jog klausoma ne žmonių, bet šaltų bejausmių mašinų - robotų kuriamos muzikos.
Seleukidų imperija

Seleuko iškilimas

Aleksandro generolai (diadochai) pradėjo rungtyniauti dėl imperijos valdymo ir Ptolemėjas I, Egipto satrapas, pirmasis metė iššūkį naujai tvarkai, kuris sukėlė Perdiko nuvertimą. Dėl jo maišto įvyko antrasis imperijos padalinimas – Triparadiso padalinimas 320 m. pr. m. e. Seleukas, buvęs Perdiko dešiniąja ranką, bet vėliau padėjęs jį nužudyti, gavo Mesopotamiją ir nuo to laiko visas jėgas skyrė valdoms plėsti. Seleuko įsikūrimas Babilone 312 m. pr. m. e. laikomas imperijos įkūrimu. Jis valdė ne tik Babiloniją, bet ir rytines Aleksandro imperijos sritis. Seleukas nuvyko iki pat Indijos, kur susitarė Chandragupta Maurya atsisakyti kai kurių rytinių teritorijų mainais į 500 kovinių dramblių, kurie pasižymėjo prie Ipso.

Kultūriniai mainai

Dėl Seleukidų imperijos ribų nuo Egėjo jūros iki dabartinio Pakistano, ji tapo įvairiausių tautų (graikų, armėnų, persų, medų, asirų, žydų) katilu. Dėl milžiniško imperijos dydžio ir įvairovės Seleukidai tęsė Aleksandro pradėtą tautų vienybės idėją valstybei valdyti. Imperijos helenizacija buvo vykdoma įvairiose imperijos vietose įkuriant graikų miestus. Istoriškai svarbūs miestai (pvz.: Antiochija) buvo įkurti ar pervadinti graikiškais vardais. Kolonizacija vyko dėl to, kad Graikijoje buvo per daug gyventojų ir jie noriai kėlėsi į imperiją. Kolonizacija gynė valdovų interesus ir asimiliavo daug tautų. Išsimokslinę vietiniai gyventojai perėmė graikų kalbą ir tradicijas, kad galėtų dalyvauti visuomeniniame gyvenime, o valdantis makedoniečių elitas perėmė kai kurias vietines tradicijas. Tačiau ne visada Seleukidams sekėsi primesti helenizmą. Uždraudus judaizmą, žydai sukilo ir iškovojo nepriklausomybę.
Ragdolas

Ragdolas (angl. Ragdoll), arba skudurinukė – kačių veislė. „Skudurinukėmis“ vadinamos todėl, kad paėmus ant rankų suglemba it skudurinės lėlės. Labai pasitiki žmogumi, gerai pakelia skausmą. Laba lėtai bręsta, visiškai suauga tik trejų metų amžiaus.

Istorija

Pasakojama legenda, kaip vieną persų ilgaplaukę pervažiavo automobilis ir ji likusi gyva, tačiau jos būdas nepaprastai pasikeitė: ji tapo perdėm meili, o paimta ant rankų suglebdavo. Iš tiesų, šioje istorijoje yra dalis tiesos. „Skudurinukės“ turi persų ilgaplaukės kraujo, nors mišrintos ir su kitų veislių katėmis. Kilo iš JAV.

Charakteris

Šios katės labai švelnios, ramios ir nuolankios. Nepatartina leisti į lauką, nes katę gali nusinešti kiekvienas meiliai paglostęs žmogus. Iškilus grėsmei, visada bando bėgti, retai draskosi. Gerai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis. Protingos, mėgsta švelnumą, tačiau dėmesio įkyriai nereikalauja.

Fizinės savybės

Tai didelė, raumeninga, grakšti katė. Vidutinio ilgumo kojų kaulai stambūs, letenos didelės, su kuokštais tarp pirštų. Uodega pūkuota. Galva vidutinio dydžio, smakras storas. Vidutinio dydžio ausys gana toli viena nuo kitos, galiukai apskriti. Akys elipsės formos, visada mėlynos. Vasarą smarkiai šeriasi.
Pripažinti trys skirtingi „skudurinukių“ variantai: visi trys būna su rudomis, melsvomis, šokolado spalvos ir alyvų spalvos žymėmis. Ką tik gimę kačiukai būna visiškai balti.
Rygos Lomonosovo gimnazija

Rygos Lomonosovo mergaičių gimnazija (latv. Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzija, rus. Рижская Ломоносовская женская гимназия) – Rusijos imperijos laikais vidurinį išsilavinimą teikusi mergaičių gimnazija Rygoje.

Istorija

Ši aukštesnįjį išsilavinimą suteikianti mokykla buvo įsteigta 1868 m., o 1871 m. ji įsikūrė naujai pastatytame name (projekto autorius arch. Janis Baumanis). Tai dviejų tūrių pastatas: didesniajame (traukščiame) yra pagrindinis įėjimas su vestibiuliu ir aktų sale, o dviaukščiame priestate buvo įkurdinti klasių kambariai. Pavadinta žymaus rusų mokslininko Michailo Lomonosovo vardu. Mokslas gimnazijoje galėjo užtrukti septynerius metus: vieneri metai parengiamajame skyriuje, o po to – šešios klasės. 1874 m. įvesta papildoma (pedagoginė) klasė, ją baigusios gimnazistės galėjo mokytojauti. Gimnazijoje rusų kalba buvo dėstomos šie dalykai: tikyba; rusų, anglų ir prancūzų kalbos; istorija; geografija; aritmetika; fizika; dailyraštis; piešimas; pedagogika ir gamtos pažinimas. Brandos atestatas nesuteikdavo teisės studijuoti aukštojoje mokykloje.  
Pirmojo pasaulinio karo metu, 1915 metų pradžioje, Rygos Lomonosovo gimnazija buvo evakuota į Ukrainos miestą Geničeską. 1919 m. senajame pastate buvo įsteigta Rygos rusų vidurinė mokykla, neoficialiai tebevadinta Lomonosovo vardu. 1922 m. ši mokykla persikraustė į naują pastatą, o buvusiose gimnazijos rūmuose įsikūrė Anglų kalbos institutas. 1938 m. Instituto pastatas rekonstruotas pagal arch. Indrikio Blankenburgo projektą, 1940 m. jame įsteigtas Kalbų institutas. Antrojo pasaulinio karo metais čia veikė karinė ligoninė, pokaryje jame paskaitų klausė Rygos pedagoginio instituto studentai. 1958 m. rūmai perduoti Latvijos valstybiniam universitetui, o 1990 m. juose veiklą pradėjo Universiteto matematikos ir informatikos institutas.
Rygos mergaičių gimnazijoje mokėsi aktorė Stanislava Jakševičiūtė-Venclauskienė ir kt. iškilios asmenybės, 1913–1915 m. direktoriumi dirbo Pranas Mašiotas.
Stasys Mikelkevičius

Biografija

Baigęs Seinų kunigų seminariją, įšventintas kunigu 1913 m. sausio 13 d. Vikaravo Plokščių parapijoje, o 1924–1934 metais buvo Barzdų parapijos klebonu. Jo pastangų dėka užbaigta statyti Barzdų Kristaus Karaliaus bažnyčia, o buvusi laikina koplyčia pertvarkyta į prieglaudą. Po to klebonavo Miroslavo Švč. Trejybės bažnyčioje, buvo Seirijų dekanato dekanas. 1947 m. paskirtas Vilkaviškio vyskupijos kancleriu. Kurijos pastatai buvo nacionalizuoti, katedrą remontuoti valdžia neleido, todėl buvo nupirktas medinis namas Marijampolėje, iš kurio ir buvo valdoma vyskupija.
1949 m. gegužės mėn. LTSR saugumo organai pagal agentūrinę bylą „Tina’’ suėmė Vilkaviškio vyskupijos valdytoją kanauninką Vincą Vizgirdą, kurijos kanclerį kunigą S. Mikelkevičių bei dar penkis šios vyskupijos kunigus ir nuteisė kalėti. Pagal bylos medžiagą V. Vizgirda patarinėjęs antitarybinio pogrindžio dalyviams kaip toliau tęsti kovą, o jam talkinęs S. Mikelkevičius. Po lagerių grįžo išsekęs į Lietuvą ir mirė sulaukęs 90 metų.
Vilniaus Šv. Jurgio bažnyčia

Medinė bažnyčia

Bažnyčią ir vienuolyną fundavo Vilniaus vaivada ir LDK didysis kancleris Mikalojus Radvilaitis LDK pergalei prieš totorius 1506 m. Klecko mūšyje atminti.
Pavadinimas kildinamas iš Šv. Jurgio (valstybės ir riterių globėjo) bei iš rugpjūčio 5-6 d. švenčiamos Švč. Mergelės Marijos Snieginės (Pergalingosios) šventės.
Pirmoji gotikinė medinė bažnyčia statyta 1506 m., po kelerių metų pastatytas vienuolynas, į kurį pakviesti senosios regulos karmelitai.

Gaisras ir mūrinė bažnyčia

1749 m. birželio 8 d. gaisro metu Vilniuje sudegė 292 pastatai, tarp kurių ir Šv. Jurgio bažnyčia su karmelitų vienuolynu.
Bažnyčia atstatyta 1750–1755 m. Naugarduko vaivados Jurgio Radvilos lėšomis pagal architekto Pranciškaus Ignoto Hoferio (lenk. Franciszek Ignacy Hoffer) projektą.
1765 m. spalio 27 d. bažnyčią konsekravo Tomas Ignotas Zenkovičius (lenk. Thomas Zienkowicz), Vilniaus vyskupas sufraganas. Tais pačiais metais Šv. Jurgio bažnyčia tapo vieno iš dviejų karmelitų ordino provincijų LDK centru – Šv. Jurgio provincija.

Seminarija

1797 m. vienuolynas uždarytas ir perduotas diecezinei kunigų seminarijai, veikusiai iki 1945 m. Vilniaus diecezinė seminarija buvo pirmoji kunigų seminarija ir antra po Vilniaus universiteto aukštoji mokykla Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, 1582 m. įkurta Vilniaus vyskupo Jurgio Radvilos.
Po 1831 metų sukilimo čia iš rusų cerkve paverstos Šv. Kazimiero bažnyčios buvo perkelti garsaus meistro Arendto Gerhardto Zelle’s gaminti vargonai (prieš pat karą juos spėta iš pagrindų restauruoti).

Knygų rūmai ir nacionalinė biblioteka

Bažnyčioje 1946 m. įrengta Nacionalinės M. Mažvydo bibliotekos senųjų leidinių saugykla. Nuo tada saugyklai (vadintai Knygų rūmais) vadovavo Antanas Ulpis, asmeniškai rūpinęsis svarbių leidinių perkėlimu iš apleistų rajoninių bibliotekų, dvarų ir saugojimu bažnyčioje įkurtoje saugykloje.
2011 m. Seimas nusprendė grąžinti bažnyčią, karmelitų vienuolyno kompleksą natūra Vilniaus arkivyskupijai. Pagal susitarimą biblioteka saugyklą turi iškraustyti iki 2015 m. vidurio.

Architektūra

Bažnyčia vienanavė, yra viena Šv. Barboros koplyčia (ją prižiūrėjo Vilniaus miesto Kailiadirbių cechas). Rūsiuose, spėjama, gali būti Radvilų palaikų, tačiau jie kol kas išsamiau netyrinėti.
Mars Surveyor '98

Mars Surveyor '98 – NASA programa, skirta Marso tyrimams. Mars Surveyor '98 programą sudarė du kosminiai aparatai – Mars Climate Orbiter (dar žinomas Mars Surveyor '98 Orbiter vardu) ir Mars Polar Lander (dar žinomas Mars Surveyor '98 Lander vardu). Šios programos tikslas – Marso orų, klimato tyrimas, taip ieškant ilgalaikių klimato pokyčių.
Deja, abu zondai buvo prarasti. Mars Climate Orbiter buvo prarastas dėl klaidos nustatant jo orbitą apie Marsą, o Mars Polar Lander buvo prarastas dėl techninės klaidos – šio aparato sensoriai per anksti pranešė apie nusileidimą ant Marso paviršiaus, todėl Mars Polar Lander iš maždaug 40 metrų aukščio (kai buvo pranešta apie „nusileidimą“), dideliu greičiu rėžėsi į Marso paviršių.
Mars Surveyor '98 programa kainavo apie 193 milijonus JAV dolerių.
Pionieriai

TSRS pionieriai

Pionierių šūkis buvo всегда готов!, o LTSR – visada pasiryžęs! Įprastinė pionierių uniforma buvo balti marškiniai ir tamsios kelnės ar sijonas. Kartais šią aprangą papildydavo pilotė. Pagrindiniai skiriamieji ženklai buvo raudonas trikampis kaklaraištis ir pionieriaus ženkliukas.
TSRS pionieriai turėjo savo laikraštį „Pionierskaja pravda“. LTSR pionierių organizacija leido laikraštį „Lietuvos pionierius“.
Pionieriai, sulaukę 14 metų ar kiek vėliau, privalėjo stoti į komjaunuolius.

Lietuvoje

Lietuvoje pionierių organizacija susikūrė 1922 m. Tai buvo negausios pionierių grupės, veikusios pusiau legaliomis sąlygomis. Po 1940 m. organizacijos veikla Lietuvoje buvo išplėsta. 1940 m. rugpjūčio 24 d. Kauno sporto halėje įvyko pirmasis pionierių sąskrydis-laužas. Jo metu Lietuvos pionieriai davė iškilmingą pasižadėjimą. Antrojo pasaulinio karo išvakarėse Lietuvos pionierių organizacija jungė apie 43 500 narių.
Retalhuleu departamentas

Geografija

Didžioji departamento dalis yra pakrantės žemumoje. Šiaurės rytuose paviršius palaipsniui kyla į Čiapaso Siera Madrės kalnus. Iš kalnų link vandenyno teka daug neilgų upių (Samala, Sisas, Ikanas, Okositas ir kt.). Didžioji teritorijos dalis išdirbta, tik kalnų pašlaitėse yra išlikę drėgnųjų miškų.
Algirdas Kunčinas

Biografija

1965 m. aukso medaliu baigė Alytaus 2–ąją vidurinę mokyklą. 1970 m. su pagyrimu baigė Kauno politechnikos instituto Vilniaus fakultetą, inžinierius radistas. 1975–1978 m. Vilniaus universiteto Filosofijos katedros aspirantas, 1982 m. humanitarinių mokslų daktaras, disertacijos tema „Pažinimas kaip funkcinis modeliavimas“, disertacijos vadovai E. Meškauskas ir B. Kuzmickas.
1970–1975 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1978–1985 m. vyr. dėstytojas, docentas. 1985–1990 m. Aukštojo ir specialiojo mokslo ministerijos skyriaus, valdybos viršininkas. 1990–1992 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (VGTU) humanitarinių ir socialinių mokslų katedros docentas, universiteto tarybos narys, 1996–2000 m. VGTU Filosofijos katedros docentas. 2006–2017 m. Valstybinės duomenų apsaugos inspekcijos direktorius.
Mokslo tyrinėjimų sritis – mokslo metodologija, technikos filosofija, informacinės visuomenės raidos problemos. Paskelbta per 50 straipsnių Lietuvoje, Rusijoje, Vokietijoje. Pranešimai skaityti Lietuvoje, Ukrainoje, Suomijoje, Pietų Korėjoje, Vokietijoje.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, nuo 1991 m. šios partijos Vilniaus miesto tarybos pirmininkas. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos  narys, LSDP tarybos narys, 2001–2006 m. Vilniaus skyriaus pirmininkas. 2009–2017 m. buvo suspendavęs narystę LSDP. Nuo 2017 m. LSDP Vilniaus miesto skyriaus garbės pirmininkas.
1992–1996 m. ir 2000–2004 m. Seimo narys. 1992–1996 m. LDDP frakcijos seniūno pavaduotojas, Jaunimo reikalų komisijos pirmininkas, 2001–2004 m. Informacinės visuomenės plėtros komiteto pirmininkas 1997–2002 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše), frakcijos seniūnas.
1965 m. Lietuvos jaunių tinklinio čempionas, 1993–1997 m. Lietuvos tinklinio federacijos prezidentas, Lietuvos pasaulietinės kultūros draugijos pirmininkas. 2018 m. Lietuvos tautinis olimpinis komitetas už nuopelnus olimpiniam sportui apdovanojo A. Kunčiną Olimpine žvaigžde.
Bratskas

Istorija

Įkurtas 1631 m. kaip Ostrogas prie Okos upės žiočių. 1951 m. formuojant Bratsko marias, kaimas perkeltas į kitą vietą ir įkurta darbininkų gyvenvietė. 1955 m. gavo miesto teises.

Pavadinimo kilmė

Gyvenvietės pavadinimą lėmė netoliese gyvenantys buriatai, kuriuos rusai iš pradžių vadino братья („broliai“). Ostrogui praradus karinę reikšmę, kaimas tapo Братско-Острожное, vėliau Братское ir galiausiai Братск.

Lietuviai

Į senąjį Bratską buvo tremiami 1794 m. sukilimo, 1831 m. sukilimo ir 1863 m. sukilimo dalyviai, knygnešiai. Po Antrojo pasaulinio karo Bratske ir aplink miestą veikė Taišeto ir Ozerlago lageriai. Tremtiniai dirbo miško paruošų darbus, tiesė geležinkelius, statė tiltus per Angarą, Bratsko HE.
Rezoliucija (teisė)

Rezoliucija - vadovaujančias pareigas einančio asmens, kompetentingo subjekto patvarkymas kuriuo nors klausimu (pvz., dokumento nukreipimas kokiam nors asmeniui). Ant sprendžiamo dokumento yra užrašoma, kaip išsprendžiamas nagrinėjamas klausimas.
Kauno fonas

Kauno fonas (KF) – radijo stotis, įkurta 1995 m. gegužės 15 d. Grojama muzika, orientuota į 20-45 metų amžiaus žmones. Transliuoja 1000 W galios siųstuvu. Patikimo priėmimo zona siekia 40-80 km aplink Kauną. Dėl iškeltos bankroto bylos 2013 m. sausio 14 d. nutraukė transliaciją. Tuo pačiu dažniu Kaune nuo šiol transliuojama radijo stotis Hot FM.
Sergej Dmitrijev

Biografija

1976 m. baigė Vilniaus 8-ąją vidurinę mokyklą. 1978 m. įstojo į Smolensko pedagoginį institutą, kurį 1983 m. baigė ir įgijo istorijos ir anglų kalbos mokytojo specialybę. 1992–1993 m. mokėsi Maskvos verslo aukštojoje mokykloje.
1976–1978 m. gamybinio susivienijimo „Elfa“ šaltkalvis surinkėjas. 1983–1984 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1984–1989 m. Vilniaus 1-osios sukarintos priešgaisrinės apsaugos dalies viršininko pavaduotojas. 1990–1995 m. dirbo komercinėse organizacijose. 2000–2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys. Nuo 2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Nuo 2012 m. LR Seimo Darbo partijos frakcijos narys.
1995 m. politinės organizacijos „Lietuvos rusų sąjunga“ steigėjas, organizacijos pirmininkas. Nuo 2002 m. Rusijos tėvynainių užsienyje gynimo centro „Maskva-Rossijane“ Koordinacinės Tarybos narys. 2003 m. Rusijos tėvynainių tarptautinės tarybos sprendimu apdovanotas „Krištoliniu rituliu“ už pasiekimus visuomeninėje veikloje tėvynainių labui. Žmona Olga, duktė Jekaterina.
Claude Simon

Biografija

Tėvai buvo prancūzai, tėvas dirbo valstybės administracijoje, mirė per [[{Pirmasis pasaulinis karas|Pirmąjį pasaulinį karą]]. Užaugo su motina ir jos gimine Perpinjane, Roussillon vyno srities centre.
Baigęs Stanislo koledžą Paryžiuje ir laikinai paviešėjęs Oksforde ir Kembridže, pradėjo studijuoti dailę André Lhote akademijoje. Tuo metu daug keliavo po Ispaniją, Vokietiją, Tarybų Sąjungą, Italiją ir Graikiją. Ši ir Antrojo pasaulinio karo patirtis pastebima jo kūriniuose. Karo pradžioje kovėsi Meze 1940 m. ir buvo paimtas į nacių nelaisvę. Pabėgęs prisidėjo prie pasipriešinimo. Tuo metu baigė romaną Triukas (Le Tricheur, išleistas 1946 m.), kurį pradėjo prieš karą.
Vėliau gyveno Paryžiuje ar Salces kaime versdamasis vyno auginimu ir rašymu, o kartais lankydavosi Pirėnuose. 1951 m. vedė Yvonne Ducing, o 1978 m. vedė Rhea Karavas.
1961 m. pelnė Ekspres prizą už Flandrijos kelią (La Route des Flandres), o 1967 m. Mediči prizą už Istoriją (Histoire). 1973 m. tapo Rytų Anglijos universiteto garbės daktaru.
Melvilio pusiasalis

Melvilio pusiasalis (pranc. Pénisule de Melville, angl. Melville Peninsula) yra didelis pusiasalis Kanados šiaurės rytuose, Nunavuto teritorijoje. Pusiasalio šiaurėje yra didžiausia Kanados Arktinio salyno ir visos Kanados sala – Bafino Žemė, pietuose kita didelė – Southamptono sala. Pusiasalyje paplitę jūriniai sėjikai, pilkieji vilkai kiti gyvūnai.
Modest Mouse

Grupės sudėtis

Pradžioje grupę sudarė vokalistas, dainų autorius bei gitaristas Isaac'as Brock'as, būgnininkas Jeremiah Green'as, bosistas Eric'as Judy ir gitaristas Dannas Galluci.
Nuo debiutinio albumo "This is a Long Drive for Someone with Nothing to Think About" pasirodymo 1996-aisiais, grupės sudėtis sukosi apie Brock'ą, Green'ą ir Judy. 2006-ųjų gegužę prie jų prisijungė buvęs grupės "Smiths" gitaristas Johnny Marr'as, o kartu su juo - būgnininkas Joe Plummer'is (buvęs "Black Heart Procession" narys) ir daugeliu instrumentų grojantis Tom'as Peloso. Visi jie susibūrė tam, kad sukurtų kol kas didžiausio populiarumo sulaukusį albumą "We Were Dead Before the Ship Even Sank". Naujausias grupės narys prisijungė 2009-ųjų vasarį - tai gitaristas Jim'as Fairchild'as.
"Modest Mouse" skambesys lyginamas su "Pixies", "The Smiths", "Ugly Casanova", "Built to Spill" ir kitomis indie grupėmis.
Ferdinandas I Rumunas

Biografija

Kilęs iš Hohencolernų-Zigmaringenų dinastijos. Karolio I sūnėnas, 1889 m. jo įsūnytas. Tėvas Leopoldas Hohencolernas-Zigmaringenas, motina Antonija iš Saksų-Koburgų ir Gotos.

Valdymas

Per 1913 m. II Balkanų karą vadovavo Rumunijos kariuomenei. Sostą paveldėjo po Karolio I mirties. Valdant jam Rumunijai, per Pirmąjį pasaulinį karą kariavusiai Antantės pusėje, atiteko Transilvanija, Besarabija, Bukovina, dalis Banato, Dobrudžos pietinė dalis. 1922 m. vainikuotas Didžiosios Rumunijos karaliumi.
Yoshi

Yoshi (liet. Jošis) – vienas geriausiai žinomų Japonijos „Nintendo“ kompanijos kompiuterinių žaidimų personažų, dinozauriukas. Jam sukurta atskira kompiuterinių žaidimų serija, laikoma „Mario“ žaidimų serijos subserija.

Apie Jošį

Jošis yra dinozauriuko pavidalo „Nintendo“ kompiuterinių žaidimų personažas. Paprastai vaizduojamas šviesiai žalia spalva, tačiau gali būti kitokių spalvų. Joši ir Mario serijų žaidimuose gali būti daugiau dinozauriukų − visi jie vadinami „jošiais“ ir gali būti įvairių spalvų. Tikrasis Jošio vardas (ar dinozauriukų rūšies pavadinimas) − T. Yoshisaur Munchakoopas. Pirmą kartą Jošis pasirodė 1990 m. „Super Mario World“ žaidime tik Japonijoje, nors kūrėjai jau turėjo idėją jį parodyti 1985 m. „Super Mario Bros.“ žaidime. 1991 m. „Super Mario World“ žaidimas buvo išleistas Vakarų rinkose. Jame Jošis dar nebuvo valdomas atskirai nuo Mario, kuris juo jojo, ir buvo ilgesniu kaklu nei vėliau sukurtuose žaidimuose.
Berdo lyguma

Berdo lyguma arba Berdo baseinas – poledinė lyguma vakarų Antarktidoje, Merės Berd žemėje. Iš pietų ribojama Transantarktinio kalnagūbrio, iš rytų – Elsvorto kalnų, iš šiaurės – Amundseno jūros pakrantės kalnų, vakaruose palaipsniui pereina į Roso šelfinį ledyną. Ledo dangos storis 1500–3000 m.
Atrasta XX a. 6–7 dešimtmetyje JAV antarktinės ekspedicijos. Pavadinta poliarinio tyrinėtojo Ričardo Berdo (Richard Evelyn Byrd) garbei.
Antono Malatinskio stadionas

2013–2015 m. renovacija

2013–2015 m. renovuotas ne tik stadionas, bet ir šalia esantis prekybos centras „City Arena“. Atnaujinimo darbai kainavo € 79 milijonus, € 28 milijonai buvo skirti stadiono rekonstrukcijai. Slovakijos vyriausybė skyrė € 13 milijonus.
Nepaisant rekonstrukcijos darbų, kurių metu buvo nugriautos trys tribūnos, FC Spartak Trnava žaidė namų rungtynes rekonstruojamame stadione. Renovuotas stadionas atidarytas 2015 m. rugpjūčio 22 d. Atidarymo diena vyko draugiškos futbolo rungtynės tarp Spartak Trnava ir Brazilijos klubo Clube Atlético Paranaense. Svečiai rungtynes laimėjo 0–2.
Ronos delta

Istorija

Įsteigtas Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymu nuo 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais ir apėmė dalį Provanso provincijos bei Oranžo, Martigo ir Lambesko principatus. Įsteigus Vokliūzo departamentą atskirtos šiauriau Duranso upės esančios teritorijos.

Geografija

Departamentą supa Garo, Varo ir Vokliūzo departamentai bei Viduržemio jūra.
Svarbiausi miestai – Marselis, Eks en Provansas, Obanis, Arlis, Kasis, Istras, Marinjanas ir Vitrolis.
Svarbiausios upės – Duransas ir Rona.
Kalnų masyvai – Alpilės, Montanetė, Sent Viktoras, Etualis, Garlabanas, Sent Bomas, Duardas.
Klimatas – Viduržemio jūros, su kontrastingomis temperatūromis, nereguliariais krituliais. Vasaros labai sausos ir karštos, žiemos švelnios. Būna net 100 dienų be lietaus, bet vidutiniškai ir lyja tik 100 dienų per metus, tačiau lietūs pavasarį ir rudenį dažnai būna stiprūs ir audringi – mistralio greitis siekia 100 km per val.

Ekonomika

Vyrauja reabilitacijos, gydymo, turizmo ir sporto infrastruktūra. Marselis – didžiausias pakrantės uostas. Yra maisto produktų gamybos ir apdirbamoji pramonė.

Politika

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 7 nariai, išrinkti 1998 m., Atstovų rūmuose – 16 departamento atstovų.
Generalinę tarybą sudaro 47 nariai, kurie renkami kas treji metai šešerių metų kadencijai. Generalinės tarybos pirmininkas Žanas Noelis Gerinis – Marselio tarybos narys ir senatorius. Jam padeda 15 vicepirmininkų, kontroliuojančių atskiras sferas.