google/wiki40b huggingface dataset:
Smulkių ląstelių plaučių karcinoma

Epidemiologija

Nerūkantiems asmenims smulkių ląstelių plaučių karcinoma pasitaiko labai retai. Vyrai serga du kartus dažniau nei moterys. Ligonių amžiaus mediana diagnozės metu yra 70 metų.

Labai ankstyva liga

Šioje stadijoje diagnozė nustatoma tik 5% ligonių. Labai ankstyva liga (TNM stadija iki T2 N1) gydoma chirurgine operacija. Po operacijos skiriama adjuvantinė chemoterapija ir radioterapija į naviko vietą, siekiant sumažinti ligos atsinaujinimo tikimybę. Jei ligonis nėra tinkamas kandidatas operacijai, gali būti bandoma gydyti vien tik chemoterapija ir radioterapija. Kadangi smulkių ląstelių plaučių vėžys dažnai plinta į galvos smegenis, rekoenduojama profilaktinė radioterapija apšvitinant galvos smegenų ložę.

Neišplitusi liga

Šiuo atveju vis dar išlieka tikimybė ligonį išgydyti, todėl taikoma chemoterapija kombinuojant ją su radioterapija į naviko vietą. Operacija šioje stadijoje paprastai netaikoma. Labai svarbu kuo anksčiau chemoterapijos metu pradėti gydymą radioterapija, kadangi tai pagerina gydymo rezultatus. Po baigto radiochemoterapijos kurso skiriamas profilaktinis spindulinis gydymas į galvos smegenis. Profilaktinė radioterapija į galvos smegenis sumažina metastazių riziką (metastazės smegenyse aptinkamos 40% ligonių be radioterapijos ir 10% po radioterapijos) ir prailgina ligonių 5 metų išgyvenamumą maždaug 3%.

Išplitusi liga

Du trečdaliai ligonių diagnozuojami ligai metastazavus arba tiek išplitus plaučiuose, kad jie nebeatitinka neišplitusio ligos apibrėžimo. Šioje situacijoje išgydyti ligonio nebeįmanoma, tačiau paliatyvus gydymas ženkliai pagerina ligonių gyvenimo kokybę ir prailgina išgyvenamumą. Gydymo pagrindas yra chemoterapija. Profilaktinis galvos smegenų apšvitinimas ir šioje situacijoje prailgina ligonių išgyenamumą 1,3 mėnesio. Esant blogai ligonio būklei dažnais atvejais skiriamas tik paliatyvus gydymas be chemoterapijos.

Chemoterapijai skiriama cisplatina ir etopozidas arba karboplatina ir etopozidas. Negalint skirti etopozido jį galima pakeisti ironotekanu. Atsinaujinusios ligos gydymui efektyvus topotekanas, docetakselis, arba gydymas doksorubicinos, ciklofosfamido ir vinkristino kombinacija.

Prognozė

Labai ankstyvoje stadijoje nesant ligos išplitimo į limfinius mazgus (N0) 5 metus išgyvena 50-70% ligonių. Esant N1 situacijai išgyvenamumas sumažėja iki 35-40%.

Neišplitusios ligos stadijoje po 5 metų išgyvena 20-25% ligonių.

Išplitusios ligos atveju ligonių išgyvenamumo mediana yra maždaug 12 mėnesių, o 5 metus išgyvena tik pavieniai ligoniai.
Dimstipatis

Paminėjimai

Pirmą kartą minimas (kaip Dimstipan) 1583 m. jėzuito Jokūbo Lavinskio. Jis rašė, kad Dimstipatį garbinę aukštaičiai, jam atlikdavę aukojimus. 1604 ir 1605 m. Dimstipatis minimas jėzuitų ataskaitose. XVIII a. Dimstipatį paminėjo kunigas Stanislovas Rostovskis. Šiuose šaltiniuose teigiama, kad Dimstipačiui buvo aukojamos įvairios aukos. Žmonės kartą per metus keldavo puotą ir šiam dievui aukodavo dvi juodas vištas, kurias suvalgydavo, o kas likdavo – kaulus, paplavas, išplovus puotos indus – supildavo į židinį ir sudegindavo. Kiti laiko jį šeimininkių dievu, kuriam pačios šeimininkės aukoja kiaulaitę: ją laiko moterys, stovėdamos ratu, o paskerdžia vyriausioji, po to kiaulaitės mėsą suvalgo.

Interpretacijos

Vilhelmas Manhartas Dimstipatį apibūdino kaip sodybos globėją. Jonas Basanavičius, Jonas Balys laikė namų ugnies, vaisingumo, šeimininkių globėju. Jis esąs ugnies dievas, kuris rūpinosi visais trobesiais ir saugojo juos nuo gaisro. Tai galėjęs būti visų namų dvasių valdovas. Algirdas Julius Greimas tapatino su dievais Žemėpačiu ir Nunadieviu.
OpenBSD

BSD istorija

OpenBSD kilusi iš sistemos BSD 4.4, kurios pavadinimas kilęs iš „Berkeley Software Distribution“.

OpenBSD specifika

Dedamos visos pastangos užtikrinti jos pernešamumą, atitikimą standartams, korektiškumą, proaktyvų saugumą ir integruotą kriptografiją.
Williamsville AC

Istorija

Klubas buvo suformuotas 1995 m. Klubo spalvos yra raudona/balta/mėlyna.
Kostas Smoriginas

Biografija

Gimė ir užaugo Šančiuose. 1960–1971 m. mokėsi Kauno 19-oje pradinėje ir 6-ojoje vidurinėje mokykloje. 1971–1975 m. studijavo Lietuvos konservatorijoje (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija; kurso vadovės rež. Dalia Tamulevičiūtė ir Irena Bučienė). Nuo 1984 m. SSKP narys.
1975–1999 m. ir nuo 2004 m. Jaunimo teatro aktorius ir režisierius. Dalyvavo lietuviško miuziklo „Meilė ir mirtis Veronoje“ pastatymuose, Jaunimo teatre pastatė spektaklius „Normanų pergalės“ ir „Gyvenimas drauge“.
Dar studijų metais pradėjo kurti dainas pagal lietuvių poetų žodžius, tapo vienu iš naujo aktorinės dainos žanro (dainuojamosios poezijos) kūrėjų. 1995–1998 m. kartu su aktoriais Sauliumi Bareikiu ir Olegu Ditkovskiu subūrė „Aktorių trio“, koncertavo Lietuvoje ir užsienyje, išleido keletą albumų („Mūsų kaime“, „Tikras garsas“, „Vėl kartu“). Nuo 2000 m. ėmė rengti solinius koncertus, išleido dvi kompaktines plokšteles („Pilietis“, „Ponai ir Ponios“).
Žmona aktorė Dalia Brenciūtė, sūnus operos solistas Kostas Smoriginas jaunesnysis.
Darius Soščeka

Biografija

2014 m. UAB "Žibai" direktoriaus pavaduotojas
2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys. 
2007 m. UAB „Statybų valdymo sprendimai“ direktorius
Lietuvos psichologų sąjunga

Lietuvos psichologų sąjunga (LPS) - psichologų visuomeninė organizacija, vienijanti daugiau nei 600 psichologų, dirbančių įvairiose psichologijos srityse. 
Tai didžiausia Lietuvoje psichologus vienijanti visuomeninė organizacija, kuri aktyviai skatina ir koordinuoja profesionalios psichologinės pagalbos plėtrą, skatina psichologų profesinės kvalifikacijos kėlimo sistemos kūrimą, koordinuoja psichologinės diagnostikos metodikų parengimą, standartizavimą, aprobavimą ir platinimą bei formuoja profesionalios psichologijos sampratą visuomenėje.
Buveinės adresas: Naugarduko g. 34, Vilnius.
Bokšto ir papilio doktrinos

Bokšto ir papilio doktrinos (angl. Motte and Bailey Doctrines) – retorinė taktika, kai pateikiamos dvi pozicijos interpretacijos, iš kurių viena lengvai apginama, bet nepageidaujama, ir kita, kuri yra sunkiai apginama, bet pageidautina. Prie lengvai apginamos interpretacijos pereinama, kai oponentai ima pulti sunkiai apginamą interpretaciją.
Pavadinimą pateikė Nikolas Šeklis 2005 m. straipsnyje „The Vacuity of Postmodernist Methodology“. Pavadinimas kilęs iš viduramžių pilių, kurios turėdavo papilį, kuris buvo sunkiau apginamas, ir bokštą, į kurį pilies gynėjai laikinai atsitraukdavo stipresnio puolimo atveju.
Nikolo Šeklio teigimu, paprasčiausias bokšto ir papilio doktrinų variantas yra tai, ką jis pavadino „trolio nuvalkiota tiesa“ (angl. Troll's truism) – kai pateikiamas teiginys, kurį galima interpretuoti dviem skirtingais būdais: kaip akivaizdžiai teisingą neįdomų teiginį, arba kaip įdomų, bet neteisingą teiginį. Kitas variantas yra tada, kai naudojami keli skirtingi tų pačių terminų apibrėžimai.
Nikolas Šeklis kaip bokšto ir papilio doktrinų pavyzdžius nurodė keletą postmodernizmo šalininkų darbų ištraukų. Kaip „trolio nuvalkiotos tiesos“ pavyzdį jis pateikia teiginį, kad visa, kas yra sukonstruota, galėjo būti sukonstruota ir kitaip, kuriuo remiasi socialinis konstrukcionizmas. Jo teigimu čia neįdomi tiesa yra ta, kad žmonės sukuria savo įsitikinimus, o įdomi netiesa ta, kad visa, kas žinoma, bet kuri tiesa yra sukonstruota savavališkai.
Kaip kelių apibrėžimų naudojimo pavyzdį Šeklis pateikia Mišelio Fuko aiškinimą apie tiesos ir galios tapatumą. Šeklis nurodo, kad Fuko tiesą apibrėžia kaip procedūras teiginių kūrimui bei reguliavimui, o po to naudoja žodį „tiesa“ tiek sava, tiek ir įprastine prasme.
Teigiama, kad į bokšto ir papilio doktrinas panaši yra netikro škoto logikos klaida.
Antabūdis

Istorija

Anksčiau kaimas vadintas Berūgščiais.
Marijampolės Šaltinio pagrindinė mokykla

Istorija

1992 m. rugsėjo 1 d. Marijampolėje, naujame Mokolų mikrorajone, duris atvėrė 8-oji vidurinė mokykla. 1987 m. jai pritaikytas tipinis 1504 vietų mokyklos projektas, kurį parengė Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialas. 1988 m. liepos 15 d. Kapsuko mieste buvo parinktas statybinis sklypas naujai mokyklai statyti. 1990 m. rugsėjo mėn. pradėta statyti mokykla Mokolų mikrorajone. 1992 m. rugsėjo 10 d. miesto meras Bronius Beržinis patvirtino 860 vietų vidurinės mokyklos pastato pirmojo etapo (be aktų, sporto salių, valgyklos ir baseinu patalpų) priėmimo aktą. Galutinai mokykla baigta 1993 m. sausio 22 d.
Buvo sudarytos 56 klasės, mokėsi 1268 mokiniai, tačiau pirmaisiais metais nebuvo sukomplektuota ketvirtųjų, devintųjų, vienuoliktųjų ir dvyliktųjų klasių, buvo įvesta antroji pamaina, kurioje mokėsi 345 mokiniai. 1993 m. sudaryta 70 klasių komplektų, mokėsi 1569 mokiniai, nebuvo tik pirmųjų klasių, jos mokėsi gretimame darželyje. Vėliau moksleivių mažėjo, 1994 m. mokykla išleido pirmąją 30 abiturientų laidą.
Vulkeneštis

Ekonomika ir infrastruktūra

Mieste yra geležinkelio stotis, jungianti Vulkeneštį su Kišiniovu, Rumunija, Ukraina. Su kitais miestais jungia ne tik geležinkelis, bet ir autobusų maršrutai.
Vulkeneštis sparčiai augo nuo 1965 m. Nuo to laiko buvo pastatyti gyvenamieji mikrorajonai, biblioteka, ligoninė, ryšių mazgas, sporto mokykla, muzikos ir menų mokyklos, vairavimo mokykla, stadionas, kino teatras.
Dabar mieste 2 licėjai, 2 vidurinės mokyklos, 6 vaikų darželiai.
Jonas Mardosa

Jonas Mardosa (g. 1948 m. rugsėjo 4 d. Angininkai, Alytaus apskr.) – Lietuvos etnologas, istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija

Baigė Simno gimnaziją. 1971 m. baigė Vilniaus universitetą. SSSR mokslų akademijos N. Miklucho-Maklajaus etnografijos institute apgynė disertaciją „Šiuolaikinė lietuvių dvasinė kultūra (Lietuvos TSR kaimo gyventojų etnosociologinio tyrimo duomenimis)“.  1981 m. istorijos mokslų kandidatas.
1967–1993 m. Lietuvos kultūros ministerijos Mokslinės metodinės paminklų apsaugos tarybos grupės vadovas, 1978–1989 m. Lietuvos istorijos instituto mokslo darbuotojas. Nuo 1989 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytojas, nuo 1990 m. docentas. Studentų etnografinių ekspedicijų vadovas.

Mokslinė veikla

Tyrinėjimų sritis – valstiečių talkų istorija, liaudies religija, tautiniai santykiai Lietuvoje XX a., šių laikų Lietuvos kaimo etnosociologinės problemos. Parašė straipsnių Lietuvos ir kitų šalių mokslo leidiniuose.
Bukerio premija

Bukerio premija (angl. Booker Prize) – viena iš svarbiausių angliškai kalbančiųjų pasaulio šalių literatūrinė premija. Viena iš sąlygų – autorius turi priklausyti Britanijos Tautų Sandraugai arba būti kilęs iš Airijos ar Pietų Afrikos Respublikos. Paprastai iš penkių vertintojų – kritikų, autorių, leidėjų – susidedanti komisija sudaro kandidatų sąrašą, iš kurio renkamas nugalėtojas.

Istorija

Bukerio premiją įkūrė maisto pramonės koncernas „Booker-McConnell“. 20 000 svarų sterlingų įvertinta literatūrinė premija nuo 1969 m. skiriama už geriausią metų romaną anglų kalba.
FK Manhattan Klaipėda

Istorija

Komanda įkurta 2009 m. Olego Vodolazskio iniciatyva, žaidė II lygos salės varžybose. Iširo 2010 m. vasarą, daugiausia žaidėjų perėjo į Nautica Klaipėda klubą.
Liozno rajonas

Geografija

Rajono plotas – 1400 km². 44 % rajono ploto dengia miškai. Ribojasi su Dubrounos, Oršos, Siano ir Vitebsko rajonais. Rytuose turi pasienio ruožą su Rusija. Rajone teka Lučesa.
Drabantas

Drabantas (rus. драба́нт, траба́нт; iš lenk. drabant, iš vok. Drabant, Trabant 'asmens sargybinis') – kareivis, kurio pareigos yra lydėti, saugoti karininką ar aukštos padėties asmenį ir jam patarnauti.
XVII–XVIII a. daugelyje Europos šalių drabantais vadino aukštų pareigūnų asmens sargybinius, taip pat – vado asmens apsauga, paskiriama, pvz., kautynių metu, arba valdovo apsauga iš specialiai atrinktų žmonių.
Austrijoje Vengrijoje drabantai (vok. Trabanten-Leib-Garde) iki 1918 m. buvo pėsčioji rūmų gvardija.

Drabantai Rusijoje

Rusijoje drabantus turėjo Dmitrijus Apsišaukėlis. Pradžioje jo drabantai buvo lenkai, vėliau – samdomi svetimšaliai.
Vėliau drabantais mėnesį ar du vadinta raitoji kuopa iš 75 žmonių, kuri buvo sukurta Petro I kaip garbės sargyba Jekaterinos I karūnavimo metu (1724 m. gegužė). Šios kuopos kapitonu buvo pats Petras I. Šiuos drabantus dar vadino kavalergardais.
Iki maždaug 1880 m. drabantais kazokų ir milicijos daliniuose vadindavo karininkams patarnaujančius kareivius (dieninius).
Tomas Kajokas

Biografija

1980 m. aukso medaliu baigė Ignalinos vidurinę mokyklą, 1986 m. su pagyrimu Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. 1997–2000 m. mokėsi psichoanalitinės psichoterapijos, 2001–2007 m. studijavo klasikinę psichoanalizę TPA Rytų Europos psichoanalizės institute. 2000 m. medicinos mokslų daktaras (Vilniaus universitetas).
1986 m. greitosios pagalbos gydytojas, Vilniaus universiteto vyr. laborantas, 1987–2002 m. Ūmių apsinuodijimų centro gydytojas toksikologas. Nuo 1992 m. dirba ir privačioje medicinos praktikoje, nuo 2003 UAB „Vilniaus toksikologijos klinika“ gydytojas. Nuo 2007 m. Tarptautinės psichoanalizės asociacijos (IPA) psichoanalitikas. Dėstė Vilniaus universitete ir Kauno medicinos universitete. Medicinos straipsnių ir vadovėlių bendraautoris.

Politinė veikla

1978–1980 m. mokyklos komjaunimo organizacijos sekretorius. 1986 m. klubo „Talka“ narys, 1987 m. klubo pirmininkas, rūpinosi Vilniaus senamiesčio išsaugojimu. 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos veiklos atkūrimo iniciatyvinės grupės narys, programos komisijos narys, 1989–1990 m. revizijos komisijos pirmininkas, 1991–1993 m. LSDP prezidiumo narys, 1991–1995 m. spalio mėn. LSDP tarybos narys. Daugelio diskusinių ir politinių straipsnių autorius.
Rafael Floro

Karjera

Žaidė gimtojoje Portugalijoje, buvo išvykęs ir bandė laimę Anglijoje.
2018 m. antroje pusėje tapo Kauno „Stumbro“ nariu. 
Debiutavo rungtynėse prieš FK Atlantas 2018 m. rugsėjo 19 d.
2019 m. grįžo į Portugaliją. Žaidžia Felgueiras 1932 ekipoje.
Yra atstovavęs įvairaus amžiaus Portugalijos jaunimo rinktines.
Kaulenis

Augalų morfologija

Dauguma jų rūšių auga kaip krūmai tarp 0.5–5 metro aukščio ir tik vos keletas rūšių auga kaip neaukšti medžiai, kaip kad Cotoneaster frigidus, kuris užauga iki 15 metrų aukščio. Žiedai balti, smulkūs, sukrauti kekėse. Žydi gegužės – birželio mėn. Vaisiai raudoni, geltoni ar oranžiniai obuolėliai. Sunoksta rudenį.

Lietuvos kauleniai

Lietuvoje savaiminių rūšių nėra, visos auginamos kaip dekoratyviniai augalai.
Manila

Pavadinimo kilmė

1571 m. Manilos vietovę pasiekus ispanams, čia buvo nedidelė musulmonų gyvenvietė Maynilad vardu. Manoma, kad šis pavadinimas susijęs su augalu nilad – tai žydintis krūmas, kadaise labai plačiai augęs Pasigo upės krantuose. Ilgainiui, Maynilad virto į Maynila, o pastarasis variantas tapo Manila.
Ona Karkauskaitė

Ona Karkauskaitė (Aneta Moll, g. 1947 m. spalio 25 d. Panevėžyje) – lietuvių estrados atlikėja dainavusi ansamblyje „Estradinės melodijos“, ilgą laiką dirbusi ir gyvenusi Šiauliuose.
2003 m. Ona Karkauskaitė susigrąžino motinos pavardę ir tapo Aneta Moll.

Biografija

Gimė 1947 m. spalio 25 d. Panevėžyje. 1966 m. baigė Šiaulių F. Žemaičio vidurinę mokyklą. 1967–1972 m. mokėsi Šiaulių K. Preikšo pedagoginiame institute ir įgijo piešimo, braižybos ir darbų mokytojos specialybę. 1971 m. vasario 5 d. ištekėjo už estrados dainininko Tautvydo Bigotos. 1972–1973 m. dirbo Šiaulių 43-ojoje profesinėje mokykloje. 1973 m. buvo pakviesta dainuoti į J. Tiškaus vadovaujamą Lietuvos valstybinės filharmonijos estradinį ansamblį "Estradinės melodijos". 1975 m. liepos 28 d. gimė sūnus Tomas. 1977 m. sausio 8 d. išsiskyrė. 1981 m. išėjo iš J. Tiškaus vadovaujamo estradinio ansamblio. Dainavo Kauno ir Šiaulių prestižinių restoranų koncertinėse programose. 1983 m. rugsėjo 9 d. ištekėjo už Algimanto Šablevičiaus. 1984 m. vasario 27 d. gimė sūnus Ernas. 1984 m. lapkričio 12 d. mirė vyras Algimantas Šablevičius. 2003 m. Ona Karkauskaitė susigrąžino savo motinos Marcellos Moll pavardę ir tapo Aneta Moll.

Koncertai

Dainavo J. Tiškaus estradiniame ansamblyje „Estradinės melodijos“, vėliau kaip laisvai samdoma dainininkė. 1995 m. gruodžio 26 d., akompanuojant Šiaulių profesionaliam pučiamųjų orkestrui, dainavo savo jubiliejiniame koncerte „25-eri metai scenoje“.

Atliekamos dainos

„Atsisveikinimas su meile“, „Buvo meilė“, „Grįžtu“, „Laukimas“, „Laumės kerai“, „Lyg sapne“, „Mana daina“, „Naktis“, „Praeity“, „Rudens daina“, „Sena plokštelė“, „Tu šventėn atėjai“, „Vyrai“.

Apdovanojimai

Jubiliejiniame populiariosios muzikos festivalyje "Palanga-96" laimėjo titulą„Mis muzikinė elegancija“ .
Ispanijos futbolo varžybos 1951–1952 m.

Supertaurė

FC Barcelona iškovojo trofėjų be kovos, kadangi laimėjo ir šalies pirmenybes, ir taurės turnyrą.
Lietuvos vyriausiojo archyvaro tarnyba

Istorija

Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, 1990 m. balandžio 18 d. nutarimu Nr. 114 „Dėl Lietuvos Respublikos Vyriausybės kai kurių departamentų ir kitų tarnybų steigimo“ buvo įsteigta Lietuvos archyvų generalinė direkcija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės, kuri perėmė nuo 1990 m. liepos 1 d. panaikintos Vyriausiosios archyvų valdybos funkcijas.
Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1995 m. balandžio 14 d. nutarimu Nr. 542 „Dėl Lietuvos archyvų generalinės direkcijos prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės pertvarkymo“ Lietuvos archyvų generalinė direkcija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės buvo pertvarkyta į Lietuvos archyvų departamentą prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės.

Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2010 m. gruodžio 15 d. nutarimu Nr. 1786 „Dėl Lietuvos archyvų departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės pavadinimo pakeitimo, Lietuvos vyriausiojo archyvaro tarnybos nuostatų patvirtinimo ir pavedimo Kultūros ministerijai“ Lietuvos archyvų departamentas prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės nuo 2011 m. sausio 1 d. pakeitė savo pavadinimą – tapo Lietuvos vyriausiojo archyvaro tarnyba. Nuo pat tarnybos įkūrimo pradžios jai vadovauja Ramojus Kraujelis. 
1990 m. kovo 11 d. aktu atkūrus Lietuvos valstybės nepriklausomybę, Lietuvoje archyvų įstatymai keitėsi tris kartus, ir keitėsi iš esmės: pirmasis galiojo nuo 1990 m. rugsėjo 1 d. iki 1995 m. gruodžio 29 d., naujas Lietuvos Respublikos archyvų įstatymas įsigaliojo 1995 m. gruodžio 30 d.; dabartinė jo redakcija – Dokumentų ir archyvų įstatymas – nuo 2005 m. sausio 1 d., su naujausiais pakeitimais, įsigaliojusiais nuo 2011 m. sausio 1 d.

Per pastaruosius du atkurtos nepriklausomybės dešimtmečius kito ir valstybinės archyvų sistemos įstaigų skaičius: 1991 m. jų buvo 22, 1997 m. – 20, nuo 2001 m. – 16. Tačiau valstybinės archyvų sistemos modelis išliko toks pats: viena centrinė institucija ir jai pavaldūs valstybės archyvai, kaip atskiri juridiniai vienetai. Šiuo metu Lietuvos valstybinę archyvų sistemą sudaro Lietuvos vyriausiojo archyvaro tarnyba ir 15 valstybės archyvų, iš jų 10 – apskričių archyvų.
Kaušiškės

Aplinkinės gyvenvietės

BIRŽAI – 24 km
 Papilys – 3 km 
 Kyliškiai 1 km
Paąžuolė – 2,5 km
Žvirbliai 1,5 km
Europos Supertaurė

Istorija

Tokių rungtynių idėją 1972 m. pasiūlė olandų žurnalistas Anton Witkamp. Tuo metu buvo pasiūlytą rengti Europos Čempionų taurės laimėtojo bei Taurių laimėtojų taurės laimėtojo varžybas. Pirmosiose supertaurės varžybose surengtos dvejos rungtynės, o pirmuoju taurės laimėtoju tapo Amsterdamo Ajax klubas.
Nuo 1998 m. žaidžiamos tik vienerios rungtynės.
Vidas Cikana

Biografija

Baigė Keturvalakių mokyklą. Nuo 1981 m. dirbo Lukšių kolūkyje. 1997–2000 m. Šakių rajono savivaldybės meras, 2000 m. UAB „Energija“ direktorius statybai, nuo 2000 m. Lukšių seniūnijos seniūnas.
Lietuvos tautodailės sąjungos Šakių skyriaus ir nuo 2000 m. tautodailininkų bendrijos „Dailius“ pirmininkas.
1993 m. Lietuvos centro sąjungos narys. 1995-1997 m., 1997 – 2000 m. ir 2000 m. iki rugsėjo 25 d. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Asta, vaikai Alma, Ilma, Aldas.

Veikla

2001 m. pradėjo gaivinti Zyplių dvarą, kuris tapo rajono kultūros židiniu. Kartu su tautodailininkais, miestelio gyventojais sutvarkė parką, buvusiose arklidėse įsteigė muziejų, galeriją. Zyplių dvare kasmet vyksta tautodailininkų pleneras „Zyplių žiogai“, čia atvyksta neįgaliųjų draugijų menininkai, rengiami koncertai, kūrybiniai vakarai. 
Jo skulptūrų yra Juodkrantės Raganų kalne. 2006 m. vasarą Jagadonių kaime pastatė 13 m aukščio dirbtinę betoninė uola, laipioti ekstremalaus sporto mėgėjams. 2009 m. Lukšių miestelį paskelbęs kultūros sostine, sukūrė ledo skulptūrų. Žymiausios skulptūros: „Tremtinių kryžius“, 2000 m., „Pajevonio legenda“, 2008 m.
Prūseliai

Istorija

Kaimas pirmą kartą minimas 1774 m.
Pranciškus Bielinskis

Biografija

Lenkijos bajorų Bielinskių giminės atstovas, herbo „Junosza“ savininkas. Chelmo vaivados Mykolo Bielinskio (m. 1746) ir Teklės Replovskos (m. 1774) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – paskutinis Karūnos dvaro maršalka Stanislovas Kostaka (m. 1812). Karūnos didžiojo maršalkos Pranciškaus Bielinskio (1683–1766) giminaitis.
Gavo gerą namų išsilavinimą. 1757 metais Pranciškus Bielinskis buvo paskirtas Garvolino ir Osecko seniūnu, 1762 metais gavo valdyti Čersko seniūniją. 1765 metais Pranciškus Bielinskis tapo Štumo seniūnu. 1761 metais – karaliaus Augusto III Vaetino dvaro pakamaris. 1763 metais įėjo į Prancūzijos pasiuntinybės sudėtį. Grįžęs į tėvynę vedė kunigaikštytę Kristiną Sangušką ir pradėjo bandyti padidinti savo turtą. 1764 metais palaikė Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinimą į Lenkijos karaliaus sostą.
1766 metais Pranciškus Bielinskis buvo išrinktas nuo Čersko žemės pasiuntiniu (deputatu) į Čaplico seimą. 1778 metais Andriaus Mokronovskio konfederacijos narys.
Nuo 1776 metais – Švietimo komisijos narys. Švietimo visoms klasėms, taip pat moterims rėmėjas. Prisidėjo prie naujų mokymo programų Lenkų kalba įvedimo. Pirmasis ATR pasiūlė švietimo įstaigų kūrimą kiekvienam iš klasių (parapios mokyklas – valstiečiams ir miestelėnams, vaivadijos – bajorams, seminarijas – dvasininkams).
1780–1784 metais – Nuolatinės tarybos narys (1782–1784 metais – konsuliaras), 1784 metais buvo paskirtas Karūnos didžiuoju raštininku. Keturis metus gyveno Italijoje (1787–1790). 1780 metais pretendavo į Mazovijos vaivados pareigas.
Švento Stanislovo (1760) ir Baltojo erelio (1785) ordinų kavalierius.
1794 metais Pranciškus Bielinskis dalyvavo Kosciuškos sukilime. Buvo paskirtas maisto ir pašarų generaliniu komisaru generolo-majoro laipsnyje 1794 metų rugpjūčio 22 d. Organizavo sukilėlių armijos aprūpinimą ir apginklavimą, faktiškai buvo vyriausiu armijos kvartirmeisteriu. Vėliau vadovavo generaliniui komisriarui, sukurtam 1794 metų rugsėjo 6 d. Tado Kosciuškos prižiūrėti visų divizijų teikimą, dislokuotą netoli Varšuvos.
Hitman 2: Silent Assassin

Siužetas

Po pamąstymų apie tamsią savo praeitį ir gyvenimą pirmosios dalies pabaigoje, 47 iškeliauja į Sicilijos vienuolyną, kur bando išpirkti savo kaltę ir pradėti naują gyvenimą kaip vienuolyno sodininkas.
Nelaimei, 47 yra priverstas grįžti į savo nuodėmių kelią, kai jo globėjas ir draugas tėvas Vittorio pagrobiamas mafijos. Desperatiškai bandydamas surasti draugą, 47 susisiekia su agentūra, samdžiusia jį kaip žudiką, prašydamas kokios nors pagalbos. Agentūra, padedama savo šnipinėjimo palydovų, paseka kunigą iki labai apsaugotų dono Giuseppe Giulliani rūmų. 47 įsibrauna į pastatą bandydamas išgelbėti draugą, tuo pačiu nužudydamas Giulliani. Kai pagaliau agentas suranda kur yra laikomas tėvas Vittorio, pamato, kad kamera yra tuščia. 47 sužino, kad jį pagrobė Rusijos mafija.
Sugrįžęs 47 prašo agentūros duoti jam darbo. Pradžioje dėl pinigų, kad apmokėtų tėvo Vittorio paiešką, o vėliau jam sugrįžta senas įprotis. Kaip ir ankstesnėje žaidimo dalyje, 47 yra siuntinėjamas įtakingo kliento po visą pasaulį. Dabartinio kliento tikslas – gauti viską, ko reikia branduolinio ginklo kūrimui, tad 47 prireikia keliauti į Indiją, Japoniją, Nuristaną (Afganistanas), „Petronas“ bokštus dvynius (Malaizija), Siciliją ir Sankt Peterburgą (Rusija).
Galiausiai agentas 47 sužino, kad jį samdęs žmogus ir buvo tėvo Vittorio pagrobėjas ir jo žudikas. 47 grįžta į savo vienuolyną, į Siciliją, ir atkeršija už savo draugą.