google/wiki40b huggingface dataset:
LKL 2015–2016 m. sezonas

„Tete-a-tete Casino LKL“ 2015–2016 metų sezonas – 23–as lygos sezonas, kuriame varžosi 10 pajėgiausių šalies krepšinio klubų. Reguliarusis sezonas prasidėjo rugsėjo pabaigoje ir tęsėsi iki birželio pradžios. Į atkrintamąsias varžybas pateko aštuonios geriausios reguliariojo sezono komandos.

Klubų kaita

Lietuvos krepšinio lygos posėdyje nuspręsta, kad šiame sezone lygoje varžėsi 10 komandų. Praėjusiame sezone paskutinę vietą čempionate užėmusi Mažeikių „Mažeikių“ ekipa iškrito į Nacionalinę krepšinio lygą. NKL pirmenybėse triumfavę Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“ krepšininkai paraiškos rungtyniauti LKL nepateikė ir tapo Klaipėdos „Neptūno“ dubleriais. Prieš prasidedant sezonui Prienų ekipa surado naują rėmėją ir tapo Prienų-Birštono „Vytautu“.

Sezono nutarimai

Lietuvos krepšinio lygos formatas lieka nepakitęs – klubai rungtyniauja keturių ratų sistema. Reguliaraus sezono galutinė turnyrinė lentelė bus sudaroma pagal iškovotų pergalių kiekį. Aštuonios pajėgiausios reguliaraus sezono komandos pratęs kovą dėl čempiono vardo atkrentamosiose varžybose. Ketvirtfinaliai, pusfinaliai ir mažasis finalas bus žaidžiami iki trijų, o didysis finalas iki keturių pergalių. Namų aikštės pranašumas suteikiamas komandai, reguliariajame sezone užėmusiai aukštesnę vietą.

Kiti apdovanojimai

Geriausias legionierius - Daniel Ewing, (Klaipėdos „Neptūnas“); 
Labiausiai patobulėjęs žaidėjas - Edgaras Ulanovas, (Kauno „Žalgiris“); 
Geriausia lygos organizacija - Klaipėdos „Neptūnas“; 
Geriausias treneris - Dainius Adomaitis, (Klaipėdos „Neptūnas“); 
Garbingiausias lygos krepšininkas - Mindaugas Girdžiūnas, (Klaipėdos „Neptūnas“); 
Geriausiai besiginantis krepšininkas - Artūras Jomantas, (Vilniaus „Lietuvos Rytas“); 
Metų skrydis - Arvydas Šikšnius, (Klaipėdos „Neptūnas“); 
„Tete-a-tete Casino-LKL“ šokėjų kovų nugalėtojos - Klaipėdos „Neptūnas“ šokėjos.
Na, palauk!

„Na, palauk!“ (rus. Ну, погоди) – Tarybų Sąjungoje, kino studijoje „Sojuzmultfilm“, sukurtas animacinis serialas apie vilką ir zuikį. Tarybiniais metais tai buvo vienas populiariausių animacinių filmų Tarybų Sąjungoje.
Pirma serija parodyta 1969 m. sausio 1 d. Buvo rodomas iki 1993 metų, vėliau (2005 m.) pratęstas kino studijoje „Christmas Films“ . Iš viso sukurta 20 serijų.
Šis animacinis serialas buvo rodomas ir Lietuvoje.
Pagal filmą sukurta kompiuterinių žaidimų 5-12 m. vaikams serija. Žaidimo leidėjas kompanija 1S (rus. 1С). Žaidimas platinamas ir Lietuvoje.
Filmo kūrėjai buvo: Aleksandras Kurlianskis, Feliksas Kamovas, Arkadijus Chaitas. Režisierius Vlačeslavas Kotionočkinas, dailininkas Svetozaras Rusakovas (17-18 serijas piešė Kotionočkino sūnus Aleksejus Kotionočkinas). "Na, palauk! " įgarsintojai buvo: Anatolijus Papanovas ir Klara Rumianova. Papanovas įgarsino 16 serijų, Rumianova – 18.

Vilkas

Vilkas (rus. Волк) yra vienas iš pagrindinių veikėjų. Jis pasižymi chuliganizmu, vandalizmu, įstatymu laužymu, be to jis yra rūkalius.
Nors iš kitos pusės, daugybė Vilko bandymų sugauti zuikį buvo vaizduojami ir panaudojant kruopelytę humoro, pvz., vilkas keistai čiuožinėdavo, šokdavo baletą ir valsą. Jis taip pat gali puikiai groti gitara ir važiuoti motociklu.

Zuikis

Zuikis (rus. Заяц) yra vaizduojamas kaip gerasis herojus. Jis pasirodo ekrane mažiau negu vilkas ir jo veiksmai yra paprastos reakcijos į vilko planus.

Kiti veikėjai

Animaciniame seriale taip pat yra ir kitų veikėjų. Tai yra fiziškai stiprus ir sunkus Begemotas (rus. Бегемот), Katė (rus. Кот), taip pat lokiai, lapės, drambliai, bebrai ir kiaulės.
Guangdongas

Geografija

Pietuose Guangdongą riboja Pietų Kinijos jūra, iš viso pakrantė tęsiasi 4300 km. Pietvakariuose yra Leidžou (Leizhou) pusiasalis, kuriame išsidėstę keletas nebeveikiančių ugnikalnių. Vienas labiausiai ekonomiškai klestinčių Kinijos regionų yra Džudziango (Zhujiang), arba Perlų upės, delta, kurioje susilieja trys atšakos (Rytinė, Šiaurinė ir Vakarinė upės). Šiaurėje provinciją nuo likusios šalies dalies skiria keletas kalnų grandinių. Aukščiausias taškas – apie 1600 m v.j.l.
Guangdongas ribojasi su Fudziano, Dziangsi, Hunano provincijomis, Guangsi autonominiu regionu bei Honkongo ir Makao SAR. Šalia Leidžou pusiasalio yra Hainano sala-provincija.
Klimatas drėgnas subtropinis, pietuose – tropinis. Žiemos trumpos, sausos, vasaros ilgos, šaltos, drėgnos.

Demografija ir kultūra

Prie 80 milijonų nuolatinių Guangdongo gyventojų kasmet provincijoje bent po pusmetį gyvena dar 30 milijonų migrantų, atvykstančių čia ieškoti darbo. Didelė dalis užsienyje gyvenančių kinų yra kilę iš šio vietine tarme „Kantonu“ vadinamo regiono.
Dauguma gyventojų priklauso kinų chanių etninei grupei. Etninės mažumos – miao, li, džuangai. Centrinėje provincijos dalyje daugiausiai kalbama kantonietiškai. Nors oficialiai tai yra kinų kalbos tarmė, ji taip skiriasi nuo bendrinės, dar vadinamos „mandarinų“ kalba (普通话 putonghua), kad kai kurių tyrinėtojų laikoma atskira kalba. Centriniame regione dominuoja Kantono virtuvė (supapr.: 粤菜, trad.: 粵菜). Yra kantonietiška kinų operos atmaina.
Nemažai Guangdongo regionų apgyvendinta hakka etninės grupės. Jie taip pat turi savo virtuvę, operos atmainą ir kt.
Teritorijoje aplink Čaodžou ir Šantou miestus (rytų Guangdonge) gyventojai kalba Čaodžou („teochew“) dialektu.
Neringos savivaldybė

Seniūnijos

Savivaldybėje iki 2009 m. buvo 2 seniūnijos – Juodkrantės ir Preilos-Pervalkos.
Malaizijos geografija

Malaizija − valstybė pietryčių Azijoje, susidedanti iš Vakarų Malaizijos (Malakos pusiasalio pietuose) ir Rytų Malaizijos (Borneo šiaurėje). Ji turi žemyninę sieną su Tailandu, Indonezija, Brunėjumi, jūrinę sieną su Filipinais, Singapūru.

Topografija

Malaizijai priklausančioje Borneo salos dalyje vyrauja kalvos ir 2000−2400 m aukščio kalnagūbriai, daugiausia iš granito, kristalinių skalūnų ir smiltainių. Pajūryje yra žemumų. Čia yra aukščiausias Malaizijos taškas − Kinabalaus kalnas (4101 m; Borneo šiaurėje).
Didumą Malakos pusiasalio užima kalvos ir 1000−2000 m aukščio kalnai, susidarę iš granito, kvarcito, klinčių, molio skalūnų. Svarbiausi kalnagūbriai - Tahano (aukščiausias taškas − Tahano kalnas, 2190 m) ir Titivangsos (aukščiausias taškas − Korbu, 2183 m). Pakrantėse ir pusiasalio pietuose yra aliuvinių žemumų.
Malaizijoje daug upių, ištekančių iš kalnynų. Nors jos palyginti trumpos, bet vandeningos ištisus metus. Ilgiausios (>500 km) Borneo salos upės: Radžangas, Baramas, Kinabatanganas; ilgiausia Malakos pusiasalio upė − Pahangas (320 km).

Klimatas

Klimatas Malaizijoje jūrinis ekvatorinis, Vakarų Malaizijos šiaurėje − musoninis subekvatorinis. Mėnesių vidutinės temperatūros lygumose 25−28 °C. Paros temperatūros amplitudė iki 15 °C. Pakrantėse iškrinta 2000−2500 mm kritulių per metus, kalnuose kai kur iki 4000 mm, Kinabalaus kalno šlaituose >5000 mm.
Dirvožemiai Malaizijoje daugiausia sujaurėję lateritiniai, žemumose − aliuviniai.

Augalija ir gyvūnija

Apie 3/4 Malaizijos teritorijos (ypač lygumos ir kalnų šlaitai iki 1500 m) apaugę drėgnaisiais visžaliais tropiniais miškais (palmės, paparčiai, pandanai, bambukai). Aukščiau kalnuose auga subtropiniai miškai, tarpukalnių įdubose − kserofitiniai krūmokšniai, pakrantėse − mangrovės.
Malaizijos gyvūnija priklauso Indijos−Malajų zoogeografinei sričiai. Žinduoliai: drambliai, raganosiai, lokiai, tigrai, leopardai, buivolai, orangutangai ir gibonai, tapyrai, tupajos. Ropliai: krokodilai, pitonai.
Pakalniškių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos 0,5–0,7 m aukščio pakilumoje. Netaisyklingos trapecijos plano, apjuostos griovio ir žemių pylimo, kurio ilgis šiaurėje ir vakaruose – po 40 m, pietuose – 35 m, rytuose – 45 m. Kapinės neveikiančios, apaugusios senais ąžuolais ir krūmais. Laidojimo žymių nesimato. Pietvakarinėje dalyje stovi senas, aukštas kryžius. Kapinėse priversta iš laukų surinktų akmenų.
Teritorijos plotas – 0,16 ha, perimetras – 160 m.

Istorija

Veikė XVI–XIX a., laidoti Pakalniškių kaimo gyventojai. Vadinamos Maro, Marų kapeliais. Kapinėse nuo seno stovėjo keli aukšti, ąžuoliniai kryžiai. 
Pasakojama, kad jose senais laikais buvę palaidoti 2 vyskupai ir 3 kunigai. XIX a. - XX a. pradžioje laidoti savižudžiai ir nekrikštyti mirę kūdikiai, o 1941 m. – apylinkėje žuvęs raudonarmietis. XX a. antroje pusėje gyventojai kapinių teritorijoje pradėjo krauti iš dirbamų laukų surinktus akmenis. 
1976  m. kapines žvalgė Ignas Jablonskis. 
Saugotinas kultūros paveldo objektas, 1972–1976 m. buvęs vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV1173).
Kairaku-en sodas

Kairaku-en (偕楽園) – japoniškas sodas, esantis Mito mieste, Ibarakio prefektūroje, Japonijoje. Kartu su Kenroku-en ir Koraku-en jis priskiriamas „Trims žymiesiems sodams“
Balbieriškio lobis

Balbieriškio lobis – Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Balbieriškio miestelio 1939 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.

Atradimas

Lobį 1939 m. surado A. Čarnas. Tais pačiais metais 14 monetų jis padovanojo Vytauto Didžiojo karo muziejui, 1940 m. muziejui pardavė dar 1735 monetas, sveriančias 2015 g ir 12 sidabrinių sagų. 5 monetos dingo.

Lobis

Lobį sudaro 1744 monetos, XVI a. – XVII a. kaldintos Brabante, Danijoje, Flandrijoje, Prūsijoje, Livonijoje, Abiejų Tautų Respublikoje, Olandijoje, Oldenburge, Vakarų Fryzijoje ir įvairiuose Europos miestuose – Dancige, Elbinge, Liubeke, Poznanėje, Rygoje, Tešene (dab. Ciešynas), Utrechte.
Lobį saugo Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.
Želvų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Želvų ežero šiaurinio kranto pusiasalio aukščiausioje dalyje – buvusioje saloje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 35 m ilgio ir 14 m pločio, aukštesniu vakariniu galu. Joje rasta lipdytos keramikos. Šlaitai nuolaidūs, 2-3 m aukščio.
Piliakalnis dirvonuoja, šlaitai apaugę medžiais.

Aplinkiniai piliakalniai

Suginčių piliakalnis 3 kmGaižiūnų piliakalnis 7 kmPelenių piliakalnis 7 km
Vorėnų piliakalnis 5 kmPakryžės piliakalnis 14 kmLinkmenų piliakalnis 26 kmČiulėnų piliakalnis 4 kmKulionių piliakalnis 0,4 kmBudrių piliakalnis 18 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Vidimantas Domarkas

Biografija

1979 m. baigė Vilniaus universitetą, chemikas. 1996–2000 m. Telšių apskrities viršininko administracijos apskrities sekretorius, 2000 m. V. Domarko individualios įmonės savininkas, nuo 2004 m. UAB „Telšių regiono atliekų tvarkymo centras“ direktorius.
Tėvynės sąjungos Plungės rajono skyriaus narys.
1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Asta, vaikai Vilius, Ieva.
Jolanta Szymanek-Deresz

Biografija

2 metus studijavo Lodzės universitete, 1977 m. Varšuvos universiteto Teisės ir administravimo fakultete baigė teisę.
Varšuvos apygardos teismo teisėja. 1987 m. išlaikė advokato egzaminą, vertėsi advokatės praktika. Nuo 2005 m. Lenkijos Seimo narė.
Nuo 1979 m. (Lenkijos jungtinės darbininkų partijos (Polska Zjednoczona Partia Robotnicza, PZPR) narė.
2010 m. žuvo Smolensko aviakatastrofos metu Rusijoje.
Gurmanas

Termino kilmė

Terminas apytikriai XVIII a. po Europą paplito iš prancūzų kalbos žodžio „Gourmet“ („smaguriautojas ir vynų žinovas“), kuris atitinkamai kildinamas iš senosios prancūzų kalbos žodžio „Gormet“ („vyno pardavėjo padėjėjas“).
Beje, vokiečiai iki šiol naudoja iš prancūzų pasiskolintą kitą prancūzišką žodį „gourmet“ ir sako, kad žodis „Gourmand“ yra netikslus, nes pradinė jo reikšmė esanti „tas, kuris daug ir gerai valgo“ (rajūnas).
Pagal etimologiją galima numanyti, kad geriausiais gurmanais pagal nutylėjimą laikomi prancūzai. Nors pats terminas yra daugiau sutartinis, visiškai tikslaus ir visuotinai priimto apibrėžimo nėra.

Perkeltinė reikšmė

Terminas be kulinarijos dar naudojamas ir kitose srityse. Gurmanais šnekamojoje kalboje dažnai vadinami bet kurios srities rinktinių produktų mėgėjai ir žinovai: kelionių, knygų, muzikos ir kt.

Gurmanų restoranų vertinimas

Nuo 1900 m. Prancūzijoje, o vėliau ir dar dviejose dešimtyse šalių, gurmanams leidžiamas kelionių gidas „Guide Michelin“ klasifikuoja viešbučius ir restoranus. Idėja kilo broliams Andre ir Eduardui Michelinams – padangų koncerno savininkams – jie norėjo paskatinti keliavimą automobiliais. Gurmanams pirmiausia rūpi nuo 1926 m. šio gido kasmet skiriami įvertinimai geriausiems restoranams, pažymimi 1-3 žvaigždutėmis. Pagal šį gidą daugiausia geriausių restoranų turintis miestas yra Tokijuje (8 restoranams suteiktos 3 žvaigždutės), o visoje Prancūzijoje 3 žvaigždučių restoranai yra 26, o Šveicarijoje tik 2.
Antrasis gurmanams autoritetingiausias leidinys – Prancūzijoje leidžiamas restoranų įvertinimo katalogas „Gault Millau“.
Pan TV

Pan TV (Panevėžio nepriklausoma televizija) – regioninis televizijos kanalas, transliavęs Panevėžio mieste ir rajone 1990–2018 m.

Istorija

Steigėjai – Saulius Bukelis ir Violeta Bukelienė.
1990–2009 m. kanalas priklausė tikrajai ūkinei bendrijai „S. Bukelis ir Ko“, kuri 2009 m. pertvarkyta į uždarąją akcinę bendrovę „Panevėžio regiono televizija“.
Didžiąją dalį televizijos eterio laiko (nuo 6:00 iki 2:00 val.) retransliavo TV3 ir Tango TV (vėliau TV6) programą.
2018 m. televizijos kanalas nutraukė transliaciją.
Painkiller (žaidimas)

Tęsiniai

Dėl pirmosios dalies sėkmės žaidimas susilaukė tęsinių ir persikėlė į konsoles. 2006 m. išleistas Xbox variantas, kur vadinosi Painkiller: Hell Wars. Buvo planuota išleisti Painkiller ir PlayStation 3 konsolei, tačiau vėliau planai buvo atšaukti.
2004 metais išleista antra dalis Painkiller: Battle Out of Hell. Šioje dalyje atsirado du nauji ginklai ir 10 kambarių. Metacritic reitingas - 75 %.
2007 metais išleista trečia dalis Painkiller: Overdose. Trečioje dalyje tenka žaisti jau už kitą veikėją, tačiau gameplay stiliaus tai nekeičia. Metacritic reitingas - 65 %.
2012 metais išleistas perdarytas žaidimas Painkiller Hell & Damnation - tai originaliojo žaidimo perdarymas ant Unreal 3 variklio. Metacritic reitingas - 65 %.
ULEB

ULEB (pranc. Union des Ligues Européennes de Basket) – Europos Krepšinio Lygų Sąjunga, įkurta 1991 metais Lega Basket (Italija), ACB (Ispanija) ir LNB (Prancūzija) krepšinio lygų.
Organizijos įkūrimo tikslas buvo padėti vystytis Europos krepšiniui bei bendradarbiavimui tarp Europos krepšinio lygų skatinti.
1996 m. prie organizacijos prisijungė HEBA (Graikijos krepšinio klubų asociacija) bei LCB (Portugalijos krepšinio lyga). Dar po trejų metų organizacijos gretas papildė Belgijos, Jungtinės Karalystės bei Šveicarijos lygos.
Prasidėjus Europos krepšinio suirutei ir nesutarimams su FIBA, prie ULEB per penkerius metus prisijungė dar keletas krepšinio klubų organizacijų, tarp jų ir Lietuvos krepšinio lyga bei Adrijos lyga.

Eurolygos organizavimo perėmimas

ULEB labiausiai išgarsėjo 2000 metais, kuomet nutarė atsiskirti nuo FIBA bei pradėti organizuoti Eurolygos turnyrą, kuris buvo FIBA kontrolėje nuo 1958 m. Ironiška, tačiau FIBA nebuvo užregistravusi Eurolygos pavadinimo kaip firminio ženklo, todėl neturėjo jokių teisinių galimybių tam sutrukdyti, tad sukūrė naują alternatyvų turnyrą Suprolygos pavadinimu. Tokiu būdu stipriausi Europos klubai pasidalino į du turnyrus. Tokie garsūs klubai kaip Atėnų „Panathinaikos“, Tel Avivo „Maccabi“, Maskvos CSKA, Stambulo „Efes Pilsen“, Belgrado „Partizan“ ir kiti pasiliko FIBA organizuojame turnyre, o Bolinijos „Virtus“, Madrido „Real“, Vitorijos „TAU Ceramica“, Atėnų AEK, Zagrebo „Cibona“ ir Kauno „Žalgiris“ pasirinko ULEB pusę.
Po sezono abi organizacijos suprato, kad tai nėra nei vienai pusei į naudą ir susėdo prie derybų stalo. Nors tam tikri nesutarimai ir neaiškumai tęsėsi dar kelerius metus, maždaug nuo 2004 m. abi pusės stabilizavo Europos krepšinio turnyrų sistemą. Stipriausi Europos klubai rungtyniauja ULEB organizuojame Eurolygos turnyre bei ULEB Europos taurėje, o žemesnes vietas nacionaliniuose čempionatuose užėmę klubai rungiasi Europos Iššūkio taurės turnyre. Eurolyga bei ULEB taurė nuo 2005 m. pilnai priėmė tarptautines oficialias FIBA krepšinio taisykles. 2007 m. ULEB generalinė asamblėja vienašališkai praplėtė ULEB taurės dalyvių skaičių iki 54 ekipų, nors su FIBA egzistavęs susitarimas to daryti neleido. Netrukus po to FIBA Europe paskelbė „karą“ ULEB organizacijai, tačiau prisėdus prie derybų stalo FIBA nusprendė neprieštarauti išsiplėtusiam ULEB taurės turnyrui. 
Ši krepšinio suirutė tiesiogiai visiškai nepalietė FIBA organizuojamų nacionalinių rinktinių čempionatų bei moterų klubinių komandų turnyrų. Tiesa, FIBA Europe dėl tam tikrų priežaščių nusprendė atsisakyti trečio pagal stiprumą Europos moterų klubinio krepšinio turnyro – Ronchetti taurės.
Northrop Grumman X-47A Pegasus

X-47 Pegasus – eksperimentinis JAV kompanijos „Northrop“ radarų sunkiai pastebimas bepilotis kovos lėktuvas.
Sukurtas taikant Stealth technolgiją.
Lėktuvas pirmą kartą pakilo 2003 m. vasarį.
Programa buvo nutraukta 2006 m. sausio 13 d.
Lėktuvo ilgis – 8,5 m, sparnų skersmuo – 8,47 m, aukštis – 1,86 m.
Gustáv Husák

Biografija

1933 m. studijuodamas teisę, pradėjo dalyvauti komunistinėje veikloje. Antrojo pasaulinio karo metais už antifašistinę veiklą keturis kartus kalintas, koordinavo Slovakijos nacionalinį sukilimą prieš nacius, buvo Slovakijos liaudies rados pirmininko pavaduotojas.
Po 1948 m. komunistinio perversmo Čekoslovakijoje greitai kilo karjeros laiptais, tačiau 1950 m. buvo apklatinas „buržuaziniu nacionalizmu" ir suimtas. 1954 m. nuteistas kalėti iki gyvos galvos. 1960 m. prezidentas Antoninas Novotnas G. Husaką amnestavo, o 1963 m. – pilnai reabilitavo. Po išlaisvinimo dirbo Slovakijos Mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute, 1968 m. tapo ČSSR Ministrų tarybos pirmininko pavaduotoju. 
XX a. 6-tame dešimtmetyje buvo vienas iš Čekoslovakijos Komunistų partijos reformatorių, Aleksandro Dubčeko šalininkas, aktyviai priešinosi SSRS bandymams kištis į ČSSR vidaus reikalus, tačiau 1968 m. rugpjūčio mėn. pakeitė poziciją ir tapo Leonido Brežnevo šalininku. SSRS vadovai po Varšuvos bloko šalių kariuomenės įvedimo į Čekoslovakiją rėmėsi G. Husaku vykdant vadinamąjį „normalizacijos“ procesą, atkuriant politinę kompartijos kontrolę. Režimas kovojo su disidentais, vyko Komunistų partijos ir profesinių sąjungų „valymas“.
1969 m. tapo Čekoslovakijos komunistų partijos Pirmuoju, 1971 m. – Generaliniu sekretoriumi, 1975 m. išrinktas ČSSR prezidentu. Jo valdymo metu iš esmės buvo sustabdytos visos reformos ir Prahos pavasario pasiekimai. Nuo 1971 m. iki 1989 m. šalies vadovybė praktiškai neatsinaujino.
1987 m. atsistatydino iš partijos Generalinio sekretoriaus posto. Po 1989 m. Aksominės revoliucijos atsistatydino iš ČSSR prezidento posto, jo įpėdiniu tapo Vaclavas Havelas. 1990 m. pašalintas iš Čekoslovakijos komunistų partijos. 
G. Husakas buvo triskart ČSSR didvyris (1969, 1973 ir 1983 m.), Sovietų Sąjungos didvyris (1983 m.).
Frederic Leighton

Frederikas Leitonas (angl. Frederic Leighton, 1836–1896 m.) – vienas garsiausių XIX a. Anglijos akademinių tapytojų.

Biografija

Frederikas Leitonas gimė 1830 m. gruodžio 3 d. (kitu variantu − gruodžio 31) Skarboro mieste Jorkšyre. Jo tėvas buvo daktaras Frederic Septimus Leighton ir motina Augusta Susan Nash. 1832 m. šeima persikėlė į Londoną. Jaunystėje F. Leitonas daug keliavo su tėvais po Europą, 1842−1843 m. žiemą lankė užsiėmimus Berlyno dailės akademijoje, iki 1845 m. su šeima gyveno ir mokėsi dailės Miunchene. 1846 m. šeima persikėlė į Florenciją, kur F. Leitonas pradėjo studijuoti vietos dailės akademijoje. 1846 m. šeima įsigijo namą Frankfurte prie Maino, kur F. Leitonas mokėsi vietos valstybiniame dailės institute. 1848 m. dėl revoliucinių judėjimų šeima persikėlė į Briuselį, kur F. Leitonas įsteigė savo studiją. 1849 m. jis lankėsi Paryžiuje ir Londone, tapė portretus, užmezgė pažintis su įvairiais menininkais. 1850 m. šeima grįžo į Frankfurtą, kur F. Leitonas pratęsė studijas.
1852 m. šeima persikėlė į Bato miestą Anglijoje, dailininkas keliavo į Italiją. Pabuvojo Romoje, kur jo pažįstamais tapo daugelis mieste dirbusių menininkų, tarp kurių Viljamas Adolfas Bugro ir Žanas Leonas Žeromas, bei literatai Viljamas Tekerėjus, Žorž Sand, Robertas Brauningas. Romoje kurį laiką F. Leitonas buvo įsteigęs savo studiją, kurioje nutapė paveikslą „Čimabujės Madonos procesija“. Šis paveikslas 1855 m. buvo eksponuotas Londone ir sukėlė sensaciją. Kūrinį įsigijo karalienė Viktorija. F. Leitonas tapo vienu gerbiamiausių ir žinomiausių to meto Europos akademinių dailininkų. Jis įsteigė savo studiją 1858 m. ir nuo 1860 m. apsigyveno Londone. Dailininkas daug keliavo po Europą. 1869 m. jis tapo Britanijos karališkosios menų akademijos nariu, 1878 m. − jos prezidentu. Apie 1870 m. jo kūriniai tapo psichologiškai sudėtingais. 1878 m. jam buvo suteiktas riterio rangas (jis įgavo „sero“ titulą), 1888 m. − baroneto ir 1896 m., diena prieš savo mirtį − barono, pirmasis toks įvertinimas anglų menininkui. Frederikas Leitonas mirė bevaikis 1896 m. sausio 25 d. Londone. Jis yra sukūręs skulptūrų. Jo name Londone, Kensingtono ir Čelsio rajone, įsteigtas Leitono namo muziejus.
Rūšių atsiradimas

Rūšių atsiradimas (angl. On the Origin of Species) – 1859 m. lapkričio 24 d. išleista Čarlzo Darvino knyga, kurioje pristatoma evoliucinė gyvųjų organizmų natūralios atrankos teorija (vėliau pradėta vadinti darvinizmu). Knyga yra laikoma padėjusia pagrindus evoliucinės biologijos mokslo krypčiai. Rūšių atsiradimas po išleidimo sulaukė didelio populiarumo, vien Darvino gyvenimo metais pasirodė šeši leidimai, kurių kiekvieną autorius papildė ir taisė.
Rūšių atsiradimas savo laiku sukėlė daug diskusijų tiek tarp mokslininkų, tiek tarp eilinių žmonių, nes knygoje išsakyti teiginiai prieštaravo vyravusiai krikščioniškai natūralios gamtos atsiradimo ir kaitos interpretacijai. Dalis mokslininkų, kaip kad Thomas Henry Huxley, palaikė Darvino teiginius ir propagavo mokslo sekuliarizaciją, kai tuo tarpu kiti (pavyzdžiui, biologas Philip Henry Gosse) juos atmetė ir liko prie krikščioniškos pasaulėžiūros.

Leidimai

Knyga Darvino gyvenimo metu buvo išversta į 11 kalbų, o po jo mirties į dar keliasdiašimt kitų.
Lietuvių kalba knyga pirmą kartą išleista 1959 m. Valstybinės politinės ir mokslinės literatūros leidyklos pažymint 100 metų originalaus leidimo jubiliejų. Pratarmę lietuviškam leidimui parašė Tadas Ivanauskas. Iš anglų kalbos vertė Kostas Bėčius, Jonas Dagys, Marija Natkevičaitė-Ivanauskienė, Juozas Maniukas, Pranas Mantvydas, V. Povilaitis. Vertimą redagavo Vytautas Kauneckas. Antras to pačio vertimo leidimas pasirodė 2017 m. leidykloje Obuolys.
Satiricosissimo

Turinys

Čičijo labai patinka Petronijaus novelė „Satyrikonas“ bei režisieriaus Felinio filmas pagal šį kūrinį. Kartu su bičiuliu Franko jie vyksta į vietą netoli Romos, kuri, įkvėpta filmo, visiškai atitinka Nerono laikų miestą, netgi padavėjai ir svečiai (Franko ir Čičijo taip pat) rengiasi kaip pridera antikinei Romai. Draugai apsvaigsta nuo išgerto vyno ir atsibunda senovės Romoje.
Jiedu nusisamdo tarnais pas Petronijų ir gali iš arti stebėti imperatoriaus Nerono gyvenimą. Pastarasis yra apsėstas minties, kad jį nužudyti nori jo paties motina, tačiau Franko ir Čičijo netrukus supranta, kad Nerono mirties siekia visai kitas žmogus...