google/wiki40b huggingface dataset:
Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka

Bendradarbiavimas

Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka bendradarbiauja su įvairiomis nacionalinėmis ir tarptautinėmis bibliotekinėmis institucijomis ir organizacijomis. Nuo 1992 m. biblioteka yra Tarptautinės bibliotekų asociacijų ir institucijų federacijos (IFLA) narė, dalyvauja Europos nacionalinių bibliotekų direktorių konferencijos (CENL) fondo, Pasaulio nacionalinių bibliotekų direktorių konferencijos (CDNL), Europos mokslinių bibliotekų asociacijos (LIBER), Baltijos jūros kraštų bibliotekų darbo grupės (Bibliotheca Baltica), Tarptautinės vaikų ir jaunimo literatūros asociacijos (IBBY), Tarptautinės muzikos bibliotekų asociacijos (IAML), Tarptautinės teisės bibliotekų asociacijos ir kitų organizacijų veikloje. Biblioteka aktyviai dalyvauja šių institucijų vykdomuose tarptautiniuose projektuose. Nuo 2007 m. Nacionalinė biblioteka yra Europos bibliotekos (The European Library, TEL) narė ir dalyvauja Europos skaitmeninės bibliotekos „Europeana” kūrime.
Reišina

Reišina (vok. Reißschiene (Reißen 'braižyti' + Schiene 'įtvaras', 'bėgis')) – braižybos liniuotė su viengubu arba dvigubu skersiniu viename gale.
Naudojama lygiagrečioms linijoms brėžti.
Gaminama iš medžio, metalo, plastiko. Būna įvairių dydžių ir ilgių.
Kislusis piengrybis

Biologija

Auga vasarą ir rudenį drėgnuose eglynuose, mišriuose su egle miškuose. Kepurėlė geltonos spalvos, 6-14 cm skersmens, jauna gaubta, pusiau apvali, vėliau plokštesnė, su gauruotais nuleistais kraštais, slidi drėgnu oru. Grybo kotas 5–10 cm ilgio ir 1,5–3 cm storio, nusėtas duobutėmis. Vaisiakūnis nusidažo melsva spalva perpjovus ar perlaužus. Nuodingas.
Plinta ir dauginasi sporomis ir vegetatyvine grybiena. Fruktifikuoja rugpjūčio–spalio mėnesiais.

Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje kislusis piengrybis nuo 1992 m. įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Labai retas grybas, auga pavieniui. Žinoma 10 augaviečių.
Besiana

Gyventojai

2012 m. duomenimis, savivaldybės teritorijoje gyveno 130 000 gyventojų.

Geografija

Netoli miesto telkšo Batlavos ežeras.

Žymūs žmonės

Podujevo savivaldybėje, Pakašticos kaime, gimė Fatmir Sejdiu (antrasis Kosovo prezidentas, pareigas ėjęs 2006–2010 m.).
Mutagenas

Mutagenai – tam tikri aplinkos veiksniai, galintys sukelti mutacijas - genų, chromosomų ar chromosomų rinkinio pokyčius.
Mutacijos ląstelėse gali įvykti ir neveikiant jokiems aplinkos veiksniams. Tai vadinamosios savaiminės mutacijos, dažniausiai veikiančios geno lygyje. Jos paprastai nutinka dėl replikacijos klaidų ir nešimtaprocentinio reparacijos efektyvumo. Todėl ląstelei dalijantis visuomet yra tam tikra, kad ir nykstamai maža mutacijos tikimybė. Bet kuris veiksnys, kuris keičia ląstelės vidaus cheminę ir fizikinę būseną, didina mutacijos įvykimo tikimybę. Tačiau mutagenais vadinami tik tie veiksniai, kurie tiesiogiai veikia DNR replikacijos, chromosomų paskirstymo ląstelėms dalijantis mechanizmus ir taip sukelia mutacijas.

Mutagenų tipai

Mutagenai būna trijų tipų: fizikiniai, cheminiai ir biologiniai.

Cheminiai mutagenai

Cheminiams mutagenams priskiriamos įvairios cheminės medžiagos – alkilinančios medžiagos, peroksidai ir kt. Didelis mutagenų šaltinis – žemės ir miškų ūkio chemizavimas. Reikšmingiausi mutagenai yra pesticidai bei nitrojunginiai, kurie su trąšomis patenka į dirvožemį, o po to per vandenį ir į žmogaus organizmą. Kitas jų šaltinis – chemijos pramonės atliekos. Plačiai plinta alkilinantys mutagenai, atsirandantys iš tarpinių įvairių technologijų produktų. Silpnesnio mutageniškumo yra kofeinas, kai kurie vaistai. Mutageniškumu pasižymi kai kurie konservantai ir saldikliai, dedami į maistą.

Biologiniai mutagenai

Biologiniais mutagenais vadinami virusai, kurie patekę į ląstelę gali sukelti joje mutacijas, paprastai insercijas (į chromosomą įterpiamas DNR fragmentas su keletu ar keliolika genų).
Lėciaus apskritis

Geografija

Lėciaus apskritis apėmė Rytų Prūsijos provincijos centro pietrytinę dalį, ribojosi su Zensburgo, Rastenburgo, Unguros, Alėckos, Luko apskritimis ir Johanisburgo apskritimis. Apskrities plotas 898,8 km², iš jų 70% užėmė dirbama žemė, 12,5% vandenys, iš 46 ežerų 23 didesni, kaip 0,5 km². 1945 m. sausio 1 d. apskrityje buvo Lėciaus ir Reino miestai bei 86 savivaldybės.

Istorija

Buvusios Prūsijos kunigaikštystės Lietuvos departamento Lėciaus apskritis įsteigta 1818 m. reorganizuojant krašto valdymą. Ryne įkurta Landrato įstaiga, 1820 m. ji perkelta į Lėcių. Apskrityje buvo 7 parapijos, 3924 ūkiai. 1905 m. Lėciaus apskritis priskirta naujai suformuotai Alnaštyno apygardai.
1945 m. apskritis atiteko Lenkijai, jos teritorijoje buvo suformuotas Gižycko pavietas, kuris nuo 1999 m. įeina į Varmės–Mozūrų vaivadiją.
World Open (snukeris)

World Open yra angliškojo biliardo reitingo turnyras, vienas iš prestižiškiausių turnyrų (kartu su pasaulio čempionatu, Didžiosios Britanijos čempionatu ir Masters). Pradėtas rengti 1982 metais. Dabartinis čempionas yra Markas Viljamsas. Turnyras prsidėjo 1982 metais. Jį sukūrė snukerio asociacija. Pirmasis čempionas Ray Reardon gavo 5000 svarų sterlingų premiją. Šiuo metu čempionatas vyksta rugpjūčio mėnesį ir yra transliuojamas per Eurosport. 1985 metais finalas truko 10 valandų ir 21 minutę - tai yra čempionato rekordas. John Higgins, Stephen Hendry ir Mark Williams yra vieninteliai žaidėjai, laimėję šį turnyrą keturis kartus.
Lamekinas

Lamekinas (lot. Lammechinus, latv. Lamekins, Lameķis, Lamiķis) – XIII a. Vakarų Kuršo kunigaikštis.

Istorija

Lamekino kunigaikštystė buvo į vakarus nuo Ventos, apėmė Bandavos, Ventavos ir Piemarės žemes. 1228-1229 m. žiemą dėl bado kuršiai kreipėsi pagalbos į Rygos vyskupą Albertą. Už pagalbą pažadėjo vyskupui 1231 m. pradžioje priimti katalikų dvasininkus. Nenorėdamas patekti į rygiečių priklausomybę, Lamekinas 1230 m. sudarė sutartį su popiežiaus legatu Balduinu Alniečiu ir pasižadėjo su savo valdiniais krikštytis, pripažinti save popiežiaus vasalu, per dvejus metus siųsti į Romą pas popiežių savo atstovus, duoti įkaitų. Lamekinas pasižadėjo pripažinti popiežiaus skirtą Kuršo vyskupą ir mokėti jam tokią pačią duoklę, kokią Gotlando valstiečiai moka savo vyskupui, dalyvauti visuose karuose su pagonimis. Balduinas Alnietis savo ruožtu pažadėjo Lamekinui laisvę tol, kol jis neatsisakys krikščionių tikėjimo, ir ginti jo valdas nuo Danijos bei Švedijos karalių.
Amerika (romanas)

Siužetas

Knyga pasakoja apie 16-metį Karlą Rosmaną. Vaikino tėvai jį išsiuntė į Ameriką, nes tarnaitė pagimdė nuo jo vaiką. Karlas laive, su kuriuo atplaukė, sutinka kūriką, kuris jam išpasakoja visas savo problemas ir nusprendžia dėl jų kreiptis į vadovybę, Karlas eina su juo ir sutinka savo dėdę – turtingą verslininką, kuris Karlą atpažįsta iš tarnaitės jam atsiųsto aprašymo. Dėdė apsiima globoti jaunąjį giminaitį, samdo jam mokytojus, supažindina su įvairiais žmonėmis. Tačiau praėjus neilgam laikui Karlas prieš dėdės valią išvyksta į svečius ir dėdė nusprendžia, kad jam laikas pradėti gyventi savarankiškai ir uždraudžia Karlui kreiptis pagalbos į jį. Jaunasis europietis apsistoja vienoje užeigoje ir sutinka du vyrus: Delamaršą ir Robinsoną ir su jais leidžiasi ieškoti darbo. Tačiau šiedu imigrantai tetrokšta naudos iš jaunojo draugo ir tai supratęs Karlas juos palieka. Jis susidraugauja su vieno miestelio viešbučio vyr. virėja ir ši jį įdarbina liftininku. Atrodė, kad Karlo gyvenimas susitvarkė, tačiau vieną vakarą pas jį ateina girtas Robinsonas ir dėl to Karlas yra atleidžiamas, o vyr. durininkas iš jo dar atima švarką, kuriame buvo vaikino dokumentai ir santaupos, tad jis vėl tampa priklausomas nuo dviejų sukčių. Delamaršas jį įdarbina savo naujos meilužės Bruneldos tarnu.
Šioje vietoje veiksmas nutrūksta. Kitas skyrius aprašo, kaip Karlas vežimėlyje išgabena Bruneldą, ją paslėpęs. Jiedu labai maloniai atsisveikina, nors iš pradžių vienas kito nekentė. Paleidęs Bruneldą Karlas pamato skelbimą kviečiantį įsidarbinti Oklohomos teatre ir nusprendžia pabandyti. Jam pavyksta, Karlas įsidarbina inžinieriumi ir drauge su kitais priimtaisiais išvyksta į Oklohomą.
Fiardas

Fiardas, fjardas (šved. fjärd) yra įlankos tipas, kuriam būdingi žemi krantai. Fiardų yra Danijoje, Vokietijoje, kiek mažiau Suomijoje, Švedijoje, keli Kanadoje. Vokietijoje fiardai yra vadinami fiordais, nors Vokietijoje nėra fiordo požymių turinčių įlankų.

Fiardų kilmė

Fiardai susidarė per paskutinįjį apledėjimą, kai stačiašlaičius slėnius išplovė ledyno tirpsmo vanduo. Vėliau, kai teritorija nusileido, ją apsėmė jūros vanduo. Fiardų kryptys sutampa su ledyno traukimosi kryptimi.
Portugalijos Malaka

Raida

Iki XVI a. pradžios Malakos miestas buvo galingos Melakos sultonato sostinė, vienas iš judriausių Azijos uostų, kontroliavęs jūrinę prekybą tarp Indijos ir Kinijos. 1509 m. Portugalijos karalius Manuelis I, išgirdęs apie šio miesto turtus, pasiuntė admirolą Diogo Lopes de Sequeira, kad užmegztų santykius ir įkurtų čia Portugalijos atstovybę. Sequeira buvo pirmasis portugalas, pasiekęs miestą. Iš pradžių jo santykiai su sultonu Mahmud Šahu buvo geri, tačiau netrukus jie pablogėjo. Mahmud Šahas bandė užimti portugalų laivus, tačiau šie pabėgo.
1511 m. tuometinis Indijos vicekaralius Afonso de Albuquerque išplaukė su laivų flotile iš Goa ir užpuolė Melaką. Tų metų rugpjūčio 24 d., po 40 dienų trukusio mūšio, Melaka turėjo pasiduoti. Miestą užėmė portugalai, kurie čia įkūrė Portugalijos koloniją. Sultono įpėdiniai išlaikė teritorijas už miesto, kur ilgainiui įkurti Džohoro sultonatas ir Perako sultonatas.
Melakos kolonija buvo pirmasis krikščioniškas forpostas Pietryčių Azijoje, ir čia jis susidūrė su labai aršiu musulmonų malajų pasipriešinimu. Malajų sultonatai aplinkui nesusitaikė su pralaimėjimu ir nuolat siaubė portugalų kontroliuojamą miestą. Prie malajų prisidėjo ir Mingų Kinija, kuri laikė regioną savo globojamu. Azijiečiai prekybininkai ėmė vengti Malakos kaip svarbaus prekybinio uosto, ir vietoj jo rinkosi naujai augančius uostus, tokius kaip Džohoras, Ačehas ir kt. Tai kardinaliai pakeitė Malakos sąsiaurio prekybinę sistemą ir vedė kadaise klestėjusį Malakos miestą į nuskurdimą.
Apsupti priešiškų valstybių, portugalai įtvirtino Malakos tvirtovę (Fortaleza de Malaca) su keturiais vartais. Miesto gyventojai pavojaus metu slėpdavosi tvirtovėje, kuri buvo puolama daug kartų, bet niekada iki galo nepaimta. Į miestą migravo nemažai portugalų, kurie tuokėsi su vietos gyventojais, duodami pradžią mišriai krikščionių malajų (kristangų) tautybei.
XVII a. pradžioje portugalų hegemoniją Pietryčių Azijoje ėmė kvestionuoti olandai. Po kelių nesėkmingų mėginimų paimti Malaką, jie sudarė sąjungą su Ačehu ir Džohoru. 1641 m. jungtinės olandų ir musulmonų pajėgos pralaužė portugalų pasipriešinimą ir miestas buvo paimtas. Olandai čia įkūrė savo koloniją – Nyderlandų Malaką.
Jonas Zabiela

Biografija

Lietuvos bajorų Zabielų giminės atstovas, herbo „Topór“ savininkas.
Buvo Kauno pavieto pasiuntiniu į elekcinį 1733 metų seimą ir Stanislovo Leščinsakio elektoriumi 1733 metais.
1760 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu
Telšių žinios

Telšių žinios – Telšių apskrities laikraštis, nuo 1999 m. leidžiamas Telšiuose, Respublikos g. 37.

Istorija

Leidžia Plungės UAB „VVARF“.
Redaktorė Vilima Meškauskienė
Bubių mokykla

Istorija

1899 m. grafas Dmitrijus Zubovas Bubiuose atidarė ir išlaikė pradinę mokyklą, kurioje nuo 1905 m. buvo dėstoma lietuvių kalba. Kol dar nebuvo pastatytas pastatas, mokykla laikinai veikė mediniame vasarnamyje tarp Bubių ir Mirskiškės. Pastate įrengus du kambarius, mokykla persikėlė į nebaigtą statyti namą, kurio palangės buvo aukštos, kad mokiniai nesižvalgytų pro langus.
1918 m. mokykla tapo valstybine pradžios mokykla, 1920 m. perkelta į buvusios pieninės patalpas, 1924 m. įsikūrė buvusioje grafo D. Zubovo arklių keitimo stotyje.
1949 m. mokykla tapo septynmete, 1962 m. aštuonmete, 1967 m. įsikūrė naujuose pastatuose. 1986 m. tapo devynmete mokykla, duris atvėrė erdvus trijų aukštų mokyklos priestatas. 1987 m. mokyklą imta vadinti nepilna vidurine, 1999 m. tapo dešimtmete pagrindine mokykla. 2005 m. prie mokyklos prijungtas Bubių darželis "Saulutė".  
Nuo 2002 m. mokykla – pagrindinių mokyklų asociacijų narė.
Kostas Ostrauskas (1926)

Biografija

Mokėsi Kauno „Aušros” gimnazijoje, 1944 m. Kauno jaunimo teatro aktorius. Frontui artėjant pasitraukė į Vokietiją, gimnaziją baigė Liubeke. 1946–1949 m. studijavo Pabaltijo universitete Hamburge, 1949 m. atvykęs į JAV, 1952 m. baigė lituanistikos ir slavistikos studijas Pensilvanijos universitete ; vienas iš paskutiniųjų Vinco Krėvės studentų.
Pensilvanijos universiteto muzikos bibliotekos vedėjas. Bendradarbiavo JAV lietuvių spaudoje, daugelį jo pjesių spausdino žurnalas „Metmenys“.

Kūryba

Scenai pradėjo rašyti nuo 1951 m. Į avangardizmą pasuko jau pirmąja pjese „Pypkė“. Daugelis jo dramų yra trumpos, kaip novelės, dažniausiai su dviem-trim veikėjais, veiksmas koncentruojamas apie vieną temą ar motyvą. Atskirą grupę sudaro „rimtieji“ K. Ostrausko kūriniai. Tai pjesės, kuriose vyrauja ne tiek komizmas, kiek tragiškieji būties aspektai: „Duobkasiai“ (1964–1965 m.) – tai „Hamleto“ kapinių scenos parafrazė; „Gyveno kartą senelis ir senelė“ (1963–1969 m.) – čia jaučiama aliuzija į S. Beketo „Belaukiant Godo“. Muzikaliausiu K. Ostrausko kūriniu vadinamas „Kvartetas“ (1969 m.). Taip pat yra parašęs keletą filosofinių pjesių: „Ars amoris“ (1979 m.), „Anna ir Emma“ (1989 m.) ir kt.
Jonas Sireika

Biografija

1972 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Nuo 1974 m. Šiaulių universiteto dėstytojas, 1984 m. docentas. 1983 m. Vilniaus valstybiniame universitete apgynė disertaciją „LKP veikla didinant vietinių darbo žmonių deputatų tarybų vaidmenį 1961–1970 m.“ 
1989–1991 m. Ekonomikos teorijos ir istorijos katedros vedėjas. Lietuvos kultūros fondo Šiaulių krašto tarybos narys.

Mokslinė veikla

Nagrinėja Lietuvos savivaldybių, Šiaulių miesto bei krašto istoriją ir dabartį. Dėstomi dalykai: senovės istorija, lyginamosios civilizacijų studijos, kultūros istorija, šaltasis karas, Europos sąjungos istorija, totalitarizmas, žydai XIX–XX a. pradžioje.
Spitakas

Istorija

1988 m. gruodžio 7 d. buvo sunaikintas Spitako žemės drebėjimo metu. Vėliau buvo atstatytas šiek tiek kitoje vietoje. 2009 m. duomenimis, mieste gyveno 15100 gyventojai.
Magmatizmas

Magmatizmas – magmos skerbimasis į žemės plutą (plutonizmas) arba į jos paviršių (vulkanizmas). Vyksta formuojantis geosinklinoms ir platformoms. Dabartinėje geologinėje epochoje magmatizmas vyksta Ramiojo vandenyno geosinklininėje juostoje, Viduržemio jūros ir vandenynų riftų zonose. Magmatizmo metu susidaro įvairių naudingųjų iškasenų telkiniai.
Josip Kozarac

Josipas Kozaracas (1858 m. kovo 18 d. – 1906 m. rugpjūčio 21 d.) – Kroatijos rašytojas. Gimė Vinkovcuose. Vienoje studijavo miškininkystės valdymą ir vėliau dirbo miškininkystės pareigūnu Vinkovcuose. Rašė istorijas, pjeses ir noveles. Jam puikiai sekėsi perteikti Slavonijos valstiečių gyvenimą. Kūriniuose taip pat išreiškė nepasitenkinimą dėl Slavų ekonomikos žlugimo.
Žinomiausias romanas – Mrtvi kapitali.
UEFA čempionų taurė 1972–1973 m.

UEFA čempionų taurė 1972–1973 m. – 18-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1972 m. rudenį. Jį trečiąkart iš eilės laimėjo AFC Ajax klubas, 1973 m. gegužės 30 d. finale laimėjęs prieš Juventus FC.
Naujoji Ruda

Istorija

Gyvenvietę dabartinėje miesto teritorijoje viduramžiais įkūrė vokiečiai. 1363 m. suteiktos miesto teisės bei buvo pervadintas į Newenrode. 1434 m. suteiktos Magdeburgo teisės.
Justinas Mikuckas

Biografija

1944 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1948 m. technikos mokslų kandidatas.
Nuo 1944 m. Vytauto Didžiojo universiteto (1946–1950 m. Kauno universitetas, nuo 1950 m. Kauno politechnikos institutas) dėstytojas, 1945–1965 m. Pastatų konstrukcijų katedros vedėjas; nuo 1950 m. docentas.

Mokslinė veikla

Mokslinių darbų svarbiausios sritys: vietinių statybinių medžiagų (daugiausia, molis) tyrimai Lietuvoje, statybos būdų ir statybos technikos istorija.
Čustas

Istorija

Netoli Čusto yra bronzos amžiaus gyvenvietės griuvėsiai, nuo jos kilusi Čusto kultūra. Čustas yra viena seniausių Ferganos slėnio gyvenviečių, įkurta prieš 3500 metų. Miesto teisės suteiktos 1969 m.
Balkano velajatas

Geografija

Didžiąją velajato dalį užima Karakumų dykuma, vakaruose – Pakaspijo žemuma (su Kara Bogaz Golo įlanka) ir Krasnovodsko plynaukštė. Aukščiausia vieta – 1880 m (Did. Balkano kalnagūbris). Klimatas ryškiai kontinentinis. Vidutinė sausio temperatūra 0 °C, liepos 29 °C. Per metus iškrenta ~150 mm kritulių. Pagrindinės upės – Atrekas ir Sumbaras. Druskingos dykumos.

Ekonomika

Naftos, dujų, miralbito gavyba. Naftos perdirbimo, chemijos, metalo apdirbimo, žvejybos pramonė. Drkinamoji žemdirbystė Atreko slėnyje. Šilko gamyba.
Ilsėkis ramybėje

Turinys

Protestantų pastorius savo šeimoje užaugino meksikietį berniuką, likusį gyvą po to, kai jo šeima buvo išžudyta. Vieną dieną šventiko dukra buvo pagrobta ir jaunasis meksikietis, kuris prie kiekvienos aukos sukalba maldą, leidosi jos ieškoti...
Vėliučionių pagrindinė mokykla

Istorija

Kai 1949 m. Vėliučionių dvaro rūmuose įsikūrė nepilnamečių kolonija (dabar Vėliučionių vaikų socializacijos centras), kaimelyje gyveno apie 400 gyventojų. Mokyklos nebuvo, todėl darbuotojų ir kaimo vaikai mokėsi kartu su nepilnamečių kolonijos auklėtiniais. Tik 1954 m. Vėliučionių kaime atidaryta pradinė mokykla lietuvių ir rusų kalbomis. Mokyklai buvo skirti du kambarėliai mediniame name. Jos vedėju ir mokytoju rusiškoms klasėms paskirtas Leonid Ivanovič Udovenko. Lietuviškas klases iki 1961 m. mokė mokytoja Aldona. 1963 m. vėl atidarytos lietuviškos klasės. 1969 m. mokykla persikelė į nebaigtą statyti mūrinį pastatą, kuris užbaigtas tik 1972 m.
1989 m. vedėjas–mokytojas L. Udovenko išleistas į užtarnautą poilsį. Jį pakeitė Valentina Dgil, pradžioje kaip vedėja – mokytoja, o vėliau mokytoja rusiškoms klasėms. Mokykla 1993 m. pavadinta Vėliučionių pagrindine mokykla. Mokykla dirba dviem pamainom. Kadangi visiems vietos neužtenka, lietuviškos klasės mokosi globos namų patalpose. Naudojasi jų fizikos, chemijos, darbų bei muzikos kabinetais, sporto sale.
Mokykloje veikia choro, šokių, dramos, darbščiųjų rankų būreliai.
Danaja (Correggio)

Istorija

Paveikslas buvo nutapytas apie 1531 m. Mantujos kunigaikščio Frederiko II Gonzagos užsakymu ir buvo 1 iš 4 tokių paveikslų Jupiterio meilių tema. Paveikslą greičiausiai mini Giorgio Vasari kartu su kitu Koredžo paveikslu "Leda ir gulbinas", tiesa, klaidingai vadindamas Danają Venera. Giorgio Vasari teigimu, paveikslus kunigaikštis planavo padovanoti Šv. Romos imperatoriui Karoliui V -ajam. Abu paveikslai po Frederiko II Gonzagos mirties 1540 m. buvo perkelti į Ispaniją.
1584 m. paveikslai minimi Milano skulptoriaus Leono Leoni nuosavybėje. Skulptoriaus sūnus Pompeo pardavė juos abu imperatoriui Rudolfui II. Vėliau abu paveikslai buvo pagrobti Švedijos karaliaus Gustavo II Adolfo kaip karo grobis ir perkelti iš Prahos į Stokholmą. Karaliaus duktė Kristina vėliau persigabeno paveikslą į Romą, kur po jos mirties kurinys perėjo keletą savininkų, pakol atsidūrė Prancūzijos regento Filypo II Orleaniečio rankose.
Kartu su visa Orleaniečių šeimos kolekcija paveikslas buvo parduotas 1792 m. Anglijoje. 1827 m. paveikslą įsigijo princas Camillo Borghese ir parsigabeno į Romą.

Paveikslo tema

Paveiksle vaizduojama Jupiterio meilės scena. Pagal graikų mitologiją Argo karaliui Akrisijui buvo išpranašauta, kad jį nužudys jo dukters Danajos sūnus, todėl karalius liepė uždaryti dukterį aukštame bokšte. Jupiteris iš dangaus pamatė Danają, įsimylėjo ir prasiskverbė pas ją pro stogą auksinio lietaus pavidalu.
Paveiksle vaizduojamas Jupiterio „auksinis lietus“ besileidžiantis ant Danajos, o Erotas (tik ką pašovęs Jupiterį savo strėlemis) prilaiko jos antklodę, padėdamas gaudyti auksą. Paveikslo kampe 2 putti bando Eroto strėlių stiprumą į akmenį. Pagal mitą, auksinės strėlės prikviečia meilę, švininės - atstumia. Putti su sparnais galėtų simbolizuoti dangiškąją meilę, be sparnų − žemiškąją. Kairėje vaizduojamas peizažas pro langą turintis kontrastuoti su Danajos kambario sienų tamsumu, kaip kalėjimo įvaizdžiu. Koredžas, taip pat, iškreiptai vaizduoja dešiniąją Danajos koją vėlgi siekdamas meninio efekto. Tame greičiausiai pasireiškė manierizmo įtaka.
Fon Rajeno ekspresas

Turinys

Pulkininkas Rajenas – amerikiečių lakūnas, numuštas vokiečių aviacijos, patenka į belaisvių stovyklą Italijoje. Kadangi jo laipsnis didžiausias, Rajenas paskiriamas vadovauti kaliniams. Šie, manydami, kad Rajenas bendradarbiauja su italų apsauginiais, pradeda jį vadinti „fon Rajenu“.
Italijai kapituliavus, Rajenas bando išvesti visus kalinius į laisvę, tačiau patenka į vokiečių rankas. Šie belaisvius ir nuginkluotus italus susodina į traukinį, turintį juos nugabenti į šalies šiaurę. Belaisviams pavyksta nuginkluoti vokiečius ir perimti traukinio kontrolę, o šio maršrutą nukreipti į Šveicariją, tačiau netrukus juos pradeda persekioti vokiečių aviacija...
Suliukta

Istorija

Suliukta įkurta 1868 m., pradėjus anglių kasybą. 1940 m. suteiktas miesto statusas.
Mališevas

Istorija

Antikiniais laikais buvo žinoma kaip Llapushë. Per 1999 m. Kosovo karą mieste buvo įsikūrusi Kosovo išsivadavimo armija. Savivaldybė oficialiai buvo atkurta 2000 m. liepą Jungtinių Tautų laikinosios administracinės misijos Kosove.
Loterija

Loterija — organizuotas azartinis lošimas iš pinigų ar daiktų pagal nusipirktus bilietus ar kita tvarka. Skiriama momentinė, tiražinė bei reklaminė loterija. Rengia valstybės, savivaldos, komercinės, labdaros ir kitos organizacijos. Dalis surinktų lėšų panaudojama įvairiems visuomeniniams tikslams, paramai, labdarai.
Lietuvos loterijų organizatoriai daugiausiai lėšų tradiciškai skiria Lietuvos tautiniam olimpiniam komitetui ir Lietuvos parolimpiniam komitetui.
1990 m. momentinę loteriją „Olimpas“ pradėjo organizuoti LTOK. 1992 m. jis įsteigė loterijų organizavimo bendrovę „Olifėja“. 1995 m. pastaroji pradėjo pardavinėti loterijos „Perlas“ bilietus. „Olifėja“ rengia didžiąsias loterijas: „Teleloto“, „Vikinglotto“, „Eurojackpot“. „Eurojackpot“ laimėta didžiausia pinigų suma (kiek daugiau negu 7,6 mln. eurų).
Žvejyba lanku

Žvejyba lanku – žūklės metodas, kuris naudoja lanką ir strėles stambiai žuviai pagauti. Dažniausiai naudojamos spygliuotos strėlės sujungtos su žvejybine rite, kuri pritaisyta prie lanko.
Gėlo vandens telkiniuose dažniausiai gaudomi karpiai, baltieji amūrai, margieji plačiakaktčiai, irklanosiniai. Sūriuose vandenyse dažnai lanku gaudomi rykliai ir rajos.

Įtaisai

Žvejybai naudoti lankai dažniausiai būdavo labai paprasti ir neturėdavo taikiklių. Šaulys turėjo nusitaikyti į žuvį pagal strėlės padėtį. Strėlės gamintos sunkesnio svorio ir neturėjo strėlės plunksnų. Žvejybinių strėlių kotuose išpjaunama skylė vielai prakišti.
Dažniausiai žvejojama iš mažų valčių ir baidarių.
Altajaus kraštas

Istorija

Kraštas įkurtas 1937 m. rugsėjo 28 d. Iki 1991 m. jam priklausė Kalnų Altajus.

Geografija

Didžiąją teritorijos dalį užima pietinis Vakarų Sibiro lygumos pakraštys (daugiausia Kulundos lyguma). Pietuose ir rytuose paviršius kyla į Altajaus priekalnes (pvz., Salajiro kalvagūbrį) ir pačius kalnus. Klimatas vidutinių platumų, ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio temperatūra -19 °C, liepos +19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis svyruoja nuo 250 mm kalnų slėniuose, lygumoje iki 600–700 mm kalnų pašlaitėse. Altajaus krašte susiliejus Bijos ir Katūnės upėms prasideda Obė. Svarbesni jos intakai čia yra Alėjus, Čaryšas, Čumyšas. Vakaruose teka Kulundos upė, priklausanti nenuotakiam Kulundos stepės ežerų baseinui (Kulundos, Kučiuko, Kartusis ežerai). Didžiąją teritorijos dalį užima išdirbtos stepės. Yra miškastepės plotų su pušų ir beržų giraitėmis.