google/wiki40b huggingface dataset:
Operacija Koncertas

Operacija „Koncertas“ (rus. Операция «Концерт») – tarybinių partizanų operacija, vykdyta nuo 1943 m. rugsėjo 19 d., kurios metu naikintas geležinkelio transportas okupuotoje TSRS teritorijoje. Savo poveikiu priešo komunikacijoms tai viena didžiausių operacijų Antrajame pasauliniame kare. Tai buvo operacijos „Bėgių karas“ tęsinys.
Operacijos buvo suplanuota Centrinio partizanų judėjimo štabo prie TSRS Vyriausiosios vadovybės būstinės ir suderinta su operacija „Suvorovas“ (vykdyta 1943 m. rugpjūčio 7 d. – spalio 2 d.), kai tarybinė kariuomenė atakavo Smolensko ir Gomelio kryptimis, ir numatytu Dniepro forsavimu.
Operacijos tikslas – išvesti iš rikiuotės dideles geležinkelio linijų atkarpas ir taip užblokuoti vokiečių karinius pervežimus.

Operacijos teritorija

Operacijoje dalyvavo 193 partizanų junginiai (virš 120 tūkst. žmonių) Baltarusijoje, Pabaltijyje, Karelijoje, Kryme, Leningrado ir Kalinino srityse. Neskaitant Karelijos ir Krymo operacijos teritorijos plotis buvo apie 900 km, gylis – apie 400 km.

Pasirengimas operacijai

Kiekvienas partizanų junginys gavo savo kovos užduotį. Partizanai buvo masiškai apmokyti sprogdinti geležinkelio linijas. Pablogėjus meteorologinėms sąlygoms operacijos pradžia buvo perkelta iš rugsėjo 19 d. į rugsėjo 25 d., nes aviacija partizanų būriams iki rugsėjo 19 d. spėjo atgabenti tik 50 % suplanuotų krovinių.

Operacijos eiga

Dalis partizanų junginių užėmė išeities pozicijas ir naktį į rugsėjo 19 d. atakavo geležinkelio linijas. Pagrindinė dalis partizanų junginių linijas atakavo naktį į rugsėjo 25 d. Vokiečių karinė vadovybė ėmėsi priemonių atstatyti traukinių eismą. Į Baltarusiją buvo permesti papildomi geležinkelio atstatymo batalionai, į remonto darbus varė vietinius gyventojus. Iš Lenkijos, Čekoslovakijos, Vokietijos vežė bėgius ir pabėgius, bet partizanai suremontuotus ruožus vėl išvesdavo iš rikiuotės.

Operacija pasibaigė, kai pasibaigė partizanų sprogstamųjų medžiagų atsargos.

Operacijos rezultatai

Operacijos metu buvo susprogdinta apie 150 tūkst. bėgių. Pvz., Baltarusijos partizanai susprogdino apie 90 tūkst. bėgių, 1041 traukinį, 72 geležinkelio tiltus, sutriuškino 58 įgulas. Dėl operacijos geležinkelių pralaidumas sumažėjo 35-40 %, kas apsunkino vokiečių karinių dalinių ir krovinių pervežimą ir taip palengvino Raudonosios Armijos puolimą.
Knėžų Velnio akmuo

Apibūdinimas

Guli kaimo žemių vakariniame pakraštyje, Pajuodiškės miškelyje, į rytus nuo Ąžuolupio kanalo. 
Akmuo – pilkšvas stambiagrūdis granitas, netaisyklingos formos, 4 m ilgio ir 3,5 m pločio. 
Teritorijos plotas – 20 m².

Istorija

Didelis riedulys nuo seno atkreipė vietos gyventojų dėmesį. Senieji gyventojai akmenį gerbė, laikė nepaprastu. Pasakojama, kad ant jo sėdėdavęs ir batus siūdavęs velnias. Vėlų vakarą ir naktimis praeiviai prie akmens pasiklysdavę. 
2013 m. žvalgė Vykintas Vaitkevičius.
Portjė

Portjė, šveicorius, durininkas (pranc. portier 'budintysis, palydovas') – svečių priėmimo, palydos bei bazinio saugumo profesionalas.
Atsakomybė apima svečių pasitikimą bei palydėjimą iki įsikūrimo vietos ar iš teritorijos, jų bagažo pergabenimą patalpų ar teritorijos ribose, informacijos suteikimą apie tvarką teritorijoje bei galimas paslaugas, siuntų patikrą ir priėmimą, lankytojų srautų bei elgsenos stebėjimą, pirminį reagavimą į incidentus ar įtartinus reiškinius.
Paprastai dirba aukštos klasės viešbučiuose ar kitokiuose prabangiuose dideliuose gyvenamuosiuose pastatuose. Kad būtų lengvai atpažįstamas svečių, portjė paprastai dėvi išsiskiriančią uniformą ar aprangos detales.
Berkšyras

Istorija

Romos imperijos laikais gyveno keltų gentis atrebatai. V–VII a. dėl teritorijos varžėsi anglosaksiškos Mersijos ir Vesekso karalystės. Grafystė pirmą kartą paminėta Anglosaksų kronikoje 860 m. Vilhelmas I Užkariautojas tuoj po Anglijos užkariavimo (1066 m.) pastatė medinę, didžiausią Anglijoje Vindzoro pilį (1179 m. pastatyta mūrinė). Anglijos revoliucijos metu per Berkšyrą ėjo riba tarp rojalistų ir parlamento šalininkų kontroliuojamų teritorijų. 1998 m. buvo panaikinta grafystės taryba.
Howard Carter

Biografija

Hovardas Karteris gimė Anglijoje, Kensingtone, neturtingo dailininko Samuelio Karterio ir Martos Džois šeimoje, buvo jauniausias iš vienuolikos vaikų. Tėvas siekė, kad jis perimtų jo profesiją, nes Karteris rodė labai gerus gabumus dailėje. Jis mokėsi pas Persi Niu Beri, kuris jį ir paskatino domėtis egiptologija. 1891 m. Karteris išvyko į Egiptą. 1893-1899 m. piešė (daugiausia nuo faraonės Hačepsutos šventyklos sienų Tėbuose) užrašus ir skulptūras, įvairius radinius; perpiešė jų piešinius. Kadangi jam sunkiai sekėsi verstis savo amatu laisvalaikiu jis piešdavo įvairius Egipto kraštovaizdžio, gamtos gyvūnijos paveikslus ir Kaire juos pardavinėdavo.
Vėliau dirbo su F. Petrie, kasinėjo al Amarną, rado Amenchotepo IV valdymo laikotarpio radinių. 1899–1905 m. Egipto senovės tarybos direktorius. 1902 m. prižiūrėjo kasinėjimus Karalių kapų slėnyje, kasinėjo faraonų Hačepsutos ir Tutmozio IV kapus. 1908 m. tapęs Džordžo Karnarvono partneriu vadovavo kasinėjimams Tėbuose. 1922 m. su Karnarvonu surado ir 1922–1923 m. tyrinėjo faraono Tutanchamono kapą. Surinko gausią Egipto senienų kolekciją. Būtent faraono Tutanchamono kapo atradimas jį ir išgarsino pasaulyje. Tačiau vėliau Karteris tapo labai nesukalbamas ir ėmė gvieštis savojo atradimo, nebenorėjo leisti į kapą lankytojų, todėl buvo atleistas iš savo pareigų.
Hovardas Karteris mirė savo gimtajame Kensingtone 1939 metais nuo vienos iš vėžio formų.
Darkwave

Darkwave, Tamsioji Banga – XX a. aštuntajame – devintajame dešimtmečiuose susiformavęs muzikinis stilius. Nukreiptas į gotikinę auditoriją, savo kūryboje jungiantis elektroninę, industrinę, eksperimentinę, neoklasikinę muziką.
Priešingai klasikiniam gotikiniam rokui, darkwave melodika daugiausia sukurta elektroninės muzikos pagrindu, garsai susintezuoti. Tuo pačiu, darkwave stilius labiau eksperimentinis, dažnai persipina su neofolkloru, ambientine, klasikine muzika. Kaip ir kitai gotikinei muzikai, darkwave būdinga melancholiška, mistiška, į tamsą, mirtį, pagonybę, okultizmą nukreipta tematika, eilės dažniausiai poetiškos, simbolistiškos, gilios. Dalis kolektyvų pagrindinį dėmesį sutelkia ne į žodžius, o į skambesį, tuomet vokalas atlieka tik pritariantį bendrai kompozicijai vaidmenį (būdingi ištęsti vokalai, išgalvota kalba).
Susiję, persipinantys stiliai: Coldwave, Ethereal Wave, Gothic rock, Neoclassical.
Žymesni atlikėjai: Dead Can Dance, Diary of Dreams, Love Is Colder Than Death, Ataraxia, Narsilion, Arcana, Nox Arcana, Sopor Aeternus, Theodor Bastard ir kt.
Mijakų kalba

Fonologija

Paplitę žodžiai, prasidedantys priebalsiu „ん“ (n) (pvz., んみゃーち; sveiki atvykę).
Biržų evangelikų reformatų bažnyčia

Istorija

Mieste evangelikai reformatai įsikūrė valdant Radviloms. Biržų reformatų parapiją įsteigė Mikalojus Radvila Rudasis, kurio sūnus Kristupas Radvila Perkūnas rėmė evangelikų reformatų bažnyčios statybą. Ši bažnyčia pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose paminėta 1584 m.
1704 m. bažnyčia sudegė, o po metų čia iškilo medinė šventovė. Ši apie 1862 m. buvo nugriauta ir jos vietoje pastatyti laikini maldos namai. Nauja bažnyčia pastatyta 1874 m. Biržų evangelikų reformatų parapijiečių lėšomis pagal Rygos architekto Heinrich Schell projektą (pradėta statyti 1867 m.). 
Neogotikos stiliaus bažnyčia primena Radvilas, kurie rėmė ir platino šį tikėjimą. Ji tapo Šiaurės lietuvos reformacijos centru. Bažnyčioje išlikęs vieningas unikalus neogotikinis interjeras: stalai, suolai, didelė vargonų pakyla su vargonais, sakykla. Visa bažnyčios vidaus įranga padaryta iš medžio.
Šalia bažnyčios XIX a. pabaigoje pastatyta klebonija. 1949 m. ji nacionalizuota, įrengiant gyvenamuosius butus. 1992-aisiais pastatas grąžintas Biržų evangelikų reformatų bendruomenei.
Ubuntu

Istorija

Ubuntu įkūrėjas yra Markas Šatlvortas, kuris pardavęs VeriSign'ui savo įsteigtą skaitmeninio sertifikavimo kompaniją Thawte užsidirbo apie 575 milijonus JAV dolerių ir už dalį tų pinigų įsteigė Ubuntu. M. Šatlvortas, kartu su Canonical Ltd įsteigęs Ubuntu, įnešė pirmąjį 10 milijonų dolerių įnašą siekdami užtikrinti nepertraukiamą šios operacinės sistemos kūrimą.
Ubuntu buvo pradėta kurti Debian GNU/Linux pagrindu, pirmoji versija buvo išleista 2004 m. spalio 20 dieną. Nuo to laiko nauja versija buvo leidžiama kas 6 mėnesius, šie leidimai sutapo su grafinės aplinkos GNOME leidimais.

Savybės

Ubuntu operacinė sistema yra skirta plačiam naudojimui įvairaus tipo kompiuteriuose, ypač paplitusi asmeniniuose bei internetiniuose kompiuteriuose, taip pat plačiai naudojama ir serveriuose.

Diegimas

Ubuntu diegimas vykdomas iš savaime pasikraunančios kompaktinės plokštelės arba prijungiamos USB laikmenos, atminties kortelės ar pan.. Prieš diegimo procesą užkraunama iš esmės visiškai funkcionuojanti operacinė sistema. Vėliau, įsitikinus, kad viskas veikia, diegimas paleidžiamas tiesiog darbo lauke pasirinkus diegimo piktogramą. Nuo Dapper Drake (6.06) versijos visas diegimo procesas vyksta visiškai funkcionuojančioje operacinės sistemos grafinėje aplinkoje.
Kordofanas

Priešistorė

Nėra žinoma, ar merojitai, senovės tauta, sukūrusi Kušo karalystę buvo kilę iš Kordofano, tačiau regionas senovėje tikriausiai turėjo prekybinius santykius su Kušu ir Egiptu.

Senovė

Nubų kalnų regionas buvo protėvynė toms gentims, kurios apie IV-VI a. migravo į rytus, sužlugdė Kušo karalystę ir įsikūrę derlingame Nilo slėnyje tapo nubų protėviais. Šie nubai sukūrė aukštą krikščionišką civilizaciją. Jų likučiai šiaurės Sudane išlikę ir dabar.
Apie XII a. tikriausiai regionas priklausė Darfūro dadžiu valstybei. Tuo metu į Kordofaną migravo dadžiu tauta, kurios likučiai sutinkami iki dabar.

Egipto ir britų valdymas (1821-1956)

1821 m. Kordofaną užvaldė Muchamedo Ali dinastija iš Egipto. Tada įkurta Kordofano provincija (mudirija). Ši provincija skirtingų valstybių sudėtyje egzistavo iki pat 1994 m., su petrauka 1974-91 m., kuomet Sudano sudėtyje Kordofano provincija buvo padalinta į dvi dalis: Pietų ir Šiaurės Kordofaną. 1994-2005 m. Kordofanas buvo padalintas į tris dalis, o nuo 2005 m. Kordofane vėl yra dvi provincijos. Administracinis Kordofanas apėmė 376,145 km² teritoriją.
1883 m. El Obeidas ir Nubų kalnai buvo užimti Egipto pajėgų. Taip pirmą kartą buvo suformuotos apytikrės Sudano sienos. Nubų kalnai buvo naudojami kaip puikus vergų šaltinis. O vergai tuometiniame Sudane turėjo didelę paklausą.
Grandinė kojinė

Grandinė kojinė, grandinis leginas (angl. chausse) – grandiniai kojų šarvai, primenantys kojinę iš metalinių grandžių ir dengiantys nuo pėdos iki kelių ar aukščiau. Galėdavo dengti ir visą koją iki kirkšnies.
Grandinės kojinės viduramžiais buvo tipiškas kojos šarvas, gerai saugojęs nuo pjaunančių kirčių, bet praktiškai visiškai nesaugojęs nuo triuškinančių smūgių bukais masyviais ginklais.
XIII a. grandines kojines ėmė papildyti plokštiniais elementais. Pirmasis buvo antkelis, dengęs kelį. XIII a. paskutinį ketvirtį blauzdą iš priekio ėmė dengti papildomu antblauzdžiu (plieninė blauzdos išgaubtumo plokštė), kuris būdavo dirželiais užsegamas ant grandinės kojinės viršaus. XIV a., kai ištobulėjo kojų plokštiniai šarvai šarvines kojines nustojo naudoti.

Etimologija

angl. chausse kilęs iš pranc. chausse. O šis iš viduramž. lot. calcea, iš lot. calceus 'batas', iš lot. calc-, calx 'kulnas'.
Ciudad Oculta

Ciudad Oculta (iš isp. k. „Paslėptasis miestas“), oficialiai vadinamas Villa 15 – neformalus Argentinos sostinės Buenos Airių kvartalas, esantis miesto pietvakariuose. Čia gyvena ~16 tūkst. gyv. Ciudad Oculta yra villa miseria (lūšnynas), viena pavojingiausių miesto vietų. 60 % teritorijos gyventojų sudaro argentiniečiai, 40 % – paragvajiečiai ir bolivijiečiai.
Pavadinimas Ciudad Oculta atsirado 1978 m. pasaulio futbolo čempionato, kuris vyko Argentinoje, metu. Karinė chunta, vadovaujama Chorchės Videlos, organizavo sienos statybą, kad paslėptų miesto lūšnynus nuo atvykėlių akių.
Bartkūnai (Šiauliai)

Aplinkinės gyvenvietės

Saveikiai – 1,7 km
Bučiūnai – 2,3 km
Vaišnoriai – 1,8 km
Kantminiai – 1,8 km
Dargaičiai – 1,1 km KURŠĖNAI – 24 km
GRUZDŽIAI – 4,7 km
 ŠIAULIAI – 24 km
Gurbai – 2,1 km
Chao Pak Kei

Istorija

Klubas įkurtas 2008 m. 
2018 m. iškovota futbolo taurė.
Henri Dunant

Raudonojo kryžiaus įkūrimas

1859 m. birželio mėnesį, Henry Dunant, keliaudamas susitikti su Prancūzijos imperatoriumi Napoleonu III, netoli Italijos miesto Solferino atsitiktinai tapo Solferino mūšio tarp jungtinių Pjemonto-Sardinijos bei Prancūzijos pajėgų prieš Austriją liudininku. Į Solferino apylinkes jis atvyko iškart po žiauraus mūšio ir pasibaisėjo matydamas tūkstančius sužeistų karių, paliktų be jokios pagalbos, akis į akį su mirtimi. Kariuomenės medicinos tarnybos visai pakriko ir nebepajėgė susidoroti su darbu. H. Dunant buvo taip sukrėstas, kad net pamiršo, ko čia atvažiavo. Pavertęs Kostiljonės kaimelio bažnyčią į laikiną ligoninę, jis ėmėsi organizuoti pagalbą tiesiog mūšio vietoje, naudodamasis tuo, kas po ranka pakliuvo.
Grįžęs į Ženevą, H. Dunant neįstengė pamiršti to, ką matė ir nusprendė apie tai papasakoti pasauliui. Prisiminimus Diunanas įamžino knygoje „Prisiminimai apie Solferiną“, kuriuos jis 1862 m. išleido savo lėšomis ir išplatino visoje Europoje, taip pat išsiuntinėjo ją to meto Europos monarchams, politiniams veikėjams, karininkams filantropams ir bičiuliams. Ši knyga tarp europiečių greitai susilaukė netikėtos sėkmės. Daugeliui žiauri karo realybė buvo nepažįstama ir jos aprašymas stačiai pribloškė. Po metų įsteigė Tarptautinį pagalbos komitetą sužeistiesiems gelbėti, kuris nuo 1876 m. vadinasi Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus komitetas (TRK).

Ženevos teisės iniciatyvos

1864 m. priimta Ženevos konvencija buvo parengta atsižvelgiant į Diunano pasiūlymus, išdėstytus jo memuaruose.

Apdovanojimai

1901 m. Diunanas kartu su Frederiku Pasė (Frédéric Passy) apdovanotas pirmąja Nobelio taikos premija, laikomas Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus bei Raudonojo Pusmėnulio judėjimų iniciatoriumi ir vienu pagrindinių steigėjų.
Abstinencijos sindromas

Abstinencijos sindromas –  individo būsena, grupė simptomų, atsirandanti staiga reikšmingai sumažinus ar nutraukus buvusį pakankamai ilgą stabilų narkotinės medžiagos ar medikamento vartojimą; pagirios. Tai pagrindinis priklausomybės ligų požymis.
Nuo alkoholio, kofeino, nikotino, cukraus, druskos ar kitų silpnesnį poveikį turinčių medžiagų priklausomam asmeniui jis prasideda po 12−72 val. nuo vartojimo nutraukimo, trunka 5−30 dienų: skauda galvą, džiūsta burna, dreba rankos. Dingsta apetitas bei nuotaika, gali kankinti nerimas, būdingas padidėjęs prakaitavimas, tampa sunku užmigti. Suvartojus bent mažą kiekį medžiagos, šie reiškiniai sumažėja arba visai išnyksta. Iš pradžių savijauta pagerėja suvartojus mažą kiekį, vėliau reikia vis didesnio. Dėl to išsivysto periodinis ar nuolatinis alkoholizmas.
Nuo stipresnių narkotinių medžiagų priklausomam asmeniui abstinencijos sindromas prasideda po 3−12 val., gydant trunka 2−24 savaites, negydant ar gydant su pertrūkiais − iki keletos metų. Asmuo tampa dirglus, gali sutrikti širdies ritmas ar atsirasti skausmų širdies srityje, kartais pakyla temperatūra. Vėliau apima nerimas ar net mirties baimė.
Kiti būdingi abstinencijos sindromo simptomai − galvos skausmas, svaigulys, šokinėjantis kraujospūdis, dingęs apetitas, atsiradęs pykinimas, vėmimas, sutrikęs tuštinimasis, gausus prakaitavimas, tekančios seilės, kankinanti nemiga, košmarai, drebulys, nevaldomas sausas kosulys, raumenų bei sąnarių skausmas. Kartais individas tampa agresyvus, žalojasi ar net mėgina nusižudyti. Esant sunkiai abstinencijai sutrinka sąmonė, atsiranda traukuliai, haliucinacijos. Pagal simptomus galima nustatyti, kokia narkotinė medžiaga buvo vartojama.
Įtariant abstinencijos sindromą, rekomenduojama kuo skubiau padėti kenčiančiam asmeniui kreiptis į gydytoją narkologą. Gydymas vykdomas narkologinėje ligoninėje vaistais bei įtaiga.
Vogastisburgo mūšis

Padariniai

Nugalėjęs prie Vogastisburgo ir sustiprinęs savo valdžią bei autoritetą, Samo pradėjo karinius žygius vakarų kryptimi, pasiekdamas Tiuringiją, niokodamas frankų valdomas žemes. Jo valdžią pripažino sorbų kunigaikštis Dervanas, kuris atsikratė vasalo priklausomybės nuo Dagoberto I.
Bufaventas

Bufaventas (it. Buffavento) – pilis stovinti Kipro šiaurėje. Pavadinimas kilo nuo aukšto išdėstymo (950 m virš jūros lygio). Išvertus iš italų kalbos reiškia „apsauga nuo vėjų“.
Bufaventas stovi Kirenijos kalnagūbryje, tarp Šventojo Ilariono ir Kantaros pilių. Kaip ir pastarosios pilys, Bufaventas buvo pastatytas gynybai nuo arabų puolimų ir svarbių kalnų perėjų kontrolei. Tarp pilių buvo įrengta informavimo sistema, sudaryta iš didelių ugnies fakelų.
Apatinę pilies dalį greičiausiai pastatė bizantijiečiai XI a. XIV a. pilį praplėtė ir sutvirtino ją valdę Lusignanai. Tuo metu ji buvo naudojama ir kaip kalėjimas. Venecijiečių valdymo metais tvirtovė prarado savo reikšmę, perleisdama ją kitoms pakrantės pilims.
Žaliojo Kyšulio vėliava

Žaliojo Kyšulio Salų vėliava – trijų spalvų ir penkių nevienodo pločio horizontalių spalvų trispalvė. Apie tris ketvirtadalius vėliavos užima mėlynos spalvos juostos, kurias skiria dvi baltos ir viena raudonos – esančios tarp baltųjų – spalvos juostos. Vėliavos kairėje pusėje yra dešimt apskritimu išdėstytų geltonų penkiakampių žvaigždžių.

Istorija

Jau nuo XV amžiaus pabaigos, kuomet portugalai ėmė kolonizuoti šias salas ir šioms saloms tapus nedaloma Portugalijos teritorija, šioje salose galiojo atitinkamos Portugalijoje egzistavusios vėliavos, kurios kito priklausomai nuo to kas valdė tuo metu Portugaliją ir kokia vėliava tuo metu buvo įteisinta metropolijoje. Priešingai nei kitose kolonijinėse šalyse, kur metropolijos dažnai kolonijoms priskirdavo vėliavas, simbolizuojančias tam tikrą teritorijų specifiką, Portugalija visas kolonijas laikė savo neatskiriama teritorija, tuo įteisindama valstybinę Portugalijos vėliavą ir oficialia jai priklausančių teritorijų vėliavą. 1967 metais buvo svarstoma Portugalijos vėliavos pagrindu sukurti šiai teritorijai atskirą vėliavą, bet planų buvo atsisakyta.
1975 metų liepos 5 dieną Žaliojo Kyšulio Salų Respublikai iškovojus nepriklausomybę buvo įteisinta nauja vėliava, kurią sudarė vienos stačiakampės vertikalios ir dviejų horizontalių stačiakampių trispalvė, su žvaigždės bei kukurūzų ir kviečių vainiku, esančiu kairiojoje pusėje. Kaip ir daugelio iš kolonializmo išsivadavusių Afrikos šalių vėliavos buvo kuriamos remiantis pan – afrikanizmo simboliais. Vertikalioje juostoje, esančioje vėliavos kairiajame krašte, esanti raudona spalva simbolizavo kovos už laisvę kančias, žalia – žemės ūkį ir gamtą, geltona – saulę ir turtus. Juoda žvaigždė – simbolis paimtas iš Ganos vėliavos, kuris turėjo simbolizuoti kada nors suvienytą Afriką. Kukurūzų ir kviečių vainikas – šalies socialistinę orientaciją.
Vėliava buvo įteisinta 1992 metų rugsėjo 22 dieną. Šalies apsisprendimas pakeisti vėliavą simbolizavo bet kokių planų sujungti Žaliojo Kyšulio Salų Respubliką ir Bisau Gvinėją atsisakymą.

Simbolika

Mėlyna spalva šioje vėliavoje simbolizuoja vandenyną bei dangų; raudonos ir baltos juostų kombinacija – kelią link šalies kūrimo, kur raudona simbolizuoja pastangas, balta – taiką. Dešimt žvaigždžių – dešimt salų, sudarančių šią valstybę (šešias Priešvėjines ir keturias Pavėjines salas), o žvaigždžių išsidėstymas ratu – šalies tautos vienybę.
Setifas

Istorija

Įkurtas I amžiuje pr. m. e. kaip romėnų karinė gyvenvietė Sitifis. III a. užkariavo maurai. 1838 m. užėmė Prancūzija. Prieš prancūzų kolonistus 1945 m. čia suorganizuotas sukilimas.
Amvrosijivka

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1869 m., tiesiant geležinkelį. 1896 m. Amvrosijivkoje pastatyta cemento gamykla. Miesto teisės suteiktos 1938 m.
Šiaurės Santandero departamentas

Geografija

Departamento vakariniu pakraščiu driekiasi Rytų Kordiljera. Rytuose – lygumos, aukštumos. Pietuose siekia Magdalenos slėnį. Klimatas labai priklauso nuo aukščio. Kukutoje būdingas sausas klimatas, kalnuose – vėsus, vakaruose – šiltas ir drėgnas. Departamento upės priklauso Orinoko ir Magdalenos baseinams.
Silicon Graphics

Silicon Graphics, Inc. (dažnai trumpinama iki SGI) buvo kompiuterių techninės ir programinės įrangos gamintojas įkurtas 1982 metais JAV, Kalifornijoje, likviduotas 2009 gegužės mėnesį. Specializavosi galingų serverių, darbo stočių, kompiuterinės grafikos ir vizualizacijos srityse.

Techninė įranga

Gamino našius kompiuterius skirtus grafinei vizualizacijai, moksliniams skaičiavimams (superkompiuterius), grafines darbo stotis. Kompiuteriai naudojo Motorolos 680x0, MIPS, Intel serijų procesorius. Pirmieji savo kompiuteriuose panaudojo grafinius procesorius 3D vaizdui generuoti. Pasikeitus firmos darbo profiliui, daugelis SGI inžinierių perėjo į kitas kompiuterių grafikos procesorių firmas, tokias kaip ATI ir Nvidia.

Programinė įranga

Sukūrė savo UNIX operacinę sistemą IRIX. Propogavo nemokamos programinės įrangos kūrimą, palaikė keletą projektų (tokių kaip Linux ir Samba) ir neatlygintinai atidavė savo sukurtą kodą (XFS) nemokomos programinės įrangos pasauliui. Sukūrė aplikacijų programavimo sąsają (API) IRIS GL, kuri vėliau tapo OpenGL.

Tolimesnė įmonės raida

Po bankroto paskelbimo, įmonės likučius ir vardą nupirko Rackable Systems. Tačiau pačio bankroto ir reorganizavimo metu, buvo suformuota naują įmonę Graphics Properties Holdings, Inc.(GPHI), kuri perėmė daug intelektinės nuosavybės iš pradinės įmonės. Šiuo metu, GPHI nieko negamina, o užsiima tiktai juridinėm procedūrom susijusiom su SGI intelektinio turto išnaudojimu. Per pastaruosius metus GPHI padavė į teismą dėl galimų patentinių teisių laužymo tokias firmas kaip: ATI (AMD), Apple Inc., Sony, HTC Corp, LG Electronics Inc., Samsung Electronics Co., Research in Motion Ltd. Prietaisai, kuriuose galbūt buvo panaudotos SGI patentuotos technologijos: Apple iPhone, HTC EVO4G, LG Thrill, Research in Motion Torch, Samsung Galaxy S and Galaxy S II, BlackBerry ir Sony Xperia Play išmanieji telefonai.
Kazimieras Jonas Sapiega

Biografija

Vilniaus vaivados ir Lietuvos didžiojo etmono Povilo Jono Sapiegos sūnus. Pranciškaus Stepono, Benedikto Povilo ir Leono Bazilijaus brolis.
Turėjo sūnus Jurgį Stanislovą, Mykolą Pranciškų, Aleksandrą Povilą.
Kai kurių šaltinių teigimu, Stanislovas Augustas Poniatovskio tėvas Stanislavas Poniatovskis, Krokuvos kaštelionas, galėjo būti nesantuokininiu Kazimiero Jono Sapiegos ir žydaitės sūnumi, kurį įsūnijo Pranciškus Poniatovskis.

Valstybės tarnyba

Lietuvos didysis taurininkas nuo 1659 m., Lietuvos didysis pastalininkis nuo 1661 m., o nuo 1663 m. – Lietuvos dvaro paiždininkis.
1665–1670 m. Lietuvos Brastos seniūnas, 1684-1713 m. Merkinės seniūnas.
Polocko vaivada nuo 1670 m., Žemaitijos seniūnas nuo 1681 m. (?1676), Lietuvos lauko etmonas nuo 1681 m., Vilniaus vaivada 1682–1703 m., Lietuvos didysis etmonas 1683–1703 ir 1705–1708 m.

Ginčas su Vilniaus vyskupu

1694 m. balandžio 18 d. Vilniaus vyskupas Konstantinas Kazimieras Bžostovskis didįjį etmoną ekskomunikavo už kariuomenės laikymą bažnytinėse valdose.
Neravų piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Neries kairiajame krante. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 60 m ilgio, 41 m pločio pietvakarių krašte. Čia supiltas 40 m ilgio, 1,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas 6 m pločio, 1 m gylio griovys – jis geriausiai matosi pietvakarių šlaite. Rytų – šiaurės rytų aikštelės krašte supiltas 15 m ilgio, 0,5 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 12-25 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, rytinis šlaitas – griovos, apaugęs pušimis su retu pomiškiu.

Aplinkiniai piliakalniai

Stirnių piliakalnis 7 kmVilkeliškių piliakalnis 3 kmGudelių piliakalnis (Vilnius) 4,5 kmBražuolės piliakalnis 15 kmGedimino pilis 10 kmSenųjų Trakų piliakalnis 11 kmTetervinų piliakalnis 39 kmPapiškių piliakalnis 19 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną