google/wiki40b huggingface dataset:
Vakarų Korėjos įlanka

Vakarų Korėjos įlanka (kor. 서조선만 = Sŏjosŏn-man) – šiaurinė Geltonosios jūros dalis, įsiterpusi į šiaurės vakarinius Korėjos pusiasalio ir šiaurės rytinius Kinijos krantus. Liaodongo pusiasalis šią įlanką skiria nuo Bohajaus įlankos. Būdingas ~50 m gylis. Pakrantėse daug uolėtų salelių. Potvynių aukštis siekia 10 m.
Svarbiausi uostai: Dandongas, Dalianas, Liušunas (Kinija), Nampo, Sineidžu (Šiaurės Korėja).
Kęstutis Dirgėla

Biografija

1983 m. baigė Kauno politechnikos instituto Radioelektronikos fakultetą, įgijo radijo aparatūros inžinieriaus konstruktoriaus – technologo kvalifikaciją.
1983–1987 m. pagal paskyrimą dirbo Šiaulių mikroelektronikos gamykloje „Nuklonas“ inžinieriumi konstruktoriumi, inžinieriumi – technologu, vyresniuoju inžinieriumi – energetiku. 1987 m. grįžo į Klaipėdą, 1987–1992 m. Pramoninės žūklės technikos mokslinio – gamybinio susivienijimo Klaipėdos filialo (vėliau Valstybinė elektrožūklės metodų tyrimo laboratorija „Elmar“) inžinierius – konstruktorius. Nuo 1990 m. Klaipėdos universiteto Technikos fakulteto dėstytojas. 1992–1996 m. Seimo narys. 1997 m. Lietuvos Respublikos Seimo pirmininko patarėjas ekonomikos klausimams. 2000–2001 m. AB „Lietuvos geležinkeliai“ generalinis direktorius.
Besimokydamas mokykloje, 10 metų dainavo Klaipėdos berniukų chore „Gintarėlis“, porą metų žaidė už miesto jaunučių krepšinio komandą, studijuodamas kultivavo akademinį irklavimą – buvo savo aukštosios mokyklos bei Kauno miesto rinktinės narys. 1990 m. vienas iš Klaipėdos Darbininkų sąjungos steigėjų, Darbininkų sąjungos grupės darbovietėje steigėjas ir pirmininkas, taip pat Klaipėdos Darbininkų sąjungos tarybos referentas. 1993 m. Tėvynės sąjungos steigėjas, frakcijos Seime narys, nepartinis.
Evansvilis

Istorija

1812 m. kovo 27 d. Hugh McGary Jn. nusipirko žemės ir ją pavadino pulkininko Roberto Morgano Evanso vardu. 1847 m. gavo miesto teises.
Thaplano nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 2 235,80 km², apima Pakthongčajo (Pak Thong Chai), Vangnamkhiajo (Wang Nam Khiao) Khonburio (Khonburi), Soengsango (Soeng Sang) Nakhonratčasimo ir Nadi (Nadi) Pračinburio apylinkėse, 60 km į rytus nuo provincijos centro Pračinburio.

Flora ir fauna

Thaplano nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai, lapuočių, mišrūs miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), Dalbergia cochinchinensis, tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri), kvapioji hopėja (Hopea odorata), Afzelia xylocarpa, michelija (Michelia floribunda), krausva (Lagerstroemia calyculata), Corypha lecomtei ir kt.
Parke gyvena: Indokininis tigras, Azijinis dramblys, Indijos muntjakas, gaūras, Indinis zambaras, Himalajinis lokys, Javinis elniukas, palminis musangas, Bengalinė katė, nendrinė katė, Birminis kiškis, mangustas ir kt., sutinkama daug paukščių: rudoji prinija (Prinia rufescens), baltastrėnė šama, didžioji krūmyninė gegutė (Phaenicophaeus tristis), didysis kukalis ir kt.
Stasys Putvinskis

Biografija

Gimė Šilo Pavėžupio dvare, Šaukėnų valsčiuje, Šiaulių apskrityje, Emilijos Gruzdytės ir Vlado Putvinskio šeimoje. Pasimokęs namuose, 1914 m. įstojo į Liepojos komercinę mokyklą, o 1915 m. – į Vilniaus lietuvių gimnaziją, kurią baigęs 1919 m. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. 1919 m. baigė antrąją Kauno karo mokyklos laidą ir su raitelių daliniu paskirtas Vilniaus karo komendanto Vlado Kurkausko žinion. Už žvalgybos žygius lenkų užfrontėje apdovanotas Vyčio Kryžiumi.
1922–1925 m. studijavo Halės universitete, įgijo agronomo specialybę. 1923 m. vedė Tatjanos ir Dmitrijaus Zubovų dukterį Dariją Zubovaitę. Nuo 1925 m. abu ūkininkavo Šilo Pavėžupio, vėliau – Bubių dvaruose, stengėsi šviesti savo apylinkės ūkininkus ir darbininkus, ruošė jiems ūkio šventes. Susilaukė dukterų Julijos ir Aleksandros bei sūnaus Rimanto.
Nuo 1935 m. rugsėjo 7 d. iki 1938 m. kovo 26 d. Juozo Tūbelio vyriausybėje dirbo Žemės ūkio ministru. Parengė miškų želdinimo planą, o 1937 m. sudarė miškų želdinimo fondą. 1936–1940 m. Seimo narys.
Tėvas Vladas Putvinskis buvo 1919 m. įsteigtos Šaulių sąjungos pirmininkas, vėliau garbės pirmininkas. Motina Emilija Putvinskienė-Pūtvienė Moterų šaulių garbės vadė. 1937 m. S. Putvinskis išrinktas Šaulių sąjungos centro valdybos nariu, priešinosi tiems, kurie norėjo šauliais padaryti visus valstybės tarnautojus, taip pat buvo prieš visas privilegijas, numatančias išplėsti šaulio, kaip valstybės piliečio, teises.
1940 m. liepos 12 d. bolševikai suėmė Stasį Putvinskį-Pūtvį ir įkalino Šiaulių kalėjime. Nuteistas 1941 m. gegužės 25 d. SSRS NKVD Ypatingojo pasitarimo 8-niems metams. Nuo 1941 m. liepos 3 d. kalėjo Gorkio kalėjime, kur 1942 m. balandžio 4 d. ir žuvo Gorkio kalėjime.  
Žmoną Dariją Pūtvienę su dukterimis Julija, Aleksandra ir sūnumi Rimantu bolševikai suėmė 1941 m. birželio 14 d. ir išvežė į Altajaus kraštą, o 1942 m. ištrėmė į Lenos žiočių salą – Mostachą. 1947 m. šeimai leido persikelti į Jakutską. Tik 1957 m. Darija Pūtvienė ir jos vaikai po tremties grįžo į Lietuvą.
Darija Zubovaitė-Pūtvienė mirė 1998 m. sausio 22 d., sulaukusi 96 metų amžiaus. Duktė Julija Pūtvytė-Daniliauskienė (tautodailininkė) 1926–2009. Kita duktė Aleksandra Pūtvytė-Kulnienė 1924–2010, sūnus Rimantas Pūtvis gyvena Kaune.

Apdovanojimai

1920m. Vyčio Kryžiaus 5-jo laipsnio ordinas
1928m. Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino 4-jo laipsnio ordinas
1928m. Lietuvos nepriklausomybės medalis
1929m. Latvijos išsivadavimo 10-mečio medalis
1935m. Šaulių Žvaigždės ordinas
1937m. Estijos Baltosios Žvaigždės 1-jo laipsnio ordinas
Trimūrti

Trimūrti („trys mūrti“) tai yra hinduizmo sąvoka, kurioje Brahma – Visatos kūrėjas, jos įkūnytojas ir siela, Višnus – jos sergėtojas, Šiva – naikintojas.  Šios trys dievybės vadinamos hinduizmo triada  arba Didžiąja Trejybe.
Asta Piečienė

Biografija

1990 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytoja. Tauragės apskrities ligoninės Konsultacinės poliklinikos vedėja, gydytoja reumatologė, 2004 m. VšĮ Tauragės pirminės sveikatos priežiūros centro direktorė.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Tauragės rajono skyriaus narė.
2000–2003 m., 2003–2004 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Tauragės rajono savivaldybės tarybos narė.
Vaikai Martynas, Meda.
Hluchivas

Istorija

Pirmą kartą paminėtas 1152 m. kaip Severianas. Tarp 1320 m. ir 1503 m. priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Vėliau buvo užkariautas Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės. 1618 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos sudėtyje.
Olga Cholina

Olga Cholina (1897 m. birželio 16 d. Kozlovas, dab. Mičiurinskas, Tambovo sritis – 1988 m. sausio 22 d. Vilnius) – Rusijos ir Lietuvos aktorė.

Biografija

Vyras Josifas Dubravinas. Gimnaziją baigė Vilniuje. Prasidėjus Pirmąjam pasauliniam karui 1915 m. išvyko į Rusiją. Maskvoje baigė teatro „Senasis vodevilis“ vaidybos studiją. Vaidino Maskvos, Smolensko, Kalinino (dab. Tverė), Baku, Kijevo teatruose, per Antrąjį pasaulinį karą – M. Gorkio teatre Vladivostoke.
1947–1960 m. Lietuvos rusų dramos teatro aktorė. Sukūrė raiškių charakterinių vaidmenų.
Raguva (reljefas)

Raguva (rus. балка) – nedidelis sausas slėnis ar slėnis su laikinais vandens srautais, kurio šlaitai padengti velėna, gali būti apaugę krūmais ar medžiais.
Raguvų dugnas būna lėkštai įdubas, dažnai neturi išreikštos vagos. Šlaitai iškili, tolydžiai pereina į vandenskyros zonas. Neturi aiškios viršūnės, dubesnė vieta tolygiai pereina į raguvą.
Raguvų ilgis būna nuo kelių šimtų metrų iki 20–30 km, gylis – nuo kelių metrų iki dešimčių metrų, plotis – iki šimtų metrų.
Šlaitai ir dugnas padengti velėna, dažnai apaugę krūmais ar mišku, kuriuos iškirtus raguvose neretai vėl prasideda vandens erozija ir ima formuotis naujos griovos. Raguvos dažniausiai susidaro iš apaugusių griovų, nors gali susidaryti ir be griovos stadijos.

Raguvos būdingos miškastepės ir stepių aukštumoms bei lygumoms.
Griovos nuo raguvų skiriasi tuo, kad griovų krantai neapžėlę krūmais ar medžiais, neturi velėnos, dėl ko jie paprastai po kiekvieno didelio lietaus didėja.
Po Spalio vėliava

Po Spalio vėliava – Druskininkų rajono laikraštis, leistas nuo 1951 m. sausio 21 d. iki 1955 m. liepos 3 d. Druskininkuose.

Istorija

LKP Druskininkų rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos leidinys, ėjęs du kartus per savaitę, 1951 m. – savaitraštis. Spausdintas „Tarybinio balso“ spaustuvėje Varėnoje, nuo 1951 m. kovo – Druskininkuose. Tiražas 1951 m. – 800 egz., 1955 m. – 1000 egz.
Laikraštis uždarytas, didžiąją jo teritorijos dalį perdavus Varėnos rajonui.
Redaktorius J. Dzienajevičius – 1951–1955 m.
Klaidbankas

Istorija

Vietovė žinoma nuo viduramžių.
Slauharadas

Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1136 m. XIV a. tapo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės dalimi. Vėliau atiteko Mstislavlio vaivadijai (ATR). Nuo 1772 m. rugsėjo Rusijos imperijos sudėtyje. 1881 m. surašymo duomenimis gyvenvietėje gyveno 3 400 žmonės. Buvo svarbus upių uostas. 1938 m. rugsėjo 27 d. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą. Antrojo pasaulinio karo metu buvo okupuotas Trečiojo Reicho. 1945 m. gegužės 23 d. suteiktos miesto teisės.
Čitagongas

Istorija

Čitagongas žinomas nuo I amžiaus. Miestas įgavo svarbą XVI a., kuomet priklausė Portugalijai. 1760-1765 m. jis atiteko Britų Rytų Indijos kompanijai. Į Čitagongą pretenzijų turėjo Mianmaras, ir tai buvo viena iš priežasčių 1824 m. pradėti I Britų ir Mianmaro karą. 1947-1971 m. priklausė Pakistanui (Rytų Pakistano provincija).
Raúl Rivero

Raúl Rivero Castañeda (g. 1945 m. Kuboje) – poetas ir žurnalistas iš Kubos.
2003 metais jis buvo areštuotas su kaltinimais, kad gauna pinigus iš JAV, tačiau 2004 buvo paleistas. Tada Raúl Rivero Castañeda emigravo į Ispaniją.
Barbara Grunewald

Biografija

Studijavo teisę Bylefelde, Tiubingene ir Londone. 1980 metais Bylefeldo universitete apgynė disertaciją tema „Takoskyra tarp teisės ir dalyko trūkumų atsakomybės pirkimo atveju“ (vok. Grenzziehung zwischen der Rechts- und der Sachmängelhaftung beim Kauf), teisės mokslų daktarė (Dr. iur.). Marcus Lutter mokslo asistentė (Bonos universitetas). 1987 metais Bonos universitete apgynė habilitaciją tema „Pašalinimas iš įmonės ir draugijos“ (vok. Ausschluss aus Gesellschaft und Verein).
Nuo 2006 m. įkurto Įmonių teisės instituto direktorė. Nuo 2011 m. balandžio KU Teisės fakulteto dekanė.
Pirva

Pirva (Pirwa-, Perwa-, Pirua-) – indoeuropietiškos kilmės senovės hetitų dievybė. Patenka į senųjų Hetitų karalystės sostinių (Kanešo ir Hatušo) valdovų panteonus.
Vienas iš ankstyviausių tekstų, mininčių Pirvą, yra apeiginė daina, kur Pirva („jaunas karžygys“), minimas su karališkąja kariauna (galbūt Pirva pateko į karaliaus dievų-sergėtojų būrį). Šventasis Pirvos paukštis – erelis. Vaizduotas ant žirgo, susijęs su iškilimu (minima Pirvos uola hekur Pirwa, dar plg. indoeuropiečių dievą ide. *Peru-nos, baltų Perkūną, slavų Peruną, hetitų k. žodį peruna „uola“, got. fairguni „kalnas“ ir kt.).
Vėliau, veikiant hatų ir Mesopotamijos-huritų mitologijoms, Pirva sutapatintas su huritų dievybe Šavuška, vaizduota kaip raitelis ant žirgo, kai kuriuose tekstuose vadinamas karaliene arba Ištare (taip hetitų dantiraštyje įvardijama Šavuška). Iš to sprendžiama, kad Pirva turėjęs ir moteriškąjį pavidalą. Kita vertus, ir pati Šavuška, su kuria Pirva sutapatintas, laikoma androginiška dievybe.
Montreal Impact

Istorija

Įkurtas 1996 m., nuo tada kasmet rungtyniauja Major League Soccer.
Lietuvos Respublikos Seimo kanceliarija

Lietuvos Respublikos Seimo kanceliarija (LRSK) – valstybės įstaiga, padedanti Lietuvos Respublikos Seimui įgyvendinti jo funkcijas ir užtikrinanti jo veiklą. Seimo kanceliarija vadovaujasi Lietuvos Respublikos Konstitucija, Seimo statutu, įstatymais, Seimo nutarimais, Vyriausybės nutarimais, Seimo valdybos sprendimais, Seimo Pirmininko potvarkiais, Seimo kanceliarijos nuostatais ir kitais norminiais teisės aktais.
Naftingasis skalūnas

Naftingasis skalūnas – skalūnų nafta praturtinta uoliena. Didžiausios sankaupos slūgso JAV, Rusijoje, Kongo Demokratinėje Respublikoje, Brazilijoje, Maroke, Estijoje.
Lietuvių dailės muziejus

Lietuvių dailės muziejus (angl. Lithuanian Museum of Art) – JAV lietuvių kultūros institucija, nuo 1989 m. veikianti Pasaulio lietuvių centre Lemonte (Ilinojaus valstija), Lithuanian World Center (lower level) 14911 127th Street, Lemont, IL 60439.

Veikla

Ekspoziciją sudaro rinkiniai, kuriuos muziejui perdavė Čiurlionio dailės galerija, Lietuvių dailės institutas, Lemonto dailininkų draugija „Dailė“, Lietuvių tautodailės institutas. Lietuvių dailės muziejus kaupia ir saugo meno kūrinius, rengia parodas, leidžia katalogus („Dailė'91“ 1991 m., „Meno gija“ 1998 m., J. Valaitienės paroda „Spalvų pavasaris“ 1999 m.). Pirmoji paroda įvyko 1989 m. Pasaulio lietuvių centre.
Radziūčiai

Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pavadinimas kildinamas iš gyvulių prižiūrėtojo (gal kerdžiaus) Radzūno. 1595 m. kaimas paliudytas rašytiniuose šaltiniuose kaip Radutino, kuris priklausė Lazdijų seniūnijai. XVIII a. viduryje priklausė Benkevičiams, po 1863 metų dvarelį įsigijo Kasperavičiai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 180 gyventojų, iš kurių 37 lenkai ir 143 lietuviai. Tarpukaryje vaikai lankė Bubelių kaimo mokyklą. Apie 1937–1938 m. Radžiūčiuose įkurta lenkiška pradinė mokykla, nuo 1952 metų buvo leista dėstyti lietuvių kalbą. Mokytojais buvo Juozas Kubilius, Antanas Murinas, Jurgis Sidaris ir kt. 1974 m. mokyklą uždarė. Nuo 1960 m. veikė Juodeliškės bibliotekos filialas.  1959 m. sausio 3 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui.  1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

Žymūs žmonės

Vincas Mazurkevičius – kunigas, Alytaus parapijos vikaras, vokiečių kariuomenės sušaudytas prie bažnyčios 1941 m. birželio 22 d.
Marijavitas

Marijavitas – marijavitų mėnesinis žurnalas, leistas 1909–1912 m., 1933–1934 m. Lodzėje, nuo 1933 m. ir Kaune.

Istorija

Leido ir redagavo J. Kovalskis, J. Grinkevičius, A. Tulaba (nuo 1933 m.). Rašė apie marijavitų tikėjimą, religijos istoriją, spausdino religinius tekstus. Ėjo priedas „Marijavitų žinios“. Spausdino J. Kovalskio spaustuvė Lodzėje, V. Atkočiūno spaustuvė Kaune. Išėjo 13 numerių.
Urvinis liūtas

Sandara

Urviniai liūtai buvo vieni stambiausių liūtų. 1985 m. prie Zygsdorfo (Vokietija) rasti kaulai suaugusio patino, kurio aukštis per pečius buvo apie 1,2 m, o kūno ilgis – 2,1 m be uodegos. Tai atitinka labai didelį šiuolaikinį liūtą. Šį patiną dydžiu aplenkė kiti šio porūšio atstovai, todėl manoma, kad šis porūšis buvo 5-10 % didesnis už šiuolaikinius liūtus, bet smulkesnis už ankstesnį urvinį liūto porūšį fosilinį liūtą (Panthera leo fossilis) bei amerikinį liūtą (Panthera leo atrox).
Urviniai liūtai žinomi iš paleolitinių urvų tapybos kūrinių, dramblio kaulo raižinių, molio figūrėlių. Šie atvaizdai rodo, kad urviniai liūtai turėjo apvalias kyšančias ausis, uodegas su kutais, galbūt silpnas tigriškas skersines juostas, dalis patinų turėjo primityvius karčius.

Aplinka

Šis porūšis pavadintas urviniu, kadangi urvuose aptikta daug jų liekanų, tiesa, abejojama, ar liūtai tuose urvuose gyveno. Manoma, kad jie gyveno įvairiose buveinėse, tačiau labiau mėgo spygliuočių miškus ir žolėtas lygumas, kur gyveno vidutinių ir stambių žolėdžių. Fosiliniai urvinių liūtų pėdų atspaudai buvo aptikti greta šiaurės elnių pėdų. Tai rodo, kad urviniai liūtai gyveno ir subpoliariniuose rajonuose.
Urvinių liūtų skeletų su visomis dalimis neretai aptinka urvuose, urvinių lokių guoliuose,. Manoma, kad tai rodo, kad kartais urviniai liūtai lįsdavo į urvinių lokių guolius medžioti žiemos miegu miegančių lokių, bet kartais žūdavo patys.
Urviniai liūtai, manoma, medžiodavo to meto stambius žolėdžius žinduolius, pvz., arklius, elnius, bizonus. Kai kurių urvų tapyba rodo, kad liūtai kartais medžiodavo po kelis, kaip kad šiuolaikiniai liūtai.
Smulkų grobį paprastai partrenkdavo letenos smūgiu ir prispausdavo abiem priekinėmis letenomis. Pribaigdavo galingu įkandimu į kaklo pagrindą gerklės sritį, kartais ir krūtinę. Urviniai liūtai negalėjo bėgioti taip greitai kaip jų grobis, tačiau galėdavo iš netoli šokti ant jo iš nugaros pusės ar prišokti iš šono ir letenomis pargriauti. Smūgis iš šono leisdavo nesunkiai išvesti bėgantį gyvūną iš pusiausvyros.
Manoma, kad urviniai liūtai buvo vienas dažniausių didžiųjų lygumų ekosistemų plėšrūnų po urvinių hienų.

Istorija ir paplitimas

Urvinis liūtas (Panthera leo spelea) kilęs iš anksčiau egzistavusio fosilinio liūto Panthera leo fossilis, kuris Europoje pasirodė prieš 700 000 metų. Urviniai liūtai Europoje gyveno prieš 370 000 – 10 000 metų pleistoceno metu. Manoma, kad išnyko prieš 10 000 metų Viurmo apledėjimo metu. Nors yra duomenų, kad jie gyveno jau istoriniais laikais prieš 2000 m. Balkanuose.
Urviniai liūtai buvo paplitę Europoje ir Azijoje, nuo D. Britanijos, Vokietijos, Ispanijos iki pat Beringo sąsiaurio.
Mindaugas Maksvytis

Mindaugas Maksvytis (g. 1980 m. sausio 20 d. Klaipėdoje) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

Biografija

Žaidė Atlantas Klaipėda (1997–1998; 2005–2007), Žalgiris Vilnius (1998–1999; 2002), Lokomotyvas Vilnius (1999), Ardena Vilnius (1999), Polonija Vilnius (2000), Polonia Warszawa (2003–2004), FK Riga (2004), Ekspauta Klaipėda komandose.
Maržinė prekyba

Maržinė prekyba (angl. margin trading), arba prekyba naudojant svertą (angl. leverage), leidžia investuotojui prekiauti finansinėmis priemonėmis neturint pilnos pinigų sumos. Pakanka, kad investuotojas bankui pateiktų sąlyginai nedidelį užstatą (depozitą), ne mažesnį kaip reikalaujama marža (angl. margin requirement). Užstatas laikomas specialioje investuotojui priklausančioje maržinėje sąskaitoje, kuri yra įkeista bankui. Bankas pinigus iš maržinės sąskaitos grąžina tik įsitikinęs, kad investuotojo įsipareigojimai pagal sudarytus maržinius sandorius įvykdyti. Maržinėje prekyboje finansinės priemonės suėjus terminui nepristatomos, t. y. atitinkamai sandorio šaliai mokamas kainų skirtumas. Maržinė prekyba įmanoma valiutų rinkoje ir su Sandoriais dėl kainų skirtumo. Iš dalies su maržine prekyba galima palyginti ir ateities sandorius, nes reguliuojama rinka reikalauja deponuoti tik dalį sudaryto ateities sandorio sumos.
Maržinė prekyba suteikia galimybę tiek didžiuliams pelnams, tiek didžiuliams nuostoliams, palyginti su investuotu nuosavu kapitalu. Maržinė prekyba yra labai rizikinga, nepriklausomai nuo to, ar investuotojas atitinkamame sandoryje yra pirkėjas ar pardavėjas, ir kokia yra pagrindinė finansinė priemonė (angl. underlying asset). Jeigu rinkos kainos formuosis priešingai investuotojo prisiimtoms pozicijoms, galima prarasti ne tik visą investuotą kapitalą, tačiau ir likti skolingam reikšmingas papildomas sumas. Keičiantis sudaryto sandorio vertei, investuotojui taip pat gali kilti pareiga papildyti užstatą, ko nepadarius, investuotojo sudarytas sandoris gali būti nutrauktas, dėl to patiriant atitinkamus nuostolius.
Albinas Likas

Biografija

1941 m. Užpalių (Utenos rajonas) liaudies teisėjas. 1941 m. pab. Raudonosios armijos 43-osios gvardijos latvių šaulių divizijos, 1942–1944 m. 16-osios lietuviškosios divizijos karys. 1944 m. liaudies teisėjas Panevėžyje.
1945–1946 m. partinis organizatorius Debeikiuose (Anykščių rajonas). 1946–1948 m. LSSR Aukščiausiojo teismo pirmininko pavaduotojas. 1948–1950 m. LKP CK Biržų apskrities komiteto I-asis sekretorius. 1950–1951 m. LKP CK administracinių organų skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1951–1959 m. LSSR teisingumo ministras. 1959–1980 m. LSSR Aukščiausiojo teismo pirmininkas. 1965–1980 m. SSRS Aukščiausiojo teismo narys. 1968–1980 m. dar dėstė Vilniaus universitete. 1969 m. teisės mokslų kandidatas. Nuo 1980 m. dirbo Filosofijos, sociologijos ir teisės institute. Parašė atsiminimų.
1949–1958 m. LKP Revizijos komisijos narys (1952–1958 m. pirmininkas). 1958–1964 m. LKP CK narys. 1955–1980 m. LSSR AT deputatas.
Juodaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

Istorija

Juodaičiai 1614 m. dovanoti Ariogalos klebonijai (1842 m. suvalstybinti). 1780 m. pastatyta medinė koplyčia.
1862 m. pastatyta bažnyčia (Ariogalos parapijos filija). Juodaičių filialistas kunigas Antanas Viršila 1863 m. ištremtas į Sibirą. Iki 1898 m. suburtas bažnytinis choras, 1899 m. apmūrytos kapinės. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė. Maldos namai įrengti klebonijoje.
1917 m. pastatyta laikina lentų bažnyčia. Apie 1930 m. įsteigta parapija. Kunigo Jono Juodviršio rūpesčiu 1931 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. Ją 1934 m. konsekravo vyskupas Teofilius Matulionis. 1944 m. bažnyčia restauruota. Parapija garsėja Škaplierinės atlaidais.

Architektūra

Bažnyčia neoklasicistinė, kryžminio plano, su masyviu fasado bokštu ir bokšteliu ant kryžmos. Šventoriaus tvora žema, mūrinė. Jame stovi medinė varpinė, čia palaidotas klebonas Pijus Žiugžda (1909–1989 m.), Juodaičiuose klebonavęs 15 metų.
Bažnyčioje stovi nežinomo meistro sumontuoti vargonai.
Romualdas Rakauskas

Biografija

1959 m. baigė Pikelių vidurinę mokyklą, 1959–1962 m. studijavo žurnalistiką Vilniaus universitete.
1961–1963 m. dirbo fotokorespondentu savaitraštyje „Literatūra ir menas“, 1963–1967 m. – žurnale „Mūsų gamta“. Nuo 1967 iki 2004 m. žurnalo „Nemunas“ iliustracijų skyriaus redaktorius,  nuo 2004 m. – savaitraščio „Nemunas“ bendradarbis.
Nuo 1970 m. priklauso Lietuvos fotomenininkų sąjungai, nuo 1976 m. yra Tarptautinės meninės fotografijos federacijos (FIAP) garbės narys.
Vedęs, žmona Dalia (g. 1947 m.), dukros Eglė (g. 1967 m.) ir Lina (g. 1971 m.).

Fotografijos kolekcijose

Fotomenininko darbų yra įsigiję: Lietuvos fotomenininkų sąjunga (Vilnius); Lietuvos dailės muziejus (Vilnius), Fotografijos muziejus (Šiauliai); Nacionalinė biblioteka (Paryžius, Prancūzija); Danielos Mrazkovos kolekcija (Praha, Čekija); Fotografijos galerija „Canon“ (Amsterdamas, Olandija); Tarptautinis fotografijos centras (Niujorkas, JAV); R. I. P. Permanent Center (Arlis, Prancūzija); FIAP kolekcija (Lozana, Šveicarija);
Žemuma

Žemuma − žemyno sausumos plotas, kurio absoliutinis aukštis < 200 m.
Žemumos apima 32,3 % sausumos ir 9,5 % viso Žemės ploto. Tai daugiausia dabartinės arba senosios akumuliacijos (aliuvinės, jūrinės) sritys, turinčios plokščią arba į jūros pusę pasvirusį paviršių.
Kai kur vėlesni geomorfologiniai procesai (linijinė erozija, sufozija, defliacija, egzaracija, ledynų akumuliacija) tą paviršių performavo ir sukūrė banguotą, kalvotą, gūbriuotą, daubotą arba slėniuotą žemumos reljefą.
Didžiausia pasaulio žemuma yra Amazonės žemuma. Ji plyti Amazonės upės baseine tarp Gvianos plokščiakalnio šiaurėje ir Brazilijos plokščiakalnio pietuose. Vakaruose remiasi į rytinius Andų kalnų šlaitus ir tęsiasi per visą žemyną iki Atlanto vandenyno.
Indo Gango žemuma − viena didžiausių aliuvinių lygumų Azijoje, esanti Himalajų papėdėje. Jos ilgis nuo Bengalijos įlankos iki Arabijos jūros siekia apie 3000 km, o plotis 250−350 km.
Baltarusijos prezidentas

Baltarusijos prezidentas (brus. Прэзідэнт Рэспублікі Беларусь) yra Baltarusijos vadovas. Šios pareigos buvo pristatytos šalyje 1994 m. priėmus šalies konstituciją. Baltarusijos prezidento postas pakeitė iki tol buvusį aukščiausios tarybų sąjungos pirmininko postą. Prezidento pareigos yra vykdyti vietinę ir užsienio politiką, ginti gyventojų teises ir visuotinę gerovę bei laikytis šalies konstitucijos.
Šalies prezidento kadencija trunka 5 metus, o iki tol, kol ji buvo pakeista, tas pats žmogus prezidento poste galėjo būti tik dvi kadencija iš eilės. Po 2004 m. referendumo konstitucijos pakeitimų šalies prezidento kadencijos nėra ribojamos.
Nuo pat pirmos kadencijos 1994 m. liepos 10 d. šalies prezidentu yra Aleksandras Lukašenka.