google/wiki40b huggingface dataset:
Chaimas Rabinovičius

Biografija

Gimė 1856 m. Luokėje, jaunystėje mokėsi pas rabinus Meirą Simčą, Izraelį Salanterį ir Icchaką Spektorą. Rabino žmona buvo Osnat Geffen (1880–1942), su kuria susilaukė dviejų sūnų Josifo ir Azrielio Rabinovičiaus. 1896 m. buvo paskirtas vienos iš Kauno ješivų vadovu, vėliau dirbo rabinu Mosėdyje. 1904 m. buvo paskirtas Telšių ješivos vadovu, kur jis dirbo iki gyvenimo pabaigos. Savo studentus skatino studijuoti Talmudą itin detaliai bei vesdamas pamokas pateikdavo dvi vieną kitai prieštaraujančias mintis ir liepdavo studentams analizuoti kiekvieną šių minčių žodį itin detaliai, taip siekdamas išmokyti studentus kruopštumo ir atidumo. Mirė 1931 m. spalio 21 d. Telšiuose, palaidotas Kauno žydų kapinėse.
FIFA Pasaulio futbolo klubų taurė

FIFA Pasaulio futbolo klubų taurė – futbolo varžybos, kuriose varžosi visų šešių kontinentinių konfederacijų čempionų klubai. Nuo 2007 m. Okeanijos čempionas turi žaisti kvalifikacines rungtines prieš šeimininkaujančios t. y. tos šalies komandą kurioje vyksta varžybos.
Pirmą kartą varžybos surengtos 2000 m. sausį Brazilijoje pakeitus senąjį formatą (Tarpžemyninę taurę dar žinoma kaip Toyota taurė), kurios vykdavo Tokijuje (Japonijoje) tarp Europos UEFA Čempionų lygos ir Pietų Amerikos Copa Libertadores čempionų.
Juozas Jucys

Biografija

Užaugo Mikoliškių eigulio Edvardo Jucio šeimoje. Nuo 1944 m. rudens slapstėsi nuo mobilizacijos į sovietų okupacinę kariuomenę, tapo partizanu, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Buganto kuopos kovotoju. 1948 m. paskirtas rinktinės štabo adjutantu, o žuvus Juozui Kėkštui-Druliui tapo rinktinės vadu. 1949 m. rugpjūčio mėn. su partizanu Adolfu Jonausku-Pagiriu bandė patekti į Vakarus, tačiau prie Lenkijos sienos pateko į nelaisvę ir buvo perduotas MGB Kartenos valsčiaus poskyriui. Netrukus pabėgo, grįžo į partizanų gretas, buvo paskirtas Buganto kuopos, o 1950 m. birželio (liepos) mėn. – Kardo rinktinės, vadu. 1950 m. spalio 15 d. kautynių su MGB vidaus kariuomenės kareiviais metu Margių miške (netoli Mikoliškių, Kretingos raj. buvo sunkiai sužeistas, po kelių dienų mirė.
Tikocino Senoji sinagoga

Istorija

Medinė sinagoga buvo pastatyta XVI a. amžiuje. 1642 m. vietoje jos buvo pastatyta Tikocino Didžioji sinagoga.
Grenoblis

Istorija

III a. Grenoblio vietoje buvo alobrogų gyvenvietė Kularon. 380 m. valdant romėnų imperatoriui Gracijanui pervadinta Gracianopoliu. Nuo IV a. vyskupijos centras. IX a. laikinai miestą užėmė arabai. 1339 m. įkurtas vienas seniausių Europoje Grenoblio universitetas. 1349 m. miestas atiteko Prancūzijai ir nuo to laiko buvo Dofinės provincijos sostine. Labai išsiplėtė XIX a.

Architektūra

Gotikinė XII–XIII a. Dievo Motinos katedra, XII a. Jėzuitų kolegija, XVI a. miesto rotušė, kelios bažnyčios. XX a. Grenoblio nacionalinis muziejus.

Žymūs žmonės

Iš Grenoblio kilę arba čia gyveno šie žymūs Prancūzijos žmonės: egiptologas Jean-François Champollion, rašytojas Stendalis, lenktynininkas René Arnoux, matematikas Jean Baptiste Joseph Fourier, filosofas Jean-Jacques Rousseau.

Sportas

1968 m. Grenoblyje vyko X žiemos olimpinės žaidynės. Mieste žaidžia Grenoble Foot 38 futbolo klubas.
Dalia Mataitienė

Dalia Mataitienė (g. 1936 m. birželio 6 d. Klaipėdoje) – Lietuvos dailininkė scenografė.

Biografija

Vyras Povilas Mataitis, duktė Rusnė Mataitytė. 1960 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1959–1961 m. Lietuvos akademinio dramos teatro, 1962–1964 m. Valstybinio dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“, 1964–1965 m. Lietuvos kino studijos dailininkė. 1967 su P. Mataičiu įkūrė Lietuvių etnografinį ansamblį (1974–1990 m. Liaudies buities muziejaus Liaudies muzikos teatro trupė, nuo 1992 m. viešoji įstaiga Lietuvių folkloro teatras); jo dailininkė.

Kūryba

Sukūrė etnografinio ansamblio scenografijų ir kostiumų. Sukūrė ornamentinės struktūros tapybos ir grafikos kūrinių. Kūrybai būdingas dekoratyvumas, emocingumas, scenovaizdžiai įtaigūs, kuria ryškią spektaklio aplinką. Nuo 1960 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Rusija, Brazilija, Italija, Danija, Prancūzija), individualios parodos surengtos Vilniuje 1973 m., 1994 m., 2002 m., 2007–2008 m., Taline 1974 m., Tartu 1974 m., Erfurte 1979 m., Kaune 2004 m. Jos kūrinių turi Lietuvos nacionalinis muziejus, Nacionalinis Mikalojaus Konstantino Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejus, Maironio lietuvių literatūros muziejus, Centrinis A. Bachrušino teatro muziejus Maskvoje.
Tipas

Tipas (lot. typus) – gyvūnų mokslinės klasifikacijos kategorija, apimanti giminingas klases. Tipas yra skyriui augalų sistematikoje analogiška kategorija, aukštesnė už klasę. Kai kurie tipai dar skirstomi į potipius. Sąvoką 1825 m. pradėjo vartoti prancūzas A. Blenvilis.
Futbolo aikštė

Futbolo aikštė (angl. Association football pitch arba tiesiog football pitch) yra futbolui skirta žaidimo vieta padaryta iš dirbtinės vejos. Matmenys ir žymėjimą nustato Futbolo taisyklių pirma taisyklė.
2008 m. standartizuoti aikštės matmenys A klasės tarptautinėms varžyboms IFAB nustatė 105 m ilgio ir 69 m pločio futbolo aikštės matmenis. Ankstesni matmenys buvo nuo 100 m iki 110 m ilgio ir nuo 64 m iki 75 m pločio. Linijos storis negali būt didesnis nei 12 cm.
Visos linijų žymės yra futbolo aikštės dalys, pvz., kamuolys liečiantis šoninę liniją skaitosi žaidime ir teisėjas nestabdo rungtinių. Norint įmušt ivartį reikia kad kamuolys pilnai būtų už vartų linijos.
Naujosios Vilnios rajonas (Vilnius)

Naujosios Vilnios rajonas – LTSR administracinis-teritorinis vienetas, rytinis Vilniaus miesto rajonas, įkurtas apie Naująją Vilnią.

Istorija

Įkurtas 1947 m. lapkričio 13 d. iš Naujosios Vilnios miesto, Giraitės apylinkės, dalies Karklėnų apylinkės ir dalies Pataurijos apylinkės. 1950 m. birželio 20 d. panaikintas sudarius Naujosios Vilnios kaimiškąjį rajoną. Miesto rajonas atkurtas 1957 m. gruodžio 16 d. prijungus prie Vilniaus miesto Naująją Vilnią. Tuo metu apibrėžtos rajono ribos: Dilgynės g., Puškino muziejus „Markučiai“ ir Leoniškių vaikų namų Nr. 3 pagalbinis ūkis (priskirti Tarybų rajonui), Polocko g. (nuo 5-ojo km), miesto rytinė riba iki Dilgynės g.
Rajonas iki 1959 m. sutapo su Pavilnio apylinkės ribomis.
Dominykas Butvilas

Ralis

Ralyje pradėjo važiuoti 2005 m., sportiniu automobiliu Subaru Impreza WRX STi, kartu su tėčiu Valdu Butvilu. Dominykas patirties sėmėsi iš tokių garsų lenktynininkų kaip John Haugland, Jakke Honkanen, Luca Rosseti, Michal Kosciuszko. Pagrindinis Dominyko treneris yra Jonas Dereškevičius.
Nuo 2010 m. važiuoja automobiliu Mitsubishi Lancer Evo X kartu su patyrusiu šturmanu Renatu Vaitkevičiumi.
2011 m. LARČ užėmė antrą vietą
2012 m. Lietuvos ralio čempionas su šturmanu Renatu Vaitkevičiumi.
2013 m. antrą kartą iš eilės tapo Lietuvos ralio čempionu.
2014 metų sezoną lietuvis pakviestas tapti pagrindiniu vienos pajėgiausių Lenkijos komandos „Subaru Poland“ lenktynininku ir varžytis Lenkijos čempionate. Tai pirmasis Lietuvos ralio lenktynininkas, pasirašęs sutartį su profesionalia užsienio komanda.
2015 m. sezone Dominykas Butvilas startavo Europos ralio čempionate (ERC). Kartu su „Subaru Poland Rally Team“ iškovojo prizinę 3 vietą ERC2 klasėje, o absoliučioje čempionato įskaitoje buvo 7-tas. Iš viso 2015 m. sezone D. Butvilas startavo 12-oje ralio varžybų, 9-ose Europos šalyse su trimis skirtingais šturmanais: Renatu Vaitkevičiumi, K. Heller ir P. Mazur.

ERC 2015 rezultatai

ERC2 įskaitoje per 6 etapus D. Butvilas laimėjo 26 greičio ruožus. Sezono įskaitoje surinko 151 tašką ir iškovojo 3-ąją vietą.
ERC bendroje įskaitoje per 6 etapus D. Butvilas surinko 45 taškus ir iškovojo 7-ąją vietą.
Artūras Dambrauskas

Biografija

Mokėsi M. K. Čiurlionio menų mokykloje choro dirigavimo specialybės (mokytojas P. Gylys); 1980–1986 m. studijavo Leningrado N. Rimskio-Korsakovo konservatorijoje (prof. N. Romanovskio dirigavimo klasėje); 1990–1992 m. Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (asistentūra-stažuotė prof. Liongino Abariaus dirigavimo klasėje).
Naujas žygis

Naujas žygis – voldemarininkų 1944 m. nacių okupuotoje Lietuvoje leistas pogrindžio laikraštis.
1944 m. sausio mėn. Zenonas Blynas pradėjo leisti laikraštį „Naujas žygis“ ir atskirus biuletenius – „Naujo žygio apžvalgas“.
Juozas Lapšys

Juozas Lapšys (1911 m. lapkričio 6 d. Radviliškis – 2001 m. liepos 5 d. Adelaidė) – Lietuvos kariuomenės karininkas, Australijos lietuvių veikėjas.

Biografija

1933 m. baigė Karo mokyklą Kaune, 1939 m. – Klaipėdos prekybos institutą.
1933–1934 m. tarnavo Penktajame pėstininkų pulke. Dėl dalyvavimo voldemarininkų puče 1934 m. priverstas palikti Lietuvos kariuomenę dirbo Lietuvos Baltijos Loydo laivininkystės bendrovėje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948 m. atvyko į Australiją. 1952 m. vadovavo Australijos lietuvių bendruomenės Adelaidės lietuvių apylinkės valdybai, vėliau kelerius metus Baltų tarybai, buvo Lietuvių bendruomenės krašto valdybos vicepirmininkas. 1974 m. prisidėjo prie bendro baltų imigrantų reikalavimo atšaukti Australijos ministro pirmininko Dž. Vaitlemo sprendimą pripažinti Lietuvą TSRS sudėtine dalimi, o ne okupuotu kraštu. Nuo 1974 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto atstovas Australijoje. Nuo 1978 m. Australijos lietuvių bendruomenės garbės narys.
Kriukų herbas

Aprašas

Raudoname skydo lauke auksinis kryžius saulutė.
Kryžius saulutė – kalvystės simbolis, siejamas su Kriukais, kurių apylinkės nuo seno garsėjo kalvystės tradicijomis.

Istorija

Kriukų herbą ir vėliavą sukūrė dailininkas Juozas Galkus.

Kriukų herbas patvirtintas LR Prezidento 2005 m. liepos 13 d. dekretu Nr. 380.
Afrigidai

Istorija

Afrigidų kilmė ir tiksli valdymo pradžia nėra žinoma. X a. Chorezmo mokslininkas Birunis ja laikė 305 m. (t. y. 616-uosius Seleukidų eros metus). Greičiausiai dinastija į valdžią atėjo susilpnėjus Sasanidų imperijai, ir jos šiaurės rytiniame pakraštyje pradėjus kurtis nepriklausomoms valstybėms. Vėliau Chorezmą tikriausiai kontroliavo eftalitai bei kiti klajokliai, bet vietos dinastija buvo išlaikyta.
Arabų Kalifatui nukariavus Sasanidų Persiją, jų invazijos į Chorezmą nebuvo sėkmingos. Tik 712 m. arabai pasinaudojo vidaus karu tarp Afrigidų chorezmšacho ir jo brolio Chorazado. Per du griaunančius antpuolius Kalifatas nukariavo Chorezmą. Apie tai Birunis rašo: „Kuomet Kutaibas bin Moslemas, vadovaujant Al-Ḥajjāj ibn Yūsuf buvo pasiųstas į Chorezmą su karine ekspedicija ir jį antrą kartą nukariavo, jis be gailesčio išžudė visus, kas galėjo rašyti chorezmų kalba ir pažino Chorezmo paveldą, istoriją ir kultūrą. Tada jis išžudė jų zoroastrų žynius, sudegino ir sunaikino jų knygas, kol galiausiai tik beraščiai išliko, kurie nepažino rašto. Ir krašto istorija buvo beveik pamiršta“.
Net po arabų invazijos Afrigidai išsaugojo valdžią Chorezme, VIII a. pabaigoje ar IX a. pradžioje priėmė Islamą ir toliau valdė iš Katho. Tačiau silpstant jų valstybei, kita didikų giminė, Mamunidai, paėmė valdžią Chorezmo mieste Gorgandže, ir 995 m. nuvertė Afrigidus.

Kultūra

Afrigidų valstybėje gyventojai kalbėjo iranėniška chorezmų kalba ir rašė savita rašto sistema, kilusia iš pehlevi (giminga sogdų raštui). Iki islamizacijos jie buvo stipriai paveikti persų kultūros išpažino zoroastrizmą.
Svarbiausias senojo Chorezmo paveldas yra tvirtovės (qala), statytos sostinės Katho regione. Tarp jų žymiausios yra Toprak-kala, Ajaz-kala ir kitos. Jų kompleksas paskelbtas pasaulio kultūros paveldu.
Skautas (žurnalas)

Istorija

Leido Lietuvos Skautų Asociacijos vyriausiasis štabas. Išėjo 6 numeriai. Vietoje „Skauto“ 1923 m. kovo 15 d. Šiauliuose pradėtas leisti „Skautų aidas“.
Redaktorius Petras Jurgėla.
Lynx FC

Istorija

Klubas įkurtas 2007 m., žaidžia aukščiausioje šalies futbolo lygoje.
Gerontokratija

Gerontokratija (sen. gr. gerōn (kilm. gerontos) 'senis' + kratos 'valdžia') – senų žmonių valdžia pirmykščių žmonių bendruomenėje. Kaip manoma, jie sudarydavo giminės ir genties tarybą. Iš pradžių daugumoje senovės graikų miestų, o Kretoje ir Spartoje iki IV a. pr. m. e., buvo ne tik karalius, bet ir 28 senių, vyresnių nei 60 m., taryba.
Terminą gerontokratija XX a. pradžioje įvedė etnografas U. Riversomas. Pagal jo teoriją, gerontokratija buvo būdinga Australijos aborigenams ir kai kuriems Okeanijos gyventojams, kurie kai kurių gerontokratijos elementų išlaikė iki XX a.
Sąvoka gerontokratija taip pat vartojama ironiškame kontekste, norint parodyti, kad valstybę valdo senyvo amžiaus žmonės, kurie nebūtinai yra labiausiai tam tinkami.
Vaidotas Butkevičius

Biografija

1986 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, biologijos ir žemės ūkio pagrindų dėstytojas. Nuo 1999 m. Kratiškių pagrindinės mokyklos direktorius.
Lietuvos valstiečių partijos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. Biržų raj. Kratiškių kaimo bendruomenės pirmininkas.
Moka rusų, anglų kalbas. Laisvalaikiu – medžio drožėjas. Sutuoktinė Rima, vaikai Auksė, Gytis.
Batakių GS

Istorija

2010 m. Vyriausybė nutarė uždaryti Batakių geležinkelio stotį motyvuodama galimu AB „Lietuvos geležinkeliai“ lėšų sutaupymu bei krovininių traukinių pagreitėjimu.

Pavadinimo kilmė

Pavadinimas yra kilęs nuo netoliese esančio Batakių miestelio.
Paviršinis nardymas

Paviršinis nardymas, taip pat nardymas su vamzdeliu, snorkelingas (angl. snorkelling) – viena iš nardymo rūšių po vandens paviršiumi, naudojant nardymo kaukes arba akinius, kvėpavimo vamzdelius ir, dažniausiai, plaukmenis. Šaltame vandenyje taip pat gali būti dėvimas hidrokostiumas. Plaukikui su šia įranga galima palyginti ilgai žvalgyti povandeninį pasaulį panardintu vandenyje veidu, naudojant minimalias pastangas. 
Paviršinis nardymas yra populiarus laisvalaikio leidimo būdas, ypač atogrąžų platumose ir nardymo su akvalangu vietose. Paviršinio nardymo priemones gali užsidėti ir išbandyti po vandeniu dauguma žmonių, įskaitant ir vaikus, kurie siekia pamatyti povandeninę augaliją ir gyvūniją. Toks nardymas taip pat populiarus tarp narų, povandeninės žūklės mėgėjų, kai arti vandens paviršiaus nebūtina naudoti akvalango. Paviršinio nardymo priemones pasitelkia ir gelbėjimo komandos, vandenyje ieškančios žmonių.
Nardyti su kauke ir vamzdeliu galima beveik bet kuriame vandens telkinyje, tačiau dažniausiai pasirenkamos vietos, kur būna minimalus bangavimas, šiltas vanduo ir galimybė pamatyti kažką įdomaus netoli vandens paviršiaus. Paviršinio nardymo privalumas yra povandeninio gyvenimo stebėjimas jo natūralioje aplinkoje. Tai apima koralinių rifų ir tenykštės faunos stebėjimą: žuvis, vėžiagyvius, jūrų žvaigždes, vėžlius ir kitus. Nardytojai smėlingame dugne gali išvysti įvairių rūšių plekšniažuves.

Įranga

Paprasčiausiam nardymui užtenka užsidėti vien kaukę, kuri yra pagrindinė įrangos dalis. Tačiau toks plaukimas būna kiek varginantis, nes reikia sulaikyti kvėpavimą, reguliariai išnerti įkvėpti atmosferinio oro. Kaukė turi būti tinkamo dydžio ir gerai prigludusi prie veido, kad nepraleistų vandens. Gerą matomumą vandenyje užtikrina kaukė su stiklu, paruoštu priemone nuo rasojimo.
Nardymo vamzdelis paprastai būna „L“ formos, su kandikliu iš minkštos silikoninės medžiagos, tvirtinamas prie nardymo kaukės dirželio arba integruotas su kauke. Kai kurie vamzdeliai aprūpinami vožtuvais, apsaugančiais nuo paviršinio vandens purslų patekimo. Optimalūs jo matmenys – apie 40 cm ilgio (nuo užlenkimo vietos iki viršaus), 2,5 cm skersmens.
Plaukmenys labai palengvina plaukimą ir suteikia manevringumo vandenyje, nardant sumažina laiką ir pastangas panirti ir pakilti. Įprasti plaukmenys yra tvirtinami ant plikos pėdos, jie yra lengvi, nėra labai ilgi. Integruoti su batais plaukmenys yra labai veiksmingi ir patogūs, plaukiant didesniais atstumais.
Neopreninis vandens kostiumas neleidžia vandeniui absorbuoti plaukiko kūno šilumos, apsaugo odą nuo saulės ultravioletinių spindulių, tiesioginio kontakto su vandens gyvūnais (pavyzdžiui, medūzomis) ir augalais. Priklausomai nuo  planuojamo nardymo laiko, vandens temperatūros, pasirenkamas dėvėti trumpas arba ilgas kostiumas. Hidrokostiumas padidina plūdrumą, kuris palengvina plaukimą ant paviršiaus, bet apsunkina nardymą. Norėdami kompensuoti šį efektą, narai naudojasi diržu su svarmenimis.
Etiopijos imperija (1941-1975)

Raida

Imperija buvo atkurta 1941 m. lapkričio mėnesį, kuomet Britų imperija užėmė Italijos Rytų Afrikos teritorijas ir sugrąžino į valdžią iki 1936 m. valdžiusį imperatorių Haile Selasie. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, iš Italijos okupuotų sričių be Etiopijos imperijos buvo suformuotos kelios teritorijos – Britų kontroliuojama Eritrėja ir Italijos kontroliuojamas Somalis. 1948 m. ginčytina, somalių gyvenama teritorija (Ogadenas) buvo perduota Etiopijai, 1952 m. prie Etiopijos prijungus Eritrėją su sąlyga, kad ji turės savo autonomiją ir konstituciją, sukurta Etiopijos ir Eritrėjos federacija.
Imperatorius Selasie sparčiai modernizavo šalį. Jis siekė modernizuoti mokesčių sistemą, 1959 m. iškovojo Etiopijos bažnyčios autokefaliją, ir gavo teisę rinkti mokesčius iš dvasininkų. 1955 m. buvo išleista nauja Etiopijos konstitucija, kuri apribojo monarcho teises ir leido visuomenei dalyvauti rinkimuose, renkant atstovus į Parlamentą. Nepaisant visų pastangų, šalis vis dar buvo pusiau feodalinė, ir reformos susidūrė su stipriu aristokratijos ir dvasininkijos pasipriešinimu.
Etiopijos centralizacija kėlė ir etninius neramumus. Nors buvo suteikta tam tikra autonomija afarams, Eritrėjos atžvilgiu buvo siekiama stiprinti kontrolę. Tai 1961 m. įžiebė trisdešimt metų trukusį Eritrėjos nepriklausomybės karą (1961–1991 m.), kuris siekė Eritrėjos atsiskyrimo nuo Etiopijos, į ką atsakydamas imperatorius panaikino jos autonomiją ir pavertė ją 14-ąja provincija. Karas kėlė nestabilumą šalyje, kurį dar labiau sustiprino 1972–1974 m. Volo regione kilęs badas, naftos krizės. Visi šie įvykiai kėlė nepasitenkinimą imperatoriaus valdžia, skatino marksizmo grupelių kūrimąsi, studentų judėjimus.
1974 m. šalyje įvyko valstybinis perversmas, kurio metu šalyje įsigalėjo Dergo komunistinis režimas. Imperatorius buvo įkalintas rūmuose, o 1975 m. jam mirus, imperija oficialiai panaikinta.
Purpurinis garnys

Išvaizda

Purpurinis garnys truputį mažesnis ir tamsesnis už pilkąjį.
Patino ir patelės nugarinė pusė tamsiai pilka, rusvo atspalvio. Viršugalvis, kuodukas, juostos ir dėmės ant kaklo, pagurklio bei krūtinės – juodi. Smakras ir gerklė balti. Juostelė virš akių, kaklo priekinė dalis ir pagurklis – ryškiai rudi. Krūtinė ir pilvo šonai – kaštoninės spalvos. Plasnojamosios ir vairuojamosios plunksnos juodos, pilko atspalvio. Antsnapis tamsiai rudas, posnapis – rusvai geltonas. Kojos juosvai rusvos. Rainelė geltona. Jauniklių viršugalvis tamsiai rudas, kaklas be juodų juostelių. Nugarinė dalis tamsiai ruda.

Paplitimas

Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Belgiją, Lenkiją, Charkovo, Voronežo sritis, Turgajaus, Ču, Ilio upių žemupius, pietinę Himalajų papėtę, šiaurės rytų Kiniją, Amūro baseiną. Į pietus paplitęs iki Mažosios Azijos, Viduržemio jūros, Afrikos.
Žiemoja Afrikoje,, Pietų ir Pietryčių Azijoje.
Pietinių kraštų rūšis, todėl į Lietuvą užklysta retai.
Balsavimo paradoksas

Balsavimo paradoksas (Jono Kondorsė paradoksas) – Marquis de Condorcet XVIII amžiuje pastebėtas paradoksas, teigiantis, kad kolektyvinis pasirinkimas dėl konfliktuojančių norų gali būti ciklinis, o ne tranzityvus.
Jevgenijus Lebedevas

Biografija

1940 m. baigęs M. Ščepkino teatro mokyklą Maskvoje vaidino Tbilisio rusų jaunojo žiūrovo teatre, 1949–1956 m. Lenino komjaunimo teatre, nuo 1956 m. Leningrado Maksimo Gorkio teatre (nuo 1992 m. Didysis Georgijaus Tovstonogovo dramos teatras). Nuo 1958 m. Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos instituto dėstytojas, docentas. Sukūrė apie 100 vaidmenų teatre, daugiausia Georgijaus Tovstonogovo pastatymuose, apie 70 vaidmenų kine bei televizijoje. Vaidyboje derinami ekscentrikos, bufonados, grotesko elementai ir gilus psichologizmas, vidinis lyrizmas, daug reikšmės teikiama kuriamo personažo plastikos ir kalbos raiškai.
Ukrinų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Istorija

Ukrinų bažnyčiai dvarininkas Laurynas Pilsudskis 1776 m. dovanojo 4 valakus žemės. Ukrinų ir Bukančių bajorkaimių bajorai (šlėktos) 1803 m. pastatė naują bažnyčią. Ji ir varpinė 1852 m. liepos 21 d. sudegė. 1857 m. parapijiečių lėšomis pastatyta dabartinė medinė bažnyčia (buvo Židikų parapijos filija), 1913 m. bažnyčia prailginta.

Architektūra ir interjeras

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su 2 bokšteliais, trisiene apside. Įrengti 4 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra dviaukštė varpinė (apatinis aukštas mūrinis, viršutinis – medinis), kapinės.
Bažnyčios centrinis altorius – liaudiškai interpretuotų baroko formų. Abipus jo yra durys į zakristiją, kuri yra vienodo su presbiterija aukščio. Apsidės kairėje pusėje įrengta sakykla, po ja ir priešais – klausyklos. Vargonų choras paremtas dviem stulpais, už kurių yra dvivėrės segmentinės arkos pagrindinės durys.
Greta bažnyčios yra kapinės, kuriose iki šių dienų išliko keli Stepono Gailevičiaus iškalti akmeniniai kryžiai su užrašais.
Virgilijus Pozingis

Biografija

1982 m. baigė Veiviržėnų vidurinę mokyklą, 1987 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
1987 m. Klaipėdos raj. J. Janonio kolūkio pirmininko pavaduotojas. 1989 m. Ašvos tarybinio ūkio direktoriaus pavaduotojas, 1990 m. ūkio direktorius. Nuo 1993 m. Šilutės raj. Švėkšnos apylinkės viršaičio pavaduotojas. Nuo 1995 m. Šilutės rajono Švėkšnos seniūnijos žemėtvarkos skyriaus žemėtvarkininkas. 2003–2007 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktorius, 2007–2012 m. Šilutės rajono savivaldybės meras.
SSKP, Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Šilutės rajono skyriaus narys.
2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.
Šilutės kredito unijos stebėtojų tarybos narys. Sutuoktinė Daina, vaikai Paulius, Justas.
Rozina Levina

Biografija

Turtingo juvelyro duktė, privačiai mokėsi groti fortepijonu; vienu jos repetitorių buvo tada dar studentas Josifas Levinas. 1898 m. aukso medaliu baigė Maskvos konservatoriją ir ištekėjo už savo mokytojo.
Gastroliavo su žymiausiais Europos orkestrais 1910 m. Vienoje, 1911 m. Sankt Peterburge, 1912 m. Berlyne. 1907–1919 m. gyveno Berlyne. 1919 m. persikėlė į JAV. Koncertavo su vyru kaip fortepijoninis duetas. Nuo 1938 m. dėstė Džuljardo muzikos mokykloje Niujorke, nuo 1945 m. Los Andžele rengė meistriškumo kursus. Pedagoginėje praktikoje rėmėsi rusų fortepijono mokyklos tradicijomis.
Mokiniai: Vanas Klaibernas, Džeimsas Livainas, Ralfas Votapekas.
Audrius Ambrasas

Audrius Ambrasas (g. 1962 m. spalio 20 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas.

Biografija

1985 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto architektūros fakultetą. 1985–1995 m. dirbo Paminklų konservavimo institute (nuo 1993 m. bendrovė Paminklų restauravimo institutas). Nuo 1995 m. verčiasi privačia praktika. Suprojektavo individualių gyvenamųjų namų.
Chartumo kultūra

Chartumo kultūra – akmens amžiaus archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1947 m. El-Koco vietovėje, netoli Chartumo, aptiktus radinius.

Arealas

Chartumo kultūra 7900–6700 m. pr. m. e. buvo paplitusi Sudane. Skiriamas mezolito (ankstyvasis, Chartumo) ir neolito (vėlyvasis, Šahelnabo) laikotarpis.

Kultūra

Ankstyvuoju laikotarpiu žmonės vertėsi medžiokle, žvejyba, maisto rinkimu, vėlyvuoju – iš dalies ir gyvulininkyste – augino ožkas. Būdingi dirbiniai: kvarciniai mikrolitai, akmeninės trinamosios girnos, tinklų svoreliai, keramika, puošta banguotiniu ornamentu, karoliai iš stručio kiaušinio lukšto, dideli akmeniniai kirviai ir kaltai. Gyventojai – negridai.