google/wiki40b huggingface dataset:
Miško apsauga

Miškų apsauga – miško ir jo išteklių saugojimas nuo neteisėtų veiksmų (savavališko miško kirtimo, miško naudojimo tvarkos pažeidimų, miško išteklių grobstymo, miško teršimo, šiukšlinimo, miško padegimo, naminių gyvulių daromos žalos), taip pat nuo žvėrių daromos žalos, gaisrų, ligų, kenkėjų ir kitų stichinių nelaimių, miško dirvožemio ir medžių mechaninių pažeidimų. Miško apsauga yra neatskiriama nuo ūkinės veiklos miškuose. Viena aktualiausių miško apsaugos problemų yra miško apsauga nuo gaisrų.

Miško apsauga nuo kenkėjų

Lietuvoje yra patvirtinta Valstybinė miškų sanitarinės apsaugos programa. Dažniausiai pasitaikę kenkėjai ir ligos: netikrasis eglinis skydamaris, žievėgraužis tipografas, pušinis straubliukas, šakninė pintainė. Liemenų kenkėjų židinių prevencijai išdėstomi vabzdžiagaudžiai medžiai (dispenseriai). Miškuose pašalinami kenkėjų apnikti medžiai. Saugant želdinius, iškasamos duobelės, grioveliai pušiniam straubliukui gaudyti. Medelių apsaugai nuo žvėrių naudojami repelentai, aptveriami plotai tvora arba medeliai apsaugomi individualiomis apsaugomis. Šakninės pinties profilaktikai spygliuočių kelmai apdorojami karbamido skiediniu, sodinami šakninei pinčiai atsparūs želdiniai.

Miško apsauga nuo gaisrų

Lietuvoje veikia Valstybinė miškų priešgaisrinės apsaugos programa. Panaudojant ES lėšas, pagal Lietuvos kaimo plėtros 2007-2013 m. programos priemonę „Miškininkystės potencialo atkūrimas ir prevencinių priemonių įdiegimas“ buvo įdiegta automatinė miško gaisrų stebėjimo sistema, įrengti stebėjimo bokštai su vaizdo kameromis.
Medvalakė

Istorija

1950–1995 m. Kuršėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Raudonasis spalis“.

Aplinkinės gyvenvietės

KURŠĖNAI – 2,7 km
Pakuršėniai – 2,8 km
Gaudžiai – 1,4 km
Olbikiškė – 7,5 km
Milvydai – 3 km
Daugėliai – 1,8 km
Padarbos – 5,6 km 
ŠIAULIAI – 22 km
Lytinis susijaudinimas

Lytinis susijaudinimas – tam tikra fiziologinė - psichologinė būsena, kuomet žmogus jaučiasi pasiruošęs sueičiai. Žmonėms, ne taip kaip gyvūnams, lytinis susijaudinimas yra nuo metų laiko nepriklausantis reiškinys. Esant tinkamai stimuliacijai, lytinis susijaudinimas baigiasi orgazmu, tačiau jis gali būti malonus pats savaime net ir nepasiekiant orgazmo. Tokio susijaudinimo metu smegenų limbinėje sistemoje vyksta sudėtingi fiziologiniai procesai.
Lytinis susijaudinimas tam tikra prasme yra asmens būsena, kuriai būdingas noras pradėti lytinius santykius ir iškrauti lytinę įtampą. Tai pasireiškia anatominiais ir fiziologiniais pakitimais, nors kiekvienam žmogui būdinga individuali lytinio susijaudinimo dinamika.
Būrai

Būrų epas

XVIII a. būrų gyvenimo panoramą atskleidžia Kristijono Donelaičio poema „Metai“ (1765–1775). Poemoje vaizduojami būrai iš Vyžlaukio valsčiaus reprezentuoja lietuvių tautą. Jų yra 34 vyrai ir 15 moterų. K. Donelaitis skirsto būrus į „viežlybus“ (teigiamus) ir „nenaudėlius“ (neigiamus). Viežlybiesiems būrams priklauso Pričkus, Krizas, Lauras, Selmas; nenaudėliams – Dočys, Slunkius, Pelėda, Enskys, Plaučiūnas. Viežlybųjų būrų gyvenimu, jų lūpomis autorius moko, kaip reikia dirbti ir gyventi. Nenaudėliai yra girtuokliai, triukšmadariai, tinginiai ir dėl to nuskurdėliai. Moterys veikia kaip kolektyvas, ryškesnių jų paveikslų K. Donelaitis nevaizduoja. Visi būrai gyvena sunkiomis baudžiavinių darbų ir santykių sąlygomis.
Paringužiai

Aplinkinės gyvenvietės

Gulbinai (Biržai) – 2,1 km
Pabiržė – 5,6 km
Patatuliečiai (Pabiržė) – 2,4 km
BIRŽAI – 11 km
Kraštai – 4,9 km
Daudžgiriai – 2,6 km
Daučkėnai – 2 km
Užulieknis – 3,7 km
Zdunska Volia

Istorija

Miestas įkurtas 1394 m. šalia prekybinio kelio iš Kališo į Petrakavą. Nuo XV a. mieste vystoma prekyba, jam buvo suteikta teisė organizuoti amatų muges. 1825 m. caras Aleksandras I suteikė miesto teises. Atsikėlė amatininkų ir prekybininkų iš Silezijos, Čekijos, Poznanės, Prūsijos ir Saksonijos. Miestas ėmė garsėti manufaktūromis, kurios kūrėsi vietoje smulkių gamintojų. Prekės buvo gaminamos ne tik vietinei rinkai, bet ir eksportuojamos į užsienį (Rusiją, Kiniją). 1903 pro miestą pravestas geležinkelis Kališas – Lodzė.
Ylava (Lenkija)

Geografija

Ylava įsikūrusi Ylavos ežeryne, prie Jeziorako ežero ir Dreventos intako Ilavkos; mieste susikerta Varšuvos-Gdansko ir Torunės-Olštyno geležinkeliai bei Olštyno-Grudziondzo plentas.

Istorija

Ylava buvo įkurta 1305 m. prūsų pamedėnų gyvenvietės vietoje kaip Vokiečių ordino pilis bei papilio gyvenvietė; tais pačiais metais ši gyvenvietė gavo miesto teises. Iš tų laikų Ylavoje išliko gotikinė Kristaus atsimainymo bažnyčia (statyta 1325 m., perstatyta 1642 m. ir 1904 m.; bažnyčios bokštas pristatytas 1550 m.).
Trylikos metų karo metu Ylava priklausė Prūsijos sąjungai. 1457-1466 m. miestas valdytas Lenkijos, 1466 m. Torūnės taika grąžintas Vokiečių ordinui.
1525-1618 m. Ylava buvo Prūsijos kunigaikštystės, 1618-1701 m. – jungtinės Brandenburgo ir Prūsijos valstybės, 1701-1871 m. – Prūsijos karalystės, o nuo 1871 m. – O. Bismarko suvienytos Vokietijos valda.
XIX a. Ylavoje imta plėtoti medžio pramonę.
Per Antrąjį pasaulinį karą sugriauta apie 75 % Ylavos pastatų. 1945 m. miestas atiteko Lenkijai, o jo gyventojai vokiečiai tais pačiais metais pabėgo arba buvo iškeldinti į Vokietiją.

Kultūra, sportas ir turizmas

Ylavoje veikia meno galerija, vyksta tarptautiniai džiazo ir jūrininkų muzikos festivaliai. Mieste ir jo apylinkėse išplėtoti vandens turizmas ir vandens sportas, vyksta laivų modelių pasaulio pirmenybės, irklavimo regatos; šiauriau Ylavos veikia Ylavos ežeryno kraštovaizdžio parkas.
Pliateriai

Genealogija

Giminė kilusi iš Šveicarijos Broel apylinkių ir Vestfalijos (Vokietija), kur 1180 m. pirmakart paminėtas Humpertus von dem Broel genannt Plaeter (Broel, pramintas Plater) laikomas visu Platerių protėviu. Į Lietuvą Pliateriai atėjo per Livoniją.
Giminės atstovai turėjo įvairias, bet panašias pavardes: Vokietijoje – Plater-Syberg, Plater -Sieberg, Plater-Zyberk, Zyberg – Plater, Lenkijoje – Broel Plater, Plater Broel bei Plaeter, Belgijoje – Plater Zyberk, Lietuvoje – Pliateris, Latvijoje – Plāters, Plioteris, vėliau Платер-Зиберг. Šaknies balsio kitimas salygotas vokiškos rašybos ypatybe – ae atitinka ä, tariama kaip tarpinis garsas tarp ia ir io .
Livonijoje šios giminės atstovai įsikūrė XIII a. Jų proprosenelis buvo Livonijos ordino riteris Hereboldas Pliateris (von dem Broele gennant Plater). Vienas Pliaterių 1292 m. buvo Livonijos maršalas, jo sūnus – Dinaburgo (Daugpilis) komturas, Liksnos dvaro šeimininkas. Livonijai tampant Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės dalimi, Henrikas Pliateris buvo Livonijos delegacijos narys, o jo brolis Vilimas (Vilhelmas) Pliateris dalyvavo Žygimanto Augusto ir Stepono Batoro karuose su Maskva. Daugelis Lietuvos kariuomenėje tarnavusių Pliaterių už tarnybą gavo žemės ir įsikūrė Lietuvoje. Septyni iš jų 1695–1795 m. buvo Lietuvos senatoriai, keli Abiejų Tautų Respublikos Seimų atstovai. Jie turėjo dvarus Rytų Lietuvoje ir Žemaitijoje. Tačiau Pliateriai daugiau garsėjo ne savo turtais, o patriotizmu ir ypatingu garbes suvokimu.

Bartkuškio dvaras

Dvaras perėjo Pliaterių valdymui, kai ankstesnio dvarininko Tado Žabo (lenk. Tadeusz Żaba) duktė Apolinarija Žaba XVIII a. ištekėjo už Pliaterių giminės atstovo.
1841 m. ta pati Apolinarija pardavė dvarą Ignacijui ir Idalijai Pliateriams, kurie ir pastatė išlikusį dvarą (rūmus, oficiną, arklidę, parką) tarp 1845 ir 1855 m.
Po to dvaras buvo perleistas Gustavui Pliateriui, kuris 1913 m. dvarą pardavė advokatui iš Varšuvos, pasiuntiniui I-oje Rusijos Dūmoje, Aleksandrui Lednickiui (lenk. Aleksandr Lednicki, 1866–1934).
Damasas I

Biografija

Kilęs iš Romos imperijos Luzitanijos provincijos Iberijos pusiasalyje, dab. Portugalija. Tėvas Antonijus, motina Laurencija. Iki išrinkimo popiežiumi vadovavo Panispernos Šv. Lauryno bažnyčiai Romoje.
366 m. rugsėjo 24 d. mirus popiežiui Liberijui Romos kleras pasidalijo į dvi dalis. Vieni savo vyskupu laikę Feliksą II (vėliau antipopiežius Feliksas II), rinko diakoną Ursiną, kiti, nepatenkinti arijonais, susirinkę Laterano bazilikoje, popiežiumi išrinko Damasą I.
Pozityvus mąstymas

Istorija

Pozityvaus mąstymo išeities pozicija grįsta tuo, kad žmogaus smegenys gali būti „programuojamos“, t. y. leidus pasąmonėje įsišaknyti tam tikram įsitikinimui, šis turi sąlygoti praktinį jo įgyvendinimą ar bent jau palengvinti pasirinkto tikslo pasiekimą.
1921 Oskaras Šelbachas (Oscar Schellbach) įkūrė Mentalinio pozityvizmo institutą, platino vad. Sielofonijos plokšteles („Seelephonie-Platten“) bei parašė knygą Mano sėkmės sistema („Mein Erfolgs-System“, 300.000 egz.). 1937 m. Napoleonas Hilas išleido knygą Galvok ir būk turtingas ! (daugiau nei 1 mln. egz. tiražu), vėliau važinėjo po JAV ir vedė seminarus, platindamas universalios sėkmės filosofijos pagrindus.

Atstovai

Napoleonas Hilas, Joseph Murphy, Erhard Freitag, Oscar Schellbach, Norman Vincent Peale, Anthony Robbins, Brian Tracy, Tom Peters, Vera F. Birkenbihl, Jürgen Höller, Deilas Karnegis.

Technika

Kiekvieną dieną turi būti tariamos tam tikros afirmacijos. Tikslai - įvairūs: gera savijauta ir jos siekis, nuotaikos pakėlimas, įsitikinimų įtvirtinimas, sėkmės „pritraukimas“.
Pozityviojo mąstymo atveju mechaniškasis sąmonės „programavimas“ tik tariant tam tikras frazes gali būti neveiksmingas. Būtina imtis konkrečios veiklos, kuria siekiama tam tikrų tikslų ir kuriuos būtina aiškiai ir periodiškai sau įvardinti, įsivaizduoti siekiamą rezultatą kaip jau įvykusį. Kadangi pasąmonė nesugeba atskirti tikrovės nuo realybės, sėkmės faktas užregistruojamas kaip tikras, ir tai skatina didesnį pasitikėjimą savimi. Pozityvių minčių įsitvirtinimas pasąmonėje suteikia vidinių jėgų ir ryžto žmogaus veikloje.
Adomas Jurgis Čartoriskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Čartoriskių giminės. Tėvas Adomas Kazimieras Čartoriskis, motina rašytoja Izabelė Fleming. Brolis Konstantinas Adomas Čartoriskis, sesuo rašytoja Marija Viurtembergietė.

Šeima

Žmona Ona Sofija Sapiegaitė, Aleksandro Antano Sapiegos duktė. Sūnūs Vitoldas Čartoriskis, Vladislavas Čartoriskis. Duktė Izabelė Elžbieta Čartoriska, dailininkė mėgėja, meno kolekcininkė. Ištekėjo už lenkų žemvaldžio Jano Dzielinskio, vaikų nesusilaukė.

Valstybės tarnyba

1792 m. kovėsi su Targovicos konfederacijos šalininkais, vėliau pasitraukė į Vakarų Europą. Gelbėdamas šeimos dvarus nuo nusavinimo ir įkalbėtas tėvų, 1795 m. įstojo į Rusijos imperatorės Jekaterinos II tarnybą. 1796 m. suartėjo su didžiuoju kunigaikščiu, nuo 1801 m. imperatoriumi Aleksandru I, buvo vienas artimiausių jo patarėjų. 1801–1803 m. Rusijos Slaptojo komiteto narys, 1804–1806 m. Rusijos užsienio reikalų ministras, nuo 1805 m. Senato ir Valstybės tarybos narys.
Kūrė planus padedant Rusijos imperijai atkurti Lenkijos valstybę, 1805 ir 1811 m. kartu su Aleksandru I mėgino juos įgyvendinti. 1803–1824 m. buvo pirmasis reorganizuoto Vilniaus universiteto ir Vilniaus švietimo apygardos kuratorius. Po 1812 m. karo daug prisidėjo prie Lenkijos karalystės įkūrimo, 1815–1830 m. Lenkijos senatorius vaivada, Administracinės tarybos narys. Prasidėjus 1831 m. sukilimui Laikinosios vyriausybės pirmininkas. Po sukilimo emigravo, nuo 1833 m. gyveno Paryžiuje. Buvo konservatyvaus lenkų emigrantų sparno, būsimų „baltųjų“ ideologinis vadovas, politinio ir kultūros centro Hotel Lambert steigėjas.
Jo politinė koncepcija buvo panslavistinė, iki 1831 m. sukilimo iš esmės rusofiliška. Jis manė, kad atkurtoji Lenkijos valstybė ir Rusijos imperija turi sudaryti glaudžią sąjungą, jų pagrindiniai priešai būtų buvę Austrija ir Prūsija. Atmetė Lietuvos didžiosios kunigaikštystės savarankiškumo idėją. Po sukilimo ėmė labiau orientuotis į Vakarų Europos valstybes, ypač į Prancūziją. Skatino Vidurio Europos slavų tautų bendradarbiavimą bei išsivaduojamąją kovą.
Obelių gimnazija

Istorija

Pirmoji mokykla Obeliuose istorinių šaltinių duomenimis pradėjo veikti 1777 m. Joje mokėsi 15 vaikų. Numalšinus 1830-1831 m. sukilimą, Lietuvoje pradėtos steigti valdinės rusiškos mokyklos. Bet Obeliuose išliko ir lietuviška mokykla, kuri uždaryta tik 1864 m., uždraudus lietuvišką spaudą. Obeliuose 1867 m. įsteigta rusiška mokykla. Nepaisant draudimų, vykdavo lietuviški vakarai. Yra žinių apie tokius vakarus ir Obeliuose. Didelę įtaką turėjo knygnešiai. Nuo 1905 m. Obeliuose vėl veikė lietuviška mokykla.
1920–1928 m. mokykla glaudėsi mūriniame pastate Vytauto gatvėje, kur dabar autobusų stotelė. Joje buvo keturi skyriai, už mokslą mokėti nereikėjo. Mokytojas, turįs mokytojo cenzą, gaudavo per mėnesį 280 litų, o neturintis mokytojo cenzo – 240 litų. Mokyklos vedėjas, turintis cenzą, prie šios algos gaudavo priedą, už vieną komplektą po 16 litų 80 centų. Mokytojo atlyginimas priklausė ir nuo ištarnautų metų. Mokytojai būdavo aprūpinami butu prie mokyklos arba jiems išmokėdavo butpinigius po 20 litų per mėnesį. Mokinių buvo daugiau kaip šimtas. Mokyklų materialinė padėtis buvo bloga, nes savivaldybė jas šelpė nenoriai. Egzaminai vykdavo 4 ir 6 klasėse.
Tuo metu buvo pradėta rūpintis tipinės pradinės mokyklos statyba Jablonskio gatvėje. Lėšų skyrė valsčius, tačiau pinigų neužteko. Obeliečiams padėjo liaudies artistas Kipras Petrauskas, kuris vaikystėje buvo lankęsis Obeliuose, kur vargoninkavo jo brolis Mikas Petrauskas. Dainininkas surengė Obeliuose koncertą, padainavo liaudies dainų. Už įėjimą reikėjo mokėti du litus. Surinktas lėšas, 500 litų, dainininkas skyrė būsimiems mokyklos statybos darbams. 1935 m. birželio 9 dieną iškilmingai pašventintas kertinis pamato akmuo. Dalyvavo daug žmonių, švietimo atstovų, dalyvavo ir Kipras Petrauskas, kuris kalbėjęs ir padėjęs po šiaurės vakarų kampu butelį su dokumentais, parašais. Žmonės ir šiandien atmena paprastus žymaus dainininko žodžius: „Brangūs obeliečiai, daug dainavau, mažai kalbėjau, nieko gero jums nepasakiau. Atsimenat, kai aš čia mokyklą lankiau, su meškere ešeriokus gaudžiau, akmenimis varles mušiau.“ Vėliau dainininkas padovanojo mokyklai pianiną, kuriuo ilgai buvo grojama Obelių vidurinėje mokykloje. Pagerbdami žymųjį artistą ir norėdami atsidėkoti už suteiktą paramą obeliečiai pasiekė, kad mokykla būtų pavadinta K. Petrausko vardu. Naujasis pastatas duris atvėrė 1936 m.
Po karo mokyklai vadovauti paskirtas Algirdas Kligys, kuris 1946 m. ir tapo pirmuoju gimnazijos direktoriumi. Nuo šių metų ir prasidėjo vidurinės mokyklos istorija. Apie gimnazijos steigimą Obeliuose žinių pateikiama rajono spaudoje, archyvų dokumentuose. Mokykloje yra albumas, kuriame yra ir pirmoji 19 abiturientų gimnazijos laida. Mokinių skaičius mokykloje ėmė sparčiai augti. 1950 m. mokyklą baigė jau 28 abiturientai.
1973 m. duris atvėrė dabartinis mokyklos pastatas. Prieš pradedant statybą mokiniai mokėsi net aštuoniuose pastatuose. 1995 m. įkurtas Obelių darželis-mokykla, vidurinėje mokykloje nebesimokė pradinukai. Nuo 2007 m. vidurinė mokykla tapo gimnazija.
Kongo tarptautiniai santykiai

Kongo tarptautiniai santykiai du dešimtmečius iki Kongo Respublikos 1991 Nacionalinio susirinkimo buvo labiausiai susiję su socialistinių šalių stovykla - Tarybų Sąjunga, VDR, Kuba (ekonominėje ir karinėje srityse).
Su Prancūzija sieja taip pat glaudūs tarptautiniai ryšiai, ypač sėkmingas bendradarbiavimas po sėkmingos prancūzų investicijos į naftos sektorių (kompanija Elf Aquitaine) nuo 1968.
Po pasaulinio komunizmo sistemos žlugimo ir Kongo daugpartinės demokratijos priėmimo 1991, Kongo dvišaliai santykiai su ankstesniais socialistų sąjungininkais tapo mažiau svarbūs. Pastaruoju metu labai išaugo Prancūzijos vaidmuo.
Kongas yra šių tarptautinėms organizacijų narys - Jungtinės Tautos, Afrikos Vienybės Organizacija, Afrikos Išsivystymo Banko, Bendrojo Tarifų ir Prekybos susitarimo organizacija, centrinės Afrikos valstybių Ekonominė Komisija, centrinės Afrikos Muitinės ir Ekonominė Sąjunga, Tarptautinei Kavos Organizacija, Centrinės Afrikos valstybių sąjunga, INTELSAT, Interpolas, Neprisijungusiųjų Judėjimas ir Grupė 77.
Tarptautiniai ginčai - didžioji dalis Kongo upės sienos su Kongo Demokratinė Respublika neapibrėžta (išskyrus Malebo baseino regioną).
Pedonomas

Pedonomas (gr. παιδονόμοσ , lot. paedonomus) – senovės Spartos magistratas, kurio funkcija buvo bendra berniukų mokymo priežiūra. Ši pareigybė buvo labai garbinga, pareigūnus į ją rinkdavo iš garbingiausių miesto piliečių.
Pedonomas privalėjo tikrinti berniukus ir griežtai bausti apsileidusius ir tingius. Pagal Likurgo įstatymus pedonomui buvo paskirti mastigoforai, kurie vykdydavo paskirtas bausmes. Nepaklusnius siųsdavo eforų teismui.
Kvykliai

Istorija

1915 m. kunigas Pranas Turauskas kaime įkūrė pradinę mokyklą, kuri veikė iki 1953 m.

Aplinkinės gyvenvietės

UTENA – 12 km 
 Pakalniai – 7 km
Kuktiškės – 8 km
Erkeris

Erkeris (vok. Erker) – pastato dalis su langais, išsikišusi iš fasado plokštumos, kartais pastato kampe.
Erkeriu padidinama patalpų erdvė, pagerinamas apšvietimas, paįvairinamas fasadas. Būdingas vėlyvosios gotikos, renesanso, baroko, istorizmo, t. p. šiuolaikinės architektūros gyvenamiesiems namams. Būna per vieną ar kelis aukštus, stačiakampio, pusapskritimio arba daugiakampio plano, uždengtas atskiru stogeliu.
Erkeris, nepriklausomai nuo jo konstrukcijos, aukščio ar plano, turi pagrindą, kuris perima atitvarų ir grindų apkrovas ir perduoda jas pastato pagrindinėms konstrukcijoms. Gali būti projektuojami kartu su nešančiomis, taip pat ir su nenešančiomis sienų konstrukcijomis. Nešančios erkerio sienos statomos ant atskiro pamato, nenešančios remiasi konsolėmis, įmontuotomis į nešančias pastato sienų konstrukcijas. Kabančio erkerio apatinė ir viršutinė perdanga apšiltinama.
Renovuojant pastatus pastaruoju metu, išardžius kambario išorinę pertvarą, erkeriais paverčiami buvę atviri balkonai, tuo padidinant kambario plotą ir pagerinant jo natūralų apšvietimą.
Erkerius, skirtus matomumui padidinti, gali turėti ir specialios paskirties automobiliai ar kelių tiesimo įrenginiai bei geležinkelio riedmenys.
Kraistčerčas (Anglija)

Istorija

Miestą ~650 m. įkūrė krikščionių misionieriai. Kraistčerčo krantinė tapo vienu svarbiausių anglosaksų uostų. 890 m. miestas, tada žinomas kaip Tweoxneam, buvo įtvirtintas Alfredo Didžiojo. Įkūrus vienuolyną imtas vadinti Kraistčerču. Miesto teisės suteiktos 1150 m. Buvo svarbus žvejybinis uostas, o XVIII–XIX a. – kontrabandos punktas. 1847 m. miestą pasiekė geležinkelis. II pasaulinio karo metais buvo karinių lėktuvų gamybos centras.
Gangšanas

Geografija

Rajonas išsidėstęs Gaosiongo vakaruose ir ribojasi su aštuoniais kaimyniniais rajonais: šiaurėje su Ludžu ir Alianu, rytuose su Tianliao ir Jančao, pietuose su Čiaotou ir Dziguanu bei vakaruose su Jonganu ir Mituo. Teritorijoje stūkso du kalnai, Didysis Gangšanas (大岡山 Da Gangshan) ir Mažasis Gangšanas (小岡山 Xiao Gangshan). Teka Agongdiano upė.
Atlantos Hawks

Istorija

Komanda buvo įkurta 1946 m. Bafale ir pradėjo žaisti National Basketball League (NBL). Sužaidus 13 rungtynių komandos vadovas perkėlė komandą į Davenporto, Moline'o, Rok Ailando konglomeraciją, bei pervadino komandą į Tri-Cities „Blackhawks“. 1949 m. komanda persikėlė į NBA lygą. 1951 m. persikėlė į Milvokį ir komanda tapo Milvokio „Hawks“. 1958 m. komanda laimėjo savo vienintelę čempionato taurę. Komandos savininkas Ben Kerner 1968 m. pardavė komandą keliems investuotojams, kurie perkėlė komandą į Atlantą, Džordžiją.
Monopolis (žaidimas)

Žaidimo tikslas

Pradedami nuo langelio EIK, žaidėjai perkelia savo figurėlę per tiek langelių, kiek rodo išmesti kauliukai. Kai kas nors atsistoja ant nuosavybės, kuri niekam nepriklauso, gali ją nupirkti iš banko, arba bankas ją parduos aukcione. Žaidėjai, kurie turi nekilnomąjį turtą, renka nuomą iš ten sustojusių priešininkų.
Hannah Mancini

2013 m. Eurovizija

2013 m. vasario 1 d. šalies nacionalinis transliuotojas „RTV Slovenija“ uždaroje atrankoje pasirinko Haną. Gegužės 14 dieną, pirmojo pusfinalio metu Hana atliko dainą „Straight Into Love“ (liet. tiesiai į meilę), bet į finalą jai patekti nepavyko.
Grantha

Dukterinės sistemos

Skirtingais laikais grantha raštas įtakojo kitų rašto sistemų susikūrimą. Apie VIII a. iš palavų rašto formos išsivystė malajalių raštas, sinhalų raštas ir, spėjama, tamilų raštas, o apie XIII a. iš tarpinės grantho formos – tulų raštas.
I tūkst. viduryje palavų raštą naudoję tamilai perdavė jį ir į Pietryčių Aziją, kartu su Indijos kultūra ir religijomis. Čia vystėsi vietinės rašto sistemos, naudotos Khmerų imperijoje (khmerų raštas), Monų valstybėse (monų raštas), Malajų salyne (kavi raštas). Jos savo ruožtu išsivystė į daugybę vietinių rašto sistemų.

Struktūra

Kaip ir kitos Brahmi šeimos rašto sistemos, granta buvo abugida, t. y. pusiau skiemeninis raštas, kur paprasti ženklai reiškia skiemenis, sudarytus iš priebalsio ir balsio [a]: ka, kha, ga…. Tokių pagrindinių skiemenų buvo 34.
Tam, kad išreikšti skiemenis su kitais balsiais arba visai be balsio (tik priebalsį), prie priebalsinių skiemenų (pvz., [ka]) naudoti specifiniai diakritiniai ženklai (matra). Tokių ženklų čia buvo 14.
Egzistavo ir daugiau taisyklių, ypač susijusių su daugialypių priebalsių skiemenimis (pvz., [ktva], [rddha] ir pan.) Tam buvo naudojamos ligatūros (sujungti tarpusavyje ženklai) ar papildomi diakritikai.
Juknėnų koplyčia

Istorija

1998 m. monsinjoro Petro Baltuškos (1930-2012) iniciatyva Utenos dekanate buvo atidaryti nauji maldos namai – Juknėnų koplyčia. 
Kaime uždarius vaikų lopšelį–darželį, pastatą siekta parduoti. Buvo suorganizuoti keli aukcionai, tačiau niekas nepirko pastato. Tada seniūnas paminėjo kun. P. Baltuškai, kad galėtų įsirengti maldos namus. Kunigas pasitarė su gyventojais ir 1997 m. kovo 27 d. Juknėnų bei Kubilių kaimo gyventojai parašė prašymą Utenos rajono savivaldybei: „Prašome suteikti neatlyginamai Juknėnų kaime esantį vaikų lopšelio – darželio pastatą, kuriame mūsų religinė bendruomenė įrengtų maldos namus”. Buvo pridėti 5 lapai gyventojų parašų (132 parašai). 1998 m. kovo 25 d.  klebonas P. Baltuška parašė prašymą rajono merui: „Prašau perduoti Daugailių bažnyčiai religiniams tikslams nemokamam naudojimui Juknėnų k. Vajasiškio parapijoje, Daugailių seniūnijoje buvusį vaikų lopšelį – darželį”. Prašymas buvo patenkintas ir trylika metų monsinjoras P. Baltuška aptarnavo  Juknėnų koplyčią. Steigiant koplyčią, monsinjorui daug talkino jau į amžinybę iškeliavusieji juknėniškiai Julius Čeburnys, Vanda Stepanavičienė ir Mamertas Jočys.
Koplyčia tituluota Aušros Vartų Gailestingumo Motinos vardu, tad tomis dienomis kaip ir Vilniaus Aušros Vartuose, taip ir Juknėnų koplyčioje švenčiama Švč. Mergelės Marijos Gailestingumo Motinos šventė. Koplyčioje pakabintas Aušros Vartų Marijos paveikslas.
Utenos rajono savivaldybės ir Juknėnų bendruomenės iniciatyva 2009 m. koplyčia Juknėnuose buvo suremontuota – padidintos patalpos. 
Nuo 2011 m. lapkričio 13 d. koplyčią aptarnavo Utenos Kristaus Žengimo į dangų parapijos vikaras Vitalijus Kodis.
Ūdininkų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Uidės slėnyje esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 12x10 m dydžio. Jos didžioji dalis nuardyta kasant karjerą, liko tik 2-3,5 m pločio jos rytinis šonas. Šlaitai vidutinio statumo, 5 m aukščio.
Piliakalnis dirvonuoja.

Aplinkiniai piliakalniai

Aglinės piliakalnis 21 kmBuniškių piliakalnis 3,5 kmGiraitės piliakalnis 14 kmPapalazdijų piliakalnis 5 kmPaseinelių piliakalnis 17 kmŠlavantų piliakalnis 15 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną