google/wiki40b huggingface dataset:
Šeštokų dvaras

Istorija

Istorikas kun. J. Reitelaitis Lietuvos metrikos 76 knygos 221 puslapyje buvo suradęs įrašą, jog Šeštokų įkūrėju buvęs Andriejus Sasinas. Jis iš karaliaus Žygimanto Augusto gavo leidimą Šeštokynės skynime (v Šostakovskom Ostrove), Nemunaičio girininkijoje, prie Kirsnos upės, iškirsti mišką ir įkurti gyvenvietę, kuri jiems ir jų ainiams priklausysianti iki tol, kol jie būsią gyvi. Tačiau A. Sasinas naujojoje sodyboje neilgai gyveno. Jam mirus jo žmona ištekėjo už Jono Kryžanausko, tačiau neilgai trukus mirė ir ji, nepalikusi įpėdinių, antrajam vyrui neišrūpinusi teisės gyventi Šeštokinės skynime.
Pats J. Kryžanauskas nesitikėjo, kad kas nors galįs jį iškeldinti – toliau kirto medžius ir plėtė gyvenvietę. Vis dėlto jis buvo įskųstas karaliui Žygimantui III. Karalius 1592 m. gegužės 4 d. Šeštokinės skynimą valdyti iki gyvos galvos pavedė Pinsko vėliavininkui Konstantinui Fediušai.
Šitaip Sasino, Kryžanausko, Fediušo Šeštokinės sala greičiausiai tapo dvaru (karalių dovanotos žemės savo patikėtiniams užimdavo po 40 valakų, kuriuose šie ir kurdavo kaimus). Ši gyvenvietė buvo vadinama sala greičiausiai dėl to, kad buvo apsupta 3 vandens telkinių: Kirsnos upės, Kiaulyčios upelio ir Naujienos ežero.
Dvaro savininkai buvo Bereckai, vėliau Osipavičienė, Mečislovas ir Elena Kolačauskaitė - Beldauskai, ir pagaliau, seserys Kazimiera ir Vanda Beldauskaitės. Pastarosios padovanojo bažnyčiai 8 margus žemės ir namą su ūkiniais pastatais. Dvarininkaitės rėmė ir bažnyčios statybą, kuri 1924 m. buvo užbaigta.
1940 m. balandžio 29 d. Kazimiera Beldauskaitė mirė, kaip Šeštokų parapijos Mirimų metrikos knygoje nr. 7 įrašyta, nuo prigimto silpnumo. 1945 m. rugsėjo 8 d. dėl senatvės, 76 metų amžiaus mirė ir Vanda Beldauskaitė, abi palaidotos viena šalia kitos Šeštokų kapinėse.
Lietuvos futbolo varžybos 1937–1938 m.

II lyga

II lygoje žaidė 12 komandų, suskirstytų į 2 zonas.
Vasilijus Radlovas

Biografija

Gimė Vokietijoje, baigė filosofiją Berlyno universitete. Susidomėjo kalbotyra, Uralo ir Altajaus kalbomis ir 1858 m. išvyko į Rusiją, Sankt Peterburgą. Iš ten išvyko į Barnaulą dėstyti kalbas vietos gimnazijoje. Gyvendamas Altajuje rinko vietinių tautų folklorą, užrašinėjo dainas, domėjosi kalbomis. Radlovas išmoko vietines tiurkų kalbas, keliavo į Vidurinę Aziją, Tuvą. Nuo 1866 m. pradėjo publikuoti savo tyrimų rezultatus. Be kalbų ir papročių Radlovas taip pat domėjosi ir archeologija, atliko kasinėjimus 150-yje kurganų.
1871 m. Radlovas dirbo Kazanėje, buvo vietinių tiurkų tautų mokyklų inspektorius. Šis darbas jam ledo tyrinėti Pavolgio tiurkų kalbas ir papročius. 1890 m. Vasilijus Radlovas tapo mokslų akademijos nariu bei Azijos muziejaus Peterburge direktoriumi. Radlovas tęsė tiurkų kalbų tyrinėjimą, 1886 m. lankėsi Kryme, kur tyrinėjo Krymo totorių kalbą, o 1887 m. Lietuvoje ir Voluinėje rinko informaciją apie karaimų kalbą.
1891 m. Radlovas suorganizavo ekspediciją į Mongoliją, kur atrado seniausius rašto paminklus tiurkų kalba – Orchono runų raštus. Su danų kalbininko Vilhelmo Tomsono pagalba Rodlovas šiuos raštus iššifravo. 1898 m. tyrinėjo uigūrų kalbą ir kultūrą. 1903 m. įkūrė Vidurinės ir Rytų Azijos tyrinėjimo komitetą, taip pat nuolat bendradarbiavo su Rusijos geografais, orientalistais.
Vasilijus Radlovas mirė 1918 m., palaidotas Smolensko kapinių liuteronų dalyje.
Litkūnai

Žymūs žmonės

Kaime gimė garsi šuolininkė į tolį Vilhelmina Augustinavičiūtė-Bardauskienė (1953–).
Valdemaras Gražys

Biografija

1979 m. baigė Kauno politechnikos institutą, Statybos ir santechnikos fakultetą, inžinierius energetikas.
1979 m. Gargždų dujų ūkio inžinierius, 1980 m. vyriausiasis inžinierius, 1994 m. direktorius. 2005 m. UAB „Krovinių terminalas“ pamainos viršininkas, individualios įmonės „Gasfiko“ projektų vadovas.
Liberalų demokratų partijos Klaipėdos rajono skyriaus pirmininkas, 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos Klaipėdos rajono skyriaus narys. 2003–2007 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Dalia, vaikai Aurimas, Justinas.
Trombas

Trombas – kraujo krešulys, susidarantis kraujagyslės viduje, dažniausiai susiaurinantis ar užkemšantis kraujagyslės spindį. Užsikimšus širdies vainikinei arterijai vystosi miokardo infarktas. Trombui atsirasti didžiausią įtaką turi trys priežastys – kraujo tėkmės sulėtėjimas, kraujagyslės sienelės pažeidimas ir kraujo krešėjimo sutrikimai.
Vaineikių I senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos Vaineikupio dešiniojo kranto aukštumos viršūnėje, netaisyklingo ovalo plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 16 m ilgio, 12 m pločio, apjuostos tvoros, pakraščiuose apsodintos medžiais. Laidojimo žymių nesimato.
Kapinėse stovi koplytėlė, už jos – trys kryžiai ir stogastulpis.
Teritorijos plotas – 0,02 ha.

Koplytėlė

Medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio. Stogelis dvišlaitis, apskardintas, su kaltiniu kryželiu.

Kryžiai

Mediniai, monumentalūs, kryžmiški, aukšti. Stiebas platėja į apačią, viršūnės ir pečių galai profiliuoti. Prie kryžmos prikalta lieto metalo Nukryžiuotojo figūrėlė.

Stogastulpis

Medinis, vienos stoginės. Stiebas platėja į apačią. Stogelis platus, keturšlaitis. Po juo prie stulpo pritvirtinta Nukryžiuotojo figūrėlė. Viršūnė profiliuota, su kaltiniu kryželiu.

Istorija

Veikė XVI - XIX a., laidoti Vaineikių gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Markapiais, Senkapiais. XIX - XX a. pradžioje buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai.
1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė.
1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.
Kranklio paradoksas

Kranklio paradoksas – vokiečių logiko Karlo Gustavo Hempelio sukurtas paradoksas, demonstruojantis, kaip indukcija gali prieštarauti intuicijai.
Turime teiginį, kad visi krankliai juodi. Logikos požiūriu šis teiginys turi atitikmenį – teiginį, kad visi nejuodi daiktai nėra krankliai. Kiekvienas, stebėdamas kranklius, įsitikins pirmojo teiginio teisingumu. Tačiau stebinčiam raudonus obuolius (jų spalva puikiai atitinka antrąjį teiginį) nekils mintis, kad jo stebėjimai patvirtina teiginį, kad krankliai yra juodi.
Česlovas Banevičius

Biografija

1981 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.
1997–2000 m. Klaipėdos rajono savivaldybės meras. 2000–2007 m. UAB „Kontvainiai“ direktorius. 2007–2011 m. Klaipėdos rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos kiaulių augintojų asociacijos tarybos narys. Žmona Rita, vaikai Daiva, Robertas, Šarūnas.
Viešintų pagrindinė mokykla - daugiafunkcis centras

Istorija

1902 m. veikė Viešintų Ruskaja narodnaja škola, kurioje visi dalykai buvo dėstomi rusų kalba. Patalpos mokyklai nebuvo nepritaikytos. Veikė 3 skyriai. Vaikai buvo mokomi aritmetikos, rusų kalbos, gamtos ir istorijos dalykų. 1906 m. atsidarė Pradinė mokykla su dėstomąja lietuvių kalba. Pirmasis mokytojas buvo Kazimieras Gorinas.
1915 m. veikė Liaudies mokykla. Iš pradžių veikė 2 skyriai, vėliau 3, o kai paruošė naujas patalpas, pradėjo veikti 4 skyriai. Ketvirtojo skyriaus mokiniai pavasarį laikydavo egzaminus: lietuvių kalbos, aritmetikos, gamtos, istorijos ir tikybos. Buvo dėstoma vokiečių kalba, piešimas, fizinė kultūra, darbai.
1944 m. veikė Viešintų progimnazija. Panevėžio Liaudies švietimo skyrius leido steigti progimnaziją ir direktoriumi paskyrė Praną Kurlinkų, bet jam išvykus nuo spalio mėn. progimnazijai vadovauti paskirtas Vytautas Didžiulis. 1944 m. spalio 2 d. įvyko progimnazijos atidarymas. Mokėsi 90 mokinių. Progimnazija dirbo pradinės mokyklos patalpose dviem pamainomis.
1950 m. pradėjo darbą Viešintų vidurinė mokykla. Mokėsi 360 mokinių. Pirmoji abiturientų laida vidurinę mokyklą baigė 1954 m. Nauja mokykla su erdviomis ir aprūpintomis klasėmis pastatyta 1984 m. 2001 m. šią mokyklą baigė paskutinė 48-oji abiturientų laida, ir ji buvo reorganizuota į pagrindinę mokyklą. Mokėsi 137 mokiniai.
2016 m. mokykloje-centre mokėsi 81 mokinys, dirbo 24 pedagoginiai darbuotojai, iš jų – 13 dirbo pagal pagrindinių pareigų darbo sutartis.
Sigitas Kalinauskas

Biografija

Baigęs Žagarės vidurinės mokyklos – internato aštuonias klases, 1964–1968 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros mokykloje (dėst. N. Jautakienė). 1968 rudenį pradėjo dirbti Žeimelio (Pakruojo r.) kultūros namų meno vadovu, bet netrukus pašauktas į sovietinę armiją – dvejus metus tarnavo tankistu. Grįžęs į Joniškį, pradėjo mokytojauti vaikų muzikos mokykloje, kėlė kvalifikaciją muzikos kursuose, 1976 pradėjo dainuoti Respublikiniame muzikos mokytojų chore.
Nuo 1980 Joniškio vaikų lopšelio – darželio „Ąžuoliukas" muzikos vadovas. Kvalifikaciją kėlė Respublikiniame mokytojų tobulinimosi institute Vilniuje, 1971 įstojo į Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetus, kur baigė du kursus.
Nuo 1992 Joniškio vaikų meno mokyklos Žagarės filialo, nuo 1995 šios mokyklos Joniškyje muzikos mokytojas.
1984 S. Kalinauskas pradėjo vadovauti Joniškio centrinės ligoninės darbuotojų mišriajam chorui ir Joniškio buitinio gyventojų aptarnavimo kombinato moterų chorui. Abu kolektyvus parengė 1985 respublikinei dainų šventei. 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei parengė Joniškio rajkoopsąjungos mišrųjį chorą ir buitinio gyventojų aptarnavimo kombinato moterų chorą. Taip pat vadovavo Joniškio kultūros – švietimo įstaigų vokaliniams ansambliams, griežė kaimo kapelose ir kituose instrumentiniuose ansambliuose, dirigavo rajono dainų šventėse.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Vilniaus verslo kolegija

Istorija

Vilniaus verslo kolegija (anksčiau E. Rastenienės kalbų ir vadybos kolegija) pradėjo veiklą 1989 m. kaip viena pirmųjų nevalstybinių aukštųjų mokyklų. 2001 m. institucijai suteiktas kolegijos – aukštosios neuniversitetinės mokyklos statusas ir teisė išduoti absolventams valstybės pripažintą aukštojo mokslo diplomą. Nuo 2007 m. kolegija - aukštoji akredituota mokykla, turinti teisę suteikti profesinio bakalauro laipsnį baigusiems filologijos, informatikos, vadybos ir verslo administravimo krypčių studijų programas. 
2014 m. gegužės mėn. žurnalo „REITINGAI“ paskelbtame aukštųjų mokyklų reitinge, Vilniaus verslo kolegija užėmė pirmą vietą tarp visų Lietuvos nevalstybinių kolegijų. 
Baigusieji kolegiją yra vieni iš geriausiai įsidarbinančių absolventų tarp visų Lietuvos kolegijų. 2012 metais 88,5 % baigusių susirado darbą (2013 m. žurnalo „Veidas“ duomenys). 2013 metais šis rodiklis dar pagerėjo: 92,6 % absolventų sėkmingai įsidarbino, kūrė ar vystė savo verslą. (2014 m. žurnalo „Reitingai“ duomenys)
Ömer Aşık

Karjera

Profesionalo karjerą pradėjo 2005–2006 m. sezone Stambulo „Fenerbahçe Ülker“ komandoje. Jis žaidė už „Fenerbahçe“ iki 2010 m. sezono. 2007–2008 m. jis tapo lyderiu pagal blokuojamus kamuolius Turkijoje ir Europoje.

NBA

2008 m. buvo pasirinktas Portlando „Trail Blazers“ komandos, tačiau dar metams pasiliko Stambulo „Fenerbahçe Ülker“ klube ir žengė į NBA tik pasibaigus 2010–2011 m. sezonui. Nuo 2010 m. liepos 13 d. jis žaidė Čikagos „Bulls“ klube iki 2012–2013 sezono. 2012 m. pasirašė trejų metus sutartį su Hiustono „Rockets“.
2014 m. liepą buvo iškeistas į Naujojo Orleano „Pelicans“ komandą už 2015 m. naujokų biržos pirmojo rato šaukimą ir pinigus.
Samūniškės

Aplinkinės gyvenvietės

Ryliškiai – 8 km 
 Makniūnai– 5 km
Subartonys – 3 km
MERKINĖ – 5 km
Šešuolių dvaras

Šešuolių dvaras buvo Šešuoliuose, prie Šešuolių ežero, dabartiniuose Dvarniniuose.
Higašikurumė

Simboliai

Oficiali miesto gėlė – azalija, medis – dviskiautis ginkmedis (Ginkgo biloba), paukštis – Cyanopica cyana.
Vladas Mongirdas

Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų Mongirdų giminės Mišučių šakos. Tėvas Jonas Viktoras Benediktas Mongirdas. Motina Olimpija Šalkauskaitė. Brolis Vytautas Juozapas Mongirdas.
Mokėsi Palangos progimnazijoje ir Mintaujos gimnazijoje, dalyvavo lietuvių moksleivių ratelių veikloje. Vėliau Maskvos universitete studijavo mediciną, dalyvavo slaptos lietuviškos studentų draugijos veikloje, buvo jos valdybos pirmininkas.
1899 m. su kitais lietuviais inteligentais pastatė Palangoje pirmąjį lietuvišką spektaklį „Amerika pirtyje“, kuriame vaidino Bekampį. Po šio debiuto Vladas Mongirdas, Augustinas Janulaitis, Stanislava Jakševičiūtė-Venclauskienė ir Povilas Višinskis pasiryžo su šiuo spektakliu aplankyti Liepoją, Mintaują, Šiaulius. 1900 m. sausio mėnesį „Ameriką pirtyje“ jie suvaidino Liepojoje, tačiau netrukus susigriebę rusų valdžios pareigūnai nebeleido daugiau statyti viešų lietuviškų vaidinimų, atėmė anksčiau išduotą leidimą, o aktyviausius vaidintojus, tarp jų ir studentą Vladą Mongirdą, pasodino į kalėjimą.
Po kiek laiko jis buvo paleistas, tačiau už lietuvišką veiklą nubaustas administracine tvarka ir ištremtas 2 metams į Armavirą (Šiaurės Kaukazas). Iš ten lietuvių laikraščiams rašė eilėraščius ir apysakas, 1904 m. sukūrė dramą „Kovoje už laisvę“. Medicinos studijas tęsė Tomske, o grįžęs iš tremties – baigė 1906 m. Maskvoje.
1914 m. įsikūrė žmonos paveldėtame Aukštadvario dvare, vertėsi gydytojo praktika. Nepamiršo ir visuomeninės veiklos: rūpinosi švietimo, kultūros ir lietuvybės reikalais, išrašinėjo valstiečiams ir platino jų tarpe lietuvišką spaudą, atstovavo Aukštadvario valsčiaus lietuvius 1917 m. rugsėjo 18-rugsėjo 22 d. Vilniaus konferencijoje, kuri išrinko Valstybės Tarybą.
Atkūrus Lietuvos valstybingumą, 1919 m. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, kartu su provizoriumi Č. Budrevičiumi paruošė mokomąjį leidinį „Apie vidurių šiltinę, kruvinąją ir kolerą. Trumpi praktiški patarimai dezinfekatoriams“, kurį 1919 m. balandžio 12 d. Kaune išleido Vidaus reikalų ministerijos Sveikatos departamentas.
Išėjęs į atsargą, Aukštadvaryje vertėsi gydytojo praktika, augino upėtakius, bendradarbiavo „Lietuvos žiniose“, „Lietuvos ūkininke“ ir kituose spaudos leidiniuose.
1941 m. birželio 14 d. su sūnaus Tado Mongirdo šeima buvo areštuotas ir ištremtas į Sibirą. 1957 m. balandžio 4 d. paleistas. Tais pačiais metais grįžo į Lietuvą, gyveno Kėdainiuose.
Jonas Tomaševičius

Biografija

1965 m. baigė Visasąjunginį kinematografijos institutą Maskvoje (VGIK). Lietuvos kino studijoje pradėjo dirbti 1955 m. operatoriaus asistentu, filmavo kino kronikos, vėliau – vaidybinius filmus.
Daugybę metų buvo vienas iš vedančiųjų vaidybinių filmų operatorių Lietuvos kino studijoje.

Literatūra

Lietuvos kinematografininkai. Sudarė Rasa Paukštytė. Vilnius: Krantai 2017. ISBN 9789955857235
Laižuvos herbas

Aprašas

Mėlyname skydo lauke auksinis kilti besiruošiantis strazdas su sparnais virš nugaros, su sidabriniu liežuviu, ant sidabrinės liepos šakelės su sidabriniais lapais ir sidabriniu liepžiedžiu.

Istorija

Herbo etaloną sukūrė dailininkas Arvydas Každailis. Laižuvos herbas Lietuvos prezidento dekretu patvirtintas 2008 m. vasario 7 d.
Somalio pusiasalis

Somalio pusiasalis, dar vadinamas Afrikos ragu (gezas የአፍሪካ ቀንድ, som. Geeska Afrika) – didelis pusiasalis šiaurės rytų Afrikoje, tarp Adeno įlankos šiaurėje ir Indijos vandenyno pietryčiuose. Rytuose užsibaigia Hafūno kyšuliu. Jame įsikūrusi Somalio valstybė (įskaitant Somalilandą), dalis Etiopijos ir Džibučio. Didžiojoje teritorijos dalyje vyrauja laiptuota plynaukštė (aukštis 1500-4000 m), šiaurėje kyla kalnai (iki 2406 m). Būdingos pusdykumės ir dykumos. Klimatas sausas ir karštas.
Aida Rybalko

Biografija

Gimė 1990 m. vasario 6 d. Kaune. 2005 m. Lietuvos dailiojo čiuožimo čempionate užėmė 5 vietą, 2006 m. 3 vietą, 2008 m. 2 vietą, 2010 m. 2 vietą ir 2011 m. 3 vietą. Priklausė Baltų Ainių klubui, treniravosi pas Eglę Kliučakienę ir Loretą Vitkauskienę.
Kauno Bernardo Brazdžionio mokykla

Istorija

1979 m. rugsėjo 1 d. įsteigta 40-oji vidurinė mokykla. 1992 m. vasario 12 d. suteiktas „Versmės“ vardas. Mokyklą pašventino arkivyskupas Sigitas Tamkevičius. Mokykla išleido per 27 abiturientų laidas. 2013 m. rugsėjo 1 d. Kauno „Versmės“ vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą, jai suteiktas Bernardo Brazdžionio vardas.
2014 m. mokykla reorganizuota į Kauno Bernardo Brazdžionio mokyklą – daugiafunkcį centrą. 2016 m. birželio 14 d. sprendimu Nr. T-326 priimti „Kauno Bernardo Brazdžionio mokyklos nuostatai“.
Max Delbrück

Biografija

1932–1937 m. Berlyne dirbo Kaizerio Vilhelmo institute. 1937 m. emigravo į JAV. 1937–1939 m. ir 1947–1981 m. dirbo Kalifornijos technologijos institute, 1940–1947 m. Vanderbilto universitete. Nuo 1947 m. profesorius.

Veikla

Tyrė savaiminę ir indukuotąją mutagenezę, jutimo organų fiziologiją, bakteriofagus, išaiškino virusų rekombinaciją.
1969 m. jo veikla kartu su Alfredu Heršu ir Salvadoru Lurija įvertinta Nobelio fiziologijos ir medicinos premija.
Centrinės Afrikos Respublikos istorija

Ikikolonijinis laikotarpis

Per ikikolonijinį laikotarpį (iki XX a.) Centrinės Afrikos Respublikos teritorijoje egzistavo atskiri kultūriniai-istoriniai regionai, kurie vystėsi skirtingomis kryptimis. Pietvakarinė dalis, padengta Kongo džiunglėmis, taip pat centrinės dalys (daugiausia gyvenamos bandų) aukštesnės kultūros neišvystė, tuo tarpu šiaurines Sudaninio klimato teritorijas labai stipriai veikė Sahelio civilizacija.

Nepriklausomybės laikotarpis

1958 m. Ubangi-Šari teritorijai buvo suteikta autonomija ir ji pavadinta Centrinės Afrikos Respublika. 1960 m. ji gavo nepriklausomybę nuo Prancūzijos, bet iš karto prasidėjo kova dėl valdžios. Prezidentu tapus prancūzų remiamam David Dacko, šalyje įvesta vienpartinė sistema.
1965 m. pabaigoje įvykus kariniam perversmui, valdžioje įsitvirtino Jean-Bédel Bokassa, kuris 1976 metų pabaigoje Respubliką paskelbė imperija, o save – imperatoriumi. 1979 metais Centrinės Afrikos imperija sužlugo, ir prancūzai į valdžią sugrąžino D. Dacko.
1981 m. vėl įvyko perversmas, kurio metu į valdžią atėjo prezidentas Andrė Kolingba. Jis išleido naują konstituciją ir rėmė savo etninę grupę, jakoma, kuri sudarė vos 4 proc. šalies gyventojų, bet kuri jo valdymo laikais įsitvirtino svarbiausiuose postuose.
1993 m., kylant demokratiniams judėjimams ir didėjant spaudimui iš Vakarų valstybių, Kolingba leido demokratinius rinkimus, kuriuos laimėjo Ange-Félix Patassé, daugiausia remiamas šiaurės vakarinių šalies rajonų. Jis ėmė šalinti iš postų jakoma. Jo valdymo metu gausėjo skandalų, kurie kėlė visuomenės nepasitenkinimą. Nepaisant to 1999 m. Patasė perrinktas, kas inspiravo didžiulius neramumus visoje šalyje. 2002 m. į Čadą pabėgęs generolas Fransua Bozizė užpuolė valstybę, nuvertė Patasė, ir 2003 m. išrinktas šalies prezidentu.
Umliautas

Umliautas (vok. Umlaut 'balsių kaita') – fonetinis balsių harmonijos reiškinys, asimiliacijos forma, sutinkama kai kuriose germanų, keltų, Uralo, Altajaus (pvz., kazachų, uigūrų) ir kitose kalbose. Umliauto esmė – užpakalinės eilės balsių virtimas priešakinės eilės balsiais dėl po jų einančių skiemens garsų įtakos, dažniausiai šaknis supriešakėja dėl priesagoje ar galūnėje esančio priešakinės eilės balsio: vok. Hof – Höfe 'kiemas – kiemai', uig. baš – beši 'galva – jų galva', portug. parchégio –  parchigi 'pakuoju – pakuoji'.
Neretai umliautas žymimas dviem taškais virš raidės – trema ( ¨ ).
Metida

Veikla

Advokatės Redos Žabolienės kontora „Metida” teikia paslaugas Lietuvos ir užsienio klientams intelektinės nuosavybės, įmonių, komercinės, konkurencijos, nekilnojamojo turto, sutarčių, draudimo, mokesčių, darbo teisės ir kitais klausimais, atstovauja fiziniams bei juridiniams asmenims civilinėse bylose.
Šiuo metu klientams paslaugas „Metida” teikia Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje ir Baltarusijoje. Latvijoje ir Baltarusijoje kontora yra įsteigusi atstovybes.
„Metida” yra viena iš pirmaujančių intelektinės nuosavybės teisės kontorų Lietuvoje pagal pateikiamų Europos Bendrijos ženklų (EBŽ) ir Europos Bendrijos dizainų (EBD) skaičių.
Kontora dirba su pasaulyje ir Lietuvoje žinomais klientais, padeda registruoti ir ginti teises į įvairius intelektinės nuosavybės objektus bei atstovauja klientų interesams teisiniuose ginčuose. Kontora taip pat veikia kovos su produktų piratavimu ir klastojimu srityje. Advokatės Redos Žabolienės kontora „Metida” dirba su tokiais prekių ženklais kaip „Aston Martin”, „Porsche”, „Armani”, „Gucci” ir kt.
Taip pat advokatės Redos Žabolienės kontora „Metida” užsiima švietėjiška bei visuomenine veikla: kontoros darbuotojai skaitė pranešimus viešuose seminaruose, komerciniuose seminaruose, rengia straipsnius Lietuvos dienraščiams ir jų internetinėms svetainėms, yra parengę straipsnių tarptautiniam teisiniam leidiniui, bendradarbiauja su ELSA.

Istorija

Advokatės Redos Žabolienės kontora „Metida” įkurta 2005 m. Kontora perėmė patentų ir prekių ženklų agentūros tuo pačiu pavadinimu, veikiančios nuo 1991 m., keturiolikos metų patirtį. 
Patentų ir prekių ženklų agentūrą „Metida” 1991 m. įkūrė Rita Laurinavičiūtė, Violeta Sutkienė ir Reda Žabolienė , po to kai tais pačiais metais buvo įsteigtas ir LR Valstybinis patentų biuras. Įkūrus LR valstybinį patentų biurą ir jam paskelbus egzaminą patentinio patikėtinio licencijai įgyti, Rita Laurinavičiūtė ir Reda Žabolienė jį išlaikė vienos pirmųjų ir gavo teisę verstis patentinio patikėtinio praktika.

Apie steigėjus

Reda Žabolienė yra vadovaujanti partnerė, advokatė, Lietuvos ir Europos patentinė patikėtinė, intelektinės nuosavybės teisės srityje dirbanti nuo 1991 m.  
Violeta Sutkienė – „Metidos“ prekių ženklų ir dizaino konsultantė.
Vladas Tataris

Biografija

1999 m. Garantinio fondo administracijos prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos direktoriaus pavaduotojas.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
1995 m. kovo – liepos mėn. (LDDP sąraše) Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Peledujus (gyvenvietė)

Istorija

Miesto tipo gyvenvietės statusą gavo 1938 m.
Trikampio galaktika

Trikampio galaktika – Sc tipo spiralinė galaktika, esanti Trikampio žvaigždyne. Vietinės grupės narė. Dar žymima kaip M33 (Messier 33). Atstumas nuo Saulės sistemos – 2,35 mln. šviesmečių. Šią galaktiką 1784 m. rugsėjo 11 d. atrado Viljamas Heršelis. Ją savo kataloge pažymėjo numeriu H V.17.

Struktūra

Šios galaktikos spiralinės vijos yra labai gerai matomos. Trikampio galaktika pagal dydį yra trečia po Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų.
Vilniaus regbio akademija

Istorija

Vilniaus regbio akademija susikūrė 2009 m. rudenį skilus miesto regbio klubui „Geležinis vilkas”. Klubas pradžioje daugiausiai dėmesio skyrė vaikų ugdymui, bet susilaukęs didelio dėmesio iš patyrusių žaidėjų suformavo pagrindinę komandą. Jau 2010 m. Vilniaus regbio vyrų komanda dalyvavo Lietuvos regbio čempionate ir užėmė 7-tą vietą. 2011 m. ji vienu laipteliu palypėjo aukštyn ir užėmė 6-tą vietą. 2012 m. Lietuvos regbio čempionate užėmė 3-ią vietą.
Akademija artimai bendradarbiauja su sporto mokykla „Tauras“ ir visos nepilnamečių komandos Lietuvos regbio pirmenybėse dalyvauja pavadinimu Tauras-VRA.
Nuo 2010 m. pavasario Akademija yra Lietuvos regbio federacijos narė.
Hyotherium

Hyotherium – išnykusi kiaulių šeimos gentis. Hyotherium rūšies atstovai gyveno Mioceno epochoje, dabartinėse Europos ir Azijos teritorijose.
Jurbarko Antano Giedraičio-Giedriaus gimnazija

Istorija

1918 m. įsteigta Jurbarko progimnazija, 1926 m. ji perorganizuota į Saulės draugijos Jurbarko „Saulės“ gimnaziją. 1927 m. išleista pirmoji 19 abiturientų laida. 1931 m. suteiktas valstybinės „Saulės“ gimnazijos vardas ir teisės. 1949 m. performuota į vidurinę mokyklą. 1960 m. mokykla persikėlė į naują tipinį pastatą, kuriame veikia ir dabar. 1992 m. Jurbarko vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos įkūrėjo Antano Giedraičio-Giedriaus vardas.
1995 m. įsteigta JAV verslininko Simo Velonskio 4000 litų piniginė premija dviem geriausiems gimnazistams, kurie tęs mokslą aukštojoje mokykloje. 1996–1997 m. pradėjo veikti dvi kompiuterių klasės, į naujas patalpas persikėlė biblioteka, atidaryta jauki skaitykla.
1998 m. gegužės 28 d. Antano Giedraičio-Giedriaus vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.
Gimnazistai mokosi humanitarinio (sustiprintas gimtosios ir užsienio kalbų mokymas) bei realinio (sustiprintas matematikos, informatikos mokymas) profilio gimnazijos klasėse.